ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 85, 2009-12-15 00:00

ראובן ריבלין: גברתי השרה, חברותי וחברי חברי הכנסת, היום יום שלישי, נר רביעי של חנוכה, כ"ח בכסלו התש"ע, 15 בחודש דצמבר 2009 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת בשבוע של חנוכה זה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת – בבקשה, אדוני.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו אתמול, יום ב', כ"ז בכסלו התש"ע, 14 בדצמבר 2009, על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

איל ינון: הצעת חוק פ/1900/18 – הצעת חוק לאיסור שימוש בטלפונים ניידים במוסדות חינוך, התש"ע–2009, מאת חבר הכנסת אריה ביבי; והצעת חוק פ/1901/18 – הצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון – ניסויים בקופים), התש"ע–2009, מאת חבר הכנסת יואל חסון.

איל ינון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היום יום שלישי, אנחנו מקיימים את הסעיף הראשון בסדר-היום, שהוא נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: כל החברים המבקשים להשתתף, נא להצביע.

ראובן ריבלין: בהזדמנות זו, תרשו לי לקדם בברכה אורחים יקרים אשר הגיעו אלינו מקנדה – שלושה חברי פרלמנט – שמטעמי הפרוטוקול רק מציינים את היותם אורחינו.

ראובן ריבלין: ברוכים הבאים.

ראובן ריבלין: רבותי, ראשון הדוברים, חבר הכנסת יעקב כץ, כצל'ה, בבקשה.

יעקב כץ: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אחרי ששמענו אתמול את נאומו של הרב אליעזר מלמד, ראש ישיבת ההסדר בהר-ברכה – ואני זכיתי להיות אחד ממקימי המוסד הזה – ואחרי שהוא סיפר בהתרגשות על העובדה שהוא זכה שבמלחמת לבנון השנייה קרוב ל-150 לוחמים מהישיבה שלו, שהוא עודד אותם לצאת למלחמה, ליווה אותם – אף-על-פי שזה היה אחרי ההתנתקות ואף-על-פי שזה היה אחרי רצונו של ראש הממשלה לשעבר בהתכנסות – הוא בחר בבחירה האמיתית והבריאה, ואחרי שראינו אותו בגבורתו, כמתתיהו החשמונאי הקורא "מי לה' אלי", לא נקלה, לא מפוחד ולא נבהל מידו הפוליטית של שר הביטחון בשליחותו של ראש הממשלה הנוכחי נתניהו – אנחנו רוצים מפה לקרוא לו, אני רוצה לקרוא לו מפה: חזק ואמץ.

יעקב כץ: אל תירא ואל תיחת.

יעקב כץ: כמתתיהו גם אתה תנצח, כניצחון המכבים, וישיבת ההסדר בהר-ברכה תחזור להיות מוקד משיכה.

יעקב כץ: ובעזרת השם הגזירה האחרונה של שר הביטחון תבוטל במהרה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עפו אגבאריה, ואחריו – חבר הכנסת אופיר אקוניס.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברצוני לדבר על שני נושאים: האחד – אלימות, והשני – גזענות.

עפו אגבאריה: למרבה הצער נודע לי היום שמורה בעפולה הותקפה על-ידי ילדים מאותו בית-ספר, ועשו בה לינץ'.

עפו אגבאריה: זה דבר בלתי נסבל.

עפו אגבאריה: ראינו את המקרים האלה במגזר הערבי, אבל אתם רואים שזה נמשך גם במגזר היהודי.

עפו אגבאריה: המקרה השני זה מקרה של מתנחל שקילל בחור, שוטר, אבל משום שהוא אתיופי הוא גם כינה אותו "נאצי".

עפו אגבאריה: ראינו דברים כאלה בעבר גם נגד ערבים.

עפו אגבאריה: אני טוען כל הזמן שהגזענות מתחילה אומנם במדינה הזאת נגד ערבים, אבל היא לא נגמרת אתם, והיא נמשכת לשכבות אחרות.

עפו אגבאריה: אנחנו זוכרים את המקרה של הבחורה האתיופית והאברך.

עפו אגבאריה: פה היה אותו דבר – השופטת הקלה בעונשו ולא רצתה לתת את העונש שמגיע למתנחל הזה, שגם הוא מורה, כדי לא לפגוע במעמד שלו.

עפו אגבאריה: אני מבקש מחברי הכנסת להתעורר נגד הגזענות ונגד האלימות.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס, ואחריו – חבר הכנסת מולה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי, המנדט הבריטי פקע בלילה שבין ה-14 ל-15 במאי 1948.

אופיר אקוניס: ישראל היא מדינה ריבונית ואיננה נתונה עוד לחסדו של הנציב העליון הבריטי.

