ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 59, 2013-07-30 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ג באב התשע"ג, 30 ביולי 2013.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 8), התשע"ג–2013, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד האישה; הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (מס' 2), התשע"ג–2013, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת המסים (גבייה) (מס' 9) (צירוף שובר לדרישת תשלום), התשע"ג–2013, של חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 61) (העלאת אחוז החסימה והגברת המשילות), התשע"ג–2013, של חבר הכנסת דוד רותם וקבוצת חברי כנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, כרגיל ביום שלישי, אנחנו נפתח את סדר-היום עם נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין לנאום ילחץ על כפתור ההצבעה לצורך רישום.

יולי יואל אדלשטיין: אני פתחתי את ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים, אני אאפשר לחבר הכנסת באסל גטאס לפתוח את הנאומים.

באסל גטאס: איך ידעת שאני בכלל רוצה?

יולי יואל אדלשטיין: אני הסתכלתי לך בעיניים והבנתי שאתה נורא רוצה לנאום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בזמן ישיבת הממשלה שלשום התבטא שר בממשלת ישראל, השר בנט, בצורה שראויה לכל גינוי וראויה אפילו לפתיחת חקירה על-ידי היועץ המשפטי ולגינוי של היועץ המשפטי לממשלה.

באסל גטאס: הוא אמר: אם תופסים מחבלים, צריך פשוט להרוג אותם.

באסל גטאס: היועץ לביטחון לאומי, שהוא לא בדיוק מפורסם בדעותיו הליברליות והשמירה על חירויות, אמר לו: שמע, זה לא חוקי.

באסל גטאס: אבל בנט ענה לו: אני הרגתי המון ערבים בחיים שלי, ואין עם זה שום בעיה.

באסל גטאס: גם אם קצת ניסו להתכחש לדברים, אני ראיתי מה שהוא כתב בפייסבוק שלו: מחבלים צריך להרוג ולא לשחרר.

באסל גטאס: כל חיי נאבקתי לקיום שני חלקיו של המשפט הזה.

באסל גטאס: זה השיח ואלה התבטאויות המתאימות לפושע ולא לשר בממשלת ישראל, והוא ראוי לגינוי גם של הכנסת וגם של המערכת המשפטית.

באסל גטאס: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת באסל גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש מחברת הכנסת יפעת קריב, ואחריה – חבר הכנסת גנאים.

יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, מעבר לזה שזה ככה יום שלישי האחרון ובאמת אנחנו מסיימים את המושב הראשון, זאת באמת הזדמנות להגיד לכולם תודה על המושב.

יפעת קריב: אני חושבת שהיה משהו מאוד מכובד ואחר ממה שחווינו, ודיברנו על זה כאן הרבה.

יפעת קריב: באמת תודה לכל עובדי הכנסת, שאליהם אני רוצה להתייחס במכתב.

יפעת קריב: אני בעצם כתבתי לך מכתב, תקבל אותו בשעה הקרובה, בנושא תנאי העסקתם של עובדי הקבלן במשכן.

יפעת קריב: בזה אני רוצה לסיים את המילה האחרונה שלי כאן היום, וזה לא כולל את מחר.

יפעת קריב: למעשה, קיימנו כמה דיונים אצלך ואצל מנכ"ל הכנסת לגבי עובדי הקבלן.

יפעת קריב: בימים האחרונים עברתי ככה בין עובדי המזנון, וחלקם אמרו לי שבכל זאת לא סודרה להם עבודה לקיץ.

יפעת קריב: אז הבקשה שלי אליך, אם אפשר: מדובר באנשים שאפשר לומר את השמות שלהם.

יפעת קריב: לא מדובר במספר מאוד גדול.

יפעת קריב: אפשר להגיע לכל אחד ואחד.

יפעת קריב: חלק מהעובדים מאוד מוטרדים מכך שבעצם לא יהיה להם שכר גם בחודש אוגוסט וגם בחודש ספטמבר.

יפעת קריב: אז הבקשה שלי אליך – אם אתה יכול באופן אישי להגיע לכל אחד ולבדוק את זה, כדי שבאמת יהיה לכולם שכר כמו שהתחייבנו.

יפעת קריב: ושוב – לומר לך תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יפעת קריב.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא ודאי ייבדק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גנאים, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לצערי, כל יום אנחנו מגלים תופעות וגילויי גזענות חדשים בתחומים השונים, והפעם הייתי אומר: גזענות בנקאית כספית.

מסעוד גנאים: בבנק המזרחי לא רוצים ערבים, או בני-דודים, ומתדרכים מוקדנים איך להקשות ולהתיש ערבים כדי שלא יצטרפו לבנק וייוותרו לבדם.

מסעוד גנאים: הסתבר שערבים משלמים יותר ריביות ועמלות, אבל האשראי להפך – לא נותנים להם.

מסעוד גנאים: ערבים ובני-דודים, אדוני היושב-ראש, לא רוצים בבנק, לא בבריכה, לא בפארק; רוצים מרחב נקי מערבים.

מסעוד גנאים: זה תרגום גזעני למובן מדינה יהודית, pure יהודית.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמד עמאר – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, אני רוצה שתשמע את זה.

חמד עמאר: כבוד השר.

יולי יואל אדלשטיין: השר אורי אריאל, הדובר מנסה לפנות אליך.

חמד עמאר: אדוני השר, אני רוצה שתשמע את זה, בבקשה.

חמד עמאר: אני רוצה לשתף אתכם בגזר-דין שבית-המשפט השלום עכו גזר על שני בחורים צעירים מבית-ג'ן, שכל אשמתם היא שהם בנו בית ביישובם, בית-ג'ן; בית בלתי מורשה, מה שאני קורא בנייה בלתי מורשית.

חמד עמאר: על יאסר, שהוא סגן-אלוף במילואים ורק עכשיו השתחרר, גזר בית-המשפט 300,000 שקל קנס וארבעה חודשים שהוא המיר אותם בעבודות שירות, ואם הוא לא יהרוס את הבית תוך עשרה חודשים הוא ייכנס לשלוש שנים לכלא, והוא ישלם 200,000 שקל אם המדינה תהרוס.

חמד עמאר: על אחיו, שבנה לידו, מג'די, גזר בית-המשפט 250,000 שקל, ואותו עונש של שלושה חודשים שהוא המיר בעבודות שירות.

חמד עמאר: אבל מג'די החליט שהוא רוצה להיכנס לכלא, והוא ייכנס לכלא כמעט לשנה בגלל בנייה בלתי חוקית, כי אין לו כסף לשלם את ה-250,000 שקל; וגם אותו דבר: אם הוא לא יהרוס את הבית שלו הוא יצטרך לשבת שלוש שנים ולשלם, אם המדינה תהרוס, 200,000 שקל.

חמד עמאר: אני פונה לראש הממשלה, לכל השרים, שיבינו את הסבל שהעדה הדרוזית סובלת עכשיו.

חמד עמאר: זה לא רק היישוב בית-ג'ן.

חמד עמאר: היישוב בית-ג'ן משנות ה-70 לא אושרה לו תוכנית מתאר.

חמד עמאר: אותם בחורים צעירים בונים על אדמות שלהם.

חמד עמאר: הם לא בונים על אדמות של המינהל.

חמד עמאר: הם לא גונבים לאף אחד.

חמד עמאר: הם לא בונים על האדמות של אף אחד.

חמד עמאר: אלה האדמות הפרטיות שלהם.

חמד עמאר: אתם מתארים לעצמכם שיישוב לא אושרה לו תוכנית מתאר משנות ה-70, יישוב שהיה בן 2,000 תושבים והיום הוא בן 10,000 תושבים.

חמד עמאר: לאן ילכו אותם אנשים?

חמד עמאר: אני פונה לראש הממשלה, לשר, ואני ישבתי אתו כבר שלוש פעמים, והוא מכיר את הבעיה, והוא הבטיח לעזור ואני מאמין שהוא יכול לעזור: בוא ונעזור לעדה הדרוזית בנושא הזה.

חמד עמאר: תודה לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני אחרוג ממנהגי, ואני רוצה להקריא מכתב שקיבלתי ממש ברגע זה מאזרח, ובמידה רבה הוא מתקשר גם אלינו בעבודת הכנסת, וזו הזדמנות גם להציג את הדברים בפניך, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: אני קיבלתי את המכתב ממשה תורג'מן מחיפה, והוא כותב כך: מצאתי לנכון לפנות אליך בתקווה שמכתבי זה ימצא אוזן קשבת, כגמלאי שתרם את חלקו בהקמת מדינת ישראל וכלוחם במרבית מלחמות ישראל, שהעניקה לי תעודת כבוד על תרומתי זו.

איתן כבל: לאחרונה חברי ואני מתקשים מאוד לחייג למשרדי הממשלה השונים, ונענים על-ידי מזכירה אלקטרונית שאינה מקלה עלינו במתן תשובה.

איתן כבל: הדבר חוזר מספר פעמים על עצמו וגורם למפח נפש, ואובדן סובלנות, ומחוסר ברירה לא נשארת לך ברירה אלא לטרוק את הטלפון.

איתן כבל: הוא מציג את הבקשה שלו – איך להתמודד עם זה?

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כאן ולפנות אליך.

איתן כבל: זה אזרח מן השורה.

איתן כבל: מה הוא ילין?

איתן כבל: אנחנו, חברי הכנסת, רובנו ככולנו, לא מצליחים לקבל תשובות ממשרדי ממשלה.

איתן כבל: אני העליתי את הנושא הזה בקדנציה הקודמת.

איתן כבל: זו ממש זילות.

איתן כבל: לפעמים כבר לך, כחבר כנסת, לא נעים לומר לאזרח שאתה כל יום מתקשר, כל יום פונה, ואף אחד לא מגיב.

איתן כבל: זה לא מעניין את אף אחד.

איתן כבל: יש כללים.

איתן כבל: אני מאוד מקפיד – מתי שלחתי את השאילתה, מתי אמורה התשובה להתקבל ומה הפער שבין הזמנים.

איתן כבל: רציתי לעלות לכאן ולעבור משרד משרד ולהקריא בפני כולם: כל אחד מהמשרדים שלא עושה את מה שמוטל עליו.

איתן כבל: אני פונה אליך.

איתן כבל: זאת חובתנו למושב הבא.

איתן כבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: אין בינינו חילוקי דעות.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול שמורה לך הזכות לתת פומבי במליאה לשרים הסוררים.

יולי יואל אדלשטיין: חוץ מזה, אני אשמח מאוד לבדוק יחד עם מזכירות הכנסת את הרשימות האלה, והשרים יהיו מחויבים לענות בזמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: דקה לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אייכלר.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, תודה, מכיוון שבשני ימי שלישי האחרונים לא היו נאומים בני דקה, השבוע אציג בתמצות את 12 תאונות הדרכים הקטלניות שהתרחשו בשלושת השבועות שבין 9 ל-30 ביולי, שבהן נהרגו 12 בני-אדם.

בועז טופורובסקי: ב-10 ביולי נהרג נהג רכב על כביש 77 בהתנגשות עצמית.

בועז טופורובסקי: ב-11 ביולי נהרג נהג רכב בהתנגשות עם משאית על כביש 6.

בועז טופורובסקי: באותו יום נהרג גם נוסע בהתהפכות רכב על כביש מס' 12.

בועז טופורובסקי: ב-12 ביולי נהרג נהג בהתנגשות שלושה רכבים על כביש מס' 5.

בועז טופורובסקי: ב-14 ביולי נהרג צעיר בהתנגשות עצמית בדרך-יפו בחיפה.

בועז טופורובסקי: ב-16 ביולי מתה מפצעיה נערה בת 14 אשר הייתה מעורבת בתאונה חזיתית שבועיים לפני כן.

בועז טופורובסקי: ב-20 ביולי נהרגה אישה בת 40, תושבת מעלה-אדומים, כתוצאה מנפילה מרכב.

בועז טופורובסקי: ב-21 ביולי נהרגה יונה מידאני, בת 76 מנהרייה, בכביש 85, כתוצאה מפגיעת סלע אשר נשמט ממשאית שנסעה לפניה.

בועז טופורובסקי: ב-23 ביולי נהרג פקד כפיר מחלוף, רוכב אופנוע בן 30 מאשקלון, כתוצאה מפגיעת משאית על כביש מס' 4.

בועז טופורובסקי: ב-24 ביולי מתו שלושה הולכי רגל: הולך רגל בן 70 נהרג מפגיעת אוטובוס באור-עקיבא; הולך רגל נוסף, אשר נפגע מפגיעת רכב מסחרי יומיים לפני כן, מת מפצעיו; באותו היום נפטר מפצעיו הולך רגל שלישי, אשר נפגע ממונית בדיוק חודש לפני כן.

בועז טופורובסקי: מתחילת השנה נהרגו 30 רוכבי אופנוע.

בועז טופורובסקי: נתון זה חמור כשלעצמו, אך מקבל משנה תוקף לנוכח העובדה שמדובר בעלייה של כ-36% בהשוואה למספר הרוכבים שנהרגו בתקופה המקבילה אשתקד.

אורי אריאל: חבר הכנסת טופורובסקי, יש עכשיו מידע על שני הרוגים בצפון בתאונת דרכים.

בועז טופורובסקי: כמובן, לצערנו.

בועז טופורובסקי: המאפיינים הייחודיים של האופנועים – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, זה מה שהשר עדכן גם אותו.

בועז טופורובסקי: אני מניח שאני אקרא את זה – אני מקווה שאקרא רק את זה, אבל אני מניח שלא – בפעם הבאה, שתהיה עוד הרבה זמן.

בועז טופורובסקי: המאפיינים הייחודיים של האופנועים ורמת הסיכון שנוטלים הרוכבים ידועים, ועלינו לדאוג לשיפור משמעותי בהכשרת רוכבי האופנוע, להעלאת מודעותם לסכנות ברכיבה על האופנוע, לטיפול בנקודות מועדות לפורענות ובענישה מחמירה לאלו הנוהגים תוך סיכון עצמם ואחרים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שיום יבוא ויהיה שבוע שלא יהיו בו הרוגים.

בועז טופורובסקי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באמת מאחלים לך, חבר הכנסת טופורובסקי, שתוכל לשנות את המנהג שאתה דבק בו, ובצדק, בנאומים בני דקה, מכיוון שלא יהיה לך מה לספר לנו בתחום הכאוב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אייכלר – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת עליזה לביא.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, יחד עם תושבי נתניה אנחנו כואבים את שרפת עשרה ספרי תורה בבית-הכנסת "שפעת רביבים" ברחוב נורדאו, אחרי שיום לפני זה הייתה שרפה בבית-הכנסת ברחוב שניאור.

ישראל אייכלר: נתפס בחור כבן 20, שקנה דלק והצית את האש.

ישראל אייכלר: אני מאוד מקווה שיתברר שהאיש הזה הוא מטורף ולא שפוי.

ישראל אייכלר: אבל פעם היו אומרים שהמשוגעים הם הראי של החברה.

ישראל אייכלר: מה היה עושה פעם המשוגע של העיירה?

ישראל אייכלר: היה יושב בחצר הקהילה ליד בית-הכנסת, וכשראשי הקהילה היו עוברים, היה אומר עליהם כל מה שאנשים מהוגנים חושבים ולא מעזים לומר.

ישראל אייכלר: היום מה עושים משוגעים?

ישראל אייכלר: רוצחים אנשים ברחובות.

ישראל אייכלר: זה אומר שכשהמשוגעים הם ראי של החברה, כולנו צריכים חשבון-נפש מה יכול לגרום לאנשים ללכת ולשרוף בתי-כנסת וספרי תורה.

ישראל אייכלר: יכול להיות שכאשר פה בכנסת פוגעים בתורה ובלומדיה ועושים דה-לגיטימציה של התורה ושל תלמודי-התורה, אז המטורפים ברחובות שורפים תורה בבתי-כנסת.

ישראל אייכלר: בכל מקרה, זה אבל גדול מאוד לכל העם היהודי, וכל בית ישראל יבכו את השרפה אשר שרף ה'.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עליזה לביא, ואחריה – חבר הכנסת נחמן שי.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גם כאישה יהודייה וגם כבת העיר נתניה אני כואבת את השרפה שחבר הכנסת אייכלר דיבר עליה, כמו כל יהודי ויהודייה, ואני בטוחה שגם אנשים שאינם יהודים שותפים לכאב הזה.

עליזה לביא: אין שום סיבה בעולם שתביא אדם כזה או אחר לשרוף בכלל, ולשרוף ספרי תורה בפרט.

עליזה לביא: ואתה עושה לעצמך, חבר הכנסת אייכלר, הנחה מאוד גדולה כשאתה אומר את הדברים שלך.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, ביום חמישי הקרוב – –

ישראל אייכלר: את עשית לעצמך הנחות.

עליזה לביא: – – הגיוס החרדי הגדול יצא לדרך; 2,000 חיילים חרדים יצטרפו לצבא.

עליזה לביא: ביומיים האחרונים שמענו שלוחמת מג"ב לא הורשתה לאכול במוצב של הנח"ל החרדי לאחר פעילות מבצעית.

עליזה לביא: הדברים הללו לא יכולים לקרות.

עליזה לביא: אנחנו מקדמים בברכה את הגיוס ואת הקריאה לגיוס, ועלינו לקבל אנשים על-פי הרגישות שלהם ועל-פי המקום שלהם וההבנות שצריכות להתפתח במרחב הציבורי בכלל והצבאי בפרט לקליטה של אחינו החרדים, ורגישות היא שם המשחק, אבל באותה נשימה גם לדבר על מקומן של נשים בצבא ההגנה לישראל.

עליזה לביא: לא ייתכן שכניסה של קבוצה אחת תדיר קבוצה אחרת.

עליזה לביא: המקרה המצער הזה מוכיח שוב עד כמה הצבא חייב לדאוג לכך שקליטה של מתגייסים חרדים לא תפגע בשירות הנשים בצה"ל.

עליזה לביא: במהלך הכנת חוק השוויון בנטל נאבקנו על מנת להכניס לחוק שירות הביטחון סעיף שמטרתו להגן על זכויות הנשים בצה"ל ולמנוע פגיעה במעמדן, וכן לקבל דיווחים שנתיים מצה"ל בסוגיה הזאת.

עליזה לביא: הצבא חייב לבצע התאמות לטובת המתגייסים החרדים, אבל יש לעשות את זה בצורה מאוזנת.

עליזה לביא: השארת לוחמת מחוץ לבסיס איננה מתקבלת על הדעת, ועל הצבא להבהיר זאת בצורה חד-משמעית.

עליזה לביא: אני בטוחה שהוועדה המיוחדת שמתכנסת פה ביום שני הקרוב, בראשותה של חברת הכנסת איילת שקד, תבחן את הנושא לעומק ותדאג ליישום סעיפי החוק.

עליזה לביא: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אין לנו אלא להצטרף לתקוות שאכן, לפני שנצביע בקריאה שנייה ושלישית, יהיה איזשהו מענה לכל הסוגיות האלה.

ישראל אייכלר: כל מה שקורה פה משפיע על הרחוב וגם על המטורפים.

ישראל אייכלר: אל תעשו לכם הנחות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חבר הכנסת דוד צור.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שבוע נבחרו רבנים ראשיים חדשים.

נחמן שי: אני מאחל להם הצלחה.

נחמן שי: אחד מהם הוא הרב דוד לאו, רבה של העיר מודיעין.

נחמן שי: מסתבר עכשיו שבפגישה שהייתה לו עם אברכים שנוהגים לצפות במשחקי כדורסל בימי חמישי בערב, בקיוסקים או בכל מקום אחר, הוא אמר להם את הדברים הבאים – זה צוטט הבוקר: מאי נפקא מינה – בסדר אני אומר, עליזה?

נחמן שי: – מאי נפקא מינה – למי אכפת, בארמית – אם הכושים שמשלמים להם בתל-אביב מנצחים את הכושים שמשלמים להם ביוון?

נחמן שי: את זה אומר הרב החדש שלנו לעשר השנים הקרובות.

נחמן שי: אז אני רציתי לשאול את הרב, ואולי גם אתכם בכנסת, ואולי גם את אותו גוף בוחר, אם הם חושבים שהרב שלנו למשל עדיף על האפיפיור, שאתמול נקט עמדה בלתי רגילה כשהוא דיבר על הומואים, והוא אמר: אני לא מתערב, זה עניינם.

נחמן שי: אני לא מתערב, אני לא שולל ולא נוקט עמדה, כך או אחרת.

נחמן שי: האם יכול להיות שהרב דוד לאו, רב-סרן בצה"ל, בנו של הרב ישראל לאו, ניצול אושוויץ, אינו יודע להבדיל בין הכושים שלנו לכושים שלהם?

נחמן שי: האם ערכו של אדם הוא בצבע עורו?

