ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 36, 2013-06-04 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ו בסיוון תשע"ג, 4 ביוני 2013.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון מהיר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הריסת הבתים הנותרים בחלקה 10 במגרון בטווח הזמן המיידי, הצעתה של חברת הכנסת מירי רגב.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין הרפובליקה של סרביה לבין מדינת ישראל בדבר העסקה בשכר של בני משפחה של חברי משלחת דיפלומטית או נציגות קונסולרית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כמדי יום שלישי נתחיל בנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מכולם להצביע מן המקום על מנת שנוכל לרשום את כל הנוכחים המעוניינים לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת איתן כבל, בינתיים, לפתוח.

יולי יואל אדלשטיין: הוא בדרך כלל מצטיין בנאומים בני דקה, אז אנחנו נאפשר לו לפתוח.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום זה יום כדור-הארץ וגם דנים בעניין הזה כאן היום במליאה, ואני רוצה לנצל את ההזדמנות ולפנות לממשלה ולבקש ממנה בכל לשון של בקשה שאת הטיפול בנושא הגז וההחלטות כיצד יש לפעול בכל העניין של הגז, יביאו אל הכנסת.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, זה אחד הנושאים הכלכליים, ולא רק הכלכליים – יש לזה מערכת מסועפת כלכלית, ביטחונית, וכל הדברים האלה יש להם השפעות חברתיות מן המדרגה העליונה, ואי-אפשר שנושא כזה, כל כך גדול, שסוף סוף אולי ארץ-ישראל היא לא ארץ זבת חלב ודבש, אבל מסתבר, אדוני היושב-ראש, שכנראה היא ארץ זבת חלב וגז – אז לפחות את זה, כדי שזה לא ילך לו לכל מיני מקומות שלא צריך שילך וכדי שנדע גם לשמר זאת לדורות הבאים, אני מבקש, אפילו מתחנן לפני הממשלה להביא את הנושא הזה לכאן.

איתן כבל: ממילא יש לה רוב קואליציוני, ממילא היא יכולה לקבל את ההחלטות כפי שהיא רוצה – לפחות שביחד נעשה את הדבר הנכון.

איתן כבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת כבל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביום שני היה דיון משולב של ועדת הפנים והוועדה לקידום מעמד האישה על הרצח המזעזע של שתי הילדות בכפר הלא-מוכר פורעה בנגב ועל ההתעלמות וההזנחה של המשטרה בנושא.

מסעוד גנאים: היוזמה היא באמת יוזמה מבורכת, אבל כל הדיון היה ניסיון להפריד או לעשות איזה נתק בין הבעיות של המשפחה הערבית-בדואית והאישה הבדואית לבין מה שעובר על היישובים הבדואיים בנגב: במדיניות הריסת הבתים, הזנחה, ניתוק מים, הזנחת הכפרים הבלתי-מוכרים, ולהטיל את כל האשמה על הכשלים או המשברים התרבותיים הפנים ערביים-בדואיים.

מסעוד גנאים: אני חושב שזו לא הדרך הנכונה לתקן את המצב שם.

מסעוד גנאים: צריך לראות את שני המישורים האלה ולטפל בהם.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, ואחריו – חבר הכנסת איציק שמולי.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, להלן פרטי ההרוגים בתאונות הדרכים בשבוע שבין ה-28 במאי ועד ה-4 ביוני: ביום שני,27 במאי, נהרג אדוארד חיימוב, הולך רגל בן 47, תושב נשר, מפגיעת משאית על כביש מפרץ חיפה לכיוון מחלף יגור.

בועז טופורובסקי: נהג הרכב הסגיר עצמו למשטרה כעבור כמה שעות.

בועז טופורובסקי: ביום חמישי, 30 במאי, נהרג רועי צוק בן העשר כאשר משאית עמוסה בלוחות עץ פגעה בו כשהוא רוכב על אופניו במושב כפר-הס.

בועז טופורובסקי: נהג המשאית, בן 70, נעצר.

בועז טופורובסקי: ביום שישי, 31 במאי, נהרג מוחמד ח'טיב, תושב קלנסואה, בן 21, בתאונה חזיתית סמוך ליישוב רמת-הכובש, על כביש מס' 554.

בועז טופורובסקי: בתאונה זו חמישה פצועים נוספים.

בועז טופורובסקי: ביום שני, 3 ביוני, נהרג נהג רכב בכביש 66 בהתנגשות חזיתית עם רכב פרטי.

בועז טופורובסקי: ביום ראשון, 2 ביוני, מת מפצעיו חנן גולד, בן ה-52, מיהוד, שהיה מעורב בתאונה קשה ב-17 במאי, עם בנו בן ה-15, על כביש 4 סמוך לאוניברסיטת בר-אילן.

בועז טופורובסקי: לרגל ציון יום הסביבה הבין-לאומי בכנסת ראוי להעלות את נושא גריטת הרכבים.

בועז טופורובסקי: בתחילת השנה הופסקה הפעלת תוכנית גריטת רכב ישן.

בועז טופורובסקי: תוכנית זו, המאפשרת לבעלי רכבים ישנים, מזהמים ומסוכנים, להשבית אותם תמורת תשלום מהמדינה, הוכחה כתוכנית מוצלחת בארץ ובעולם.

בועז טופורובסקי: הורדת הרכבים המיושנים והמסוכנים מהכביש היא בעלת תועלת כלכלית מוכחת, ומתחילת הפעלת התוכנית בשנת 2010 נגרטו כ-25,000 רכבים.

בועז טופורובסקי: כולי תקווה כי ממשלת ישראל תחדש את התוכנית לגריטת רכבים במהרה, ובכך תביא לשיפור חשוב בבטיחות הדרכים ובהגנה על איכות הסביבה.

בועז טופורובסקי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טופורובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איציק שמולי, ואחריו – חבר הכנסת משה פייגלין.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני רוצה, ברשותכם, להעלות נושא שעלה אתמול בוועדת הכלכלה, נושא שיזמתי כתוצאה מביטול הטבות מענקי מקום בפריפריה.

איציק שמולי: מה לא נאמר על קידום הפריפריה, מה לא נאמר על תמיכה באותם הזוגות הצעירים לנוכח משבר הדיור, והנה באה החלטת הממשלה ובאבחת סכין קוטעת את ההטבות שנתנו ב-28 יישובים פריפריאליים, כשכל מה שביקשו אותם זוגות צעירים זה לבנות בהם את ביתם.

איציק שמולי: הביקורת, אדוני היושב-ראש, היא כפולה: קודם כול, על הפער שבין האמירות לבין המעשים, וכמובן על נוסח ההחלטה שהוא, איך נאמר, מוליך שולל את הזוגות הצעירים, כיוון שנקבע שעד חודש יולי הם יכולים לנצל את אותה הטבה, ובפועל אין להם שום יכולת לעשות את זה, כי בחודש ימים אין לאף אחד יכולת להוציא היתר בנייה.

איציק שמולי: אני חושב שגם לנוכח התכנסות קבינט הדיור אתמול עם תוכניות מאוד מאוד גדולות – אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאפשר לעבוד על הזוגות הצעירים פעם אחת, פעמיים, אבל אחרי זה הם פשוט לא מאמינים, וזו הבעיה החריפה ביותר.

איציק שמולי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה פייגלין, ואחריו – חברת הכנסת מיכל רוזין.

משה זלמן פייגלין: אדוני היושב-ראש, תודה, מכובדי השרים, חברי הכנסת, כותב לי ניצול שואה: נולדתי במאי 1928 ושרדתי מחנה ריכוז.

משה זלמן פייגלין: שום פיצוי לא ימחה את החרפה והבושה שאני ארגיש כאשר נציג עם המרצחים יעמוד על דוכן הכנסת וינאם באותה שפה שבה פקדו הוריו על הורי לעלות על הרכבת למקום הירצחם.

משה זלמן פייגלין: וכותבת לי בתו: אני פונה אליך בשם אבי ואמי ורבים כמותם, שהחלטת ועדת הכנסת משלשום על כך שנשיא הפרלמנט האירופי יישא את נאומו בכנסת בשפה לא אחרת מאשר גרמנית היא בבחינת יריקה בפרצוף עבורם.

משה זלמן פייגלין: ניצולי השואה ייאלצו לשמוע מעל דוכן הפרלמנט של מדינת ישראל את שפת המרצחים בדרך אל מותם, ברגעי השפלתם, בסיוטים הרודפים אותם עד היום הזה.

משה זלמן פייגלין: יתכבד נא האורח הנכבד וידבר אנגלית.

משה זלמן פייגלין: אני פונה אליך לפעול למניעת הסבל והכאב המיותר לאבי ולכל האחרים הממשיכים לסבול רדיפות בגרמנית בשנתם.

משה זלמן פייגלין: גם לי וגם לילדי, גרמנית במשכן הכנסת היא חזון אימים: עוד לא יבש הדם, עדיין נשמעות זעקות הניצולים מתוך שנתם.

משה זלמן פייגלין: כן, זהו צליל שליווה את לילות ילדותי וילדות רבים מחברי.

משה זלמן פייגלין: אני מצרפת את מכתבו של אבי כלשונו.

משה זלמן פייגלין: אנא, כבד אותו, כבד את זכר הנרצחים ואת כבוד הניצולים – הבא לשינוי ההחלטה האומללה, המיותרת, חסרת ההתחשבות והרגישות.

משה זלמן פייגלין: ולסיום, אדוני היושב-ראש, אם ינאם כאן נשיא הפרלמנט האירופי בגרמנית, אני אקום ואצא מן האולם.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת משה פייגלין.

יולי יואל אדלשטיין: אבחר להתייחס לדבריו של חברי חבר הכנסת משה פייגלין.

יולי יואל אדלשטיין: זה בוודאי לא תקדים.

יולי יואל אדלשטיין: היו כמה מקרים שנאמו כאן בגרמנית – תמיד לפני האירוע יש גם כמה מכתבים מניצולי שואה, כלומר זה לא חדש.

יולי יואל אדלשטיין: חייבים להבהיר שיושב-ראש הפרלמנט האירופי הוא אכן ממוצא גרמני, ידיד ישראל, ד"ר שולץ, ואנחנו מתכבדים בנוכחותו.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הייתה בקשתו.

יולי יואל אדלשטיין: אם יבחר לעבור לאנגלית – הוא אכן דובר אנגלית, הייתי אתו באירוע שהוא נאם בו באנגלית, אבל זאת הייתה בקשתו וועדת הכנסת אישרה את הבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, נאמה כאן הקנצלרית מרקל בזמנו בשפה הגרמנית.

יולי יואל אדלשטיין: זה תמיד מעורר אצל רבים מאתנו תחושות מסוימות, אבל כפי שאמרתי, זאת לא החלטה תקדימית של ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת מיכל רוזין, ואחריה – חבר הכנסת אוחיון.

מיכל רוזין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הדיור הציבורי בישראל הוא נושא כאוב, אבל היום אני רוצה לדבר על הפן המגדרי של הדיור הציבורי.

מיכל רוזין: נשים שמקבלות תשלום חודשי של מזונות ילדים מן המוסד לביטוח לאומי לא זכאיות באופן גורף לדיור ציבורי.

מיכל רוזין: הזכאות נקבעת על-ידי משרד השיכון, והקריטריונים מבוססים על נתונים שמקבל המשרד מהמוסד לביטוח הלאומי.

מיכל רוזין: מקור הנתונים הוא במבחן כפול שמבצע המוסד לכל אדם המבקש גמלת הכנסה או השלמת הכנסה – מבחן הכנסה או מבחן תעסוקה.

מיכל רוזין: מכיוון שנשים שמקבלות מזונות אינן צריכות לעמוד במבחן הכנסה או מבחן תעסוקה, הרי שאין בעצם למשרד השיכון יכולת לקבוע אם הן זכאיות לקבל דירה בדיור הציבורי.

מיכל רוזין: כתוצאה מכך, זכאותה של אישה המקבלת תשלום חודשי של מזונות לדיור ציבורי נשללת על הסף, ולא משום שהיא אינה עומדת בכללי המשרד אלא משום שמעולם לא נבחנה על-ידי המוסד לביטוח לאומי במבחן תעסוקה.

מיכל רוזין: אין כל היגיון בשלילת הזכאות לדיור ציבורי דווקא מאותן משפחות חד-הוריות שמתקיימות גם כך מסכומים נמוכים מאוד, אשר בקושי מאפשרים להן קיום מינימלי בכבוד.

מיכל רוזין: שר השיכון הנוכחי הסכים, לשמחתי, לבחון מחדש את התקנות כך שהעוול הזה יתוקן.

מיכל רוזין: איך ייתכן שהעוול הזה נוצר מלכתחילה?

מיכל רוזין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמעון אוחיון, ואחריו – חבר הכנסת אראל מרגלית.

שמעון אוחיון: אדוני היושב-ראש, השר, כנסת נכבדה, היום אנחנו מציינים את יום הסביבה הבין-לאומי, והיום גם התבשרנו – באותה מטפורה, אפשר להגיד – שמשרד החינוך, למרות כל השמועות ולמרות כל הבשורות שהנה יש רפורמה בבחינות הבגרות וחלק מהמקצועות, בעיקר מקצועות מדעי הרוח, ייפגעו, הנה התבשרנו שיש הקפאה כרגע ויש חשיבה שנייה כנראה.

שמעון אוחיון: זאת באמת בשורה טובה, לא רק לרוץ אחרי המקצועות הטכניים, שהם מאוד מאוד חשובים.

שמעון אוחיון: ואני שמח על כך שגם היום, ביום הסביבה הבין-לאומי, פתחה ועדת החינוך את ישיבותיה באירוע מיוחד לזכרה של הסופרת דבורה עומר, שהיה באמת בבחינת חוויה תרבותית מעשירה מאוד.

שמעון אוחיון: אז אני מברך על ההחלטה במשרד החינוך לעשות מחשבה שנייה לגבי בחינות הבגרות.

שמעון אוחיון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שמעון אוחיון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אראל מרגלית, ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אראל מרגלית: שלום, היושב-ראש, כנסת נכבדה, בדיוק הענקנו פה בכנסת 150 תעודות זהות לחבר'ה צעירים מכיתות י' שהגיעו מסביבות כעביה, הבדואים של הצפון, וזה היה טקס מאוד מרגש.

אראל מרגלית: כמישהו שעומד בראש השדולה לפיתוח כלכלי במגזר הערבי אני חייב לומר שכשדיברתי אתם על העתיד שלהם ודיברתי אתם על מקומות העבודה ועל לימודים שהם יוכלו להשתלב בהם, הרגשתי שאני מתכוון לזה אבל שכמדינה אנחנו עושים הרבה הרבה מעט מדי.

אראל מרגלית: כמה מקומות בארץ של הציבור הבדואי, הציבור הערבי וגם הציבור הדרוזי זקוקים היום לאותה תנופה ואנרגיה שאנחנו רואים במקומות אחרים, של הכלכלה החדשה.

אראל מרגלית: המסר שאני שולח אליהם – ואני מקווה שבשם הרבה מכם ומאתנו – הוא שהכנסת הזאת תעשה ככל יכולתה כדי לדחוף גם את הממשלה וגם את המגזר העסקי כדי שיהיו מקומות עבודה איכותיים במגזר הערבי, ובמגזר הבדואי בפרט.

אראל מרגלית: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אראל מרגלית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו עדים כל פעם מחדש להזדעזעות הציבור והכנסת מכל מיני גילויי גזענות ואיבה בין אזרחים יהודים לערבים, ומאוד חשוב לעשות את זה, אבל משום מה לא שמעתי ציוץ על איום ברצח נגד הרבנים הראשיים שהתקבל בלשכת הרב הראשי, שאם לא יתאפשר ל"נשות הכותל" להתפלל כפי שהן רוצות, "אנחנו נילחם בכם בכל האמצעים ואתם תחזרו הביתה עם 100 גופות של חרדים.

ישראל אייכלר: סופכם קרב, דוסים מסריחים, מגעילים וטפילים.