אופיר אקוניס: כמדינה עצמאית, עם צבא עצמאי, שהוא הצבא המוסרי ביותר בעולם, יצאה, בימים אלה לפני שנה, מדינת ישראל למבצע "עופרת יצוקה", שהוא מהלך מובהק של הגנה עצמית, שלא היה מוצדק ממנו ולא היה מוסרי ממנו.

אופיר אקוניס: אני לא מציע לאף מדינה בעולם להמשיך ולהטיף לנו בעניין הזה, לאחר שמאות אלפים מתושבי המדינה, בעיקר בדרומה, הותקפו במשך שמונה שנים ברציפות על-ידי מחבלי ה"חמאס".

אופיר אקוניס: האחדות הלאומית שהיתה סביב המבצע חייבת להימשך.

אופיר אקוניס: מהבית הזה, אדוני היושב-ראש, צריכה לצאת קריאה לעולם כולו: כולנו מאוחדים סביב צה"ל, סביב הלוחמים וסביב מקבלי ההחלטות בממשלה הקודמת בנושא הזה – ראש הממשלה לשעבר מר אולמרט, שרת החוץ הגברת לבני ושר הביטחון אז והיום מר ברק.

אופיר אקוניס: בריטניה, גולדסטון, האיחוד האירופי – כולם צריכים לדעת שאנחנו הישראלים לא מקבלים את הרדיפה הזאת ואת צווי המעצר המיותרים והמגוחכים.

אופיר אקוניס: בעניין הזה, אדוני היושב-ראש, אין קואליציה ואין אופוזיציה, וכולנו נמשיך, אני מקווה, ונהיה מאוחדים בבית הזה – אני בטוח בכך – סביב ההגנה על ביטחונם של אזרחי ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אקוניס.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, ואחריו – חברת הכנסת אורלי לוי.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה פעם נוספת להצביע מכאן, אדוני היושב-ראש, על קיצוץ בתקציב של תוכנית החומש לקליטת עולי אתיופיה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, האמת היא, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אקוניס, שלא צריך היה להוציא לציפי לבני צו מעצר בחוץ-לארץ, לממשלה הזאת צריך להוציא צו מעצר על מה שהיא עושה לאוכלוסיות החלשות.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, הממשלה החליטה לתקצב במשך חמש שנים את קליטת עולי אתיופיה ב-870 מיליון שקל.

שלמה מולה: הנה לך, דווקא בתוכנית שהיתה אמורה לשפר את תנאי חייהם של עולי אתיופיה, הממשלה מקצצת 100 מיליון שקל ומשאירה רק פירורים של 26 מיליון שקל, אדוני היושב-ראש.

שלמה מולה: איזו ממשלה זאת, שבמקום להיטיב עם הפריפריה החברתית, מיטיבה עם המתנחלים, נותנת לאוכלוסיות מבודדות, ליישובים מבודדים, שבסופו של יום גם לא יהיו חלק ממדינת ישראל.

שלמה מולה: לכן הממשלה הזאת צריכה לקבוע סדר עדיפויות נכון ולא להמשיך להחליש את האוכלוסיות החלשות ולדרוס אותן, ולהיטיב עם אלה שיש להם כספים, להזרים כספים ועוד כספים ועוד כספים ולקצץ במקומות שבהם היא לא היתה אמורה לקצץ, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורלי לוי, ואחריה – חבר הכנסת אלדד.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אם לרגע תינתן לי הדקה כמו שהיא אמורה להיות, בשלמותה, אני רוצה להעלות פה נושא שדי מטריד אותי לאחרונה.

אורלי לוי אבקסיס: בימים האחרונים יש איזשהו "עליהום" תקשורתי, שככה, נוספים לו, והרבה פעמים כאלה שנופלים ברשת.

אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת על היוזמה של סגן שר הבריאות ליצמן להכניס את טיפולי השיניים לילדים דרך סל הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן, אנחנו לא מדברים על כולו, אלא על 65 מיליון מתוך אותו הסל.

אורלי לוי אבקסיס: רק להזכירכם, כשפרצה שפעת החזירים לא היה תקציב לחיסונים.

אורלי לוי אבקסיס: התקציב של סל הבריאות היה אמור לספק את זה.

אורלי לוי אבקסיס: עשה השר ליצמן לא מעט, ואני יודעת שגם ביוזמתו של יושב-ראש הכנסת, והצליחו להביא תקציבים נוספים על מנת לממן את אותם חיסונים ולשמר את סל הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: לאחרונה גם נשמעות מלים שאומרות שהיה פה מחטף.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה פה מחטף.