ישראל אייכלר: הוא לא התכוון ליהודים, על מה אתה מדבר?

ישראל אייכלר: הוא לא התכוון לאתיופים.

ישראל אייכלר: הוא דיבר על אזרחים שמשלמים להם פה ומשלמים להם שם.

נחמן שי: אה, הבנתי.

נחמן שי: אבל האם אתה חושב שאדם – – –

ישראל אייכלר: אין פה שום דבר גזעני.

נחמן שי: לא?

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: הוא לא דיבר על גזע.

נחמן שי: מצוין.

נחמן שי: אני מוכן לתת לך את המיקרופון כדי שתסביר לי את ההבדל – –

ישראל אייכלר: אני אסביר לך.

נחמן שי: – – למה אדם שצבע עורו שחום – –

ישראל אייכלר: לא, הוא לא דיבר על זה.

נחמן שי: – – והוא נולד באפריקה – אז יש לנו, כמו שאתה יודע, ישראלים שנולדו באפריקה, ויש אמריקאים שנולדו באפריקה, וזה צבע עורם.

ישראל אייכלר: לא, הוא לא דיבר על זה.

נחמן שי: זאת אמירה – – –

אורי אריאל: אולי הוא התכוון שיהודי צריך לשחק עם ציצית, טלית קטן.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: זה עלילה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני מוכן להסביר את זה.

יולי יואל אדלשטיין: הבעיה היא שאומר חבר הכנסת שי: אני אתן לך מיקרופון.

יולי יואל אדלשטיין: במליאה עדיין רק היושב-ראש נותן את המיקרופון.

נחמן שי: רק אתה מחלק, אני יודע, היושב-ראש.

נחמן שי: לא חשבתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לסיים.

נחמן שי: אני לא קבלן משנה לחלוקת מיקרופון במליאה.

נחמן שי: אני חושב שזו התבטאות חמורה, ואני אגיד לכם רק דבר אחד: מהתבטאויות כאלה יש דרך אחת ויחידה – כולנו אנשי ציבור – וזה להתנצל ולעזוב.

נחמן שי: כמו שנאמר במקורות: מודה ועוזב ירוחם.

נחמן שי: לא להסביר, לא לתרץ.

נחמן שי: לצערי הרב, גם השר בנט יצא להגנתו בצורה כזאת או אחרת.

נחמן שי: לא צריך.

נחמן שי: זו אמירה מיותרת, גרועה, שמוטב שלא הייתה באה לעולם.

נחמן שי: הרב דוד לאו הוא הרב של כולם עכשיו, כל יהודי במדינת ישראל, יהיה צבע עורו אשר יהיה.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד צור, ואחריו – חבר הכנסת חיליק בר.

ישראל אייכלר: היושב-ראש מוכן לתת לי להסביר את זה?

דוד צור: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול העברנו את תקציב המדינה, חוקי התקציב, אחרי ליל שימורים ארוך.

דוד צור: קודם כול אני רוצה לברך את חברי מהאופוזיציה על ההתנהלות הפרלמנטרית הראויה, עם כל הפיליבסטר הארוך.

דוד צור: רציתי לגעת בסוגיה אחת מהתקציב, שלצערי לא יצא לי לדבר עליה בזמן הדיונים.

דוד צור: יש פרסומים ו"עליהום" לא קטן על אותן חברות שמצאו את הכסף – ארבע חברות גדולות שקיבלו בהסכמים פטור מתשלום מס במסגרת אותו חוק עידוד השקעות הון.

דוד צור: ידידי איתן כבל, זה דווקא נאום שלך.

דוד צור: אותו חוק לעידוד השקעות הון מאפשר לחברות זרות לבוא לכאן, להשקיע כספים, את הפיתוח להעביר לכאן וגם לעודד את הייצוא.

דוד צור: החברות האלה – אם אני לא מדייק בנתונים, תסלח לי – שליש מהיצוא של מדינת ישראל זה ארבע החברות האלה.

דוד צור: הן מעסיקות עשרות אלפים באופן ישיר, ובאופן עקיף עוד עשרות אלפים, שמשלמים מסים גבוהים הרבה מעל הממוצע – אני מדבר על העובדים שלהם – כמו כל שכיר במשק.

דוד צור: בנוסף לזה, משלמים מס חברות מופחת; אכן מופחת, בצורה אולי לכאורה מנקרת עיניים בחלק מהמקומות.

דוד צור: צריך אולי לקיים דיאלוג מולם, וצריך אולי לפתוח את ההסכמים האלה.

דוד צור: אבל חשוב מאוד שנשמור על כלכלה שוויונית אל מול עולם גלובלי, שמציע להם גם הצעות יותר אטרקטיביות, על מנת לשמר את המקום הזה כמקום אטרקטיבי להשקעות.

דוד צור: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד צור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיליק בר, ואחריו – חבר הכנסת אבי מיכאלי.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברות הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך ולחזק את ידיהם גם של ראש הממשלה וגם של השרה ציפי לבני, שנמצאת בשעה זו בארצות-הברית ומחדשת את המשא-ומתן עם הפלסטינים.

יחיאל חיליק בר: אני מקווה שכולנו שולחים להם רוח גבית חזקה ותמיכה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מחר נקדם בברכה משלחת של בכירים פלסטינים שיגיעו לראשונה לכנסת, גם להביע אתנו תמיכה ברעיון ובפתרון שתי המדינות.

יחיאל חיליק בר: אני מקווה שנברך גם אותם ונקבל גם אותם בצורה יפה.

יחיאל חיליק בר: אני מקווה לראות את חברי הכנסת שם, לתמוך במאמצים שיהיו, ובהחלט לנסות להמשיך ולהגשים את החלום שיש לכולנו, והוא מדינה יהודית ודמוקרטית לצדה של מדינה פלסטינית עצמאית.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבי מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: רק לפני שיגיד אבי מיכאלי את דברו, מכיוון שהיו קצת פרסומים מוטעים, אני רוצה להסביר שהמפגש החשוב שאתה מקיים, אתה מקיים אותו כיושב-ראש שדולה לפתרון שתי המדינות; כי נוצר איזשהו רושם שהכנסת, ככנסת, כמוסד, מארחת פה איזושהי משלחת.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, למיטב ידיעתי, האספה המחוקקת של הרשות מחרימה את הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, לא זכינו עדיין בביקורי משלחות של הרשות, למרות ההפצרות החוזרות ונשנות שלי, גם דרך גורמים שלישיים, שאם רוצים להתקדם, אולי שיכבדו אותנו בביקור כאן בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט להבהיר את הדברים.

יולי יואל אדלשטיין: אני – – –

יחיאל חיליק בר: ציינתי שזה אירוע של השדולה, גם בפרסום – – –

יולי יואל אדלשטיין: השדולה ולא הכנסת כמוסד, כן.

יחיאל חיליק בר: למרות שזו משלחת שקיבלה את ברכתו של נשיא הרשות להגיע.

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז.

יולי יואל אדלשטיין: מבחינת נשיא הרשות – אני לא אחראי עליו.

יולי יואל אדלשטיין: מבחינת הצד שלנו ככנסת, לצערי זאת לא משלחת רשמית.

באסל גטאס: כבוד היושב-ראש, אתה יודע שהפרלמנט הפלסטיני – –

מסעוד גנאים: אין לו – – –

באסל גטאס: – – רוב – או חלק גדול – מהחברים בו במעצר, והוא לא מתפקד.

באסל גטאס: הוא לא מתפקד.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי חלק גדול הייתי קצת מערער, אבל יש גם כאלה, לצערי.

יולי יואל אדלשטיין: כן, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אחרי לילה ארוך, התקציב אושר, אבל לצערנו, התוצאות כבר בשטח.

אברהם מיכאלי: סקר שפורסם היום – ואני מבין שרוב חברי בבית כבר קיבלו את זה היום – סקר מטעם עמותת "ידיד" כבר מראה את תוצאות הגזירות הכלכליות.

אברהם מיכאלי: רבע מהישראלים, אדוני היושב-ראש, עומדים לקצץ בהוצאות המזון שלהם כתוצאה מאישור הגזירות הכלכליות.

אברהם מיכאלי: הסקר מעלה כי רבע מהישראלים עומדים לקצץ, בסבירות גבוהה, כתוצאה מהאישור של הגזירות הכלכליות, במוצרי המזון שלהם.

אברהם מיכאלי: מעל 10% הולכים לקצץ בהוצאות התרופות של משק הבית שלהם.

אברהם מיכאלי: כ-40% מהמרואיינים יקצצו כנראה בהוצאות הביגוד של משק הבית.

אברהם מיכאלי: כ-35% מהמרואיינים הסכימו כי יקצצו בהוצאות התרבות של משק הבית שלהם.

אברהם מיכאלי: הניתוח של הסקר מעלה, אדוני, כי בשאלות המתייחסות להוצאות על חינוך אין אולי קיצוץ בין בשכבות גבוהות יותר ובין בנמוכות יותר, כי כנראה יש איזושהי הכרה שזה צורך בסיסי וחיוני.

אברהם מיכאלי: אבל הנתונים האלה שאנחנו רואים בסקר גורמים כנראה לכל משפחה להוריד עד 1,000 שקל מתקציבם החודשי, ולצערנו, לדבר הזה אני לא רואה כרגע פתרון בתקציב של הגזירות – איך אנחנו נוכל לפצות אותם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה זלמן פייגלין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

משה זלמן פייגלין: אדוני היושב-ראש, תודה, אני לא התלהבתי מהכוונה למנות את הנגיד לשעבר פרנקל לתפקידו, משום שהשקפת עולמו הכלכלית וביצועיו בקדנציה הקודמת שלו לא בדיוק תאמו את השקפתי ואת ציפיותי.

משה זלמן פייגלין: אבל מה שקרה סביב המינוי הזה לדעתי חמור מאוד, ומעיד על תרבות קשה שרק הולכת ומתפתחת בחברה הישראלית.

משה זלמן פייגלין: ללא משפט – אדם מכובד, בעל אמצעים.

משה זלמן פייגלין: לחשוב שהנגיד לשעבר פרנקל ניסה לגנוב איזה בקבוקון של בושם בדיוטי-פרי.

משה זלמן פייגלין: הנה מציעים מועמד מכובד בעל שם בין-לאומי, וכבר עיתון "הארץ", ואחריו כל העיתונות הישראלית, שופכים את דמו ומביאים לכך שהוא נאלץ לבטל את מינויו ואומר: למה לי כל העניין הזה.

משה זלמן פייגלין: כולנו, אדוני היושב-ראש, צריכים לבדוק את עצמנו סביב מה שקרה עם הסיפור של הנגיד פרנקל.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת משה זלמן פייגלין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, ואחריו – חבר הכנסת שמעון אוחיון.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שתי נקודות: הממשלה החליטה ביום ראשון על שחרור אסירים כחלק, או ככניסה – אני חושב שיותר כחלק מלווה – לתהליך המדיני.

אלעזר שטרן: הממשלה טרם פרסמה את החלטות ועדת שמגר.

אלעזר שטרן: לי אין ספק שאם עסקת שליט הייתה נראית אחרת, אז גם שחרור השבויים הפעם היה נראה אחרת.

אלעזר שטרן: אני חושב שאחרי שבעסקת שליט שחררנו כל כך הרבה מחבלים רוצחים, נגזר עלינו לשלם בכל משא-ומתן מול הרשות הפלסטינית.

אלעזר שטרן: ואני מודה שבלי להיכנס לוויכוח הזה, היה ברור לי שזה יקרה.

אלעזר שטרן: למרות שבפעם הקודמת קיבלנו חייל בשביל זה, אני לא יכול להגיד שהפעם ההיא הייתה יותר נוחה לי מאשר הפעם הזאת; במידה מסוימת אולי קצת להפך.

אלעזר שטרן: אני חושב שדווקא כשאנחנו נכנסים למתכונת הזאת של שחרור, חשוב שבעתיים לפרסם את המלצות ועדת שמגר.

אלעזר שטרן: והנושא השני – איחולי גם לשר האוצר וגם לאופוזיציה.

אלעזר שטרן: אני חושב שהיא ניהלה פה על התקציב מאבק ראוי והוגן, וגם זכתה להישגים.

אלעזר שטרן: אני אומר גם לחברי החרדים: בואו נוריד את גובה הלהבות פה.

אלעזר שטרן: אנחנו לא נשלוט בהן, ואני מכיר את זה מהנהגה שסוחבת לקיצוניות בכל מיני שטחים אחרים – בסוף אנחנו לא עוצרים.

אלעזר שטרן: אני נזהר מלומר את זה, אבל כשנרצח פה ראש ממשלה, אף אחד מאלה שסחבו קווים קיצוניים לא חלם ולא רצה, לא יכול היה לחלום שכתוצאה – באופן ישיר או עקיף, אני חס וחלילה לא קושר את זה באופן עקיף – נוכל להגיע גם לדרגה הזאת.

אלעזר שטרן: אני חושב שמידת ההסתה שהופנתה כאן במושב האחרון כלפי שר האוצר – שלא נגיע למצב שנגיד לא התכוונו, ואנחנו לא חלמנו שמישהו ייקח את הדברים האלה לשם.

אלעזר שטרן: אני חושב שבסוף המושב הזה כדאי שגם הדברים האלה, נהיה ערניים להם.

אלעזר שטרן: תודה.

ישראל אייכלר: זה נכון גם לגבי ההסתה שלו ושל חבריו – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת שמעון אוחיון.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, בבקשה.

שמעון אוחיון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אני רוצה, חבר הכנסת אלעזר שטרן, להמשיך בכיוון שלך ולהנמיך את גובה הלהבות, ולספר דווקא חוויה נעימה מאוד.

שמעון אוחיון: בשבוע שעבר ביקרתי באחד ממחנות צה"ל, בגלילות, והייתה לנו הזדמנות להיפגש גם עם ראש אכ"א ועם מפקדים במקום שסיפרו לנו על גיוס חרדים לצה"ל, על אותה קבוצה; הם סיפרו שבפועל היום כ-3,400 משרתים ביחידות שונות, ובתוכם יחידה נבחרת בתוך 8200.

שמעון אוחיון: וכשהביאו אותם והציגו אותם לפנינו – זה חסיד גור, וזה חסיד בקבוצה אחרת, וזה בכלל מתנגד.

שמעון אוחיון: אבל כולם משרתים ביחידה מובחרת.

שמעון אוחיון: ואיך אמרה ראש אכ"א: אנחנו אוהבים אותם, והם אוהבים את צה"ל ואת היחידה.

שמעון אוחיון: ואנחנו צריכים אותם.

שמעון אוחיון: מה כן כואב לי?

שמעון אוחיון: שאותם חיילים, בדרכם הביתה, מורידים את המדים.

שמעון אוחיון: ואחד אומר לי: ילדי עומד להיכנס לכיתה א', ואני לא בטוח שהוא ימצא מקום שם, באותו בית-הספר שהייתי רוצה שהוא ימשיך שם את לימודיו.

שמעון אוחיון: ואם הוא דיבר, חבר כנסת אלעזר שטרן, על להנמיך את הלהבות, יש תפקיד והזדמנות למחנה החרדים להשתלב ולתרום.

שמעון אוחיון: אחרי הכול, אנחנו מדברים, תוך כמה שנים, ברוך השם, 25% מילדי ישראל משתייכים למחנה החרדי.

שמעון אוחיון: צה"ל כך או כך יצטרך אותם.

שמעון אוחיון: אז בואו נעשה זאת ברוח טובה ואוהדת.

שמעון אוחיון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שמעון אוחיון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו סיימנו את הפרק הזה של נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/494; "דברי הכנסת", הכנסת ה-18, מושב שני, חוב' כ"ג, עמ' 8957.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/547; מושב רביעי, חוב' ל"א, עמ' 29639.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/627; מושב רביעי, חוב' ה', עמ' 23896.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/584; מושב שלישי, חוב' ל', עמ' 19892.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נזמין את השר אורי אריאל למסור כמה הודעות על רצונה של הממשלה להחיל דין רציפות על הצעות חוק.

יולי יואל אדלשטיין: יש כאן חמש הצעות חוק, והשר אריאל תכף יפרט באילו הצעות מדובר.

יולי יואל אדלשטיין: להזכיר לכם, ודאי שלא תהיה שום הצבעה, זאת רק הודעה, ואנחנו נתחיל בספירת הימים לאחר ההודעה על מנת שנוכל להצביע כבר במושב הבא של הכנסת.

אורי אריאל: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברצוני ראשית להודות, לקראת סגירת המושב הזה, לך, לסגני היושב-ראש, לחברי הבית, לעובדי הבית, שרבים הם וטובים, ואין לנו פעמים רבות הזדמנות להודות להם.

אורי אריאל: זו ההזדמנות מבחינתי להגיד תודה לכל מי שטרח ועובד פה ומאפשר את עבודת הבית התקינה.

אורי אריאל: הממשלה מעוניינת להודיע על רצונה להחיל דין רציפות על הצעות החוק כדלקמן – כל ההצעות מונחות גם על שולחנכם, ויש שם פירוט, אם תרצו אחרי זה: ההצעה הראשונה היא הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות) (תיקון), התש"ע–2010 – הצעות חוק מ/494.

אורי אריאל: ההצעה השנייה היא הצעת חוק החוזים האחידים (תיקון מס' 4), התשע"א–2010 – הצעות חוק מ/547.

אורי אריאל: ההצעה השלישית היא הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 12) (סמכויות אכיפה), התשע"ב–2011 – הצעות חוק מ/627.

אורי אריאל: ההצעה האחרונה היא הצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (סמכות חיפוש לשוטר לשם מניעת אלימות), התשע"א–2011 – הצעות חוק מ/584.

אורי אריאל: אני מודה לך, היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר אורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם ודאי מודה לו על התודות שלו לכלל עובדי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אתמול ציינתי את זה, בתום דיוני התקציב, ומחר תהיה לנו עוד הזדמנות להודות לכל עובדי הבית על העבודה המסורה שלהם לאורך כל השנה.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/778).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עכשיו נעבור לסעיף 5, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא 5 – סעיף 7: הצעת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2), התשע"ג–2013, לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי יציג את הצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הקדמנו אותך קצת בסדר-היום, מסיבות טכניות.

מיקי לוי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה?

יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר על סעיף 7 בסדר-היום: להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2).

אברהם מיכאלי: אצלנו זה סעיף 6.

יולי יואל אדלשטיין: אצלי סדר-היום כבר מעודכן כנראה.

יולי יואל אדלשטיין: הקדמתי את הח"כים.

מיקי לוי: – – – סדר-היום פשוט, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: כן, תוקן.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, גם הודעה חשובה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל מראש על כך שבמה

יולי יואל אדלשטיין: לך היום ומחר אתם תראו הרבה מאוד שינויים בסדר-היום, בין היתר מכיוון שהוועדות יעלו לנו חוקים למליאה תוך סיום דיון על חוק, לקריאה ראשונה, שנייה או שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: ניקוי שולחן, מה שנקרא, ביומיים האחרונים.

יולי יואל אדלשטיין: אז אתכם הסליחה מראש על שסדר-היום יהיה קופצני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, התפתחויות שונות בשווקים הפיננסיים הגבירו את חשיבות היכולת של הצרכנים לקבל החלטות פיננסיות מורכבות באופן מושכל, באמצעות השגת הבנה מעמיקה ואפשרויות השוואה.

מיקי לוי: בין התפתחויות אלה ניתן למנות פיתוח מכשירים פיננסיים מורכבים, אפשרויות רבות יותר של בחירה בין מכשירים פיננסיים שונים ובין גופים שונים המנהלים מכשירים אלה, וכן התארכות תוחלת החיים ויצירת תלות גבוהה יותר בחיסכון לטווח ארוך.

מיקי לוי: התפתחויות אלה מדגישות גם את הצורך בסיוע של גורם מקצועי לעריכת תכנון פיננסי נכון והבטחת רמות חיסכון וביטוח נאותות.

מיקי לוי: עקב כך גובר הצורך של הצרכנים בהתאמה אישית של מוצרים פיננסיים לצרכים ולהעדפות של כל אדם.

מיקי לוי: ה-OECD רואה גם הוא חשיבות רבה בקידום ההתפתחות הפיננסית ככלי שמגביר את היעילות, התחרות, החדשנות ואיכות השווקים הפיננסיים, מצמצם התנהגות עדרית של הצרכנים ועשוי לסייע לצמצום פערים חברתיים.

מיקי לוי: זהו כלי משלים להסדרת השווקים הפיננסיים, למען הגנה על הצרכנים.

מיקי לוי: לפיכך הוא קרא לקדם חינוך פיננסי אובייקטיבי והוגן, המותאם לצרכנים בקבוצות שונות באוכלוסייה, החל בשכבות הגיל הצעירות בבתי-הספר, באמצעות גורם מרכזי אשר יוביל את המדיניות בנושא.

