ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 78, 2013-11-18 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ט"ו בכסלו תשע"ד, 18 בנובמבר 2013.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון מס' 4) (הגדלת הסיוע לניצולי שואה), התשע"ד–2013; הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 54), התשע"ד–2013; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 198), התשע"ד–2013; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 150) (מימון פעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון), התשע"ד–2013.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/1827/19 וכלה בהצעת חוק פ/1862/19 – הצעת חוק הפיקוח על איכות המזון במוסדות חינוך והגנה על בריאות התלמיד, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – שלילת תקצוב וקביעת אזורי רישום), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (שירות בחירת רופא), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – איסור עישון בגן-שעשועים ציבורי לילדים), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת יואל רזבוזוב, בועז טופורובסקי, אלעזר שטרן ומרדכי יוגב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ערעור על החלטת הוועדה הרפואית לעררים), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – חשבונות בעלי יתרה צבורה נמוכה) (הוראת שעה), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק יום המשפחה הלאומי, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק הרשות הלאומית למורשת יהדות גאורגיה (גרוזיה), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת אברהם מיכאלי; הצעת חוק העונשין (תיקון – מרמה והפרת אמונים), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת יריב לוין, מאיר שטרית ומיקי רוזנטל; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פיגועים פליליים, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובת ייצוג הולם לאנשים עם מוגבלות), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – רוב מיוחס), מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – ביטול אחוז החסימה ותיקון הסכמי עודפים), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, בנימין בן-אליעזר, מיכל רוזין, דב חנין, אברהים צרצור ויעקב ליצמן; הצעת חוק לתיקון פקודת מניעת טרור (החרמה והריסה של רכוש של אדם שביצע מעשה טרור), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – אישור הכנסת למשא-ומתן על המקומות הקדושים), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור למוסדות להשכלה גבוהה),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אבישי ברוורמן, עמרם מצנע, איציק שמולי, גילה גמליאל, באסל גטאס, מירי רגב, עיסאווי פריג', נחמן שי, אברהים צרצור, אברהם מיכאלי ודוד צור; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – הרחבת חובת העדכון), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – עבירת רשלנות ואחריות נושא משרה בתאגיד), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת דב חנין, עמרם מצנע, ראובן ריבלין, מירי רגב, איתן כבל, דב ליפמן, ישראל חסון, זהבה גלאון, מרב מיכאלי, אחמד טיבי, נחמן שי ותמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור הטפה ושידול להמרת דת), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק תקופת הסתגלות להורה יחיד שנישא (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחוץ-לארץ למי שאינם רשאים להינשא על-פי הדין הדתי, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, מיכל רוזין, תמר זנדברג ואילן גילאון; הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שוטרים, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי, אברהם מיכאלי, מירי רגב, יריב לוין, יעקב מרגי ואורי מקלב; הצעת חוק נציבות תלונות אסירים, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי, אברהם מיכאלי, דב חנין, יצחק וקנין ואיתן כבל; הצעת חוק נציב לתלונות כלואים ולביקורת על מתקני הכליאה, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי, אברהם מיכאלי, יעקב מרגי ואיתן כבל; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובת רכישה ממפעל מוגן), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק הגברת המשילות במינהל הציבורי, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (דיבורית רכב), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת חמד עמאר; הצעת חוק למתן קצבאות ילדים והטבות מס בעד ילדים המשרתים בשירות סדיר (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (סידורי חניה מיוחדים), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (דיווח על שינוי לרעה בכושר הראייה),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום בעד חניה במוסד רפואי), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור שימוש בטלפון נייד או באוזניות במעבר חציה), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק ברית הזוגיות האזרחית, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, רות קלדרון, עפר שלח, דב ליפמן, רינה פרנקל, שמעון סולומון, עדי קול, בועז טופורובסקי, פנינה תמנו-שטה, יפעת קריב, רונן הופמן, קארין אלהרר ויואל רזבוזוב; הצעת חוק השתלת אברים (תיקון – שינוי ברירת המחדל), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון וישראל חסון; הצעת חוק אמות המידה לזכאות לסיוע מאגפי השיקום והמשפחות במשרד הביטחון (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק לתיקון פקודת זכות יוצרים (גמול העתקות פרטיות), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת מאיר שטרית, אורלי לוי אבקסיס, גילה גמליאל, עמרם מצנע ורינה פרנקל.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת הכנסת בדבר מועדי ישיבות הכנסת בחגים במושב השני של הכנסת התשע-עשרה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מכתבו של שר האנרגיה והמים סילבן שלום בהמשך למסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת חנא סוייד בנושא: קרינה מסוכנת מקווי מתח גבוה בקרבת בתים; מכתבו של שר האוצר יאיר לפיד בהמשך למסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת נחמן שי בנושא: הממשלה מנסה לעקוף את עיצומי העובדים במשרד החוץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כישלונה בניהול המשא-ומתן המדיני והובלתה לבידוד בין-לאומי;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: הקפאת כל הליכי התכנון של הבנייה העתידית ביהודה ושומרון;

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעות אי-אמון, כרגיל ביום שני.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת עמר בר-לב לנמק את הצעת האי-אמון מטעם סיעת העבודה: כישלון הממשלה בניהול המשא-ומתן המדיני והובלתה לבידוד בין-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: המועמדת להרכיב את הממשלה היא חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני יושב-ראש הכנסת, תודה רבה, אין צלצול צורם יותר מצלצול השעון המעורר בבוקר, וסביר שגם אתה כמוני מכיר היטב את הכפתור הנודניק הזה בשעון המעורר, שכשאנחנו לוחצים עליו, בזכותו אנחנו מרוויחים עוד חמש דקות ועוד שתי דקות.

עמר בר-לב: ומתי אנחנו בבעיה?

עמר בר-לב: כאשר האוזן שלנו מתרגלת להתעלם מהקול הצורם של השעון ואנחנו כבר לא קמים.

עמר בר-לב: בתור אחד שכן קם היום, ובזמן, אני מניח שאתם תוהים למה אני מספר לכם את כל זה.

עמר בר-לב: לצערי, הממשלה בוחרת שלא להתייחס לקריאות ההשכמה החוזרות ונשנות.

עמר בר-לב: הממשלה בתרדמת ובוחרת שלא לשמוע את הצלצול שצועק לה להתעורר לפני שיהיה מאוחר מדי.

עמר בר-לב: רק מה שמוזר הוא שהממשלה מנמנמת ועוצמת את העיניים לא מפני שהיא מתעלמת מהנודניק, אלא מפני שהיא מתעלמת מהעובדה שהיא עצמה נחשבת לנודניק.

עמר בר-לב: כן, חברי חברי הכנסת, זה לא חדש לכם.

עמר בר-לב: צפצף פעם, צפצף פעמיים, ובפעם השלישית כבר יצפצפו עליך.

עמר בר-לב: והנה עכשיו, מדינות רבות מדי, כולל חברתנו האמריקנית, מפסיקות להקשיב לנו.

עמר בר-לב: עד כדי כך שבסוף השבוע האחרון התבשרנו על כך שמזכיר המדינה קרי תדרך את הסנטורים האמריקנים שלא להקשיב לישראל בנושא האיראני.

עמר בר-לב: וכשאף אחד לא שומע אותך, זה לא משנה אם מה שאתה אומר הוא נכון או לא נכון, והממשלה ממשיכה לישון ולחלום חלומות.

עמר בר-לב: ראש הממשלה חוזר ואומר שההסכם הדיפלומטי המתגבש הוא רע לישראל.

עמר בר-לב: וכנגד אפשרות רעה זו מתקבלת, אולי אפילו ניתנת התחושה כאילו קיימת אפשרות אחרת שהיא אפשרות טובה.

עמר בר-לב: אתם יודעים מה, גם אני רוצה איראן בלי כל בדל של יכולת גרעינית, אבל אני גם ער למציאות, ובמציאות אין אפשרות אחת רעה ולעומתה אפשרות שנייה מושלמת.

עמר בר-לב: צריך לומר לציבור הישראלי את האמת, והאמת היא שלצערנו לאיום האיראני אין פתרון קסם, ואין שתי אופציות, אחת גרועה ושנייה טובה.

עמר בר-לב: כנגד האיום האיראני ישנן שתי אופציות, איך נאמר זאת?

עמר בר-לב: זו דבר והשנייה כולרה.