אורלי לוי אבקסיס: בדיונים בכנסת, במליאה הזאת, אמר השר ליצמן כי בכוונתו לקחת חלק מהתקציב של סל התרופות ולהעביר אותו לאותו נושא חשוב ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד שפרט לחברות התרופות, שעושות ממש מאבק נורא עיקש נגד היוזמה, יש לי ציטטות מכמה ארגונים שמטפלים בילדים – ובעיקר בילדים ובבני נוער של השכבות הכי קשות באוכלוסייה – וביניהם קדמן, יושב-ראש המועצה לשלום הילד, ואבי גור, יושב-ראש ארגון ההורים הארצי, שתומכים ביוזמה הזאת ובאים ואומרים: בעצם, 15 שנה נעשה פה עוול מתמשך.

אורלי לוי אבקסיס: לא היתה נקודת הזמן שבה אפשר היה לפרוץ את אותו מס שפתיים שכולנו מדברים ואומרים: נכון, הוא ראוי וצריך לעשות אותו, אבל צריך לעשות אותו באיזו דרך.

אורלי לוי אבקסיס: הדרך האחרת – 15 שנה רק מדברים ומדברים.

אורלי לוי אבקסיס: יש בסל הבריאות תרופות שאינן מצילות חיים.

אורלי לוי אבקסיס: יש להן בהחלט ערך, וערך חשוב, אבל השאלה היא מהם הערכים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על ילדים שהמצב שלהם מבחינה סוציו-אקונומית קשה ביותר ולמשפחה אין כסף לממן, כאשר אנחנו מדברים על משפחות שמרוויחות 4,000–8,000 שקל, אז רוב ההורים מחליטים לא לעשות טיפול כל כך יקר לילדים, מה שאומר שהילדים סובלים, קשה להם ללמוד והביטחון העצמי שלהם יורד.

אורלי לוי אבקסיס: ילדים מסתירים את הפה עם היד כדי שלא יראו את המצב הגרוע של השיניים.

אורלי לוי אבקסיס: מי מאתנו שסבל משיניים יודע כמה זה קשה להתרכז וכמה קשה לעשות משהו בזמן הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזו חובה שלנו להתייצב לצד סגן השר ליצמן ולתמוך בו.

אורלי לוי אבקסיס: חשוב שיהיו גם שר הרווחה וגם שר החינוך, שהם בעצמם מטפלים באוכלוסייה הזאת, על מנת למקסם את היכולות של הילדים האלה ועל מנת לתת להם מה שמזמן המדינה היתה צריכה לעשות, ולתמוך בו בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

ראובן ריבלין: אני מציע להצטמצם לדקה ולדבר לאט-לאט.

ראובן ריבלין: אלה נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: מה שאת אמרת חשוב ביותר, וכשאנחנו מזדרזים בגלל קוצר הזמן, לפעמים חשיבות העניין נבלעת בדיבור המהיר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אני לוקח לתשומת לבי את מה שאמרת, ולכן אומר את זה לאט.

אריה אלדד: אין אדם יוצא מן העולם וחצי תאוותו בידו, והנה נתגלה לעינינו, בימים האחרונים ממש, במלוא שיעור קומתו, אדם שוודאי אנו מברכים אותו באריכות ימים ושנים, שהצליח להשיג כמעט חצי ממה שהוא חלם עליו כל חייו.

אריה אלדד: אנחנו זוכרים את שר הביטחון ברק ביום שהתמנה להיות רמטכ"ל והבטיח לנו וסרטט בפנינו את החזון הגדול שלו על צבא קטן וחכם.

אריה אלדד: עכשיו, כשהוא שולח את חיילי צה"ל לגרש יהודים מבתיהם וכשהוא סוגר את ישיבת הר-ברכה כישיבת הסדר, הוא קרוב מאוד להשיג צבא קטן.

אריה אלדד: עוד מעט אלפי בחורים לא יוכלו להתגייס לצבא כאשר אלה קווי היסוד המנחים אותו – לעקור יישובים ולגרש יהודים ולא לשלב מוסדות כמו ישיבת הר-ברכה, שמה שאומר הרב שלה זה הסתה ומה שנאמר באוניברסיטת תל-אביב וב"ספיר" זה חופש אקדמי.

אריה אלדד: אין לי ספק שברק קרוב מאוד להקטין את הצבא.

אריה אלדד: ביחס לחוכמה, ימים יגידו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בילסקי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני תמיד מנסה פה, במשכן הזה, להיות זה שמחפש את הטוב בכל דבר.

זאב בילסקי: רוב העבודה של אלה שמחפשים את הצד השני – לא צריך להתאמץ בשבילה.

זאב בילסקי: זה קיים.

