ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 10, 2013-03-04 00:00

בנימין בן-אליעזר: היום יום שני, כ"ב באדר התשע"ג, 4 במרס 2013.

בנימין בן-אליעזר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

בנימין בן-אליעזר: יש לי העונג והכבוד המיוחד להזמין את חברי, השר לשיתוף פעולה אזורי והשר לפיתוח הנגב והגליל, חבר הכנסת סילבן שלום, אשר יסקור את פעילות משרדו בממשלה ה-32.

בנימין בן-אליעזר: בבקשה, השר סילבן.

בנימין בן-אליעזר: אני לא יודע אם אתה תקבל מחמאות מהמפלגה שלך, אבל תרשה לי, עד שאתה עולה למעלה, לומר לך שבהחלט – –

מירי רגב: – – – מחמאות.

מירי רגב: מה זאת אומרת?

בנימין בן-אליעזר: – – מי שמסתכל על מה שעשית עד כה – סיפור חייך הוא סיפור חיים, חביבי, וכל הכבוד לך על כל מה שעשית, על כל הפעילות הגדולה.

בנימין בן-אליעזר: ונדמה לי שקודם כול מדינת ישראל חבה לך; ושנית, מפלגתך – אני לא יודע אם היא תזכור את זה, מפלגתך.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו נזכיר להם פה.

בנימין בן-אליעזר: בבקשה, אדוני.

סילבן שלום: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

סילבן שלום: איש שאני באמת מעריך, לא כמצוות אנשים מלומדה להחזיר מחמאה תחת מחמאה, אבל אין ספק שהטבעת את חותמך בכל ההיסטוריה של מדינת ישראל: גם בשירות צבאי ממושך, ביחידות הכי מובחרות שיש; וכמובן גם כאן, בכנסת ישראל, זו השנה ה-29 ברציפות שאתה נמצא כאן.

סילבן שלום: היום ותיק חברי הכנסת, ואני חושב שזה בא לידי ביטוי בשורה ארוכה מאוד של תפקידים.

סילבן שלום: יצא לנו ויצאה לי הזכות להיות יחד אתך בכמה ממשלות – היינו יחד בשלוש ממשלות ישראל – ובכל פעם מילאת את התפקידים בצורה הטובה ביותר.

סילבן שלום: והרבה פעמים, לצערי הרב, העולם הוא עולם של דימויים.

סילבן שלום: אז יש כאלה שהדימוי שלהם הוא יוצא מן הכלל והמעשים שלהם מאוד קטנים, ויש כאלה שהמעשים שלהם מצוינים, ולצערי, לפעמים, הדימוי לא בדיוק עונה על ההגדרה הזאת.

סילבן שלום: אצלך אני יכול לומר בצורה הכי הכי ישרה ומלאה שאתה באמת אדם מדהים, ואני מאחל לך הצלחה בהמשך דרכך.

בנימין בן-אליעזר: תודה.

סילבן שלום: אני מאוד מאוד שמח על המתכונת הזאת שעשיתם, ובכלל, בכנסת הזאת יש מתכונת חדשה שלא הייתה הרבה מאוד שנים.

סילבן שלום: אומנם אני לא חבר כנסת מ-1984, אבל הייתי כאן עיתונאי מ-1984 – כתב פרלמנטרי בכנסת – ואני לא זוכר את הדוגמה הזאת, שיש נאומי בכורה, האחד אחרי השני.

סילבן שלום: היו נאומי בכורה של אנשים על נושאים מסוימים, אבל לא בצורה כל כך ממוסדת, וכמובן סיכום ארבע שנתי.

סילבן שלום: אז נכון שזה פועל יוצא מהעובדה שאין ממשלה וצריכים למלא את סדר-היום של הכנסת, אבל עדיין, שלא לשמה יצא לשמה, ואני חושב שהמתכונת הזאת היא מתכונת מבורכת.

סילבן שלום: ואני מציע, אדוני היושב-ראש ריבלין, לאמץ אותה לפעמים הבאות, כדי שבאמת תהיה לנו האפשרות לעשות את זה גם בהמשך.

ראובן ריבלין: זכות יוצרים לפואד.

ראובן ריבלין: זכות יוצרים לפואד.

קריאה: – – –

סילבן שלום: אני שיבחתי אותו, ועכשיו אני אומר לך להמשיך.

בנימין בן-אליעזר: אבל תבחרו בו.

ראובן ריבלין: אם – – – ייתנו לי, אני אמשיך.

קריאה: אם – – –

קריאה: חייבים – – –

בנימין בן-אליעזר: – – – תבחרו בו.

סילבן שלום: הרי אמרתי את מה שאמרתי – כדי שאמרתי.

בנימין בן-אליעזר: נו, טוב.

ישראל חסון: סילבן, יש מספיק לכולם.

סילבן שלום: זה נכון.

קריאה: – – –

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אין ספק שמדברים רבות בצורך בפיתוח הנגב והגליל.

סילבן שלום: ואין ספק שבמשך שנים רבות וארוכות הייתה גם הזנחה לא מכוונת של הצרכים האמיתיים בנגב ובגליל.

סילבן שלום: אני חושב שהמשרד לפיתוח הנגב והגליל, שנולד כסידור עבודה לנשיאנו, השר שמעון פרס, בשנת 2005, הפך להיות משרד עם משמעות עצומה, עם משמעות גדולה, שנוגע לכל אחד מתחומי החיים של תושבי הנגב.

סילבן שלום: כאשר אני נכנסתי למשרדי – לא נכנסתי אליו מתוך בחירה, גם אני.

סילבן שלום: וכאשר הגעתי אליו, גיליתי שהמשרד הוא קטן, והייתה לי אפשרות, כמובן – ואני אומר את זה ביושר – או לשקוע במרה שחורה או להגיד שזה המשרד הכי חשוב שיש, והעדפתי להגיד שזה המשרד הכי חשוב שיש.

סילבן שלום: לאורך כל הדרך, המטרה הייתה להגשים חזון למציאות ולהביא 300,000 תושבים נוספים לנגב בעשור הקרוב, כמו 300,000 תושבים נוספים לגליל בעשור הקרוב.

סילבן שלום: המשרד הצליח, בהשקעה משותפת עם משרדים אחרים, להשקיע בנגב ובגליל מיליארד ו-700 מיליון שקלים.

סילבן שלום: סכום שהוא מדהים בכל קנה-מידה.

סילבן שלום: ואני חושב שבעניין הזה הצלחנו להוכיח שניתן גם להביא ליישום פרויקטים משותפים של משרדים שונים.

סילבן שלום: כמובן שיותר קל כאשר המשרדים האחרים הם לא מהמפלגה שלך, אבל באופן טבעי אפשר לעשות את זה עם כולם.

סילבן שלום: מתוך אותם 1.7 מיליארד, המשרד לנגב ולגליל השקיע 830 מיליון שקלים בהשקעה ישירה בנגב ובגליל, בתחומים של תיירות, בתחומים של רווחה, של בריאות, של צעירים, של קליטה, של מיעוטים, של מעבר צה"ל לנגב, תרבות, ספורט, התיישבות, חינוך, השכלה, תעסוקה, פיתוח כלכלי ועוד ועוד ועוד.

סילבן שלום: אישרנו גם הרבה מאוד החלטות בוועדת השרים לפיתוח הנגב והגליל, ובסך הכול, 416 מיליון ו-695,000 שקלים, כאשר אנחנו ממשיכים בביצוע של הדברים האלה.

סילבן שלום: כמובן, פרויקט הדגל של המשרד בארבע השנים האלה היה הקמת הפקולטה לרפואה בצפת – אותו בית-ספר לרפואה בצפת – שהוא רעיון מאוד מאוד גדול שהגה נשיאנו שמעון פרס, אך הרעיון הזה לא ירד אל הקרקע כדי להביא אותו לידי יישום ולידי מימוש, ורק בשיתוף פעולה מלא של כל ראשי הרשויות, ובדחיפה מאוד מאוד גדולה של המשרד שלנו, הצלחנו להביא לחנוכת הפקולטה לרפואה, בית-ספר לרפואה, כבר באוקטובר 2011.

סילבן שלום: 250 סטודנטים כבר עובדים, לומדים ומתגוררים בצפת ובגליל, ובהבשלה מלאה זה יגיע ל-1,000 סטודנטים.

סילבן שלום: אבל, אדוני היושב-ראש, הסטודנטים שם הם היחידים בארץ שלא משלמים שכר לימוד, וגם מקבלים מלגת קיום.

סילבן שלום: אין סטודנט נוסף בארץ.

סילבן שלום: זה די דומה דווקא לחרדים, שגם לא משלמים שכר לימוד וגם מקבלים מלגת קיום.

סילבן שלום: אז אנחנו יישמנו את זה בבית-הספר לרפואה בצפת, והיום, כולם, בשני המסלולים, עושים זאת.

סילבן שלום: פתחנו שני מסלולים: מסלול אחד לכאלה שלא התקבלו כאן לבית-ספר לרפואה והלכו ללמוד בחו"ל, ואחרי שלוש שנים חזרו ללמוד כאן בשנה הרביעית, והם לומדים שלוש שנים; וכאלה שלמדו כאן לתואר ראשון במדעי החיים וגם לתארים אחרים, אבל הם במסלול של ארבע שנים.

סילבן שלום: הדבר הזה אפשר לעוד 130 סטודנטים – כל שנה 130 ישראלים – להגשים את החלום שלהם.

סילבן שלום: אבל לנו יש תוספת של עוד 130 רופאים כל שנה, וכבר בהבשלה ישירה מדובר על עוד 5,000 מקומות עבודה חדשים.

סילבן שלום: השבנו לארץ חוקרים, מדענים, סטודנטים.

סילבן שלום: הדבר הזה הביא לשדרוג כל מערכת הבריאות בגליל ב-400 מיליון שקלים – ואנחנו נפתח את זה גם בהמשך – והקמת רשות מחקרית בגליל.

סילבן שלום: פרויקט הדגל השני הוא מעבר צה"ל דרומה.

סילבן שלום: מעבר צה"ל דרומה – תוספת של 3,000 משפחות צעירות של אנשי קבע בשנים הקרובות; גידול של מיליארד וחצי שקל בפעילות הכלכלית בנגב; שילוב מאות עסקים מהנגב – מירי רגב, גם לך היה משקל בעניין הזה, בהצעת החוק שהגשת – כספקי שירותים לבסיסים הגדולים.

סילבן שלום: לא לתת את כל העבודות רק לאלה שבאים מתל-אביב.

סילבן שלום: הכשרת משרתים עתידיים מיישובי הנגב ליחידות אמ"ן והתקשוב; תוכנית סיוע מיוחדת לירוחם; וכמובן, תוכנית משמעותית לחיי התרבות והפנאי.

סילבן שלום: כל מי שעובר לנגב – המשפחה לא רוצה שהוא יעבור.

סילבן שלום: זה די דומה לאלה שבאים בפעם הראשונה לבקר בארץ, ואומרים להם: אל תבקרו בארץ.

סילבן שלום: אבל זוג צעיר, עם ילדים, בת-הזוג או בן-הזוג עובדים והם צריכים לוותר על מקום העבודה שלהם.

סילבן שלום: הסבא והסבתא שגרים במרכז הארץ, ממש ממש לא אוהבים את הרעיון שהנכדים הולכים רחוק, עד לבאר-שבע, זה סוף העולם.

סילבן שלום: לכן היינו צריכים מאוד מאוד לשכנע כדי שהם יעשו את זה, ואנחנו עושים זאת בדרך של מציאת אפשרויות לאותן משפחות בכל תחומי החיים.

סילבן שלום: אם משפחה עוברת ובן או בת הזוג צריכים תעסוקה, אז זה תעסוקה.

סילבן שלום: חינוך לילדים – לא רק חינוך רגיל.

סילבן שלום: יש כאלה שהם תלמידים מצטיינים בתחומים מסוימים; הם אתלטים מצטיינים, הם מוזיקאים מצטיינים, הם ספורטאים מצטיינים – כל התחומים האלה, אנחנו נותנים להם את המענה.

סילבן שלום: אפשרנו גם, אדוני היושב-ראש, לכל אחד לקבל שנתיים שכר דירה.

סילבן שלום: עד 1,200 שקלים השתתפות בשכר דירה.

סילבן שלום: מי שרוצה לעבור לגור, בין 50,000 ל-100,000 שקלים גם כסיוע.

סילבן שלום: בכלל, נושא התעסוקה הוא דבר מרכזי, והרבה מאוד מדברים על כך שאין עבודה.

סילבן שלום: אז אני רק רוצה לתת המחשה של שני האזורים האלה.

סילבן שלום: הייתי בנגב, נישאר בנגב: אזור התעשייה נעם, שליד נתיבות, שיחד עשינו את זה עוד כשהיית שר התמ"ת, ממש בחודשים האחרונים שלך, הצלחנו להוציא את הפרויקט הזה מקיפאון של עשר שנים בגלל איזושהי בעיית ביוב שהייתה שם.

סילבן שלום: בסופו של דבר הצלחנו להעביר לשם את מפעל "טרה", שהוא לבד מספק עד 750 מקומות עבודה, אבל כל אזור התעשייה שם – 4,500 מקומות עבודה.

סילבן שלום: לא רחוק משם, באזור התעשייה של רהט–להבים–בני-שמעון, הצלחנו להביא לשם את "סודה סטרים", את "קרגל" וגם שם "סודה סטרים" – 1,100 מקומות עבודה בתחילת הדרך.

סילבן שלום: גם לך היה חלק מרכזי.

סילבן שלום: חנכנו שם את השלב השני של הפיתוח של המקום הזה.

סילבן שלום: "קרגל" עד 750 מקומות עבודה.

סילבן שלום: וכל אזור התעשייה הזה, עוד 4,500 מקומות עבודה.

סילבן שלום: לא רק מקומות עבודה לאזור התעשייה נעם ורהט–להבים–בני-שמעון אלא גם ארנונה גבוהה, שמאפשרת לאנשים האלה או ליישובים האלה להתפתח.

סילבן שלום: בנוסף, לצד זה, פארק היי-טק צמוד לאוניברסיטת בן-גוריון, כדי שתהיה תעשיית היי-טק וגם עבודות של היי-טק.

סילבן שלום: בין 850 ל-900 מקומות עבודה שם, צמוד לאוניברסיטה.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על מעבר צה"ל דרומה, שזה עוד אלפי מקומות עבודה.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על פארק גולף בעומר, שביום רביעי אנחנו חונכים את תחילת העבודות.

סילבן שלום: בסופו של דבר, יש עשרות מיליונים של שחקני גולף בעולם, שמחפשים לשחק גולף בחורף ואין להם איפה לשחק בחורף, ונמאס להם לנסוע לקטאר ולדובאי, והם רוצים מקומות נוספים.

סילבן שלום: בקיסריה צר מלהכיל, בקיסריה גם יורד גשם לפעמים.

סילבן שלום: בעומר יורד הרבה פחות, ואנחנו כבר רצים עם העניין לצד פארק מוטורי, מסלולי מירוצים באזור חצרים, ואנחנו מדברים על אפשרות של יציאת המירוץ הראשון לדרך כבר ב-2013, 2014.

סילבן שלום: כמובן גם האיצטדיון החדש, שיחליף את "וסרמיל", אותו איצטדיון עתיק שיש בבאר-שבע.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על 2014, ועכשיו, לצערי הרב, זה כבר תחילת 2015, שיהיה לנו האיצטדיון שהוא די העתק של "המושבה", של נתניה, ששם הייתה לי הזכות עוד כשר האוצר לאשר, בניגוד גמור לאידיאולוגיה שלי, את פרויקט ההימורים "ווינר", כי אני הייתי ראש הלובי כאן נגד הימורים בישראל וראש הלובי נגד קזינו בישראל.

סילבן שלום: אבל כשהייתי שר האוצר, כדי לעשות את אותם חמישה איצטדיונים, שיהיה איצטדיון מפואר, איצטדיון על שם סמי עופר, 32,000 מושבים – כמובן למועצת ההימורים ול"טוטו" יש חלק מרכזי בסכום שניתן.

סילבן שלום: בנתניה, פתח-תקווה, באר-שבע, ובעתיד, אם זה יצא לפועל, האיצטדיון הלאומי ברמת-גן, גם "וסרמיל" 2015, כאשר הם שינו את התוכניות ובצדק, מ-32,000 ל-16,000 מקומות, אני חושב שזה דבר שיעשה שינוי דרמטי, לצד אולם כדורסל סמוך למקום, מגרשי אימונים וכך הלאה.

סילבן שלום: בנוסף, כדי להכשיר את מקומות העבודה וכדי לייצר מקומות עבודה, הלכנו לפרויקט שנקרא "מלגות מוטות תעסוקה".

סילבן שלום: פרויקט ייחודי, שאנחנו באים ליזמים בנגב ובגליל ואומרים להם: קחו את הסטודנטים בשנה האחרונה ללימודים, תעסיקו אותם ואל תשלמו את שכרם.

סילבן שלום: אנחנו משלמים את שכרם, אבל אתם מתחייבים להעסיק אותם עוד שנתיים לאחר מכן.

סילבן שלום: הדבר הזה מייצר מצב שבו אם אנשים כבר עובדים שלוש שנים, הם גם נשארים שם.

סילבן שלום: למעסיקים זה מאוד טוב.

סילבן שלום: הם מקבלים אותם לשלוש שנים ומשלמים רק שנתיים, אבל היום הראשון שהם משלמים זה אחרי שנה שיש להם כבר ניסיון, אז זה כמובן עם תפוקה ופריון הרבה יותר גבוהים.

סילבן שלום: גם כאן עשינו זאת בנגב ובגליל בצורה מאוד משמעותית.

סילבן שלום: במסגרת הפעולות שעשינו אתך, שדרוג של שווקים, שדרוג של מרכזים מסחריים, הכשרת הנדסאים לרכבת ישראל.

סילבן שלום: פתחנו ב"אורט בראודה" פרויקט של הכשרת הנדסאי רכבות.

סילבן שלום: אחרי שכל העלייה מחבר המדינות הסתיימה, היום משוועים למהנדסים ולהנדסאי רכבות, וזה חלק מהעניין.

סילבן שלום: הכשרות מקצועיות לחרדים, למיעוטים, לחד-הוריות, לתמרוץ פעילות של עסקים קטנים ובינוניים.

סילבן שלום: בנושא של חינוך – הצלחנו, דרך המשרד, בשיתוף פעולה של "אורט" העולמי, "קדימה מדע", להקים למעלה מ-1,100 כיתות חכמות.

סילבן שלום: כיתה חכמה זה אומר – ואני תמיד חוזר על הדוגמה הזאת – אין יותר לוח שחור ומורה עם גיר שאומרת: תיזהרו, יש לי עיניים בגב, אלא הכול מסכים צבעוניים עם מכשירי לפ-טופ באינטראקציה מדהימה בין הילדים לבין המורים.

סילבן שלום: לימוד מדהים.

סילבן שלום: כל הדברים האלה נעשים גם בנגב וגם בגליל.

סילבן שלום: הקמנו חמישה מרכזי מדע ומצוינות.

סילבן שלום: חיברנו את פרויקט "ססמה לכל תלמיד".

סילבן שלום: גם כאן צריך להגיד מילה טובה לאודי אנג'ל ולתורמים האחרים שהצטרפו לכך, "החברה לישראל", בנק הפועלים ואחרים.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על אפשרות של חיבור הילדים בזמן אמת למערך השיעור.

סילבן שלום: לא משנה אם הוא נמצא בשיעור או לא נמצא בשיעור.

סילבן שלום: יכול להיות שהוא חולה, אצל הסבתא או אצל הדודה בחו"ל או אפילו אחרי שעות הלימודים.

סילבן שלום: בססמה הוא מתחבר למערך השיעור בשאלות אישיות למורה או למורָה, דבר שהוא מדהים.

סילבן שלום: 14 ספריות דיגיטליות, 37 קבוצות "אחריי!".

סילבן שלום: עמר בר-לב, שעמד מאחורי הפרויקט הזה – באמת, עשית דברים נפלאים שם, ואני שמח שהייתה לנו אפשרות להצטרף אליך, לפרויקט המדהים הזה, ובעצם לממן 37 קבוצות לפרויקט "אחריי!".

סילבן שלום: עשינו זאת ברשויות המקומיות; גם אצלך, עמרם, ובמקומות אחרים.

סילבן שלום: עשינו באמת פעילות מדהימה להביא את הילדים האלה ובעצם להאמין שהם יכולים להגיע למקומות אחרים בצבא.

סילבן שלום: צריך לזכור, מי שבא ממקומות לא פשוטים, זה היה בעבר בגדול והיום אולי קצת פחות, אבל תמיד השאיפה הייתה לא בדיוק לשרת בצבא.

סילבן שלום: ואם לשרת, אז לעשות שבוע-שבוע, כי זה מאפשר לך שבוע לעבוד.

סילבן שלום: ואם אתה לא יכול שבוע-שבוע, אז להיות נהג בוס.

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: כי אתה עושה רישיון על משאית על חשבון הצבא, וזה יאפשר לך אחרי הצבא להיות או נהג מונית או נהג משאית, ובעצם מימנו לך את הרישיון, וכך הלאה וכך האלה.

סילבן שלום: פה בעצם באים אל הילדים האלה ואומרים להם: יש לכם גם אפשרויות נוספות, אתם יכולים גם לתרום, ובסופו של דבר הם כמובן מצפים לקבל בחזרה.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על פרויקטים תיירותיים, פיתוח של טיילות, פארקים, מרכזי מבקרים, שבילי אופניים.

סילבן שלום: עכשיו אנחנו נמצאים ממש בעבודה מואצת של שביל האופניים הגדול ביותר בארץ, מרמת-חובב שבדרום עד רמת-הנגב.

סילבן שלום: החלטנו לקרוא לזה על שם בנו של מישאל חשין – שניאור חשין.

סילבן שלום: חנכנו את זה באמת בטקס מדהים, והעבודה שם מתקדמת בקצב מטורף.

סילבן שלום: צריך להגיד מילה טובה לראש המועצה אנדרי אוזן, לא בגלל שהוא קרוב, אלא בגלל שהוא באמת יזם את הרעיון, והצטרפו אליו שמוליק ריפמן, פיני בדש ואחרים.

סילבן שלום: כפרי תיירות, צימרים, מלונות, אטרקציות – כמו שאמרתי, פארק גולף, וכל הנושא של מיתוג ומיצוב אטרקציות ואתרים על-ידי אפליקציית הניווט Waze, זה גם דבר שהוא דבר גדול.

סילבן שלום: בכל המושבים, בכל המועצות האזוריות פעלנו לשפץ את אולמות התרבות ובתי-העם, לשפץ מתנ"סים וספריות בכל הערים והעיירות; הקמה ושיפוץ של מגרשי ספורט, אולמות ספורט ובריכות שחייה.

סילבן שלום: ואני רוצה להגיד לך, אתה יודע, היינו כולם בתפקידים מאוד גדולים, ובהתחלה הייתי צריך פתאום לעסוק באיזו בריכת שחייה, אז אתה אומר לעצמך: ואללה, מה אני מתעסק עכשיו באיזו בריכת שחייה, עם כל מה שעשינו עד היום ובתפקידים הכי גדולים שיש.

סילבן שלום: אבל אתה רואה מה עושה בריכת שחייה ליישוב, אתה רואה מה עושה שוק ליישוב; אתה רואה מה עושה מגרש ספורט, אולם ספורט, מגרש טניס, פארק בטבע – איך זה נקרא?

סילבן שלום: מכון כושר.

סילבן שלום: הקמנו מכוני כושר, אתה מאמין?

סילבן שלום: יש יישובים שאין בהם מכוני כושר כי זה לא כלכלי.

סילבן שלום: ואם הם הולכים לקיבוץ הסמוך – עוד פעם, זו תחושה סובייקטיבית, אבל הם אמרו לי: תשמע, גם מבקשים מאתנו סכום שהוא פי כמה וכמה מאשר מהחבר של הקיבוץ כדי שלא נבוא, אבל גם אם באנו, מסתכלים עלינו כמו על חייזרים.

סילבן שלום: אני אומר עוד הפעם, זו תחושה סובייקטיבית, אני בטוח שזה לא ממש מדויק, אבל אי-אפשר להגיד לאנשים מה הם חשים.

סילבן שלום: החלטנו ללכת עם הרשויות המקומיות ולהגיד להם: אתם תביאו את הבניין, את האולם, אנחנו נביא את מתקני הכושר.

סילבן שלום: והיום יש להם מכוני כושר, וכמובן בעלויות הרבה יותר נמוכות, והמינוי הוא בסכום הרבה יותר נמוך, ומי שסוציאלי נותנים לו להיכנס.

סילבן שלום: אז אתה אומר לעצמך: מה אני מתעסק במכוני כושר?