עמר בר-לב: ולמי מביניכם, חברי הכנסת, שאיננו ממש בעניינים, אני אומר:

עמר בר-לב: האופציה הצבאית לא תהיה "זבנג וגמרנו" ולא תדמה לתקיפת הכור בעיראק לפני כ-30 שנה.

עמר בר-לב: המציאות המצערת והלא-נעימה היא שמדובר בשתי אפשרויות, בלשון המעטה, רחוקות משלמות.

עמר בר-לב: לא הסכם דיפלומטי ולא תקיפה צבאית ימגרו את האיום באופן מוחלט ולנצח.

עמר בר-לב: ושלא תבינו אותי שלא נכון – אני בעד מניעת יכולת גרעינית מאיראן, ובלית ברירה אני גם בעד, במחיר של תקיפה ישראלית, אם זה יהיה דרוש, על כל המשתמע מכך, ותאמינו לי, אני מבין מה עלול להשתמע מכך, אבל אני ער לכך שאין פתרון קסם וששום הליך לא ימגר את התופעה, וצריך לומר את זה כאן לציבור הישראלי, ובאומץ.

עמר בר-לב: לכן, במערכה הזאת הגיע הזמן להפסיק את היבבה התמידית "אכלו לי, שתו לי".

עמר בר-לב: ראש הממשלה צריך להפסיק לומר מה לא לעשות וצריך להתחיל לומר מה כן לעשות, גם בסוגיה האיראנית וגם בסוגיה הפלסטינית.

עמר בר-לב: ומה כן?

עמר בר-לב: במקום לצאת בקריאה הכוללת והגורפת כנגד תוכנית אירופית-אמריקנית-איראנית שמתגבשת, יש להתמקד בכיצד להשפיע עליה, להפעיל לחץ קונסטרוקטיבי על בעלות-בריתנו ולהשיג אותה.

עמר בר-לב: ובמקביל, בתחום הצבאי כמובן יש להמשיך ולהכין את האופציה הצבאית.

עמר בר-לב: אין לישראל הרבה בעלות-ברית.

עמר בר-לב: הסיוע והתמיכה האמריקניים חשובים לנו – אם סיוע תקציבי לביטחוננו ואם תמיכה מדינית בהצבעות באו"ם, שלא לדבר על התמיכה האמריקנית במדיניות העמימות הישראלית בנושא הגרעין, ועד למניעת מהלכים פלסטיניים חד-צדדיים.

עמר בר-לב: וכן, נודה על האמת, במקרה הזה בוודאי יש תמורה לאגרה, לתמיכה האסטרטגית של ארצות-הברית בישראל.

עמר בר-לב: אבל לאגרה הזו כמו לכל אגרה יש גם מחיר.

עמר בר-לב: שותפות אסטרטגית משמעותה שותפות, הדדיות.

עמר בר-לב: היה כאן הנשיא אובמה ואמר לנו: אזרחי מדינת ישראל, אני לצדכם, ופרס בפנינו האזרחים את רשת הביטחון, כולל רשימת המכולת שארצות-הברית מעניקה לישראל.

עמר בר-לב: ועכשיו, אחרי שנדמה לאמריקנים שממשלת ישראל לא ממש מבינה מה זו הדדיות, אמר לנו זאת בשבוע שעבר מזכיר המדינה קרי במילים קצת יותר ברורות, שנבין, You need two to tango, ועל ישראל למלא את חלקה, ולא – תישאר מבודדת.

עמר בר-לב: חברים, בעוד שעה ינאם כאן על הבמה שעליה אני ניצב נשיא צרפת פרנסואה הולנד; אותה צרפת, שרק לפני חודשים מספר מיהרו שרי הממשלה לקטרג עליה ועל כלל האיחוד האירופי כאשר הם הודיעו לישראל שהם לא מוכנים שתקציבים שלהם יגיעו ליישוב היהודי שמעבר לקו הירוק.

עמר בר-לב: ראש הממשלה רץ, אולי אפילו זחל לנשיא ארצות-הברית וביקש ממנו לעצור את האירופים בטענה שזה פוגע במשא-ומתן, ומזכיר המדינה קרי רץ ועשה, והרגיע את האיחוד האירופי.

עמר בר-לב: והנה עכשיו התהפכו היוצרות.

עמר בר-לב: ראש הממשלה שלנו מנסה לעשות זובור; מנסה לעשות זובור בפרהסיה לנשיא ארצות-הברית, ובעוד רגעים מספר נשמע אותו כאן מהלל את נשיא צרפת.

עמר בר-לב: אני מכבד את נשיא צרפת ומודה לו, אבל – ויש כאן אבל גדול – זו דו-פרצופיות וצביעות של ממשלת ישראל, של שרי הימין ושל ראש הממשלה.

עמר בר-לב: אי-אפשר להמשיך ולטעון כנגד אירופה ונגד צרפת שהם אנטישמים כשהם מבקרים אותנו, ולהלל אותם כשהם לצדנו.

עמר בר-לב: אי-אפשר לאטום את האוזניים לביקורת האירופית, כשזה לא נוח לנו, ולסגוד להם כשהם תומכים בנו.

עמר בר-לב: אי-אפשר לבקש מהאמריקנים סיוע כנגד האירופים כשמתאים לנו, ולבוז להם כשהם לא בדיוק עושים מה שאנחנו רוצים שהם יעשו.

עמר בר-לב: ואתם, חברי הממשלה, תפסיקו לזגזג.

עמר בר-לב: ואתה, ראש הממשלה, אנא ממך, ממש אני מבקש, אנא ממך – תתחיל להנהיג.

עמר בר-לב: לצערי, הממשלה הזו איננה כשמה, ממשלת ישראל, אלא ממשלה סקטוריאלית.

עמר בר-לב: תחשבו כמה זה מגוחך כאשר שרה אחת מנסה לקדם תהליך מדיני עם הפלסטינים, בעוד האחרים חושבים שהם קוצים; כשיד שמאל של הממשלה משחררת אסירים ויד ימין בונה בשטחים; כששר בממשלה תומך במהלך בחדר סגור, ואז יוצא כנגדו בתקשורת.

עמר בר-לב: נראה כי אפילו ראש הממשלה הבין בסופו של יום שכך אי-אפשר להמשיך ונזף בשר השיכון על החלטתו לתכנן בנייה מסיבית בהתנחלויות דווקא בזמן כל כך רגיש.

עמר בר-לב: אבל, אדוני ראש הממשלה, אין די בנזיפה.

עמר בר-לב: אם אתה רוצה להוביל את מדינת ישראל, עליך לגדוע את הסקטוריאליות בתוך הממשלה, ובהקשר זה, לפטר את השר אריאל, שאין לי חצי דבר נגדו ברמה האישית, אך ברמה הלאומית, הפעולות שלו פעם אחר פעם פוגעות ומתנגשות עם הקו שעליו אתה, ראש הממשלה, חוזר ומכריז השכם והערב.

עמר בר-לב: נכחתי בשבוע שעבר בטקס לזכרו של בן-גוריון בשדה-בוקר והקשבתי לדברי ראש הממשלה.

עמר בר-לב: הופתעתי שציין שהוא חולם שיקום בן-גוריון פלסטיני.

עמר בר-לב: אבל בן-גוריון לא המתין, לא לבן-גוריון פלסטיני ולא לבן-גוריון בריטי.

עמר בר-לב: הוא קם, עשה והוביל.

עמר בר-לב: משתמע מדבריך, ראש הממשלה, כי במקום שתוכיח מנהיגות וקבלת החלטות כדוגמת דוד בן-גוריון, זיכרונו לברכה, אתה מעדיף שהצד השני יהיה המחליט.

עמר בר-לב: יחליט בלעדיך, יחליט עבורך, יחליט עבורנו.

עמר בר-לב: אני, בניגוד לראש הממשלה, מעדיף שהיוזמה תהיה בידינו.

עמר בר-לב: הדרך לצאת מהתרדמת תלויה בנו.

עמר בר-לב: התחושה כאילו גם אם המשא-ומתן ייכשל נוכל להמשיך לעמוד במקום, שגויה.

עמר בר-לב: המציאות משתנה ללא הרף, ולא לטובה.

עמר בר-לב: וזו הסיבה שבחרתי לפרוס תוכנית מדינית שתתווה מתווה המחזיר את היוזמה והתבונה לידיים שלנו, יוזמה כזו שתבטיח בראש ובראשונה את צביונה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, וזה לחלוטין בידיים שלנו.