זאב בילסקי: אני רוצה להגיד באמת מילת תודה לידידינו מש"ס, שאילולא הם, יכול להיות שאותם אנשים שנעקרו מגוש-קטיף והיום מנסים לבנות מחדש את ביתם – הם לא נכללו מלכתחילה במפת העדיפות, ולפי מה שאומרות השמועות, שרי ש"ס הם שהכריחו את ראש הממשלה להביא אותם כדי שיהיו במפת העדיפות.

זאב בילסקי: אני חושב שזו עדיפות מדרגה ראשונה כדי לתת לאנשים האלה את ההזדמנות להתחיל מחדש.

זאב בילסקי: הייתי רוצה להגיד עוד דבר לידידי ראש הממשלה: למעשה, זו השקעה אפילו לטווח קצר, מכיוון שאנחנו, מתוך היכרותנו עם האנשים האלה – וראינו את היכולות שלהם כדי לפתח את החממות ואת הכלכלה העצמאית שלהם – ברגע שרק ייתנו להם את ההזדמנות לפתח את עצמם, אחר כך הם כבר לא יצטרכו להיות במפת העדיפות.

זאב בילסקי: לכן, היום זה ממש זועק שאותם אנשים יקבלו עדיפות ממדינת ישראל.

זאב בילסקי: אני גם דיברתי לאט וגם השעון אצל היושב-ראש הוא לפי שתי דקות.

זאב בילסקי: ראיתי שיש פה רווח, וניצלתי את נדיבות היושב-ראש.

ראובן ריבלין: מפאת המספר המועט של המשתתפים היום, אני נותן לכל אחד שתי דקות.

ראובן ריבלין: אני לא טועה.

ראובן ריבלין: אל תדאגו.

זאב בילסקי: הבנתי.

זאב בילסקי: אם כך, אמשיך ואומר שאני רוצה לקראת חג החנוכה לאחל לכל ידידינו, אותם מפונים, שהיום מתחילים את דרכם מחדש, הרבה מאוד הצלחה, ושיהיה להם חג שמח.

זאב בילסקי: אני מקווה שהממשלה, בנוסף לסדר העדיפויות, תמצא את הדרך כדי לקיים את מסקנות הביניים של כבוד השופט בדימוס מצא ולהביא את הנושא הזה לידי סיום.

זאב בילסקי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בילסקי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה – אדוני, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, דברי הרב עובדיה יוסף נגד דת האסלאם בתור אסלאם ונגד המוסלמים בתור מוסלמים ראויים לכל גינוי – אני לא שמעתי גינויים – ובמיוחד מחברי ש"ס.

ג'מאל זחאלקה: הדברים חמורים בגלל שהם לא נאמרים על-ידי איזה איש ציבור שולי, חסר השפעה, מטורף, בקצה המחנה, אלא על-ידי רב אולי המפורסם ביותר, לפחות בעולם הערבי, ואחד האנשים המשפיעים ביותר בארץ.

ג'מאל זחאלקה: הוא מכניס לכנסת יותר מ-10 מנדטים, 11 מנדטים, בכל בחירות, ויש לו שרים.

ג'מאל זחאלקה: יש אנשים שנשמעים לדבריו.

ג'מאל זחאלקה: לכן, הדברים שלו הם לא עניין של חופש ביטוי.

ג'מאל זחאלקה: מזמן כבר כל העולם הנאור קבע קביעה חד-משמעית שגזענות לא נופלת בחופש הביטוי אלא היא אקט פלילי שיש להעניש עליו.

ג'מאל זחאלקה: הרב עובדיה יוסף זכה לכבוד גדול מאוד, מאין כמוהו, בעולם הערבי, והוא משיב בצורה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: כאשר ממשלת מצרים עמדה בפני בעיה של העברת כביש שנושק לבית-קברות יהודי, נשיא מצרים בעצמו הזמין את הרב עובדיה יוסף אליו למשרד וישב אתו.

ג'מאל זחאלקה: הרב עובדיה יוסף נתן פסק הלכה איך הכביש צריך לעבור.

ג'מאל זחאלקה: הפתרון שהוא נתן עלה הון תועפות, עשרות מיליוני דולרים, וממשלת מצרים העבירה גשר ענקי כמצוות הרב.

ג'מאל זחאלקה: כבוד הוא מקבל – קללות הוא מחזיר.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חנוכה שמח.

אורי אריאל: הגיוס לצה"ל הוא לא רק חובה אלא הוא זכות גדולה.

אורי אריאל: אדוני סגן שר הביטחון, יש הסכמה מקיר אל קיר, ללא הבדל, שאין סירוב פקודה בצה"ל.

אורי אריאל: יש הסכמה מקיר אל קיר, ללא שום הבדל, שפקודה בלתי חוקית בעליל לא מבצעים.