ישראל אייכלר: יותר לא נבליג.

ישראל אייכלר: משחררים את הכותל מחדש", עם אקדח.

ישראל אייכלר: ועל זה לא דנו ולא דיברו, ואני לא יודע מה המשטרה עושה בעניין.

ישראל אייכלר: ואני רוצה לבקש, היות שביום ראשון הן שוב באות לעשות פרובוקציה על-יד הכותל המערבי בראש חודש תמוז, אני מבקש להפסיק את מעשה ההסתה הזה נגד היהדות המאמינה בקדושת הכותל המערבי.

ישראל אייכלר: תחשבו מה אומרים אנשים בעולם על מדינה שאינה יודעת לשמור על הנכס הגדול ביותר של כל המאמינים ושאי-אפשר לשמור שם על שקט.

ישראל אייכלר: תחשבו מה יאמר העולם הערבי, שדורש בעלות על הכותל והר-הבית, כאשר השלטון הישראלי נותן גיבוי למי שבא לחולל מהומות במקום הקדוש ביותר לעם היהודי ולכל העולם.

ישראל אייכלר: תחשבו מה קורה במצרים, בלוב ובטורקיה ותראו כמה קרובה מדינת ישראל לתוהו ובוהו אם ההסתה הזאת תימשך והאיומים יימשכו ואנחנו נמשיך ונשב בשקט.

ישראל אייכלר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בישיבה שקיימתי עם פורום ראשי הרשויות הדרוזיות העלו בפני תופעה מדאיגה של עסקות חליפין בין מינהל מקרקעי ישראל לבעלי ממון, אנשי עסקים, ביישובים הדרוזיים.

חמד עמאר: הגענו למצב שכמעט אין דונם אחד בתוך היישובים שאמור להיות מיועד לבנייה לצורכי ציבור, שנשאר בתוך היישובים.

חמד עמאר: המינהל עם אנשי העסקים בשיתוף פעולה.

חמד עמאר: אותם אנשי עסקים הולכים וקונים קרקע ליד יישובים יהודיים ובאים ליישובים דרוזיים ולוקחים קרקע של המדינה.

חמד עמאר: אותה קרקע שהייתה מיועדת לבניית בתי-ספר, גנים, מגרשי משחקים לילדים, כבר לא נמצאת בידיים של המדינה – נמצאת בידיים של אנשי עסקים.

חמד עמאר: לכן, אני קורא למינהל לעצור את התופעה המסוכנת הזאת ולהשאיר את השטח הציבורי, השטח של המינהל בתוך היישובים, לצורכי ציבור.

חמד עמאר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בסוף השבוע הקודם היו פרסומים על כוונתו של שר האוצר לבטל את חוק הדיור הציבורי.

אילן גילאון: בינתיים נתבשרנו לשמחתנו ששר האוצר חזר בו מן הכוונה לבטל, כלומר הביטול בוטל.

אילן גילאון: ואני, באמת בלי לקנטר, רוצה לומר שחוק הדיור הציבורי שחוקק לפני 15 שנים על-ידי חברי רן כהן הוא אחד מן החוקים החברתיים הכי חשובים שחוקקו במדינת ישראל.

אילן גילאון: עבור המחנה החברתי הייתי אומר שהוא חוק ליבה, חוק מרכזי.

אילן גילאון: למעשה זה בעצם הבדל האחרון של מדינת ישראל כמדינה אחראית.

אילן גילאון: הוא הסממן האחרון של ישראל שבאה כדי לתת ולא כדי לקחת.

אילן גילאון: ואני מבקש מפה משר האוצר, שאני יודע שחליפות הוא משנה את דעתו – כרגע הוא ביטל את הביטול.

אילן גילאון: יכול להיות שיהיה ביטול של הביטול של הביטול בקרוב – אל תשלח ידך אל חוק הדיור הציבורי, משום שזוהי כבשת הרש של הכי חלשים.

אילן גילאון: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אפרופו הכיסוי התקשורתי הרב של תופעות הגזענות, אני נכחתי בוועדת הכנסת, בוועדת החינוך, ושמעתי חלק מעמיתי אומרים: למה להשתמש בביטוי "גזענות"?

אחמד טיבי: חלק מעמיתי היהודים.

אחמד טיבי: לא יפה, תגידו "אפליה", כי זה יוציא את דיבתה של המדינה רעה אם כולם יתחילו להגיד "גזענות".

אחמד טיבי: ובאופן כללי יהודים לא יכולים להיות גזענים.

אחמד טיבי: חלק מחברי – אני חושב שאחד מהם, חבר הכנסת אוחיון, נמצא כאן – אמר שאסור להשתמש בביטוי "גזענות".

אחמד טיבי: אגב, במקום אחר ראיתי שגם גזענים מגנים תופעות של גזענות.

אחמד טיבי: הכי קל כדי להתנקות.

אחמד טיבי: זה מזכיר לי סיפור על פלאח מאחד היישובים בגליל שגנבו לו את מכונת ההדברה, את הריסוס.

אחמד טיבי: אף אחד לא הודה.

אחמד טיבי: הוא לא מצא.

אחמד טיבי: בערב הוא הלך להתפלל וראה שכל היישוב, אבל כל היישוב, 100% היישוב חוץ ממנו מתפללים במסגד.

אחמד טיבי: אנשים מאמינים, יראי שמים.

אחמד טיבי: הוא אמר להם: אם כולכם מתפללים במסגד ויראי שמים, מי גנב את מכונת הריסוס וההדברה?

אחמד טיבי: אם יהודים לא יכולים להיות גזענים, אדוני היושב-ראש, מי עומד מאחורי תופעות הגזענות האלה?

אחמד טיבי: אוסטרלים?

אחמד טיבי: שבדים?

אחמד טיבי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

ישראל אייכלר: אחמד, מי באמת גנב את המכונה?

נחמן שי: השבדים.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים הרבה, וטוב הדבר, בענייני פנים, ואנחנו מתעלמים, כנראה במתכוון, מכל מה שקשור למצבה המדיני של מדינת ישראל, ובעיקר ליחסים שלה עם הפלסטינים.

נחמן שי: מי שמזכיר לנו את זה עכשיו יום-יום זה מזכיר המדינה האמריקני ג'ון קרי.

נחמן שי: אתמול הוא נשא נאום חשוב מאוד בוושינגטון.

נחמן שי: הוא אמר שתוך ימים אחדים, כך הוא אומר, נדע את גורלו של תהליך השלום.

נחמן שי: הוא עמד שם על במה מול הוועד היהודי-אמריקני, אחד הארגונים היהודים החשובים ביותר, וניסה בכל יכולתו להפציר בהם לסייע כדי לקדם את התהליך.

נחמן שי: קרי עובד קשה מאוד.

נחמן שי: הוא מתרוצץ באזור שלנו, בינינו לבין הפלסטינים לבין מדינות אחרות, והוא גייס וחידש את יוזמת השלום הערבית.

נחמן שי: הוא רוצה באמת ובתמים, אולי בדקה האחרונה, אולי ברגע שבו הדברים עומדים להיגמר, להציל את הסיכוי להסדר של שלום בינינו לבין הפלסטינים.

נחמן שי: אני רוצה מפה להגיד לו תודה, ואני רוצה שהכנסת הזאת, אדוני היושב-ראש, תדון גם בנושא הזה – אנחנו ממעטים לעסוק בכך – כי נדמה לי שזה נושא בעל חשיבות עליונה ואנחנו מחמיצים אותו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, אחריו – חברת הכנסת יפעת קריב, ואני גם מודיע שרשימת הדוברים סגורה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אני רוצה לצרף את קולי להפצרתו של חבר הכנסת נחמן שי לקיים פה בכנסת דיון רציני, דיון של חשבון נפש, בשאלת המצב המדיני – לא בגלל מאמציו של קרי כל כך, אלא יותר בגללנו ובשבילנו, כדי שלילדים שלנו יהיה פה עתיד וחיים בארץ הזאת ואנחנו לא נידון למלחמות אין קץ.

דב חנין: אני רוצה להגיד כמה מילים על הדיור הציבורי.

דב חנין: חברי חבר הכנסת אילן גילאון בירך על כך ששר האוצר החליט לא לבטל את חוק הדיור הציבורי, אבל בל נטעה, עמיתי חברי הכנסת: חוק הדיור הציבורי לא יבוטל, אבל הדיור הציבורי הולך ומת לנגד עינינו.

דב חנין: מספר הדירות בדיור הציבורי מתכווץ והולך, פחות אנשים זכאים, הקריטריונים נעשים בלתי אפשריים ובלתי רלוונטיים.

דב חנין: אנשים ממתינים שנים רבות בתור לדירות של דיור ציבורי, ובמשרד האוצר ובממשלה מקדמים את הרעיון ההזוי של הרס הדיור הציבורי כליל והחלפתו בסיוע בשכר דירה.

דב חנין: אני רוצה לשאול: בסיוע לשכר דירה של 2,000 שקל, אותם חסרי כול, אנשים חולים, אנשים נזקקים, יוכלו באמת למצוא דירה?

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יפעת קריב – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת חיליק בר.

יפעת קריב: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לספר על שדולה שקיימנו היום, השדולה של ניצולי השואה, ביחד עם חברי חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יפעת קריב: היה היום דיון מאוד סוער שעסק בנושא של השבת הרכוש היהודי.

יפעת קריב: אני לא אכנס לנושא הזה, אני בטוחה שאתה מכיר אותו מצוין.

יפעת קריב: זה נושא שמטריד הרבה מאוד ניצולי שואה, ששואלים את עצמם אם לפני מותם הם יזכו לחזור אל הרכוש שלהם, אל הבית שהיה שלהם, אל המקום שהם גדלו בו, אל עסק שהיה שלהם.

יפעת קריב: הדיון היה מאוד סוער.

יפעת קריב: אני לא רוצה להיכנס, רק לומר דבר אחד.

יפעת קריב: בסוף הדיון התנצלתי בפניהם על זה שאנחנו מתעסקים בנושא הזה שוב, שעד היום מדינת ישראל לא הצליחה למצוא פתרון, לקבוע מדיניות.

יפעת קריב: ב-1993 התחלנו להתעסק בנושא של הרכוש בצורה מאוד מאוד מהותית.

יפעת קריב: עברו 20 שנה, והיום הבנו שעדיין אין מדיניות של המדינה בנושא השבת הרכוש – האם זה נכון לנו מול מדינות אירופה או שלא נכון לנו בכלל להתעסק בנושא הזה.

יפעת קריב: מה שאני רוצה לעשות כאן בדקה הזאת זה גם להתנצל פה במליאה בפני אותם ניצולי שואה שהרכוש חשוב להם, שזה משהו שהם חולמים עליו, על בית ילדותם, על הזיכרונות שלהם, שעדיין מדינת ישראל לא קבעה מדיניות בסוגיה הזאת.

יפעת קריב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קריב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיליק בר, ואחריו – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב-ראש, יום הסביבה היום, ואין הרבה נושאים שישפיעו על עתיד הסביבה שלנו יותר מנושא הגז שנמצא לחופי מדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: יש כאלה שאומרים שמדובר בטריליון שקלים, יש כאלה שאומרים שמדובר בחצי טריליון שקלים, בשלושת-רבעי טריליון שקלים, וזו בדיוק הבעיה – שאף אחד לא יודע בדיוק כמה יש, כמה נשתמש, כמה נזדקק וכמה למעשה מצוי ברשותה של מדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: זה לא נושא לתקנה או לוועדה ממשלתית.

יחיאל חיליק בר: הגז הזה שייך לציבור, וראוי שהוא יטופל בגוף שהכי מייצג את הציבור בישראל, וזה כמובן כנסת ישראל.

יחיאל חיליק בר: ולכן, אני קורא להעביר את הנושא הזה לדיון הכנסת, ורק לדיון הכנסת, בצורה מעמיקה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו לא יודעים עדיין כמה גז יש, אנחנו לא יודעים להעריך את הביקושים, והנתונים האלה לא נקבעו עדיין לצערנו באופן מדויק על-ידי ועדת צמח.

יחיאל חיליק בר: ייצוא ושימוש מוגבר ופזיז בגז הזה יכול לגרום הפסדים עצומים למדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: הוא יכול לפגוע בעצמאות האנרגטית של ישראל, ואין מדינה שהעצמאות האנרגטית שלה חשובה לה יותר ממדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: ולכן, אני מציע שמדינת ישראל תיקח נשימה עמוקה, תמתין תקופה של כמה חודשים, אולי אפילו כמה שנים, תעשה חשיבה רצינית ועמוקה בכנסת, ורק אז תחליט כיצד ואיך משתמשים בגז שנמצא בישראל.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שהעתיד הכלכלי, הביטחוני והאסטרטגי שלנו תלוי הרבה בהחלטה הזאת שתתקבל.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, ואחריו – חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, תודה, לא תיאמתי עם חברתי יפעת קריב את הנושא של הנאומים בני דקה.

אלעזר שטרן: תכננתי לדבר בדיוק על אותם רשמים קשים מישיבת השדולה היום, ולכן לא נותר לי אלא רק אולי לפנות אליך, דווקא ביום של איכות הסביבה.

אלעזר שטרן: זה לא דחוף, אבל אני חושב שמן הראוי שבנושא של רכושם של ניצולי השואה, ולא בהקשר של יום השואה, יהיה נכון שהכנסת תקדיש גם לזה דיון.

אלעזר שטרן: אני חושב שזה באמת איכות הסביבה של כולנו.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: כמי שעסק בתפקידי הקודם בנושא הזה לא מעט, כשר התפוצות בין היתר, אני מסכים לדברי חברת הכנסת קריב שהנושא מאוד סבוך, וכדאי לכנסת לנסות ולעזור לנסח מדיניות.

יולי יואל אדלשטיין: נמצא מה הפורום המתאים ביותר מבחינתנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, ואחריו – חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

מיקי רוזנטל: תודה.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, גם אני במסגרת יום הסביבה הבין-לאומי מבקש להקריא מכתב של מאי קסירר מהמטה לשמירת הגז הטבעי: בשעה שמסביבנו סוער המאבק להשארת הגז הטבעי בארץ, חרש חרש ובאין רואה, ההישגים העצומים של חוק ששינסקי שנחקק כאן לפני שנתיים עלולים לרדת לטמיון.

מיקי רוזנטל: השבוע הגיעה לוועדת המדע, באיחור של שנה וחצי, הצעת החוק שמסדירה את פעולת הקרן הייעודית שהוקמה מכוח חוק ששינסקי.

מיקי רוזנטל: הקרן מבטיחה שהכספים ישמשו את הציבור הרחב ולא את גחמות הפוליטיקאים.

מיקי רוזנטל: לפי ההצעה, הממשלה תוכל לבקש מהקרן "הלוואה" בסכום בלתי מוגבל, באישור של 65 חברי כנסת, בטענה שקרה דבר מה שמוגדר בחוק בניסוח החידתי "אירוע חריג בעל השפעות שליליות חריגות"; ואחרי זמן מסוים, לפי הצעת החוק, בעצם תוכל הממשלה לאשר לעצמה באותה דרך "הקלות" בהחזר ההלוואה, כולל לא להחזיר בכלל את ההלוואה.

מיקי רוזנטל: אם לא נתעשת ונסתום מהר את החורים בהצעה הזאת, יהיה מאוחר מדי לתקן, והכסף שאמור להבטיח את עתיד ילדינו ונכדינו ייעלם כלא היה.

מיקי רוזנטל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רוזנטל.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, ואחריה – חבר הכנסת יעקב מרגי.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ברשותכם, בזמן שאני נואמת, בדקה שלי, אני אשמח אם תסתכלו ביציע.

פנינה תמנו: למי שנבהל, לא מדובר במסתננים ובפליטים; מדובר בעולי אתיופיה.

פנינה תמנו: באופן הזוי משרד הקליטה ומשרד הפנים התחילו להעלות אנשים שיושבים במשך שנים במחנות באתיופיה על סעיף הומניטרי.