עמר בר-לב: כן, אני יודע, ייתכן שזו בקשה מוגזמת מהממשלה שהלכה לישון בחלומות על כך שיש עתיד ושתהיה תנועה, אבל קמה עם אח בבית היהודי שחושב שישראל ביתנו, גם כשהבית שנבנה הוא מאחז בלתי חוקי.

עמר בר-לב: כבוד השרה לבני, אני יודע שעד עכשיו ניסית לקדם את המשא-ומתן, ואין לי ספק שאת עושה כמיטב יכולתך, גם כשאת כבר מבינה שאת ממלאת את תפקיד עלה התאנה.

עמר בר-לב: הגיע הזמן להכיר בעובדות, והעובדות הן שאין לממשלה הנוכחית כל כוונה להגיע להסדר מדיני עם הפלסטינים.

עמר בר-לב: הגיע הזמן לחשוף בפני הציבור הישראלי את האמת על ממשלת ישראל, לחשוף את הצביעות שעל פניה.

עמר בר-לב: אני קורא לך, השרה לבני, ולחברייך לסיעה, וגם לכם, חברי ממפלגת יש עתיד, כמי שמבינים שישראל דוהרת בדרך ללא מוצא לקראת מדינה דו-לאומית בעלת רוב מובהק שאיננו יהודי, כמי שמבינים שאנחנו נלחמים עתה על המשך הציונות, על המשכה של מדינת ישראל כבית הלאומי לעם היהודי – דווקא משום שהתהליך המדיני חשוב לכן, התנועה ויש עתיד, אני קורא לכן לעזוב את הממשלה ולחשוף את פרצופה האמיתי בפני הציבור הישראלי.

עמר בר-לב: שר ההיסטוריה יודה לכם, כי זו הדרך האמיתית והיחידה להציל את הציונות ולהציל את מדינת ישראל.

עמר בר-לב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עמר בר-לב.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת אי-אמון מטעם סיעות מרצ ויהדות התורה: ממשלה שנעה ממשבר למשבר, החלטות שמתקבלות על-ידי שר השיכון בצהריים מתבטלות על-ידי ראש הממשלה בערב – יד שמאל לא יודעת מה יד ימין עושה והכול על חשבוננו.

יולי יואל אדלשטיין: המועמדת להרכיב את הממשלה בהצעה הפואטית הזו היא חברת הכנסת זהבה גלאון.

יולי יואל אדלשטיין: מי שינמק את ההצעה הוא חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: מי ניסח את – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא יודע, אבל היה בזה משהו פואטי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה שהיה בזה משהו פואטי.

יחיאל חיליק בר: עיסאווי, זה אתה – – –?

עיסאווי פריג': זהבה עזרה לי בניסוח.

עיסאווי פריג': איפה היא?

עיסאווי פריג': היא אפילו לא שומעת אותי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, שלום, מכובדי השר, אני תמיד שמח שנופל בחלקי שאתה מקשיב לי בזמן שאני מדבר, זה מוסיף לי עוצמה וכבוד.

עיסאווי פריג': חברי חברי הכנסת, ראשית כול, ברכות על ביקורו של נשיא צרפת בעוד כשעה.

עיסאווי פריג': שירבו הנשיאים שיבואו לכאן ויגידו את דבריהם ויבקרו אותנו, ושניקח את הטוב בדבריהם.

עיסאווי פריג': חברים, תקופת ההיריון – תשעה חודשים.

עיסאווי פריג': היא התחילה לפני שלושה חודשים אצלנו, באזור, אבל איך שהדברים מתנהלים הולך להיות היריון מאוד מיוחד ומאוד קשה.

אופיר אקוניס: מחוץ לרחם.

עיסאווי פריג': סגן השר אקוניס כבר נתן את התשובה – מחוץ לרחם.

אופיר אקוניס: לא – – – מייד הסכימו.

זהבה גלאון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, זה קצת נראה לי – – – נכון.

נחמן שי: צריך גינקולוג?

נחמן שי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מילא שטיבי נמצא – – –

עיסאווי פריג': אז, חברים, בואו, אני ישבתי – אני חוזר בי.

עיסאווי פריג': יושבת-ראש מפלגתי, גברת זהבה גלאון, יש צדק במה שאת אומרת.

עיסאווי פריג': אני רוצה יחד אתכם לסכם את שלושת החודשים.

עיסאווי פריג': בשישי-שבת, כשישבתי בבית, אמרתי: מה אני הולך להגיד ביום שני?

עיסאווי פריג': זה תורי לעלות ולתת את הנאום של האי-אמון.

עיסאווי פריג': והגעתי למסקנה.

עיסאווי פריג': וסגן השר אקוניס, אתה אמור לענות, אז אנא ממך, הקשבה.

עיסאווי פריג': המסקנה משלושת החודשים שאליה הגעתי היא שיש מעצמה ויש מדינה, אבל לשם שינוי היוצרות התהפכו.

עיסאווי פריג': יש מעצמה, אנחנו מעצמה, מעצמת ישראל, ויש מדינה קטנה, שמה ארצות-הברית.

עיסאווי פריג': ככה הדברים התנהלו בשלושת החודשים האחרונים.

עיסאווי פריג': ככה הדברים.

עיסאווי פריג': וכאן שורש הבעיה: ראש הממשלה ומקבלי ההחלטות בתהליך כל כך גורלי הגיעו למסקנה – תהליך היותנו מדינה כבר מאחורינו, עכשיו אנחנו בתהליך המעצמה.

עיסאווי פריג': וכך אפשר להגיד לנציג המדינה הקטנה, מר ג'ון קרי, שר החוץ: אתה מנותק מהמציאות.

עיסאווי פריג': להשתלח בו על שמאל ועל ימין.

עיסאווי פריג': מה, אני מעצמה, מי אתה בכלל?

עיסאווי פריג': אתה מנותק מהמציאות.

עיסאווי פריג': אתה מתווך לא הוגן.

עיסאווי פריג': אין בך הגינות.

עיסאווי פריג': זו המסקנה שאליה אני הגעתי.

עיסאווי פריג': אחרת, איך אני אתן הסבר על כך שחלק משרי הבית היהודי והימין שבליכוד יוצאים בהצהרות נגד שותף מכבד לאורך כל השנים, שהפך בן-לילה לא הוגן?

עיסאווי פריג': כדי שהשותף הזה יהיה הוגן הוא צריך להכשיר את השרץ של ההתנחלויות.

עיסאווי פריג': כדי שהשותף הזה יהיה הוגן הוא צריך למחוא כפיים על שיגעון ההתנחלויות ההזויות וההיסטריה של הבנייה בהתנחלויות.

עיסאווי פריג': אם ימחא כפיים, הוא יהיה שותף הוגן.

עיסאווי פריג': לאורך כל 65 השנים הוא לא היה שותף הוגן.

עיסאווי פריג': הוא מנותק מהמציאות.

עיסאווי פריג': אז בואו, חברים, בואו נחזיר אותו למציאות, בואו נחזיר אותו למציאות ונגיד לו את זה בצורה הכי פשוטה: אנחנו לא רוצים שלום.

עיסאווי פריג': אנחנו סרבני שלום.

עיסאווי פריג': בואו נגיד לו את זה.

עיסאווי פריג': היום, במהלך היום, השתתפתי בישיבת הוועדה על חוק התורמים, בוועדת – – –

זהבה גלאון: חוק התורמים למדינה.

קריאה: – – –

עיסאווי פריג': חוק התורמים למדינה.

עיסאווי פריג': לא יצא לי לדבר, אבל השתתפתי – – –

זהבה גלאון: – – –

עיסאווי פריג': – – – כי לא הגיע תורי.

מוחמד ברכה: עבודה ורווחה זה היה.

זהבה גלאון: – – –

עיסאווי פריג': – – ועדת הרווחה.

זהבה גלאון: כן.

עיסאווי פריג': חוק התורמים, שבא לתת חותמת הכשר לאפליה הממסדית הקיימת כאן נגד אזרחי המדינה הערבים.

עיסאווי פריג': אני רוצה שהאפליה הזאת – למסד אותה במה שקרוי חוק התורמים.

עיסאווי פריג': ואיך אני אמסד את סרבנות השלום?

עיסאווי פריג': בקצב ההתנחלויות והבנייה הבלתי-מובנת שנמצאת.