אורי אריאל: אלא ששר הביטחון משתמש באירוע כאירוע פוליטי-מפלגתי לצורך חיזוק מעמדו, ומגיע כמעט עד כדי עלילת דם נגד רב שקרא לתלמידיו להתגייס ושאמר להם להילחם במלחמת לבנון השנייה, אף-על-פי שראש הממשלה דיבר בתוך המלחמה על התכנסות, כנגדם וכנגד הוריהם שגרים ביהודה ושומרון.

אורי אריאל: מי נותן לזה גיבוי?

אורי אריאל: כמובן, ראש הממשלה, שראה בסקרים שזה נושא טוב, כי החברה בישראל לא אוהבת את ההצגה התקשורתית השמאלנית.

מתן וילנאי: - - -

אורי אריאל: אדוני סגן שר הביטחון, מכובדי יושב-ראש הכנסת, כולנו הר-ברכה.

אורי אריאל: תודה.

מתן וילנאי: אני לא שואל.

מתן וילנאי: אני - - -

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: אני אתן לך מייד כשיסיימו.

ראובן ריבלין: בוודאי ובוודאי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמד עמאר, אחרון הדוברים, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להעלות כאן את נושא הישארות היישובים הדרוזיים, עוספיא ודאליה, מחוץ למפת אזורי העדיפות הלאומית, אף-על-פי שהייתי שמח אילו מצבם של יישובים אלו היה כזה שלא היה צורך בהענקת תמריצים כלכליים וחינוכיים ותשתיות ליישובים אלו.

חמד עמאר: לצערי, איננו נמצאים במצב הזה היום.

חמד עמאר: על-פי כל הקריטריונים, עוספיא ודאליה היו אמורים להיכלל באזורי העדיפות הלאומית, אך הדבר לא אירע בפועל.

חמד עמאר: כולנו יודעים על מצבם הקשה של שני היישובים אחרי פירוק האיחוד, גם מבחינת תשתיות היישובים.

חמד עמאר: כולם מכירים את התשתיות ביישובים.

חמד עמאר: מבחינת החינוך, אנחנו מדברים על מועצה, שקיבלנו סקירה משני ראשי רשויות שיש בה ממוצע של 42 תלמידים בכיתה בעוספיא ובדאליה.

חמד עמאר: גם מבחינת האבטלה – מדובר על 70% אבטלה לנשים ועל מעל 20% אבטלה לגברים.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על שני יישובים שהם במצב מאוד קשה, והייתי שמח אם הממשלה היתה שוקלת שנית ומכניסה את שני היישובים האלה למפת אזורי העדיפות הלאומית.

חמד עמאר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר.

ראובן ריבלין: היות שלכבוד השרה אין הערות בקשר לדיונים שהתקיימו פה, נמצא כאן השר וילנאי, סגן שר הביטחון, המבקש להגיב על דברי חבר הכנסת אורי אריאל ואחרים אשר התייחסו.

ראובן ריבלין: אדוני הוא שר, והוא יעלה למעלה.

אופיר אקוניס: הוא סגן או שר?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אקוניס, פעם שר – תמיד שר.

ראובן ריבלין: היום הוא ממלא תפקיד של - - -

אופיר אקוניס: אני בטוח שהיו הרבה סגנים - - -

מתן וילנאי: - - -

ראובן ריבלין: אני זוכר אותו שר.

ראובן ריבלין: הוא ישב לידי, אז אני יודע שהוא היה שר.

אופיר אקוניס: על זה אין ויכוח, אבל השאלה היא האם כל סגן שר הוא גם שר.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: יש סגני שרים - - -

אופיר אקוניס: דרך אגב, אין לי התנגדות לדבר.

אופיר אקוניס: אני רק שואל.

ראובן ריבלין: כל מי שהיה שר – אני אקרא לו שר.

אופיר אקוניס: אוקיי.

ראובן ריבלין: גם אחרי שחבר הכנסת אקוניס – אם, חלילה, כשיתמנה לשר, יגיע הרגע שהוא גם לא יהיה שר, כי זו דרכה של הדמוקרטיה, ולפעמים זה קורה.

ראובן ריבלין: אנשים שוכחים את זה.

ראובן ריבלין: לכן אומרים: הנה, נמצא השר דיכטר ביציע האורחים.

ראובן ריבלין: הוא שר, כי פעם שר תמיד שר.

ראובן ריבלין: היום הוא משמש חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: כך סגן השר וילנאי הוא השר וילנאי, שמשמש היום סגן שר הביטחון.

אופיר אקוניס: אני מודה לך על ההסבר.

זאב בילסקי: אותו דבר לגבי ראש עיר.

מתן וילנאי: לגבי ראש עיר גם.

מתן וילנאי: כן.