סילבן שלום: אבל כשאני רואה מה זה עושה ליישובים האלה – אני אומר לכם שזה עושה מהפכות.

סילבן שלום: תמיכה בפסטיבלים.

סילבן שלום: כל פסטיבל שאתם רואים – עכשיו היה "דרום אדום" עם כל הכלניות – בכל פסטיבל אנחנו נותנים, תומכים, תורמים: פסטיבל הזית ופסטיבל ה – – – כל מה שאתם רואים.

סילבן שלום: תמיכה במוסדות תרבות, בריאות, רווחה, שדרוג והצטיידות בתי-החולים בנגב – אצלכם כמובן.

סילבן שלום: כל מה שעשינו גם לגבי חדר מיון קדמי, גם דיאליזה, גם – אני מדבר על דימונה כשזה "אצלכם", שאנשים יבינו, מאיר כהן ראש העירייה המצטיין של דימונה.

סילבן שלום: ניידת MRI – אתה יודע, מאיר, אנשים ממרכז הארץ היום מתקשרים לבוא לבאר-שבע או לדימונה כדי לעשות MRI בדימונה, כי הם רוצים לחסוך את הזמן של ארבעה חודשים שהם צריכים לחכות במרכז הארץ.

סילבן שלום: אומרים להם: תבואו לדימונה, יש להם בתוך עשרה ימים, בתוך שבועיים.

בנימין בן-אליעזר: טוב מאוד.

סילבן שלום: אז זה עובד כל הזמן.

סילבן שלום: נכון שהמטרה היא שזה יעבוד בדימונה, באר-שבע ואילת, אבל – – –

מאיר כהן: זה עובד.

סילבן שלום: מה אתה אומר?

מאיר כהן: זה עובד.

סילבן שלום: זה עובד, אבל זה מאפשר להם תעסוקה של המון המון שעות.

סילבן שלום: הרי המטרה היא שהניידת הזו תעבוד 24 שעות ביממה.

סילבן שלום: ולכן זה גם דבר שפעם היו צריכים עבור כל דבר לנסוע מירוחם או מדימונה עד לסורוקה, והיום יש חדר מיון קדמי, טיפולי דיאליזה, יש ה-MRI, ולאט-לאט זה ייכנס גם למקומות אחרים.

סילבן שלום: עשינו חדר מיון קדמי באילת.

סילבן שלום: תא לחץ באילת.

סילבן שלום: אני מדבר על טיפולי פוריות בנהרייה, בבית-חולים זיו הקרנות ויולדות, בפורייה כל העניין של המעבדות, בסורוקה כל הנושא של מכון הסרטן – כל הדברים האלה אלה דברים שנעשים; מכון השיקום "עלה נגב" של דורון אלמוג, שצריך להגיד לו מילה אדירה על כל הפעילות שהוא עושה שם.

סילבן שלום: בתל-שבע ראש המועצה הוא אדם יקר, כי כשהוא בא אלי אמרתי לו: תגיד פרויקט אחד שאתה רוצה, כי תמיד באים עם 20 פרויקטים ועם זה – אני אומר:

סילבן שלום: תגיד מה הכי חשוב לך.

סילבן שלום: הוא אמר לי: הקריה השיקומית בתל-שבע.

סילבן שלום: אמרתי לו: אתה יודע מה, אני כל כך מעריך אותך מסיבה אחת, כי זה לא רק לתל-שבע, זה לכל אוכלוסיית האזור.

סילבן שלום: לצערנו, בגלל נישואי קרובים יש המון המון ילדים עם מומים באוכלוסייה הבדואית.

סילבן שלום: הוא בא ואמר לי: אני רוצה את הקריה השיקומית.

סילבן שלום: כל אחד אחר היה אומר: תשמע, תן ליישוב שלי, תן לזה.

סילבן שלום: אמרתי לו: אתה יודע מה, רק בגלל הדבר הזה אנחנו נעשה כל מה שאפשר כדי שיהיו גם דברים אחרים.

סילבן שלום: ושם זה עובד – – –

ראובן ריבלין: – – – שצריך גם לדאוג לחדר היולדות – –

סילבן שלום: בסורוקה.

ראובן ריבלין: – – בסורוקה.

סילבן שלום: היום חדר היולדות בסורוקה הוא הכי מתקדם בארץ – –

ראובן ריבלין: אני יודע.

סילבן שלום: – – בזכות תרומתו של חיים סבן.

סילבן שלום: יש היום שם – וגם שם צריך להגיד מילה טובה.

סילבן שלום: למה אני מזכיר את השמות?

סילבן שלום: כי האנשים האלה עושים עבודה.

סילבן שלום: ודרך אגב, חיים סבן, הילדים שלו לעולם לא יבואו לסורוקה, ואם הם כבר ילדו בארץ, הם יעשו את זה בתל-השומר או באיכילוב.

סילבן שלום: אבל היום מי שבא למחלקת יולדות בסורוקה – אין דבר כזה בארץ.

סילבן שלום: אין דבר כזה בארץ.

סילבן שלום: כל אחת בחדר פרטי.

סילבן שלום: כל אחת בחדר פרטי – – –

ראובן ריבלין: השר, הפגייה.

סילבן שלום: הפגייה המקומית – זה כבר משהו נוסף.

סילבן שלום: במבואות-חרמון – גם מרכז הידרותרפי.

סילבן שלום: גם כאן, ראש המועצה בן-מובחר דואג למשהו שהוא בריכה שיקומית הידרותרפית, שמשרתת את כל האזור.

סילבן שלום: כמובן, תוכנית ה"רפואנים לנגב" שעשינו.

סילבן שלום: ואם ירצו, אני אפרט אחר כך.

סילבן שלום: צעירים וקהילה – 26 מרכזי צעירים ב-35 רשויות, כנס ישראל לצעירים, פרויקט "צעירים בונים ישראל".

סילבן שלום: צריך להגיד מילה טובה, יש פה חברת כנסת, דרך אגב, שקוראים לה יפעת קריב, שהייתה ראש אגף צעירים אצלנו במשרד.

סילבן שלום: ואפשר ממשרד נגב-גליל, כראש אגף, להגיע גם לכנסת.

סילבן שלום: אז כראש אגף צעירים היא עשתה עבודה מדהימה, ואני אפרט את זה אולי יותר גם בהמשך, בשאלות.

סילבן שלום: אבל אין ספק שנושא הצעירים קיבל דחיפה עצומה.

סילבן שלום: אין ספק שהוא נושא מרכזי.

סילבן שלום: שיפוץ והצטיידות של מרכזי הצעירים – צריך להגיד מילה טובה גם לשרת הקליטה על התרומה במרכזי הצעירים, על כך שהיא נותנת רכזי קליטה לכל אחד מהמרכזים האלה.

סילבן שלום: אין ספק שזו תרומה חשובה מאוד לעולים חדשים שרוצים לקבל את ההכוונה בשפתם.

סילבן שלום: הם מרגישים יותר נוח עם רכז הקליטה שיש שם.

סילבן שלום: ובכלל, שיתוף הפעולה בינינו היה יוצא מן הכלל בעניין הזה.

סילבן שלום: נושא המיעוטים – אחמד ישאל אותי על נושא המיעוטים, אז אני אחר כך אענה לך על כל נושא המיעוטים.

סילבן שלום: אז אני עכשיו אוותר על זה, ויש לי תשובה שהכנתי מראש לנושא המיעוטים.

סילבן שלום: לסיכום, אני מאוד מאוד מקווה שהמשרד הזה ימשיך, יפרח וישגשג.

סילבן שלום: המשרד הזה, כמו שאמרתי, השקיע מיליארד ו-700 מיליון שקלים – סכום דמיוני – בפיתוח הנגב בשורה ארוכה של דברים, בשורה ארוכה של פרויקטים.

סילבן שלום: זה לא היה יוצא לפועל אלמלא נתנו לכך המשרדים האחרים יד – אלמלא משרד האוצר, שהוא כשלעצמו תמך ותרם.

סילבן שלום: אני רוצה באמת להודות לכל מי שנתן לכך יד: הרשות לפיתוח הנגב, הרשות לפיתוח הגליל, כל ראשי הרשויות, כל אותם עובדים, חברי כנסת, שבאו, דחפו, תרמו ונתנו.

סילבן שלום: כמובן, לא דיברתי גם על ההתיישבות, אני אדבר על זה בזמן השאלות.

סילבן שלום: אני מודה לכם.

סילבן שלום: קיבלתי סימנים שצריך לסיים, אז אנחנו עוברים לשלב השאלות.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך על הסקירה המפורטת.

בנימין בן-אליעזר: ראשון השואלים, חבר הכנסת יעקב פרי, בבקשה.

יעקב פרי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני רוצה לברך אותך על פעילותך.

סילבן שלום: תודה.

יעקב פרי: הייתי עד למאמציך ולרצינות שבה לקחת את עבודתך.

יעקב פרי: ברכותי על ההישגים.

יעקב פרי: יש לי שאלה בנושא עמותת "איילים".

יעקב פרי: בסוף השבוע האחרון ביקרתי בנגב, עשיתי סיור בכפרי הסטודנטים של עמותת "איילים".

יעקב פרי: אין ספק שמדובר ביוזמה, לטעמי, מעוררת השראה של צעירים שמגשימים את חזונו של בן-גוריון בכל מה שקשור להתיישבות בנגב ובגליל.

יעקב פרי: העמותה מקיימת ומתפעלת כפרי סטודנטים.

יעקב פרי: בביקור ראיתי, לטעמי, תוצאות נהדרות, ואין ספק שזה לא מעט, ואולי גם בעיקר בזכות הסיוע התקציבי שנתן – –

סילבן שלום: כן.

יעקב פרי: – – משרדך, המשרד לפיתוח הנגב והגליל.

יעקב פרי: הסיוע פסק, כך נאמר לי, לפחות על-ידי המתיישבים, על-ידי הסטודנטים, עם תום תוקפה של החלטת הממשלה בסוף שנת 2012.

יעקב פרי: עכשיו אנחנו כולנו יודעים שאנחנו לפני דיוני תקציב, וכמובן זה תלוי תקציב.

יעקב פרי: שאלתי היא: האם יש איזה תכנון או יש איזו תוכנית בכל זאת להמשיך לסייע, אולי להגביר, אולי להפחית, ואם כן – למה?

יעקב פרי: תודה.

סילבן שלום: עונים על כל שאלה?

בנימין בן-אליעזר: כן.

סילבן שלום: אוקיי.

סילבן שלום: תודה לחבר הכנסת יעקב פרי – ואני מאוד שמח להגיד "חבר הכנסת יעקב פרי" – שהייתה לי הזכות לבקש ממנו לעמוד בראש כנס ישראל לצעירים, והוא עשה זאת, ועמד בראש המועצה הציבורית במשך הרבה מאוד שנים, והוביל את נושא הצעירים.

סילבן שלום: כך שהשאלה הזאת היא לא שאלה שבאה סתם, כי הוא השקיע בנושא הצעירים הרבה מאוד שנים; מכירים אותך בתחום הביטחוני, בתחום הכלכלי, אולי פחות בתחום הזה, ואני רוצה באמת להודות לך על כל התמיכה שנתת לנו בראש ועדת ההיגוי ומה שנקרא המועצה הציבורית, ועל המחויבות שלך לכנס הזה כל שנה.

סילבן שלום: לכן, אם הפן הזה לא ידוע, אז: חבר כנסת יעקב פרי עוסק בנושא צעירים הרבה מאוד זמן.

סילבן שלום: אני זיהיתי את הנושא הזה מתחילת הדרך, הרבה מאוד שנים, כי את כנס ישראל לצעירים הקמתי עוד לפני שהייתי במשרד הזה.

סילבן שלום: המדינה הזאת היא המדינה הכי צעירה בעולם המערבי; חציון הגיל כאן הוא 28.

סילבן שלום: 28.

סילבן שלום: זה דבר מטורף.

סילבן שלום: זה מתאים רק למדינה בעולם השלישי, כי תוחלת החיים שם מאוד נמוכה.

סילבן שלום: אני כל הזמן אמרתי שתהיה מפלגת צעירים בבחירות הקרובות, אבל – כנראה לא הייתה מפלגת צעירים, אבל היו מפלגות שענו על נושא הצעירים, ולכן הצעירים הצביעו בעבורן.

סילבן שלום: אבל אמרתי שלא יהיה מנוס ממפלגת צעירים כי צריך להבין – בין הגילים – "גילים" צריך להגיד?

סילבן שלום: לא "גילאים"?

סילבן שלום: – בין 18 ל-35 – אנחנו מדברים על כמעט 30% מהאוכלוסייה.

סילבן שלום: 28%-27% מהאוכלוסייה נמצאים בקבוצת הגיל הזאת.

סילבן שלום: זה דבר שהוא פשוט דמיוני; וזה רק הולך ומתרחב ומתפתח.

סילבן שלום: לפי סקר שעשה האו"ם, לפי דוח של האו"ם מ-2009, סין עומדת לאבד 400 מיליון בני-אדם ב-30 השנים הקרובות, כי כל שני בני-זוג מביאים אחד; רוסיה עומדת לרדת ל-100 מיליון.

סילבן שלום: היא כבר איבדה עשרות מיליונים והיא תאבד עוד כמעט 50 מיליון, כי שיעור הילודה שם הוא 0.7.

סילבן שלום: אבל שיעור הילודה היחיד בעולם שעולה הוא דווקא של הקבוצה היהודית שחיה בארץ-ישראל.

סילבן שלום: יגידו מייד "חרדים", ומייד יגידו "מתנחלים", אבל לא רק.

סילבן שלום: כנראה גם חילונים, בגלל שיעור גירושים גבוה או מסיבות אחרות, יש אצלם יותר ילדים, יותר צעירים.

סילבן שלום: אני אומר את זה כי אני מאמין בקבוצה הזאת.

סילבן שלום: אנחנו השקענו 20 מיליון שקל בכפרים האלה.

סילבן שלום: מאוד התאהבנו גם במתן וגם בדני, שמובילים את הנושא הזה של "איילים".

סילבן שלום: יש 16 כפרים של סטודנטים.

סילבן שלום: 16 כפרים, שזה דבר דמיוני, מה שזה עושה ליישובים עצמם.

סילבן שלום: אבל לצערנו הרב – אני רוצה לתת דוגמה איך ביורוקרטיה יכולה לפעמים להרוג.

סילבן שלום: יושב כאן ראש עיר, מאיר כהן, שיש לו כפר סטודנטים מדהים, וכפר הסטודנטים הזה – כאשר אנשים מסיימים את הלימודים שלהם אחרי שלוש שנים או ארבע שנים, אם הם למדו במסלול של ארבע שנים, הם רוצים להישאר במקום.

סילבן שלום: כאשר הם רוצים להישאר במקום אומרים להם: לא, זה רק לסטודנטים.

סילבן שלום: הוא אומר: טוב, אני רוצה להישאר לגור בדימונה; אומרים לו: כן, אז תמצא דירה להשכרה.

סילבן שלום: אבל מה לעשות ש"דימיונה" הזאת הגיעה כבר ל-40,000 תושבים, ואין דירה להשכרה.

סילבן שלום: אין כמעט דירה להשכרה בדימונה.

סילבן שלום: אבל גם אם הם מוצאים דירה להשכרה, הם רוצים לגור ליד החברים שלהם.

סילבן שלום: אז מה אמרנו?

סילבן שלום: שאנחנו נקים איזה מתחם שיאפשר לצעירים האלה לקבוע את עתידם ואת גורלם בדימונה.

סילבן שלום: העברנו החלטה במינהל שמאפשרת להציב מבנים יבילים על שטחים חומים, כדי להביא אותם לגור שם.

סילבן שלום: מה קורה?

סילבן שלום: בגלל סכסוכים פוליטיים פנימיים בדימונה רצים אנשים והולכים ומגישים תלונות – ולא יכולנו ליישב את הצעירים האלה שם.

סילבן שלום: אנחנו נאלצים להעביר את המבנים האלה – לא שלא רוצים שזה יהיה בירוחם, אנחנו רוצים – אבל בירוחם מוכנים לקלוט אותם.

סילבן שלום: סתם לתת המחשה מה קורה לפעמים בשלטון המקומי ובדברים שהם בעייתיים.

סילבן שלום: לסיכום, השקענו 20 מיליון שקל, ההחלטה תחודש מייד עם הממשלה הקרובה, פשוט אי-אפשר כי על-פי החוק כשאין תקציב צריך לעשות 1 חלקי 12 מהתקציב שאושר, ואין לנו אפשרות לחדש את ההחלטה, אבל אני בטוח שכל שר שיהיה במשרד הזה יחדש את ההחלטה הזאת.

סילבן שלום: כפרי הסטודנטים הם דבר מדהים.

סילבן שלום: אני אעקוב אחרי זה בכל מקרה, אני בטוח שגם אתה.

בנימין בן-אליעזר: תודה.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת ישראל חסון – אינו נוכח.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: שלום, אדוני היושב-ראש, השר לפיתוח הנגב והגליל, אני רוצה להגיד לך תודה גדולה.

מאיר כהן: אני חושב שראוי שתהיה בכולנו הכרת הטוב, ומה שעשית ביישובים שמהם אנחנו באים, בדימונה ובנגב, אני חושב שגם מצנע יסכים אתי, וגם בגליל – הייתה עבודה מצוינת.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד שאחד הדברים שאפיינו את המשרד שלך הוא שלא משנה מתי התקשרו, אתם הגבתם והגעתם.

מאיר כהן: פה ראוי גם להזכיר את המנכ"לית – אתה בטח תמשיך ותזכיר אותה – –

סילבן שלום: בוודאי, בסוף.

סילבן שלום: יש לי שורה – – –

מאיר כהן: – – שהייתה ביישובים שלנו בכל שעה יחד אתך, והשיח היה מרתק.

מאיר כהן: באמת, השיח היה מרתק, ואני, כשאני מחזיק את החוברת הזאת אני בהחלט יכול להעיד שכל דבר שנכתב הוא אמיתי, וזה לא איזה הצגה אחת גדולה.

מאיר כהן: יחד עם זה, השבוע אני ביקרתי בלקיה, ביום חמישי, סיירתי כל היום בלקיה ועמדתי על הקושי הגדול של הבדואים בנגב, וחשבתי להציע לשר הבא – ולהכניס את זה כחלק מהעבודה של המשרד – לשים דגש גדול מאוד על החינוך, דווקא על החינוך; שאר הדברים – – – דווקא על החינוך באותם יישובים בדואיים.

מאיר כהן: האם המשרד שבראשו אתה עומד חשב על הנקודה הזאת בתוכנית לשנים הבאות?

סילבן שלום: כן.

סילבן שלום: תודה.

סילבן שלום: קודם כול, אני כבר מקדים את אחמד טיבי, אבל – אין ספק שהוא פנה אלי הרבה פעמים גם בתחומים האלה, ואפילו פעם העברתי לו את הסיכום של כל מה שעשינו – גם דברים שהוא ביקש, וגם דברים שהוא לא ידע.

קריאה: מי זה "הוא"?

סילבן שלום: אחמד טיבי.

סילבן שלום: היה גם טלב אלסאנע, וגם לו צריך להגיד מילה טובה, אף-על-פי שכנראה הזזתם אותו הצדה, אבל זה סיפור אחר.

סילבן שלום: בכל מקרה, כל היישובים הבדואיים יש בהם מרכזי מצוינות.

סילבן שלום: כל היישובים.

סילבן שלום: אין יישוב בדואי אחד שאין בו מרכז מצוינות.

סילבן שלום: אין בכל היישובים היהודיים, אבל עמדתי על כך שיהיו מרכזי מצוינות.

סילבן שלום: עכשיו, מה זה מרכזי מצוינות?

סילבן שלום: זה לימודי מתמטיקה, לימודי מדעים, לימודי אנגלית, הכנה, הכשרה לבחינות חיצוניות; כל הדברים האלה נעשים.

סילבן שלום: כך שאם אני אוסיף לזה את הכיתות החכמות שהכנסנו ביישובים האלה, ואם אני אכניס את הפרויקטים החינוכיים הרבים שעשינו גם אצלך, ואת מרכזי הצעירים, כמובן, שהקמנו גם ברהט וגם בחורה, וגם במקומות נוספים – הדברים האלה הם פועל יוצא של ראייה אחת – אין מבחינתי הבחנה בין יישוב כזה לבין יישוב אחר, ואתה זוכר, כשעשינו את טקס הפרידה ממך – טקס הפרידה ממך לפני שבוע ימים – מה אמר לי ראש מועצת לקיה?

סילבן שלום: אתה זוכר מה הוא אמר?

סילבן שלום: סליחה שאני מעיד על עצמי, אבל הוא אמר: אתה היחיד שגם מבטיח וגם מקיים; בנוכחות כל מי שהיה שם.

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: כי הוא אומר: לא האמנתי, הרי תמיד אומרים לי, קח, קח – בסוף, אני בדואי, ערבי – לא ייתנו לי.

סילבן שלום: אמרתי, אין דבר כזה, ובסופו של דבר הבאנו את הדברים ועשינו אותם, והכול מתוך מחשבה שגם לילדים שם מגיע בדיוק כמו לאחרים.

בנימין בן-אליעזר: תודה לך.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת עמר בר-לב.

עמר בר-לב: אדוני השר, ראשית רציתי באמת לברך אותך אישית ואת משרדך על התמיכה, על הדחיפה, על המשיכה של תנועת "אחריי!" בפעילותה בפריפריה לחיבור הנוער הישראלי למרכז ההוויה הציונית.

עמר בר-לב: בעינינו מרכז ההוויה הציונית זה בין היתר דמוקרטיה, סובלנות, עזרה הדדית.

עמר בר-לב: אני גם מבקש שתודה בשמי לכל עובדי משרדך.

עמר בר-לב: תודה רבה.

סילבן שלום: תודה לך, חבר הכנסת בר-לב.

סילבן שלום: אמרתי כבר בדברי שהמפעל הזה הוא אחד המפעלים הנהדרים של הציונות ושל הישראליות, ותיארתי, אני חושב, בצורה שתואמת את המציאות, מה בעצם קורה עם הצעירים שמגיעים ממקומות קשים ולא רוצים לשרת, ומגיעים עם תובנה שהמדינה לא נתנה לי אז אני לא אתן למדינה.

סילבן שלום: לפעמים זה גם ממצוקות כלכליות.

סילבן שלום: אבל אתם מצליחים להוביל את הילדים האלה לחשיבה אחרת – שבעצם כל אחד יכול.

סילבן שלום: ואני מאוד שמח שהייתה לי האפשרות לתת לפרויקט שכבר קיים, אבל להרחיב אותו בצורה כל כך משמעותית בעשרות רשויות בנגב ובגליל.

סילבן שלום: ועל כך שא ברכה, אתה וכל העושים במלאכה, כי, באמת, עשיתם עבודה – אתם עדיין עושים – עבודה נהדרת.

עמר בר-לב: תודה רבה.

עמר בר-לב: שאלתי: כידוע, חברת כי"ל היא אולי המעסיק הגדול ביותר בנגב; מעסיקה סדר-גודל של 5,000 עובדים.

עמר בר-לב: ויש שמועות שיש מגעים בין בעלי חברת כי"ל לחברת "פוטאש" על מכירת החברה או האחזקות שלהם.

עמר בר-לב: כידוע, למדינת ישראל יש מניית זהב בחברת כי"ל, מתוך הסיבות הברורות – שמדובר במשאבי מדינת ישראל, המשאבים הטבעיים של מדינת ישראל.

עמר בר-לב: ושאלתי: עד כמה משרדך מודע למגעים האלה?

עמר בר-לב: במידה שהמשרד מודע, עד כמה הוא מעורב ומהי המדיניות שהוא הולך להוביל?

עמר בר-לב: הייתי שמח להוסיף נקודה נוספת: חברת "פוטאש" מחזיקה ב-25% בעלות על חברת ה"כי"ל" הירדנית ו-20% מהשוק העולמי בתחום.

עמר בר-לב: ולכן יש כאן, לכאורה לפחות, פוטנציאל לניגוד אינטרסים בין המדיניות של חברת "פוטאש" העולמית לבין האינטרס של מדינת ישראל ושל העסקת עובדים בדרום הארץ.

עמר בר-לב: אשמח לשמוע את התייחסותך.

עמר בר-לב: תודה.

סילבן שלום: קודם כול, כמובן, הנושא מוכר.

סילבן שלום: אף שבחלוקת הסמכויות בממשלה הנושא הזה שייך למשרד האוצר או למשרד התמ"ת – אבל אין ספק שהעובדים, תושבי הנגב, הם שייכים אלי.

סילבן שלום: כך שמהבחינה הזאת אני מעורב, אף שהסמכות לא נמצאת במשרדנו שלנו.