עיסאווי פריג': זה אותו דבר.

עיסאווי פריג': אני רוצה לתת הכשר, הכשר ממש, חוק התורמים, הכשר לאפליה המתמשכת נגד אזרחי המדינה הערבים לעומת ההתנחלויות, שעכשיו קיבל כותרת.

עיסאווי פריג': מה הכותרת?

עיסאווי פריג': חוק משאל העם, או יוזמת חוק משאל העם.

עיסאווי פריג': חוק משאל העם, שזה סרבנות השלום, בא אלינו בהמצאה ישנה-חדשה מבית-היוצר של הבית היהודי.

עיסאווי פריג': כשאני רואה ממשלה שמצד ימין בה יושב שר האוצר לפיד, מצד שמאל יושב שר הכלכלה בנט, באמצע יושב לו ראש הממשלה, ועכשיו הצטרפה הצלע השלישית, שר החוץ ליברמן.

עיסאווי פריג': אני שואל, יש חוק-יסוד: הממשלה.

עיסאווי פריג': חוק-היסוד הזה מעניק לראש הממשלה את הזכות, על-פי חוק-היסוד, לפטר שרים.

עיסאווי פריג': מה אני צריך את החוק הזה?

עיסאווי פריג': ראש הממשלה יכול לפטר אחד מהשרים שלו?

עיסאווי פריג': הם יפטרו אותו והוא לא יעז לעשות כלום.

עיסאווי פריג': אז אני מציע כאן, אין צורך בחוק-יסוד זה, ובואו ניקח את הסמכות הזאת מראש הממשלה, לא צריך, אבל נשאיר את הפרק שאפשר לפטר ראש ממשלה, כי זה דבר – אנחנו צריכים את הדבר הזה.

עיסאווי פריג': חברים, מהניתוח של שלושה חודשים אני אגיד את המשפט שעם הזמן אני הולך ומאמין בו: בשנים האחרונות, צר לי מאוד, אין פרטנר ישראלי לשלום.

עיסאווי פריג': כל מה שאנחנו רואים זה צחוק בעיניים.

עיסאווי פריג': אין פרטנר ישראלי לשלום.

עיסאווי פריג': ואם נמשיך לשחק אותה הילדים הטובים, אני לא רואה שום הבדל – אני לא רואה שום הבדל בין ישראל, בין ביבי נתניהו, בין ראש הממשלה שלי, לבין המנהיג האיראני, שכל מה שהוא עושה אנחנו קוראים לו הונאה.

עיסאווי פריג': הונאה.

עיסאווי פריג': כל רצון לעשות משהו – הונאה.

עיסאווי פריג': אני מטיל ספק בכל הכוונות.

עיסאווי פריג': אז למה שהעולם יאמין בכל מה שראש הממשלה יגיד?

עיסאווי פריג': ימשיך להתנהל אותו הדבר.

עיסאווי פריג': יטיל ספקות.

עיסאווי פריג': אחרת אין הסבר לכל התעתועים שאנחנו רואים.

עיסאווי פריג': אין הסבר, זה אותו דבר.

עיסאווי פריג': למה אני אומר את זה?

עיסאווי פריג': אני נגעתי בנושא האיראני, ואני רוצה להגיד משפט בסוגיה הזאת: שלשום, בעיתון "ישראל היום", שיטת ההפחדה של ראש הממשלה באיום האיראני עבדה.

עיסאווי פריג': התפרסם סקר: 68% מאזרחי מדינת ישראל מאמינים שאפשר לתת מכה צבאית לאיראן לבד.

עיסאווי פריג': זה הסקר של "ישראל היום" לפני שלושה ימים.

עיסאווי פריג': תראה, שטיפת המוח שראש הממשלה מנהל זה חמש-שש שנים, מה היא עשתה לאנשים; מדיניות החרדה והפחד, מה היא עשתה לאנשים, ש-68% אמרו: כן, אפשר להפציץ לבד.

עיסאווי פריג': זה מזכיר לי בדיוק את סוריה – להפציץ את סוריה, להפציץ את סוריה, ואז ארצות-הברית ורוסיה הגיעו להסכם, ופירקו את הנשק הכימי.

עיסאווי פריג': היום אין נשק כימי.

עיסאווי פריג': חסכו לנו כמה עודפי תקציב, מסכות המגן עכשיו.

עיסאווי פריג': צריך גם לעשות חשיבה מחודשת בנוגע לכל עודפי התקציב שיש לנו.

עיסאווי פריג': מכאן אני, חברים, מגיע למסקנה: אתה יכול לצחוק על האנשים פעם אחת, פעם שנייה, אבל בפעם השלישית יגידו לך: אתה שקרן, ואנחנו לא מאמינים לך ולא מקשיבים לך.

עיסאווי פריג': אז די להתייחס בטמטום הזה.

עיסאווי פריג': ראש הממשלה, אתה הנהג, אבל אנחנו הנוסעים.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול להסיע אותנו איך שאתה רוצה ולאן שאתה רוצה, כי יש לך גם אחריות, ואנחנו חלק ברכב הזה.

עיסאווי פריג': תודה לכם.

חמד עמאר: תודה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

חמד עמאר: ההצעה הבאה, הצעת האי-אמון הבאה, של ש"ס: הקפאת כל הליכי התכנון של הבנייה העתידית ביהודה ושומרון.

חמד עמאר: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת אריה דרעי.

חמד עמאר: ינמק את ההצעה חבר הכנסת יצחק וקנין.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: עד עשר דקות.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זה כשבוע וחצי אני שומע התקפה גדולה של מרבית חברי הכנסת, במיוחד באופוזיציה, גם עכשיו שמענו, שתוקפים את העניין הזה של הבנייה בשטחים; החלטה של שר הבינוי והשיכון לקדם תכנון של עוד 20,000 יחידות.

יצחק וקנין: אני חייב להגיד לכם משהו, שלא תטעו: ראשית, אני חושב שצריך להתקדם במשא-ומתן עם הפלסטינים בצורה רצינית, ולא לגמגם, ולא להתנהל בצורה של "קנה ומכור".

נחמן שי: זיגזג.

יצחק וקנין: אני אומר לכם: לא בונים.

יצחק וקנין: יש הקפאה מוחלטת אפילו של תוכניות.

יצחק וקנין: כל ההצגה שנעשית פה היא לכסות על הערווה, רבותי, סליחה שאני אומר את זה, של הבית היהודי.

יצחק וקנין: כל ההתנהלות היא אחת בלבד: איך יצדיקו חברי הכנסת של הבית היהודי את הצבעתם בעד שחרור מחבלים עם דם על הידיים.

יצחק וקנין: ואני אגיד את דעתי האישית, רבותי.

יצחק וקנין: דעתי האישית: אסור לשחרר מחבל אחד.

יצחק וקנין: אני בעד להתקדם לתהליך שלום אמיתי, ולהגיע להסכמה, ובתוך מסגרת ההסכם להגיע להסכמים סופיים.

יצחק וקנין: אבל בתוך תהליך של שיחות שאנחנו, אף אחד מאתנו אינו יודע לאן זה מתקדם, לשחרר מחבלים עם דם על הידיים – רבותי, אני נגד התהליך הזה.

יצחק וקנין: אני חושב שזו טעות חמורה באסטרטגיה של ממשלת ישראל.

יצחק וקנין: אי-אפשר, רבותי, בשביל להסיח את הדעת ולהגיד שאנחנו משחררים תוכניות בנייה, או אם היום זה דברים שהוקפאו בתהליך הבנייה, כדי שהבית היהודי תוכל לבלוע את הצפרדע ולהישאר בתוך הממשלה, ובתמורה להגיד שאנחנו עושים איזה שחרור, או אם הייתה איזו הקפאה אנחנו כבר נוריד את ההקפאה הזאת ונוכל להתחיל לבנות.

יצחק וקנין: רבותי, זאת צביעות.

יצחק וקנין: זה למכור, רבותי, דברים שהם קדושים לנו.

יצחק וקנין: אני חושב שלא יעלה על הדעת – לא יעלה על הדעת – אני אמרתי את זה גם, רבותי, כאשר רצו לעשות את ההסכמים בגוש-קטיף.

יצחק וקנין: אמרתי: רבותי – אני התנגדתי לתהליך.

יצחק וקנין: התנגדתי לתהליך לא כי חשבתי שאנחנו צריכים להישאר שם; אני חשבתי שאם כבר אנחנו רוצים לפנות את כל גוש-קטיף, הדבר הזה צריך להיעשות בהסכם מסודר.