מתן וילנאי: גם לאמבסדור, גם לשגריר.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לבוא ולומר שחבר הכנסת בילסקי הוא לא ראש העיר רעננה.

זאב בילסקי: נכון.

מתן וילנאי: אף-על-פי שאתה ירושלמי.

זאב בילסקי: זה נכון, אני מודה.

ראובן ריבלין: כבוד סגן השר - בבקשה, אדוני.

מתן וילנאי: אני מבקש רק להתייחס לדברים של חבר הכנסת אריאל.

מתן וילנאי: יש פער עצום בין ססמאות לבין מעשה.

מתן וילנאי: בזה אנחנו עוסקים.

מתן וילנאי: במקרה הזה סירבו למלא פקודה להקים נקודת מחסום, check point, שני אנשים.

מתן וילנאי: והשופט הלוי, שקבע את הפסיקה של "דגל שחור מתנוסס", האמן לי, בלי ששוחחתי אתו על זה, לא התכוון להקמת נקודת בידוק כפקודה בלתי חוקית בעליל.

מתן וילנאי: זה מה שקרה במקרה זה.

אורי אריאל: תעניש אותם.

אורי אריאל: מה זה שייך לישיבה?

מתן וילנאי: סליחה.

מתן וילנאי: אורי, לא הפרעתי לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל.

מתן וילנאי: הצבא, אלוף פיקוד המרכז, פנה לרמטכ"ל, והרמטכ"ל פנה לשר הביטחון – שום שיקול פוליטי אין ביניהם, האמן לי.

מתן וילנאי: הם מודאגים מזה שיש ססמאות ויש מעשה והם לא נושקים האחד לשני, ולכן אילצו אותנו לעסוק בעניין הזה.

מתן וילנאי: זה המצב לאשורו.

מתן וילנאי: כל היתר, מלים.

אורי אריאל: מאה אחוז.

מתן וילנאי: נדמה לי שאני צריך לענות על זה בהרחבה מחר, בהצעה לסדר-היום; אני אענה על זה בהרחבה.

מתן וילנאי: אבל פשוט קצת קומם אותי העניין שכאילו שר הביטחון החליט שסוגרים ישיבה – שנינו מבינים שהוא לא סוגר ישיבה; הוא מבטל את ההסדר אתה.

מתן וילנאי: יש אתה הסדר, נקרא לזה הסכם.

מתן וילנאי: צד אחד לא מקיים את ההסכם והצד השני רוצה לפטור את עצמו מההסכם הזה.

מתן וילנאי: נראה לי לגיטימי, נכון.

מתן וילנאי: קשה.

מתן וילנאי: קשה מאוד.

מתן וילנאי: לא השאירו לנו ברירה אחרת.

אורי אריאל: אתם גורמים לקרע בעם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל.

ראובן ריבלין: כבוד השר, להיפך, אני מאוד שמח שאדוני נמצא על הדוכן.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בעוד שעה קשה לעם ישראל בקשר למחלוקת, מחלוקת קשה, מחלוקת שקשה מאוד לגשר עליה.

ראובן ריבלין: יש מחלוקת בין יהודים לערבים שקשה לגשר עליה, ויש מחלוקת בין יהודים ליהודים, ובוודאי בין השקפות עולם שונות, לגבי זכותו של עם ישראל על ארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: אבל אפילו אם יש איזושהי מראית עין או איזו הרגשה אצל צד אחד שהשיקולים אינם שיקולים ענייניים, חשוב מאוד, חלילה – כי כולנו יודעים שלא יכול להיות מצב שבו אנחנו נקרא תיגר נגד צבא העם ומפקדיו, כי זה הצבא של כצל'ה, שהוא נכה צה"ל, שהוא צנחן מעולה, ושל אורי אריאל, אחד מהאנשים אשר גם הם לחמו יחד עם כל עם ישראל.

ראובן ריבלין: כולנו, גם בילסקי, כולנו היינו פה יחד בצבא.

ראובן ריבלין: זה הצבא של כולנו.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, חלילה, אפילו אם יש איזשהו מבט או היבט או איזושהי הרגשה בצד ציבורי אחד שהשיקולים אינם שיקולים שהם כולם שיקולים ממלכתיים, יש להסיר את העניין הזה מלבותיהם של אנשים.

ראובן ריבלין: זה חשוב.

יעקב כץ: כשאנחנו נהיה במשרד הביטחון, אנחנו נחזיר את הישיבה.

ראובן ריבלין: כרגע אתה לא במשרד הביטחון, ולכן אני לא אומר.

מתן וילנאי: לא שמעתי.

ראובן ריבלין: הוא אמר שכשהוא יהיה במשרד הביטחון, הוא יחזיר את הישיבה.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, אני בטוח, כצל'ה - - -

יעקב כץ: כשאנחנו נהיה במשרד הביטחון, נחזיר את הישיבה.