פנינה תמנו: מה זה אומר?

פנינה תמנו: זה אומר שמשרד הקליטה לא קולט אותם.

פנינה תמנו: בשדה התעופה אומרים להם: לכו תסתדרו.

פנינה תמנו: הילדים שיושבים פה רעבים, אין להם שום קצובה של כסף.

פנינה תמנו: הילדים שיושבים פה לא נקלטו בבתי-ספר.

פנינה תמנו: נכון שמדובר רק בארבע משפחות, אבל ארבע משפחות, 15 נפשות, אנשים שמסתמכים על קרובי משפחה שלהם, כשבקושי יש להם כסף להביא הביתה, והם מכדררים ביניהם את הכדור.

פנינה תמנו: אלה הפליטים החדשים של מדינת ישראל.

פנינה תמנו: תסתכלו עליהם.

פנינה תמנו: השלט שהיה לי בידיים ואתו רציתי לפתוח את הנאום, וויתרתי מכבוד אליך, יושב-ראש הכנסת, היה כתוב עליו: מאז שהגענו לארץ אנחנו רעבים.

פנינה תמנו: אולי היה עדיף באמת להשאיר אותם במחנות.

פנינה תמנו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי, אחריו – חבר הכנסת באסל גטאס.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא תיאמתי את הנושא עם חברת הכנסת פנינה, אבל אני רוצה לדבר על החלטת ממשלה.

יעקב מרגי: הממשלה קיבלה החלטה על תוכנית לאומית לשילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: אני רוצה להקריא בפניכם מספר ממצאים מדוח מבקר המדינה האחרון: יוצא אפוא שנש"מ, נציבות שירות המדינה, לא פעלה די כדי ליישם במלואה את החלטה 2506 לגבי ייעוד 30 משרות במשרות המדינה לאקדמאים יוצאי אתיופיה.

יעקב מרגי: עוד נמצא, כי ב-2011, שש שנים לאחר חקיקת התיקון לחוק המינויים, עדיין היו משרדי ממשלה ויחידות סמך שלא היה בקרב עובדיהם ייצוג ליוצאי אתיופיה.

יעקב מרגי: מן הראוי שמשרדי הממשלה ויחידות הסמך שבהם אין ייצוג ליוצאי אתיופיה, או שהייצוג בהם נמוך בהרבה, יקלטו עובדים יוצאי אתיופיה עד שיושג בהם ייצוג הולם.

יעקב מרגי: ראוי גם שנש"מ, נציבות שירות המדינה, תפעל לקידום ייצוגם ההולם של יוצאי אתיופיה באותם משרדים ויחידות סמך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אפשר לקרוא עוד עשרות סעיפים וממצאים מדוח המבקר המדינה על התוכנית הלאומית.

יעקב מרגי: אני, לסיום, קורא ליושב-ראש הכנסת ולנשיאות להקדיש יום דיונים או ימי דיונים לבקרה ומעקב ויישום החקיקה, כי לאחרונה, מאז שחזרתי לכנסת ולוועדות, נוכחתי לדעת שמשרדי הממשלה לא ממהרים ליישם את חוקי הכנסת ואת החלטות הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת באסל גטאס, ואחריו – חבר הכנסת שמעון סולומון.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זה טוב שעדיין התקשורת, כשיש אירוע גזעני, מכסה אותו ומתעכבת עליו.

באסל גטאס: רק חסר היה שאירועים כאלה, היו עוברים עליהם ללא רעש תקשורתי.

באסל גטאס: שני דברים אני רוצה להגיד בעניין מה שקרה בשבוע שעבר.

באסל גטאס: אחד, משך את תשומת לבי מה שעשתה ציפי לבני, שרת המשפטים, בפנייה מיידית ליועץ המשפטי לחקור את העניין.

באסל גטאס: ואני אומר לעצמי, איזה סוג של צביעות, שמצד אחד, כחברת קואליציה וכיושבת-ראש ועדת השרים, היא נותנת יד לחקיקה, או גזענית פרופר או מעודדת גזענות, ומצד שני היא באה בבקשה מסוג זה ליועץ המשפטי.

באסל גטאס: בשביל להילחם בגזענות, רבותי, צריך קודם כול שהכנסת וההנהגה הפוליטית ייקחו עמדה עקבית, וקודם כול יש לשנות את כל החוקים הגזעניים שנחקקו בכנסת הקודמת.

באסל גטאס: עוד הערה בעניין הזה – קראנו שבהסכם הקואליציוני בין יש עתיד לבין הליכוד יש פסקה שמדברת על תוכנית למיגור הגזענות, וששני הצדדים אמורים להסכים על תוכנית לאומית כזו שיביאו אותה תוך 30 יום לביצוע וכו'.

באסל גטאס: אני שואל איפה זה עומד ומתי באמת נראה שיש עתיד עושה פעולה אקטיבית חיובית אחת מאז שהגיעה לשלטון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמעון סולומון, ואחריו – חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

שמעון סולומון: כבוד היושב בראש, לחזור על מה שחברתי חברת הכנסת פנינה תמנו וחבר הכנסת יעקב מרגי דיברו – באמת זה משהו קצת לא הגיוני, מה שהעולים האלה עוברים; זה משהו שגובל בלא יודע, חצי פשע.

שמעון סולומון: מפני שהעולים החדשים – אני כאחד שעבד במשרד הפנים באתיופיה, אני יודע, מי שמקבל אישור עלייה הוא עולה על-פי הכללים.

שמעון סולומון: הוא לא יכול לעלות כמסתנן דרך השגרירות והדרך הרגילה.

שמעון סולומון: משרד הפנים העלו, ופה משרד הקליטה אומר שהם לא זכאים.

שמעון סולומון: וזה מביא אותי לחומר הרב שיש אצל מבקר המדינה, שהוא פותח ביוצאי אתיופיה.

שמעון סולומון: קראתי בו בעיון והגעתי למסקנה – הבעיה הכי גדולה שם היא חוסר התיאום.

שמעון סולומון: משרד הקליטה מפנה למשרד ראש הממשלה, משרד ראש הממשלה למשרד הפנים, משרד הפנים לזה, ובסופו של דבר האזרחים האלה הם קורבן.

שמעון סולומון: אנחנו נמשיך לפעול, כמובן.

שמעון סולומון: היה חשוב שתראו על מה מדובר, ולכן כל אחד מאתנו, כל חברי הכנסת פה, איפה שהם יכולים, צריכים לעזור כדי לפתור את הבעיה.

שמעון סולומון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שמעון סולומון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', ואחריו – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפעמים יש דברים טובים שצריך להתחיל בהם ולהגיד אותם.

עיסאווי פריג': התבשרנו ביומיים האחרונים – אני רגיל לבוא כאן ולהגיד ולדבר על האלימות והנשק הבלתי-חוקי.

עיסאווי פריג': דבר טוב נפל, אכן, המשטרה ביומיים האחרונים, בכפר-קאסם, עובדת מסביב לשעון; קיבלה החלטה מיידית, לאלתר לפתוח תחנת משטרה בכפר-קאסם, וזו בשורה טובה.

עיסאווי פריג': אבל איפה הבשורה הרעה?

עיסאווי פריג': שזה הנושא שרציתי לדבר עליו – החסמים.

עיסאווי פריג': מה זה החסמים?

עיסאווי פריג': אין מקום, צריך למצוא מקום.

עיסאווי פריג': ומכאן, אתמול השתתפתי בארגון "מוסאוא" שהציג את נתוני התקציב והתייחס לחברה הערבית ולמגזרים אחרים.

עיסאווי פריג': והשתתף אתנו בדיון מנכ"ל משרד השיכון, ומשך את תשומת לבי, כמו שגם היום בוועדת החינוך עלתה אותה סוגיה, סוגיית החסמים וההגדרות.

עיסאווי פריג': ישנם הרבה מיליונים במשרד השיכון שמיועדים לחברה הערבית, אך הם לא נוצלו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עיסאווי פריג': אז נושא החסמים וההגדרות – בוא נחשוב ביחד איך החסם לא יהיה חסם.

עיסאווי פריג': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, ואחרון הדוברים בסעיף נאומים בני דקה – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברותי חברות וחברי הכנסת, יום איכות הסביבה היום בכנסת, ולכבודו כנראה אישרו השבוע בממשלה את חוק הווד"לים המורחב, תוכנית הווד"לים המורחבת, שכל עניינה הוא לגרום נזק מאוד מאוד גדול לסביבה, ואלוהים יודעת שבמדינת ישראל הרבה סביבה אין לנו, ולכן לא ברור למה לבזבז.

מרב מיכאלי: מדובר בתוכנית שתפגע ביכולת להשיג פיתוח איכותי שלוקח את הזמן לעבוד לטובת כל הקהילה, לטובת ילדות, ילדים, אבות, אימהות, שתהיה פחות תחבורה מזהמת, יותר אוויר נקי, יותר פארקים נגישים, יותר אפשרות ללכת ממקום למקום, להיות קהילות ביחד, לבלות ביחד.

מרב מיכאלי: מדובר בתוכנית שתפטור מהצורך באישור הוועדה לשמירה על שטחים פתוחים, שטחים שהולכים ואוזלים במדינת ישראל, והם באמת באמת, באופן מילולי, אוויר לנשימה עבורנו.

מרב מיכאלי: מדובר בתוכנית שמעל לכול, אחרי הכול, מתחת לכול, מתעלמת בצורה גורפת מהפן היחידי החיובי בווד"ל המקורי, והוא אישור לייעד קרקע לתוכניות של דיור בהישג יד.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, שוב, איכות של תכנון, איכות בנייה ואיכות סביבה תהיה אך ורק לעשירים.

מרב מיכאלי: התוכנית הזאת, אדוני היושב-ראש, תגיע לכנסת לאישור.

מרב מיכאלי: אני מפצירה בחברותי וחברי חברי הכנסת כבר עכשיו להתעניין, על מנת שיוכלו לא לאשר אותה כשהיא תבוא.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נעבור, כפי שאמרו מספר נואמים, לציון יום איכות הסביבה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, גם אליך אני פונה.

ראובן ריבלין: אני נפגשתי עם אחינו האתיופים שרבים מהם הגיעו לארץ לפני זמן רב, ושלוש משפחות שלהם הגיעו לאחרונה.

ראובן ריבלין: ובפעם הראשונה נדהמתי לשמוע שאותם עולים, אשר כבר נמצאים באותו מחנה ליד גונדר במשך שנים, ואשר ועדת שמגר טיפלה בהם, מועלים לארץ, עולים לארץ, לא כעולים חדשים אלא על בסיס הומניטרי.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שזו הפעם הראשונה ששמעתי את זה.

ראובן ריבלין: אני אפילו לא הבנתי על מה אני מדבר.

ראובן ריבלין: אני חושב שצריך לקיים מייד דיון בוועדת הקליטה, קודם כול על השיטה החדשה של עליית אותם יהודים שהם תוצאה של דוח שמגר לפי קליטה הומניטרית.

ראובן ריבלין: אחת משתיים: או שהם אחינו העולים, או שאין לנו מחויבות כלפיהם.

ראובן ריבלין: ואם הם עלו לארץ, בוודאי יש לנו מחויבות כלפיהם, שכן הם אותו ציבור שאליו התייחס דוח שמגר.

ראובן ריבלין: אני חושב, אדוני, שצריכים לשאול את הממשלה בצורה הברורה ביותר – לא להוליך אותם משר לשר, אלא לבוא ולשאול מה פירוש עלייה של יהודי אתיופיה לארץ כאיזשהם אנשים אשר עלייתם לארץ קשורה רק באיזושהי מחויבות הומניטרית, שמדינת ישראל מכירה בזאת כאילו חד-צדדית.

ראובן ריבלין: הדברים האלה אינם אפשריים.

ראובן ריבלין: צריך לקלוט אותם, ואם לא, צריך לבוא ולהבין מה הם המושגים והמונחים החדשים שאנחנו נתקלים בהם, כי מדובר פה באנשים שמשפחותיהם עלו לארץ, והמנוח ראש ממשלתנו, כשאתה היית גם שר הקליטה, טיפל בהם לעילא ולעילא בקבלת פנים מחבקת של אחים השבים לארצם.

שמעון סולומון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: בתום הסעיף הזה ביקש חבר הכנסת שמעון אוחיון, שהוזכר אישית לשלילה באחד הנאומים, להגיב.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול בבקשה לעשות את זה מן הצד במסגרת דקה.

שמעון אוחיון: תראו, חמש ישיבות בערך בוועדת החינוך הוקדשו לנושא של תופעת הגזענות כלפי האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל במסגרות שונות.

שמעון אוחיון: ממש, לא פחות.

שמעון אוחיון: כמעט חמש ישיבות.

שמעון אוחיון: ואני תמהתי כמה פעמים ואמרתי: המושג "גזענות" איננו מייצג את מה שאנחנו רוצים לטפל בו בחברה בישראל.

שמעון אוחיון: אנחנו מעדיפים להשתמש ב"אפליה על רקע לאומי-אתני".

שמעון אוחיון: אתם רוצים לדבר על הסתה, על אלימות – לא על תורת הגזע.

שמעון אוחיון: לא מדובר בגזע עליון ובגזע נחות, והגזע הנחות ראוי להשמדה.

שמעון אוחיון: לא מדובר בתורת הפאשיזם, ולא מדובר באפרטהייד ובכל מיני מושגים.

שמעון אוחיון: אמרתי כמה וכמה פעמים: חברי הכנסת יתכבדו נא ויצאו ויתבוננו גם בהשלכות שיש לזה בעולם היהודי – איזה מחיר העם היהודי משלם בגלל המשוואה ציונות, ישראל שווה גזענות.

שמעון אוחיון: רוצים לטפל באפליה?

שמעון אוחיון: נקרא לילד בשמו: אפליה, הסתה, דעות קדומות, הכול.

שמעון אוחיון: אל תחבר אותי אל תורת גזע, גזע עליון, גזע נחות.

שמעון אוחיון: שם עמי הושמד – שליש ממנו, ואת זה צריך לזכור ולתת את הדעת על כך.

שמעון אוחיון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוחיון.

יולי יואל אדלשטיין: ציון יום הסביבה הבין-לאומי

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי חברי הכנסת, אנחנו נעבור לסעיף הבא: ציון יום הסביבה הבין-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמה הצעות לסדר-היום – מס' 407, 471, 525, 527, 547 ו-548.

יולי יואל אדלשטיין: אנו מציינים היום את יום הסביבה הבין-לאומי בסמיכות ל-5 ביוני, שהוכרז על-ידי ארגון האומות המאוחדות כיום איכות הסביבה הבין-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: דומני שאם יש נושא החוצה מגזרים, עמדות פוליטיות וחלוקה מקובלת בין ימין לשמאל, הרי זה הנושא הסביבתי.

יולי יואל אדלשטיין: הדאגה לסביבה, לאיכות הסביבה, לחוקים המאפשרים את חיינו כאן על חלקת האדמה הזאת, משותפת לכולנו, לכל חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: המאבק הסביבתי הוא פעמים רבות מאבק מייאש.

יולי יואל אדלשטיין: כמות הפסולת שאנו מייצרים גדלה בצורה מבהילה ביחס ליכולת של כדור-הארץ להכיל אותה, ולעתים נדמה שהפגיעה בסביבה מאפילה על כל ניסיונות ההגנה עליה.

יולי יואל אדלשטיין: ההתפתחות הטכנולוגית מציבה בפנינו אתגר להצליח לשמור על העולם למעננו ולמען הדורות הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: יש כאלה שכבר התייאשו מלסתום את הסכר הסביבתי הפרוץ בפלסטרים של חקיקה כזאת או אחרת, אך אני מאמין כי אסור לתת לייאוש להכריע אותנו.