יצחק וקנין: אני כבר – משחרר את הכול.

יצחק וקנין: ורבותי, זו לא הייתה איזו ממשלת שמאל.

יצחק וקנין: מי שישב בממשלה היה אריק שרון.

יצחק וקנין: אתה רוצה – אפילו האמריקנים היו מופתעים ממה שהוא עשה.

יצחק וקנין: גם פה, רבותי, אנחנו הולכים לאיזשהו תהליך.

יצחק וקנין: גם כאשר רצו לשחרר את גלעד שליט, רבותי, הייתה מחשבה עמוקה מאוד אם לשחרר את אלה; לא רצו לשחרר אותם בעסקה של גלעד שליט.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, רבותי, תבדקו את הדברים: לא רצו לשחרר את המחבלים האלו.

יצחק וקנין: והיום תמורת זה שתהיה איזה כותרת – מסירים את הקפאת הבנייה – אולי ייתנו עוד כמה יחידות דיור; בשביל זה אנחנו צריכים לשחרר מחבלים עם דם על הידיים?

יצחק וקנין: רבותי, הבושה תכסה את פנינו.

יצחק וקנין: רבותי, זה דבר שהוא – מישהו צריך להבין, כולנו רואים לאן התהליך הזה הולך.

יצחק וקנין: לו אני הייתי יודע, רבותי, שבאמת הולכים פה להתקדם בתהליך השלום בצורה רצינית, אמיתית, מתוך מגמה אמיתית של ללכת לתהליך שלום – רבותי, הייתי אומר:

יצחק וקנין: אולי אנחנו עושים פה איזה משהו, איזה מחווה לפלסטינים.

יצחק וקנין: אבל, רבותי, זה הכול אחיזת עיניים.

יצחק וקנין: כל השיחות האלו לא מובילות לשום מקום.

יצחק וקנין: אין פה איזה תהליך רציני, דיבור רציני לשלום.

יצחק וקנין: עושים איזה מחווה קטנה כדי אולי להשתיק את האמריקנים.

יצחק וקנין: שום דבר לא מתנהל על-פי האמת שצריכה להיות, אלא הכול זה שליפות מהמותן.

יצחק וקנין: וככה שולפים לנו על ההקפאה, וככה משחררים מחבלים, וככה, רבותי, אנחנו מתנהלים.

יצחק וקנין: ובסוף – אני אומר את זה לאנשי הימין, אוקיי?

יצחק וקנין: – אמרתי את זה כל הזמן: מי שהחזיר את גוש-קטיף יחזיר גם את יהודה ושומרון.

יצחק וקנין: הם בממשלה הזאת.

יצחק וקנין: זאת הממשלה שבסופו של תהליך נגיע למצב, שכמה שהם – עכשיו העגלה לא נוסעת כל כך טוב, יגיע רגע שהממשלה הזאת תתפרק.

יצחק וקנין: ומי שייתן לה את הפלטפורמה לכל התהליך עד סוף התהליך זה הבית היהודי.

יצחק וקנין: הבית היהודי הוא נותן את הפלטפורמה.

יצחק וקנין: ולא רק בקטע הזה הוא נותן פלטפורמה, רבותי, גם בכל הנושאים של פגיעה בדת.

יצחק וקנין: הבית היהודי הורס כל חלקה טובה; לא השאיר כלום, רבותי.

יצחק וקנין: עם המסכה של הבנייה בשטחים הם מוכנים למכור את הכול, גם דברים שהם קדושים לעם ישראל.

יצחק וקנין: ואני אומר את זה לאורך כל הדרך: על מה אבדה הארץ הזאת?

יצחק וקנין: רבותי, לא על יהודה ושומרון, לא על גוש-קטיף – על עוזבם את תורתי.

יצחק וקנין: כל זמן – אני אומר את זה – הנה, נכנס זבולון ידידי מהבית היהודי.

יצחק וקנין: כל זמן שהם ישמשו הפלטפורמה לכל מיני תהליכים שאנחנו רואים, רבותי – והם תופסים אותנו במסדרונות, רבותי, הם, ואומרים לנו: תשמעו, מתחיל להיות מוגזם החקיקה הזאת; הפגיעה בנושא של הגיור, רבנות ראשית, כל נושא שאתם יכולים לקחת שהיו לגביו איזשהן הסכמות ששמרנו עליהן כל השנים, נפרצים פריצה גדולה עם הדחיפה של הבית היהודי.

יצחק וקנין: והם אומרים לנו מאחורי הקלעים: תשמעו, אני חושב שכבר עברנו כל גבול.

יצחק וקנין: אני אומר לכם: תזכרו, הפגיעה בדת תמיט אסון על יהודה ושומרון, כמו שהמיטה אסון על גוש-קטיף.

יצחק וקנין: ואתה מאלה, ידידי, שהיו בגוש-קטיף.

יצחק וקנין: לך אני אומר את זה, אתה יודע למה?

יצחק וקנין: כי הייתה אותה ממשלה, אותה ממשלה בדיוק.

יצחק וקנין: ישב פה אריק שרון עם טומי לפיד, עם ליברמן ועם המפד"ל, אפי איתם ויצחק לוי.

יצחק וקנין: הם היו הפלטפורמה לכל ההסכם של פינוי גוש-קטיף, והם יהיו הפלטפורמה של פינוי יהודה ושומרון.

יצחק וקנין: אל תטעו.

יצחק וקנין: אתם יודעים למה?

יצחק וקנין: רק בגלל דבר אחד: כי החלטתם לעקור כל נושא דתי.

יצחק וקנין: כל דבר שאפשר לפגוע בו, אתם פוגעים בו.

יצחק וקנין: תזכרו את מה שאני אומר פה, ואני לא טועה: זה ימיט עליכם אסון.

יצחק וקנין: ואתם לא תבנו בית אחד ביהודה ושומרון, ואתם תשחררו את המחבלים עם דם על הידיים, אבל אתם תשימו מסכה על הפנים – אתם לא שומעים ולא רואים.

יצחק וקנין: אני יודע שאני אומר דברים קשים, ידידי זבולון, אני אומר דברים קשים.

יצחק וקנין: אבל אני אמרתי אותם, גם אז אמרתי אותם.

יצחק וקנין: אתה יכול לקחת – יש ב"דברי הכנסת", הכול מוקלט, הכול כתוב, מילה במילה.

יצחק וקנין: אמרתי דברים יותר קשים אפילו.

יצחק וקנין: אמרו לי: בוא'נה, תגיד לי, אתה נורמלי?

יצחק וקנין: אמרתי: אני נורמלי לחלוטין.

יצחק וקנין: אני אומר לכם: זאת המציאות שתהיה.

יצחק וקנין: ואני יכול להגיד לך – אני מקריא – הדרג המדיני: המינהל האזרחי מונע קידום תוכניות ביהודה ושומרון.

יצחק וקנין: המינהל האזרחי, מי נתן לו את ההוראה?

יצחק וקנין: הדרג המדיני.

יצחק וקנין: אז מה עושים?

יצחק וקנין: הם הרי טועים.

יצחק וקנין: חברי מהאופוזיציה שהם אתי, טועים – הם תוקפים את אורי אריאל.

יצחק וקנין: חבר'ה, הוא לא בונה כלום, זה הכול מסכה לשחרר עוד, לשחרר עוד מחבלים עם דם על הידיים.

יצחק וקנין: כל זה כדי שיהיה לכם איזה פלטפורמה להצדיק את מה שאתם עושים.

יצחק וקנין: אמרתי, כששחררו את גלעד שליט, המחבלים האלו היו אמורים להשתחרר ולא רצו לשחרר אותם; אמרו: בשום פנים ואופן.

יצחק וקנין: כמה זמן היה ויכוח את מי משחררים, את מי?

יצחק וקנין: אתם משחררים אותם בלי כלום.

יצחק וקנין: תודה.

חמד עמאר: תודה, חבר הכנסת יצחק וקנין.

חמד עמאר: האי-אמון הבא, של חד"ש, רע"ם-תע"ל-מד"ע ובל"ד: המכרזים לבניית 24,000 יחידות דיור חדשות בגדה המערבית.

חמד עמאר: המועמד להרכיב את הממשלה הנו חבר הכנסת מוחמד ברכה.