סילבן שלום: אנחנו נפגשנו כבר כמה פעמים עם ראשי הוועדים שם, כמובן בראשות מר לנקרי ארמונד, יושב-ראש ועד עובדי "מפעלי ים-המלח", ואבנר בן-סניור, יושב-ראש ועד עובדי "תרכובות ברום", ועם הוועדים; הכול מתוך מטרה להביא לכך שמדינת ישראל תפעל כבעלים עם מניית זהב.

סילבן שלום: מצד אחד, כמובן, משקיעים לא יכולים להיות במצב שהם לא יוכלו לממש את השקעתם.

סילבן שלום: אם הם קנו משהו ואם הם ירצו יום אחד לממש את ההשקעה הזאת, הם יהיו תקועים עם ההשקעה לכל החיים.

סילבן שלום: זה כמובן קצת בעייתי.

סילבן שלום: מצד שני, אנחנו כמובן לא סתם אישרנו מניית זהב בתהליך ההפרטה של כי"ל, שהיה עוד בתחילת שנות ה-90; אז מניית הזהב הזאת נועדה לשמור על אוצר המדינה, וכמובן, האוצר הזה הוא אותו משאב טבע ששייך לכל אחד מאתנו, גם בדור הזה וגם בדורות הבאים.

סילבן שלום: אנחנו לא יכולים להתעלם מהדורות באים.

סילבן שלום: זה נכון שאי-אפשר להעביר את ים-המלח ולקחת אותו למקום אחר.

סילבן שלום: כי אני גם אומר שלא צריכים – את האמת, כשגם מדברים על קרקעות ברפורמת הקרקעות – "יקנו סעודים, יקנו זה".

סילבן שלום: אני אומר: מה, והם ייקחו את הקרקע ויעבירו אותה לסעודיה?

סילבן שלום: לא.

סילבן שלום: גם את ים-המלח אי-אפשר להעביר למקום אחר, לקנדה.

סילבן שלום: אבל יש שם עובדים שמשתכרים יפה.

סילבן שלום: המפעלים האלה עושים הכנסה יפה, וראש הממשלה הודיע כבר יותר מפעם אחת שהממשלה תממש את מניית הזהב שלה.

בנימין בן-אליעזר: תודה לך.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת ישראל חסון.

ישראל חסון: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

ישראל חסון: אדוני השר, קודם כול, אני מצטרף לברכות שהיושב-ראש בירך אותך.

ישראל חסון: זכיתי בארבע השנים האלה לעבוד בשיתוף פעולה מלא וקשוב מצדך.

ישראל חסון: יש לי שתי שאלות קצרות.

ישראל חסון: בעצם, בקשה ושאלה.

ישראל חסון: יש נושא משותף שאנחנו עסקנו בו: הסיפור של חווֹת הבודדים.

ישראל חסון: אם אפשר לבקש ממך – שלפני תום הקדנציה תיכנס בעובי הקורה בשבוע הזה ותסיים, משום שהדברים לא מתקדמים בקצב שאתה התכוונת אליו.

ישראל חסון: השאלה השנייה, שלטעמי היא השאלה הדרמטית בנגב, זה סוגיית פתרון בעיית הבדואים.

ישראל חסון: אני חושב שזו שאלת המקרו של הנגב, היא אחת השאלות הכבדות ביותר שיש, והייתי מאוד שמח לשמוע מה דעתך על המסלול שאנחנו נמצאים בו.

ישראל חסון: תודה.

סילבן שלום: תודה, חבר הכנסת ישראל חסון.

סילבן שלום: זה לא שאני מודה לכל אחד כי הוא מודה לי, אבל ישראל חסון עשה הכול כדי להכשיר את חווֹת הבודדים בנגב.

סילבן שלום: הוא הגיש הצעת חוק פרטית, ובהצעת החוק הפרטית הזאת, שאנחנו הצטרפנו אליה, בסופו של דבר נקבע שתוקם ועדה לבחון את העניין הזה ולתת את ההיתרים, שמי שמוסמך לעשות את זה הוא השר לפיתוח הנגב והגליל, שבקדנציה הזאת זה אני.

סילבן שלום: ישנן כ-35 חוות בודדים שהוקמו ללא היתר.

סילבן שלום: חלקן רחוקות מאוד מהשטח שהוקצה להן, חלקן האחר נמצאות קרוב לשטח שהוקצה להן, וחלקן נמצאות בשטח שהוקצה להן ממש.

סילבן שלום: אבל הן כמובן פיתחו את המקום והפכו את זה גם למקום כלכלי.

סילבן שלום: רבותי, מדובר בנגב, במקום מרוחק, שאנשים לא גרים בו.

סילבן שלום: ולצערי הרב, בגלל טענות מטענות שונות, החליטו במשרד המשפטים להוציא את כל החוות האלה למכרזים, ובעצם אנשים שגרים שם 20, 30 ו-40 שנה, היו אמורים להפסיד את כל השקעתם ואת כל עמל חייהם.

סילבן שלום: ואני יכול לומר לך, חבר הכנסת חסון, שהצעת החוק הזאת סייעה, נכון לעכשיו, לכך שהצלחנו להכשיר 13 חוות.

סילבן שלום: ואני חושב ש-13 החוות האלה לא היו מוכשרות אלמלא החוק.

סילבן שלום: נכון שיש 20 חוות שעדיין לא הוכשרו, אבל אני עשיתי הכול כדי להרחיב, וגם עם היועצים המשפטיים.

סילבן שלום: כמו שאתה יודע, היועץ המשפטי במשרד כפוף למשרד המשפטים, ושם עשו הכול, לצערי הרב, כדי להקטין ולצמצם למינימום את מספר החוות שיוכשרו.

סילבן שלום: הכשרנו 13 חוות, אנחנו נמצאים בתהליך מאוד מתקדם של חוות נוספות, אבל כל עוד הדבר הזה לא מגיע לידי מימוש, לא יכולנו לעשות.

סילבן שלום: אתה יודע שלפני הבחירות – כדי שלא יגידו שאני עושה אחרי הבחירות – עשינו ישיבה אחרי ישיבה אחרי ישיבה אחרי ישיבה, כדי שאני אוכל להכשיר את זה.

סילבן שלום: מובן שלאחר הבחירות האפשרות הרבה יותר מצומצמת.

סילבן שלום: אם יש עוד משהו לעשות בשבוע הזה, אני כמובן אעשה.

סילבן שלום: אני לא בטוח שזה אפשרי.

סילבן שלום: אבל אנחנו יצרנו תשתית שתאפשר להכניס, לטעמי, את רוב-רובן של החוות לתוך אותו מערך היתרים, ולאפשר לציונים האידיאולוגיים האלה להמשיך לגור שם ולהיות אבן שואבת לרבים אחרים.

סילבן שלום: לגבי הנושא של הבדואים – הממשלה קיבלה הצעת החלטה לפי הצעתו של השר בגין, לפני כשבועיים ימים.

סילבן שלום: הממשלה אישרה את ההצעה שהשר בני בגין הביא.

סילבן שלום: יש אליה התנגדות.

סילבן שלום: הייתה אליה התנגדות גם בממשלה.

סילבן שלום: יש התנגדות גם של חלק מהקהילה הבדואית.

סילבן שלום: אבל המטרה היא להגיע למצב שבסופו של דבר אפשר יהיה להגיע להסדרה.

סילבן שלום: זה לא מה שקורה – מה שקורה היום זה לא מה שקרה בשנות ה-70 ובטח גם לא בשנות ה-40.

סילבן שלום: כי כאשר הקימו את רהט – אם היו רוצים להקים אותה היום, זה לא היה עובד.

סילבן שלום: אבל אז, שם, באו לכמה ראשי שבטים, ובסופו של יום הקימו את רהט.

סילבן שלום: זה תמיד מזכיר לי את הסיפור שסיפר נשיאנו, שאני לא יודע אם הוא צ'יזבט או לא.

סילבן שלום: אבל הוא מספר שב-1948 הגיעו כל ראשי השבטים הבדואיים לבן-גוריון ואמרו לו: אדוני, "ראיס אל-דוולה", "ראיס אל-וזאא", אנחנו רוצים להתגייר.

סילבן שלום: להתגייר.

סילבן שלום: אמר להם: תשמעו, אני לא אדם דתי, אני אשאל את שר הדתות.

סילבן שלום: פנה לשר הדתות, ואמר לו שר הדתות: תראה, אני פוליטיקאי, אני צריך לשאול את הרב הראשי.

סילבן שלום: בא לרב הראשי, הרב הראשי אמר לו: תשמע, אני מוכן שכולם יתגיירו, אבל כל אחד בנפרד.

סילבן שלום: בא בן-גוריון לראשי השבטים ואמר: כל אחד צריך בנפרד.

סילבן שלום: אמרו לו: תודה רבה, הבנו.

סילבן שלום: אתם היהודים, אי-אפשר אתכם שום דבר.

סילבן שלום: אז אני אומר, שמעון מספר את זה פעם אחר פעם, שזה מה – – –

קריאה: – – – המשפט האחרון הוא שקר וכזב.

סילבן שלום: מה?

טלב אבו עראר: – – –

אחמד טיבי: רק המשפט האחרון?

טלב אבו עראר: אף בדואי לא מוכן להתגייר – – –

סילבן שלום: לא להתרגז.

סילבן שלום: לא להתרגז.

סילבן שלום: לא להתרגז.

טלב אבו עראר: בושה וחרפה.

אחמד טיבי: המשפט האחרון הוא – – –

סילבן שלום: לא להתרגז.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מוכנים עכשיו לגייר את כולם.

סילבן שלום: לא להתרגז.

סילבן שלום: אני הבאתי כאן ציטוטים של תופיק טובי.

טלב אבו עראר: זה גם לא נכון.

סילבן שלום: אתה שומע טוב – של תופיק טובי.

סילבן שלום: ציטוטים מ"דברי הכנסת", יחד עם מאיר וילנר ומיקוניס – –

משה גפני: – – –

סילבן שלום: – – שהוא תובע מבן-גוריון לגייס את כל הצעירים הערבים, כולל הנשים, וטוען שהעובדה שבן-גוריון לא רוצה לגייס אותם היא גזענות לשמה.

סילבן שלום: נכון או לא, אחמד טיבי?

סילבן שלום: העברתי לך את זה או לא?

אחמד טיבי: – – – מעל הדוכן לציין את זה.

סילבן שלום: אמרתי מעל הדוכן והראיתי לך את "דברי הכנסת", ולא האמנת.

טלב אבו עראר: – – – שייתן.

סילבן שלום: העברתי לך.

סילבן שלום: אתן לך את זה.

סילבן שלום: היו כנראה מנהיגים אחרים פעם, שלא רק שהיו בעד שירות לאומי, או בעד אולי לרצות אפילו להתייעל, אבל אני מקווה שיגמרו את העניין.

סילבן שלום: יש עוד שאלה, אדוני היושב-ראש?

בנימין בן-אליעזר: בטח שיש.

סילבן שלום: אה, יש עוד הרבה שאלות.

סילבן שלום: אוקיי.

בנימין בן-אליעזר: ודאי.

סילבן שלום: תודה רבה.

סילבן שלום: אין בעיה.

סילבן שלום: סליחה.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: אתה רק מקבל מחמאות, מה אכפת לך?

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר – –

אלעזר שטרן: – – זה בהמשך הסוגיה על הגיור?

ישראל חסון: לא.

אלעזר שטרן: לא, אני יכול לתרום לזה גם.

דוד אזולאי: – – –

אלעזר שטרן: בהמשך למחמאות, כמובן שאני מצטרף אליהן, וגם אצלנו ביקרת.

אלעזר שטרן: אני שומע שיש משא-ומתן קואליציוני ומדברים על התנחלויות, ועל גידול טבעי, ואני גר בהתנחלות 30 שנה, בגליל, ושם כבר עצרו את הגידול הטבעי.

אלעזר שטרן: עכשיו, השר, אתה יודע את זה; ב-800,000 שקל יש אצלנו הקפאה.

אלעזר שטרן: הדור שלנו, הדור של הילדים שלנו, אין להם שום סיכוי להגיע לבית שאנחנו הקמנו אותו, עשר משפחות, לפני 30 שנה, והיישוב מצליח.

אלעזר שטרן: המשמעות היא הרס היישובים האלה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, יבואו אנשים שאולי יכולים להרשות לעצמם לשים 800,000-700,000 שקל לפני ששמים אבן אחת על המגרש.

אלעזר שטרן: הילדים שלנו לא יהיו שם והיישובים ייבלו, והמשמעות של איך ייראה הגליל – אני יודע שהיא ברורה לך.

אלעזר שטרן: כיוון שאמרת קודם בהתייחסות לנגב, שתושבי הנגב הם שלך, גם אם יש הרבה משרדי ממשלה שמטפלים, אני בטוח שהאמירה הזאת נכונה גם לגבי תושבי הגליל – –

סילבן שלום: בוודאי.

אלעזר שטרן: – – והייתי שמח אם תוכל להיות איש בשורה.

אלעזר שטרן: תודה.

סילבן שלום: תודה רבה.

סילבן שלום: תודה רבה, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

סילבן שלום: אכן הייתי ביישוב שהוא אחד היישובים המשגשגים והטובים והמוצלחים ביותר שיש באזור, ואין ספק שמדובר באוכלוסייה חזקה, מבוססת, והאפשרות של הצעירים להמשיך ולגור ביישוב עצמו היא כמובן מצומצמת.

סילבן שלום: למרות זאת, כמו שאתה יודע, יש החלטה שהעברנו במינהל, שמי שרוכש שטח אדמה אצלכם באזור – תלוי אם זה אזור עדיפות ב' או א' – זכאי למענק של בין 50,000 שקל ל-100,000 שקל.

סילבן שלום: המענק הזה קיים, שריר, לצערי הרב, ב-2013 ההחלטה הזאת לא המשיכה – אבל מייד אחרי שתוקם ממשלה היא תימשך.

סילבן שלום: האוצר מפעם לפעם מנסה להקפיא את זה.

סילבן שלום: באזור יותר למעלה, בגליל העליון, ששם עלות הקרקע היא אפס, שם אנחנו משתתפים בעלויות פיתוח עד 160,000 שקל.

סילבן שלום: בבנייה רוויה יש הרי השתתפות של עד 100,000 שקל – – –

אלעזר שטרן: – – –

סילבן שלום: יפה.

סילבן שלום: רגע.

סילבן שלום: לא כולם צריכים לגור בצמודי קרקע – –

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: נכון.

סילבן שלום: – – יש גם בנייה רוויה.

סילבן שלום: בבנייה רוויה זה עד 100,000 שקל, בבנייה צמודת קרקע יש השתתפות של בין 50,000 שקל ל-100,000 שקל.

סילבן שלום: אני מדבר – הכול על הגליל.

סילבן שלום: ובאזור מה שנקרא "קו העימות", למעלה, יש עד 160,000 שקל השתתפות בעלויות פיתוח, כי שם הקרקע היא אפס.

סילבן שלום: כך שאין ספק שיש לנו מטרה גדולה שהצעירים יישארו שם.

סילבן שלום: גם בנושא התעסוקה – קודם לא אמרתי, דיברתי יותר על הנגב – עשינו יריד במגדל-העמק, לא רחוק ממך.

סילבן שלום: עשינו יריד במגדל-העמק, ושם הצענו קרוב ל-3,000 מקומות עבודה בכל האזור.

סילבן שלום: אתה שומע טוב?

סילבן שלום: 3,000 מקומות עבודה.

סילבן שלום: לא רק מקומות עבודה כמאבטחים במקום כזה או אחר – וחס וחלילה, זאת עבודה ראויה – אלא גם בהיי-טק ובתחומים אחרים, הכול כדי לאפשר לצעירים להיות שם.

סילבן שלום: ואני מאוד מאוד מקווה שאנחנו נוכל, דרך תעסוקה, דרך חינוך, דרך שדרוג מערכת הבריאות – תיארתי קודם את כל שדרוג מערכת הבריאות, הקמת בית-ספר לרפואה בצפת, 5,000 בשלב הראשון, 10,000 בהבשלה – – עניין של מקומות עבודה, רכבת עד לכרמיאל, שזה ממש אצלך.

סילבן שלום: רכבת עד לכרמיאל – אתה יודע מה אמר ראש עיריית כרמיאל?

סילבן שלום: סליחה שאני אומר את זה, אבל זה לא העניין שלי, כי אני מאוד מקווה שבמשא-ומתן הקואליציוני באמת יהיה כך: כשחנכנו את הפרויקט של הנדסאי רכבות הוא אמר: תראה, זה שאנחנו, ראשי הרשויות, כמו שאמר מאיר כהן, יודעים שעשית לנו, ואתה בשבילנו גדול, זה כן.

סילבן שלום: אבל דבר אחד יוכיח את כל העשייה הזאת של ארבע השנים, שכאשר יהיה משא-ומתן קואליציוני, כל מפלגה – לא תהיה מפלגה אחת שבמשא-ומתן לא תתבע את המשרד לפיתוח הנגב והגליל כאחד המשרדים שלה.

סילבן שלום: וזה דבר שלדעתי מעיד על הכול.

סילבן שלום: כי אם הצלחנו להביא 1.7 מיליארד שקל בארבע השנים האלה, אין ספק שזאת השקעה שהיא השקעה אדירה, והמטרה שלנו היא צעירים.

סילבן שלום: דיברתי על פרויקטים של כפרי סטודנטים כדי להשאיר אותם, מלגות מוטות תעסוקה כדי להשאיר את הצעירים שם במקומות עבודה יחד עם אותם יזמים.

סילבן שלום: אם תהיה רכבת לכרמיאל, כאשר היא תהיה, וניהלנו קמפיין אדיר על העניין הזה, זה יאפשר לצעירים גם לעבוד בחיפה או במרכז הארץ ועדיין לגור אצלך, ואני מאוד מקווה שהעשייה שלך, שהיא עשייה מבורכת שם, באזור כולו, תימשך.

בנימין בן-אליעזר: תודה לך.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, תחילה אני מברך אותך.

מסעוד גנאים: הייתי אצלך אולי פעם או פעמיים בעניין פרויקט בית-נטופה, של הניקוז וההשקיה, ורציתי לשאול, באמת, מאחר שהמשרד שלך מטרתו חיזוק הפריפריה, והפריפריה זה גם ערבים, שלפי דעתי הם לא רק פריפריה גיאוגרפית, אלא גם חברתית, או כלכלית, או תרבותית, ולכן רציתי לשאול מה חלקם, באמת, של היישובים הערביים, בגליל, בנגב, בתקציב של משרדך ובכל הפרויקטים.

מסעוד גנאים: רק עכשיו קראתי קצת על המשרד ועל הפעילות שלו.

מסעוד גנאים: למה אני שואל את זה?

מסעוד גנאים: כי בהתחלה באמת – והיה לנו ויכוח על זה, נדמה לי – צוטטת או אמרת שהמטרה שלנו להעביר, או ש-300,000 יהודים יהיו בגליל, משהו כזה, ואז אמרתי על העניין שזה – המטרה אז היא ייהוד הגליל.

מסעוד גנאים: אתה אמרת: לא.

מסעוד גנאים: מאחר שהמילה "פיתוח", יש לנו ניסיון מר אתה, אנחנו הערבים, כי בשנות ה-70, כאשר הפקיעו אלפי דונמים בגליל, אמרו שהמטרה היא פיתוח הגליל, אז בזיכרון שלנו כל פיתוח הוא ייהוד, משום שרוצים לעודד את היהודים כדי שיהיו רוב בגליל.

מסעוד גנאים: בגלל זה שאלתי מה חלקו, באמת, של המגזר הערבי – של היישובים הערביים – בתקציבים ובפרויקטים של המשרד שלך.

מסעוד גנאים: תודה.

סילבן שלום: תודה רבה, חבר הכנסת גנאים; אני כבר עונה על השאלה של אחמד טיבי, כי היא תהיה באותו כיוון.

סילבן שלום: תראה, גם אתה אמרת לי, וגם אחמד טיבי, וצריך להזכיר גם את טלב אלסאנע – כל מי שרצה קיבל את כל הפרויקטים, שבחלקם הוא היה בין התומכים והדוחפים, חלקם הוא אפילו לא ידע על קיומם, אז אני אמנה לך – מה לעשות, הרי באתי מוכן לעניין הזה – אני לא זוכר כל פרויקט.

סילבן שלום: זיכרון יש לי, ולמרות זאת הבאתי את זה.

סילבן שלום: אנחנו הקמנו מבני תרבות וקהילה, שיפצנו מוסדות ציבור למגזר והשקענו בשורה ארוכה של יישובים, רק לדוגמה, טורעאן, דיר-חנא, כפר-יאסיף ואחרים, בנצרת כמובן גם את אולם התרבות.

סילבן שלום: מרכזי תעסוקה – פתחנו מרכזי תעסוקה בכל האזור, של הבדואים בנגב, לא רק גליל יש לנו כמובן, כמובן בשגב-שלום שלושה מרכזי תעסוקה, הכול במטרה לייצר שם מקומות עבודה, והדברים האלה נעשים כאשר יש המון המון נשים בדואיות שבפעם הראשונה יוצאות לעבודה.

סילבן שלום: אני יזמתי – אני – פרויקטים תיירותיים, כך שכל מי שנוסע לים-המלח יעצור בצד הדרך; או לים-המלח או כשהוא חוזר מים-המלח, ששם יעשו מאהל שבו יוכלו האוטובוסים לעצור כדי לאפשר להם לרכוש מהעבודות שאותן נשים עושות שם, ואנחנו מדברים על דבר נפלא שקורה שם.

סילבן שלום: אזורי תעשייה – באזור רהט-להבים–בני-שמעון השקענו עשרות מיליונים, יחד עם משרד התמ"ת, שדרגנו את אזורי התעשייה הוותיקים בשגב-שלום, בסח'נין ובכפר-כנא, וכמובן צירפנו אותם גם למינהלות.

סילבן שלום: קריה שיקומית בתל-שבע שעליה דיברתי קודם.

סילבן שלום: הקריה נמצאת בבנייה מתקדמת, ואני מעריך שבתוך זמן קצר הקריה השיקומית הזאת תהיה.

סילבן שלום: חווה אקולוגית בוואדי-עתיר.

סילבן שלום: ואדי-עתיר – זה נמצא בנגב.

סילבן שלום: ואני רוצה להגיד לכם שאני נסעתי במיוחד לניו-יורק, ואתם לא תאמינו.

סילבן שלום: בבוקר שישי ארוחת בוקר עם נשים יהודיות מניו-יורק כשמטרת המפגש זה תרומות לפרויקט החווה האקולוגית בוואדי-עתיר.

סילבן שלום: שומעים טוב?

עליזה לביא: למה לא להאמין?

סילבן שלום: לא, כי אומרים: נשים יהודיות בניו-יורק, מה, הן יתרמו לחווה אקולוגית בוואדי-עתיר?

סילבן שלום: וכל אחת מהן הוציאה פנקס צ'קים והוציאה צ'ק לטובת הפרויקט הזה.

סילבן שלום: ותשאלו את ד"ר אלנבארי.

סילבן שלום: הרי מה זה הפרויקט של החווה האקולוגית?

סילבן שלום: זה לנצל את היתרונות הבדואיים.

סילבן שלום: כל העניין של החקלאות העתיקה – איך עושים את זה?

סילבן שלום: זה דבר פשוט מדהים, והדברים האלה נעשים בצורה נפלאה.

סילבן שלום: תוכנית לעידוד מצוינות – כמו שאמרתי קודם, התוכנית הזאת קיימת בכל המגזר הבדואי.

סילבן שלום: תגבור לימודי פסיכומטרי, העצמה של מתמטיקה, מדעים, אנגלית, מחויבות קהילתית.

סילבן שלום: שמונה רשויות מקומיות, כל הרשויות המקומיות הבדואיות נמצאות בפרויקט הזה.

סילבן שלום: חיזוק והעצמה של יישובים דרוזיים וצ'רקסיים בגליל.

סילבן שלום: הפעלת מרכזי נעורים ביישובים הדרוזיים והצ'רקסיים למשך ארבע שנים.

סילבן שלום: צירוף רשויות דרוזיות למינהלות אזורי התעשייה המשותפים, פעילות למיתוג תיירות למען אותם יישובים ויישובים נוספים, כמו פסטיבל הזית והפסטיבלים הנוספים של אלה שעוסקים בתחום.

סילבן שלום: פתרון מצוקת הדיור של חיילים משוחררים במגזר המיעוטים, סבסוד קרקעות לחיילים משוחררים במגזר הלא-יהודי.

סילבן שלום: מגרשי ספורט – הקמנו מגרשי ספורט בכל היישובים, גם היישובים הדרוזיים, הצ'רקסיים, ויישובי מיעוטים נוספים.