יולי יואל אדלשטיין: בתחילת הכנסת השמונה-עשרה הגשתי עם קבוצת חברים הצעת חוק הבאה לחייב כל ילד במערכת החינוך לבקר במוזיאון סביבתי, ובכך לחזק את תודעת הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: טענו אז כי ביקור התלמידים במוסדות ובמוזיאונים להגנת הסביבה יקרב את בני-הנוער לנושא זה ויעורר את הצורך לפעול למען סביבה טובה ומוגנת יותר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי חברי הכנסת, אני חייב, לצערי, להודות שבסופו של דבר הצעת החוק הזאת לא עברה, אך אני חושב שהרעיון היסודי עדיין נכון ורלוונטי.

יולי יואל אדלשטיין: הדאגה לסביבה חייבת להיות חלק בלתי נפרד מן העשייה החינוכית שלנו, וגם מן הפרלמנטריזם שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: החקיקה הסביבתית – המאבק על כל שעל, על כל שיפור באיכות החיים, חייב להיות חשוב לנו ובוער בעצמותנו.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי הכול, מדובר בנושא בעל השפעה רבה על חיינו ועל עתיד ילדינו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כפי שאמרתי, יש כמה הצעות.

יולי יואל אדלשטיין: נמצא אתנו גם השר להגנת הסביבה, חבר הכנסת עמיר פרץ, שוודאי ישיב למציעים לאחר מכן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את אחד המחוקקים הפעילים ביותר בתחום הזה, הלוא הוא חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת יצחק הרצוג, תמר זנדברג, אברהם מיכאלי ובאסל גטאס, ולאחר מכן, כפי שאמרתי, השר להגנת הסביבה חבר הכנסת עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, אני חושב שיש, גם מבחינת הצהרות הון – ששניהם מגישים כנדרש – יש גם – – –

ראובן ריבלין: – – – זה למותר לציין.

ראובן ריבלין: אני מדבר על הדברים החיוביים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, אדוני השר להגנת הסביבה, עמיתי חברי הכנסת, קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על החלטתך לציין גם השנה את יום הסביבה בכנסת על-פי מסורת מפוארת.

דב חנין: אני גם רוצה להודות לך, ידידי יושב-ראש הכנסת השמונה-עשרה, חבר הכנסת ראובן ריבלין.

דב חנין: לאורך שנים בהנהגתך ציינו את יום הסביבה, וכמו על-פי המסורת שהצלחנו לגבש, גם השנה זה היה יום של עשייה מאוד פורייה.

דב חנין: 12 דיונים היו בוועדות הכנסת השונות.

דב חנין: כמעט כל אחת מוועדת הכנסת קיימה דיונים בנושאים סביבתיים, דיונים רציניים.

דב חנין: היו פה מאות פעילים, אזרחים, אנשי ארגונים חברתיים וארגונים סביבתיים, שבאו להשמיע את דברם, לשמוע, להשתתף בתהליכים החשובים האלה של יום הסביבה.

דב חנין: ואכן, בוועדות גם קודמו החלטות שיש להן משמעות מעשית.

דב חנין: אנחנו ניסינו גם השנה לקדם במסגרת הדיון במליאה חקיקה.

דב חנין: לצערי הגדול, ועדת השרים לענייני חקיקה, מתוך שש הצעות שביקשנו להביא בפניה אישרה בסופו של דבר רק הצעה אחת, ואני מביע על כך צער.

דב חנין: אני רוצה להודות בהזדמנות הזאת לשר להגנת הסביבה, שתמך בכל שש ההצעות האלה, לשר ולצוות משרדו, וגם לשרים נוספים שתמכו בהצעות האלה.

דב חנין: אבל הדברים לא הסתייעו, ואנחנו נמשיך בתהליך של העבודה מול המשרדים.

דב חנין: הצעה אחת ועדת השרים לענייני חקיקה כן אישרה ברמה העקרונית, וזו ההצעה החשובה לקידום תחבורת אופניים, הצעה שחתומים עליה 43 חברי כנסת מכל סיעות הבית.

דב חנין: אבל ועדת השרים לענייני חקיקה בכל זאת פנתה אלינו, שלפני שנביא את החוק לקריאה טרומית נקיים תהליך תיאום אתם.

דב חנין: אני חייב לומר שלא כל כך הבנתי את מהות הפנייה הזאת, כי את התיאום אפשר לעשות גם אחרי ההעברה בקריאה טרומית.

דב חנין: אבל מתוך אותה גישה של רצון טוב, שאנחנו מאופיינים בה ביום הסביבה, אמרתי: בבקשה, בואו נעשה את הדיון, ובשם היוזמים נתחיל את התיאום הזה ונעשה אותו במרץ המרבי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כמה דברים שאנחנו כולנו למדנו על הסביבה בשנים האחרונות.

דב חנין: הדבר הראשון שלמדנו הוא שסביבה איננה מותרות.

דב חנין: סביבה איננה נושא שבו אפשר להתעסק כשפתרנו את כל הבעיות האמיתיות של החיים, כי סביבה היא גם עניין של בריאות, סביבה היא גם עניין של חיים, עניין של חיים ומוות.

דב חנין: לכן הנושא הסביבתי איננו בשוליים אלא במרכז העשייה שלנו.

דב חנין: אנחנו מבינים שאנשי הסביבה אינם חובבי שפירית הביצה, כמו שפעם כתב נחמיה שטרסלר במאמר בלתי נשכח ב"הארץ".

דב חנין: אנחנו נעלבנו מאוד מהמאמר הזה, קודם כול כי, כפי שאתה יודע בוודאי, אדוני היושב-ראש, אין שפירית ביצה בכלל.

דב חנין: אין כזה יצור.

דב חנין: אז הוא חיבר אותנו ליצור שאיננו קיים.

ראובן ריבלין: הוא אומר הרבה דברים שהוא לא – – –

דב חנין: אבל מעבר לזה, המשתמע מהטענה של שטרסלר היא שאנחנו מעדיפים את ענייניו של איזשהו מין חרק שגר לו בביצה על פני ענייניהם של בני-אדם, ואנחנו, אנשי הסביבה, דואגים לבני-אדם, מוטרדים מבעיות של בני-אדם, נלחמים על בני-אדם.

דב חנין: זה ענייננו.

דב חנין: ואכן הדבר השני שלמדנו על הסביבה, אדוני היושב-ראש, הוא שענייני סביבה הם נושא חברתי ממדרגה ראשונה.

דב חנין: אני שמח שחבר הכנסת עמיר פרץ הוא היום השר להגנת הסביבה, כי אני חושב שהוא, יותר מרבים אחרים, יכול לסמל את החיבור הזה שבין העיסוק הסביבתי והעיסוק החברתי, והוא עושה את זה בהרבה מרץ ואנרגיה מהרגע הראשון שהוא נכנס לתפקידו.

דב חנין: זה נושא חברתי קודם כול, כי יש דמות חברתית לנפגעים.

דב חנין: כולנו נפגעים מבעיות סביבה, זה נכון, אבל אם אפשר לעשות פרפראזה הפוכה על האמירה המפורסמת של ג'ורג' אורוול ב"חוות החיות": תמיד יש כאלה שנפגעים יותר, ואלה שנפגעים יותר הם עניים, פריפריה, מיעוט לאומי ואלה שלא מסוגלים להעמיד עורכי-דין יקרים ויוקרתיים להיאבק להגנתם בכל פעם שיש איום סביבתי.

דב חנין: זה צד אחד של בעיית האי-צדק הסביבתי.

דב חנין: אבל יש גם צד שני לבעיית האי-צדק הסביבתי, וזה הצד של הפוגעים.

דב חנין: יש דמות חברתית גם לפוגעים.

דב חנין: אנחנו מבינים היום שבעיות סביבתיות אופייניות לא נגרמות בגלל טעויות.

דב חנין: אם הבעיה הייתה טעויות, המצב שלנו היה פשוט מאוד.

דב חנין: הרי זה מה שעשינו הרבה שנים.

דב חנין: גילינו טעויות, הלכנו והצבענו ואמרנו: הנה, יש טעות.

דב חנין: ומה קרה?

דב חנין: לא קרה הרבה.

דב חנין: אנחנו מבינים היום שבעיות סביבתיות אופייניות נגרמות בגלל אינטרסים, ואם הבעיה היא אינטרסים אז צריך להתמודד עם האינטרסים האלה ולהיאבק מולם.

דב חנין: אנחנו, מבחינה זו, בחשיבה סביבתית מודרנית, שהיא חשיבה חברתית יותר, היא גם חשיבה ריאליסטית יותר, אנחנו מבינים את עולם המציאות האמיתי שבתוכו אנחנו מתמודדים, ובמובן הזה נפרדנו מאיזושהי נאיביות או מאיזושהי רומנטיקה מוגדרת שאפיינה אותנו, ויודעים שצריך להתמודד מול איומים, מול אינטרסים ומול אינטרסנטים, במאבקים שלעתים הם קשים, מסובכים ומורכבים.

דב חנין: נקודה שלישית שלמדנו על ענייני הסביבה היא שלטפל בבעיות סביבה זה לא רק לטפל בנקודות היציאה של המערכת, אותו צינור מפלט או אותו אגזוז שיוצא מתוך המערכת ומתוכו יוצאים כמה גזים ובהם מטפלים אנשי סביבה.

דב חנין: אנחנו מבינים היום שלטפל בעניינים הסביבתיים זה לטפל במערכת עצמה, זה לראות איך המערכת עובדת.

דב חנין: האם היא עובדת בכלל נכון?

דב חנין: האם היא המערכת הראויה?

דב חנין: כל השאלות האלה הן שאלות סביבתיות מובהקות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, נקודה אחרונה שאנחנו למדנו על סביבה – וסביבה עניינה איננו רק זיהומים.

דב חנין: זיהומים זה נושא חשוב לטיפול, אבל חשיבה סביבתית מודרנית ורחבה עוסקת קודם כול במשאבים, ועל סדר-יומה של הכנסת הזאת שאלות של משאבים סביבתיים תהיינה שאלות מאוד מרכזיות, כמו גם בכנסת הקודמת, שאז התחלנו.

דב חנין: שאלות משאבי ים-המלח – מי מרוויח?

דב חנין: מי מפסיד?

דב חנין: למה מייבשים את ים-המלח?

דב חנין: ולמה אנחנו, הציבור הישראלי, מקבלים כל כך מעט מזה?

דב חנין: הפוספטים בנגב – למה מדינת ישראל מקבלת רק 2% תמלוגים?

דב חנין: מים מינרליים – למה חברות המים המינרליים משלמות על המים שכולנו קונים בבקבוקים מחיר מוזל של מים לתעשייה?

דב חנין: חופי הים – היום התפרסם דין-וחשבון, או מחקר, יותר נכון, של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ופה אני רוצה גם להביע תודה בשמנו, חברי הכנסת, ובשם הציבור, על העבודה רבת-השנים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

דב חנין: גם השנה הם פרסמו לציון יום הסביבה כרך שלם של מחקרים.

דב חנין: זה מצטרף לסדרה של כרכים של מחקרים סביבתיים שמרכז המחקר והמידע שלנו בכנסת ייצר, והם משמשים חוקרים, אנשי מדע וגם את מערכת הממשל בהרבה מאוד נושאים.

דב חנין: כל הכבוד להם.

דב חנין: המחקר הזה, שהתפרסם היום על חופי הים, מלמד ש-16% מחופי ישראל נמצאים בסכנה.

דב חנין: 91 תוכניות ישנות, שמתגברות על החוקים החדשים, שזה האבסורד, קיימות.

דב חנין: כשאני אומר "תוכניות ישנות" אני מנסה להיות רך, כי חלקן הן תוכניות עתיקות, למשל תוכניות עות'מאניות.

דב חנין: יש ארבע תוכניות בנייה שאושרו ב-1914.

דב חנין: יש חמש תוכניות בנייה שאושרו בתחילת המנדט הבריטי – למשל, להקים מבני תעשייה בחוף הים; זה אומנם אושר לפי החוקים העות'מאניים, אבל זה אושר תכנונית, באותה תקופה.

דב חנין: היום בן-אדם יכול לבוא באופן עקרוני ולהגיד: לי יש תוכנית קיימת, ותעזבו אותי מחוק החופים, ותעזבו אותי מהסטנדרטים המודרניים.

דב חנין: לא מעניין אותי.

דב חנין: אני רוצה את התוכנית שלי לממש.

ראובן ריבלין: חוק התכנון והבנייה 36 לא ביטל אותן?

דב חנין: לא.

דב חנין: חוק התכנון והבנייה 36 הכיר בתוכניות שקדמו לו, וגם חוק התכנון והבנייה שלנו, 65, גם הוא הכיר בתוכניות הבנייה שקדמו לו.

דב חנין: זה נכון.

דב חנין: זה הגיוני ברמה העקרונית.

דב חנין: אבל אנחנו צריכים להתמודד עם הבעיה הזו.

דב חנין: וזו לא בעיה תיאורטית, כי אנחנו למשל ראינו – – –

ראובן ריבלין: פקודת בניין ערים.

ראובן ריבלין: פקודת בניין ערים.

דב חנין: באים אנשים עם תוכניות, למשל בחוף פלמחים, ואומרים: יש לנו תוכנית, אנחנו רוצים לבנות.

דב חנין: עכשיו, אין לי טענה לאנשים.

דב חנין: להם יש באמת תוכנית.

דב חנין: השאלה שלי היא אלינו, בתור מערכת ציבורית.

דב חנין: לכן אנחנו הצענו בכנסת, שורה ארוכה של חברי כנסת, הצעה לתיקון חוק החופים, שלא מבקשת לבטל את התוכניות הישנות אלא רק אומרת:

דב חנין: את התוכניות הישנות האלה שחלות בחופים צריך לבחון מחדש לפי הסטנדרטים המודרניים – ואולי הן יישארו, ואולי הן מתאימות, ואולי הן בסדר, ואולי צריך להכניס בהן שינויים.

דב חנין: אני מדבר על חופי הים, ואני אזכיר היבט אחר: אדמות הארץ הזאת, הארץ הקטנה והצפופה הזאת שאנחנו חיים בה, שטחים פתוחים ושטחים ירוקים – דיברה על זה קודם חברת הכנסת מרב מיכאלי – חוק הווד"לים החדש, שמאיים בצורה דרמטית על מעט השטחים הפתוחים שיש לנו.

דב חנין: נקודה אחרונה, שהיא היום נקודה מאוד בוערת ודרמטית בכנסת, היא שאלת הגז.

דב חנין: כשמדברים היום על שאלת הגז, מדברים קודם כול על שאלת ייצוא הגז.

דב חנין: מה שמצער אותי, אדוני היושב-ראש, הוא שבשאלת ייצוא הגז לא רק שלא נותנים את התשובות הנכונות – זה מצער אותי שלא נותנים את התשובות הנכונות – אפילו לא שואלים את השאלות הנכונות, וזה אפילו עוד יותר מדאיג אותי.

דב חנין: למשל שאלה נכונה אחת, ואני לא אאריך, והנושא הזה באמת ראוי לדיון נפרד בכנסת – – –

קריאה: – – –

דב חנין: אבל אני אומר, שאלה אחת, למשל, שלא נדונה ברצינות עד היום, היא שאלת המיסוי.

דב חנין: ההישג הגדול שלנו בכנסת, ועדת ששינסקי – המנגנון שהיא יצרה הוא היטל על רווחי יתר.

דב חנין: אבל אם אנחנו נבחן את המנגנון הזה באופן מדויק נראה שבפועל, וזו לא רק טענה תיאורטית אלא זה כנראה המצב, מס או היטל רווחי היתר לא יחול על הגז שמיוצא.

דב חנין: אז כשאני שואל אנשים במשרדי ממשלה, ואני לא רוצה לנקוב כרגע בשמות, הם אומרים: בסדר, נקבל כרגע החלטה על ייצוא, ואחר כך נטפל במיסוי.

דב חנין: נטפל במיסוי.

דב חנין: זו שגיאה ממדרגה ראשונה.

דב חנין: ברגע שאתה נותן למישהו את המתנה של הייצוא – – –

ראובן ריבלין: כרוך.