מיקי לוי: כמו כן, חשוב לציין כי רק לאחרונה ערכה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה סקר – שפורסם – וממנו עלה כי רמת הידע וההבנה הפיננסיים של הציבור בהחלט לוקה בחסר, ורק מתי מעט – יושב פה חבר הכנסת חיים כץ – מתי מעט יכולים להגיד שהם מבינים מושלמים וגדולים בנושאים האלה.

מיקי לוי: לפיכך, בשנים האחרונות פעלו גורמים שונים בממשלה, במגזר העסקי ובמגזר השלישי להגברת האוריינות הפיננסית של הצרכנים בכלים שונים.

מיקי לוי: מפעילות זו נעדר גורם מתכלל, מכוון ומחבר, אשר יפעל לגיבוש מדיניות כוללת ברמה לאומית בנושא, ליצירת תיאום ושיתופי פעולה בין הגורמים השונים, לאיגום המשאבים ולמדידה והערכה של תוכניות פיננסיות שונות.

מיקי לוי: פרק ז' לחוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה), התשס"ה–2005, קבע כי תוקם קרן ממשלתית לחינוך פיננסי, אשר מטרתה לקדם את החינוך הפיננסי בישראל.

מיקי לוי: החוק לא התייחס לגוף אופרטיבי כלשהו אשר ינהל את פעילות הקרן, וכן לא התייחס לתקציבים הנדרשים לצורך מילוי תפקידה.

מיקי לוי: במצב דברים זה, הקרן הממשלתית שנקבעה בחוק לא יכולה לבצע את התפקידים שהוטלו עליה מכוח החוק בפועל, ללא הקמתה.

מיקי לוי: לאור האמור החליטה הממשלה לפעול להגברת החינוך הפיננסי של הציבור בישראל.

מיקי לוי: לשם כך הוחלט להנחות, בין השאר, את הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון להכין תוכנית מדיניות לאומית מקיפה לקידום החינוך הפיננסי, לקדם את המודעות לחשיבות החינוך הפיננסי, להוות גורם יעיל בהבניית שותפויות בין הממשלה, המגזר העסקי והמגזר השלישי לקידום החינוך הפיננסי וליצירת תוכניות לחינוך פיננסי, וכן לבקר את אופן יישום המדיניות לקידום החינוך הפיננסי במטרה להבטיח את יישומה באופן יעיל.

מיקי לוי: כמו כן, הוחלט כי תמונה מועצה מייעצת לצדו של הממונה.

מיקי לוי: במסגרת החלטת הממשלה, אדוני היושב-ראש, הוטל על משרד האוצר להכין תיקון לפרק ז' בחוק, כך שיעוגן תפקידו של הממונה כאחראי לריכוז וגיבוש של מדיניות לאומית לקידום החינוך הפיננסי עבור ממשלת ישראל, על תיאום יישום מדיניות זו ועל בקרה לגבי יישומה.

מיקי לוי: כמו כן, הוחלט כי התיקון לחוק יכלול הסדרה של הנהלת הקרן כמועצה מייעצת לממונה בנושא החינוך הפיננסי והגברת האוריינות הפיננסית בקרב אוכלוסיית מדינת ישראל וכי תותקן רשימת חברי הנהלת הקרן.

מיקי לוי: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעביר אותה לוועדת הכספים, או לחלופין, לי אין בעניין הזה שום הגדרה לוועדה – – –

חיים כץ: העבודה והרווחה.

מיקי לוי: העבודה והרווחה, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש רשימת דוברים שנרשמו להצעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: ברשותכם, אני אפנה רק לחברי הכנסת שנמצאים במליאה במקום לקרוא את כל הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רואה כאן כרגע – הראשון הוא חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מעוניין?

מסעוד גנאים: לא.

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לדבר על קרן שתלמד אנשים איך להתמודד עם בעיות כלכליות זה דבר חשוב מאוד.

ישראל אייכלר: השאלה היא האמון שיש לנו, או אין לנו בעצם, בקריטריונים שנקבעים, מי יזכה בקרנות האלה ומי יזכה בהטבה הזאת.

ישראל אייכלר: אבל, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לבשר לעם שעשרות ישיבות חדשות נפתחות השנה לקראת אלול תשע"ג, ועם ישראל לא עזב את התורה אלא הולך ומתחזק.

ישראל אייכלר: אלפי תלמידים חדשים נקלטים בישיבות הוותיקות, על אפם וחמתם של כל אלה שרוצים לעקור את התלמידים מלימודם ולהוציא אותם אל מחוץ לכותלי הישיבה.

ישראל אייכלר: ראיתי היום, מישהו כתב – הוא קטל את התקציב, שלא הביא שום בשורה מבחינת מנועי צמיחה, שום הטבה למעמד הביניים, אבל דיינו אם גזירות התקציב ישברו את החרדים מבחינה כלכלית ויאלצו אותם לצאת לעולם החילוני.

ישראל אייכלר: דיינו.

ישראל אייכלר: זה אומר שיש פה מגמה פוליטית ברורה, וברוך השם, כאשר אנחנו רואים שהילדים האלה הולכים ולומדים תורה, ואפילו אין מספיק מקום בקרוונים לקלוט אותם, אז ברוך השם שהשאיר לנו גואל, וחס וחלילה לא יצליחו להוציא אותם מן הישיבות.

ישראל אייכלר: עכשיו, לכל אלה שמדברים על הגדלה במחזורי הגיוס בנח"ל החרדי, אני רוצה לציין שמה שאמר חבר הכנסת שמעון אוחיון על כל המחזורים והמסלולים, שיש שם הרבה חרדים, זה נכון, אבל כל זה היה בתקופה שצה"ל רצה אנשים חרדים שאינם לומדים, שישתלבו ויתרמו ב-8200 ובעוד מקומות.

ישראל אייכלר: מאז התחילה הממשלה הזאת במלחמה נגד החרדים, יש ירידה עצומה בכל המסלולים, כולל במחזור הגיוס שכולם מתפארים בו עכשיו של הנח"ל החרדי.

ישראל אייכלר: מתברר שסך הכול 10%–15% הם מבתים חרדיים, וכל השאר זה מה שניסו להוסיף ממקומות אחרים שאינם חרדיים כדי להראות שיש נח"ל חרדי גדול.

ישראל אייכלר: וכאן צריך להגיד תודה לכל האווירה האנטי-חרדית, שגורמת לאנשים להגיד ולהבין שבעצם לא רוצים אותם, ולא רק שלא רוצים אותם אלא מעלילים שבאה איזו חיילת לאכול וגירשו אותה – חיילים מהנח"ל החרדי.

ישראל אייכלר: מה המטרה של האמירה הזאת?

ישראל אייכלר: להסית יותר ויותר.

ישראל אייכלר: אתמול הייתה כותרת באחד האתרים הגדולים: חרדי ירק לעבר נערה בת 15 באשדוד.

ישראל אייכלר: כמה, תסלחו לי על המילה של הסלנג, "ערסים" צועקים ומבזים נערות שהולכות ברחוב – לא תהיה שום כותרת מזה, אבל איזה חרדי – אני לא יודע על חרדי שרואה דבר כזה שלא מסתובב הצדה ולא אומר כלום, אבל אם מישהו – והיא כותבת שהוא לא היה עם חליפה, זאת אומרת לא חרדי טיפוסי – אז זה כותרת במשך שעות.

ישראל אייכלר: זה גורם להסתה.

ישראל אייכלר: והדברים האחרונים – אדוני היושב-ראש, אני רוצה שתרשה לי, לגבי הרב לאו.

ישראל אייכלר: אני לא דובר של הרב לאו, לא דובר של הרבנות הראשית, אבל לקחת דברים שהוא אמר על כך שמדובר על שחקני רכש – והרבה כבר דיברו על זה, שמה זה משנה אם הוא מהמדינה הזאת או מהמדינה הזאת; איפה שנותנים להם כסף, קבוצה שמשלמת – הם נוסעים לשם לשחק.

ישראל אייכלר: ואולי לזה התכוון הרב לאו – ואני לא דוברו והוא לא מינה אותי.

ישראל אייכלר: הוא התכוון לומר – – –

איציק שמולי: חבר הכנסת אייכלר, אתה איש הגון, ואתה צריך לגנות את זה.

ישראל אייכלר: אז אני אומר לך מה אני אומר.

ישראל אייכלר: אני אומר בפירוש – – –

חיים כץ: אייכלר, יש לנו יום ארוך פה עוד היום.

ישראל אייכלר: לא, אני רוצה לומר רק – –

קריאה: – – –

ישראל אייכלר: – – שלדעתי עושים עוול לרב לאו, שהוא יהודי אוהב אדם, ולא משנה לו איזה אזרח ישראלי היה שם, מאיזה מוצא הוא, איזה צבע עור – הוא היה מכבד אותו.

ישראל אייכלר: הוא רק דיבר על העניין הזה של מה זה ההבדל בין שחקני רכש מפה או שהם ממדינה אחרת.

ישראל אייכלר: על זה הולכים לדבר נגד הרב לאו, בשעה שכותבים כותרת:

ישראל אייכלר: חרדי ירק, אבל אף אחד לא יכתוב מאיזו עדה בא זה שרצח – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ישראל אייכלר: – – בשבוע שעבר בירושלים את העורך-דין ואת בתו, ובצדק אסור לציין את המוצא, אבל כשזה חרדי – כותרת.

ישראל אייכלר: ולכן, לכבודו של הרב לאו אני מבקש: תוציאו אותו מהתמונה, הוא לא שייך לזה.

ישראל אייכלר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בזה תם סדר הדוברים בהצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נוכל להצביע בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2), התשע"ג–2013.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2), התשע"ג–2013, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בראשות חבר הכנסת חיים כץ.

בועז טופורובסקי: ועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: ועדת הכספים אתה מבקש?

יולי יואל אדלשטיין: אז היא תועבר לוועדת הכנסת ושם יוכרע גורלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין ימסור בשם ועדת הכנסת הודעה.

יולי יואל אדלשטיין: אין צורך בהצבעה על ההודעה.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, להלן הודעה מטעם ועדת הכנסת.

): ועדת הכנסת קבעה כי הוועדה לזכויות הילד תדון בהצעת חוק חובת התקשרות להורים והודעה על אי-הגעת ילד למוסד חינוך או למעון יום (תיקוני חקיקה) – –

חיים כץ: הוא יורד מההצעה.

חיים כץ: ועדת עבודה ורווחה.

יריב לוין: – – התשע"ג–2013, של חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס ויריב לוין, פ/800/19, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: אין צורך בהצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם מודיע שלא נרשמו בקשות להעביר את הצעת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2), התשע"ג–2013, לכל ועדה אחרת פרט לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן הצעת החוק תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לצורך ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/510; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' ; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת חיים כץ להציג לנו, בתור יושב-ראש הוועדה הנ"ל, את הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 12), התשע"ג–2013, לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק נועדה לאפשר לבני העדה השומרונית לממש יום חופשה במועד שבו נחגגים חגי ישראל על-פי אמונתם.

חיים כץ: חוק חופשה שנתית קובע כי במהלך שנת העבודה רשאי העובד לממש יום אחד מימי החופשה המגיעים לו במועד שיבחר, וזאת בנוסף לאחד הימים המפורטים ברשימה המפורטת בתוספת לחוק, ללא תלות באישור המעסיק; אנחנו מגדירים יום רשות כזה, יום בחירה.

חיים כץ: בתיקון מס' 11 לחוק משנת 2010 נקבעה בתוספת לחוק רשימה של ערבי חגים ומועדים בעלי חשיבות לעדות שונות כימים שבהם ניתן לממש יום בחירה כאמור, אולם חגי ישראל הנחגגים על-ידי בני העדה השומרונית לפי לוח השנה השומרוני, אשר פעמים רבות אינו תואם את לוח השנה העברי, נשמטו בסופו של דבר מרשימה זאת.

חיים כץ: כעת מוצע לתקן זאת ולהוסיף לפרטים המנויים בתוספת את חגי ישראל במועדים שבהם הם נחגגים לפי לוח השנה השומרוני, ובכך לאפשר לבני העדה לממש יום בחירה נוסף שהם זכאים לו במועדי החגים הנחגגים על-פי אמונתם.

חיים כץ: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני פונה אליכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: אני מנצל את ההזדמנות שאני עומד פה להודות למנהלת הוועדה וילמה מאור, לצוות המסור של הוועדה – אתי, מעיין, ענת ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה נועה ברודסקי-לוי, לכל מי שלקח חלק בקידומו של החוק, וכמובן לעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו וקורל אבירם.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: אני מבקש לקבל את תמיכת המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק מעניינת.

יולי יואל אדלשטיין: כמי שביקר בחגים השונים אצל העדה השומרונית – זו חוויה מעניינת, אבל בהחלט לא תואמת את התאריכים של לוח השנה העברי, אז לכן זה תיקון חשוב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 12), התשע"ג–2013.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות, כפי שאמרנו, לכן מצביעים על החוק בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה ללא הסתייגויות כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד סעיף 1 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לעבור ולהצביע בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 12), התשע"ג–2013, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 12), התשע"ג–2013.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות למציע.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/510; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' ; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת חיים כץ להציג את הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 12) (סמכויות אכיפה), התשע"ב–2011.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 144).

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני, שלא יחול בלבול.

יולי יואל אדלשטיין: אני טעיתי בהודעתי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מדברים על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 144), התשע"ג–2013, לקריאה שנייה ושלישית, כפי שזה עתה הודעת.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט שלא יהיה בלבול בפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: הטעות הייתה שלי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ימשיך.

חיים כץ: מקורה של הצעת החוק בהצעת חוק פרטית שהוגשה על-ידי חבר הכנסת יריב לוין ועל-ידי.

חיים כץ: חיילים משוחררים רבים לא מודעים לזכויות ובעיקר לחובות שיש להם כלפי המוסד לביטוח לאומי בעת שחרורם, וכך נוצרים מצבים שבהם חייל משוחרר מגלה בחלוף זמן שהוא חייב כסף לביטוח הלאומי, סכומי כסף גבוהים, ומחייבים אותו גם בריבית, גם בהצמדה וגם בקנסות.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת קובעת חובה על המוסד לביטוח לאומי לשלוח הודעה לכל חייל או משרת בשירות לאומי או אזרחי שסיים את שירותו, בדבר חבותו בתשלום דמי ביטוח וכן בדבר זכויותיו לפי חוק הביטוח הלאומי.

חיים כץ: כדי לייעל את הביצוע ולהקל על המוסד לביטוח לאומי, נקבע בהצעה כי אגף כוח-אדם בצה"ל או המשרד הממונה על שטח הפעולה השירות האזרחי-לאומי יודיעו למוסד לביטוח לאומי על תום תקופת השירות של החייל המשוחרר.

חיים כץ: מדובר בהצעת חוק חשובה, אשר מסייעת בידי אלה המסיימים את שירותם בצבא, בשירות הלאומי ובשירות האזרחי ומאפשרת להם לדעת את חבותם כלפי הביטוח הלאומי.

חיים כץ: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות.

חיים כץ: לכן אני פונה לחברי הכנסת ומבקש מהם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: כמובן, מגיעה תודה גדולה לחברי חבר הכנסת יריב לוין, שיזם את הצעת החוק.

חיים כץ: תודה לכל מי שהשתתף בקידומו של החוק: לגיא הרמתי מאגף התקציבים במשרד האוצר, למוסד לביטוח לאומי, לקרן להכוונת חיילים משוחררים, למשרד הביטחון, למרכז לשירותי הפרט באגף כוח-אדם בצה"ל.

חיים כץ: תודה למנהלת הוועדה המיתולוגית וילמה מאור, לצוות המסור של הוועדה – אתי, מעיין, ענת ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה ענת מימון; ולכל מי שלקח חלק בקידומו של החוק.

חיים כץ: וכמובן, תודה לעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו וקורל אבירם.

חיים כץ: מקווה שנקבל תמיכה גם בחוק הזה.

חיים כץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 144), התשע"ג–2013.

יולי יואל אדלשטיין: אין, כאמור, הסתייגויות להצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע על החוק כולו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש לנו תוצאה של 12 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: החוק אושר בקריאה השנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 144), התשע"ג–2013, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 144), התשע"ג–2013, אושרה גם בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות ליוזם, חבר הכנסת לוין, וליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/510; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' ; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ, להציג לנו את הצעת החוק הבאה:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 145 – הוראת שעה), התשע"ג–2013, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 145 – הוראת שעה), התשע"ג–2013.

חיים כץ: מקורה בהצעת החוק הפרטית שאני יזמתי.

חיים כץ: חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע בפרק י' את הזכאות לגמלת סיעוד.

חיים כץ: הגמלה ניתנת לתושב ישראל שהגיע לגיל הפרישה וזקוק במידה רבה לעזרת הזולת בביצוע פעולות היום-יום או להשגחה, והיא מותנית במבחני הכנסה שנקבעו לפי החוק.

חיים כץ: לזכאים לגמלת הסיעוד ניתנים שירותים כגון עזרה בבית המבוטח, טיפול במרכז יום לקשיש ולחצן מצוקה.

חיים כץ: לפי החוק, שיעור גמלת הסיעוד נקבע בהתאם למידת התלות של המבוטח בעזרת הזולת בביצוע פעולות היום-יום או בשל היותו זקוק להשגחה.

חיים כץ: ככלל, בדיקת התלות נערכת על-ידי אחות שמגיעה לביתו של המבוטח, ואולם, לפי החוק עומדת למבוטח שמלאו לו 90 הזכות לבחור כי בדיקת התלות תבוצע בידי רופא מומחה בגריאטריה ללא עלות עבור הבדיקה.

חיים כץ: בכנסת השמונה-עשרה עבר תיקון מס' 132 לחוק הביטוח הלאומי, שקבע לתקופת ניסיון כי גם מבוטחים שמלאו להם 80 וטרם מלאו להם 90, אשר מתגוררים באזור שקבע השר בצו, יוכלו לבקש כי בדיקת התלות תתבצע על-ידי רופא מומחה בגריאטריה.

חיים כץ: במסגרת הצו נקבע כי התוכנית הניסיונית תחול באזורי הערים ירושלים, טבריה ופתח-תקווה.

חיים כץ: הוראת השעה עמדה בתוקף שנה אחת והייתה אמורה לפקוע ביום כ' באייר התשע"ג, 30 באפריל 2013, אך בשל הבחירות לכנסת התשע-עשרה, ובהתאם להוראת סעיף 38 לחוק-יסוד: הכנסת, עמדה הוראת השעה בתוקפה עד יום כ"ה באייר, 5 במאי 2013.

חיים כץ: הצעת החוק שלפני

חיים כץ: כם מציעה להאריך את תוקפה של הוראת השעה בשנה אחת נוספת, זאת לאור טענות המוסד לביטוח לאומי כי טרם נאספו ממצאים מספקים בשביל לקבוע את הצורך בעיגון ההסדר כהסדר קבע.

חיים כץ: כמו כן, מוצע כי בנוסף לשלושת אזורי הניסוי שלגביהם חלה הוראת השעה בעבר ייקבעו בצו שלושה אזורי ניסוי נוספים: נהרייה, באר-שבע ורמת-גן.

חיים כץ: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ולפיכך אני פונה לחברי הכנסת ומבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

באסל גטאס: – – – במגזר הערבי.

חיים כץ: יש.

חיים כץ: טבריה זה האזור – שם למגזר הערבי.

חיים כץ: זה לא העיר, זה אזור.

חיים כץ: גם בבאר-שבע יש.

חיים כץ: זה חל על המגזר הערבי באזורים.

חיים כץ: תודה למנהלת הוועדה וילמה מאור ולצוות המסור של הוועדה, אתי, מעיין ענת ואורי.

חיים כץ: ותודה ליועצת המשפטית של הוועדה שמרית גיטלין ולענת מימון, וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטרים אילן מרסיאנו וקורל אבירם.

חיים כץ: אני מקווה לקבל את תמיכת חברי הכנסת.

חיים כץ: תודה.

ישראל אייכלר: – – –

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת חיים כץ.

משה זלמן פייגלין: להצעת החוק אין הסתייגויות.

משה זלמן פייגלין: נצביע עליה כמקשה אחת בהצבעה שנייה ושלישית כנוסח הוועדה.

משה זלמן פייגלין: הצבעה, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: מי בעד?

משה זלמן פייגלין: מי נגד?

משה זלמן פייגלין: קריאה שנייה.

קריאה: קריאה שנייה.

משה זלמן פייגלין: בקריאה השנייה.