חמד עמאר: ינמק את ההצעה חבר הכנסת מוחמד ברכה.

חמד עמאר: יש לך עד עשר דקות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שלושה חודשים ושבועיים בדיוק עברו מאז אותו יום שראש הממשלה בנימין נתניהו זוכר אותו לרעה, עד כדי כך שהוא מתאבל על אובדן גדול שהתחולל ב-4 באוגוסט 2013.

מוחמד ברכה: זה היה היום שבו יצא הנשיא האיראני הקודם אחמדינג'אד מכס הנשיאות באיראן והחליף אותו הנשיא החדש רוחאני.

מוחמד ברכה: אם לחזית הסירוב היה מטבע באזור, למטבע הזה היה צד אחד שקוראים לו אחמדינג'אד ולצד השני קוראים בנימין נתניהו.

מוחמד ברכה: ולכן, במשך שנות כהונתו של אחמדינג'אד בנשיאות של איראן, אנחנו ראינו שראש הממשלה בילה במחיצת הצהרותיו ההזויות ירח דבש שהוא כנראה מתגעגע אליו.

מוחמד ברכה: אחרת איך אפשר להסביר, רבותי חברי הכנסת, את הרצח השיטתי של הסבירות, של ההיגיון הפשוט והסביר?

מוחמד ברכה: אם יש אפשרות של עימות או של התלקחות, ואז נפתח אופק של הסדרת העניין בדרכי שלום, מה האדם הסביר היה עושה?

מוחמד ברכה: היה אומר: כן, ללכת להסדיר את זה בדרכי שלום.

מוחמד ברכה: בממשלת ישראל – וראש ממשלת ישראל מדבר במילים האלה בדיוק על הסכנה הטמונה באפשרות להשגת הסכם בין המערב לבין איראן.

מוחמד ברכה: במשפט הזה יש שלושה מרכיבים.

מוחמד ברכה: קודם כול, סכנת השלום.

מוחמד ברכה: דבר שני, מדינות המערב הן לא מדינות צדדיות אלא הן נותני החסות של ישראל ושל הכיבושים שלה ושל ממשלות ישראל לדורותיהן – גם ארצות-הברית וגם אנגליה.

מוחמד ברכה: אבל מעבר לכל זה, הדיבור על פתיחת צוהר או אפשרות של הסדרת עניין שאמור להתלקח בלי שזה יתלקח, זה מקור לדאגה אצל ממשלת ישראל.

מוחמד ברכה: איפה נשמע כדבר הזה במקום כלשהו בעולם?

מוחמד ברכה: אם נשיא אורוגוואי היה מתרעם על ההסכם הזה, היינו אומרים: טוב, הוא רחוק.

מוחמד ברכה: הוא לא דואג.

מוחמד ברכה: אבל ראש ממשלת ישראל יקים עולם על כך שיש אפשרות למנוע התלקחות?

מוחמד ברכה: ואני רוצה להגיד את מה שכולם יודעים: אני נגד כל תוכנית גרעינית שמטרתה מלחמתית-צבאית, אם בטהרן ואיראן ואם במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: העמדה שלנו מוכרת וידועה, אנחנו בעד פירוז המזרח התיכון מנשק גרעיני.

מוחמד ברכה: אגב, מי שמסרבות לחתום על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני אלה ממשלות ישראל לדורותיהן.

מוחמד ברכה: אבל נניח לכל זה.

מוחמד ברכה: אם תהיה התלקחות, ואני שמעתי את חבר הכנסת עמר בר-לב שאומר שלא תהיה שיטת ה"זבנג וגמרנו".

מוחמד ברכה: ואם זה לא ככה, מה יהיה?

מוחמד ברכה: מה שיכול להיות שדווקא האזרחים במדינת ישראל, האזרחים באזור, הם שישלמו את המחיר של ההתלקחות שאתה יודע איך היא תתחיל אבל אתה לא יודע איך היא תסתיים.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אדם שעומד בראש ממשלה משתוקק לכך שאזרחיו יהיו במטווח של התלקחות הרסנית, שאתה יודע איך היא תתחיל ולא יודע איך היא תסתיים.

מוחמד ברכה: זה סביר?

מוחמד ברכה: זה נורמלי?

מוחמד ברכה: זה נשמע היגיון?

מוחמד ברכה: אני לא פונה לחברי הכנסת כמוהם אבל אני פונה לכל אדם בציבור בישראל: זה נשמע נורמלי?

מוחמד ברכה: מצעד רצח הסבירות, רצח החשיבה הממוצעת, הפשוטה.

מוחמד ברכה: ואז אנחנו רואים שראש הממשלה נשאל על עמדתו של נשיא צרפת.

מוחמד ברכה: נשיא צרפת, שיופיע כאן עוד מעט ויגיד לכם כמה הוא בעד ישראל ובעצם הוא בעד ממשלת ישראל, ויכול להיות שאפילו ישתמש בכמה מילים בעברית וכולם יתמוגגו מנחת.

מוחמד ברכה: אני לא צריך לא את ממשלת ישראל ולא את ממשלת צרפת ולא את ממשלת ארצות-הברית שתבוא ותספסר בחייהם של אזרחי האזור כולו, כולל האזרחים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: אגב, יכול להיות שבגלל זה הוא רשם לזכותו את אחוז התמיכה הנמוך ביותר בנשיא צרפתי מזה 50 שנה.

מוחמד ברכה: אבל נניח גם לזה.

מוחמד ברכה: אם כל כך מתמוגגים מדבריו של הנשיא הולנד, שיקשיבו למה שהוא אמר היום בצהריים ברמאללה.

מוחמד ברכה: אם טוב מה שהוא אומר בעניין האיראני ורואים שהוא בעל-הברית וקוראים לו לא לוותר ולהמשיך אפילו מול בעלת-הברית האסטרטגית, ארצות-הברית – אם מבקשים מהולנד שיעשה את זה, תקשיבו למה שהוא אמר היום בצהריים ברמאללה.

מוחמד ברכה: תקשיבו למה שהוא אמר על ההתנחלויות.

מוחמד ברכה: תקשיבו למה שהוא אמר, שביטחון מדינת ישראל לא ייכון אלא אם תקום מדינה פלסטינית, איך אומרים?

מוחמד ברכה: בת-חיים?

זהבה גלאון: במעמד קבע.

מוחמד ברכה: אני לא אוהב את המושג הזה.

מוחמד ברכה: מדינה היא מדינה על כל מה שמשתמע – – –

באסל גטאס: בת-קיימא.

מוחמד ברכה: בת-קיימא.

מוחמד ברכה: ולכן, יש מפלסים גדולים של צביעות בהילול הולנד שלא רוצה הסכם שישמור על חיי אזרחי האזור, ויש צביעות בלא להקשיב לו כשהוא מדבר על הסכסוך הישראלי-פלסטיני ועל ההתנחלויות.

מוחמד ברכה: ראש הממשלה נזף בשר השיכון והורה לו להקפיא את המכרזים שיצאו.

מוחמד ברכה: ואם מישהו חשב שראש הממשלה עשה את זה על מנת לקדם את תהליך השלום, לייצר אווירה של ניהול שיחות שלום, הוא בא אל הדוכן הזה ואמר: לא ולא ולא, אנחנו מקפיאים רק כדי לא לפגוע במעמדה של ישראל בעניין האיראני.

מוחמד ברכה: ריבונו של עולם, אין גבול לציניות?

מוחמד ברכה: אין גבול לספסרות בחיי אדם?

מוחמד ברכה: אין גבול להתכחשות לעקרונות הבסיסיים של תהליך שלום?

מוחמד ברכה: היה צריך את ג'ון קרי כדי לבוא ולהגיד שאין זכות לישראל לבנות על אדמה שהיא לא שלה.

מוחמד ברכה: כל העולם אומר את זה.

מוחמד ברכה: רק בבית כאן אומרים אחרת, ואפילו כשבאים לספור ולמנות את המתנחלים אומרים: 300,000, 350,000, אבל בעצם המפעל ההתנחלותי המפלצתי מגיע לקרוב ל-600,000, כולל המתנחלים בירושלים המזרחית, שגם זה אזור כבוש.

מוחמד ברכה: ממשלת נתניהו איבדה את הלגיטימיות לשלוט.

מוחמד ברכה: ממשלה באה לשלוט על מנת להיטיב עם האזרחים, לשמור על חייהם.