ראובן ריבלין: כרוך.

דב חנין: בוודאי.

דב חנין: ברגע שאתה נותן למישהו את המתנה, ייצוא, לך אחר כך תריב עם חברות זרות ואולי גם עם ממשלות זרות על התנאים למיסוי.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, יום הסביבה הוא לא רק יום חשוב – הוא יום דרמטי, מעניין, מעלה הרבה שאלות.

דב חנין: אני מודה לך על ההזדמנות ומאחל לכולנו שנמשיך לעסוק בענייני סביבה ונמשיך לקדם אותם.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק הרצוג, ואחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי חקיקות שונות, אני חייב לומר, חברי חבר הכנסת ראובן ריבלין, פעם ישבתי כאן כסגן יושב-ראש, ואחד מחברי הכנסת דאז העלה כל מיני דוגמאות לזה.

יולי יואל אדלשטיין: בין היתר, אם אתה יודע, קיים היטל הדיג בים-המלח.

יולי יואל אדלשטיין: אם הפקח יתפוס אותך עם חכה ליד ים-המלח, אתה תצטרך לשלם היטל.

ראובן ריבלין: בעין-פשחה יש – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב שאתה דן לכף זכות את המנגנון הממשלתי.

מיקי רוזנטל: אולי זו דרך לקבל תמלוגים מהחברה שדגה שם דברים אחרים.

ראובן ריבלין: שם דגים דגים – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: חמש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני חושב שזה מאוד מכובד וראוי שהכנסת מציינת את יום הסביבה הבין-לאומי, אבל – וזה לא ביקורת, חלילה, עליך, אדוני היושב-ראש – הנוכחות הדלילה במליאה בנושא כל כך חשוב היא מצערת, ואני חושב שהיא מחייבת מחשבה.

יצחק הרצוג: כלומר, נמצא פה השר, נמצאים פה אנשים שעוסקים בנושא, נמצא פה חבר הכנסת דב חנין, שללא ספק הוא באמת הגורו של כולנו בתחום, אבל עצוב לי מאוד שרוב המליאה ריקה, מכיוון שהנושא הזה נוגע לחיים של כל אחד ואחד מאזרחי מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: – – – סמכות ליושב-ראש הכנסת לחייב את חברי הכנסת להיות פה, אבל אין לו סמכות כזאת.

יצחק הרצוג: בסדר, היושב-ראש ירשום את זה ובוועדת ההסכמות עוד נדון בכך.

יצחק הרצוג: רעיון טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אין כינוס, אדוני, שעובר אצלי בלשכה בלי שאני זועק ופונה – לסגנים ולרכזי סיעות ולמנהלי סיעות – –

ראובן ריבלין: יושבי-ראש הכנסת – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – ואיך אמר חבר הכנסת ראובן ריבלין?

יולי יואל אדלשטיין: שפעם הוא קיים יום לזכרו של הרצל כשנכחו הוא והרצל.

ראובן ריבלין: יום הולדת להרצל, שלי ושלו – – –

יולי יואל אדלשטיין: יום הולדת להרצל, כן – – –

מיקי רוזנטל: צריך להצמיד שכר לישיבות המליאה.

יצחק הרצוג: אני אומר, אדוני היושב-ראש, אני שמח להיות כאן, מכיוון שאני עוד זוכר – אמי, תיבדל לחיים ארוכים, אורה הרצוג, הייתה מהלוחמות הירוקות הראשונות בהיסטוריה של מדינת ישראל; הקימה את המועצה לישראל יפה והובילה אותה 40 שנה.

יצחק הרצוג: ואני זוכר שכשהיא התחילה, רמת המודעות של הציבור לנושא הזה לא עברה 1.5%, 2%, ולקח תהליך ארוך של דורות – באמת, משנות ה-50 וה-60, מ"נלבישך שלמת בטון ומלט" עד המצב הנוכחי של מודעות ציבורית עמוקה ושל אזרחים שאומרים: חוף פלמחים הוא שלנו, ושמתריעים מפני זיהום מי נחלים ושעוסקים בזיהום האוויר וגזי החממה ואנרגיות מתחדשות ואלטרנטיביות, וכל העולם האדיר של הסביבה בישראל.

יצחק הרצוג: ובאמת, זאת הזדמנות לברך אותך, השר עמיר פרץ, בהצלחה, מכיוון שהמשימה חשובה, והצלחתך היא הצלחת כולנו והצלחת מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: ניקח לדוגמה נושאים שהאזרחים לא מבינים בהם.

יצחק הרצוג: למשל, המאבק על שינוע הגז לאזור חיפה והצפון.

יצחק הרצוג: כשיגיע הגז סוף-סוף לחברת החשמל הפליטות תהיינה פחות מזהמות וירדו מקרי הסרטן באופן מובהק באותו אזור, אבל הציבור לא מחבר.

יצחק הרצוג: כשמעבירים צינור תת-קרקעי באיזשהו שדה של חקלאים פרטיים, כך או אחרת, ליד הכרמל, אף אחד לא חושב שבסוף זה נוגע לאלפים או למיליונים, וזאת הבעיה הגדולה.

יצחק הרצוג: וכאן אני רוצה להעלות נושא, שאני מודה גם לידידי ועמיתי דב חנין – דיברנו עליו – שאני מניח אותו בפני המליאה, ואני אומר את זה לך, השר, גם כמי שהיה שר הביטחון.

יצחק הרצוג: הכללים האחרונים שתוקנו לגבי תפקודה של מערכת הביטחון בשיקולים של הגנת הסביבה – שלא היו קיימים אז – הם משנת 1965.

יצחק הרצוג: שנת 1965.

יצחק הרצוג: ההסדר הקיים, שבו שיקולי ביטחון המדינה דחקו הצדה את הערך הזה בעולם התכנון והבנייה, לא תוקן מאז.

יצחק הרצוג: קודמך גלעד ארדן עסק בנושא ודיבר על כך – על הצורך להכפיף את מערכת הביטחון לשיקולים הלגיטימיים האובייקטיביים של טובת הציבור בנוגע להגנת הסביבה.

יצחק הרצוג: היום, למשל, בדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת בנוגע לאנרגיות מתחדשות, קמו יזמים לגבי תחנות כוח שפועלות על בסיס רוח, ואמרו: מערכת הביטחון לא זזה בנושא הזה שנים.

יצחק הרצוג: דוגמה, אבל בוא נדבר על בסיסים, בוא נדבר על תשתיות ביוב שמחלחלות למי תהום, בוא נדבר על פליטות של גנרטורים, בוא נדבר על שמן ודיזל וגריז – על נושאים שצריך לדבר עליהם.

יצחק הרצוג: וכולנו באמת מעריכים ומוקירים את הצורך לשמור על צה"ל ולתת עדיפות – בוודאי לתת עדיפות בראייתי לצורכי מערכת הביטחון.

יצחק הרצוג: ועדיין, העולם השתנה, וגם כאן חייב לחול שינוי.

יצחק הרצוג: ואני חושב שזה דווקא אתגר, אדוני השר, מכיוון שאתה מכיר טוב את המערכת הזאת, יודע גם לעמוד מולה, ואנחנו מוכנים לסייע לך בכך שיחוקק חוק שיקבע תהליך אמיתי – אם לא הכפפה אז לפחות היוועצות, חילופי מידע, ואיזשהו תהליך של ביקורת ציבורית על נושא הגנת הסביבה במחנות צה"ל, במערכת הביטחון ובתעשיות הרלוונטיות, כולל מתקנים וכיוצא בזה.

יצחק הרצוג: כי הגיע הזמן שבמדינה צפופה כשלנו, שעל כל מטר יש פה מאבק אימתני בנוגע לזכויות וטובת הציבור והגנת הסביבה והאוויר שאנחנו נושמים והמים שאנחנו שותים, גוף כל כך דומיננטי כמו צבא הגנה לישראל ייתן גם הוא את חלקו בשיח הזה, יכפיף את עצמו ויפנים שזוהי מטרה נעלה וראויה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

יוני שטבון: תעלה חברת הכנסת תמר זנדברג, ואחריה – חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יוני שטבון: תודה.

דב חנין: בוז'י, יישר כוח.

יוני שטבון: בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני מצטרפת לברכות, גם על קיום היום הזה בכנסת, שבאמת מהבוקר מתנהל בכל הוועדות, ועכשיו גם במליאה, לחבר הכנסת דב חנין על היוזמה של המסגרת הזאת של ההצעות לסדר-היום ועל היוזמה של הימים אחורה, וכמובן לשר עמיר פרץ, שמלווה אותנו.

תמר זנדברג: נדמה לי שזה כבר יום הסביבה השני שאנחנו מציינות בכנסת, אז תודה רבה.

עמיר פרץ: היה יום כדור-הארץ – – –

תמר זנדברג: נכון, יום כדור-הארץ, ועכשיו יום הסביבה.

תמר זנדברג: אני רוצה להמשיך מדבריו של חבר הכנסת דב חנין, שעשה הבחנה מאוד ברורה ומאוד יפה מה כוללת הסביבה ומה היא לא, או יותר נכון, מה היא כן באופן המרחיב.

תמר זנדברג: ואני רוצה להכניס פנימה נושא מאוד חשוב שעסקנו בו היום בכינוס הבכורה, בהשקת שדולה חדשה בכנסת, שהיא השדולה לתחבורה בת-קיימא, שיזמנו חבר הכנסת יריב לוין ואני.

תמר זנדברג: אני חושבת שנושא התחבורה נעדר הרבה מאוד שנים מהשיח הסביבתי, למרות חשיבותו, ואני רוצה להדגיש את חשיבותו לא רק מהבחינה הכביכול ברורה מאליה של זיהום האוויר והפליטות וכו', שזה נושא סביבתי חשוב וגם ראשון ומוביל מבחינת השיח.

תמר זנדברג: אני רוצה למקם את התחבורה כנושא סביבתי-חברתי מבחינת הנגישות, מפני שתחבורה – בתפיסה שלנו וכפי שהצגנו היום בשדולה – זה לא רק כל מה שנוסע על גלגלים.

תמר זנדברג: לפעמים תחבורה, ובמיוחד תחבורה בת-קיימא, זה אפילו לא מה שנוסע בכלל; לפעמים תחבורה בת-קיימא זה מה שעומד, ולפעמים תחבורה בת-קיימא זה מה שהולך וזה מה שמדווש על אופניים.

תמר זנדברג: מפני שתחבורה – וזו התפיסה שהולכת ומתבססת היום בשיח הסביבתי – היא לא רק ניידות; היא לא רק מקומות שעומדים ואיך אנחנו מגיעים ומגיעות מאחד לשני בצורה המהירה והיעילה ביותר.

תמר זנדברג: תחבורה זה החשיבה הכוללת על הנגישות.

תמר זנדברג: לפעמים תחבורה בת-קיימא זה הצורך להפחית נסיעות, זה הצורך לא לנסוע ממקום למקום, ובכל זאת להגיע – להגיע באמצעים נגישים יותר, למשל באמצעות הליכה ברגל, למשל באמצעות תכנון שמקיים ולוקח בחשבון את כלל הצרכים, לרבות צרכים קהילתיים ומגדריים וחברתיים, כולל של מיעוטים מוחלשים.

תמר זנדברג: ובהקשר הזה, אין ספק שמעבר להליכה ולתכנון – כמו שציינתי עד עכשיו – שלד מרכזי של תחבורה בת-קיימא זה התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: ולכבוד יום הסביבה שחל היום, וכינוס השדולה המיוחד שבדיוק עכשיו אנחנו הגענו ממנו, מרכז המחקר והמידע של הכנסת בראשות החוקר ד"ר יניב רונן כתב נייר מיוחד שממקם את ישראל בהשוואה בין-לאומית מבחינת ההשקעה בתחבורה ציבורית יחסית לתחבורה פרטית.

תמר זנדברג: והממצאים היו, אני חייבת לומר, עגומים, עם יציאה אופטימית.

תמר זנדברג: אז נתחיל מהממצאים העגומים.

תמר זנדברג: נכון להיום, לצערנו הרב – וזה אחרי שיפור שחל בתחום – ההשקעה בתחבורה הציבורית בישראל נמוכה ב-86% מהממוצע העולמי.

תמר זנדברג: הממוצע העולמי הוא השקעה של 10,000 יורו בממוצע לאדם, ובישראל – 1,400.

תמר זנדברג: התחבורה הציבורית – אם זו ההשקעה הנמוכה, אולי ככל הנראה אין פלא שהתחבורה הציבורית בישראל נמוכה מהמקובל בעולם, בכל מדד, גם של התשתית וגם של השירות.

תמר זנדברג: נקודת האור שמצאנו היא שבדברים האלה יש איזשהו שינוי.

תמר זנדברג: השנים האחרונות מתבטאות באיזושהי הסטה מתשתיות התחבורה הפרטית – קרי, כבישים, מחלפים, מקומות חניה וגם תכנון שכונות ומקומות מגורים שהוא מוטה תחבורה פרטית – אל ההשקעה בתחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: דוח הממ"מ מציין שלפי עבודה שמשותפת למשרד התחבורה ולמשרד האוצר, עד שנת 2030 תידרש השקעה של למעלה מ-250 מיליארד שקלים כדי להביא את ישראל לרמת התחבורה הציבורית שתהיה ברמה אחת עם המקובל בעולם.

תמר זנדברג: זה אומר השקעה של למעלה מ-10 מיליארד שקלים בשנה מהיום ועד שנת 2030.

תמר זנדברג: אבל החדשות הטובות הן שבשנים האחרונות – בשנים 2011, 2012 והמתוכנן ב-2013 – ההשקעה המתוכננת כבר קרובה לסכום הזה.

תמר זנדברג: כלומר, יש לנו כבר איזושהי התקרבות, ועם ההכרה בחשיבות הרבה של ההשקעה בתחבורה הציבורית אני מניחה שהסכום הזה ילך ויגדל, וכן ייטב.

יוני שטבון: בבקשה לסיים.

תמר זנדברג: משפט אחרון.

תמר זנדברג: תמיד יהיה לנו יותר נוח לרדת מהבית לחניה, לנסוע באוטו הממוזג ולהגיע למחוז חפצנו וגם שם לחנות, ובחינם או בזול.

תמר זנדברג: זה תמיד יהיה יותר נוח.

תמר זנדברג: על מנת שהתחבורה הציבורית תהיה יעילה ומתפקדת ותהיה תחליף אמיתי, היא חייבת בשלב מסוים לבוא – כן, על חשבון התחבורה הפרטית.

תמר זנדברג: זו הדרך היחידה להתקדם לתחבורה בת-קיימא, ואני מאמינה שבקדנציה הזאת נתקדם לשם בצורה משמעותית.

תמר זנדברג: תודה רבה.

יוני שטבון: תודה רבה לחברת הכנסת זנדברג.

יוני שטבון: גם ברכות על השדולה היום – תחבורה בת-קיימא – עם חבר הכנסת יריב לוין, נכון?

יוני שטבון: אני לא טועה.

יוני שטבון: יעלה חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת באסל גטאס.

יוני שטבון: בבקשה, חמש דקות.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גם אני מצטרף לברכה על ציון היום המיוחד שהכנסת קיימה היום לכבוד יום הסביבה הבין-לאומי.

אברהם מיכאלי: המסורת של ימים מיוחדים, שהחלה כבר בכנסות קודמות – ייאמר לזכותו של יושב-ראש הכנסת הקודם, והנוכחי שממשיך – מעלה נושאים חשובים מאוד על סדר-היום הציבורי, וכשהכנסת דנה והציבור מקשיב, הרבה מאוד נושאים מגיעים לתשומת הלב הראויה, יותר ממה שהנושאים זוכים בדרך כלל.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב בראש, היום, לכבוד יום הסביבה הבין-לאומי, קיימנו דיון מיוחד בוועדת המדע.

אברהם מיכאלי: זכיתי להחליף את יושב-ראש הוועדה הקבוע שם, שהיום מישהו הגדיר אותו כ"ח"כ ירוק ושחור"; ככה ההגדרה שלו.