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–2 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

משה זלמן פייגלין: בעד הצעת החוק הצביעו 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה זלמן פייגלין: אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 145 – הוראת שעה), התשע"ג–2013, עברה בקריאה שנייה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

משה זלמן פייגלין: מי בעד?

משה זלמן פייגלין: מי נגד?

משה זלמן פייגלין: בקריאה השלישית.

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 145 – הוראת שעה), התשע"ג–2013, נתקבל.

משה זלמן פייגלין: בעד – 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה זלמן פייגלין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 145 – הוראת שעה), התשע"ג–2013, עברה בקריאה שנייה ושלישית ותיכנס לספר החוקים.

משה זלמן פייגלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/786).

משה זלמן פייגלין: ]

משה זלמן פייגלין: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק להסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ג–2013, קריאה ראשונה.

משה זלמן פייגלין: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפנינו גובשה ברשות לניירות ערך בשיתוף עם משרד האוצר ומשרד המשפטים, ועניינה הסדרת פעילות חברות דירוג האשראי בישראל.

מיקי לוי: חברות דירוג עוסקות בעיקר במתן חוות דעת המעריכות יכולת עמידה של בעל חוב בהתחייבויותיו.

מיקי לוי: פועל יוצא של דירוג זה הוא צמצום האי-סימטריה באינפורמציה הקיימת בין מלווים ללווים לגבי יכולת פירעון החוב של הלווים.

מיקי לוי: חברות הדירוג מהוות גורם דומיננטי בהשפעתן על פעילות שוקי ההון בעולם.

מיקי לוי: הדירוגים מעוררים עניין רב בקרב משקיעים ומנפיקים כאחד ומהווים מרכיב קריטי במהלך גיוס חוב של תאגידים.

מיקי לוי: באמצעות סולמות דירוג מביעות חברות הדירוג את עמדתן לגבי הסתברות החזר החוב של ישויות שונות ויוצרות בכך כלי תומך השקעה.

מיקי לוי: במילים אחרות, פעמים רבות משקיע מן השורה, וגם משקיע מתוחכם יותר החוכך בדעתו אם לקנות או למכור איגרת חוב זו או אחרת, עשוי להסתמך במידה רבה על הדירוג שהעניקה חברת דירוג לאותה איגרת חוב.

מיקי לוי: כתוצאה מכך דירוג לא איכותי או לא אמין עשוי לגרום לציבור המשקיעים לקבל החלטות השקעה שגויות, תוך הסתמכות על מידע שאינו משקף במידה מספקת את המציאות.

מיקי לוי: הדירוג הניתן על-ידי חברות הדירוג אף משפיע על הריבית שהלווה נדרש לשלם, ובשל מגבלות רגולטורית, וכן מגבלות וולונטריות על נכסי הגופים המוסדיים, משפיע הדירוג גם על החלק שמהווה החוב המונפק מתיק ההשקעות של המשקיעים המוסדיים.

מיקי לוי: בשל כל אלה נודעת חשיבות רבה להסדרת תחום פעילות זה, מתוך מטרה להגן על ציבור המשקיעים המסתמך על הדירוג, וכן להבטיח כי תהליך הדירוג והדירוג עצמו יהיו אמינים, איכותיים ובלתי תלויים.

מיקי לוי: לשם כך מוצע להגדיר מהו דירוג ומהי חברת דירוג, תוך קביעת אמות מידה מינימליות לפעילותה של חברת דירוג לביצוע הדירוג.

מיקי לוי: במסגרת הצעת החוק מוצע לקבוע הוראות שונות הנוגעות להבטחת עצמאותן של חברות הדירוג ולהתמודדות עם ניגודי עניינים בפעילותן.

מיקי לוי: כן תוגבר השקיפות לציבור וייקבעו סמכויות פיקוח ואכיפה על פעולתן של חברות הדירוג, לרבות סנקציות אזרחיות ומינהליות בגין הפרת הוראות שייקבעו.

מיקי לוי: ייקבע העיקרון שלפיו רשות ניירות ערך לא תתערב בתוכן הדירוג ובמתודולוגיות שלו, וכן תידרש חשיפה של המתודולוגיות והמידע העומדים בבסיס הדירוג בהיקף ובדרך שייקבעו, כדי שניתן יהיה להעריך את אמינותן ואיכותן.

מיקי לוי: בשל אופייה הבין-לאומי של פעילות חברות הדירוג, הצעת החוק עוצבה בשים לב להסדרים הקיימים והמתהווים בחו"ל.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה, סגן השר לוי.

משה זלמן פייגלין: ראשון המתייחסים, חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: מוותר?

משה זלמן פייגלין: איתן כבל מוותר.

משה זלמן פייגלין: אחריו – חבר הכנסת איציק שמולי; אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: אחריו – חבר הכנסת נחמן שי; אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת אילן גילאון – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת באסל גטאס – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה – סליחה?

יריב לוין: – – –

משה זלמן פייגלין: הוא ביקש למחוק את שמו.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

משה זלמן פייגלין: חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

איתן כבל: מיקי, לאן ביקשת להעביר את זה?

איתן כבל: לכספים?

איתן כבל: – – – לכלכלה – – –

מיקי לוי: – – –

איתן כבל: לא, זה כבר בתהליך – – –

משה מזרחי: כלכלה, כלכלה.

איתן כבל: כלכלה, כן.

מיקי לוי: אין בעיה, חברים.

מיקי לוי: שם מבטחי בכלכלה – – –

משה זלמן פייגלין: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

משה זלמן פייגלין: שלוש דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מניח ששולחן הממשלה ריק בגלל שהם היו ערים עד שלוש לפנות בוקר והם – – –

מיקי לוי: יש אישור של – – –

ישראל אייכלר: שאתה כסגן שר יכול – תייצג את הממשלה?

מיקי לוי: אישור חד-פעמי.

ישראל אייכלר: בכלל זה עוול שאתה לא שר.

ישראל אייכלר: אם היית שר היה יותר טוב, אבל – – –

משה זלמן פייגלין: פה דואגים היום למשילות.

ישראל אייכלר: המשילות, נכון.

ישראל אייכלר: בקשר לדירוג האשראי, אני קראתי קצת את החוק, ואני מניח שיש צורך בהסדרה, אבל עדיין, כשאני קורא דברים כלליים שייקבע וייקבעו, וייקבע ויקבעו, אני רואה קבוצה של פקידים שעושים מה שנראה להם טוב ומותר, ואני לא יודע כמה הכנסת צריכה להיכנס לפרטים.

ישראל אייכלר: אבל בוא נגיד שבעניין דירוג האשראי אין להם אינטרסים אחרים.

ישראל אייכלר: אבל מנכ"ל משרד הרווחה, שקוראים לו יוסי סילמן, שמתפקידו לדאוג – קודם כול שיהיה לו לב רחום לאנשים ולקליינטים ולפציינטים שלו, שהם אנשים שזקוקים לרווחה – ואני מניח שמי שבא למשרד הרווחה זה לא מישהו שיש לו חבר שהשיג לו ג'וב במגזר הציבורי ויש לו איזשהו תפקיד והוא יודע לשתות תה ולהפעיל את המזגנים ולדבר בטלפונים ולקבל רכב ממשלתי.

ישראל אייכלר: מדובר פה באנשים שאין להם קשרים ולא הצליחו להגיע, והם נזקקים למשרד הרווחה.

איתן כבל: – – – מכחיש שהדברים נאמרו.

איתן כבל: אני מכיר את יוסי, ואפשר להגיד עליו הרבה דברים – הוא למד אתי בכיתה בישיבה.

ישראל אייכלר: אני אשמח מאוד אם יקום אדון יוסי – –

איתן כבל: אני מכיר אותו הרבה מאוד שנים.

ישראל אייכלר: – – סילמן ויכחיש את הדברים.

איתן כבל: בוועדת הכלכלה – בוועדה היום, נדמה לי, הוא השתתף – – –

ישראל אייכלר: אם כך, אז צריך לשאול את "דה-מרקר", למה "דה-מרקר" ואחת בשם – מי?

ישראל אייכלר: טלי חרותי, האם היא סילפה את הדברים.

איתן כבל: היא לא פראיירית, טלי חרותי.

ישראל אייכלר: והיא שואלת אותו, היא אומרת לו: אתה רוצה להגיד – קודם כול היא שואלת אותו על איזה אוכלוסיות מדובר.

ישראל אייכלר: אז הוא אומר: זה נפוץ יותר במגזר החרדי, שמתפרנסים מקצבאות ילדים.

ישראל אייכלר: אני חושב שיש במגזרים אלה ואחרים, גם במגזר הבדואי, אנשים שמתפרנסים מהעניין הזה.

ישראל אייכלר: אין לבדואים שדות רעייה, אין להם כבשים, שום דבר, הם רק לוקחים ביטוח לאומי, לפי אדון סילמן.

ישראל אייכלר: והיא שואלת אותו, הכתבת: משפחה עם שבעה ילדים מקבלת כיום 1,700 שקל, אפשר להתפרנס מזה?

ישראל אייכלר: אז הוא אומר: זה לא הדבר המרכזי, אבל זה אחד מגורמי ההכנסה.

ישראל אייכלר: אם פה אין רוע – אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת כבל, אם בארצות-הברית או בצרפת או בגרמניה או באחת מהמדינות הדמוקרטיות מנכ"ל משרד ממשלתי היה אומר על אחת מהאוכלוסיות החלשות שם מילה שתתפרש כך, הוא היה מתפטר באותו יום, מתוך הגינות, והשר שלו היה מתפטר.

ישראל אייכלר: אבל פה מדבר שר האוצר על השיח הציבורי האלים נגד פרנקל.

ישראל אייכלר: נגד פרנקל אסור להיות אלים, ואני באמת, לבי לבי על פרנקל.

פנינה תמנו: – – – בשיח אלים של הרב לאו, שאומר:

פנינה תמנו: כושי – אתה מצדד בו, אתה מגן עליו.

ישראל אייכלר: אני, הגברת תמנו – –

פנינה תמנו: – – –

ישראל אייכלר: – – לא הייתה פה כשדיברתי קודם, ודיברתי על העניין הזה, ואני לא אחזור, תסתכלי בפרוטוקול.

משה זלמן פייגלין: אנחנו כבר בסיום הזמן, נא לסיים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש – – –

פנינה תמנו: – – – להתחמק – – –

ישראל אייכלר: אבל הוא אומר ככה, שצריך לפגוע בקצבאות הילדים ולעסוק – איך לעשות את, לפרנס את האנשים האלה, מלחמה בעוני?

ישראל אייכלר: באמצעות תעסוקה.

ישראל אייכלר: זה השקר הנורא הגדול ביותר של ממשלת ישראל.

ישראל אייכלר: אני יודע כמה אנשים עוסקים כדי להביא תעסוקה לאנשים שאין להם, וכמה הביורוקרטיה הישראלית – ופה לא דווקא משרד האוצר, יותר משרד הכלכלה – מטרפדים כל יוזמה למצוא תעסוקה יצרנית לאנשים.

ישראל אייכלר: המדינה לא עושה – –

משה זלמן פייגלין: תודה.

ישראל אייכלר: – – כלום כדי לתת לאנשים פרנסה.

ישראל אייכלר: כל המיליונים והמאות מיליונים שמספרים עליהם הולכים למאכערים ולכל מיני אקדמיות, שזאת התעסוקה שלהם לעסוק בתעסוקה, אבל לא מביאים אפילו מקום עבודה אחד.

משה זלמן פייגלין: טוב, גם זו תעסוקה – – –

ישראל אייכלר: אז אם מישהו בא, רוצה למנוע את העוני על-ידי תעסוקה, אני בעד, אדרבה ואדרבה.

ישראל אייכלר: אבל למנוע עוני, להילחם בעוני על-ידי הפיכת, לעשות את האנשים עוד יותר עניים, לקחת – והוא אומר את זה, שבמדינות ה-OECD נותנים קצבאות כדי להעלות, שלא יהיה רף העוני כל כך גבוה, אבל אנחנו לא בדעה הזאת.

ישראל אייכלר: בכל דבר הם רוצים להיות עם ה-OECD, אבל כשה-OECD אומר שמדינת ישראל היא המדינה שבה יש את האזרחים העניים ביותר, שם הם כבר לא רוצים לעשות מה שה-OECD עושה, שהוא נותן קצבאות ילדים.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה, חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: לכן, אם יוסי סילמן אמר את זה, הוא צריך להתפטר.

ישראל אייכלר: ואם הוא לא אמר את זה, שיודיע בפומבי שהוא מתנצל ושהוא לא אמר את זה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה, חבר הכנסת אייכלר.

משה זלמן פייגלין: מתוך רשימת חברי הכנסת שנרשמו, שעדיין מונחת לפני, אינני רואה אף אחד.

משה זלמן פייגלין: אני מצטער, אני לא רואה אותך, חברת הכנסת תמנו-שטה.

פנינה תמנו: ברשותך, אם יהיה ניתן.

משה זלמן פייגלין: לא, לא, לא.

משה זלמן פייגלין: לא נרשמת.

משה זלמן פייגלין: אנחנו עוברים להצבעה.

פנינה תמנו: תן לי – – – חברי כנסת.

משה זלמן פייגלין: נרגיע קצת עכשיו.

משה זלמן פייגלין: אחרי הלילה שעבר, נרגיע קצת עכשיו.

משה זלמן פייגלין: אנחנו נעבור עכשיו להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק להסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ג–2013.

משה זלמן פייגלין: קריאה ראשונה.

משה זלמן פייגלין: הצבעה, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: מי בעד?

משה זלמן פייגלין: מי נגד?

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק להסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ג–2013, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

משה זלמן פייגלין: בעד – שמונה חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה זלמן פייגלין: אני קובע שהצעת החוק להסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ג–2013, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת – אני מבין שיש הסכמה על ועדת הכלכלה.

איתן כבל: כלכלה.

מיקי לוי: – – –

משה זלמן פייגלין: סגן השר, ועדת הכלכלה מקובל עליך, נכון?

מיקי לוי: כן.

משה זלמן פייגלין: ותועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכלכלה.

משה זלמן פייגלין: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג–2013 [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/790).

משה זלמן פייגלין: ] (קריאה ראשונה)

משה זלמן פייגלין: ונעבור להצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג–2013, קריאה ראשונה.

משה זלמן פייגלין: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר מיקי לוי, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: עוד קצת וגמרנו, עוד יום אחד.

מיקי לוי: אם אתה חושב שהצרות ייגמרו אתה טועה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית).

מיקי לוי: הצעת החוק שלפנינו נועדה לכונן את התשתית המשפטית להקמתה ולפעילותה של מערכת הצבעות אלקטרונית שבאמצעותה יוכלו מחזיקים בניירות ערך, דהיינו בעלי מניות, איגרות חוב ואופציות, המעוניינים בכך, להצביע באמצעות האינטרנט באספות של תאגידים מדווחים שבהן הם זכאים להצביע.

מיקי לוי: מהלך זה נועד לעודד מחזיקים בניירות ערך מקרב הציבור הרחב לממש את זכויות ההצבעה שלהם באספות, ועל-ידי כך להביא להגברת מעורבותם בקבלת ההחלטות הנדונות באספות של תאגידים מדווחים אשר ניירות הערך שלהם נסחרים בבורסה.

מיקי לוי: אני רק מקווה שהבורסה תתנפח חזרה לממדים הרגילים שלה, כי מצבה בהחלט מעורר הרבה מאוד סיבות לדאגה.

מיקי לוי: נכון להיום, שיעור השתתפות הציבור בקבלת ההחלטות בדרגים המדווחים הנו נמוך.

מיקי לוי: הסיבות לכך מגוונות, ובין היתר נוגעות לכך שהליך ההצבעה – הדורש ככלל קבלת אישורי בעלות בניירות הערך מחברי הבורסה אשר אצלם מוחזקים חשבונות ניירות הערך של הציבור – מסורבל ובלתי נגיש.

מיקי לוי: מערכת ההצבעה האלקטרונית המוקמת בהצעת החוק נועדה להקל את הנגישות של הזכאים להצביע באספות למידע ולאפשרות זכויות ההצבעה שלהם.

מיקי לוי: כמו כן, מבחינת הגורם שזימן את האספה, השימוש במודל החדש אינו כרוך בעלויות כלשהן.

מיקי לוי: מערכת ההצבעה האלקטרונית תקשר, בסיוע חברי הבורסה, בין מוזמני האספות לבין המצביעים הפוטנציאליים.

מיקי לוי: מצביע פוטנציאלי הוא לקוח של חבר בורסה אשר במועד הקבוע שפורסם בדוח זימון האספה מחזיק באמצעות חשבון ניירות ערך אצל חבר הבורסה בניירות הערך הרלוונטיים לאותה אספה, ולפיכך יש לו זכות הצבעה בה.

מיקי לוי: לצורך התהליך יעבור מידע מחברי הבורסה אל המערכת, ולאחר מכן היא תעביר חזרה אישור קבלה על המצאת הנתונים – הליך טכני.

מיקי לוי: מייד לאחר מכן ימציאו חברי הבורסה למצביעים הפוטנציאליים את המידע, הפרטים וקודי הגישה הנדרשים להם לצורך ביצוע ההצבעה באמצעות המערכת.

מיקי לוי: המצביעים מצדם ייגשו באמצעות קודי הגישה שקיבלו מחברי הבורסה ויצביעו בפעולה פשוטה באתר אינטרנט ייעודי אשר ייפתח במועד להצבעה ויישאר פתוח באופן רצוף עד סמוך למועד האספה.

מיקי לוי: המודל המוצע, אדוני היושב-ראש, לא נועד להחליף את האפשרויות הקיימות כיום אלא מהווה ערוץ נוסף שיעמוד למחזיקים בניירות ערך לשם מימוש זכויותיהם – אותם מחזיקים שבדרך כלל אינם מגיעים לאספות הכלליות ואינם מרימים את ידם כציבור משפיע על המהלכים באותן אספות של בעלי המניות.

מיקי לוי: עוד יובהר כי המערכת כבר הוקמה על-ידי רשות ניירות הערך והושקעו בה כספים רבים.

מיקי לוי: אישור החוק והתקנות שיבואו לאחר מכן נדרש כדי לאפשר את תחילת פעולתה הסדירה של המערכת.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת המדע והטכנולוגיה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: תודה, אדוני סגן השר.

משה זלמן פייגלין: ראשון הדוברים מתוך אלו שאני רואה אותם כאן במליאה הוא חבר הכנסת איתן כבל.

משה זלמן פייגלין: איתן כבל מוותר.

משה זלמן פייגלין: השם השני שנמצא ברשימה וגם הוא במליאה הוא חבר הכנסת איציק שמולי.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת איציק שמולי אינו מעוניין.

משה זלמן פייגלין: השלישי והאחרון מתוך הרשימה הארוכה שנמצאת כאן וגם נמצא במליאה הוא חבר הכנסת ישראל אייכלר.

משה זלמן פייגלין: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אל תשאלו למה אני עולה כבר בפעם השלישית לדבר, כי שמתי לב, לפי חוקי המשילות שרוצים לעשות פה, שיבוא יום ויהודי חרדי לא יוכל לדבר בכנסת או בציבור, אז אני מנצל כל רגע שעדיין אפשר ויש חופש ביטוי במדינת ישראל לדבר.

ישראל אייכלר: עצם הגישה הזאת לדמוקרטיה כמי שמייצגת את העם, או לדיבור, לאפשרות להידבר ולעשות שיח כדי למנוע קרבות רחוב – וחבר הכנסת אלעזר שטרן הזכיר קודם בצדק לאן אנחנו מידרדרים – אז במקום לחזק את המוסד הדמוקרטי, במקום לתת זכות לכל אזרח לבוא לדבר, במקום לדבר בכבוד הדדי – כפי שנאמר בפרלמנטים אחרים; יש עוד פרלמנטים בעולם, יש פרלמנטים שהולכים שם מכות, ראיתי לפעמים דבר כזה, אבל יש פרלמנטים שיש בהם עניין של כבוד הדדי – אז הולכים לעשות חוקים דרקוניים של משילות, ביטול מוסד האי-אמון ועוד כל מיני דברים כאלה.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת ריבלין יעיד שכל אלה שקיצצו והעלו את אחוז החסימה כי רצו לקצץ את כוח המיעוט לדבר, כמו התחיה ואחרים, קדימה – נעלמו.

ישראל אייכלר: יש לי חשש שאם ישראל ביתנו – כן, של ליברמן, הם מציעים את חוק המשילות, נכון?

ישראל אייכלר: יריב לוין, תודֶה לי – הערכה, לא ידיעה – שאם ליברמן ירוץ לבחירות בפעם הבאה לבד, לא כדאי לו להעלות את אחוז החסימה ל-4%, כי לא בטוח שהוא יעבור.