מוחמד ברכה: גם בנושא הכלכלי-חברתי, עכשיו בישרו לנו שחברת "טבע" ועוד חברה החזירו קצת מהרווחים הכלואים.

מוחמד ברכה: אז למה להמשיך את הקיצוץ של קצבאות הילדים?

מוחמד ברכה: החזירו קרוב ל-4 מיליארד מרווחים כלואים, הקיצוץ בקצבאות הילדים הוא 2.9 מיליארד, אז בבקשה, שיבטלו את זה.

מוחמד ברכה: אבל לא.

מוחמד ברכה: לא קצבאות ילדים, לא תקציבים לתשתיות, לא שוויון, לא מדיניות של רווחה, אלא מדיניות של תמיכה בהון, וזה נגד הרוב בעם.

מוחמד ברכה: המשך הכיבוש והרחקת השלום, זה בניגוד לאינטרסים של העם.

מוחמד ברכה: חרחור מלחמה עם איראן, זה בניגוד לאינטרסים של העם.

מוחמד ברכה: ממשלה לא יכולה להשתמש באזרחים כמטווח לצורך מדיניותה ההרפתקנית והמסוכנת.

מוחמד ברכה: ועל כן אנחנו, אדוני היושב-ראש, מגישים אי-אמון בממשלה, שבלאו הכי לא ראויה לשום אמון.

מוחמד ברכה: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

חמד עמאר: ישיב על הצעת האי-אמון בשם הממשלה סגן השר המקשר בין הכנסת לממשלה, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

נחמן שי: ממלכתי, אין לך הרבה זמן.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להביע צער עמוק בשמי ובשם הממשלה כולה על הירצחו של החייל עדן אטיאס, השם ייקום דמו.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הרצח המתועב הזה בלבה של עיר בישראל על-ידי שוהה בלתי חוקי פלסטיני, בוצע רק לפני חמישה ימים.

אופיר אקוניס: שוחחתי עם אמו של עדן, זכרו לברכה, איליה, ושלחתי לה את תנחומי על הטרגדיה הנוראית שפקדה את המשפחה.

אופיר אקוניס: קם בבוקר אזרח בישראל, אזרח, האזרח הזה היה חייל בצבא ההגנה לישראל, וכמו רבים מאתנו, אדוני היושב-ראש, אולי מאות אלפים מאתנו, מנמנם לו, ישן לו בדרך מביתו אל הבסיס שבו הוא משרת, ובשיטה האכזרית ביותר, הברברית ביותר, בסכין, נדקר למוות.

אופיר אקוניס: הדוקר, המחבל המרצח, נער בן 16 משטחי הרשות הפלסטינית, אמור היה, אדוני היושב-ראש, להיות באותה עת, באותן דקות – אגב, לא אחז בו טירוף באותן דקות, לא אחז בו טירוף.

אופיר אקוניס: אם היה אוחז בו טירוף הוא היה בבית-משוגעים.

אופיר אקוניס: הוא פשוט קם בבוקר והחליט לרצוח ישראלי, לרצוח יהודי.

אופיר אקוניס: הרוצח המתועב הזה אמור היה להיות באותה עת בבית-ספרו בכפר סמוך לג'נין או בעיר ג'נין עצמה.

אופיר אקוניס: אבל אם הוא היה שם, מה הוא היה לומד שם?

אופיר אקוניס: מה הוא היה לומד בבית-הספר של הרשות הפלסטינית?

אופיר אקוניס: היו מחנכים אותו לשנאת ישראל.

אופיר אקוניס: היו משווים את שכניו הישראלים – ג'נין מרוחקת, נדמה לי, 20 דקות נסיעה מעפולה פחות או יותר – במערכת החינוך היו משווים את השכנים הישראלים לבעלי-חיים, היו מראים לו את מפת פלסטין כולה, בין הים לבין הירדן, כי הרי פלסטין עתידה להיות מוקמת – ברשת החינוך הממלכתית הפלסטינית – לפי המפה הזאת במקום ישראל ולא לצד ישראל.

אחמד טיבי: זו תשובה על איזו הצעת אי-אמון?

אופיר אקוניס: נוסף על כך, אדוני היושב-ראש – – –

אחמד טיבי: נו, תענה, מה.

אופיר אקוניס: נוסף על כך למדנו הבוקר – אני מוכרח להגיד, אדוני, לתדהמתנו כולנו, לתדהמתי בוודאי, חבר הכנסת טיבי, שכל מרצח ששוחרר לאחרונה ומגיע לרשות הפלסטינית זוכה למענק כספי, לצ'ופר כספי, של 50,000 דולר, גם כן, אדוני, מתקציבה של הרשות הפלסטינית.

אופיר אקוניס: אז אני שואל, חבר הכנסת טיבי, האם אלה הם – זה באמת, שאלה אמיתית, היא לא שאלה מתריסה; היא עלולה להישמע מתריסה, אבל היא לא מתריסה – בעקבות מה שהתרחש פה בחמשת הימים, בשבוע האחרון – האם אלה שכנים שפניהם לשלום?

אופיר אקוניס: האם אתם יהיה שלום?

אופיר אקוניס: peace במובן המקובל והמוכר והידוע בקרב בני תרבויות במדינות המערב?

אופיר אקוניס: יכול להיות ויכוח טריטוריאלי; אנחנו מכירים הרבה מאוד אומות שקיימו ויכוח טריטוריאלי עשרות שנים, מאות שנים.

אופיר אקוניס: ויכוח טריטוריאלי הוא לגיטימי.

אופיר אקוניס: יש לי תפיסתי האישית לגבי הוויכוח הטריטוריאלי עם ערביי ארץ-ישראל, אבל הוא לא משנה כרגע.

זהבה גלאון: זאת העמדה של ממשלת ישראל, מה שאתה אומר עכשיו?

מוחמד ברכה: עכשיו אתה עונה בשם הממשלה.

אופיר אקוניס: אני עונה בשם הממשלה.

אופיר אקוניס: הממשלה גינתה את הרצח המתועב בעפולה, ואני מאוד מקווה – אגב, הממשלה, ממשלת ישראל, ואני מאמין שגם ראשת מרצ עשתה זאת, אם כי לא ראיתי, אני מודה, אין לי ספק שגינית את הרצח המתועב הזה.

זהבה גלאון: מה זה קשור?

אופיר אקוניס: ואני מניח, חבר הכנסת טיבי, שאתה כרופא, כאדם שמביא חיים לעולם ומסייע להבאת חיים לעולם, גם כן מגנה את הרצח המתועב הזה בסכין.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אין חילוקי דעות.

זהבה גלאון: – – –

אופיר אקוניס: היכולת לקיים איננה קיימת, גברתי, ותכף נגיע לזה.

אופיר אקוניס: אמר חבר הכנסת עיסאווי פריג': ההתנחלויות מכשול לשלום.

אופיר אקוניס: כך אמרת, חבר הכנסת פריג'.

אופיר אקוניס: אני אגיד לך, הפלסטינים הם מכשול לשלום.

אופיר אקוניס: הפלסטינים הם מכשול לשלום.

אופיר אקוניס: זה לא יעזור כמה סטיקרים תדפיסו בבתי-הדפוס של מרצ או של "שלום עכשיו" או של כל עמותות השמאל שלכם.

אופיר אקוניס: תכתבו על סטיקרים, כן, ההתנחלויות מכשול לשלום.

אופיר אקוניס: אנחנו גם יכולים להדפיס סטיקרים כאלה.

אופיר אקוניס: ואני אומר לך: הפלסטינים מכשול לשלום.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, סיעת העבודה – – –

ג'מאל זחאלקה: מה זה על סטיקר: ההתנחלויות הן מכשול לשלום?

ג'מאל זחאלקה: זאת אומרת, העם לא אחראי לשלום.

אופיר אקוניס: מבחינתך?

ג'מאל זחאלקה: כן.

ג'מאל זחאלקה: אלה שיושבים פה, אלה מכשילי שלום.

אופיר אקוניס: אני לא מתפלא, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אלה מכשילי שלום ומחרחרי מלחמה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת זחאלקה, אני ממש לא – – –

ג'מאל זחאלקה: שרי הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אתה והעמיתים שלך.

ג'מאל זחאלקה: מפלגתך.

אופיר אקוניס: אני לא מתפלא עליך.

אופיר אקוניס: אני פסקתי להתפלא ממך.

ג'מאל זחאלקה: אל תאשים את הפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: אל תאשים עם שלם.