ראובן ריבלין: אתה תהיה - - -

מתן וילנאי: לא, לא תחזירו.

מתן וילנאי: אתם אנשים בעלי אחריות.

מתן וילנאי: לא תעשו את זה.

מתן וילנאי: מה שרואים מפה לא רואים משם.

מתן וילנאי: אתה מכיר את זה?

ראובן ריבלין: כשאתה תהיה במשרד הביטחון, לא תיתן לאיש לומר שאיזשהן - -

אורי אריאל: - - -

ראובן ריבלין: - - מההחלטות שצה"ל ממלא אותן הן החלטות שדגל שחור מתנוסס מעליהן, שכן דגל שחור מתנוסס מעל מקום שבו דגל שחור מתנוסס.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני.

מתן וילנאי: אני צריך לענות עכשיו?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: קודם החברים יעלו.

ראובן ריבלין: יש הצעות לסדר-היום, ואתה תענה עליהן.

ראובן ריבלין: לא, אחרי זה אתה.

ראובן ריבלין: אחרי כן יש לך, ואתה יכול ללכת לפחות לחצי שעה.

ראובן ריבלין: עדכון מפת אזורי העדיפות הלאומית

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסדר-היום בכל מה שקשור להצעות לסדר-יום שהגישו חברי הכנסת ושאושרו על-ידי הנשיאות כהצעות דחופות לסדר-היום.

ראובן ריבלין: הראשונות הן הצעות לסדר-היום מס' 1848, 1853, 1859, 1860, 1864, 1866 ו-1873 – הצעת כמה חברי כנסת לעדכן את מפת אזורי העדיפות הלאומית, שהיא הצעה לסדר שעליה יענה השר יצחק כהן, המשמש כסגן שר האוצר.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים – חברת הכנסת ; היא לא נמצאת באולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר מוזס – בבקשה, אדוני.

מנחם אליעזר מוזס: חנוכה שמח.

ראובן ריבלין: אתה לא מוגבל בזמן היום, בגלל חנוכה.

מירי רגב: עכשיו אתה נזכר.

מנחם אליעזר מוזס: דמי חנוכה.

ראובן ריבלין: זה בבחינת דמי חנוכה.

ראובן ריבלין: אין דמים משולמים על-ידי הכנסת אבל בהחלט זה דבר שהוא לרגל החג.

ראובן ריבלין: אנחנו היום לא מגבילים את חברי הכנסת בזמן.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, הנושא הוא מפת אזורי העדיפות הלאומית.

מנחם אליעזר מוזס: קודם, אני רוצה לברך את הממשלה על אישור מפת אזורי העדיפות הלאומית.

מנחם אליעזר מוזס: זה כבר תשעה חודשים שהמפה הזאת לא היתה קיימת.

מנחם אליעזר מוזס: סוף כל סוף, לאחר תשעה ירחי לידה, נולדה המפה הזאת.

מנחם אליעזר מוזס: אני גם מודה לממשלה על הכנסת יישובים כמו ביתר-עילית, עמנואל, כוכב-יעקב וחריש, אולם חשבנו שיש להכניס גם את העיר מודיעין-עילית, שנשלחו לשם מהציבור החרדי, והיום קרוב ל-50,000 נפש גרים בעיר הזאת; הלכו לשם בשליחות הממשלה.

מנחם אליעזר מוזס: מצד אחד, המצב הסוציו-אקונומי נמוך מאוד.

מנחם אליעזר מוזס: מצד שני, באחרונה התפתחה שם תעשייה חשובה מאוד של פרנסת בית, באמת נכנסו לשם מפעלים, בפרט בתחום ההיי-טק, ומאוד מרוצים מהעבודה שם.

מנחם אליעזר מוזס: הם אומרים שהעבודה שם היא למופת; גם העובדים וגם העובדות – אלה לא יודעים לבזבז זמן, אלה עושים את העבודה נאמנה.

מנחם אליעזר מוזס: אלה מפעלים רציניים מאוד בתחום ההיי-טק.

מנחם אליעזר מוזס: יחד עם זאת, אני מתפלא שהעיר הזאת לא נכנסת למפת אזורי העדיפות הלאומית, כי מצד אחד היא נתונה תחת פיקוח הצבא כמו כל ערי העימות, וגם יש שם חובת שמירה, וכל החובות הן כמו בכל היישובים ביו"ש שכן אושרו.

מנחם אליעזר מוזס: אי-אפשר מצד אחד למלא חובות, לעשות את כל מה שצריכים שאר היישובים לעשות, ולא לקבל את הזכות הזאת להיות במפת אזורי העדיפות הלאומית.