ראובן ריבלין: הוא רוצה לתת דוגמה אישית.

ישראל אייכלר: דוגמה אישית של חיסול עצמי, של חרקירי יפני.

ישראל אייכלר: אז לכן אני ממליץ לכולם לא ללכת על הדבר הזה.

ישראל אייכלר: אבל מה אני כן רוצה לומר?

ישראל אייכלר: מדברים הרבה על גיוס של חרדים למסלולים השונים, ויש כאלה שרוצים את זה, והולכת לשבת ועדה בעניין הזה.

ישראל אייכלר: יש לי הצעה שאני מנסה לקדם, ועדיין היא לא פופולרית, אבל אני חושב שזאת תהיה העצה היחידה למי שרוצה בטובת המדינה.

ישראל אייכלר: אמר לי חבר הכנסת שמעון אוחיון שהוא שיבח את הקבוצות החרדיות שנמצאות ב-8200 ובכל מיני מקומות כאלה ובמסלולים אפשריים, ומצד שני עומדות עליזה לביא וחברותיה וזועקות: חס וחלילה לא להוציא את הבנות מהיחידות בצבא.

ישראל אייכלר: כך שזה תרתי דסתרי:

ישראל אייכלר: או שאתה רוצה יחידות שמתאימות לחרדים או שאתה רוצה את הבנות בכל היחידות.

ישראל אייכלר: העצה היחידה בכל הבעיות האלה וגם בשאלה המרכזית: למה אני צריך לשלוח את בני לצבא ואתה לא? – צבא מקצועי שייתן לחיילים תמורה מלאה לעבודתם ולתרומתם – –

אלעזר שטרן: אז לא יהיה כסף לישיבות בכלל.

ישראל אייכלר: – – ויש כסף לזה.

אלעזר שטרן: לא יהיה לישיבות בכלל.

ישראל אייכלר: יהיה המון כסף.

ישראל אייכלר: סיפר מפכ"ל המשטרה בוועדת הפנים שעל כל תקן במשטרת ישראל יש 26 מועמדים שרוצים לשרת, כך שאין שום ספק שכל חייל שישלמו לו כהוגן, הוא ירצה – – –

אלעזר שטרן: אבל אין, אין.

ישראל אייכלר: אז אני אגיד לך מאיפה: ברגע שהצבא ישתחרר מכל עשרות-אלפי החיילים שאינם תורמים מאומה ועולים למדינה הון עתק, וכאשר הוא נפגע בתאונת דרכים הצבא צריך לממן אותו כל חייו – – –

אלעזר שטרן: הרב אייכלר – – –

ישראל אייכלר: לא, רק שנייה.

ישראל אייכלר: השלוש דקות שלי נגמרות, אחרי זה תדבר.

אלעזר שטרן: הוא ייתן לך שתי דקות תוספת.

ישראל אייכלר: אז רק רגע, לפני – אולי משה פייגלין, שהוא יושב-ראש השדולה לצבא מקצועי, ייתן לך אפשרות לענות על זה, ואני מוכן להתמודד עם זה.

ישראל אייכלר: מדינת ישראל משלמת – –

משה זלמן פייגלין: אבל כרגע זה לא הנושא, אז אני מבקש באמת לסיים.

ישראל אייכלר: – – 60 מיליארד שקל בשנה למערכת הביטחון.

ישראל אייכלר: דיברתי עם הרבה אלופים, והכסף שייחסך מזה שהצבא לא יהיה חייב לגייס עשרות-אלפי בחורים ובחורות שלדעת הצבא אינם מתאימים לו, ייתן לו מספיק כסף לצ'פר את החיילים שמתאימים לו, לפי התרומה שלהם, במשכורות טובות, והם יוכלו להתמודד עם המגזר העסקי, בפרט בעידן של הטכנולוגיה המתקדמת והמודיעין וההיי-טק, והצבא יכול להיות צבא יעיל וחזק.

ישראל אייכלר: וזה יתרום תרומה אדירה ללכידות החברתית ולסולידריות, אף אחד לא ירגיש שהוא פראייר שהוא משרת בצבא – –

משה זלמן פייגלין: תודה.

ישראל אייכלר: – – ואז גם הצבא יצטרך להכין מסגרות שמתאימות לחרדים לא לפי אינטרסים – – –

משה זלמן פייגלין: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת אייכלר.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו באותו נושא, אתה יודע, באותו ראש בעניין הזה, אבל צריך לסיים.

משה זלמן פייגלין: זה לא – – –

ישראל אייכלר: אתה יודע מה?

ישראל אייכלר: אתה תסביר את זה בפעם אחרת.

משה זלמן פייגלין: אני אסביר את זה כמיטב יכולתי.

ישראל אייכלר: בקיצור, צבא מקצועי יפתור את כל הסכסוכים בחברה הישראלית ויהיה צבא יעיל שיודע גם לנצח.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה, חבר הכנסת אייכלר – – –

אלעזר שטרן: כמו להגיד שאם כל עם ישראל ילמד תורה, בכלל לא צריך צבא.

אלעזר שטרן: מה נעשה?

אלעזר שטרן: זה אותו דבר.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת שטרן, תאמין לי, גם לי יש להוסיף לדיון הזה, כמו שאתה יודע, אבל זה לא הנושא שלנו כרגע.

משה זלמן פייגלין: ביקש לדבר בנושא חבר הכנסת רובי ריבלין, ואני מבקש להזכיר שהנושא שלנו הוא הצבעה אלקטרונית אינטרנטית באתרי האינטרנט בבורסה של חברי דירקטוריונים בבורסה.

משה זלמן פייגלין: אני מודיע שגם אני אומר כמה מילים בסוף, ואני אהיה אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, על-פי התקנון כמובן זה לא אסור בהצעת חוק שהממשלה מגישה לומר גם דברים אחרים, אבל בהחלט, אדוני סגן השר הנכבד, אנחנו נתמוך, אני אתמוך בחוק הזה, כי החוק הזה הגיוני, ואין לי צורך אפילו להסביר מדוע.

ראובן ריבלין: לחבר הכנסת אייכלר, לפני שאני אומר למה עליתי אני הנה לדוכן באחר-צהריים זה, בערב זה – במדינת ישראל הדמוקרטית ובחברה היהודית והישראלית שלנו צדיק באמונתו יחיה, וכל אחד צריך לחיות לפי אמונתו, אבל כולנו נחיה רק אם יהיה מי שיגן עלינו – – –

אלעזר שטרן: מי שמוכן למות.

ראובן ריבלין: לא, מי שמוכן להגן עלינו – – –

אלעזר שטרן: לא כל מי שמוכן למות – בשביל כסף לא מוכנים למות.

ראובן ריבלין: – – – אני לא רוצה – – –

מיקי לוי: – – – לא מוכן למות, חבר הכנסת – – – ימסור נפשו למען העם והמולדת.

ראובן ריבלין: אני באמת מאמין באמונה שלמה שמי שנהרג באוהלה של תורה הוא – אבל הדברים האלה – – –

איתן כבל: עוד לא הוקמו בתי-קברות כאלה.

ראובן ריבלין: תשמע, אבל בכל זאת עם ישראל חי על אמונתו 3,800 שנה; נדמה לי העם העתיק ביותר שחי באמונתו ובכל מקום שבו הוא היה.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, לא נוכל להתקיים אם לא נגן על עצמנו.

ראובן ריבלין: אני רוצה – – –

ישראל אייכלר: לכן צריך צבא מקצועי – – –

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: צריך למצוא את השילוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטרן תלמיד חכם, אני אומר לך.

ראובן ריבלין: אני קורא את ספרו כרגע.

ראובן ריבלין: הוא היה גם אלוף בצה"ל וגם תלמיד חכם, ויש עוד רבים כאלה.

ראובן ריבלין: אייכלר, אני מכיר רבים ממשפחתך, תלמידי חכמים, ששירתו את מדינת ישראל והיו מוכנים למסור את נפשם עליה.

יחיאל חיליק בר: הפרט הכי חשוב ברזומה שלו זה שהוא הציל אותי מהדחה בבה"ד 1.

ראובן ריבלין: עוד יותר – את זה אנחנו צריכים לברר, חיליק, את זה אנחנו צריכים לברר, אבל בהחלט.

ראובן ריבלין: רבותי, רבותי, אתמול בערב – לא אתמול בערב, היום לפנות בוקר מלאה המליאה מהומה ומבולקה כי היינו צריכים להעביר את התקציב.

ראובן ריבלין: מחר אנחנו נשב כאן עד אשר נסיים את סדר-היום, כי אנחנו מחר נצטרך לנקות את השולחן.

ראובן ריבלין: ימי שלישי הפכו בדמוקרטיה הפרלמנטרית לימים מיותרים.

ראובן ריבלין: ואני גם נחרדתי לשמוע היום מהמזכירות – שמחתי לשמוע כרגע את יושב-ראש הקואליציה ויושב-ראש ועדת הכנסת בקדנציה הקודמת יריב לוין, ועוד עתידו לפניו, שמחתי לשמוע שהיום לא יהיו חוקים שלא יצביעו עליהם.

ראובן ריבלין: אני רואה בחומרה רבה את האפשרות שממשלת ישראל או הקואליציה תביא בימי שלישי הצעות חוק, ואיש לא יהיה, לא ישמע את הדיון בהן, ולאחר מכן אנחנו נצביע, כי כך נוח לממשלה.

ראובן ריבלין: אדרבה, אם הממשלה חושבת – תחוקק חוק משילות שהכנסת מיותרת.

ראובן ריבלין: מי שנבחר הוא יקבע מי הממשלה, ולאחר מכן יתפזר עד אשר הממשלה תבקש מאתנו מפעם לפעם לבוא ולתת חותמת גומי.

ראובן ריבלין: הדברים חמורים ביותר לדורות הבאים.

ראובן ריבלין: רבותי, אני כבר עשיתי את חלקי בדמוקרטיה הישראלית.

ראובן ריבלין: יש לנו פה צעירים רבים שגם הם, מה אפשר לעשות, כבר מתקדמים בגיל, כבל, כבר לא מצעירי הדור, כבר לא מצעירי הדור, הם כבר – – –

משה זלמן פייגלין: עוד נכונו לך עליות.

ראובן ריבלין: ודאי שנכונו לו.

משה זלמן פייגלין: לא, לך, לך.

ראובן ריבלין: בגילו אני רק נכנסתי לכנסת.

משה זלמן פייגלין: נכונו לך, חבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: שמולי בכלל.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם, רבותי, הדמוקרטיה – – –

ישראל אייכלר: מוסד הנשיאות – – –

משה זלמן פייגלין: לא אמרתי מה.

ראובן ריבלין: הדמוקרטיה הפרלמנטרית שמה בראש המערכת המייצגת את הריבון, את כנסת ישראל.

ראובן ריבלין: ממשלת ישראל צריכה לבוא לכנסת ולבקש ולשכנע שאכן היא צודקת בבקשותיה.

ראובן ריבלין: נכון, חובתה למשול, לא זכותה למשול.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, אני רואה בחומרה רבה – הנה, ימי שלישי, מה, אנחנו מנסים למצוא איזשהם סדרי-יום שיתאימו.

ראובן ריבלין: אני מבין – – –

ישראל אייכלר: פעמיים כי טוב.

ראובן ריבלין: כן, פעמיים כי טוב, אז אנחנו לא יכולים בשעה 18:30 לעזוב את המליאה כי טוב מאוד, אבל הממשלה לא מביאה בפנינו סדר-יום.

משה זלמן פייגלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להזהיר, לא טוב הדבר לדמוקרטיה הישראלית.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת ריבלין.

משה זלמן פייגלין: אחרון הדוברים – אני מרשה לעצמי להוסיף, אדוני סגן השר מיקי, אני אצביע גם כן בעד הצעת החוק, אבל אני מאוד מאוד חושש מהצבעות אלקטרוניות, מהצבעות ממוחשבות.

משה זלמן פייגלין: הדבר הזה גולש בסופו של דבר לרעיונות הצבעה כאלה גם בבחירות לכנסת, ומניסיוני אני יודע, קצת עסקתי בנושא וחקרתי את הנושא, הן לא ממש ניתנות באמת לפיקוח.

משה זלמן פייגלין: זאת פרצה שקוראת לגנב, והוא יגנוב.

משה זלמן פייגלין: אני מקווה שבדיונים בוועדה נמצא את הדרכים באמת להבטיח שהפרצות האלה לא תהיינה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה.

משה זלמן פייגלין: מי בעד ומי נגד הצעת חוק ניירות ערך (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג?

משה זלמן פייגלין: בבקשה, הצבעה.

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג–2013, לוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

משה זלמן פייגלין: בעד – 13, אין נמנעים.

משה זלמן פייגלין: אני קובע שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) – – –

יריב לוין: יש נמנע אחד.

משה זלמן פייגלין: אחד נמנע.

משה זלמן פייגלין: בעד – 13, אחד נמנע, תודה, אין מתנגדים.

משה זלמן פייגלין: אני קובע שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג–2013, עברה בקריאה ראשונה ותידון בוועדת הכספים.

ראובן ריבלין: ועדת המדע.

מיקי לוי: מדע.

משה זלמן פייגלין: אה, רצית ועדת המדע?

מיקי לוי: בגלל הצורך באבטחת מידע.

משה זלמן פייגלין: אני מסכים אתך, נכון.

משה זלמן פייגלין: אם כן, תודה על התיקון, הצעת חוק ניירות הערך תידון בוועדת המדע.

משה זלמן פייגלין: הודעה מטעם מזכירות הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק להגנת הספרות והסופרים בישראל (הוראת שעה), התשע"ג–2013, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט; הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 11), התשע"ג–2013, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה.

משה זלמן פייגלין: הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון מס' 10) (שינוי סדרי ההצבעה) [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/511).

משה זלמן פייגלין: ] (קריאה ראשונה)

משה זלמן פייגלין: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון מס' 10) (שינוי סדרי ההצבעה), של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי כנסת – קריאה ראשונה.

משה זלמן פייגלין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יריב לוין.

משה זלמן פייגלין: בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, ראשית אני מוכרח לומר, בהמשך לדברים של חבר הכנסת ריבלין, שהייתי גם רוצה לומר "כבוד השר", רק – אלא אם כן אני לא רואה טוב, אדוני היושב-ראש, שר אין, ישנו סגן השר מיקי לוי – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, יש אישור מיוחד – – –

יריב לוין: כן, כן, שנמצא כאן באישור מיוחד, אני יודע.

יריב לוין: אני יודע, אבל נדמה לי שהממשלה צריכה להתאמץ בעניין הזה קצת יותר ולא לנצל, במירכאות או בלי מירכאות, את העובדה שסגן השר לוי עושה כאן הרבה מעבר למחויבות שלו מתפקידו, ונמצא כאן הרבה מאוד במליאה ומכבד את הכנסת, ובדרך הזו להימנע מהחובה שלה ששר יהיה נוכח כאן במליאה, שזה בעיני דבר עקרוני ומהותי וגם מתחייב מהתקנון.

יריב לוין: לגופו של עניין, חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק היא הצעה שהוגשה על-ידי ביחד עם חברי הכנסת משה גפני ואורי מקלב, ושנועדה לשנות את סדרי הבחירה של נשיא המדינה, כאשר הצעה דומה ישנה – יציג אותה אחר כך חבר הכנסת מקלב – גם לעניין מבקר המדינה, כלקח ממה שקרה כאן בתהליכי בחירה קודמים.

יריב לוין: כיום החוק מחייב לקיים שלושה סיבובי הצבעה.

יריב לוין: התוצאה של המצב הזה היא תוצאה מאוד מאוד בעייתית משום שנדרש רוב של 61 קולות בשני הסיבובים הראשונים, ומתברר שקשה לגייס את הרוב הזה, והתוצאה היא שמועמדים, לעתים אפילו כאשר הם מועמדים יחידים, מוצאים את עצמם מובכים כאשר מתקבל מין רושם שהם נבחרו כמעין כמעט ברירת מחדל, רק לאחר שלושה סיבובי הצבעה, באופן שאיננו מכבד אותם, ולטעמי גם פוגע בנראות של התפקיד שהם אחר כך הם צריכים למלא.

יריב לוין: לכן, כלקח ממה שקרה ובאמת בהסכמה רחבה – אגב, על דעת גם יושב-ראש הכנסת הנוכחי וגם יושב-ראש הכנסת הקודם, חבר הכנסת ריבלין – אנחנו מציעים לקצר את התהליך, לקבוע שני סיבובים בלבד.

יריב לוין: יתקיים סיבוב ראשון; בסיומו, אם לא יימצא מי שזכה ב-61 קולות, יתקיים סיבוב שני בין שני המועמדים שקיבלו את מספר הקולות הרב ביותר, ומי מהם שיזכה ברוב, ייבחר.

יריב לוין: אני חושב שבצורה כזו התהליך גם יהיה מסודר וגם ישמור על כבודם של המועמדים ויאפשר להם להתחיל ברגל ימין ובתחושה טובה את תפקידם, מי מהם שייבחר.

יריב לוין: אני כמובן מבקש את תמיכת הכנסת בהצעה על מנת שנוכל להמשיך ולקדם אותה ולהכין אותה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

משה זלמן פייגלין: ראשון הדוברים שמופיע לי פה ברשימה, חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, סגן השר, חברי חברי הכנסת, אני, בעקבות דבריו של חבר הכנסת ידידי ראובן ריבלין, רוצה להתייחס לכמה מהנקודות, ושוחחתי אתו יותר מפעם אחת במהלך כהונתו כיושב-ראש, וגם עם יריב לוין שוחחתי יותר מפעם אחת.

איתן כבל: קודם כול, לגבי התיקון, אני תומך בו, הוא תיקון נכון, חשוב, ואני מברך את המציעים על העניין הזה.

איתן כבל: ראו, נושא מקומה של הכנסת במערכת הדמוקרטית הישראלית בשנים האחרונות, אני אומר, נדמה לנו שאנחנו מטפלים ומתקנים, אבל כשאנחנו נכנסים יותר ויותר פנימה, הכנסת, לצערי, מאבדת מכוחה ומהיכולת האמיתית שלה.

איתן כבל: ואני לא עוסק, אדוני היושב-ראש, בכלל בשאלות הפוליטיות.

איתן כבל: רוב הנושאים שעוסקים בהם בכנסת ישראל, אם נבדוק אותם, אין בהם שאלות של ימין, אין בהם שאלות של שמאל, רוב השאלות הנוגעות בחיי היום-יום של כנסת ישראל אלה נושאים שנוגעים לכולנו, ואם עוברים בוועדות מסתבר לך – אתה לא יודע מי ימין, מי שמאל, מי ממפלגה כזו או מפלגה אחרת.

משה זלמן פייגלין: הבעיה שגם בנושאים המדיניים אתה לא יודע מי ימין ומי שמאל.

איתן כבל: אוקיי, אבל אני לא רוצה לעסוק בשאלות האלה.

איתן כבל: החיים שלנו כאן – – –

יריב לוין: גם אנחנו לא, אפשר להכריז שעשרה אנשים יהיו בשלטון והכול בסדר.

ראובן ריבלין: אתה יודע, איתן, איתן, עוד נושא.

ראובן ריבלין: פעם אם היה חבר כנסת מדבר עם יציע העיתונות, או עיתונאים, זה היה כאילו – באמת, אני לא רוצה להגזים – – –

איתן כבל: להגזים – – –

ראובן ריבלין: חילול הכנסת.

איתן כבל: חילול, נכון.

ראובן ריבלין: חילול הכנסת, אני לא רוצה לומר מילים אחרות.

ראובן ריבלין: פשוט, היום מדברים – – –

איתן כבל: אני אומר לך יותר מכך.

איתן כבל: תראה, קודם כול ימי שלישי.

איתן כבל: ימי שלישי, לא יכול להיות, ואמרתי זאת מתחילת הקדנציה, זה לא מתקבל על הדעת שימי שלישי יהיו ימי המלצה.

איתן כבל: המלצה לחברי הכנסת והמלצה בכלל.

איתן כבל: אוקיי, יש תקופות של פריימריז, יש תקופות של בחירות, אבל יש ארבע שנים.

איתן כבל: ימי שלישי הפכו ממש ליום מיותר בלוח.

איתן כבל: ואז, מה אנחנו רואים?

איתן כבל: ימי שני, או הופכים להיות עד 02:00, או ימי רביעי, אנחנו מוצאים אותם גם בתהליך כזה.

משה מזרחי: במי זה תלוי, לשנות?

איתן כבל: אני אומר לך את זה ככה: קודם כול, יושב-ראש הכנסת, הנהלת הכנסת ואנחנו.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה מפורשת, כי יש לזה תהליך משרשר, ואני אומר את זה לך, ואני מדבר אתך, חבר הכנסת ראובן ריבלין.