סילבן שלום: הקמנו מרכזי צעירים בבית-ג'ן, ברהט, בחורה, ואנחנו עכשיו עובדים על הקמת מרכזים נוספים ביישובים הנוספים.

סילבן שלום: הקמת כיתות חכמות.

סילבן שלום: כל היישובים הערביים בגליל – נכנסו כולם.

סילבן שלום: כל אחד לפי יכולתו ולפי גודלו – נכנסו לתוך המכלול הזה.

סילבן שלום: זאת טכנולוגיה שלא קיימת במרכז הארץ, היא קיימת רק בגליל ובנגב, והכנסנו את זה לכל היישובים שנמצאים בגליל מתוך מחשבה שהילדים שלומדים בגליל, גם כמובן בנגב, צריכים לקבל את אותם תנאים בדיוק.

סילבן שלום: לגבי הבדואים – ואני בכוונה מסתכל גם עליך שם – כל שמונה הרשויות הבדואיות בנגב: רהט, לקיה, חורה, ערערה, שגב-שלום, תל-שבע, כסייפה ואבו-בסמה, כולן רושתו בכיתות חכמות, כולן, אז כך שגם הדבר הזה צריכים לדעת אותו.

סילבן שלום: ויישובים נוספים, אני רק אמנה חלק מהם: אבו-סנאן, שפרעם, סח'נין, מע'אר, יפיע, כפר-כנא, תמרה, פקיעין, דבורייה, כפר-יאסיף, אלבטוף, שיבלי, כסרא-סמיע, בית-זרזיר, ועוד יישובים רבים נוספים.

סילבן שלום: "ססמה לכל תלמיד" – אותו פרויקט שדיברתי עליו, של חיבור למערך השיעור, גם אם אתה לא נמצא בשיעור עצמו.

סילבן שלום: עשינו את זה בשורה ארוכה של יישובים, ועשינו את זה גם בשפרעם, גם בחורה, גם בסח'נין, גם בכסייפה וגם בנצרת – הדבר הזה קיים.

סילבן שלום: מיזם "אחריי!", קודם דיברנו על המיזם של עמר בר-לב, והדבר הזה נעשה גם בג'וליס, במע'אר, בחורפיש, בפקיעין ובשפרעם.

סילבן שלום: "יוניסטרים" – את "יוניסטרים" עשינו גם ביישובים יהודיים וגם ביישובים לא-יהודיים.

סילבן שלום: הכשרות מקצועיות – הכשרנו הכשרות מקצועיות מיוחדות למגזרי המיעוטים.

סילבן שלום: במסגרת ההכשרות האלה, יחד עם המשרד לתעשייה ומסחר, נפתחו קורסים ייחודיים ויוקרתיים, דוגמת קורסים להנדסאים בכימיה, אלקטרוניקה, מיזוג אוויר, מכונאות רכב ועוד, וניתנו הכשרות נוספות מיוחדות לנשים במקצועות דוגמת סייעת לגננות, קוסמטיקה וכדומה.

סילבן שלום: תיירות בכל המגזרים, גם בתיירות דרוזית וגם ביישובים כמו יפיע, כפר-כנא, שפרעם ויישובים נוספים.

סילבן שלום: השקענו גם דרך הרשויות לפיתוח הנגב, רשויות לפיתוח הגליל, שמתוקצבות דרך המשרד שלנו, וכמובן גם כאן פעלנו בשורה ארוכה של נושאים של תשתיות, בריאות, חברה, שילוב סטודנטים, פרויקט רשות מקדמת תעסוקה, שילוט רחובות – יישובים שאין בהם רחובות ואין שילוט.

סילבן שלום: פעילות של זק"א עשינו בראמה ואפשרנו – מה שאתה לא אוהב – אבל אפשרנו לצעירים שהשתלבו בזק"א שיכירו בזה גם כשירות לאומי.

סילבן שלום: אבל היית צריך לראות: בראמה יש גם את האימאם המוסלמי, גם את הכומר הנוצרי, גם את חכם הדת הדרוזי; ביחד.

סילבן שלום: הרי בסופו של דבר כל המטרה היא לסייע אם יש, לצערנו הרב, תאונות דרכים, אם יש כל מיני פגיעות אחרות; לנהוג נכון בכבוד המת, לעשות את הדברים בצורה הכי ראויה, הכי טובה, הכי נכונה.

סילבן שלום: שיתוף פעולה יוצא מן הכלל של כל הדתות.

סילבן שלום: ומי שמנחה אותם זה אותם חרדים שעומדים בראש זק"א.

סילבן שלום: כאן זה פשוט פרויקט שתאמינו לי, עליו רק צריך את פרס ישראל.

סילבן שלום: לראות את כל החבורה הזאת של – איך קוראים לבחור מזק"א?

קריאות: משי-זהב.

סילבן שלום: יהודה משי-זהב יחד עם כל ראשי הדת האלה, ביחד עושים את הדבר הזה.

סילבן שלום: יופי של פרויקט.

סילבן שלום: מכשירים את האנשים, כי בסופו של דבר כבוד המת זה כבוד המת, זה לא משנה אם המת הוא כזה, אם המת הוא כזה, או אם המת הוא כזה.

סילבן שלום: המטרה היא לסייע, ולסייע למשפחות, ולסייע לאחרים.

סילבן שלום: יופי של פרויקט.

סילבן שלום: הלכנו גם לסיוע לאמצעי חירום וביטחון.

סילבן שלום: השתתפנו עם משרד הפנים בהקמת אמצעי חירום, הקמת מחסני חירום באכסאל, בכאבול, בכפר-יאסיף, בכפר-מנדא, באלבטוף, בשעב, ביפיע, בעילבון, בעוד שורה ארוכה של נושאים.

סילבן שלום: ואני רוצה להגיד לכם שיש עוד שורה ארוכה של דברים, פשוט ייקח לי כל היום רק לבוא ולהגיד לכם מה עשינו ביישובים האלה.

סילבן שלום: תשאלו כל ראש רשות במגזר הלא-יהודי.

סילבן שלום: אם יהיה ראש רשות אחד שיגיד שהוא לא קיבל תמיכה כזאת או אחרת מהמשרד, תבואו תעמדו כאן בכנסת ותגידו.

סילבן שלום: לא יהיה אחד, אין דבר כזה.

סילבן שלום: כולם קיבלו עזרה; חלק יותר, חלק פחות.

סילבן שלום: הרי מדובר במשרד קטן שבסופו של דבר התקציב שלו, למרות כל מה שעשינו, הוא לא התקציב הכי גדול בממשלה.

סילבן שלום: אבל באיגומי משאבים הצלחנו לעשות את זה עם המשרדים האחרים, והצלחנו לעשות את זה בשורה ארוכה של משרדים.

סילבן שלום: ואני מאוד מקווה שנוכל לעשות את זה גם במקומות האחרים.

סילבן שלום: ומובן שהדברים האלה הם פועל יוצא של ההכרה בכך שהמשרד הזה הוא משרד קיים, נחוץ, שאני בטוח שילך, יתרחב ויתפתח בארבע השנים הבאות.

סילבן שלום: תודה.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת – – –

סילבן שלום: אה, יש עוד שאלות?

בנימין בן-אליעזר: בוודאי.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו עוד לא התחלנו.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת וורצמן.

בנימין בן-אליעזר: הנושא מעניין.

סילבן שלום: אין בעיה, תודה רבה.

אברהם וורצמן: מכובדי השר סילבן שלום, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, איך ישמע את השאלה?

סילבן שלום: כן.

אברהם וורצמן: אדוני השר, קודם כול, לעונג הוא לי באמת לברך אותך יחד עם החברים.

אברהם וורצמן: כסגן ראש עיריית באר-שבע עד היום זכיתי לראות, יחד עם תושבי הנגב, תושבי באר-שבע, פעולות רבות מאוד שהמשרד שלכם היה שותף בהן.

אברהם וורצמן: אני חייב לומר שאני חושב שהנוכחות שלך במשרד באופן אישי גם שדרגה את המשרד, הביאה אותו למקום אחר, מינפה את התקציב שלו.

אברהם וורצמן: אז כאן באמת המקום גם להודות לך – גם ההיכרות האישית שלנו – גם למנכ"לית שנמצאת פה, וגם למנהלי הרשות לפיתוח הנגב, ידידי נתן ג'יבלי, וגם הרשות לפיתוח הגליל.

אברהם וורצמן: אני רוצה להתמקד, ברשותך, בנושא ההתיישבות בנגב.

אברהם וורצמן: אתה דיברת על זה שזה באמת אחד היעדים הגדולים שלך.

אברהם וורצמן: אני יכול לקחת שני נושאים שטיפלתם בהם.

אברהם וורצמן: אחד זה נושא חיזוק גרעיני התיישבות, ובאמת טיפלתם בזה בצורה משמעותית.

אברהם וורצמן: השני – אני גם חייב לספר שהשתתפתי בטקס חלוקת מלגות במרכז לצעירים בבאר-שבע לסטודנטים שגרים בעיר העתיקה.

אברהם וורצמן: גם שם התחולל באמת שינוי גדול מאוד, בעיר העתיקה, ובאמת בסך הכול מצטרפים עוד מאות, אולי אלפים, לנגב ולגליל.

אברהם וורצמן: אבל, אדוני השר, אתה הצבת יעד של 600,000 תושבים חדשים לנגב והגליל בעשור.

אברהם וורצמן: זה היה לפני ארבע שנים.

אברהם וורצמן: עברו ארבע שנים, היו צריכים כבר להיות 200,000–240,000 תושבים חדשים.

אברהם וורצמן: זה רחוק מאוד מהעניין הזה.

אברהם וורצמן: שאלתי היא, איך אתה רואה, כשר לפיתוח הנגב והגליל, איך אפשר להגשים את החלום הגדול, איך אפשר להגשים את מה שאנחנו כולנו מחויבים – להביא מאות אלפים לנגב ולגליל.

אברהם וורצמן: זו המשימה, אני חושב, הגדולה ביותר שלנו; זה הדבר הציוני הגדול ביותר שיכול לקרות פה בעשרות השנים הקרובות.

אברהם וורצמן: ואני מרגיש שבסך הכול הפעולות הן מדהימות, אבל איך לעבור מהמספרים האלה, באמת, למספרים האמיתיים, כדי שנוכל להגיע ליעד הגדול ולחלום הגדול שאתה הצבת, שאני מאוד מזדהה אתו.

אברהם וורצמן: תודה רבה.

סילבן שלום: תודה לך, חבר הכנסת אבי וורצמן.

סילבן שלום: אין ספק שאתה פעלת, כסגן ראש עיריית באר-שבע, בצורה מדהימה, ויש לך מרכז מדהים בשיכון ד' בבאר-שבע, שבאמת תורם לקהילה בצורה משמעותית, פעילות מחממת את הלב.

סילבן שלום: לראות את כולכם כאן, תאמינו לי, זה ממלא אותי גאווה, באמת, על הפעילות המדהימה שלכם, שאתם עשיתם כל אחד בתחומו, וזה בא לידי ביטוי בסופו של דבר ביכולת שלכם להיות כאן.

סילבן שלום: אני לא יודע אם רבים יודעים על הפעילות שלך, אבל אני יודע עליה, וגם שמחתי לעזור לה, ולסייע לה, ולהביא אותה, אולי, למקום עוד יותר טוב, כך שאותם צעירים שבאמת באים אליכם הם צעירים שמקבלים את כל מה שהיינו רוצים לראות, ולצערי הרב לא תמיד זה קורה, כך שהפעילות הזאת היא פעילות ברוכה.

סילבן שלום: אנחנו בעיר באר-שבע ובמקומות אחרים רוצים להשאיר את הצעירים, כמו שאמרתי קודם.

סילבן שלום: בעיר באר-שבע עצמה אנחנו למשל אפשרנו לכל מי שיעבור לגור בעיר העתיקה לקבל 500 שקל השתתפות בשכר דירה, שזה לצעיר דבר מדהים.

סילבן שלום: הרבה גם עברו.

סילבן שלום: אנחנו מקימים שם גם את האפשרות שתהיה תרבות של צעירים.

סילבן שלום: הרי אתה לא יכול להבין איך באר-שבע לא הפכה להיות המקום הכי מושך לצעירים, אף שהיא כבר מתפתחת – יש שם קרוב ל-30,000 סטודנטים.

סילבן שלום: זה הרי דבר מטורף.

סילבן שלום: יש שם קרוב ל-20,000 סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון, יש שם מכללת סמי שמעון, יש שם מכללת קיי לחינוך, יש שם מקבילה של מכון וינגייט.

סילבן שלום: אנשים לא יודעים: אפשר ללמוד חינוך גופני או בווינגייט או בבאר-שבע.

סילבן שלום: יוסי מזרחי, דרך אגב, שהיה שוער שלך ב"בית"ר ירושלים", למד בבאר-שבע.

סילבן שלום: ויש שם בית-ספר לאחיות.

סילבן שלום: אנחנו עושים את הכול כדי שהצעירים האלה בסופו של דבר יישארו, אז זה גם על-ידי מלגות מוטות תעסוקה, גם על-ידי שכר דירה, גם על-ידי מצב שבו יש להם אפשרות לתרבות ופנאי, רכישת דירה ב-100,000 שקל השתתפות, אם זה בנייה רוויה, והדברים האלה יאפשרו ליותר צעירים להישאר.

סילבן שלום: אני חושב שאם תיקח את העיר באר-שבע ותראה מה קרה שם בארבע שנים, תבין שהיא כן התפתחה ויש שם יותר תושבים, ובכל המקומות האחרים הדבר הזה קורה, עקב בצד אגודל.

סילבן שלום: אפשר לראות מה קרה אצל עמרם מצנע, עם מספר התושבים שלו, אפשר לראות מה קרה אצל מאיר כהן, עם מספר התושבים שלו, והדברים האלה הולכים ומתרחבים ומתפתחים.

סילבן שלום: אצל יצחק הלוי באילת המספרים הולכים וגדלים.

סילבן שלום: המטרה שלנו היא לאפשר לאותם צעירים להיות שם.

סילבן שלום: בכלל, בנוגע להתיישבות, הבאנו 150 מבנים יבילים – 150 מבנים יבילים בהתיישבות הכפרית, בעמק-המעיינות, במרום-הגליל, בגליל התחתון, במשגב, במעלה-יוסף, ברמת-הגולן, בגליל העליון, בחבל-אילות, ערבה תיכונה, רמת-נגב, אשכול, שער-הנגב, שדות-נגב – וחתמנו עכשיו על הסכם עם אגף התקציבים של עוד 80 מיליון שקל לצורך העניין הזה.

סילבן שלום: אנחנו הולכים צעד אחד קדימה.

סילבן שלום: הקמנו מינהלת התיישבות אצלנו במשרד, והעמדנו בראשה את פנחס ולרשטיין.

סילבן שלום: אולי עכשיו הוא לא כל כך אהוד בבית היהודי, אחרי הדברים שלו בשבוע שעבר, אבל בכל מקרה, אדם שהוא בונה הארץ, והצליח להקים הרבה מאוד יישובים.

סילבן שלום: אנחנו הולכים עכשיו בכל הנושא של בתי אגודה, אם אתם מכירים מה זה בתי אגודה, שהיה רק ביהודה ושומרון, אנחנו מעתיקים את המודל הזה עכשיו לתוך הנגב; ובנחל-עוז אנחנו עכשיו כבר מקימים את בתי האגודה הראשונים, שיאפשרו לאנשים להגיע.

סילבן שלום: בתי אגודה זה אומר שבן-אדם משלם שכירות שנתיים-שלוש ואחרי שלוש שנים הוא מחליט אם הוא רוצה לרכוש את הבית או לא.

סילבן שלום: אם הוא רוכש את הבית, כל השכירות שהוא שילם נחשבת לו, הוא מקבל גם סיוע, ואז זה מאפשר את תשלומי שכירות לגלגל – ומי שעושה את זה ביהודה ושומרון זה "אמנה".

סילבן שלום: אנחנו עכשיו עושים את הדבר הזה כפעולה מדהימה, צריך ללמוד כמה פטנטים שנעשו – לא כל מה שנעשה ביהודה ושומרון בהתיישבות זה רע, נעשו הרבה דברים טובים.

דוד רותם: הרבה דברים.

סילבן שלום: הרבה דברים.

סילבן שלום: אני אומר דווקא לצד הזה של הבית.

סילבן שלום: אנחנו גם משם לוקחים את הדברים האלה ועושים אותם הלאה.

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לך, לקחנו גם מבנים נטושים – יש 700 מבנים נטושים שאנחנו משפצים אותם ואנחנו מביאים לשם צעירים.

סילבן שלום: דירות "עמידר", מבנים שלמים נטושים, בנייני "עמידר".

סילבן שלום: באנו ל"עמידר", אמרנו: תראו, לא רק שאתם לא מקבלים שכירות, גם כל היום בוזזים לכם את זה, יש ונדליזם, בשביל מה לכם?

סילבן שלום: בואו נעשה את זה יחד.

סילבן שלום: אנחנו הולכים, מכניסים צעירים למבני "עמידר".

סילבן שלום: לקחנו אפילו מרכזי קליטה – באנו לסוכנות היהודית, אמרנו להם: תראו, יש לכם מרכז קליטה בנצרת-עילית, יש לכם מרכז קליטה בערד, ריקים.

סילבן שלום: לצערנו הרב, אין עולים.

סילבן שלום: עולה לכם הון תועפות להחזיק את זה; שמירה, גננות, אבטחה, ניקיון.

סילבן שלום: לפעמים יש שם איזה שניים-שלושה עולים בפנים.

סילבן שלום: בואו, תנו לנו.

סילבן שלום: לקחנו למשל את מרכז הקליטה בנצרת, וגם – אתם יודעים, הייתי שר האוצר, אבל זה לא ייאמן, המדינה לא יודעת לשפץ מבנה שלא שייך לה.

סילבן שלום: לא יודעת.

סילבן שלום: רק אם הוא שייך לה, ברגע שהוא שייך לה – הסוכנות היהודית, היא לא יודעת איך עושים את זה.

סילבן שלום: לקח לנו יותר משנתיים של ביורוקרטיה, ולקחנו את הדירות שם, הסבנו אותם ל-72 מ"ר – ככה: 24 מ"ר לרווקים – הבאנו את בוגרי "מחנות העולים" שם, יש דבר שנקרא גרעין בוגרי "מחנות העולים" – 24 מ"ר לרווקים, 48 מ"ר לנשואים, 72 מ"ר לנשואים עם ילדים.

סילבן שלום: הם רוצים לחיות יחד בקומונה – גם זה, בהתחלה רצו לתת לנו את זה רק לשנתיים, הצעירים רצו את זה לעשר שנים, בסוף התפשרנו על בין שלוש לחמש.

סילבן שלום: בערד זה כבר מתחיל להיות מאוכלס.

סילבן שלום: בנצרת-עילית זה רץ.

סילבן שלום: ולקחנו את בית-ספר "חרמון", גם בנצרת-עילית, למפוני גוש-קטיף.

סילבן שלום: למשל, שם יש גם קבוצות קהילתיות, יש גם קיבוצים עירוניים, בבאר-שבע, שאנחנו תומכים בהם.

סילבן שלום: אנחנו תומכים בעשרות על עשרות גופים כאלה – ב-90 גרעיני התיישבות אנחנו תומכים.

סילבן שלום: 90.

סילבן שלום: לקחנו את בית-ספר "חרמון", גם – בית-ספר בנצרת-עילית שהתרוקן.

סילבן שלום: אין יותר, ילדים עוזבים שם.

סילבן שלום: הסבנו אותו למגורים, הבאנו גרעין ראשון של מפוני גוש-קטיף, שמנו אותם שם.

סילבן שלום: כל המועצה האזורית לכיש, כל היישובים שאנחנו מקימים שם, הכול למפוני גוש-קטיף.

סילבן שלום: כל הדברים האלה נעשים יחד עם דני מורביה, יחד עם אחרים שם, זה עם שמעון גפסו, עם ראשי ערים.

סילבן שלום: יש קיבוצי מחנכים, כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש ריבלין, גרעיני "אומץ", "גלעד", "גוונים" ועוד.

סילבן שלום: הקמת כפרי סטודנטים שלפני כן דיברנו עליהם.

סילבן שלום: מינהלת "אמנה" – אמרנו.

סילבן שלום: סיוע בשכר דירה – אמרנו.

סילבן שלום: סבסוד עלויות פיתוח למתיישבים חדשים – רק בבאר-שבע, למשל, אנחנו מסבסדים כ-150 מגרשים מ-50,000 למגרש, בערד 50 מגרשים ב-110,000 שקל למגרש, בדימונה 50 מגרשים ב-110,000 שקל למגרש.

סילבן שלום: תמיכה ביישובים חדשים – נווה-דקלים, נווה, בני-נצרים.

סילבן שלום: הפעלת תוכנית "בית ראשון במולדת" – שרת הקליטה לא נמצאת כאן – "נפש בנפש" ועוד שורה ארוכה של דברים.

בנימין בן-אליעזר: תודה לך.

סילבן שלום: עוד שאלה?

בנימין בן-אליעזר: בטח.

סילבן שלום: אני אתחיל לקצר בתשובות.

בנימין בן-אליעזר: יש עוד הרבה.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, אי-אפשר שלא לעלות, וגם אם לקצר, כדי לומר את הכרת הטוב.

מרדכי יוגב: תרשה גם לי להודות.

מרדכי יוגב: ספינת הדגל היא בטח בצפת, גם אתה ציינת את זה, בהקמת בית-החולים – –

סילבן שלום: בית-הספר לרפואה ליד בית-החולים.

מרדכי יוגב: כן.

מרדכי יוגב: – – גרעיני ההתיישבות, חיזוק והקמת יישובים, קהילות, אבל גם סיוע למרכיבי חירום והצלה, כיבוי אש ומוקד חירום שמציל חיי יהודים וערבים כאחד, ועל כך פשוט להגיד תודה רבה לך, למשרדך, חזק וברוך.

מרדכי יוגב: והשאלה הגדולה היא, האם תהיה השר לשיתוף פעולה אזורי ולפיתוח הנגב והגליל גם בממשלה הבאה?

סילבן שלום: תודה, חבר הכנסת יוגב, זה נתן לי באמת הזדמנות להגיד אולי מילה על המשרד לשיתוף פעולה אזורי, שכאן עשינו שיתוף פעולה מדהים, גם כמובן כנגב-גליל, וגם שיתוף פעולה אזורי, כי בסופו של דבר כאשר יש שרפה, אז זה לא משנה אם זה ביישוב יהודי או לא יהודי, אם זה ביהודה ושומרון, אם יש תאונת דרכים, לא עלינו, אם יש פעילות עבריינית כזאת ואחרת, אם יש עניין של ביוב, תאורת צמתים, אם יש עניין של מטמנות, משרפות, כל הדברים האלה נעשו, ונעשו בצורה מדהימה, כאשר סייענו גם ליישובים הלא-יהודיים ביהודה ושומרון, וגם ליישובים היהודיים, והדברים האלה נעשו בצורה פשוט טובה.

סילבן שלום: היום יש תשתית של כיבוי אש, של כבאיות, של אמבולנסים, של מוקדי חירום, של מערך ביוב, תאורת צמתים והדברים האלה, יותר טוב מאשר בכל מקום אחר, כי היינו מחויבים לעניין הזה, ואמרתי כל הזמן – זה שיתוף הפעולה האמיתי.

סילבן שלום: לצערי הרב, לפעמים זה בא ממקום של אסון, ממקום של מצוקה, אבל זה שיתוף פעולה אמיתי.

סילבן שלום: אתה רואה שזה עובד, ואתה רואה שאנשים פועלים יחד, וכשצריך כל המחיצות מוסרות, והדברים האלה קורים, ואני מאוד שמח שהדברים האלה אכן מתרחשים.

סילבן שלום: עשינו את זה גם אצלכם בבנימין, ועשינו את זה בשורה ארוכה של מקומות אחרים, כך שאנחנו באזור הזה דווקא נמצאים בהתפתחות הכי גדולה שיש.

סילבן שלום: תודה.

בנימין בן-אליעזר: תודה לך.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת טלב אבו עראר.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, מכובדי השר, הבדואים בנגב הם חלק אינטגרלי של הנגב, וכשכבודך מדבר על פיתוח הנגב, אני, כך למדתי, שפיתוח זה פיתוח.

טלב אבו עראר: אף פעם לא היה פיתוח זהה לצווי הריסה.

טלב אבו עראר: כשאתה מדבר על פיתוח הנגב, האם הפיתוח הזה כולל את 100,000 התושבים שרק כל יום מתעוררים על הריסת בתים ועל עקירת יישובים ועל הפקעת אדמותיהם, ללא כל שירות בסיסי, לא מים ולא חשמל ולא גני-ילדים?