אברהם מיכאלי: ובאמת, חבר הכנסת גפני הוא מהמובילים פה בכנסת, מהוותיקים בכנסת שעוסק באיכות הסביבה, בתחום של שיפור האקלים.

אברהם מיכאלי: היום בוועדה באמת שמענו על נושא כאוב מאוד, ובוודאי השר עמיר פרץ, כשר להגנת הסביבה, יתייחס לזה.

אברהם מיכאלי: הופיעה אצלנו המדענית הראשית של המשרד שלך, ד"ר נתניהו.

אברהם מיכאלי: שמענו מצד אחד על הבעיה, שלצערנו היא כנראה מתפתחת.

אברהם מיכאלי: כל המחקרים המדעיים שנעשו, גם בעולם וגם במדינת ישראל, כמה שאנחנו זוכרים, מצביעים על כך שישנן תופעות שהולכות ומחמירות וכתוצאה מכך כמה תחומים נפגעים.

אברהם מיכאלי: הפגיעה מתבטאת היום, בין היתר – המסת קרחונים, עליית פני המים, הגוררת פגיעה בתשתיות חופיות, פגיעה ביבולים חקלאיים, שינוי תפוצה של מחלות, הגברת תהליכי מדבור, צמצום כמות הגשמים ועוד ועוד ועוד.

אברהם מיכאלי: לצורך ההיערכות למצבים האלה, שלא ייגרמו נזקים גדולים ומתגברים, צריכים לעשות כמה מאמצים.

אברהם מיכאלי: ומאמצים, אין ספק, קודם כול צריך לעשות ברמה הממשלתית.

אברהם מיכאלי: היום קיבלנו תיאור מצב עובדתי מה נעשה מאז 2009.

אברהם מיכאלי: ב-2009 הממשלה קיבלה החלטה להקים ועדת שרים להגנת הסביבה והיערכות לשינוי אקלים, שאמורה לעסוק בענייני תיאום בין משרדי הממשלה בכל הנוגע לפעילות לשמירת איכות הסביבה ומניעת מפגעים, לרבות הטיפול בחומרים מסוכנים.

אברהם מיכאלי: ביוני 2009 הממשלה קיבלה החלטה נוספת – הקמת ועדת מנכ"לים בראשות מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, שאמורה גם לטפל בהיערכות וההסתגלות לשינוי אקלים והפחתת פליטות גזי חממה.

אברהם מיכאלי: ועדת המנכ"לים אחר כך הסמיכה – מנכ"ל משרד האוצר אמור לטפל בתחום מסוים, ששם, לדעתי, עיקר התקציבים שצריכים לבוא.

אברהם מיכאלי: הדבר שהטריד אותי עוד יותר לשמוע שם, שהחלק השני שאושר בהובלת המשרד להגנת הסביבה – השאירו להם את הבעיה, לחפש את המחקרים הנאותים כדי להשלים את הפער בידע, אבל אני רואה שלא תקצבו אותם.

אברהם מיכאלי: ולא רק שלא תקצבו אותם, אדוני השר; אני מבין, גיליתי היום את אמריקה, אפילו את מה שאתה במשרד שלך אמור לטפל בו, דחו לך את זה בתקציב הנוכחי לעוד איזה – כנראה יש להם קו טלפון לקדוש-ברוך-הוא, אומרים: תחכה עם הגזירות הבין-לאומיות.

אברהם מיכאלי: האוצר מוכן לחכות.

אברהם מיכאלי: זה דבר שהוא לא הגיוני ובלתי נסבל.

אברהם מיכאלי: נכון, יש גישה בהתמודדות מול תופעות טבע.

אברהם מיכאלי: וישב אתנו פה – כמה כנסות הוא ישב, אבל בקדנציה הקודמת – השר בני בגין.

אברהם מיכאלי: השר בני בגין, שהוא לכל הדעות לא היה רק שר מצטיין וחבר כנסת מצטיין, הוא גם איש מתמחה בתחום, גיאולוג.

אברהם מיכאלי: הוא, כשבאנו אליו כמה פעמים ואמרנו לו, כממונה מטעם הממשלה על טיפול ברעידות אדמה, ד"ר בגין אמר: רבותי, לי יש גישה שאני אומר שבשביל תופעה שעלולה להתרחש פעם ב- אני לא חייב להוציא מיליארדים.

אברהם מיכאלי: המיליארדים הם לא מיליארד אחד או שניים.

אברהם מיכאלי: בשביל היערכות נגד רעידות אדמה עשו פה מחקרים, והייתה ועדת חקירה פרלמנטרית שהכנסת בזמנו הקימה.

אברהם מיכאלי: אז הגישה של ד"ר בגין בתחום הזה של היערכות נגד רעידות אדמה הייתה: לא צריך להשקיע כל כך הרבה כסף במשהו שאולי יכול להתרחש פעם ב-30 שנה.

אברהם מיכאלי: אבל זה לא אותו מצב כאן.

אברהם מיכאלי: כאן אנחנו מדברים על פגיעות מתמשכות בהרבה תחומים.

אברהם מיכאלי: היום הבאנו לוועדה מומחים מתחום המים, מתחום החקלאות, מתחום גידולי קרקע – שזה דברים של מזון, אנשים צריכים מדי יום להתמודד עם הגזירות האלה.

אברהם מיכאלי: ובאה הממשלה פה ואומרת: אין בעיה, זה לא בוער עכשיו.

אברהם מיכאלי: בואו נדחה את זה לעוד כמה שנים קדימה.

אברהם מיכאלי: ואז הטיפול, לא רק שהוא לא נעשה, אנחנו רואים שהתופעה מתרחשת, הנזקים נגרמים, ובסוף פתרון אין.

אברהם מיכאלי: ד"ר נתניהו, שהופיעה שם כמדענית המשרד, תיארה מצב לא הגיוני ולא סביר.

אברהם מיכאלי: במקום שיטפלו בזה ביד מכוונת ומרוכזת, אני חושב שדוחים את הטיפול בבעיה.

אברהם מיכאלי: ולדעתי, ביום הזה פה היום, יום הסביבה הבין-לאומי, אנחנו צריכים פה, ככנסת בוודאי, לקרוא לממשלה: רבותי, לקחת את הנושא הזה לידיים ולטפל בזה, לצמצם את הנזקים ולמנוע פה חלילה מחלות וחלילה נזקים שבסוף יהיה בלתי אפשרי לטפל בהם.

אברהם מיכאלי: תודה.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאלי.

יוני שטבון: יעלה חבר הכנסת באסל גטאס, ולאחר מכן ישיב ויגיב השר להגנת הסביבה, השר עמיר פרץ.

יוני שטבון: בבקשה.

באסל גטאס: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטרף לביקורת של בוז'י.

באסל גטאס: בנושא כזה היה אמור להיום חצי אולם, לפחות, מלא.

באסל גטאס: אני רוצה להתחיל ולהגיד כמה דברים שבמשך היום בדיונים בוועדות, שכולן היו בסימן של יום הסביבה, אספתי לי לדבר עליהם היום.

באסל גטאס: אני רוצה להגיד שכל האסונות הסביבתיים שקרו בישראל ובעולם היו תוצאה של פעילות חוקית לגמרי, שעברה את כל האישורים האפשריים, אחרי כל הדיונים הציבוריים האפשריים, אחרי כל ההתנגדויות שאתם יכולים רק לחשוב עליהן, ובכל זאת נגרמה תוצאה שלעתים גרמה נזק בל ישוער ושאי-אפשר לתקן אותה.

באסל גטאס: כך שהחוק לבד והעבודה הממסדית והמוסדית לבד, עם כל ה-checks and balances שקיימים במשטר דמוקרטי, לא מספיקים.

באסל גטאס: לכן דרושה תנועה סביבתית חזקה, עם עיניים חדות, כלב שמירה עם עיניים חדות ושיניים חזקות ככל האפשר.

באסל גטאס: ואנחנו יודעים כולנו שיש תנועה כזאת בישראל, ולה אני שולח מסר – שהתנועה הסביבתית בישראל היסטורית קשרה בין הנרטיב הציוני, בין המוטיבים הציוניים, לבין הנרטיב הסביבתי.

באסל גטאס: וזה כשלעצמו מדיר והדיר ציבור שלם.

באסל גטאס: אני, בתור גם מומחה לארגוני סביבה וגם ראש הארגון הסביבתי הכי גדול במגזר הערבי, שניהלתי מאבקים סביבתיים אדירים שהיו בהם יהודים וערבים ביחד, לא השתייכתי ולא יכולתי להשתייך ולא הרגשתי אף פעם שייך לתנועה הסביבתית בישראל.

באסל גטאס: אני רוצה, בנוסף, לדבר על שני מושגים, להשכלה הכללית ולציון יום הסביבה הבין-לאומי.

באסל גטאס: מושג שלאחרונה משתמשים בו הרבה, שנקרא צדק סביבתי – social justice – התפתח בשנות ה-20, בתחילת המאה הקודמת, ובעיקר הוא איתר תופעה שקיימת עד היום וגם בארץ, שאוכלוסיות חלשות, מוחלשות, הן גם אלה שסובלות מהנזקים הסביבתיים הכי גדולים.

באסל גטאס: זה התחיל במה שנקרא בארצות-הברית ה-brownfields, שאנשים באו וגרו – איפה גרו?

באסל גטאס: בשכונות שהיו הכי בפריפריה של הערים הגדולות, שם מתרכזות התעשיות הכי מזהמות, תחנות הכוח הכי מזהמות.

באסל גטאס: וגם הם השתמשו ב-brownfields האלה, שהיו קרקעות מזוהמות, והלכו וגרו שם.

באסל גטאס: זה צד אחד של הSocial-Environmental Justice, שמדבר על הקשר הזה בין היותך עני, בין היותך בתחתית הסולם, לבין היותך חשוף לנזקים סביבתיים.

באסל גטאס: לנו, אצלנו – קיים.

באסל גטאס: לדוגמה אני מביא – וזה מחקר שאני אישית הייתי מעורב בו – מספר הערבים בארץ שגרים בסמיכות גדולה למחצבות, ולכן אחוז מחלות כלי הנשימה בקרב ילדים בתוכם הוא הרבה יותר גדול, פי-שלושה מאחוזם באוכלוסייה.

באסל גטאס: הלכנו מחצבה-מחצבה, מדדנו – זה סקר שנעשה עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – הרכב האוכלוסייה במעגלים מסביב לאותן מחצבות.

באסל גטאס: וזה למה?

באסל גטאס: כולנו יודעים.

באסל גטאס: וגם עכשיו יודעים מה קורה בהעברה, מה שנקרא dumping – זה נקרא באנגלית dumping.

באסל גטאס: אתה מוציא את כל מה שמלכלך לאזורים שבהם אין כוח סביבתי, אין לובי גדול לאזורים האלה אצל מקבלי ההחלטות.

באסל גטאס: אבל בישראל יש פן נוסף לצדק הסביבתי.

באסל גטאס: ישראל מצטיינת בו, וחלק מהציונות, וזה שימוש בכלים סביבתיים, שימוש בכלים ובסטנדרטים סביבתיים, כדי לעצור פיתוח או להזיק או לצמצם אפשרויות של פיתוח של יישובים, ערים וכפרים ערביים.

יוני שטבון: רק להזדרז בבקשה ולסיים, בסדר?

באסל גטאס: לדוגמה, כל השימוש בחוק התכנון והבנייה באזורים – מה שנקרא פארקים לאומיים או ריאות ירוקות.

באסל גטאס: ואתה מסתכל על תוכנית מתאר מחוז הצפון ואתה רואה איך הקו של האזורים האלה, כשהוא מתקרב ליישוב ערבי זה נעשה ממש על-יד הבתים.

באסל גטאס: אני יכול להראות לכם דוגמאות.

באסל גטאס: כשזה בא ליישוב יהודי זה מתרחק.

באסל גטאס: הכלים הסביבתיים שהשתמשו בהם כל גופי התכנון, כולל גופים סטטוטוריים או סמי-סטטוטוריים, היו כדי למנוע התפתחות של אותן אוכלוסיות שכבר סבלו מהצדק הסביבתי מהצד השני שלו.

יוני שטבון: חבר הכנסת גטאס, רק לסיים בבקשה, כי הזמן כבר עבר.

באסל גטאס: כן, גם קודמיך נתנו הרבה דקות.

באסל גטאס: אני לא מדבר משהו לא – – –

יוני שטבון: הנושא מאוד מעניין וחשוב, אבל – – –

באסל גטאס: עוד דבר אחד – אני מסיים, אולי תהיה לי הזדמנות לדבר עליו אחר כך באריכות – זה עניין האינטרסים הכלכליים.

באסל גטאס: מדברים היום על כל פרויקט, בוחנים אותו בצד הכלכלי הנורמטיבי הרגיל, אם זה גז, אם זה כל פרויקט – בית-מלון, בנייה על החוף, מה שאתם רוצים.

באסל גטאס: עושים את בדיקת ה-economic feasibility, את הכדאיות הכלכלית, אבל לא לוקחים בחשבון באותן בדיקות – וזו הצעה לשר, לדעתי צריך להוביל חקיקה בעניין – לא מכריחים את היזמים לקחת באותו חישוב של כדאיות כלכלית את כל מגוון האינטרסים, כולל כמה זה עולה לנו סביבתית.

עמיר פרץ: הנפט.

באסל גטאס: ואנחנו לא ממציאים את הגלגל.

באסל גטאס: נעשו מחקרים ומודלים בעולם – בהרווארד, באוניברסיטאות הכי טובות בעולם.

באסל גטאס: המון פרויקטים שנעשו, זה נקרא externalities, החלק הזה של הנזק שעלול להיגרם והקושי כמובן להעריך את הערך הנוכחי של נזק סביבתי שעלול להיגרם בעתיד – זה לא קל.

באסל גטאס: אבל אם היו לוקחים אותו בחשבון, הרבה פרויקטים שהיו כלכליים ונחשבו ככלכליים היו יוצאים בלתי כלכליים בעליל.

באסל גטאס: אני חושב שהגיע הזמן גם שכל אחד יראה בסביבה נכס שאם פוגעים בו צריכים לקחת בחשבון את המחיר של תיקון הנזק כבר היום, ולא אחרי שהנזק ייגרם.

באסל גטאס: תודה רבה.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת באסל גטאס.

יוני שטבון: יעלה ויתייחס לדברים השר להגנת הסביבה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

יוני שטבון: בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר חבר הכנסת רובי ריבלין, אני בהחלט פותח את הדברים היום במליאה למרות מיעוט חברי הכנסת, ואומר שאין לי ספק שגם אתם יודעים שמיעוט חברי הכנסת כאן לא מצביע על היחס ועל התודעה שהולכת וגוברת של הציבור הישראלי באשר למשמעות של הגנה על הסביבה, של מאבק על נושאים שהם איכות הסביבה.

עמיר פרץ: אני רוצה באמת בהזדמנות זו להודות ראשית לחבר הכנסת דב חנין ולכל חברי הכנסת מהשדולה הסביבתית שהולכת ומתעצמת, והיום גם הוקמה שדולת משנה של מה שנקרא ההגנה בתחום התחבורה הסביבתית, תחבורה בת-קיימא, ובהחלט לראות את התופעות האלה זה להרגיש שיש סיבה טובה להאמין שאנחנו נמצאים בדרך הנכונה.

עמיר פרץ: אני גם רוצה להודות לכל הארגונים הסביבתיים, שמשתפים פעולה באופן יוצא מן הכלל, בצורה מאוד עניינית, אני מוכרח להודות.

עמיר פרץ: אני רוצה לציין את ארגון "חיים וסביבה", שמשמש כארגון-גג של הארגונים כולם, ולומר שאנחנו מקבלים מהם הרבה מאוד חומרים מקצועיים, תובנות חשובות, ואין ספק ששיתוף הפעולה הזה הוא דבר חשוב ביותר.