איתן כבל: תראה, אני דיברתי היום על כך ששרים לא משיבים לחברי כנסת.

איתן כבל: אזרחים מתלוננים בפנינו שהם פונים למשרדי ממשלה ולא עונים להם.

איתן כבל: אני מתבייש להגיד להם שלא עונים לנו.

איתן כבל: ומה, אני צריך להיות אלים כלפי אותו משרד?

איתן כבל: לאיים שאני אעמוד ואכתוב לעיתונות?

איתן כבל: אני אתן לזה פרסום?

איתן כבל: אני אעלה את זה בפייסבוק?

איתן כבל: עכשיו, תבינו, רוב הפניות זה לא "היום הרת עולם היום יעמיד במשפט", ולכן זה סתם עצלנות או התנהלות קלוקלת.

איתן כבל: זה בדיוק כמו שהממשלה לא עונה לטלפונים כשהאזרח מתקשר.

איתן כבל: ובסופו של התהליך הזה זה מחלחל פה פנימה, והכנסת נהית המלצה.

איתן כבל: זאת אומרת, זה מקום – אין ברירה, צריך לעבור אותו.

איתן כבל: קודם כול שרים, רובם המכריע שוכח ששרות זה תהליך חולף.

איתן כבל: זאת אומרת, בסופו של עניין – – –

משה זלמן פייגלין: גם הדיבור מעל הבימה צריך לחלוף, לצערי.

איתן כבל: אני מסיים, אני מסיים.

ראובן ריבלין: ומה עם אלה שלא נולדו – – –

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: יש כאלה – לא, לא נולדו, זה כבר, איך אומרים?

איתן כבל: נמשחו עוד ברחם אמם.

איתן כבל: אוקיי?

איתן כבל: יש כאלה.

איתן כבל: המיועדים.

משה זלמן פייגלין: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: אני אסיים כאן, אדוני היושב-ראש, ואני אחזור בדיון הבא, להמשיך.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת כבל.

משה זלמן פייגלין: הדובר הבא, חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר.

משה זלמן פייגלין: חברי הכנסת, אני מדלג על הרשומים כאן שאני לא רואה אותם במליאה.

משה זלמן פייגלין: אם מישהו חושב שדילגתי עליו ולא שמתי לב, אנא שיודיע.

משה זלמן פייגלין: הבא שאני רואה כאן ושנמצא זה חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – מוותר.

משה זלמן פייגלין: דילגתי, אני רואה, בטעות, על חבר הכנסת ישראל אייכלר.

משה זלמן פייגלין: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תודה לחבר הכנסת יריב לוין, לרב אורי מקלב, בעניין החוק של הנשיאות.

ישראל אייכלר: ליעקב אשר גם כן, הרב יעקב אשר.

ישראל אייכלר: אני רוצה את תשומת לבו של חבר הכנסת ריבלין, למרות שאתה נוגע בדבר, אבל החוק הזה הוא חוק חשוב מאוד, ודיברת על העניין הזה של ימי שלישי.

ישראל אייכלר: גם למוסד הנשיאות יש תפקיד חשוב מאוד בדמוקרטיה, ודווקא מיעוטים – צריכים מאוד מאוד לשמור שתהיה אפשרות להתבטא ולבטא וגם לנסות להשפיע.

ישראל אייכלר: ולנשיא המדינה, אני לא יודע אם כל הנשיאים היו דומים בהשפעתם, אבל אני בטוח שאם, אני לא אומר שתהיה, אבל אם רובי ריבלין יהיה נשיא – בוא נגיד, למה צריך להגיד מה יהיה?

ישראל אייכלר: אם היית היום נשיא, אני חושב שהיית יכול לתרום תרומה גדולה מאוד לאחד את העם שהולך ומאבד את הבסיס הסולידרי המשתף את כולם.

ישראל אייכלר: צריך למצוא גם מוסד, שלא רק מוסד הנשיאות יקבע, אלא שהכנסת – הזכרת, למה נזכרתי?

ישראל אייכלר: הזכרת שאתמול היה דו-שיח בין היציע של העיתונאים לחברי הכנסת.

ישראל אייכלר: זה שחברי הכנסת פועלים לפי מה יאמרו אנשי התקשורת, זה כנראה לא מהיום.

ישראל אייכלר: פגשתי פעם – – –

פנינה תמנו: – – – הרב הראשי והגנת עליו.

ישראל אייכלר: פגשתי פעם, לפני הרבה שנים, היה פה קצין הכנסת, קודם, אני לא רוצה להגיד את שמו, ושאלתי אותו, מה הסיבה שירדה קרנה של הכנסת, והוא אמר לי: כשאני נכנסתי לכנסת היה עיתונאי מסתובב מרוגש, ובא לעורך שלו ואמר לו: אתה יודע?

ישראל אייכלר: יש לי בעוד חודש ריאיון בלעדי עם כבוד השר x.

ישראל אייכלר: אז אומר לו העורך: כבר כמה פעמים הבטחת לי, אם הפעם אתה לא מביא לי, אתה מפוטר.

ישראל אייכלר: היום, הוא אומר, מסתובב העוזר של השר ואומר: כבוד השר, דיברתי עם כבוד העיתונאי שהוא ייתן לך בעוד חודש ריאיון, והוא אומר לו: אם אתה לא תביא לי בעוד חודש את הריאיון, אתה מפוטר.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, התחלפו היוצרות.

ישראל אייכלר: חברי הכנסת הפכו להיות שפוטים של התקשורת.

משה מזרחי: אמיתי.

ישראל אייכלר: אמיתי.

ישראל אייכלר: אבל תדעו לכם, רבותי, שבכנסת הזאת, אני התחלתי לכתוב בעיתון בכנסת הזאת בתשמ"ב, שזה 1982.

ישראל אייכלר: אז הייתה תקופה אחרת.

ישראל אייכלר: למרות שפוליטיקאים תמיד הסתכלו מה כתוב בעיתון, לא היה מצב שהרוח בתקשורת תכתיב לחברי הכנסת מה להגיד ומה לא להגיד, מה לחשוב ומה לא לחשוב, והעיקר החשוב – מה להצביע ומה לא להצביע.

ישראל אייכלר: ולמה לנו זה כל כך חשוב?

ישראל אייכלר: כי דווקא אנחנו, כציבור – תראו למשל מה עשתה התקשורת, ואני לא מגנה את זה או שופט את זה, לגבי זה שאסור להגיד "ערבי הרג" או "ערבי רצח".

ישראל אייכלר: וזה באמת לא בסדר, כי במדינה שרוצה לחיות בשלום עם כל אזרחיה, אסור לסמן אדם לפי מוצאו.

ישראל אייכלר: אבל אותה תקשורת, שעשתה פוליטיקלי קורקט שאסור להגיד נגד ערבים מילה, אותה תקשורת מחייבת את חברי הכנסת אם הם רוצים להיות פופולריים – להגיד נגד החרדים דבר או שניים.

משה זלמן פייגלין: תודה.

ישראל אייכלר: ולכן אני חושב שצריך להיות הקשר בין תקשורת לפוליטיקה, כי בלי תקשורת – לתקשורת יש תפקיד של מבקר, ובלי תקשורת, חלילה, הייתה לנו פה דיקטטורה, והיו עושים מה שרוצים.

ישראל אייכלר: אבל כאשר התקשורת הופכת לדיקטטורה וחברי הכנסת ופקידי השלטון אומרים רק מה שהעיתונות רוצה לשמוע, המצב הרבה הרבה יותר גרוע.

ישראל אייכלר: ולכן צריך לחזק את מוסד הנשיאות וכל המוסדות הדמוקרטיים, שלמרות כל חסרונותיהם הם היחידים שמאפשרים לחיות פה ביחד – ערבים ויהודים, וכל הפסיפס הגדול שמרכיב את החברה הישראלית.

ישראל אייכלר: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת אייכלר.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, אני רואה שהגעת.

משה זלמן פייגלין: רצית לדבר?

משה זלמן פייגלין: מוותר.

משה זלמן פייגלין: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: ואחריה, סוגר את רשימת הדוברים – חבר הכנסת נסים זאב.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, סגן שר האוצר, קודם כול אני מברכת על הצעת החוק, חוק-יסוד: נשיא המדינה, וכמובן, נצביע בהסכמה בעד.

פנינה תמנו: אבל חשוב לי, ככה לשתף אתכם – היום השתתפתי בשדולה למאבק באנטישמיות בעולם; אדוני היושב-ראש, גם אתה השתתפת בשדולה הזאת.

פנינה תמנו: וזה מאוד תמוה, כי למרבה האבסורד, שעה לפני כן התעוררתי אחרי הלילה הארוך שהיה לנו, חברים, וכשהתעוררתי גיליתי הרבה מאוד אס.

פנינה תמנו: אם.

פנינה תמנו: אסים מהדוברת שלי על ההתבטאות של הרב הראשי המיועד – הוא כבר נבחר – לאו, התבטאות יוצאת דופן בפני האברכים שלו, שהוא בא ואומר: חברים, למה לצפות בטלוויזיה?

פנינה תמנו: עד לפה זה בסדר, תורתו-אומנותו.

פנינה תמנו: אבל לבוא ולומר: למה, כדי שתוכלו לראות את השחקנים הכושים מ"מכבי" משחקים נגד הכושים מיוון?

פנינה תמנו: ומי משלם להם?

פנינה תמנו: מה קורה פה?

פנינה תמנו: אנחנו, העם היהודי, מתקוממים על אנטישמיות, למרבה האבסורד.

פנינה תמנו: אני יושבת שם ליד השולחן ההוא כי חשוב לי, כי אני חושבת שזו אחת השדולות החשובות ביותר, השדולה למאבק באנטישמיות.

פנינה תמנו: אבל נאה דורש נאה מקיים.

איציק שמולי: תגידי גם מה השר אמר.

איציק שמולי: לא צריך להיטפל לרב.

פנינה תמנו: לא ייתכן שבמדינת ישראל – דווקא כעם היהודי אנחנו צריכים להקפיד על עצמנו ולא להתנהג בצורה כל כך נבזית.

פנינה תמנו: מה זה, מדובר בקופים?

פנינה תמנו: ועוד יותר אבסורדי, שעה לאחר מכן התחלתי לרשום מכתב לשר הדתות נפתלי בנט.

פנינה תמנו: פתאום מסבה את תשומת לבי הדוברת היקרה שלי, שירי פוקס, ואומרת לי: תסתכלי על הסטטוס של השר לפני שאת מוציאה את המכתב, לפני שאת מזדעזעת.

פנינה תמנו: אני קוראת את הסטטוס – חשכו עיני.

פנינה תמנו: השר בנט: נכון, לא תמכתי ברב לאו, אבל אין ספק שעושים עליו "עליהום" על סתם אמירה שנאמרה באקראי.

פנינה תמנו: אז מה, אסור להיות גזענים כלפי יהודים, וכלפי אחרים זה בסדר?

פנינה תמנו: בואו נשתלח בכל מי שלא יהודי?

יחיאל חיליק בר: עכשיו את מבינה באיזו ממשלה את יושבת, מה לעשות.

נסים זאב: למה, מה הוא אמר?

יחיאל חיליק בר: עכשיו את מבינה באיזו קואליציה את יושבת.

פנינה תמנו: אז חבר הכנסת אייכלר – הוא כבר לא כאן – – –

יחיאל חיליק בר: ניסינו לפקוח את עיניכם כבר חצי שנה, לא הצלחנו.

יחיאל חיליק בר: אולי עכשיו זה יפקח.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש לסיים.

פנינה תמנו: לא ייתכן שאנחנו נעצום את עינינו לרווחה ונמשיך להתנהג בבית הזה, בעם ישראל, בצורה כזאת, ונמשיך לגנות אחרים.

פנינה תמנו: אני ממש חושבת שראוי שכולנו נגנה את זה.

פנינה תמנו: ואתם יודעים מה?

פנינה תמנו: באמת קחו את זה כנקודה למחשבה.

פנינה תמנו: אני הוצאתי הודעתי לעיתונות, וגם ייאמר לזכותו של חבר הכנסת נחמן שי, אבל ראוי שגם אחרים בבית הזה יעשו את זה, כי מאבקם של מי שקראו להם כושים לא צריך להיות רק של כושית.

יחיאל חיליק בר: עצמתם את עיניכם על התקציב – תעצמו את עיניכם גם על זה.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

משה זלמן פייגלין: הדובר הבא, חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אישרתי לאשר לדבר.

משה זלמן פייגלין: ואחריו – נסים זאב, אחרון הדוברים.

משה זלמן פייגלין: בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אגב, הביטוי כושים מופנה כלפי כל היהודים: "כבני כֻּשיים אתם", אומר הנביא.

משה זלמן פייגלין: אז כולנו כושים, חברת הכנסת תמנו-שטה.

פנינה תמנו: זה מחמאה או זה – – –

איציק שמולי: נראה לי שזאת לא הייתה כוונת הרב, אדוני היושב-ראש.

יחיאל חיליק בר: נראה לי שהוא לא מכיר את הפרשנות שלך, אדוני היושב-ראש.

משה זלמן פייגלין: לא, זו לא פרשנות.

משה זלמן פייגלין: זה פסוק מפורש: "כבני כֻּשיים אתם".

מנחם אליעזר מוזס: זה בלשון סגי נהור.

משה זלמן פייגלין: זה לא בלשון סגי נהור.

משה זלמן פייגלין: זה נאמר לשבח, "הלוא כבני כֻּשיים אתם".

מנחם אליעזר מוזס: נכון, זה מה שאני אומר.

משה זלמן פייגלין: הנביא מרגיע את עם ישראל ואומר: אתם בשביל אבינו שבשמים כולכם כושים, הווה אומר, נפרדים ומובדלים עבורי.

ראובן ריבלין: הוא אומר: "הלוא כבני כֻּשיים אתם".

ראובן ריבלין: זה לשבח.

משה זלמן פייגלין: נכון.

מנחם אליעזר מוזס: לשבח.

משה זלמן פייגלין: כן, חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: שלוש דקות לרשותך.

אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש – – –

אורי מקלב: – – –

פנינה תמנו: – – –

משה זלמן פייגלין: חברת הכנסת תמנו-שטה, מבינים את כעסך, אבל אנחנו עם הדובר הבא.

משה זלמן פייגלין: בבקשה, יעקב אשר.

רות קלדרון: הוא אמר את זה בכבוד?

רות קלדרון: הוא אמר כושים בכבוד?

רות קלדרון: – – – באמת.

משה זלמן פייגלין: אני רק רציתי להרגיע, חברת הכנסת.

רות קלדרון: לעשות צחוק מכאב זה לא מרגיע.

רות קלדרון: היא חושפת פה כאב.

רות קלדרון: צריך להיות רגע בשקט – – –

משה זלמן פייגלין: חלילה וחס, לא רציתי לעשות צחוק.

משה זלמן פייגלין: אמרתי – להפך, כולנו כושים, לא רק את כושית.

יחיאל חיליק בר: בכלל הוא לא אמר כושים, הוא אמר כושים.

יחיאל חיליק בר: יש הבדל בין שני הדברים.

משה זלמן פייגלין: בבקשה, חבר הכנסת אשר.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שדיברו קודם פה על היחס בין תקשורת לפוליטיקאים, ואני מתפלא – אני אומר את האמת, אני מתפלא על המהומה שמנסים ליצור פה, ודאי כשזה מגיע דווקא מחברת כנסת שמייצגת קבוצה חשובה במדינת ישראל.

יכול להיות שאם נחמן שי או אחרים יכולים לתת ביקורת על התבטאות כזאת, או אחרת, למרות שבואו לא נהיה כל כך – לא היה פה איזשהו נאום לאומה.

הייתה שיחה עם בני-נוער, והקונוטציה של השיחה הייתה בכלל אחרת לגמרי – – –

פנינה תמנו: עוד יותר גרוע – מדברים לבני-נוער.

רגע, סליחה, אל תפריעי לי.

מספיק את עושה לעצמך, לדעתי, ולתושבים שאת מייצגת רע בעניין הזה, כי לקחת דבר כזה ולנסות להשליך אותו כביכול על קבוצות בתוך האוכלוסייה הישראלית בגלל צבע עור כזה או אחר – את עושה טעות גדולה מאוד כלפי הציבור שלך.

אני אומר את זה במלוא הכבוד ובמלוא – דקה, מר שטרן.

אלעזר שטרן: הכדורסל באמריקה מותר?

מר שטרן, דקה.

סליחה.

יחיאל חיליק בר: את עושה עוול לציבור הכושים בישראל, באמת, שאותו את מייצגת.

אני רוצה לדבר על משהו אחר, רבותי חברי הכנסת.

גם אתם יודעים שזה, מה שנקרא, אפקט הדומינו, או אפקט שלאחר הבחירה, ותפסו איזשהו משפט בשיחה עם בני-נוער, מה שנקרא על הדשא, לא באיזשהו נאום.

אלעזר שטרן: – – –

רגע, דקה, דקה.

ומי שקצת ראה או שמע מה שהיה מדובר שם – זו הייתה שיחה עם נערים על סוג בילוי מסוים כזה או אחר, שהרב חושב שלא מתאים להם לעשות אותו, ודיברו כמו שהיו תמיד צוחקים על הכדורגל ואומרים ש-11 אנשים רצים אחרי כדור.

יש לזה ההומור של זה.

אף אחד לא התכוון פה לא לכושים ובוודאי לא לקבוצות אוכלוסייה פה בארץ.

איתן כבל: כשהרב ליבוביץ אמר 11 הוא לא נתן בהם סימנים.

רבותי, תפסיקו לעשות חגיגת צביעות כזאת.

אני לא רואה את האנשים שצועקים פה היום, בצורה שצועקים פה היום, כשמדביקים סטיגמות על ציבור שהבגדים שלו כהים – –

יחיאל חיליק בר: למה?

יחיאל חיליק בר: כולנו עמדנו וגינינו.

יחיאל חיליק בר: זה לא נכון.

– – ושהוא ציבור יהודי.

הרב לא דיבר על העניין הזה.

אני לא הדובר של הרב.

אני חושב שמי שגם מכיר את אופיו – גם של אביו וגם שלו – יודע שזה לא האיש.

זה אפילו לא התחלה של חשד, זה סתם.

יכול להיות שזו התבטאות שאולי מוטב היה שלא תיאמר בצורה כזאת או אחרת.

איתן כבל: זו הייתה התבטאות סרת טעם.

איתן כבל: אולי הוא לא התכוון, אבל זו הייתה התבטאות סרת טעם.

לא לא לא.

המילה לא הייתה במקום, ההתבטאות הייתה במקום.

ההתבטאות הייתה בסדר גמור.

מותר לו להגיד לבני-נוער את מה שהוא חושב שהם צריכים לעשות.

איתן כבל: זה כמו שנגיד, אם תחשוב על זה – – –

פנינה תמנו: – – –

איתן כבל: הקבוצות יגידו ככה: יהודי מקבוצה א' רודף קבוצה, יהודי – אבל זה לא היה נאמר פה, זה היה נאמר במקום אחר.

איתן כבל: מה אני מנסה להגיד לך?

איתן כבל: תשמע, יכול להיות שלא הייתה לו הכוונה שאנחנו מדברים עליה.

אז בואו קודם כול – – –

איתן כבל: סליחה, יעקב אשר.

איתן כבל: במקום לרדת מתחת לרדאר, להגיד: סליחה, ואללה, אולי פה אמרתי משהו שזה לא בדיוק פוליטיקלי קורקט, אנחנו מפתחים עכשיו דיון, קמים, מגינים.

איתן כבל: בשביל מה להגן?

זה מה שאני אומר.

לכן אני אומר – אני לא מגן, הפוך.

חבל שלא שמעת מה שאמרתי.

איתן כבל: תאמין לי, הקשבתי.

יכול להיות שההתבטאות הייתה מיותרת.

אבל לייחס לה – ואני פונה אלייך כאדם הגון, ואני חושב שהספקנו להכיר במשכן הזה, למרות ששנינו חדשים.

אין פה שום דבר שיכול לבוא לידי ביטוי או להוציא לידי ביטוי איזשהו משהו שלא מאפיין את הרב לאו, בוודאי לא את משפחתו, ובוודאי לא גם את אף אחד מאתנו.

ולעשות את זה בצורה הזאת זה סתם לנסות ולהטיל דבר שהוא לא נכון על האיש הלא-נכון במקום הלא-נכון.

ולכן, מה שאני מבקש – דבר אחד: תאמינו לי, מכל דבר אפשר לעשות מהומה, אבל הרגישות כאן בעניין הזה, סף הרגישות הוא לדעתי גבוה מדי.