טלב אבו עראר: האם משרדך פעל שיהיה שם פיתוח והם שיהיו אזרחים שווים לאזרחי מדינת ישראל?

טלב אבו עראר: השאלה השנייה: ביישובי הקבע, מה עשה משרדך להרחבת תוכניות מתאר ולפיתוח שכונות קיימות?

טלב אבו עראר: מזה שנים, מאז שקמו היישובים האלו, אני, בדואי שגר שם שנים, לא ראיתי שום פיתוח ביישובי הקבע, במיוחד בשכונות הקיימות.

טלב אבו עראר: וכשהייתי אתמול בכסייפה, כמו שחברי מאיר השכן שלי מדימונה, היה בא ללקיה – הייתי בכסייפה אתמול ושמעתי על כל הקושי ועל כל הבעיות הקיימות שם.

טלב אבו עראר: מספר לי ראש המועצה שיש לא פחות מחמש שכונות שם, שהתושבים שם רוצים לקנות מגרשים ביישוב קבוע, כסייפה, ואז המינהל לא מוכן לאשר, לשווק או למכור את המגרשים האלה, עד שיגיע מספר התושבים ל-50, והוא ישווק להם יחד.

טלב אבו עראר: רציתי לדעת, מה חלק התערבותך כשר למשרד לפיתוח הנגב והגליל בבעיות האלה?

טלב אבו עראר: תודה.

סילבן שלום: אדוני חבר הכנסת הנכבד, אני שומע זאת פעם ראשונה – אבל אפשר גם לומר על כל הדברים שאמרנו גם איזו מילה טובה.

סילבן שלום: לא הכול רע.

סילבן שלום: זה לא עולה כסף.

סילבן שלום: אפשר לומר גם תודה על כל מה שעשיתם, ואם תשאל את כל ראשי הרשויות שלך, הם יגידו שמעולם לא נעשו דברים כאלה.

סילבן שלום: אבל כנראה יש לי ציפיות יותר מדי גבוהות.

סילבן שלום: אי-אפשר להכיר תודה גם על דברים שנעשים.

סילבן שלום: אבל לא משנה.

סילבן שלום: בכל מקרה, לגבי העניין של יישובים שלא פועלים במסגרת החוק, אני לא יכול לסייע להם, ואני לא יכול לפתח אותם, ואני לא יכול לתת להם את מה שהחוק לא מאפשר לי לתת להם.

סילבן שלום: כמו שאני לא יכול לעשות את זה ביישוב יהודי או בבית יהודי שנבנה שלא כחוק, כך אני לא יכול לעשות את זה גם בבית בדואי שנבנה שלא כחוק.

סילבן שלום: אם יגיעו בסופו של דבר להסדרים, הדברים האלו ייעשו.

סילבן שלום: כאשר היישובים האלה ייכנסו ליישוב ההסדר, זה יקרה.

סילבן שלום: לגבי כל היישובים האחרים, שהם יישובים חוקיים, הם יישובים, כמו שאמרתי, שמקבלים את כל העזרה, התמיכה והסיוע.

סילבן שלום: לגבי תוכניות המתאר, אני הייתי מאוד שמח שזה יעבור אלי.

סילבן שלום: זה נמצא במשרד הפנים.

סילבן שלום: אני יודע שגם כאן נעשו שינויים, ושינויים חיוביים, והדברים האלה נעשים לקראת בנייה, ויש גם בעניין הזה שינוי, לפחות ממה שאני שמעתי מחלק מראשי הרשויות, לטובה, אבל לצערי הרב, זה לא בתחום פעילותי שלי במשרד.

בנימין בן-אליעזר: תודה לך.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, במסגרת היישובים שהואלת לעזור להם שכחת את מג'ד-אלכרום.

אחמד טיבי: אני פניתי אליך אז בדקה התשעים, ונענית מיידית לבקשה שלי להקים מרכז מחשבים לתלמידי בתי-הספר היסודיים במג'ד-אלכרום.

אחמד טיבי: אני מוצא לנכון להודות לך אישית על ההיענות המיידית, ולהעביר לך גם את תודתם של ראש העיר, ראש המועצה המקומית, ושל התושבים הנהנים מהשירות הזה.

אחמד טיבי: ברצוני לשאול אותך: האם תוכל לתת לנו סקירה על סיוע שהמשרד שלך נתן לצעירים?

אחמד טיבי: הקמת את ועידת הצעירים – למתקני ספורט בצפון ובדרום המשרתים את היישובים הערביים, לפעילות שתומכת בסטודנטים.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

סילבן שלום: תודה רבה.

סילבן שלום: חבר הכנסת אחמד טיבי, אכן פנית אלי בקשר למג'ד-אלכרום.

סילבן שלום: כמו שאתה יודע, אין חבר כנסת שפנה אלי – יהודי, לא-יהודי – שלא עזרתי ולא סייעתי, כי אני מאמין בזה; זה לא כי אני רוצה לקבל איזו טפיחה, אלא כי אני מאמין שזה הדבר שצריך לעשות, ואני חושב שבעניין הזה הדברים אכן הוכיחו את עצמם.

סילבן שלום: אני מאוד שמח שמג'ד-אלכרום – יש היום אותו מרכז מצוינות שמאפשר באמת לצעירים להיות שם.

סילבן שלום: נכון שהוא לא היה באותה מסגרת של התוכנית המוצעת, ואתה הצלחת להכניס אותו לתוך התוכנית.

סילבן שלום: הרחבנו את התקציב ליישוב אחד נוסף – היה צריך להיות שנה או שנתיים לאחר מכן, ובסופו של דבר עשינו זאת, ואני מאוד שמח שאכן הדברים האלה קורים.

סילבן שלום: לגבי נושא הצעירים, אמרתי, הקמנו מרכזי צעירים גם ברהט וגם בחורה וגם בבית-ג'ן, ואנחנו עכשיו פועלים להקים מרכזי צעירים נוספים רבים ביישובים לא-יהודיים.

סילבן שלום: אבל זה כבר הוקם, ואותם צעירים, ילדים קיבלו השקעה אדירה בתחום החינוך.

סילבן שלום: לא אחזור עכשיו על כל הדברים שאמרנו שעשינו, אבל אתה מכיר את הדברים, קיבלת ממני את הרשימה.

סילבן שלום: בחלק אפילו פעלת, להכניס יישוב כזה, יישוב אחר, תמיד רק מתוך ראיית הצרכים האמיתיים.

סילבן שלום: בסופו של דבר אתה מחליט על פרויקט, ויש תקציב מסוים.

סילבן שלום: אתה לא יכול להכניס את כל היישובים, כי אז כל אחד מקבל סכום אפסי.

סילבן שלום: אבל אני גם מודה לך על שמפעם לפעם גם הארת את עינינו, ואפשרת לנו לעשות את זה, ואני חושב ששיתוף הפעולה היה, חבר הכנסת טיבי, שיתוף פעולה טוב.

סילבן שלום: אני מודה לך גם על הדברים שאמרת.

סילבן שלום: תודה.

בנימין בן-אליעזר: תודה.

בנימין בן-אליעזר: חברת הכנסת יפעת קריב.

יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ראשית, אני רוצה להצטרף לברכות ולמברכים, לדברים שנאמרו כאן.

יפעת קריב: אני רוצה קודם כול להודות לך פעמיים – פעם אחת על הזכות שהייתה לי לעבוד במשרד, והזכרת את זה, ועל ההזדמנות הנפלאה לעבוד גם אתך וגם עם מנכ"לית המשרד, הגברת אורנה הוזמן-בכור, וגם עם צוות המשרד, שהיה צוות מאוד מסור ומשפחתי ומחויב לעשייה.

יפעת קריב: ופעם שנייה אני רוצה להודות לך על ההזדמנות הנהדרת לעבוד בנגב ובגליל.

יפעת קריב: בזכות העשייה בשנים האחרונות זכיתי להכיר ולהיות שותפה לפעולות, למיזמים, לתוכניות, לפרויקטים.

יפעת קריב: המשרד עשה המון, וזו הזדמנות גדולה להגיע משם לכאן ולראות את הדברים ממקום אחר, אז המון תודה לך ולכל הצוות.

יפעת קריב: העשייה שלי קשורה לעשייה המאוד-משמעותית שעשינו עם הצעירים.

יפעת קריב: דיברת על זה והזכרת, אבל באמת פגשנו ועשינו עשייה למען אלפי צעירים, הן בכנס ישראל לצעירים, וקרוב ל-150,000 צעירים קיבלו עזרה, סיוע בתעסוקה, דיור, מעורבות חברתית, מנהיגות בזכות מרכזי הצעירים.

יפעת קריב: ואני שואלת, מה יהיה אתם?

יפעת קריב: לאיפה העתיד הולך ואיך נשמור על המיזם המשמעותי הזה ששינה את פני המדינה?

יפעת קריב: תודה.

סילבן שלום: תודה.

סילבן שלום: קודם כול יש לי הזדמנות לברך אותך.

סילבן שלום: אני מכיר אותך מגיל צעיר, אבל יש כאן בכנסת דבר שלא יודעים – אנחנו שלושה בני שכונה אחת מבאר-שבע.

סילבן שלום: גדלנו בשכונה אחת בעיר הזאת, והגענו לכנסת.

סילבן שלום: זה גם חבר הכנסת שמעון אוחיון, שאומנם לא נמצא כאן אתנו עכשיו, גם את וגם אני.

סילבן שלום: אנחנו לא רק מאותו הכפר, מאותה העיר, אלא אפילו מאותה שכונה.

אורלי לוי אבקסיס: גם מרגי.

סילבן שלום: לא מאותה שכונה.

סילבן שלום: דיברתי על אותה שכונה.

סילבן שלום: גם אבי וורצמן, שעשה עלייה לבאר-שבע ונהיה באר-שבעי.

סילבן שלום: אבל אני מדבר על שלושה שגדלו והתחנכו בעיר באר-שבע, ואפילו במקרה נדיר שלושתנו מאותה שכונה.

סילבן שלום: אני מברך אותך על שנכנסת לכנסת ונבחרת, ואת אשת עשייה יוצאת מן הכלל.

סילבן שלום: החיידק הציבורי, לעזור לציבור, קינן בך מזה זמן רב – אני חושב שעוד משחר ילדותך.

סילבן שלום: תמיד היית פעילה ורצית לעשות למען הקהילה.

סילבן שלום: ואני יכול להגיד לך עוד דבר, שגם את נושא הצעירים – מה שאנשים לא יודעים – את כנס ישראל לצעירים יזמנו עוד לפני שהייתי במשרד הזה, ויזמנו שנינו יחד, כשאת היית ממונה על התחום ב"ג'וינט ישראל", ואני כאחד שתמיד פעל למען צעירים.

סילבן שלום: וכך ניגשנו שנינו ליקירנו חבר הכנסת יעקב פרי וביקשנו שיעמוד בראש המועצה הציבורית, ובסופו של דבר עשינו זאת יחד.

סילבן שלום: כך שכשקראתי לך להיות ראש אגף הצעירים במשרד, ולהקים אותו בעצם, כי לא היה אגף צעירים, ואני מחויב לעניין הזה, נאלצת לעזוב תפקיד שהוא תפקיד מאוד מאוד נכבד בשלטון המקומי, במרכז השלטון המקומי – ראש מינהל חינוך ורווחה, ואמרת: אני באה.

סילבן שלום: ואני מאוד שמח שהגעת, כי הצלחת להקים יש מאין, והצלחנו יחד להקים את עשרות המרכזים האלה ברחבי הארץ.

סילבן שלום: אני בטוח שנושא הצעירים לא ירד מסדר-היום, כי אם הוא ירד מסדר-היום – אני לא אשכח, אבל אם אני אשכח, יעקב פרי לא ישכח, ואם יעקב פרי ישכח, חלילה, ואני אשכח, אז את בוודאי לא תשכחי.

סילבן שלום: כך שמהבחינה הזאת אני יכול לומר שאם יש לצעירים שגרירה נאמנה כאן יותר מהרבה אחרים, זו את, שפעלת לאורך כל השנים בנושא הצעירים, ואני יודע את פעילותך בנושא הצעירים, כמו שאמרתי, עוד מ"ג'וינט ישראל", כשהיית ממונה על הנושא הזה, ויחד כשחוקקנו, כשבאת עם כל הצעירים האלה, שאני אגיש הצעות חוק בנושא צעירים, ולאחר מכן כשחנכנו את כנס ישראל לצעירים יחד עם אהובנו יעקב פרי, וכשהיית ראש אגף צעירים אצלי במשרד, כך שאני לא מאמין שאנחנו נשכח את הדבר הזה.

סילבן שלום: וכנס ישראל לצעירים, אני דאגתי מראש שהוא יהיה כנס של עמותה עצמאית, כך שגם כשאני לא אהיה במשרד לפיתוח הנגב והגליל – אני מקווה שנעשה את זה יחד אתם – תהיה לנו אפשרות לבוא ולהמשיך את זה יחד עם האנשים שנמצאים כאן, ואני בטוח שיהיה לך בזה חלק מרכזי.

סילבן שלום: אז כך – שאי ברכה והצלחה.

סילבן שלום: מה שנקרא, לא אומרים בערבית: "בינת אל-בלאדי", זה בת העיר שלי, אבל את אפילו בת השכונה שלי, אז על אחת כמה וכמה.

בנימין בן-אליעזר: תודה רבה.

בנימין בן-אליעזר: עכשיו אני מזמין את חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר.

בנימין בן-אליעזר: בבקשה.

ישראל אייכלר: שלום, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני כבר מרגיש קצת לא נוח שאני לא מבאר-שבע, אבל אתמול הייתי בבאר-שבע, והיא עיר מתפתחת ויפה, ויש לה מרחבים עצומים שיכולים לקלוט עוד הרבה אנשים – בנגב ובגליל.

ישראל אייכלר: אני מצטרף לברכות, ולא בגלל הנימוס, אלא מתוך ידיעה על מה שאתה עשית במשרד לפיתוח הנגב והגליל.

ישראל אייכלר: לפעמים זה היה נשמע כמשרד שהולכים שם לגולה, למי שאין איפה לשים אותו, אבל אתה הפכת אותו למשרד הדומיננטי והחזק ביותר, ומישהו גילה לי פעם: אם אתה רוצה משהו, תפנה לסילבן שלום מפיתוח הנגב והגליל, כי הוא מפעיל את כל המשרדים גם יחד.

ישראל אייכלר: אז שיהיה לך בהצלחה גם בעתיד, ואני מקווה שהמשרד ימשיך בתנופה שהכנסת לתוכו.

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה לשאול אותך: כעיתונאי לשעבר וכסגן ראש הממשלה היום, איך אתה מתייחס לשרפת בית-הספר לבנות בבת-ים בליל שבת האחרונה כפעולת "תג מחיר" נגד החרדים?

ישראל אייכלר: ייתכן מאוד, אדוני השר, שאתה לא שמעת בכלל על האירוע הזה – –

סילבן שלום: לא, לא שמעתי.

ישראל אייכלר: – – כי שתיקת הזאבים בתקשורת שוללת את זכות הציבור לדעת על פעולות איבה נגד יהודים שכל חטאם שהם חרדים לדבר השם.

ישראל אייכלר: כל יום יורקים ומקללים אנשים חרדים בזמן האחרון, ואף אחד לא קם.

ישראל אייכלר: כשמישהו ירק על ילדה בבית-שמש לפני שנה בנו על זה מפלגת שנאה של 19 מנדטים, ועכשיו הצטרפו אליהם עוד 12 דתיים להחרמת חרדים והרעבת ילדיהם.

ישראל אייכלר: אדוני השר, אני רוצה לשאול אותך כמי – יש לך המון ניסיון עם ראשי הליכוד: מה בדעתך לעשות כדי לבלום את גל פשעי השנאה הצפויים לנו בעתיד מהבית היהודי?

סילבן שלום: טוב, אני הייתי מוותר על המשפט האחרון – "פשעי השנאה הצפויים לנו מהבית היהודי" זה כבר משפט שנאה.

ישראל אייכלר: בבית היהודי.

סילבן שלום: מה?

ישראל אייכלר: בבית היהודי.

סילבן שלום: זה כבר משפט שנאה.

סילבן שלום: הייתי מציע לך, כעיתונאי לשעבר אמרת לי?

סילבן שלום: גם כעיתונאי לשעבר, לרדת מזה.

סילבן שלום: קראת לי עיתונאי לשעבר, אני חושב שזה מקצוע מכובד.

סילבן שלום: דרך אגב, עם כל הצניעות, יש לי הרבה תארים, לא אמנה אותם, אבל כשכתוב: חבר כנסת, כתוב: מקצוע, אני כותב: עיתונאי, שתדע.

ישראל אייכלר: גם אני.

סילבן שלום: שאל אותי אפילו בשבוע שעבר העוזר שלי, אבל אתה כזה וכזה ויש לך כל כך הרבה תארים; אמרתי, כי אני חושב שאני עיתונאי, אני מאמין במקצוע הזה.

סילבן שלום: אז זה לא מקצוע שצריך להגיד לגנאי, בעיקר שאתה עיתונאי לשעבר בעצמך.

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לך דבר אחד, נעשתה קודם כול פעילות, מבחינת הנגב והגליל, לגבי כולם, וזה לא עניין שאני הבאתי כספים מתחת לאדמה.

סילבן שלום: האפשרות לתאם בין המשרדים – וכמו שאמרת, המשרד הזה, אין מפלגה שלא תבקש אותו בקדנציה הזאת.

סילבן שלום: לי זה ברור, לכולם זה ברור, יש לזה המון המון אפשרות של עשייה, והמון השפעה, לכן אני יודע כבר שיש כמה שלוטשים אליו עין.

סילבן שלום: בשמחה רבה.

סילבן שלום: לגבי מה שאמרת, תראה, אנחנו נגד כל פשעי השנאה, באשר הם, ואם שרפו בית-ספר, באשר הוא בית-ספר, צריך לצאת נגד כל שרפת בית-ספר.

סילבן שלום: אני לא שמעתי על זה שזה "תג מחיר" נגד החרדים, אבל מי שעשה את זה – – –

ישראל אייכלר: היו כתובות נאצה שם.

סילבן שלום: אז מי שעשה את זה הוא פושע, ומי שעשה את זה צריך לעמוד לדין ולהיות מאחורי סורג ובריח, ואנחנו נגד כל פשע שנאה, מסוג כזה או אחר, וזה לא משנה אם זה נגד חרדים או נגד יהודים בעולם או נגד ערבים או נגד כל אחד אחר.

סילבן שלום: אני מאוד מאוד מצר על כך, אני אומר לך שלא שמעתי, וגם זה דבר שמרגיז אותי, שלא שמעתי על כך, אבל אני מאוד מקווה שאם אכן הוגשה תלונה – – –

ישראל אייכלר: בכל העיתונים החרדיים זה היה בכותרות, ובתקשורת הכללית – יוק.

ישראל אייכלר: זה כמו האסיר מאוסטרליה, האסיר X.

סילבן שלום: אז הנה עכשיו, כשאנחנו עושים את זה כאן, ויש לנו כאן ערוץ 99, שהוא בצפיית שיא ברגע הזה, אז ערוץ 99 בצפיית שיא ברגע הזה, יודעים את זה עוד רבים וטובים, ואני חושב שהעלית את הנושא לסדר-היום, בית-ספר לבנות בבת-ים נשרף, צריך לעשות הכול כדי למצוא את הפושעים ולהעמיד אותם לדין.

בנימין בן-אליעזר: תודה לך.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת אראל מרגלית.

סילבן שלום: עוד כמה יש לי?

בנימין בן-אליעזר: – – –

אראל מרגלית: אז קודם כול, כבוד השר, אני גם כן מצטרף לברכות, גם לך וגם לאורנה הוזמן-בכור, מנכ"לית המשרד שלך.

אראל מרגלית: דווקא מנקודת מבט של איש הסקטור העסקי לשעבר אני ראיתי הרבה מאוד פעילות גם בגליל וגם בנגב.

אראל מרגלית: אני רק רציתי להגיד בעניין זה שהקמתי את השדולה לפיתוח כלכלי בגליל ובנגב, וכל מי שרוצה להצטרף, כולל במגזר הערבי – אנחנו נעשה שם פעילויות, עם משרד, בלי משרד; אנחנו כנראה נהיה באופוזיציה אבל אנחנו נהיה שם בגדול.

אראל מרגלית: אני רציתי דווקא לשאול אותך שאלה אחרת.

אראל מרגלית: בשנתיים האחרונות ניהלת מאבק ציבורי לקידום סוף שבוע ארוך, שכולל את יום ראשון, שנועד להתאים את שבוע העבודה בישראל לסטנדרטים הבין-לאומיים.

אראל מרגלית: אני הבנתי שראש הממשלה מינה ועדת מומחים בראשות יוג'ין קנדל שתבדוק את הנושא, וכמי שיודע שצריך לעבוד קשה אבל צריך גם פנאי, ושמשפחות צריכות לבלות יותר זמן יחד, ובני-זוג צריכים זמן איכות, ואנשים צריכים זמן לנוח כדי שהם יוכלו לעבוד קשה, רציתי לדעת איפה זה עומד, הדבר הזה, ומה אפשר לעשות כדי להמשיך לקדם את זה בכנסת הנוכחית.

סילבן שלום: תודה רבה לך, חבר הכנסת מרגלית.

סילבן שלום: אני קודם כול רוצה לברך אותך על כניסתך לכנסת, אבל אני מאוד שמח שהשאלה הזאת דווקא באה ממך, כאחד שמעסיק עובדים, כי בדרך כלל היית מצפה שמעסיק יגיד: לא, מה פתאום, איך, למה, וזה על אחת כמה וכמה מעיד על הערכים, על המוסריות, על הרצון להביא לשינוי שאתה יודע שבסופו של דבר יהיה לטובת העובדים, אבל גם לטובת המעסיקים, ובסופו של דבר לטובת המשק הישראלי.

סילבן שלום: אני במשך הרבה מאוד שנים חותר להפיכת סוף השבוע כאן לסוף שבוע ארוך.

סילבן שלום: התחלתי את זה עוד כשהייתי שר האוצר, אבל לצערי הרב, זה היה בסוף תקופת כהונתי, ואז ידידי חבר הכנסת בן-אליעזר החליט פתאום להקדים את הבחירות יש מאין, בשנת 2002, ואמר לי אז ראש הממשלה שרון, נדחה את זה לאחר הבחירות.

סילבן שלום: רק לא ידעתי שלאחר הבחירות אני אעבור מלהיות שר האוצר פתאום להיות שר החוץ, ואז היה לי קצת יותר קשה לטפל בזה, וכמובן, צוק העתים.

סילבן שלום: כשהגעתי למשרד כאן החלטתי לחדש את היוזמה הזאת, שדרך אגב, יש לה המון המון תומכים בקרב הציבור הדתי-לאומי ובקרב ציבורים נוספים, הכול במטרה להביא לכך שמדינת ישראל תשתלב בכלכלה העולמית, תשתלב בתרבות העולמית, לא מתוך רצון, הייתי אומר, לאבד זהות יהודית, אלא להפך, אני חושב שזה יגביר את הזהות היהודית אם סוף השבוע יהיה גם ביום ראשון, בתוספת לשבת.

סילבן שלום: אני לאורך זמן פעלתי בעניין הזה כשראש הממשלה החליט להקים ועדה ציבורית – לא ועדה ציבורית, ועדה בין-משרדית – בראשותו של פרופסור יוג'ין קנדל.

סילבן שלום: ופרופסור יוג'ין קנדל ישב עם כל המשרדים.

סילבן שלום: לצערי הרב, חלק גדול מהם לא נגע לעניין עצמו, לא להצעה, אלא לזהות המציע; שרחמנא ליצלן, אם זה יעבור, אז המציע יקבל כזה קרדיט שבסופו של דבר הוא עוד עלול לזכות באיזו אהדה ציבורית, אז אולי אנחנו צריכים לבוא ולהתנגד.

סילבן שלום: לפי בדיקה שעשינו, 75% מהציבור בעולם עבר לשבת-ראשון – לא קשור למדינות נוצריות בכלל; סין, יפן, הודו, סינגפור, הפיליפינים.

סילבן שלום: אפילו מדינות מוסלמיות, הענקיות ביותר, כמו אינדונזיה, פקיסטן, מלזיה, ומדינות נוספות כמו טורקיה, תוניסיה, מרוקו.

סילבן שלום: כולם הבינו את הצורך להיות מותאמים לכלכלה העולמית.

סילבן שלום: כי מה קורה היום?

סילבן שלום: כשאצלם עובדים ביום שישי, אצלנו לא עובדים.

סילבן שלום: כשאצלם לא עובדים ביום ראשון, אצלנו כן עובדים.