עמיר פרץ: אני רוצה להדגיש, שכל מי שעומד כאן משתמש במושג הזה, שהמאבק על הגנת הסביבה ועל איכות הסביבה הוא מאבק על עתיד הדורות הבאים.

עמיר פרץ: אני חושב שזה משפט נכון, אדוני היושב-ראש.

עמיר פרץ: יש בזה הרבה מאוד עוצמה, יש בזה מסר חשוב ביותר.

עמיר פרץ: אבל מה החשש?

עמיר פרץ: החשש הוא לעתים שכשאומרים "הדורות הבאים", האדם שעכשיו נלחם על פת לחמו אולי אומר: רגע, בסדר, אולי אני לא בעניין, אולי זו לא אחריות שלי.

עמיר פרץ: כי כשמדברים על המושג הזה של מה שנקרא הגנה על משאבי טבע בים וביבשה, על המאזנים השונים, מאזן ביולוגי ומאזן אקולוגי, כשמדברים על כך שאנחנו חייבים להגן על עתידם של החופים בישראל, על מצוקי הים, אלה שאלות שבאמת נראות שאלות אולי מרוחקות במידת-מה מהאדם הבודד במדינת ישראל.

עמיר פרץ: ואני רוצה להדגיש כאן שהמאבק על הגנת הסביבה במושג הזה של מאבק על הדורות הבאים הוא מאבק שנמצא כאן, היום, עכשיו, חי, תוסס, בוער בתוכנו, ושאיש לא ינסה לדחוק אותו ולומר: יש לנו זמן.

עמיר פרץ: אין לנו זמן.

עמיר פרץ: כי כאשר מדובר על זיהום אוויר אין לנו זמן.

עמיר פרץ: כאשר מסתבר שיש אזורים במדינת ישראל שהתחלואה שם עולה בעשרות אחוזים על התחלואה הממוצעת בשאר אזורי הארץ, אין לנו זמן.

עמיר פרץ: כאשר מסתבר היום, כשמדברים על בנייה ירוקה – ולא מדובר כאן על לשתול עצים מסביב לבניין או לצבוע את השערים בירוק, אלא מדובר על תקנים בסיסיים של מהי אותה בנייה ירוקה, כמה גזים נפלטים מתוך אותם קירות שבונים לאותה משפחה, האם המשפחה יודעת שעצם העובדה שהיא תשלם אולי קצת יותר על איכות ועל תקנים בתוך הבית שלה, יכול להיות שהיא תחסוך תחלואה של הילדים שגרים וחיים שם.

עמיר פרץ: אלה דברים שלא התייחסו אליהם בעבר במשקל הנכון, ולכן אנחנו מחויבים לבוא ולהדגיש זאת ולהתחבר לדברים האלה.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת באסל גטאס, שאתה ציינת פה דבר מדהים.

עמיר פרץ: אתה אמרת: בואו נחייב את כל היזמים, המשקיעים, שכשהם נותנים תסקיר, שייתנו גם תסקיר סביבתי וימדדו את הנזק הכלכלי שיכול להיגרם בגין פרויקט כזה ואחר.

עמיר פרץ: קודם כול, בהחלט אנחנו כמשרד, האנשים שלנו בכל ועדה וועדה – תכף, תן לי.

עמיר פרץ: אני רוצה להגיד לך שהמצב הוא הרבה יותר חמור ממה שאתה חושב, אבל אנחנו כמשרד להגנת הסביבה, בכל ועדה וועדה, בכל הרמות, מגיעים לשם כדי לתת תסקירים סביבתיים או לחייב יזמים להגיש תסקירים סביבתיים, על המשמעויות בכל ההיבטים.

עמיר פרץ: לצערי הרב, במסדרונות השלטון, שאני חלק ממנו, יש מין באזז – אבל אני כבר למדתי שבמדינת ישראל, כשמתחיל באזז, אם לא תעצור אותו בזמן הוא יהפוך לסופה, לסופה – יש מין באזז כזה שאומרים: הגנת הסביבה זה מכשול לפיתוח, הגנת הסביבה היא נטל כלכלי.

עמיר פרץ: וניסו בשתי ועדות לאחרונה, בשתי ועדות שרים – ואני שמח שהצלחתי למנוע זאת, וקיבלתי סיוע משרים רבים שאולי לא היו מודעים למשמעות של הכנסת סעיף כזה – לקבוע שכל תקנה שיביא המשרד להגנת הסביבה, הוא יצטרך להוכיח שאין בתקנה הזאת נטל כלכלי.

עמיר פרץ: אתם מבינים?

עמיר פרץ: נניח שאם נקבע שמפעל מסוים צריך להתקין ארובה שהיא יותר יקרה אבל היא פשוט יותר נקייה – ברור שהיא תעלה יותר, היא יכולה לעלות פחות?

ראובן ריבלין: משרד המשפטים ומשרד האוצר?

עמיר פרץ: מה זה?

ראובן ריבלין: משרד המשפטים ומשרד האוצר ניסחו נוסח כזה?

עמיר פרץ: כן, כן.

באסל גטאס: רק תסקיר – – –

עמיר פרץ: רק רגע, רק רגע.

באסל גטאס: תסקיר ההשפעה על הסביבה היום, לפי חוק תכנון הבנייה, מי שיוזם אותו ומשלם עבורו הוא היזם.

עמיר פרץ: נכון, זה הרוב.

באסל גטאס: ולכן רוב התסקירים באים לטובת היזמים.

עמיר פרץ: נכון.

באסל גטאס: אנחנו צריכים לשאוף לתקן את החוק כך שוועדות התכנון והבנייה הן שיזמינו את התסקיר, על חשבונו של היזם.

עמיר פרץ: תן לי רגע להמשיך.

עמיר פרץ: אני יכול לקיים אתך דיון רק על הסעיף הזה.

עמיר פרץ: אתה בהחלט מכיר את הנושא ואני מסכים אתך שיש פה טעם לפגם שצריך לבדוק אותו, האם – – –

באסל גטאס: בעל המאה הוא בעל הדעה.

עמיר פרץ: סליחה.

עמיר פרץ: אני מסכים אתך.

עמיר פרץ: לא בהכרח צריך לוותר ליזמים על הצורך שלהם לעמוד בעלות של אותו תסקיר, אבל מי שצריך לקבוע מי יהיה אותו גורם שרושם את התסקיר צריך להיות מישהו אובייקטיבי.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שבאמת לא כל אחד ייקח לעצמו את המהנדס שלו או את מי שיקבע לו את התוכן, כן?

עמיר פרץ: בהחלט מסכים אתך.

עמיר פרץ: זו סוגיה שצריכים להתמודד אתה.

עמיר פרץ: אבל אני רוצה שתבין, כאשר מדובר על עלויות, אם אנחנו כמשרד נצטרך להוכיח שאין תוספת עלויות, אפשר להכריז על כך שמדינת ישראל צועדת בצעדים מהירים לחזור ולהפוך מחדש למדינת עולם שלישי.

עמיר פרץ: להפך.

עמיר פרץ: אתה יודע מה הייתי מצפה שיקבעו בתקנות?

עמיר פרץ: שאותו יזם גם יוכיח אם יש השלכות לטווח ארוך מבחינה כלכלית, כי אנחנו מוכיחים כל פעם מחדש שיכול להיות שאתה משקיע עכשיו יותר, אבל אתה מרוויח הרבה יותר בטווח הארוך.

דב חנין: מה שקורה בים-המלח היום.

עמיר פרץ: לדוגמה, היה היום דיון בוועדת הפנים על ביטול התוכנית להפחתת פליטות גזי חממה.

עמיר פרץ: באמת, המושג הזה "גזי חממה", עכשיו אם נעבור ברחוב – בואו נהיה הגונים – אם נעבור ברחוב, נתפוס עשרה אנשים ברחוב ונשאל אותם על מה מדובר, אני מניח שרוב האנשים ברחוב ידברו אתך על מושגים שקשורים לחור באוזון וקשורים לאלף ואחד דברים; לא ידברו על הנזק המיידי שנגרם להם ולבני משפחותיהם, אבל גם ישכחו את היתרון הכלכלי שיוצרת אותה תוכנית.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לתת לך רק דוגמה אחת.

עמיר פרץ: באותה תוכנית שהייתה להפחתת פליטות גזי חממה היו דברים מדהימים.

עמיר פרץ: נתנו דוגמה היום בוועדה של עיריית ירוחם.

עמיר פרץ: עיריית ירוחם נכנסה לפרויקט, וקיבלה מימון כדי להפוך את כל התאורה הציבורית שלה לתאורה עם צריכת אנרגיה פחותה יותר.

עמיר פרץ: גם העיר שדרגה את עצמה וגם העלויות השוטפות שלה בטווח הארוך שיפרו את מצבה הכלכלי.

עמיר פרץ: אני נתתי אתמול בוועדה שתי דוגמאות, ואני אחזור עליהן – – –

ראובן ריבלין: צריך למצוא מתנדב שיעשה להם את זה, כי אחרת יש – – –

עמיר פרץ: אה, הבנתי, אתה צודק.

עמיר פרץ: מצעד המתנדבים, כן.

עמיר פרץ: אבל נתתי עוד שתי דוגמאות, ואני מפנה אליך דווקא, אני נותן דוגמה אחת מימין ומשמאל – תראה איזו פתיחות הייתה פה – ששפטו את העניינים בניגוד למה שאתה חש או אולי צודק בהרבה דוגמאות שלך.

עמיר פרץ: שפטו את העניינים בצורה אובייקטיבית לחלוטין, בדקו רק איפה מפחיתים יותר הוצאות באנרגיה.

עמיר פרץ: שים לב, אדוני היושב-ראש לשעבר, נתנו אישור בפרויקט הזה גם למסגד וגם למקווה – זה לא שמישהו יגיד שזה פה עניין פוליטי: למסגד סייעו כדי להפחית את הוצאות האנרגיה שלו שם ולמקווה אותו דבר.

עמיר פרץ: וכך אני יכול לעבור מפרויקטים קטנים כאלה ולהגיע לבית-חולים לניאדו, בית-חולים שהסתבר שצריכת האנרגיה שלו הופכת למעמסה קשה מאוד מבחינת היכולת שלו להמשיך ולתפקד כמי שצריך לתת שירותים רפואיים.

צחי הנגבי: יש לנו רוב להצבעה.

עמיר פרץ: לא, אבל זה לא רק רוב פה.

עמיר פרץ: אין לנו בעיה של רוב.

יצחק הרצוג: אדוני השר, הוא אומר שאפשר לסכם.

עמיר פרץ: אני מבין את הרמזים של צחי, אני נמצא אתו איזה יומיים וחצי.

יוני שטבון: זה היה ישיר מדי.

עמיר פרץ: אבל אני, בשל העובדה שצחי הנגבי היה גם אחד מראשוני השרים לאיכות הסביבה, אז אני חייב להאריך עוד מעט כדי לייצג גם אותו ואת הדברים שהוא היה מאוד רוצה לומר, אז לכן אני דווקא מוצא לנכון להרחיב במידת-מה.

יצחק הרצוג: מה עם הצבא, אדוני השר?

עמיר פרץ: תכף אני אגיע לצבא.

עמיר פרץ: חברים יקרים, יש פה נושאים חובקי עולם, ככל שאני נכנס לנושאים נוספים ורואה מה היעילות שלהם, והמושג צמיחה ירוקה הוא לא מושג בעלמא.

עמיר פרץ: אפשר להפוך נושאים רבים מנטל לנכס; אפשר להפוך אשפה שהיא מטרד למוצר כלכלי.

עמיר פרץ: ביקרתי לפני שבוע במפעל להפרדת פסולת אלקטרונית, מפעל של אנשים מוגבלים.

עמיר פרץ: הפסולת האלקטרונית מגיעה לשם והם מפרידה אותה לחלקים, יוצא מן הכלל.

עמיר פרץ: הם גם מוכיחים שהם מחזיקים את עצמם כלכלית.

עמיר פרץ: יש רק מפעל אחד, והחוק להפרדת פסולת אלקטרונית ייכנס לתוקף בינואר 2014.

עמיר פרץ: אנחנו נערכים במשרד כדי שהנושא הזה של טיפול בפסולת אלקטרונית, בקליטתה, בשליחתה למפעלים – ששם יעשו גם פעולות כלכליות שיהפכו את זה מאשפה למשאב, משאב כלכלי חשוב ביותר.

עמיר פרץ: אם אני אעבור על כל הנושאים, נשהה פה עוד הרבה מאוד זמן.

עמיר פרץ: אתמול כבר היה יום ארוך בכנסת אז אין סיבה לעשות עוד יום ארוך אחד.

עמיר פרץ: אני רוצה להדגיש, אתמול פרסמנו דוח של חברות שנסחרות בבורסה, קבענו את מדד המפגעים הסביבתיים.

עמיר פרץ: נכון שאין בזה שום צו חוקי מסוג זה או אחר, אבל לקחנו חברות ובאופן אובייקטיבי בדקנו כמה עבירות סביבתיות ביצעה כל חברה במהלך השנה, צירפנו את זה לעבירות מצטברות אחרות וקבענו דירוג.

עמיר פרץ: הכנסנו לתוך הדירוג הזה 61 חברות מהגדולות במשק, ואל תתפלאו, הן בכלל לא אדישות.

עמיר פרץ: הסתבר שזה מאוד מדאיג אותן.

עמיר פרץ: הן הגיעו למשרד וניסו לעשות הכול כדי לחפש את הדרכים לתקן.

עמיר פרץ: אז אני אומר באופן מפורש: אני מוכן לשמוע כל יזם, כל מעסיק שיש לו טענות, שאולי מגזימים, אולי מחמירים, כי המשרד להגנת הסביבה יש לו יכולת לעשות גם עיצומים כספיים אבל יש לו יכולת לעשות גם אכיפה פלילית.

עמיר פרץ: זה דבר שאסור לוותר עליו בשום פנים ואופן, כי הרבה פעמים מפעלים גדולים יעדיפו עיצום כספי ולא להתעסק עם לבנות איזשהו מתקן שעולה מאות מיליונים לעתים כדי לפתור את הבעיה.

עמיר פרץ: אבל אם מנהל מפעל או בעלים של מפעל יודע שבקצה הדרך יכולה לחכות לו גם חקירה אישית, הוא פועל אחרת לחלוטין.

עמיר פרץ: אני מתחבר לשאלה ששאל כאן חברי יצחק הרצוג.

עמיר פרץ: אתה צודק במאת האחוזים.

עמיר פרץ: אחד הסעיפים הבלתי-מיושמים בתקציב הוא חיבור בסיסי צה"ל לביוב.

עמיר פרץ: יש עוד הרבה בסיסי צה"ל שטרם חוברו לביובים.

עמיר פרץ: בשביל לעשות פרויקט כזה אתה צריך שיתוף פעולה מלא.

עמיר פרץ: אתה לא יכול להיכנס עם צווים ולהיכנס עם עיצומים.

עמיר פרץ: זה תהליך יותר מסובך ויותר מורכב, אבל אנחנו לא מתכוונים לוותר גם שם.

עמיר פרץ: צדקת מאוד גם בשליטה באזורים הפתוחים.

עמיר פרץ: דיברת על פלמחים.

עמיר פרץ: אחד הפתרונות שיכולים לבוא בוויכוח הזה עם היזמים, שטוענים שהם השקיעו, שהחוב שלהם, שהם רוצים להקים – כפי שציין פה חבר הכנסת דב חנין, מדובר פה על תוכניות שהן תוכניות לפני החקיקה שקבעה כללים מחמירים יותר.

עמיר פרץ: שם דווקא יכול להיות פתרון אם נצליח להגיע להסכמות עם משרד הביטחון, שחלק מהשטחים התפוסים על-ידיו, שנמצאים באזורים האלה – לעשות החלפת שטחים כדי לאפשר לתת תשובות לאותם אנשים שמרגישים שאולי הם ניזוקים ונפגעים בגין אותן החלטות ואותם שינויים בקריטריונים.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר שאנחנו נמצאים במהלכים מאוד חשובים.