ג'מאל זחאלקה: תתבייש לך.

ג'מאל זחאלקה: זה גזענות.

אופיר אקוניס: אני אאשים את מי שאני רוצה.

אופיר אקוניס: אני אאשים – זה ממש לא גזענות, זה עובדה.

ג'מאל זחאלקה: הפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: הפלסטינים.

אופיר אקוניס: הפלסטינים מכשול לשלום.

אופיר אקוניס: אתה מאשים את ישראל שהיא מכשול לשלום.

ג'מאל זחאלקה: לא, אני מאשים את הממשלה הזאת.

אופיר אקוניס: אתה הרי אמרת את זה לפני דקה.

ג'מאל זחאלקה: אני מאשים את ישראל הרשמית.

אופיר אקוניס: אתה אמרת את זה לפני דקה.

ג'מאל זחאלקה: העם רוצה שלום, אתם לא רוצים, המנהיגים לא רוצים.

אופיר אקוניס: זה נכון, אגב.

אופיר אקוניס: העם הישראלי רוצה שלום, אתה צודק.

אופיר אקוניס: אני מקבל.

ג'מאל זחאלקה: נכון.

ג'מאל זחאלקה: העם הפלסטיני – – –

אופיר אקוניס: אתה יודע מה?

ג'מאל זחאלקה: אתם המכשול לשני העמים.

אופיר אקוניס: אתה יודע מה?

אופיר אקוניס: אני מקבל שגם רבים – – –

ג'מאל זחאלקה: אתם כיבוש.

אופיר אקוניס: עכשיו אני אפתיע אותך.

אופיר אקוניס: לא לא לא, מספיק עם זה.

אופיר אקוניס: אני אפתיע אותך – –

ג'מאל זחאלקה: אתם גדר הפרדה.

ג'מאל זחאלקה: אתם גזענות.

ג'מאל זחאלקה: אתם מלחמה.

אופיר אקוניס: – – אני מאמין שגם רוב הפלסטינים רוצים שלום, אבל ההנהגה הפלסטינית איננה בשלה לשלום.

אופיר אקוניס: נו, מה אני יכול לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אז תחזור בך – –

אופיר אקוניס: לא, ממש לא.

ג'מאל זחאלקה: – – מהמשפט: הפלסטינים הם מכשול לשלום.

ג'מאל זחאלקה: תחזור בך.

אופיר אקוניס: אמר חבר הכנסת פריג': ההתנחלויות מכשול לשלום.

ג'מאל זחאלקה: תתנצל.

ג'מאל זחאלקה: תחזור בך.

אופיר אקוניס: לא מתכוון להתנצל אפילו על אות אחת.

ג'מאל זחאלקה: בושה וחרפה.

אופיר אקוניס: אפילו על אות אחת.

אופיר אקוניס: על אות, לא על מילה.

אופיר אקוניס: אות.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, סיעת העבודה מאשימה את הממשלה בכישלון המשא-ומתן ובהובלתה לבידוד בין-לאומי.

אופיר אקוניס: שמעתי קשב רב את נאומו המנומק של חבר הכנסת בר-לב.

אופיר אקוניס: כידוע לך, חבר הכנסת בר-לב, בעוד פחות משעה יעלה לדוכן הזה נשיא צרפת.

אופיר אקוניס: הוא בא לכאן, הוא בא לכנסת, הוא בא לירושלים; ביום רביעי ראש הממשלה נתניהו ייפגש עם נשיא רוסיה – במוסקבה; הקשר עם ארצות-הברית – התיאום עם הממשל האמריקני, חבר הכנסת בר-לב – ונדמה לי שאתה יודע זאת, כי בקיאותך בענייני ביטחון היא טובה – הקשר עם הממשל האמריקני מתקיים בכל הרמות, ושיתוף הפעולה הביטחוני עם ארצות-הברית של אמריקה הוא מן הטובים שידענו מאז קום המדינה.

אופיר אקוניס: ונכון, אתה צודק, לעתים יש אי-הסכמות עם ארצות-הברית של אמריקה; זה קרה בממשלות שמפלגת העבודה עמדה בראשן, זה קרה בממשלות שהליכוד עמד בראשן בעבר.

אופיר אקוניס: יכול להיות, אני לא כל כך זוכר את האפיזודה הקצרה של ממשלת קדימה, לא בטוח, אבל יכול להיות שגם אז היו אי-אלו חילוקי דעות.

אופיר אקוניס: זה לגיטימי, זה בסדר, יש חילוקי דעות בין ידידים.

אופיר אקוניס: אתם מציירים את זה כמשבר, ואתם מנסים להעמיק את המשבר.

אופיר אקוניס: אין משבר, את האין-משבר אתם מנסים להעמיק לצרכים פוליטיים.

אופיר אקוניס: לצרכים פוליטיים.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מבודדים, חבר הכנסת בר-לב, ואני מציע שתפסיקו לפעול לבידודה של ישראל כדי להרוויח כמה נקודות.

אופיר אקוניס: מטבע הדברים, האינטרס הלאומי הישראלי מחייב את הממשלה לנקוט לעתים עמדה שונה מעמדת ארצות-הברית, ובכך אין כל חדש.

אופיר אקוניס: המטרות המשותפות קיימות, האסטרטגיה המשותפת היא ברורה, ולעתים – לעתים – יש חילוקי דעות על הדרך.

אופיר אקוניס: מכאן ועד לצייר משבר ולבודד את ישראל, ואתם – בחדווה – תמיד החדווה שלכם, הגדולה: ישראל מבודדת – ישראל איננה מבודדת, אדוני היושב-ראש, בוודאי נשמע זאת בעוד פחות משעה.

אופיר אקוניס: כפי שאמרתי, ביום רביעי ראש הממשלה ייפגש עם הנשיא הרוסי במוסקבה, הקשר עם המדינות הידידות נמשך, ויימשך.

אופיר אקוניס: אני מקווה שאתם – אדוני היושב-ראש – גם מפלגת העבודה תומכת בקיום קשרים טובים עם מדינות העולם לטובתה של מדינת ישראל ולטובתו של האינטרס הישראלי, כי, חבר הכנסת זחאלקה, אם לאיראן תהיה פצצת גרעין, היא לא תבדיל בין יהודים לבין ערבים.

אופיר אקוניס: היא לא תבדיל.

אופיר אקוניס: אני מבקש מסיעות הבית לדחות את הצעות האי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע קודם כול על הצעת האי-אמון מטעם סיעת העבודה: כישלון הממשלה בניהול המשא-ומתן המדיני והובלתה לבידוד בין-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: המועמדת להרכיב הממשלה היא חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת העבודה להביע אי-אמון בממשלה – 37 נגד – 57 נמנעים – אין הצעת סיעת העבודה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 37 בעד, 57 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת האי-אמון של סיעת העבודה לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלה שנעה ממשבר למשבר, החלטות שמתקבלות על-ידי שר השיכון בצהריים מתבטלות על-ידי ראש הממשלה בערב – יד שמאל לא יודעת מה יד ימין עושה, והכול על חשבוננו, מטעם סיעות מרצ – יהדות התורה.

יולי יואל אדלשטיין: המועמדת להרכיב את הממשלה היא חברת הכנסת זהבה גלאון.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות מרצ – יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 41 נגד – 60 נמנעים – אין הצעת סיעות מרצ – יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 41 בעד, 60 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת האי-אמון של סיעות מרצ – יהדות התורה לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הקפאת כל הליכי התכנון של הבנייה העתידית ביהודה ושומרון – מטעם סיעת ש"ס.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת אריה דרעי.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 27 נגד – 60 נמנעים – אין הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 27 בעד, 60 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת האי-אמון מטעם סיעת ש"ס לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: המכרזים לבניית 24,000 יחידות דיור חדשות בגדה המערבית – מטעם חד"ש, רע"ם-תע"ל-מד"ע ובל"ד.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל-מד"ע

יולי יואל אדלשטיין: –בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 35 נגד – 61 נמנעים – אין הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל-מד"ע–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 35 בעד, 61 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת חד"ש, רע"ם-תע"ל-מד"ע ובל"ד לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת דחתה את כל הצעות האי-אמון בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים היום בשעה 17:45 – ישיבה מיוחדת לכבוד נשיא הרפובליקה של צרפת, הוד מעלתו פרנסואה הולנד.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.