אני אומר עוד פעם, ודאי שאפשר היה לומר את אותה מילה בצורה נרדפת, אבל ודאי שלא היה פה לא זלזול, בטח לא ביהודים, בטח לא באנשים שלנו, ואפילו בטרמינולוגיה.

ואני חושב שכולנו לא נהיה פה – –

משה זלמן פייגלין: תודה רבה.

– – בתוך המליאה, וגם חברי כנסת אחרים, כשחוזרים ונפגשים – לפעמים המילה כושי היא לא עניין של זלזול.

זה מין טרמינולוגיה שהתרגלו אליה כך או אחרת, במקומות שאתה בא לספר שאתה היית במקום אחר.

לכן, בואו נרגיע את זה.

אלעזר שטרן: כבר לא מדברים ככה.

אלעזר שטרן: כבר לא מדברים ככה.

יש לנו מספיק על מה להיות רגישים זה לזה, ולא רק על הדבר הזה.

איציק שמולי: גם ההקשר חשוב.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב אשר.

משה זלמן פייגלין: אחרון הדוברים – חבר הכנסת נסים זאב.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש שוב להבהיר, חברת הכנסת תמנו-שטה, שדברי נאמרו במשמעות החיובית שלהם, וחלילה וחס לא במשמעות מגחכת.

פנינה תמנו: אתם חושבים שאם – – –

נסים זאב: אולי תפסיקו להתווכח על השחורים, על הכושים?

נסים זאב: די.

משה זלמן פייגלין: אני מקווה שגם אתה עברת נושא, כי – – –

נסים זאב: עברתי נושא.

נסים זאב: לא, אני רוצה לדעת, אני נקרא כושי או שחור?

נסים זאב: תגידו לי אתם.

משה זלמן פייגלין: אתה יהודי טוב.

משה זלמן פייגלין: מספיק עם זה.

נסים זאב: אז כשרואים אותנו בהפגנה, אומרים: השחורים האלה.

נסים זאב: השחורים מפגינים.

נסים זאב: כל מי שלובש חליפה שחורה שייך לקבוצה השחורה, מה לעשות.

נסים זאב: אני אף פעם לא נפגע, אגב.

פנינה תמנו: אתה רק רוצה – – –

נסים זאב: כשכבר מדברים על שחקנים, הכושים הם השחקנים הטובים ביותר, את לא יודעת.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת זאב, אמרת שלא תיכנס לזה, ונכנסת לזה.

נסים זאב: אני לא מדבר על הכושים.

נסים זאב: בכלל לא.

משה זלמן פייגלין: והזמן שלך פוחת.

נסים זאב: אני מדבר על השחקנים.

נסים זאב: נו, ברצינות.

משה זלמן פייגלין: קדימה, לעניין.

משה זלמן פייגלין: לעניין, חבר הכנסת זאב.

אלעזר שטרן: הרב זאב, למה אתה שואל – – – תשאל – – – איך קוראים לך?

אלעזר שטרן: אז מה אתה?

משה זלמן פייגלין: לא.

משה זלמן פייגלין: בבקשה, רבותי חברי הכנסת.

משה זלמן פייגלין: עברנו לנושא חדש.

נסים זאב: שלמה המלך אומר: "שחורה אני ונאוה".

נסים זאב: איך זה יכול להיות?

נסים זאב: או שחורה או נאווה.

נסים זאב: שחורה אני במעשי, ונאווה אני במעשי אבותי.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, צריך להבין, כשמדברים על כושים, לא צריך כל פעם כשמזכירים את השם הזה – זה איזה משהו שחלילה וחס יש פה איזה גזענות.

נסים זאב: היום כל דבר זה גזעני.

נסים זאב: רק שמעניין, כשלפיד אומר:

נסים זאב: הייתי רוצה לראות – כשאני לוקח את הבן שלי לגן-החיות, להגיד לבן שלי איך בהיסטוריה היה נראה חרדי.

נסים זאב: בני, אתה יודע?

נסים זאב: ככה היה נראה חרדי – במוזיאון של גן-החיות.

נסים זאב: רק הוא לא אומר איזה גן-חיות, האם התנ"כי או שהוא התכוון בתל-אביב.

נסים זאב: זו לא גזענות, זו לא השמצה.

איציק שמולי: אני לא מהמפלגה, אבל זה לא – – –

מיקי לוי: הוא לא אמר את זה.

נסים זאב: הוא אמר את זה.

מיקי לוי: הוא לא אמר את זה.

מיקי לוי: על מה אתה מדבר?

נסים זאב: הוא אמר את זה באוניברסיטה על יד סטודנטים.

פנינה תמנו: – – –

נסים זאב: הוא מצוטט מילה במילה.

נסים זאב: אני יכול להביא לך את הציטוט.

נסים זאב: מה אתה אומר לי לא?

פנינה תמנו: אתה כל כך – – – שר האוצר שקשה לך – – – נושא רציני – – –

נסים זאב: אני אומר לך – – –

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת זאב, אני מבקש – – –

נסים זאב: תאמיני לי, הלוואי ששר האוצר – – –

משה זלמן פייגלין: אם יורשה לי רגע להתערב בדיון, אני חייב לחלוק אתכם, חברי חברי הכנסת, בתור אדם שהוכפש לא מעט בימי חייו – תאמינו לי שיותר מכל אחד אחר כאן, כפי הנראה – –

נסים זאב: גם אני.

נסים זאב: גם אני.

משה זלמן פייגלין: – – קיבלתי פעם עצה טובה מידיד קרוב.

משה זלמן פייגלין: הוא אמר לי ככה: כשזורקים אליך בוץ, יש שתי אפשרויות.

משה זלמן פייגלין: אפשרות אחת היא לנסות ולנקות את זה, ואפשרות שנייה היא לחכות שזה יתייבש וזה ייפול לבד.

משה זלמן פייגלין: אז בואו ונפסיק לנקות את זה ונעבור לנושא.

משה זלמן פייגלין: מה רצית לומר לנו על – – –

נסים זאב: אז אני רוצה לומר לך: קודם כול, זה לא בוץ.

נסים זאב: זה מלאבה, זה סוכריות שזורקים על חתן.

משה זלמן פייגלין: הוא מתעקש.

משה זלמן פייגלין: הוא מתעקש.

נסים זאב: אז הוא מנסה לקחת את זה כמה – אני אומר לך: תלוי איך אתה מסתכל על הדברים האלה.

נסים זאב: מה, כל דבר נראה משהו שפוגע במישהו.

משה זלמן פייגלין: ניסיתי.

משה זלמן פייגלין: אמרתי: "כבני כשיים אתם".

משה זלמן פייגלין: כולנו כושים.

נסים זאב: לא, אדוני.

משה זלמן פייגלין: מספיק.

משה זלמן פייגלין: קדימה, לנושא.

איציק שמולי: – – – עוד פעם.

נסים זאב: ההסתכלות היא מעוּותת.

נסים זאב: אני אומר לך.

נסים זאב: עכשיו אני רוצה לדבר על שני נושאים.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על החוק שאדוני לא נתן לי לדבר עליו קודם לכן.

משה זלמן פייגלין: נגמר הזמן.

נסים זאב: לא עבר שום דבר.

משה זלמן פייגלין: יש לך עכשיו עוד דקה.

משה זלמן פייגלין: קדימה.

נסים זאב: אדוני, הזמן לא עבר.

נסים זאב: אתם מעבירים את הזמן.

מיקי לוי: – – –

משה זלמן פייגלין: אתה העברת את הזמן.

משה זלמן פייגלין: קדימה עוד דקה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שכל חוק הריכוזיות היה בעצם כדי להוריד את יוקר המחיה בישראל.

נסים זאב: תראו את הבלוף הזה.

נסים זאב: מרגע שדיברו על הוזלת המִחיה, המַחְיה עלה.

נסים זאב: אתם יודעים מה זה המַחְיה?

נסים זאב: זה העראק, זה הבירה.

נסים זאב: כל המשקאות החריפים עלו.

נסים זאב: למה הם עלו?

ראובן ריבלין: שישתו פחות.

נסים זאב: שישתו פחות?

נסים זאב: אז אני אומר לך ששותים יותר.

נסים זאב: כשדבר עולה יותר, שותים יותר.

נסים זאב: זה כמו בנושא של סיגריות.

נסים זאב: אנשים לא מעשנים.

נסים זאב: מי שמתמכר, אתה רק פוגע בו יותר.

נסים זאב: אתה גורם יותר לכך שאנשים יעשו מהלכים פליליים כדי להשיג את מה שהם צריכים להשיג כי הם לא יכולים להתגבר על ההתמכרות שלהם.

נסים זאב: זה דבר שני.

נסים זאב: אני אומר את זה ממש בקצרה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הדבר הכי חשוב: דיבר חבר הכנסת איתן על יום שלישי.

נסים זאב: אני ישבתי עם שגריר – – –

משה זלמן פייגלין: לא, לא, לא.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש בזאת לסיים.

נסים זאב: משפט אחד, משפט אחד.

נסים זאב: ישבתי עם שגריר שווייץ היום, ואני אומר לך: יש שם ארבע עונות.

נסים זאב: בסך הכול, שלושה שבועות בארבע עונות, זאת אומרת 12 שבועות יושבים בסך הכול במהלך השנה.

נסים זאב: אנחנו פה, בכנסת ישראל, יושבים חודשים רבים.

נסים זאב: רק ההסתייגויות שלנו הן עד 04:00.

נסים זאב: על מה אתה מדבר?

נסים זאב: אנחנו בטלנים?

נסים זאב: איפה אתה רואה כנסת סוערת ונסערת כל פעם עד 04:00 כדי להעביר חוקים או לא להעביר או לנסות למנוע אותם כמו שיש בממשלת ישראל ובכנסת ישראל?

משה זלמן פייגלין: תודה.

איתן כבל: – – –

נסים זאב: אני אומר לך שאין הרבה – – –

ראובן ריבלין: – – – מי שידבר היום – – –

נסים זאב: מה?

ראובן ריבלין: אם לא היית אתה, לא היה מי שידבר ביום שלישי.

נסים זאב: תאמין לי שיהיה מי שיחליף אותי.

נסים זאב: אני אדאג.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת זאב.

איתן כבל: נסים, הרב נסים זאב, חס וחלילה – – –

משה זלמן פייגלין: לא.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת כבל, לא, לא.

משה זלמן פייגלין: עד כאן.

נסים זאב: משהו בנושא של החוק, רק משפט אחד.

משה זלמן פייגלין: אתה תגיש – – –

נסים זאב: רק משפט אחד בנושא החוק.

נסים זאב: אני אומר: אם כבר רוצים לשנות את החוק, אני פונה לחבר הכנסת יריב לוין שזו תהיה הצבעה אחת, אם כבר.

נסים זאב: אתה רוצה להקל ואתה רואה שזה דבר שמבזה, אז מי שקיבל את הרוב, כמו אצל הרבנים הראשיים, מי שקיבל את המספר הגדול ביותר, אם יש שלושה וארבעה מועמדים, הוא יהיה הנשיא.

נסים זאב: בזה אתה פותר את הבעיה.

נסים זאב: אל תעשה, לא סיבוב שני ולא סיבוב שלישי.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

משה זלמן פייגלין: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת החוק.

משה זלמן פייגלין: הצבעה.

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון מס' 10) (שינוי סדרי ההצבעה) לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

משה זלמן פייגלין: בעד הצביעו 17, ואין מתנגדים ואין נמנעים.

משה זלמן פייגלין: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון מס' 10) (שינוי סדרי ההצבעה) עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת החוקה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה זלמן פייגלין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 48) (שינוי סדרי ההצבעה), התשע"ג–2013 [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/511).

משה זלמן פייגלין: ] (קריאה ראשונה)

משה זלמן פייגלין: אנו עוברים להצעת החוק האחרונה להיום: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 48) (שינוי סדרי הצבעה), התשע"ג–2013, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

משה זלמן פייגלין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אורי מקלב.

משה זלמן פייגלין: בבקשה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק זו תואמת את הצעת החוק הקודמת, שדיברה על נשיא המדינה, ואנחנו מדברים גם על הצעת חוק בחירת מבקר המדינה.

אורי מקלב: כפי שהיטיב להסביר זאת מציע החוק, חבר הכנסת יריב לוין, יחד עם חברי הכנסת המציעים חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר, החוק בא במהותו לייעל את הליך הבחירה.

אורי מקלב: חבר הכנסת יריב לוין דיבר על המכובדות של הבחירה – למה צריך להעמיד אותם שלוש פעמים לבחירה.

אורי מקלב: ודווקא מכיוון שאני השתתפתי ביצירה של החוק הזה, ולא רק בהולדתו, בזה כבר יריב טיפל יותר – זה היה מתוך הרגשת הצורך בייעול של עבודת הכנסת, העבודה שלנו.

אורי מקלב: אותו חוק היה גם אם זה לא היה נשיא המדינה, ואם זה היה מבקר המדינה ואם זה היה גם מזכיר הכנסת.

אורי מקלב: כחברי כנסת, היינו באותה סיטואציה של בחירות לנשיא המדינה ולמבקר המדינה, ומתברר שאנחנו יושבים פה, באולם הזה, במשך זמן רב בעצם חסרי מעש, בהמתנה לתהליך שהוא מאוד מאוד ארוך, והוא מאוד לא יעיל, בלשון המעטה.

אורי מקלב: לא זו בלבד שהתהליך עצמו ארוך, הוא גם חוזר על עצמו שלוש פעמים.

אורי מקלב: אני מבין אולי את החשיבה מדוע פעמיים.

אורי מקלב: רצו – יכולים להיות מקרים שיש שלושה מועמדים והכוונה היא והרצון הוא להביא לכך שיהיו רוב חברי הכנסת, דהיינו שנשיא המדינה ומבקר המדינה ייבחרו על-ידי 61 חברי כנסת, והיה אם לא, נעשה ניסיון נוסף; גם אם היו כאלה שהצביעו עבור מועמד שלישי, כשהם רואים כרגע שאין לו סיכוי להיבחר, אולי הם יעבירו את ההצבעה שלהם, את התמיכה שלהם, לאחד המועמדים, שבסך הכול יקבל – שוב ניסיון לקבל 61 מחברי הכנסת, ורק לאחר מכן לעשות את הסבב השלישי.

אורי מקלב: יכול להיות שזה היה נכון לימים שבהם חוקקו את החוק, כשהיה כל הזמן רוב מאוד בולט ומוכח ומיוחד.

אורי מקלב: אבל אנחנו היום רגילים שגם תקציב המדינה ורוב התקציבים לא עוברים ב-61, כך שמותר גם לנשיא המדינה, למבקר המדינה, להיבחר בפחות מ-61, והעיקר שיהיה לו רוב של חברי הכנסת הנמצאים או אלה שבחרו.

אורי מקלב: לכן, לאחר שהסבב הראשון לא הוכרע, הסבב השני מייד יביא לבחירה ישירה של המועמד שקיבל את רוב הקולות.

אורי מקלב: בהזדמנות זו אני רוצה להגיד שהתובנה הזאת, שעלתה בזמנו בתהליך הבחירה, צפה אתמול, ולפי דעתי גם אצל רבים מחברי הכנסת, בין אם הם מהקואליציה ובין אם הם מהאופוזיציה; בתהליך של יום אתמול, שהיה יום ארוך של הצבעות והיו בו הרבה הצבעות שמיות.

אורי מקלב: לפי מיטב הבנתי הדלה, וללא ניסיון רב, בהצבעה שמית יש שני אלמנטים: מבחינה אחת, זה חלק מתהליך, האופוזיציה יכולה להאריך את תהליך הבחירה, לסחוב אותו יותר, להקשות עליו יותר, להקשות על אלה שרוצים להוליך תהליך, רוצים להוביל הצבעות ואישור חוקים.

אורי מקלב: אבל אני מניח שמעבר לזה, הצבעה שמית יש בה גם – בוא תבטא אתה, חבר הכנסת, את ההצבעה שלך והתמיכה שלך בנושא הספציפי הזה, אם אתה בעד קצבאות הילדים או אתה בעד קיצוץ קצבאות הילדים; שיהיה המידע.

אורי מקלב: לא סתם הצבעת בעד סעיף זה וזה, אלא אתה, חבר הכנסת פלוני אלמוני, הצבעת בעד הקיצוץ – להבליט את ההצבעה של חברי הכנסת לטוב ולמוטב.

אורי מקלב: גם את התהליך הזה היה אפשר לקצר ולייעל.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על תהליכים של ייעול, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: ואתה, כחבר הנשיאות, אני חושב שחלק מתפקיד הנשיאות – יושב-ראש הכנסת וחברי הנשיאות – הוא לייעל את התהליכים.

אורי מקלב: את אותו תהליך, אם רוצים להגיע לשני האלמנטים, או לשני האפקטים שאנחנו רוצים להגיע אליהם בהצבעה שמית – אפשר להגיע.

אורי מקלב: אני מציע הצעה, כדוגמה: לאחר ההקראה בפעם הראשונה, מי שנמצא באולם ומבקש להצביע תינתן לו זכות, ואולי גם תינתן הזכות למי שמגיע במהלך אותה הצבעה שנייה, שהיא לא הקראה שנייה של כל השמות.

אורי מקלב: יש תהליכים.

אורי מקלב: אני אביא לכם דוגמה שאתמול בלטה מאוד: אנחנו כולנו ידענו על כמה חברי כנסת שקוזזו.

אורי מקלב: הם לא היו בכלל בבניין, לא היו אמורים להיות, ויכול להיות שבהסכמתם, הם היו רוצים – אני חושב שזה גם תהליך מבזה.

אורי מקלב: מאוד מצא חן בעינַי עכשיו היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: הם יכולים לבקש – – – שמית.

ראובן ריבלין: זאת אומרת – – –

אורי מקלב: כן, לבקשתם.

אורי מקלב: לבקשתם.

אורי מקלב: לא להקריא מאה פעמים – אני לא יודע כמה פעמים היו ההצבעות – כשצריך להצביע כשהם לא נמצאים באולם, בזמן שהם לא היו באולם בגלל קיזוז מסוים.

אורי מקלב: מאוד מצא חן בעיני, אדוני היושב-ראש, גישתך עכשיו – לא להקריא רשימה ארוכה של אנשים שנרשמו לדיבור, אלא הקראת את אלה שנמצאים.

אורי מקלב: אני יודע שמזכירות הכנסת לא אוהבת את זה כל כך.

אורי מקלב: היא אומרת, שלא יבואו בטענה: כן הייתי, לא הייתי.

אורי מקלב: אתה גמיש בעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאין צורך בתהליכים אלו להקריא שמות של אנשים שיכול להיות מסיבות שונות שהם לא נמצאים.

אורי מקלב: כמו אתמול; אותו חבר כנסת, ודאי אם הוא היה הראשון ברשימה, בולט מאוד, שמו הוקרא עשרות פעמים, והוא לא נמצא, ויכול להיות שמסיבות מוצדקות וקיזוזים כאלה או אחרים, או שהוא בשליחות בחוץ-לארץ, בשליחות של המדינה.

אורי מקלב: יכול להיות גם ששרת המשפטים לא נמצאת – ומאוד בלטה השליחות החשובה שהיא עושה בחוץ-לארץ.

אורי מקלב: לכל אורך הערב והלילה אתמול בלט הנושא שלה.

אורי מקלב: כך אני אומר בנושאים האלה, וגם בנושאים האחרים.

אורי מקלב: יש תועלת בעניין הזה.

אורי מקלב: וזה מאוד מתחבר, אדוני היושב-ראש, למה שאמר פה יושב-ראש הכנסת הקודם, חבר הכנסת רובי ריבלין, על ההשתתפות והדיונים בימי שלישי.

אורי מקלב: קודם כול, אני רוצה להגיד לך, אדוני – – – היה מתאים ליום שלישי הזה – יום שלישי הזה, אחרי יום ולילה ארוכים, שביום הזה לא יהיו דיונים כמו הצעות לסדר-היום והציון של ימים מסוימים שאנחנו מציינים בכנסת.

אורי מקלב: יש ימים מסוימים: יום הילד, יום האישה, היום הבין-לאומי – אנחנו מציינים הרבה ימים, ואני מבין שהנשיאות מתעלת את זה לכיוון יום שלישי.

אורי מקלב: ביום הזה לא רצו להכביד על הכנסת.

אורי מקלב: מעבר לכך, היה מספר רב ומכובד מאוד של חברי כנסת במהלך הדיון ביום שלישי, לאחר הלילה הארוך.

אורי מקלב: ולא זו אף זו, אני חושב – ואני מציין את האופוזיציה, היום אני חבר אופוזיציה, שהנוכחות שלה כאן היא מרשימה.

אורי מקלב: לאורך כל הדיונים היא הייתה לא פחות מהקואליציה.