עמיר פרץ: יש לי מסר להעביר לכם.

עמיר פרץ: כפי שאמרתי ביום כדור-הארץ, הגשתי דרישה במסגרת החקיקה של חוק השוויון בנטל – בשאלה של השירות האזרחי הגשתי דרישה לכ-500 איש, ערבים וחרדים, שיצטרפו במסגרת השירות האזרחי לפרויקטים סביבתיים.

עמיר פרץ: אני חושב שכולנו יודעים ששתי האוכלוסיות שנמצאות במצב מאוד קשה מבחינת איכות הסביבה, בקהילתם ובאזורים מסוימים שבהם הם חיים, זה החרדים והערבים.

עמיר פרץ: אני לא מתכוון לעשות לעצמי חיים קלים.

עמיר פרץ: זו לא חוכמה להסתפק בכך ששכונה חזקה ביישוב מסוים או יישוב חזק ייכנס לתוכנית של הפרדת פסולת.

עמיר פרץ: זה בסדר, כי הפרדת פסולת היום – מי שנמצא בתוך הפרויקט הזה מרגיש in, הוא חלק מתרבות חדשה, וזה טוב מאוד, זה מסר חשוב.

עמיר פרץ: אבל האתגר שלנו הוא להצליח להתמודד עם יישובים חלשים.

עמיר פרץ: אם אני אומר לכם שבזמן שאנחנו מדברים על יישובים שבהם תהיה הפרדת פסולת, הרי יישובים אחרים בארץ, בעיקר בפזורה, עדיין אין במועצה המקומית שם אפילו לא מערך של פינוי אשפה – בתוכנית שלהם אין לקנות משאית.

עמיר פרץ: זה לא בתוכנית שלהם מכיוון שהתושבים שורפים את הזבל.

עמיר פרץ: אז פה יושבים חברי כנסת, אבל אתם גם אזרחים.

עמיר פרץ: האם אתם מוכנים להשלים עם העובדה שאצלנו במדינת ישראל יהיו תופעות כאלה של העולם השלישי?

עמיר פרץ: נכון שיש פה צורך לפעול לשינוי תרבותי, ליצירת כלים, אמצעים, מוטיבציה, אינסנטיב, הכול, אבל אני בהחלט רואה אתגר חשוב בהתמודדות דווקא עם האוכלוסיות החלשות.

עמיר פרץ: אני באופן אישי מתכוון ללכת למועצה האזורית אבו-בסמה, שעכשיו הופרדה לשני יישובים, ולראות באופן אישי איך מייצרים שם מודל כדי להצליח ולשנות את פני הדברים.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מבין שהזמן דוחק.

עמיר פרץ: אני אלך לקראת סיום ואומר שהתחייבנו כאן בכנסת לעשות כל מאמץ להעביר את מכל האמוניה מחיפה.

עמיר פרץ: כל נושא החומרים המסוכנים הוא נושא חשוב מאוד.

עמיר פרץ: כשאמרתי שהעניין של הגנת הסביבה זה כאן ועכשיו, אז אני לא מאמין שיש מישהו בישראל שהיה מעוניין שאנחנו נפחית בתקנים או בפיקוח.

עמיר פרץ: הנושא של רעלים מסוכנים – כאשר אנחנו נותנים היתר רעלים למישהו, הרי זאת אחריות מאוד כבדה.

עמיר פרץ: זה לא דבר של מה בכך.

עמיר פרץ: לכן בכוונתנו להמשיך ולפעול בתחום הזה.

עמיר פרץ: אני חושב שבכל הכבוד, כבר חווינו אירועים לא פשוטים.

עמיר פרץ: לצערי, גם לפני שבועיים היה אירוע באחד המפעלים, בגלל אירוע שקשור בחומרים מסוכנים – ואנחנו עוד בודקים אותו, ולכן לא אומר שום פרט, אבל נהרג שם אדם.

עמיר פרץ: אי-אפשר להתעלם מהעובדה הזאת.

עמיר פרץ: נהרג עובד, ולנו יש אחריות לעשות הכול כדי למנוע, לא כדי להסביר.

עמיר פרץ: לא הגעתי הנה כדי להסביר למה זה קרה.

עמיר פרץ: אני נמצא במשרד כדי לעשות הכול למנוע את הצורך להגיע למצב של התנצלות והסברה מדוע אירוע כזה הוא חלק מהסטטיסטיקה.

עמיר פרץ: הסטטיסטיקה לא מוסיפה כהוא-זה לאותה משפחה שנפגעה.

עמיר פרץ: אותה משפחה שנפגעה, מבחינתה היא 100% הסטטיסטיקה, ואנחנו בהחלט מתכוונים להמשיך ולפעול בעניין הזה.

עמיר פרץ: לסיום דברי אני רוצה לומר לחברי הכנסת מהשדולה ולכל מי שעוסק בעניין – אני מדגיש באופן מפורש, ואולי זה מתחבר לדברים שנאמרו על-ידי כל חברי הכנסת: צדק סביבתי וצדק חברתי הולכים יד ביד, אי-אפשר להפריד ביניהם.

עמיר פרץ: מי שרוצה מדדים ואינדיקטורים למצבה של אוכלוסייה, של קהילה, של שכונה, של משפחה, יבוא ויבדוק מה המצב של אותם פרמטרים של איכות סביבה וידע מה המצב באמת.

עמיר פרץ: לכן, אי-אפשר להפריד בין צדק חברתי לצדק סביבתי.

עמיר פרץ: צדק חברתי הוא גם הגנה על החלש, וכאשר מגינים על חופים מותקפים, זו הגנה על החלש; כאשר מגינים על מעיינות, זו הגנה על החלש; כאשר מגינים על בעלי-חיים, זו הגנה על החלש, כי גם הם חלק מהחלש שאנחנו מצווים להגן עליו.

עמיר פרץ: ואיך אמרו כבר לפני?

עמיר פרץ: גם אם הסגידה להון והרדיפה של בצע הכסף מעבירה את כולם על דעתם, בואו נשאל את עצמנו שאלה אחת:

עמיר פרץ: נניח שנשתלט על כל מחצביה של מדינת ישראל והם ייגמרו, ונצוד את כל חיות הבר ולא יישארו חיות, וחלילה נפגע בכל מה שצומח כי נשתמש בו כחומר גלם ונעשה המון המון המון כסף.

עמיר פרץ: אבל מה יקרה בסוף?

עמיר פרץ: לא יהיו בעלי-חיים, לא יהיה צומח, לא יהיו מים חיים ולא יהיה אוויר לחיות.

עמיר פרץ: אז מה יעשו כולם?

עמיר פרץ: נו, אז יהיה הרבה כסף.

עמיר פרץ: נאכל את הכסף?

עמיר פרץ: מה תעשו, תלעסו את הכסף?

עמיר פרץ: אז אני פונה לכולם: אני חושב שיש מספיק מרחב לנהל חיים כלכליים הוגנים שיש בהם הגנה גם על האדם כאדם, גם על החברה כחברה וגם על הסביבה כמרכיב מרכזי בתוכה.

עמיר פרץ: תודה רבה.

יוני שטבון: תודה רבה לשר להגנת הסביבה.

יוני שטבון: רק שני דברים – השר, לאיפה להעביר את הדברים בבקשה?

עמיר פרץ: אם חברי הכנסת מסכימים, אני מסכים כמובן להעביר את כל ההצעות לוועדת הפנים והגנת הסביבה, שיימשך הדיון שם.

יוני שטבון: כמובן נעביר את זה לוועדת הפנים והסביבה.

יוני שטבון: שני דברים: אחד, כבוד השר, זה הסוגיה שצריך להתייחס אליה בבת-חפר, כל הובלת הגז שמגיעה – –

יצחק הרצוג: זה לא עכשיו.

יוני שטבון: – – ודבר שני, חבר הכנסת באסל גטאס, אנחנו משתמשים בהרבה ניירות במליאה ובכנסת.

יוני שטבון: תחשוב על רעיון או מודל אחר בנושא.

ראובן ריבלין: אם אפשר לבקש מהשר לבוא ביום שלישי, אחד מימי השלישי, להשיב על שאלות, כי אני הייתי בטוח שנישאר פה עוד רבע שעה, 20 דקות – – –

עמיר פרץ: אני רציתי, אבל אתה יודע – – –

ראובן ריבלין: – – –

יוני שטבון: אנחנו נעבור לדיון בהצעת החוק לקריאה ראשונה.

יצחק הרצוג: לא, אתה צריך להכריז מה אתה עושה עם ההצעה לסדר-היום.

יוני שטבון: נכון, סליחה.

יוני שטבון: אנחנו צריכים להצביע לגבי הוועדה.

יוני שטבון: מי בעד להעביר לוועדת הפנים והגנת הסביבה?

יוני שטבון: בבקשה.

יוני שטבון: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יוני שטבון: ההצעות לסדר-היום בנושא יום הסביבה הבין-לאומי הועברו לוועדת הפנים.

יוני שטבון: 11 בעד, אפס נגד, אפס נמנעים.

יוני שטבון: הנושא יעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

יוני שטבון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/502).

יוני שטבון: ]

יוני שטבון: אנחנו נעבור לדיון בהצעת חוק לקריאה ראשונה: הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 43 – הוראת שעה) (יושב-ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון), התשע"ג–2013.

יוני שטבון: יציג את הצעת החוק צחי הנגבי, בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, תודה, אציג אותה בקצרה: מדובר בהצעה שנועדה לאפשר ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון לעמוד בראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

צחי הנגבי: הדבר מובא בהסכמה בין יושבי-ראש ועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון וועדת הכנסת.

צחי הנגבי: הממשלה לא הביעה עמדה כי זה נושא שנוגע לכנסת, האופוזיציה נתנה את תמיכתה, ואנחנו נבקש מהכנסת להצביע בעד ההצעה שמונחת לפניכם.

צחי הנגבי: למעשה, החלטנו שהחוק יובא כהוראת שעה עד שנת 2014, עד סוף השנה, ואז, אם יהיה צורך, נאשר מחדש או נעשה תיקון.

צחי הנגבי: בכל זאת יהיה ההסדר שמוצע כאן.

צחי הנגבי: נבחן במהלך השנים, עד סוף 2014.

צחי הנגבי: אני מבקש לאשר את ההצעה בקריאה ראשונה ולהשיב אותה לוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת צחי הנגבי.

יוני שטבון: יתייחס חבר הכנסת אייכלר.

יוני שטבון: בבקשה.

יוני שטבון: שלוש דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני תומך בחוק.

ישראל אייכלר: אני רק רוצה לומר לך שכשמדברים על יסודות התקציב, אחד הדברים הקשים ביותר שעומד לקרות במדינת ישראל זה הצעת התקציב הקרובה, ולא בגלל העניין הכספי שבדבר.

ישראל אייכלר: זו פעם ראשונה, כך נדמה לי, ב-65 שנות תקציב, שתקציב נועד במוצהר לפגוע באוכלוסיות מסוימות.

ישראל אייכלר: לא בגלל שמישהו אומר: חשוב לי יותר עניין של איכות הסביבה מאשר עניין של חקלאות, או שמישהו אומר:

ישראל אייכלר: עניין ההתיישבות חשוב לי יותר מעניין אחר.

ישראל אייכלר: סדר עדיפויות, זה תפקידה של ממשלה, על זה יש בחירות ועל זה יש דמוקרטיה.

ישראל אייכלר: אבל ממשלה או חלק מממשלה שמצהירים בגלוי – לפגוע באוכלוסייה מסוימת מכיוון שאורח החיים שלה לא מוצא חן בעיני, באמצעות תקציבים, בעיני זה פשע מלחמה נגד הילדים.

ישראל אייכלר: במסגרת מלחמת התרבות הזאת, בסופו של דבר יבוא יום ויעמדו לדין אותם אנשים שבמלחמת התרבות גרמו לאיבה בין האזרחים, פגעו בילדים קטנים באמצעות תקציב, הם יעמדו לדין על פשעי מלחמה במלחמת התרבות.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך למה אני מתכוון.

ישראל אייכלר: אני ביקשתי מיושב-ראש הכנסת שאילתה דחופה.

ישראל אייכלר: קיבלתי הודעה, וביררתי אותה באגף החינוך החרדי.

ישראל אייכלר: יצא מכתב שבשנת הלימודים הבאה משרד החינוך, ההשתתפות בשעות ההוראה היא בשעות תקן בסיסי בלבד, ללא שעות תמריץ ושעות טיפוח.

ישראל אייכלר: ניסיתי לברר מה זה.

ישראל אייכלר: ילדים קשי לימוד, ילדים קשי קליטה – עיריית ביתר קיבלה ועוד הרבה עיריות בחינוך החרדי – לא יקבלו את המורות המקדמות, וכל הרעיונות של חינוך ודברים כאלה, לא יקבלו אותם ילדים.

ישראל אייכלר: אני יודע שבראש משרד החינוך עומד שר שהדגל שלו זה: אין ליבה אין תקציב.

ישראל אייכלר: פשוט אלימות תקציבית.

ישראל אייכלר: והאיש הזה, אני רוצה לשאול את ותיקי הכנסת אם זה אתי שאדם שקיבל משכורת של חצי מיליון שקל לשנה מעמותה אנטי-חרדית שדגלה היה: אין ליבה אין תקציב, יהפוך לשר החינוך ויממש את מטרות העמותה, ששילמה לו כסף, נגד אזרחים מסוימים.

ישראל אייכלר: אני חושב שיש פה מצב בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: השר פירון חייב לעלות פה ולהגיד איזה אחוז מכספי העמותה שלו "הכול חינוך" היה למשכורתו והאם זה אתי בעיניו.

ישראל אייכלר: אם כן, אני חושב שצריך שהוא יעזוב את המקום של שר החינוך או שהוא יעזוב את הילדים האלה; "אל תיגעו במשיחי ובנביאי אל תרעו".

ישראל אייכלר: מותר לו לחשוב שצריך ללמוד ליבה, מותר לו.

ישראל אייכלר: הוא שר החינוך.

ישראל אייכלר: אבל להעניש ילדים, להרעיב ילדים ולפגוע דווקא בילדים קשי לימוד, בעיני זה ממש פשע שאסור לעבור עליו לסדר-היום.

ישראל אייכלר: מילה אחת לאדוני השר לאיכות הסביבה: אני רוצה לציין את דבריך בעניין איכות הסביבה והערים שצריך לעזור להן.

ישראל אייכלר: אני רוצה לספר לך שהעיר ביתר, אף-על-פי שרובה ילדים, היא אחת הערים שקיבלה את הפרס, כבר השנה החמישית נדמה לי, של איכות הסביבה והניקיון.

עמיר פרץ: גם בבני-ברק יש מהפך.

ישראל אייכלר: נכון.

ישראל אייכלר: גם בבני-ברק יש התקדמות, ויש לנו את חבר הכנסת יעקב אשר, שהיה ראש עיריית בני-ברק, שגם עומדת היום בתנאים.

ישראל אייכלר: יש לי עוד נושאים, אבל משום שהזמן נגמר, אני מכבד אתכם ומבקש להודות לכם על ההאזנה.

יוני שטבון: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יוני שטבון: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 43 – הוראת שעה).

יוני שטבון: מי בעד, מי נגד?

יוני שטבון: בבקשה.

יוני שטבון: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 43 – הוראת שעה) (יושב-ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון), התשע"ג–2013, לוועדת הכנסת נתקבלה.

יוני שטבון: בעד – 8, אין נמנעים ואין מתנגדים.

יוני שטבון: הצעת החוק יסודות התקציב (תיקון מס' 43 – הוראת שעה) תעבור לדיון בוועדת הכנסת.

יוני שטבון: תודה.

יוני שטבון: תם סדר-היום.

יוני שטבון: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ז בסיוון התשע"ג, 5 ביוני 2013, בשעה 11:00.

יוני שטבון: ישיבה זו נעולה.