סילבן שלום: בעיה מאוד מאוד קשה.

סילבן שלום: אני חושב שזה יגביר באופן משמעותי את האפשרות של הפעילות בנגב ובגליל בעיקר, ולכן הייתה זאת יוזמתי, גם מבחינת תיירות, גם מבחינת תעסוקה, מסחר וחינוך, ואני אסביר אולי בעוד משפט.

סילבן שלום: מבחינת תיירות, הרי ברור שאם אפשר יהיה לנסוע לסוף שבוע ארוך, הישראלים ייסעו יותר לנגב ויותר לגליל.

סילבן שלום: ייסעו גם לירושלים ולתל-אביב, אבל המטרה להביא אותם יותר לנגב ולגליל, אם זה על בסיס של סוף שבוע, על בסיס של חד-יומי.

סילבן שלום: כי מה שקורה הוא, ביום ראשון – כל מה שפועל ביום שישי חצי יום, יפעל ביום ראשון באופן מלא.

סילבן שלום: והמטרה היא להביא לכך שתהיה, כמובן, פעילות מלאה.

סילבן שלום: אז אנשים יוכלו לצאת בבוקר לטיול בגליל ברכבת, או ברכב, או לנגב, ולעשות את זה.

סילבן שלום: אם הם ירצו לנסוע מיום שישי, עוד יותר טוב.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על הרבה מאוד מקומות עבודה נוספים כתוצאה מהגברת הפעילות של התיירות.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על מקומות עבודה לא רק בבתי-מלון וצימרים – כל התיירות הנלווית לכך.

סילבן שלום: זה יותר נהגים, נהגי מוניות, וזה יותר נהגי מיניבוסים, וזה יותר מורי דרך, וזה יותר מסעדות, ויותר בתי-קפה ויותר חנויות.

סילבן שלום: יותר פעילות בקניונים כמובן, שיאפשרו ביום ראשון יום שלם.

סילבן שלום: זה יאפשר להביא 30% מהציבור הדתי במדינת ישראל – 30% מהציבור שהוא ציבור דתי – להיות שותפים לכלכלת סוף השבוע.

סילבן שלום: גם הציבור החילוני לא שותף כמעט לכלכלת סוף השבוע כי הכול כמעט סגור.

סילבן שלום: אנחנו חושבים שמה שקרה במרכז הארץ קיים בשאר חלקי הארץ.

סילבן שלום: לא.

סילבן שלום: חיים בסרט.

סילבן שלום: ברוב הארץ, ב-14:00 ביום שישי הכול סגור.

סילבן שלום: הכול.

סילבן שלום: אז בתל-אביב אנשים רואים שיש עוד איזה מסעדות פתוחות, או בתי-קפה, או קצת חנויות, או קיוסקים.

סילבן שלום: אפילו בפריפריה של גוש-דן – אם תלך לרעננה של עוזי לנדאו – ב-14:00, ב-15:00 הכול סגור, הכול נסגר.

סילבן שלום: אין שום דבר, וטוב שכך, וזה מה שצריך להיות.

סילבן שלום: אבל במוצאי שבת, יום ראשון, תהיה פעילות שהיא פעילות אחרת לגמרי.

סילבן שלום: זה יביא גם לאפשרות לעבור ליום לימודים ארוך.

סילבן שלום: כי אם בסופו של יום אנחנו נעביר גם את התלמידים – דרך אגב, כל תנועות הנוער בעד המעבר הזה.

סילבן שלום: אמרו לי כל תנועות הנוער – לא רק "בני עקיבא", שזה מובן מאליו.

סילבן שלום: היו אצלי "מחנות העולים", "השומר הצעיר", "הנוער העובד" – אני לא זוכר – כולם.

סילבן שלום: "הצופים".

סילבן שלום: ואמרו: תראה, קשה לנו מאוד לעשות את הפעילות בשבת כי חלק גדול לא יכולים אפילו לבוא לנקודות האיסוף.

סילבן שלום: חלק גדול מהאתרים סגורים ביום שבת.

סילבן שלום: אבל אם זה יהיה ביום ראשון זה ישנה דרמטית.

סילבן שלום: ההתאחדות לכדורגל בעד.

סילבן שלום: היא אמרה שהיא תעביר את כל המשחקים, לא רק של המבוגרים, גם של הילדים.

סילבן שלום: זה ימנע את הבעיות של זאת שבסיף, שהיא שומרת תורה ומצוות, ואלה בג'ודו.

סילבן שלום: הכול יעבור ליום ראשון.

סילבן שלום: זה יאפשר גם לצופים דתיים ללכת לראות פעילות ספורט; גם להיות שותפים בעצמם וגם לראות.

סילבן שלום: איגוד הכדורסל בעד.

סילבן שלום: היו אצלי הסתדרות הפועל המזרחי.

סילבן שלום: זבולון אורלב – שצריך להגיד לו מילה טובה – שגם הוא דחף במשך שנים את הפרויקט הזה.

סילבן שלום: כולם בעד העניין.

סילבן שלום: יום לימודים ארוך, במידה שהוא יקרה, יאפשר כמובן גם לנשים לצאת לעבוד.

סילבן שלום: כי היום – הרי הילדים מסיימים ב-12:45, 13:30 – הן לא רוצות לצאת לעבודה כי צריכים בייביסיטר, או צריכים מטפלת, והדבר הזה כמובן מקשה עליהן.

סילבן שלום: זה גם דבר שיאפשר להן לצאת לעבודה.

סילבן שלום: זה יגדיל את ההכנסה המשפחתית.

סילבן שלום: לצערי הרב, בקרב התעשיינים יש קבוצה שמרנית שמתנגדת.

סילבן שלום: אמרתי להם: תראו, אני הייתי עוזר שר האוצר כאשר עברו לחמישה ימי עבודה בשבוע.

סילבן שלום: למה אני אומר את זה?

סילבן שלום: כי, אמרתי להם, הם באים ואומרים: יום שישי – מה זה, זה חצי יום, זה לא יום עבודה.

סילבן שלום: אמרתי: כשישבו ההורים שלכם כאן בסוף שנות ה-80, כאשר רצו לעבור לחמישה ימי עבודה בשבוע ולהפסיק לעבוד יום שישי, אמרו, מה, אתם השתגעתם, איך אפשר לוותר על יום עבודה ביום שישי?

סילבן שלום: היום הילדים שלהם אומרים לי אחרת.

סילבן שלום: אז אומרים: תשמע, בגרמניה עובדים עד 17:00 ביום שישי, עד 18:00.

סילבן שלום: אמרתי: אתם רוצים לקחת את גרמניה?

סילבן שלום: בוא ניקח עד הסוף.

סילבן שלום: בגרמניה עובדים 36 שעות בשבוע.

סילבן שלום: בצרפת עובדים 32 שעות בשבוע.

סילבן שלום: אולי אתם אומרים שהצמיחה, והתפוקה לנפש והפריון לנפש יותר גדולים מפני שעובדים פחות שעות.

סילבן שלום: אבל גם המטרה שלי הייתה לא להוריד את מספר השעות.

סילבן שלום: אמרתי, אותן שעות של יום ראשון ילכו ליום שישי, שש שעות, ואת השעתיים החסרות – נוסיף חצי שעה בכל יום.

סילבן שלום: ואמרו שמעונות היום יישארו פתוחים; כמו שהם פתוחים היום ביום שישי, הם יהיו פתוחים ביום ראשון.

סילבן שלום: ההסתדרות אמרו שהם ימצאו סידור גם לנשים עובדות.

סילבן שלום: הכול יכול להסתדר.

סילבן שלום: לצערי הרב, רוב משרדי הממשלה לא תומכים.

סילבן שלום: ההצעה שמתגבשת עכשיו היא הצעה לעשות מה שיש בארצות-הברית, שנקרא banking holidays.

סילבן שלום: יש כמה ימים או כמה פעמים בשנה שמוסיפים עוד יום אחד.

סילבן שלום: ויש איזה רצון להוסיף – בהתחלה אמרו לנו שמונה פעמים בשנה, עכשיו רוצים להוסיף ארבע פעמים בשנה עוד יום אחד banking holidays.

סילבן שלום: אני שואל: על חשבון מי זה יהיה?

סילבן שלום: אז אומרים, אם יש לו 22 ימי חופשה, זה יהיה יום חופשה על-חשבון – כאילו יום חופשה שיורד מהעובד.

סילבן שלום: אבל אם יש לו 14, זה ירד מהמעסיק.

סילבן שלום: אם המעסיקים עד עכשיו לא היו בעד, זה יעשה בעיה עוד יותר.

סילבן שלום: אבל תראה, לפעמים גם צריכים להכניס את הרגל בדלת.

סילבן שלום: אנחנו נקבל את המסקנות.

סילבן שלום: חבל שלא הולכים לדבר היותר גדול.

סילבן שלום: אפשר לעשות פיילוט אם זה היה פעם בחודש.

סילבן שלום: ארבע פעמים בשנה זה משהו שלא מאפשר לך לראות באמת את ההשפעות הכלכליות האמיתיות.

סילבן שלום: אבל אם זה היה פעם בחודש על פני שנה יכולנו לראות מה זה עשה בכל סוף שבוע.

סילבן שלום: מי שעכשיו חווה את מה שקרה ביום ראשון האחרון, בשבוע שעבר – ביום ראשון היה פורים.

סילבן שלום: אומרים לא כל יום פורים, אבל אם יהיה לנו סוף שבוע ארוך כל יום, כולל יום ראשון, יהיה לנו כל יום ראשון פורים.

סילבן שלום: תודה רבה לכם.

בנימין בן-אליעזר: עלא כיפאק.

סילבן שלום: עוד שאלה?

בנימין בן-אליעזר: בטח.

בנימין בן-אליעזר: נו, מה חשבת?

סילבן שלום: אמרו לי חצי שעה.

בנימין בן-אליעזר: לא, בינתיים שעתיים אתה מקבל מחמאות.

סילבן שלום: תודה רבה.

בנימין בן-אליעזר: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

סילבן שלום: זה בסדר.

סילבן שלום: אני צריך לזוז קצת.

בנימין בן-אליעזר: להביא לך כיסא?

סילבן שלום: תראה, אני לעולם לא אשבור את השיא, שאתה מכיר אותו, הצעירים פה לא מכירים אותו.

סילבן שלום: היו תקופות שהיו עושים כאן פיליבסטרים אמיתיים.

סילבן שלום: וזה היה כל היום וכל הלילה.

סילבן שלום: והיינו יושבים כאן כאופוזיציה כל היום וכל הלילה עם תורנויות וכדומה.

סילבן שלום: וחבר הכנסת מיכאל איתן – שלצערנו עוזב אותנו, שהיה פרלמנטר מדהים – עמד פה, על הדוכן הזה, ודיבר ללא הפסקה למעלה מ-11 שעות, עד שהגיע רופא הכנסת ותבע ממנו להפסיק וללכת לשירותים.

סילבן שלום: הוא לא זז, עמד כאן ללא הפסקה.

סילבן שלום: וכולם כבר היו מיואשים.

סילבן שלום: עוד שעה, ועוד שעה ועוד שעה.

סילבן שלום: הזעיקו את רופא הכנסת, שתבע מהיושב-ראש להוריד אותו מהדוכן ולשלוח אותו לשירותים.

סילבן שלום: אף שאסד ידוע ביכולות שלו – הנשיא אסד האבא היה ידוע ביכולות שלו – אז מיקי איתן עשה הפסקה קצרה אחרי איזה תשע שעות, משהו כזה, הלך לשירותים וחזר, אבל המשיך – 11 ומשהו שעות.

סילבן שלום: אז אני לא מתכוון להיות כאן במשך הזה.

בנימין בן-אליעזר: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, אני רוצה להצטרף להערכה, במיוחד בעניין הזה של סוף השבוע הארוך.

דב חנין: באמת, בכנסת היוצאת אתה הובלת מהלך, וקיבלת תמיכה, אני חושב, מקיר לקיר בבית הזה.

דב חנין: ואני מקווה שבלי קשר לתפקידך החדש, את המהלך הזה אפשר יהיה להמשיך להוביל ולהשלים.

דב חנין: שאלתי, אדוני, נוגעת לעבודת משרדך, או יותר נכון, לתחום שקשור לנגב.

דב חנין: והשאלה באה מתוך תפיסות היסוד של המשרד, כפי שאתה הצגת אותן פה בפנינו.

דב חנין: התפיסה האחת מדברת על כך שזה משרד שמחויב לכל סוגי הציבורים בנגב ובגליל.

דב חנין: והתפיסה השנייה, שהיא תפיסה מיוחדת, אומרת שזה משרד שהוא רב-תחומי ובין-תחומי, ומייצג את ענייני הנגב והגליל גם בעניינים שבהם משרדים ספציפיים עושים את מעשיהם השונים.

דב חנין: ואני רוצה להעלות בפניך שאלה כדי לקבל את התייחסותך ואת תגובתך, אף שאני יודע שלא ידך במעל.

דב חנין: אני אומר את זה מראש, אבל אני אשמח לשמוע את התייחסותך העקרונית, וזו הסוגיה של השמדת התבואה של בדואים בנגב.

דב חנין: בשבועות האחרונים חוזרות ונעשות פעולות של השמדת גידולי תבואה ששייכים לאוכלוסייה הבדואית בנגב.

דב חנין: ההרס הזה נעשה בדרך כלל על-ידי נציגי מינהל מקרקעי ישראל יחד עם כוחות שיטור והסיירת הירוקה.

דב חנין: לפי הנתונים שהגיעו אלי, הושמדו כ-5,000 דונם של תבואה על-ידי חרישה או ריסוס.

דב חנין: זו לא השנה הראשונה, אנחנו כבר כמה שנים אנחנו רואים את הפעולות האלה כלפי האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב, אבל בשנה האחרונה, שהייתה גשומה במיוחד, ניכר גידול בהיקף ההרס.

דב חנין: זה כמובן נעשה במסגרת ויכוח על בעלות על האדמות.

דב חנין: חלק גדול מהאדמות האלה, אגב, אינן אדמות מדינה, אלא אדמות שנמצאות בדיון משפטי בבתי-משפט, בוויכוח על הבעלות, אם זה שייך לבדואים או שייך למדינה.

דב חנין: מכל מקום, הרס של יבולים, ובוודאי ריסוס של יבולים, זה פעולה שהיא קודם כול לא אנושית, היא גורמת נזקים לבני-אדם, היא גורמת נזקים לבריאות, והיא גורמת גם לנזקים לסביבה, שהיא בסופו של דבר סביבה משותפת לכולם.

דב חנין: מה עמדתך בנושא הזה, ומה בדעתך או בדעת משרדך לעשות כדי להביא לסיום העניין?

דב חנין: תודה רבה.

סילבן שלום: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

סילבן שלום: אני מודה לך גם על הדברים שאמרת, וגם פעלנו יחד גם כאשר היו פעילויות אחרות, של תעלת הימים, ואולי גם על זה אני אגיד איזה משפט.

סילבן שלום: תראה, אתה מחוקק, ונשבעת אמונים.

סילבן שלום: אומנם – צריך לדעת שיש הבחנה בין שבועת האמונים של חבר הכנסת לשבועת האמונים של שר.

סילבן שלום: אתה יודע מה ההבחנה?

דב חנין: השר חייב בציות להחלטות הכנסת, חבר כנסת לא.

סילבן שלום: לא רק זה.

סילבן שלום: בשבועת האמונים אתה נשבע אמונים למדינת ישראל כחבר כנסת.

סילבן שלום: כשר, אתה נשבע אמונים למדינת ישראל ולחוקיה.

סילבן שלום: אז היו טענות שזה בגלל מפלגות דתיות וכדומה, וכל מיני כאלה, אבל אני בטוח שכחבר בית-הנבחרים, וכמחוקק, אתה מחויב לחוקי מדינת ישראל.

סילבן שלום: כאשר הדברים האלה נעשו, הם לא נעשו על-ידי פורעי חוק; הם נעשו ברשות ובסמכות.

סילבן שלום: אתה יודע כמה פעמים נעשים דברים כאלה ביישובים חקלאיים יהודיים?

סילבן שלום: כאשר הדברים האלה נעשים, הם נעשים על-ידי אגף הפיקוח של משרד החקלאות, שעושה זאת גם לצומח וגם לחי, כאשר הדברים האלה לא נעשים במסגרת החוק.

סילבן שלום: הדברים האלה לא צריכים לבוא כאיזו טרוניה כלפי המדינה שמבצעת את תפקידה, אלא היא צריכה לבוא כטרוניה אל אלה שלא מקיימים את החוק.

סילבן שלום: ולכן, אני בטוח שאם הם אכן יפעלו במסגרת החוק, הדברים האלה ייעשו בצורה אחרת על-ידי משרד החקלאות, הסיירת הירוקה, כל מה שכרוך באותה פעילות של אכיפת חוק במשרד החקלאות.

סילבן שלום: אני רוצה אולי מילה על תעלת הימים – אני מאוד שמח שהצלחנו, לאחר פעילות ארוכת שנים, להגיע לכך שהבנק העולמי אישר את האפשרות לבצע את השלב הראשון בפרויקט תעלת הימים, מה שנקרא Dead–Red, מים-סוף לים-המלח.

סילבן שלום: המטרה שלנו היא כמובן להציל את ים-המלח; המטרה של ירדן היא לקבל מים; והפלסטינים, שגם הם הוכנסו כשותפים, על-ידיך, חבר הכנסת בן-אליעזר, בוויכוח הגדול שהיה לך עם שמעון פרס, בזמנו, בממשלת שרון, כאשר היית שר התשתיות הלאומיות והוא היה שר לשיתוף פעולה אזורי, מה שאני עכשיו גם כן, כי יש לי הרי תיק נוסף – נכנסו גם הפלסטינים לעניין ונכנס שר האנרגיה והמים, מחליפך בתפקיד.

סילבן שלום: אנחנו בפרויקט תעלת הימים הצלחנו לגבש מסגרת משותפת של משרדי הממשלה כדי לענות את התשובות הסופיות עד 15 במרס.

סילבן שלום: הדוח הסופי יפורסם ככל הנראה ככתבו וכלשונו כבר בחודש מאי, ובחודש מאי תינתן האפשרות להוציא את הפרויקט הזה אל הפועל.

סילבן שלום: אני חושב שזו תהיה בשורה אמיתית, לאחר מאבק אדירים, של שנים רבות וארוכות, להגשים את חזונו של הרצל, שאומנם רצה את זה מהים התיכון לים-המלח, אבל כאשר ים-המלח מאבד מטר בשנה, והולך וגווע – באנגלית זה נשמע קצת מצחיק, The Dead Sea is dying .

סילבן שלום: ים-המלח גווע, אבל כשאתה אומר The Dead Sea is dying זה נשמע קצת מצחיק, אבל זאת האמת.

סילבן שלום: הוא מאבד כל שנה מטר, ואני חושב שהצלחנו בפעילות משותפת להגיע לכך שנוציא לפועל את אותו פרויקט בשלב הראשון שלו.

סילבן שלום: השלב הזה יכול להיות עד 400 מיליון קוב מים, ו-400 מיליון קוב מים שיהיו אם נעשה את זה – זה ייתן את התשובה הטובה ביותר האפשרית.

סילבן שלום: אנחנו מתכוונים לפרויקט יותר קטן.

סילבן שלום: בשלב הראשון היינו רוצים להביא לכך שיהיו רק 120 מיליון קוב בים-המלח, כדי לראות את ההשפעה.

סילבן שלום: כדי לעשות את זה נצטרך להתפיל 80 מיליון קוב מים, להקים את הצינור הראשון, אולי גם להקים תחנת כוח סמוך לים-המלח, אבל על-פי המומחים שלנו, עלות הפיילוט, כפי שתיארתי אותו, היא 300 מיליון דולר בלבד, כאשר מתקן ההתפלה יממן את עצמו, כי בסופו של דבר ההתפלה תמכור את המים ותממן את עצמה, וכך עשיתי גם שירות למשרד לשיתוף פעולה אזורי בתחום נוסף.

בנימין בן-אליעזר: תודה רבה לך.

סילבן שלום: עוד שאלה?

בנימין בן-אליעזר: כן, כן.

בנימין בן-אליעזר: סוגרת את הדיון חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

סילבן שלום: את זה אני מוכן לקבל בכיף.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, ראשית – ברכות.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שאנחנו מדברים על פריפריה – הפריפריה הצפונית והדרומית, ומי כמוני יודעת כמה חשיבות יש בעיקר לכיתות החכמות, שבאות לצמצם את הפערים בעיקר בכל מה שקשור לחינוך, ופרויקטים אחרים של מצוינות.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, אני רוצה לשאול אותך לגבי הרעיון שמצא את עצמו בהצעת חוק לגבי רישות יישובים בקו עימות, כל המקלטים שנמצאים במרחב הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על כך אנחנו מדברים על אינטרנט אלחוטי, כדי שאם חלילה וחס ייאלצו אותם ילדים לשהות לא מעט שעות במקלטים, לפחות שתהיה להם גם תעסוקה וגם אופציה להמשיך ללמוד, בעיקר כאשר יש תשתית של הכיתות החכמות.

אורלי לוי אבקסיס: אתה עזרת לי גם להעביר את החוק הזה, אבל הצלחנו להעביר אותו רק בטרומית והבחירות הוקדמו.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת איפה זה עומד ואם המשרד ימשיך גם בכנסת הזאת לקדם את החקיקה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: כל הנושא נולד מכך שביקרנו בבאר-שבע, וכשאנחנו מדברים על מקלטים ציבוריים אנחנו יודעים שלאוכלוסייה החזקה בדרך כלל יש ממ"ד ביתי, יש חדר ביטחון ביתי, שם יש אינטרנט, יש טלוויזיה, יש אפשרות גם להפיג לילד את החששות וגם לדעת מה קורה בחוץ.

אורלי לוי אבקסיס: לעומת זאת במקלטים הציבוריים – לא רק שהם מוזנחים ולא ראויים, בחלק מהמקרים, לישיבה ממושכת של ילדים, גם צריך להעסיק אותם.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, מה בנוגע למשרד וגם לכנסת הנוכחית?

אורלי לוי אבקסיס: אני כמובן מאחלת לך הצלחה בכל משרד שתמצא את עצמך, אבל האם המשרד הזה ימשיך ויקדם את הנושא?

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

סילבן שלום: תודה רבה לך, חברת הכנסת אורלי לוי.

סילבן שלום: אין ספק שתמיד אתה לומד גם מרעיונות של אחרים, וכאשר ניגשת אלי עם הרעיון הזה אמרתי לך שזה רעיון – אז אמרתי "פצצה", אבל נגיד עכשיו לפרוטוקול: רעיון מבריק, ואנחנו נשמח לעשות אותו.

סילבן שלום: כמובן תמכנו גם בהצעת החוק שלך.

סילבן שלום: לצערנו הרב, על-פי כללי הכנסת, אם לא העברת את זה בקריאה ראשונה לא חל על זה דין רציפות.

סילבן שלום: שכל חברי הכנסת כאן ידעו: אם חברי כנסת בעבר העבירו בקריאה ראשונה, אפשר להמשיך, אם חבר הכנסת שהעביר את זה נמצא עדיין אתנו בכנסת.

סילבן שלום: אבל אפשר ללמוד גם מהצעות חוק שהיו בעבר.

סילבן שלום: פעלנו מול המשרד להגנת העורף, פעלנו מול הערים בנגב, בעיקר לנוכח המתקפות של ה"חמאס"; התחלנו לעשות את הפרויקט הזה, הפרויקט הזה מיושם.

סילבן שלום: נכון שיש לו עלויות, לפעמים גבוהות, אבל כבר התחלנו את הדבר הזה, ועשינו זאת לדעתי – בשדרות או בבאר-שבע?

סילבן שלום: איפה עשינו את זה?

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שיש כמה פרויקטים בבאר-שבע, אבל הם מאוד לא – – –

סילבן שלום: לא, שאלתי את המנכ"לית שלי, שיושבת מאחור, שתעשה לי עם הפה, אבל זה היה בסדר.

סילבן שלום: רק לבוא ולסכם את העניין – אנחנו הקמנו את כל מוקדי החירום בערים האלה.

סילבן שלום: כמובן שדרגנו את כל המקלטים, עם כל הציוד הנדרש, הבאנו אפילו – לצערי בזמן חירום – הבאנו גם הפעלות למקלטים, לקחנו את הילדים לסיורים בגני-חיות ובמקומות אחרים במרכז הארץ.

סילבן שלום: מועצות אזוריות בצפון ובמרכז הסכימו לקלוט משפחות שיש להן ילדים קטנים לסופי שבוע – כל הדבר הזה נועד למען המטרה הזאת.