אורי מקלב: ומעבר, אדוני היושב-ראש, יכול להיות שצריך נושאים מסוימים, כמו שאילתות דחופות, להעביר ליום שלישי.

אורי מקלב: הבעיה הכי גדולה שמשתקפת בתקופה האחרונה, אדוני היושב-ראש והיושב-ראש לשעבר, שלא רק זה – גם דיוני הוועדות ביום שלישי התמעטו ונחלשו.

אורי מקלב: מה שקורה, שמכיוון שיום שלישי הוא לא יום שהוא יום עבודה מלא בכנסת, בנוכחות מכובדת, בנוכחות גדולה, אז גם דיוני הוועדות, שהיו צריכים להיות ביום שלישי דיונים מלאים ופוריים מבוקר עד שעות הצהריים מינימום, רואים בסדר-היום החלשה או התמעטות של הדיונים האלה.

אורי מקלב: לכן, אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת באה לייעל את עבודת הכנסת, שבימים האלה יש לה חשיבות גדולה מאוד.

אורי מקלב: אני אודה לכולם, ולחברי חברי הכנסת ששותפים אתנו בהצעה – חבר הכנסת יריב לוין, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת יעקב אשר – לתמוך בקריאה ראשונה.

אורי מקלב: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת מקלב.

משה זלמן פייגלין: אני רואה שגם חברי הכנסת איתן כבל – – –

איתן כבל: למה אתה חושב?

משה זלמן פייגלין: איתן כבל פה.

משה זלמן פייגלין: יפה, חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: ראשון הדוברים.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש – –

משה זלמן פייגלין: לא נותק הכבל.

איתן כבל: – – הבעיה אצלך שאתה מתחיל לחשוב.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קצרנית יקרה – אני לא הזכרתי אתכם.

איתן כבל: גם אתמול עשיתם עבודה כל כך מדהימה, והיה צריך להגיד לכם מילה טובה על העבודה שעשיתם אתמול.

משה זלמן פייגלין: שלוש דקות, אני מזכיר.

אברהם מיכאלי: זה חשוב.

איתן כבל: אדוני השר, קמתי לכבודך כשנכנסת, כמו תמיד.

והדרת פני זקן.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אתה רואה?

איתן כבל: שנינות, לא רק אצלך.

איתן כבל: לגופו של עניין, אני רוצה להמשיך, אדוני היושב-ראש, בדיון הקודם.

איתן כבל: קודם כול, אני תומך בהצעת החוק לתיקון חוק מבקר המדינה.

איתן כבל: זה תיקון נכון, חשוב, ושוב, ברכות לחברים שמביאים את התיקון.

איתן כבל: ושוב אני רוצה לחזור למקומה של הכנסת.

איתן כבל: נוח לי לדבר עם יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת ראובן ריבלין, כיוון שבאמת חיליתי את פניו יותר מפעם אחת, וגם את פני יושב-ראש ועדת הכנסת לשעבר, והיום יושב-ראש הקואליציה, ודיברנו על הפעולות שיש לעשות כדי שכבודה של הכנסת באמת יכובד.

איתן כבל: אני אומר את זה בעיקר לחברי הכנסת החדשים.

איתן כבל: למשל, נושא התקנות.

איתן כבל: מצד אחד – אם אני פותח את הדיון הזה – אומרים לנו ככה: מה אתם מגישים כל כך הרבה חוקים?

איתן כבל: דרך אגב, זה נכון.

איתן כבל: ואני אוסיף ואומר עוד מדרגה, שחלק ניכר מהחוקים המונחים אין להם שום מקום בחקיקה ראשית.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת מוזס, בבקשה לשבת.

משה זלמן פייגלין: עוד מעט הולכים הביתה.

משה זלמן פייגלין: נא לשבת.

איתן כבל: אין להם שום מקום בחקיקה ראשית.

איתן כבל: ולעתים חלק מהם מייצרים זילות מעצם הופעתם בכלל בחקיקה ראשית.

איתן כבל: אבל מה?

איתן כבל: באים חברי כנסת – ואתם יודעים מה?

איתן כבל: בצדק – אומרים: מה אתה רוצה?

איתן כבל: אם אני אבקש ממשרד להכין תקנות, אין מצב שאני אצליח לקבל את התקנות.

איתן כבל: זוכר, חבר הכנסת ראובן ריבלין, שאני קבעתי תקדים כחבר כנסת והגשתי בג"ץ נגד – חבר כנסת מגיש בג"ץ נגד המדינה, נגד משרד ממשלתי – מה שהיה משרד התמ"ת, היום הוא משרד הכלכלה – על סדרה של חוקים שהעברתי והמשרד התחייב להתקין תקנות ולא תיקן.

ראובן ריבלין: תקנות לביצוע.

איתן כבל: תקנות לביצוע.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: אז מה מצפים?

אורי מקלב: זמן המתנה?

איתן כבל: לא, זה דווקא לא היה זמן המתנה, זה היה על החזר מוצרים.

איתן כבל: זה היה על החזר מוצרים.

איתן כבל: אני רק רוצה שתדע, רק בימים אלה, סוף החוקים – –

ראובן ריבלין: היום.

איתן כבל: – – ממש – התקשרה אלי עורכת-הדין טל חכם כדי להודיע לי שבג"ץ הודיע על סגירת התיק כיוון שמשרד הכלכלה דהיום התחייב להעביר את התקנות האחרונות.

איתן כבל: שימו לב, זה למעלה משבע שנים.

איתן כבל: אז מה מצפים?

איתן כבל: אם זו לא זילות של הכנסת – שלא נדבר – – –

ראובן ריבלין: זו זילות של החוק.

איתן כבל: של החוק, בוודאי.

איתן כבל: אני לא רוצה לבוא ולהציג בפניכם את העניינים העומדים – ואתה יודע את זה – בנושאים שנוגעים לחוץ וביטחון.

איתן כבל: הרי אין לנו כמעט כלים.

איתן כבל: נדמה לנו – וקצת השתבשה דעתנו בכל הנוגע לחקיקה – שחקיקה לכאורה היא חזות הכול.

איתן כבל: חקיקה היא חשובה; היא חשובה מאוד אפילו.

איתן כבל: אבל בסופו של עניין, אחת מאבני היסוד של כנסת ישראל בחלוקת התפקידים זה העניין של הפיקוח.

איתן כבל: ובפיקוח אנחנו כושלים בצורה כמעט יומיומית, בכל נושא.

משה זלמן פייגלין: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: תודה.

משה זלמן פייגלין: הדובר הבא – חבר הכנסת איציק שמולי.

משה זלמן פייגלין: ישנו?

אין כמו איתן כבל.

משה זלמן פייגלין: איננו.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת הבא שאני מזהה כאן במליאה הוא חבר הכנסת ישראל אייכלר, שאם יואיל להפסיק לדבר בטלפון הנייד, אולי נוכל כולנו לשמוע אותו על גבי הדוכן.

משה זלמן פייגלין: בבקשה.

משה זלמן פייגלין: שלוש דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לחזור על דברים שכבר דיברנו, אבל אני בעד, חסיד מאוד גדול של מה שנקרא "פוליטיקלי קורקט".

ישראל אייכלר: מישהו אמר לי שבקליפורניה, אם אתה יורד במעלית עם מישהו שמעולם לא הכרת, אתה שואל אותו: איך קוראים לך?

ישראל אייכלר: הוא עונה: ג'ו.

ישראל אייכלר: אז אם לא אמרת לו ארבע פעמים את השם ג'ו: מה שלומך, ג'ו?

ישראל אייכלר: באיזו קומה אתה יורד, ג'ו?

ישראל אייכלר: זה כזה מין מנהג.

ישראל אייכלר: בישראל זה אחרת לגמרי.

ישראל אייכלר: יש למשל מקומות ששם יורדים אנשים במעלית כמו רובוטים – אף אחד לא מכיר את השני.

ישראל אייכלר: אמרתי לו: אני מעדיף את השיטה של קליפורניה.

ישראל אייכלר: אז הוא אמר:

ישראל אייכלר: אבל זה בלוף, כי השקר הגדול ביותר באמריקה הוא שאנחנו חייבים לצאת לארוחת צהריים.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לצאת ללאנץ'.

ישראל אייכלר: שניהם לא מתכוונים לצאת ללאנץ', אבל זה נימוס.

ישראל אייכלר: בתקשורת האמריקנית יש הרבה ביקורת, אבל יש איזשהו סדר של דיבור.

ישראל אייכלר: אני לא אומר שצריך ללמוד מאמריקה את הכול, אבל "חוכמה בגויים – תאמין".

ישראל אייכלר: ואז אומרים: גם החרדים תוקפים אחרים.

ישראל אייכלר: נכון, צריך גם את זה להפסיק.

ישראל אייכלר: אבל איך?

ישראל אייכלר: כשאתה צריך להתגונן – פעם אמרו לי שבלבנון, כשנופל פגז ישראלי בבית ערבי, אז כל העולם מראה את התמונות של הפצועים, אבל כשפוגעים בישראל לא מראים את התמונות האלה, כי היהודים בדרך כלל לא פותחים את הקורבנות בצורה מזעזעת.

ישראל אייכלר: אז הפוליטיקלי קורקט הוא דבר חשוב מאוד, ושיכבדו אחד את השני, לא כי אוהבים אחד את השני, אי-אפשר לעשות שתהיה אהבת חינם.

ישראל אייכלר: אבל לא ייתכן שאנשים – ויש את זה, אני לא מדבר על משהו תיאורטי – 24 שעות ביממה לא תמצא תוכנית רדיו או טלוויזיה או תקשורת אחת שלא מסיתה את ההמונים נגד הציבור החרדי בצורה זו או אחרת.

משה זלמן פייגלין: תודה.

ישראל אייכלר: ואז באים וצועקים: למה אמר מישהו מילה כזאת?

ישראל אייכלר: למה הוא הזכיר את המילה "ערבי" ולמה הוא הזכיר – זה לא.

ישראל אייכלר: צריך להיות פוליטיקלי קורקט, למרות שזה מזויף, הפוליטיקלי קורקט.

משה זלמן פייגלין: צריך נימוס, אתה אומר.

ישראל אייכלר: נימוס, כן.

משה זלמן פייגלין: כמו למשל לא לדבר בטלפון במליאה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע מי קבע שזה לא מנומס.

משה זלמן פייגלין: אבל ככה קבעו.

ישראל אייכלר: אני חושב שכשאנשים מדברים בטלפון במליאה, לפחות הם לא מפריעים לנואם.

משה זלמן פייגלין: לא, לא דיברתי אליך.

משה זלמן פייגלין: זה בסדר, מי שהיה צריך להבין – – –

ישראל אייכלר: אבל אם נקבע שאסור לדבר בפלאפון, אז לא לדבר בפלאפון.

משה זלמן פייגלין: לא לדבר בטלפון.

ישראל אייכלר: ואחד הדברים שהיה פעם, למשל לבוש – – –

ראובן ריבלין: אייכלר, זה לא רק נקבע בתקנון, שאין שיקול דעת ליושב-ראש – הוא צריך להוציא אותך – – –

ישראל אייכלר: יופי.

ישראל אייכלר: ופעם היו תקנות שצריך לבוא למליאה בחליפות.

ראובן ריבלין: אבל זה החוק.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת זאב, חבר הכנסת זאב, חבר הכנסת נסים זאב – כרגע הוסבר לי שאני חייב להפסיק את דיבורך בטלפון.

ישראל אייכלר: אגב, כשאני דיברתי בפלאפון, דיברתי שם בצד.

משה זלמן פייגלין: גם כן לא מנומס.

משה זלמן פייגלין: לא, לא, אני מנסה בעדינות להפיג את – – –

ישראל אייכלר: לא, לא, בצד אפשר, כך אמרו לנו.

משה זלמן פייגלין: דובר כאן על כבוד במליאה וכיצד הידרדרנו – אז אני מעיר לחברי הכנסת הנוכחים שגם כאן, בדיון כרגע, יש אי-אלו בעיות של נימוס.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת פייגלין, עוד משפט אחד לחדשים – אתה מהחדשים.

ישראל אייכלר: אתה יודע שהיה פעם תקנון בכנסת שבאים בלבוש הולם, שכולם צריכים ללבוש חליפות?

ישראל אייכלר: פה הורידו את המזגן כדי שיוכלו ללכת בלי בגדים, ואז גם אנחנו צריכים להוריד את החליפות.

ישראל אייכלר: אז תעשו תקנון שצריך לבוא למליאה בלבוש הולם, זה הרבה יותר חשוב מאשר הפלאפונים.

ישראל אייכלר: תודה.

משה זלמן פייגלין: גם זה וגם זה חשובים.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה, חבר הכנסת אייכלר.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת מוזס היה פה לפני רגע.

משה זלמן פייגלין: אינו נוכח.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת אברהם מיכאלי – מוותר.

משה זלמן פייגלין: אחרון הדוברים שאני מזהה אצלי – לא, לא אחרון הדוברים: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אני לא אחרון?

משה זלמן פייגלין: אתה לא אחרון.

משה זלמן פייגלין: אחרון הדוברים שנמצאים כאן: חבר הכנסת יצחק הרצוג.

משה זלמן פייגלין: כבר לא נמצא.

משה זלמן פייגלין: אז חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

משה זלמן פייגלין: אם הוא יבוא הוא יוכל לדבר.

משה זלמן פייגלין: בבקשה.

משה זלמן פייגלין: שלוש דקות לרשותך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמה אפשר לעשות זילות בנושא של בחירת מבקר המדינה?

נסים זאב: כמה?

נסים זאב: מה קורה בעולם?

נסים זאב: מישהו בדק?

נסים זאב: מה קורה בארצות-הברית, איך בוחרים מבקר מדינה?

ראובן ריבלין: איך בשווייץ?

נסים זאב: איך בשווייץ?

נסים זאב: איך בוחרים?

נסים זאב: זה public, זה צריך להיות ציבורי.

נסים זאב: כמו שאתה בוחר ראש ממשלה ואתה בוחר חבר כנסת, אתה בוחר גם מבקר מדינה.

נסים זאב: עכשיו תתארו לכם – – –

אברהם מיכאלי: זה לא החוק.

נסים זאב: אל תגיד לי אף פעם "לא נכון".

נסים זאב: תמיד תגיד נכון – – –

אברהם מיכאלי: זה לא החוק.

נסים זאב: אנחנו מדברים על מבקר המדינה, לא?

אברהם מיכאלי: אבל זה לא החוק.

משה זלמן פייגלין: הוא אומר שלא זה החוק.

אברהם מיכאלי: אתה רוצה שתהיה בחירה כללית?

נסים זאב: אתה לא הבנת, אני רק נותן לכם – – –

משה זלמן פייגלין: המשך, המשך, הוא יבין.

משה זלמן פייגלין: המשך – – –

נסים זאב: אני אומר, כמה אפשר לעשות זילות מהעניין?

נסים זאב: ללכת לרוב מזדמן בכנסת ישראל?

נסים זאב: תתארו לכם שהם יעשו את זה ביום שלישי, ויהיו פה חמישה חברי כנסת, ושלושה יהיו בעד ושניים נגד.

נסים זאב: אז הוא ייבחר?

נסים זאב: תגידו לי, זה מבקר המדינה שלנו?

נסים זאב: וכשאתם רוצים לפטר אותו, מה אתם צריכים באמת?

נסים זאב: שני-שלישים מחברי הכנסת?

נסים זאב: אני מוכן שחמישה יבחרו אותו וחמישה יפטרו אותו, אין לי בעיה עם זה, "כבולעו כך פולטו".

נסים זאב: לא יכול להיות שהבחירה תהיה כל כך בקלות.

נסים זאב: אפשר לבחור מבקר מדינה לפי בחירתך, לפי הנאתך, כאשר בכל מדינות העולם בוחרים מבקר מדינה בדחילו ורחימו.

נסים זאב: אז מה אם יהיה עוד פעם סיבוב, לא הבנתי, מה יקרה?

נסים זאב: אני חושב, אדוני היושב-ראש, אם יש מצב שצריכים לעשות סיבוב שלישי, אני מציע ההפך: שלא יעשו את הסיבוב השלישי באותו יום, שיעשו אותו אולי במחשבה – אפילו שבוע אחרי, לדחות את זה שבעה ימים, לעשות חשבון נפש.

נסים זאב: תגידו לי, לא סבלנו מספיק מהמבקר הקודם?

נסים זאב: אני רוצה לדעת.

נסים זאב: תארו לכם עוד מבקר כזה, שיביא לנו על כל נושא את כל הכתבים ואת כל התקשורת.

נסים זאב: איך הכנסת הזו יכולה לתפקד בכלל?

נסים זאב: אז אתה רוצה לבחור אותו בשלושה מול שניים?

נסים זאב: אני שואל אותך.

נסים זאב: אני לא מדבר תיאורטית: אתה יודע שפה, חוקים מהמעלה הראשונה שהיו פה, בכנסת ישראל, עברו לפעמים בשניים מול אחד.

משה זלמן פייגלין: נו, מה תעשה?

נסים זאב: אז לא נעשה כלום.

נסים זאב: אדוני, אתה בוחר פה מבקר מדינה שיש לו תפקיד רם, משמעותי ביותר, ואני לא חושב שצריכים ללכת בקלות ראש כזו ולומר: טוב, בוא נקל על חברי הכנסת המסכנים, שכל כך עובדים קשה, שפעם שלישית לעשות את הסיבוב – זו הבעיה שלנו פה.

נסים זאב: אני חושב שזו טעות.

נסים זאב: אני חושב שצריכים לעשות, אפילו להחמיר בדבר.

נסים זאב: אבל לא להקל ראש.

נסים זאב: ואני מצטער, אני חושב שהלך החבל אחר הדלי.

נסים זאב: יש מושג כזה.

נסים זאב: בגלל שנשיא המדינה – אולי יש פה איזה קונסנזוס – נשיא המדינה, אין לו שום כוח והשפעה מבחינה חוקית במערכות המשפטיות שלנו.

נסים זאב: אבל מבקר המדינה יכול להחליט שראש הממשלה עומד לדין.

נסים זאב: הוא יכול להחליט החלטות שאפילו שופטי בית-המשפט העליון לא יכולים להחליט בהן.

נסים זאב: ובקלות הרבה יותר.

נסים זאב: כי מעליו אין אף אחד, רק הקדוש-ברוך-הוא.

נסים זאב: אז למה להקל ראש?

נסים זאב: אני נגד החוק, חד וחלק.

משה זלמן פייגלין: תודה.

נסים זאב: אני אומר לך, חברי אורי מקלב: תחזור בך מהחוק.

נסים זאב: ההפך הוא הנכון: אם אפשר להחמיר כמה שיותר – תחמירו, כדי באמת לעשות חושבים איך אני בוחר מבקר מדינה, ולא בקלות כזו, רוב מזדמן בכנסת שלנו.

נסים זאב: כי אני אומר לך, מה שיקרה – יפתיעו אותך, השלטון.

נסים זאב: למשל, היום ישראל ביתנו הם בעצם מחליטים הכול, "מי יאמר לך מה תעשה ומה תפעל".

נסים זאב: יביאו לך איזה הצעת חוק ביום כזה שיש בקושי שישה-שבעה חברי כנסת, ויעבירו את החוק, את המבקר שהם רוצים בו וחפצים בו.

נסים זאב: אני חושב שזו טעות.

אורי מקלב: אחרי כל סבב – – – את כל החברים – – –

נסים זאב: אני מוכן שיהיה רוב מזדמן גם לפטר אותו.

אורי מקלב: – – –

נסים זאב: אני מבקש: אם ההחלטה בסופו של דבר תתקבל, בניגוד לדעתי, הלוא מי אני?

נסים זאב: אדם קטן מאוד, בסך הכול חבר כנסת – אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, צריכים לקבל החלטה: "כבולעו כך פולטו".

נסים זאב: כמו שהוא נכנס בקלות, אפשר גם לפטר אותו ברוב מזדמן, אין לי בעיה עם זה.

משה זלמן פייגלין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

משה זלמן פייגלין: נעבור להצבעה.

משה זלמן פייגלין: מי בעד?

משה זלמן פייגלין: מי נגד?

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 48) (שינוי סדרי הצבעה), התשע"ג–2013, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אפשר להוסיף אותי, אדוני היושב-ראש?

משה זלמן פייגלין: בעד או נגד?

בעד, כמובן.

משה זלמן פייגלין: בעד – 10, נגד – 2.

משה זלמן פייגלין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 48) (שינוי סדרי הצבעה), התשע"ג–2013, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

משה זלמן פייגלין: תם סדר-היום.

משה זלמן פייגלין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ד באב התשע"ג, 31 ביולי 2013, בשעה 11:00.

משה זלמן פייגלין: ישיבה זו נעולה.