סילבן שלום: ואין ספק שלך היה חלק מרכזי, זה חלק מהפעילות החברתית שלך שהיא באמת ידועה ומבורכת, ואני רוצה להודות לך על כך.

סילבן שלום: ואנחנו נמשיך ונפעל, לא משנה איפה אנחנו נהיה, לא זונחים את הפעילות הזאת בכל תפקיד אפשרי.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת ששאלו את השאלות, לחלק גדול מחברי הכנסת שגם נשארו כאן.

סילבן שלום: תודה ענקית לכל עובדי המשרד לפיתוח הנגב והגליל ועובדי המשרד לשיתוף פעולה אזורי, כמובן, בראשות המנכ"לית של שני המשרדים.

סילבן שלום: אתם יודעים, זאת היסטוריה, יש שרים שהיו בשני משרדים, לא היו מנכ"לים בשני משרדים.

סילבן שלום: מאחר שאני עומד בראש שני משרדים החלטתי שתהיה מנכ"לית אחת בראש שני המשרדים, והמנכ"לית, אורנה הוזמן-בכור, שנמצאת אתנו כאן, מלווה אותי כבר 18 שנה במגוון רחב מאוד של תפקידים.

סילבן שלום: אני חושב שאלמלא באמת העשייה שלך והדחיפה שלך והפעילות שלך ומנוע הטורבו הבלתי נפסק והבלתי עוצר אפילו לרגע, לא היינו מצליחים להגיע לכל ההישגים הגדולים האלה.

סילבן שלום: אז תעבירי גם לעובדי המשרדים שניהם, שזה בעצם משרד אחד – איחדנו אותם.

סילבן שלום: ואני מודה לך, אדוני היושב-ראש, גם על הפעילות המשותפת שהייתה לנו וגם על האפשרות להיות כאן שעתיים רצוף ולהשמיע את הדברים.

סילבן שלום: אני מאוד שמח.

סילבן שלום: וגם לך, אדוני יושב-ראש יש עתיד, אני יודע שהיו פעמים מסוימות בתחילת הדרך שחשבת אולי שהמשרד לא ראוי, אבל כאשר למדת ועמדת על מקומו ועל יכולותיו, היית זה שדחף אפילו שהמשרד הזה ילך, יתרחב ויתפתח, ואני מאוד שמח.

סילבן שלום: גם מאיר כהן, גם יפעת, שהיו אנשי המשרד, הם יודעים.

סילבן שלום: את מאיר הייתה לי הזכות גם למנות ליושב-ראש הרשות לפיתוח הנגב – כך שהם יודעים מקרוב.

סילבן שלום: אני לא יודע אם אתם תהיו אלה שתיכנסו לקואליציה ותחזיקו את המשרד הזה או שזו תהיה מפלגה אחרת, אני יודע שהבית היהודי חושקת במשרד הזה, אבל כל מפלגה שתרצה בכך, אני בטוח שכולנו נסייע להם כדי להמשיך להרחיב ולפתח את פעילות המשרד.

סילבן שלום: תודה רבה לכם.

סילבן שלום: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשר סילבן שלום, השר לפיתוח הנגב והגליל.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: דיווח סגנית השר לקידום צעירים, סטודנטים ונשים במשרד ראש הממשלה, חברת הכנסת גילה גמליאל.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, השר סילבן שלום, שסקר כאן במשך שעתיים את פעילות משרדו, באפריל 2009 מינה אותי ראש הממשלה לסגנית שר במשרדו והפקיד בידי את נושא קידום הצעירים, הסטודנטים והנשים.

גילה גמליאל: עם מינויי הכנתי תוכנית אסטרטגית לציבור הצעירים והסטודנטים אשר חידדה את הצרכים של הצעירים בישראל.

גילה גמליאל: מדובר בתוכנית חשובה, רצינית, מתפרסת על פני כמה נושאים מהותיים ועקרוניים הנוגעים לכל צעירה וצעיר בישראל.

גילה גמליאל: חלקה יושם במהלך תקופת הממשלה ה-32 וחלקה בנוי משינויים ארוכי טווח שהתחלנו לקדם.

גילה גמליאל: מטרת התוכנית היא קידום אוכלוסיית הצעירים גילאי 18–35 למימוש הפוטנציאל הטמון בהם כמשאב לאומי וליצירת אוכלוסייה חזקה ובלתי תלותית, תוך מתן מענה לצורכיהם המרכזיים.

גילה גמליאל: אוכלוסיית הצעירים במדינת ישראל, גילאי 18–35, מונה מעל 2 מיליון צעירים, המהווים 26.4% מאוכלוסיית המדינה.

גילה גמליאל: הגדרת הצרכים של האוכלוסייה ויעדיה מתמקדת בתחומים רלוונטיים ביותר לחייהם: השכלה והכשרה מקצועית, תעסוקה, דיור, תרבות ופנאי, מנהיגות ומעורבות חברתית.

גילה גמליאל: חלק מהצעירים נדרשים להתמודד עם קשיים מיוחדים בדרך לסיפוק צורכיהם והשגת יעדיהם, וזאת עקב השתייכותם לקבוצות מיעוט באוכלוסייה, כדוגמת מחוסרי תעסוקה, חרדים, נשים, בנות ובני מיעוטים, עולים, זוגות בתחילת דרכם, בוגרי שירות צבאי, לאומי ואזרחי, סטודנטים וכדומה.

גילה גמליאל: הסוגיות המטרידות את אוכלוסיית הצעירים במדינת ישראל זוכות להתייחסות על-ידי שורה ארוכה של גופים ממשלתיים וחוץ-ממשלתיים ובשלטון המקומי.

גילה גמליאל: עם זאת, ועל אף פעילותם של גופים רבים כאמור, המענה שאוכלוסיית הצעירים זוכה לו הוא חלקי בלבד, בין היתר לנוכח היעדר גוף בעל ראייה כוללת הממפה את צורכי אוכלוסיית הצעירים ומציע דרכי פעולה בתחום.

גילה גמליאל: כך, למשל, בחלק ניכר מהמקרים נוצר מצב של כפל עשייה בתחומים אחדים, בעוד שתחומים אחרים זוכים להתייחסות דלה, אם בכלל.

גילה גמליאל: שמענו כאן קודם גם את השר סילבן שלום אומר שגם בתחום הנגב והגליל הטיפול הוא בצעירים.

גילה גמליאל: זה רק חלק מזה, זה בא לידי ביטוי עוד במשרדים רבים – משרד השיכון, המשרד לקליטת העלייה – ועל כן הדברים האלה באמת צריכים לקבל ביטוי כפי שזה קיים בהרבה מדינות בעולם, שקיים מיניסטריון שמטפל רק בסוגיית הצעירים והסטודנטים ומיניסטריון אחר שמטפל רק בסוגיית הנשים.

גילה גמליאל: אשרינו וטוב לנו, לידיעת יש עתיד.

גילה גמליאל: החזון שלי הוא להפוך את הצעירים למשאב הלאומי של מדינת ישראל.

גילה גמליאל: אני רואה בהשקעה בצעירים השקעה ולא הוצאה, חלק מאסטרטגיה לפעול לצמצום הפערים בחברה הישראלית על-ידי השקעה בהון האנושי, במחקר ובפיתוח.

גילה גמליאל: מדינת ישראל היום נמצאת בקדמת הטכנולוגיה, ההיי-טק והמחקר העולמיים, ואחד האתגרים הגדולים של השנים הקרובות הוא גם היכולת לשמר את היתרון הזה ואף לקדמו.

גילה גמליאל: מדינת ישראל צריכה לשאוף להיות חברה מתקדמת, צומחת, שוויונית וערכית.

גילה גמליאל: השכלה גבוהה צריכה להיות נגישה וללא עלות לכל אזרח החפץ בה; שכל אזרח ואזרחית יוכלו ללמוד לתואר ראשון בכל מוסד ובכל תחום, ללא קשר לנקודת הפתיחה שלהם.

גילה גמליאל: כמי שמכירה היטב את חיי הסטודנטים, כיושבת-ראש התאחדות הסטודנטים לשעבר וכמי שלמדה לארבעה תארים אקדמיים ללא תמיכה כלכלית, ללא כל סיוע, אני יודעת אילו קשיים ניצבים בפני הסטודנטים והצעירים.

גילה גמליאל: במהלך כהונתי קידמתי והעליתי על סדר-יומה של הממשלה כמה נושאים ויזמתי כמה החלטות ממשלה וחוקים.

גילה גמליאל: לתפיסתי, הדרך לצמצום הפערים בחברה הישראלית היא בעיקרה על-ידי רכישת השכלה גבוהה, ולכן ההחלטה הראשונה שקידמתי הייתה תיקון לחוק חיילים משוחררים אשר פרץ דרך והעניק לחיילים משוחררים ולבוגרות ובוגרי השירות הלאומי והאזרחי, שנה אקדמית חינם במוסדות להשכלה גבוהה בנגב, בגליל, ביהודה ושומרון, באשקלון ובירושלים.

גילה גמליאל: העברנו החלטה של בנייה של מעל 10,000 יחידות של מעונות סטודנטים ברחבי הארץ.

גילה גמליאל: נכון להיום מדובר בכ-17,000 מיטות בלבד עבור ציבור הסטודנטים.

גילה גמליאל: עצם ההחלטה וכבר אישורה על-ידי המינהל יובילו להכפלת כמות המיטות לסטודנטים, וזה יסייע גם בסוגיית הדיור, שמהווה גם כן בעיה בעניין הזה.

גילה גמליאל: הקפאנו ממש בתחילת הקדנציה את העלאת שכר הלימוד עד סוף שנת 2013, מה שנתן לסטודנטים גם את האפשרות להתמודד בכך שבמה

גילה גמליאל: לך כל תקופת הלימודים הם לא צריכים לחשוש כל פעם מחדש, כפי שאנחנו נאלצנו בתקופת לימודינו, שמא יכפילו את שכר הלימוד, יעלו אותו, והם יכלו ללמוד בראש שקט בעניין הזה.

גילה גמליאל: תחבורה ציבורית – דאגנו להוביל 50%, ביחד עם משרד התחבורה, 50% הפחתה בדמי התחבורה הציבורית, כולל ברכבות.

גילה גמליאל: הובלנו שיתוף גם עם התאחדות הסטודנטים להסברה הבין-לאומית, שהיא לא פחות חשובה, מול יו"רי אגודות הסטודנטים באירופה, שהובלנו אותם לכאן לכנסים במדינת ישראל.

גילה גמליאל: נוסף על ההיבט של הסטודנטים אני אחראית גם על נושא הצעירים.

גילה גמליאל: בשנים האחרונות הולכת ומתרחבת תופעת ההתיישבות של הצעירים ביישובים העירוניים והכפריים בכל רחבי הארץ, בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

גילה גמליאל: במהלך הקדנציה הכרתי גופים רבים העוסקים בקידום צעירים, ואחד המיזמים המדהימים היה הגרעינים המשימתיים בקהילות הצעירים.

גילה גמליאל: כיום יש מעל 100 קהילות פרוסות מהנגב ועד הגליל.

גילה גמליאל: הקהילה הנה התארגנות של צעירים המתיישבים התיישבות קבע בפריפריה העירונית, הגיאו-חברתית, ופועלת כקבוצה בנושא חינוך וחברה.

גילה גמליאל: קהילות אלו מורכבות מכלל מגזרי האוכלוסייה, דתיים, חילונים, עולים, ותיקים, בני המקום ועוד, ומונות מעל 5,000 צעירים.

גילה גמליאל: הקהילות מהוות כיום את חוד החנית של החברה האזרחית לצמצום פערים בחברה, לצמצום ההגירה השלילית מאזורי הפריפריה הגיאו-חברתית ולהגברת תחושת העוצמה והשייכות של תושבי הפריפריה החברתית למקום מגוריהם.

גילה גמליאל: מיזם חשוב נוסף שהממשלה הכירה בחשיבותו ומתקצבת אותו – זו גם כן החלטה שקידמתי, גם כן לא רק בנגב–גליל אלא גם במרכז הארץ, זה נושא מרכזי הצעירים; בישראל יש 41 מרכזים הפרוסים בכל רחבי הארץ.

גילה גמליאל: המרכז הוא כיום הגוף היחידי ביישובים שדואג לכל הצרכים של הצעירים ומטפל בהם באופן הוליסטי, ובכלל זה השכלה, תעסוקה ומעורבות חברתית.

גילה גמליאל: מרכז צעירים הוא בעצם מרכז הכוונה ומידע לצעירים.

גילה גמליאל: יש שיתוף פעולה יוצא דופן בין משרדי הממשלה השונים, אשר מרכזים את המידע ומנגישים אותו ברשויות המקומיות באמצעות אותם מרכזים.

גילה גמליאל: העברתי החלטת ממשלה לתקצוב מרכזי הצעירים הקיימים במרכז הארץ ולהקמת מרכזים חדשים.

גילה גמליאל: סיימנו את החלק הראשון של ההחלטה, וועדת התמיכות חילקה סכום של 6.2 מיליון שקלים בין 11 מרכזי צעירים באשדוד, רחובות, חיפה, פתח-תקווה, טירת-כרמל, רמלה, אור-עקיבא, כפר-סבא, נתניה, קריית-ים וירושלים.

גילה גמליאל: אני מאמינה שהממשלה הבאה תמשיך ותעלה על סדר-יומה את נושא הצעירים כדי להקים עוד מרכזי צעירים, גם כן בפריפריה החברתית, וגם הגיאוגרפית כמובן.

גילה גמליאל: העיר לוד – העיר לוד, אשר בחזוני אני רואה אותה כעיר פוטנציאלית לצעירים – יזמתי יחד עם שר האוצר ובתמיכת ראש הממשלה, בשיתוף מפעל הפיס, את הקמתו של כפר הסטודנטים הראשון בפריפריה החברתית במרכז הארץ.

גילה גמליאל: עמותת "איילים", אשר פועלת להקמת כפרי סטודנטים בנגב ובגליל, הקימה את הכפר ומנהלת אותו.

גילה גמליאל: לאור הביקוש הרב בקרב הסטודנטים והצלחת הכפר, הספקתי גם להעביר החלטה נוספת בממשלה, אשר מרחיבה את הכפר, כך שבעתיד הלא-רחוק יתגוררו בו כ-400 סטודנטים.

גילה גמליאל: הקמת הכפר סחפה סטודנטים רבים, שעברו להתגורר בעיר לוד.

גילה גמליאל: הסטודנטים מאפשרים לילדים בשכונה הפוגה מקשיי היום-יום והם מעניקים להם מסגרת חברתית ולימודית הממנפת את התפתחותם.

גילה גמליאל: הסטודנטים נרתמים להעשרת הילדים, הצמאים למודל לדוגמה ולתמיכה מתמדת, ומעניקים להם כלים להצלחה לא רק בלימודים אלא גם בחיי היום-יום.

גילה גמליאל: פרויקט חשוב נוסף שראוי לציינו היום הוא פרויקט שמטרתו שילוב צעירים בשירות המדינה, בשיתוף עם מרכז בגין, מרכז רבין, נציבות שירות המדינה, קרן גנדיר והיזם החברתי איציק דבש.

גילה גמליאל: בפרויקט איתרנו סטודנטים לקראת סיום התואר הראשון, או בוגרים טריים שהצטיינו בהיבטים החברתיים, הם עוברים סדנה של כמה חודשים, ואנחנו מלווים אותם בהשתלבותם במקומות משמעותיים ולצד מנהלים בכירים בשירות המדינה.

גילה גמליאל: במהלך הקדנציה הובלתי גם חוק לזכויות הסטודנט.

גילה גמליאל: החוק הזה – בעקבות – הייתי בחודש התשיעי להריוני, והגעתי למבחן בתואר השני הנוסף שלי, במשפטים; הגעתי וראיתי את השולחן שאני צריכה לסגור אותו על הבטן שלי ולסיים את המבחן.

גילה גמליאל: בחנתי בשיתוף התאחדות הסטודנטים, לאחר הלידה, מה קורה עם סטודנטיות וסטודנטים בכל רחבי הארץ.

גילה גמליאל: לצערי, ראינו שהתנאים הם לא תנאים, ובעקבות זה הובלנו את החוק.

גילה גמליאל: החוק מקנה היום – רק לידיעה כללית, יש כ-12,000 לידות של סטודנטיות בשנה, סטודנטיות בהיריון, טיפולי פוריות, הליכי אימוץ, אלה כל המהלכים; דאגנו לעגן אותם בהליך חקיקה שיוביל את היכולת שלהם גם לשלב רכישת השכלה גבוהה עם הורות.

גילה גמליאל: נוסף על כך גם דאגתי להוביל זכויות לסטודנטים, לאותם הורים צעירים, כדי שיקבלו הקלות כאבות סטודנטים במהלך התקופה הראשונה ללידת ילדם.

גילה גמליאל: דבר נוסף שאני אמונה עליו – כפי שאמרתי, זה צעירים, סטודנטים ונשים – מחר אנחנו נציין כאן בכנסת את יום האישה הבין-לאומי.

גילה גמליאל: נוסף על כך, מאז מינויי לתפקיד, אנחנו מציינים את יום האישה הבין-לאומי גם בממשלה.

גילה גמליאל: קידום השוויון המגדרי כולל בתוכו מגוון רחב של נושאים, אבל בעיני גם את הזכות להורות, הזכות לשילוב קריירה עם ההורות – ככל שנשים משתתפות יותר במעגל התעסוקה כך חולקים בני-הזוג את הטיפול בילדים; החלוקה בין בני-הזוג, מצד אחד בהכנסות המשפחה ומצד שני בטיפול בילדים, מקרבת אותנו לחברה שוויונית ומתוקנת.

גילה גמליאל: בעקבות הרצון לטפח את הנושא הזה גם קידמתי החלטת ממשלה שתיבחן תחילה במגזר הציבורי, יישומם של כללים שיאפשרו לקדם את ערך המשפחה במקום העבודה ולתמוך בהורים צעירים.

גילה גמליאל: ההחלטה כרגע נמצאת אצל נציב שירות המדינה, ובפגישתי אתו אתמול הוא דיווח לי שממש בימים הקרובים נקבל את הטיוטה הראשונה להתייחסותי בעניין הזה.

גילה גמליאל: הם התבקשו, נציב שירות המדינה יחד עם סמנכ"לים בכירים ממשרדי הממשלה השונים, לבחון יציאה מוקדמת פעם בשבוע, של כל ההורים העובדים, בשעה 15:00, כדי שתהיה להם הפריבילגיה כן להיות עם הילדים, וגם לפתח את תרבות הפנאי בסוגיה זו; הודעה מראש של 72 שעות לפחות לפני קביעת ישיבות לאחר השעה 18:00, אפשרות לעבודה מהבית בתקנים מסוימים, וכבר נכנסו כמה דברים מההמלצות לתוקפן, כגון היום הראשון של פתיחת שנת הלימודים וגני-הילדים כיום בחירה להורים, כדי שיוכלו ללכת עם הילדים לבתי-הספר ולגנים.

גילה גמליאל: דבר נוסף זה הצורך בהקמת חדרי הנקה בכל המוסדות, כדי שצעירות תוכלנה גם כן לשלב עבודה והורות – והנקה, שהיא חשובה לא פחות.

גילה גמליאל: לאחר שהוועדה תציג לנו את המסקנות שלה נוכל להעתיק אותן גם למגזר הפרטי וכך להופכם למקומות עבודה תומכי משפחה.

גילה גמליאל: קידום מעמד האישה הוא נושא שהוא לא רק בעייתן של נשים, אלא מדובר בצורך חברתי ממדרגה ראשונה.

גילה גמליאל: מחר אנחנו נדבר על כך יותר, אבל מכיוון שאני צריכה לסקור בפניכם את פעילות משרדי, וזה חלק מזה, אני אציג את העשייה גם בתחום של הנשים.

גילה גמליאל: ביום האישה הבין-לאומי לפני שנה, יחד עם ראש הממשלה, יזמנו החלטה בממשלה שמטרתה לעודד נשים להתמודד בבחירות המוניציפליות הקרבות ובאות.

גילה גמליאל: הקצינו תקציב של 2 מיליון שקלים לטובת פתיחת קורסים והענקת כלים לכל מי שרואה עצמה משתלבת בעשייה היישובית-מקומית ואולי אף מובילה אותה.

גילה גמליאל: רק לידיעה כללית, יש לנו במדינת ישראל רק כחמש נשים שהן ראשי רשויות, מתוך 256 רשויות, ו-350 חברות מועצה מתוך כ-3,000 חברי מועצה.

גילה גמליאל: כשמדובר על 2% ייצוג בראשי רשויות, אני חושבת שזה אומר הכול.

גילה גמליאל: אני מקווה שבסיום הבחירות המוניציפליות נוכל לראות תמונה מעודדת יותר, שבה נכפיל או נשלש את מספר חברות המועצה וראשות המועצה.

גילה גמליאל: נוסף על זה הייתה לי גם הזכות לתקן את חוק החברות, תיקון שמגדיל את שיעור ייצוג הנשים בדירקטוריונים של החברות הציבוריות.

גילה גמליאל: מאז התיקון, כשבעל שליטה בחברה ציבורית ממנה דח"צ, ואין בדירקטוריון אישה שהיא אינה מטעמו, עליו למנות אישה לדח"צית.

גילה גמליאל: בנתונים של היום הגיע המצב לכך שנכון להיום, בזכות החוק, יש עלייה במספר הנשים שמכהנות כדח"ציות, ונכון להיום הוא כבר 34%.

גילה גמליאל: כמו כן תיקנו את התוספת לחוק החברות, ובמסגרתו תיקון קוד ממשל תאגידי ברשימת ההמלצות של "אמץ או גלה", שדורש גיוון מגדרי בשולחן הדירקטוריון ויחייב כל חברה ציבורית להסביר אם ומדוע היא נמנעת מלבצעו.

גילה גמליאל: כמו כן הקמנו מאגר דירקטוריות שיאפשר לכל הטוענים שאין מספיק נשים ראויות לפנות למאגר ולשלוף מאות ואלפי נשים פוטנציאליות, אקדמאיות, מוכשרות וראויות, שישמשו דירקטוריות בחברות.

גילה גמליאל: לפני כשנתיים יזמתי מחקר שבוחן מדוע ישנן כל כך מעט נשים בתפקידים בכירים באקדמיה, אף שיש רוב לנשים בעלות תואר ראשון, שני ושלישי, ואף בסטודנטיות – מדובר על יותר מ-60% סטודנטיות.

גילה גמליאל: נמצא שישנן מעט מאוד נשים שהן פרופסור.

גילה גמליאל: המחקר עלה על הקושי לעבור את שלב הפוסט-דוקטורט, אשר מחייב את הנשים לעקור לתקופה לא קצרה לחו"ל ולבצע את מחקרן במוסדות אקדמיים בחו"ל.

גילה גמליאל: לאור תוצאות המחקר ולבקשתי הקים שר החינוך ועדה במל"ג אשר בחנה את הנושא והוציאה מתחת ידיה שורה ארוכה של המלצות, שלשמחתי אף אומצו על-ידי ות"ת – ועדת התכנון והתקצוב – והמל"ג – המועצה להשכלה גבוהה.

גילה גמליאל: בין ההמלצות, מיסוד תפקיד יועצת נשיא לקידום מעמד האישה, סיוע לדוקטורנטיות, גיוס נשים לסגל האקדמי, שימור וקידום נשים באקדמיה, ייצוג נשים בוועדות ובמוסדות להשכלה גבוהה והגשת דוח שוויון מגדרי והשלכותיו.

גילה גמליאל: אחד התיקונים החשובים הנוספים שקידמתי ביחד עם חברי חבר הכנסת יריב לוין במהלך הקדנציה הקודמת, שלצערי, לאור סיום הקדנציה השמונה-עשרה עדיין לא עבר קריאה שנייה ושלישית, אך אני מאמינה שיחילו עליו דין רציפות במושב הקרוב, הוא העלאת גיל הנישואין במדינת ישראל מגיל 17 לגיל 18.

גילה גמליאל: תופעה קשה של נישואי קטינים מתאפשרת במדינה שלנו בחסות החוק.

גילה גמליאל: הממשלה הזו, לשמחתי, הסכימה שיש לקדם את הצעת החוק, וחבר הכנסת יריב לוין הרים את הכפפה לקדמה.

גילה גמליאל: הצעה שהצטרפו אליה חברי כנסת רבים מכל סיעות הבית.

גילה גמליאל: החלטה חשובה נוספת שקידמתי בהחלטת הממשלה זו החלטה לצרף את מדינת ישראל ל-UN Women.

גילה גמליאל: UN Women הנו הגוף לשוויון מגדרי והעצמת נשים של האו"ם.

גילה גמליאל: מדינת ישראל מוצאת את עצמה מותקפת פעם אחר פעם בזירה הבין-לאומית.

גילה גמליאל: נושא קידום נשים עומד גבוה בסדר העדיפות הגלובלי, ולמדינת ישראל יכולות מוכחות בנושא מגדר, ונעשית בה פעילות רבה בתחום קידום מעמד האישה; פעילות שראוי לחשוף ולהביא לידי ביטוי.

גילה גמליאל: ראוי למנף את נושא קידום הנשים על מנת לבלום את ניסיונות הדה-לגיטימציה נגד ישראל ולהביא לידי ביטוי את יתרוננו היחסי בתחום.

גילה גמליאל: החלטה נוספת שקידמתי זה להוביל מהלך שבו בכל משרדי הממשלה, גם בחברות הממשלתיות, ביחידות הסמך, ימונו ממונות לקידום מעמד האישה.

גילה גמליאל: לסיכום אני רוצה לומר – אני יודעת שזו פעם ראשונה שסגנית שר שאין לה משרד מעל מציגה כאן פעילות ענפה של עשייה.

גילה גמליאל: כאן אני רוצה להודות לראש הממשלה שנתן לי את המנדט, והיה שם לאורך כל הדרך על מנת לקדם את כל ההצעות המדוברות.

גילה גמליאל: תודה ענקית, גם כן, לכל מי ששיתף פעולה מצד הבית הזה, ובראש ובראשונה לעורכת-הדין רינת דנון, היועצת המקצועית שלי, שהובילה את כל העניין הזה בפן המקצועי.

גילה גמליאל: אין ספק שבבית הזה יש לנו עוד עבודה רבה מאוד.

גילה גמליאל: דיברנו על תחומים שהם תחומים כבדי משקל וחשוב לקדם אותם.

גילה גמליאל: אני מאמינה שגם הכנסת הנוכחית תוביל ביחד, בשיתוף פעולה, את נושא השוויון בין המינים ואת העניין של קידום הצעירים בישראל וציבור הסטודנטים.

גילה גמליאל: אני משאירה לכם את הבמה לשאלות.

גילה גמליאל: אז בשמחה רבה.

יצחק וקנין: תודה לסגנית השר, חברת הכנסת גילה גמליאל.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לשאלות של כמה חברי כנסת.

יצחק וקנין: חברת הכנסת הראשונה שתשאל – חברת הכנסת תמר זנדברג, ולאחריה – חברת הכנסת יפעת קריב.

תמר זנדברג: שלום, סגנית השר גמליאל.

תמר זנדברג: במרוצת 2011 אישרה המועצה להשכלה גבוהה התאמות חדשות לסטודנטיות וסטודנטים בנושא אימוץ ולידה.

תמר זנדברג: בין היתר, בתמיכה, עידוד, קידום, שלך, סגנית השר, ושותפות ושותפים נוספים.

תמר זנדברג: ההתאמות כוללות, בין היתר, הקלות בהגשת מטלות, באיחור, פיצול או הקפאת לימודים, מועדים מיוחדים בבחינות וכו'.

תמר זנדברג: היום אנחנו עומדות כמעט שנתיים אחרי האישור, ועדיין קיים פער בין צורכי הסטודנטיות – במיוחד סטודנטיות, האימהות היולדות – ובין המצב בפועל.

תמר זנדברג: והפער צורם במיוחד כשמשווים סטודנטיות שיולדות והן בחופשת לידה לסטודנטים שמשרתים במילואים.

תמר זנדברג: למשל, סטודנטית לאחר לידה יכולה להיעדר רק שלושה שבועות לחופשת לידה, בעוד שסטודנט שמשרת במילואים רשאי להיעדר ללא הגבלה; סטודנטית לאחר לידה שהחמיצה מועדי א' וב' זכאית למועד אחד, בעוד סטודנט במילואים זכאי למספר המועדים שהפסיד.

תמר זנדברג: ברצוני לשאול האם מתוכנן ומתי יתבצע התיקון הזה, ובמיוחד ביחס לנושאים הבאים: כאמור, הארכת חופשת הלידה, כפי שמקובל בכל החברה, שזה שישה ואף שמונה שבועות; התייחסות ללידה מוקדמת, שאינה קיימת היום; אפשרות ללמידה מקוונת מהבית; הגשת מטלות באיחור לאישה בהיריון; מקומות ישיבה מיוחדים ונוחים במבחנים – דבר שלא קיים היום ומקשה מאוד פיזית, כפי שציינת בעצמך, בדברייך; תינוקייה בכל מוסד אקדמי; ומלגות מיוחדות לאימהות, וביטול התניית מלגות ההצטיינות ברצף לימודים, דבר שפוגע במי שיוצאת לחופשת לידה ולכן אין לה רצף לימודים במהלך התואר.

תמר זנדברג: תודה.

גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה להודות לחברת הכנסת תמר.

גילה גמליאל: מה שאנחנו הובלנו זה את הצעת החוק באופן כללי.

גילה גמליאל: העלינו בדיוק את הסוגיות שאת מדברת עליהן בפני המל"ג, ואמרנו כך: אנחנו נותנים את ה-respect למועצה להשכלה גבוהה, על מנת שהם ידאגו להעביר את הכללים ואת הנהלים.

גילה גמליאל: כי אני חושבת שהבית הזה, בדרך כלל, אמור לקבוע את המדיניות בגדול ובכלליות, ולאו דווקא להיכנס לפרטים.

גילה גמליאל: רק בלית ברירה.

גילה גמליאל: ומה שאנחנו העברנו זה בדיוק את החוק, והם אלה שמוסמכים להעביר את הכללים.

גילה גמליאל: במידה – כפי שאת מציינת כאן כרגע, ואנחנו נבדוק את זה שוב בקדנציה הנוכחית כמובן – שהדברים לא יקבלו את הביטוי מהכללים, אז יש לך עבודה, ולי ולכל הבית הזה, על מנת לתקן ולעגן את הדברים האלה.

גילה גמליאל: וזה יהיה באמת לצערי אם נצטרך לעגן את זה גם בהליך חקיקה מתקדם, והם לא ישכילו להוביל את זה בעצמם.

תמר זנדברג: השאלה אם ניתנה הצעה על הנושאים האלה.

גילה גמליאל: אנחנו כבר, ברגע שהעברנו את ההחלטה, וכשזה עבר כחוק במדינת ישראל, נתנו למועצה להשכלה גבוהה את הזמן על מנת לעגן את הכללים.

גילה גמליאל: ברגע שהם העבירו את הכללים לשלוחות של המוסדות האקדמיים ברחבי הארץ, יש עכשיו את הפרקטיקה.

גילה גמליאל: לצערי, אחת הבעיות במדינת ישראל זה לא החוקים – מבחינת חוקים אנחנו מככבות ומככבים – הבעיה הקשה היא האכיפה, ומה שאני מדברת עליו זה בדיוק זה.

גילה גמליאל: על כן, במידה שאכן הדברים לא יפעלו כפי שצריך מהלכה למעשה, אז נצטרך לתת את הדעת למקד יותר נקודתית את החוקים.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת בועז טופורובסקי, ולאחריו – חבר הכנסת מאיר כהן.

בועז טופורובסקי: סגנית השר, קודם כול, תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אנחנו משתפים פעולה כבר הרבה מאוד שנים, שיתוף פעולה פורה.

בועז טופורובסקי: כשאני הייתי יושב-ראש התאחדות הסטודנטים נעזרתי בך המון.

בועז טופורובסקי: גם כשלא הסכמנו ידענו איך לא להסכים.

בועז טופורובסקי: תמיד היית לי לעזר, ואנחנו יודעים להעריך את זה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: שתי שאלות.

בועז טופורובסקי: השאלה הראשונה בנוגע לסטודנטים: השנה, בקיץ, כמו שאמרת בנאום שלך, הסכם שכר הלימוד עם הסטודנטים פג, ובעצם השאלה היא, האם אתם מתכוונים להיכנס למשא-ומתן עם הסטודנטים?

בועז טופורובסקי: האם יהיה איזה שינוי בהסכם, בשכר הלימוד, בלי הסכמת הסטודנטים?

בועז טופורובסקי: ואני מבקש שתיקחו בחשבון שהסטודנטים שינו את הגישה שלהם בשנים האחרונות, ומסתכלים על טובת כלל מערכת ההשכלה הגבוהה.

בועז טופורובסקי: השאלה השנייה נוגעת לנשים והשכלה גבוהה: פחות מ-30% מחברי הסגל הבכיר בהשכלה הגבוהה הם נשים.

בועז טופורובסקי: זו מציאות קצת מעוותת, בטח במדינת ישראל ובטח ובטח בהשכלה הגבוהה.

בועז טופורובסקי: אשמח לדעת כיצד משרדך מתמודד עם המציאות הזאת.

בועז טופורובסקי: תודה.

גילה גמליאל: בהחלט.

גילה גמליאל: ראשית, חברי, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים לשעבר, אחד מיושבי-הראש הטובים שהיו לציבור הסטודנטים – אז ראשית, אני רוצה לברך אותך.

גילה גמליאל: לי לא היה ספק שתגיע לכאן באיזה שלב עם העשייה המרובה שלך.

גילה גמליאל: ואין לי ספק שתעשה כאן חיל, ואתה תהיה דומיננטי ותפעל – כפי שעשית פעילות אכן מבורכת לציבור הסטודנטים והסטודנטיות.

גילה גמליאל: דבר שני, אני מברכת אותך גם כמי שמעלה את הנושאים גם בפן של קידום נשים, כפי שתמיד ראית אל מול עיניך, וצריך גם על זה לברך אותך, בוודאי.

גילה גמליאל: לגבי הנושא של הקפאת שכר הלימוד: כפי שאמרתי שבחזוני אני רואה לנכון שהלימוד יהיה בחינם, אז כולי תקווה שגם כאן נשכיל, בבית הזה, עם הממשלה החדשה לכשתקום בשבוע הבא, בעזרת השם, להוביל את אחד מהיעדים, גם כן – אם לא להקפיא את שכר הלימוד, אז להוריד אותו.

גילה גמליאל: זה צריך להיות היעד, ולכאן אנחנו גם נוביל, ואני מאמינה שיחדיו גם נשתף פעולה בנושא הזה.

גילה גמליאל: לגבי העניין של הנשים: בסקירה שלי הצגתי קודם שאחת הבעיות הקשות זה האחוז הנמוך של נשים שהן פרופסור.

גילה גמליאל: מה שקרה בפועל, וזה גם מונע מהן בעצם את הייצוג שלהן במוסדות האקדמיים, כפי שתיארת – כלומר, אחת מהבעיות של נשים, כשהן לא מגיעות למעמד הפרופסור, זה להיות אחר כך פרופסור מן המניין, לקבל את הסטטוס הזה גם לתפקידים הבכירים של נשיאות אוניברסיטאות ומוסדות אקדמיים, להיות בכל הקטגוריות של הרקטורים והדיקנים.

גילה גמליאל: וזה יוצר את הבעיה הכי גדולה, שראשי המחלקות מרביתם הם בתפקיד הפרופסור.

גילה גמליאל: ומה שקורה בפועל, כפי שתיארתי, לפי המחקר שבחנו אותו בקדנציה הקודמת, זה בדיוק אותה בעיה – אף-על-פי שיש יותר מ-60% סטודנטיות, יותר מ-50% נשים שהן בעלות תואר ראשון, שני ושלישי, עדיין בסך הכול 17% הם נשים שהן פרופסור.

גילה גמליאל: וככזה, מלכתחילה, יש לך בעיה, ועל כן, כשבאים לאחר מכן לחלק את התפקידים, זה יוצר את המצוקה של ייצוג הנשים במוסדות האקדמיים.

גילה גמליאל: על כן, כפי שבישרתי כאן קודם, אותה ועדה שקמה, בראשות פרופסור כרמי, נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון, שקידמה את כל הנושאים שאמרתי קודם – לטעמי הם בהחלט יובילו את השינוי המיוחל גם לייצוג נשים במוסדות האקדמיים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מאיר כהן, ואחריו, רבותי, חבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: אם יש עוד חברי כנסת שרוצים לשאול, כיוון שאנחנו נסיים עם יריב לוין – הוא האחרון שנרשם, אז אם יש עוד חברי כנסת שמעוניינים לשאול, נא להירשם בדקות הקרובות.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, סגנית השרה, נכון?

מאיר כהן: אין שר – –

גילה גמליאל: סגנית השר.

גילה גמליאל: זה ראש הממשלה – – –

מאיר כהן: – – סגנית השר, זה ראש הממשלה.

מאיר כהן: גילה, תודה רבה על שיתוף הפעולה יוצא הדופן שלך.

מאיר כהן: היה מאוד נעים לנו, כראשי ערים, לארח אותך, ואוזנך הייתה כרויה לכל בקשה שלנו.

מאיר כהן: אני פגשתי בשבוע האחרון את יושבי-ראש ועדי הסטודנטים, אגודות הסטודנטים, בדרום.

מאיר כהן: אחת הבעיות שהם העלו היא שאלת הדיור.

מאיר כהן: אני רוצה לתת לך את הנתון הזה: בבאר-שבע, למשל, חדר בדירה, סטודנט משלם 1,000 שקלים לחודש.

מאיר כהן: במעונות הסטודנטים המחירים מרקיעי – משהו מדהים; בבאר-שבע למשל 800 שקלים.

מאיר כהן: אני הייתי סטודנט לפני 30 שנה ושילמנו אולי 15 שקלים, והיום זה 800 שקלים להיות שותף לחדר – – –

גילה גמליאל: לכוך.

מאיר כהן: האם המשרד שלך – האם את טיפלת, התחיל איזה שיח או טיפול בנושא הדיור לסטודנטים?

מאיר כהן: אם כן, מה נעשה ואיך אפשר להמשיך את זה, להערכתך?

גילה גמליאל: ראשית, אני מאמינה שהתושבים בעירך מתבוננים בך ואומרים: היכן אתה?

גילה גמליאל: רוצים אותך לידם.

גילה גמליאל: אתה אחד מראשי הרשויות הטובים שהיו בכלל – –

מאיר כהן: תודה רבה.

גילה גמליאל: – – ואני רוצה באמת לברך אותך על כל הפעילות שלך בעיר דימונה, על המאבקים הצודקים שלך, גם בנושא קביעת הגבולות המוניציפליים, שהם חשובים מאוד, והיום תינתן לך הבמה – מי יודע איפה יהיה תיק הפנים, אבל שם אולי תהיה השפעה יותר רצינית ויהיה אפשר לקדם את הנושאים האלה.

גילה גמליאל: אבל כשאני מסתכלת על הסוגיה של הדיור, שדיברת עליה קודם, אני שמחה שהצלחתי לקדם את ההחלטה על הקמה של 10,000 יחידות של מעונות סטודנטים ברחבי הארץ.

גילה גמליאל: רק בבאר-שבע, מתוך זה, יהיו כ-1,000 מעונות סטודנטים.

מאיר כהן: ממתי זה?

גילה גמליאל: ההחלטה כבר עברה, הכסף כבר תועל.

גילה גמליאל: היא כבר עברה את המינהל, ועכשיו זה עניין של בנייה – – –

יצחק וקנין: סגנית השר, סליחה שאני מתערב.

יצחק וקנין: הוא שאל שאלה מאוד עקרונית.

יצחק וקנין: הבעיה היום זה לא כמות מעונות שיהיו.

יצחק וקנין: המחיר שלהם.

יצחק וקנין: אני חושב שלא רק בבאר-שבע, גם בבר-אילן משלמים 850 או 900 שקלים על חדר – – –

גילה גמליאל: נכון.

יצחק וקנין: תארי לעצמך, חדר זוגי, שכל אחד משלם 850.

יצחק וקנין: אם יש שתי בנות, או שני בנים, זה 1,900 שקלים לערך.

יצחק וקנין: אני חושב שזה מחיר מוגזם, ולא משנה כמות החדרים שתהיה.

יצחק וקנין: המחיר מופקע.

מאיר כהן: גם בתל-חי – – –

מיקי לוי: – – –

גילה גמליאל: בהחלט.

גילה גמליאל: אני לא מזמן יחסית הייתי סטודנטית, וגם אני גרתי במעונות הסטודנטים, ואני רואה את הפער שנפער בין העלויות שאז שילמנו לבין היום.

גילה גמליאל: אבל כפי שאמרתי, ברגע שיש רק 17,000 מיטות ברחבי הארץ, אז על 300,000 סטודנטים זה הרי – מהביקוש וההיצע כבר ברור; וגם, לצערי, המוסדות האקדמיים, כפי שראינו, לא כל כך באים לקראת הסטודנטים בנושא כל כך טריוויאלי של הורות, קל וחומר בנושאים כאלה, שעוד מכניסים עבורם כספים, לא כל כך באים לקראת.

גילה גמליאל: וכאן אנחנו נסייע בזה שנכפיל את המיטות; יהיו עוד 20,000 מיטות, וזה כבר יהיה 39,000 מיטות, שזה עדיין אחוז נמוך מאוד – בין ההיצע לביקוש.

גילה גמליאל: כפרי הסטודנטים שאנחנו מקימים גם כן נותנים מענה, וגם את המודל הזה אנחנו מרחיבים, אבל זה לא מספיק; אין ספק שצריך להיות כאן שיתוף פעולה עם משרד השיכון, להוביל ממש מהפכה בתחום הדיור בכללותו, לא רק ממוקד סטודנטים, אלא סטודנטים יהיו חלק מתוכנית שלמה שתפתור את כל הבעיה של הצעירים והצעירות בישראל.

גילה גמליאל: נכון להיום לקנות בית זה כבר דבר שהוא בלתי אפשרי, אבל היום גם לשכור דירה זה דבר שכרוך בהוצאות מטורפות, ממש בסדר גודל של משכנתאות.

גילה גמליאל: עם טיפול בילדים, וגם כאן נתנו את הדעת, ובשיתוף עם המשרדים השונים הצלחנו לצמצם מגיל שלוש, אבל עדיין, ילדים עד גיל שלוש – כלומר לכנסת הנוכחית, לממשלה הקרובה, יש בהחלט אתגרים שכולנו נצטרך לתת את הדעת ולהבין, כפי שאמרתי בתחילת דברי, שצעירים – השקעה בצעירים וצעירות זאת השקעה ולא הוצאה, כי ההשקעה הזאת מניבה פירות.

גילה גמליאל: אלה מנגנוני צמיחה, בסופו של דבר, בכלכלה, וזה כרוך בכל ההיבטים שדיברנו עליהם, באתגרים שעומדים מול הצעירים בהתנהלות היומיומית שלהם, ובין היתר זה נושא הדיור.

גילה גמליאל: לצערי, כפי שאמרתי בתחילת דברי, סגנית שר במשרד ראש הממשלה זה עדיין לא בר-סמכויות כפי שקיים במשרדים אחרים.

גילה גמליאל: כולי תקווה שגם הדברים האלה ישתנו, וזה יקבל ביטוי מתוך משרד ממשלתי, ואז יהיה אפשר לקדם בהחלט את כל הדברים שדיברנו עליהם לא רק בשיתוף פעולה אלא ממש באופן ישיר מטעם המשרד.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

יצחק וקנין: השואל האחרון – חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, גברתי סגנית השר גילה, יצא שאני השואל האחרון, אז אני רוצה להיות גם אחרון המברכים, ולהודות לך, באמת, על פעילות יוצאת מן הכלל, שנעשתה, כפי שאמרתי, בהרבה מאוד מפגשים – שעשינו יחד לאורך ארבע השנים האלה – נעשתה בתנאים מאוד מאוד קשים.

יריב לוין: כי סגן שר, בדרך כלל, צריך לנסות לתמרן ולאגם משאבים מכמה משרדים, ולא תמיד הוא מקבל את כל הסיוע שהוא צריך לקבל.

יריב לוין: אני חושב שהסקירה שנתת כאן וההישגים שהגעת אליהם הם הישגים עצומים בפני עצמם, אבל הם עוד יותר בעלי משמעות כאשר מביאים בחשבון שכל המערכות האלה לא היו מערכות שכפופות לך אלא מערכות שהצלחת לרתום בהרבה שכנוע ובהרבה עבודה כדי להוביל את הדברים.

יריב לוין: אני באמת רוצה מתוך כלל הדברים לגעת בנושא שאנחנו עסקנו בו יחד לא מעט, והוא הצעת החוק להעלאת גיל הנישואין ל-18, הצעת חוק שהצלחנו להעביר בקריאה ראשונה ואני מאוד מקווה שהכנסת הזאת תתגייס כדי להשלים את הטיפול בה.

יריב לוין: אבל אני מוכרח לומר שאין די בהצעת החוק הזאת, והייתי שמח לשמוע, כי אני יודע שגם עסקת בנושא הזה – הבעיה היא בעיה קשה מאוד, של השאת נשים בכפייה, מצב שבו נשים, ובעיקר צריך לומר שהדבר הזה בולט בחברה הבדואית; הן נמצאות במצב שבו הן תלויות לחלוטין, לפרנסתן, בבן-הזוג, והתוצאה הסופית היא באמת מצב שבו השאת הנשים בגיל צעיר, הרבה פעמים נגד רצונן, מביאה אחר כך לתלות מוחלטת, לילדים שנולדים כאשר האישה צעירה, ולמצב שבו אחר כך היא נמצאת במעין דרך ללא מוצא.

יריב לוין: אנחנו ניסינו לקדם ולהעלות כל מיני סוגיות – מקלטים, הרבה יותר סיוע בחינוך, עובדים סוציאליים שייתנו טיפול נקודתי ובאמת יעקבו וילוו את מה שקורה, ואני חושב שחשוב שגם האספקט הזה יקבל איזשהו ביטוי, כי אני חושב שגם בו נעשתה פעילות חשובה.

יריב לוין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: סגנית השר תשיב.

גילה גמליאל: כמובן אני רוצה לברך את חברי, שיאן החקיקה של הכנסת הקודמת, ראשית על כך שהרמת את הכפפה לגבי קידום החוק, ויחד הצלחנו להעביר אותו בקריאה ראשונה – ניסו שנים לקדם, אפילו בקדנציה שלנו, ובתחילת הדרך לא הצליחו, ואני שמחה שכן הובלנו את הקידום של קריאה ראשונה, וממש, כפי שאמרתי בדברי, אני גם יוצאת בקריאה לכנסת הנוכחית לקדם את החוק, להעביר אותו בדין הרציפות – זו חובה כדי שלא נצטרך לעבור את התהליך מחדש – ולהעביר אותו בקריאה שנייה ושלישית.

גילה גמליאל: זה ייתן מענה ממש, לפחות דקלרטיבי, שכנסת ישראל מצהירה, לפחות, בשלב הראשון, שנישואי קטינים זה דבר לא חוקי במדינת ישראל.

גילה גמליאל: עצם זה שזה לא קיים היום זה כבר מקומם, מלכתחילה, אבל זה לא מספיק.

גילה גמליאל: כפי שציינת, יש גם דברים נוספים שצריך לקדם, במקביל לחוק, וזה חוקים נוספים – 1.

גילה גמליאל: שיעגנו יותר ענישה במצבים שבהם נישואי קטינים בישראל מתבצעים גם היום.

גילה גמליאל: היום החוק מתיר את גיל 17 כגיל כשיר לנישואין מצד אחד, ומצד שני ילדים עדיין נישאים בגיל 15 ובגיל 16.

גילה גמליאל: ראינו לאחרונה את המקרה של אותה נערה ששפכו על פניה חומצה מכיוון שהיא לא רצתה להינשא, ומדובר ממש על נערה צעירה.

גילה גמליאל: חלק מהדברים האלה צריכים להיתקל בקשיחות מצד הממסד, להעניש את כל הנוגעים בדבר, ואז אני מאמינה שיהיה אפשר לקדם את הדברים האלה.

גילה גמליאל: אין ספק שבמקביל אנחנו פועלים רבות לקידום הרבה תחומים גם במגזר הלא-יהודי; הרבה עידוד של – העצמת נשים, כדי שהן תוכלנה גם לעמוד בזכות עצמן, כפי שרבות מהן מצליחות לעשות.

גילה גמליאל: זה חלק נוסף שצריך לקדם בנושאים האלה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: תודה לסגנית השר חברת הכנסת גילה גמליאל.

יצחק וקנין: אני מודה לך מאוד.

גילה גמליאל: תודה לכם.

גילה גמליאל: תודה רבה.

יצחק וקנין: שתמשיכי ותעלי ותצליחי.

יצחק וקנין: נקווה שבקדנציה הבאה תהיי שרה.

גילה גמליאל: אמן.

יצחק וקנין: אני מודה לכל חברי הכנסת.

יצחק וקנין: רבותי, תם סדר-היום.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ג באדר התשע"ג, 5 במרס 2013, בשעה 16:00.

יצחק וקנין: ישיבה זו נעולה.