מנחם אליעזר מוזס: זה יכול מאוד לעזור להתפתחות של העיר, ובפרט בנושא התעסוקה.

מנחם אליעזר מוזס: משרד התמ"ת יוכל לקדם יחד עם האוצר את תוכניות התעסוקה לציבור, שהיא ממש נושא הדגל בעניין התעסוקה החרדית, העיר הזאת.

מנחם אליעזר מוזס: ההכללה של העיר הזאת, של מודיעין-עילית, לא תגרום להשלכת רוחב, כפי שטוענים, מכיוון שאין עוד יישוב בסדר גודל שכזה ובמצב סוציו-אקונומי דומה הנמצא מעבר ל"קו הירוק".

מנחם אליעזר מוזס: עיר נוספת שאני תמה לדעת למה לא צירפו אותה למפה זו העיר צפת.

מנחם אליעזר מוזס: ליהודי, צפת אומר מבחינה רוחנית, מכל הבחינות – יהודי רוצה לראות את צפת בהתפתחותה.

מנחם אליעזר מוזס: אני לא ראיתי ברשימה את צפת.

מירי רגב: צפת במפה.

מירי רגב: כל הגליל עד עפולה, כולל עפולה - - -

יצחק כהן: צפת במפה - - -

מנחם אליעזר מוזס: אז זו טעות?

מנחם אליעזר מוזס: ראיתי את הרשימה קודם, אני לא רואה את צפת.

יצחק כהן: צפת נכללת במפה.

זאב בילסקי: - - -

קריאות: - - -

מרינה סולודקין: לא, לא אשקלון.

ראובן ריבלין: אני מציע שהמפה תכלול רק את אותם יישובים שלא נמצאים.

ראובן ריבלין: זה יהיה הרבה יותר קצר, גם יותר קומפקטי.

ראובן ריבלין: כולם נמצאים חוץ מרעננה.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: תבורך רעננה ותושביה שאינם צריכים להיות בעדיפות לאומית.

ראובן ריבלין: הם לוקחים את האחריות על עצמם והם מצליחים בעצמם, ברוך השם.

מנחם אליעזר מוזס: יבורכו כל הערים שעומדות איתנות.

ראובן ריבלין: נכון, נכון.

ראובן ריבלין: צפת נמצאת בתוך המפה אם אומרים לך – ואומר סגן השר שהיא נמצאת.

ראובן ריבלין: גם אם היא לא היתה עד רגע זה, הוא אחוז על-פי דבריו.

ראובן ריבלין: אם אומרת חברת הכנסת רגב, והיא בקיאה בנושא, ודאי היא לא אומרת סתם.

מנחם אליעזר מוזס: בסדר, אז כנראה זו טעות סופר, כמו שאומרים.

מנחם אליעזר מוזס: ברשימה במחשב – זה לא מופיע שם.

מירי רגב: לא, היא נמצאת, בוודאות.

זאב בילסקי: על זה נאמר:

זאב בילסקי: תשועת השם כהרף עין, ואם לא תשועת השם – תשועתה של מירי רגב כהרף עין.

זאב בילסקי: אתה רואה?

זאב בילסקי: הנה, צפת נכנסה.

מנחם אליעזר מוזס: וברוח השראת חג החנוכה אני רוצה לסיים את נאומי:

מנחם אליעזר מוזס: מה שמבקשים בתפילה – "אור חדש על ציון תאיר, ונזכה כולנו במהרה לאורו, אמן".

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב, ואחריה – חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: כפי שאמרתי, אינכם מוגבלים בדבריכם.

מירי רגב: עכשיו אתה אומר - - - הכנתי נאום בדיוק - - -

ראובן ריבלין: אבל אני לא בטוח שאת צריכה נאום מן הכתב כדי להוסיף כהנה וכהנה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת סולודקין כבר תדע מעכשיו שאינה מוגבלת בזמן היום.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת מבקשים הצעות דחופות, אבל כמובן, כאשר בסדר-היום שלהם הכנסת לא נכללת בעבודתם באותו היום, אז הם החליטו שהם לא באים.

ראובן ריבלין: הם מבקשים הצעה לסדר-היום, הנשיאות קובעת מי הצעתו תאושר ומי לא, וגם קובעת את המועד שבו הממשלה תשיב – בתיאום, תמיד אנחנו מנסים לעשות בתיאום.

ראובן ריבלין: את, כמובן, הגשת הצעה לסדר-היום, ואת נוכחת פה, והיית נוכחת בכל רגע שהכנסת היתה מחליטה שהיא מתכנסת.

אריה אלדד: תמיד - - - ביום רביעי.

אריה אלדד: גם לי זו היתה הפתעה שזה היום.

ראובן ריבלין: כן, אבל אני הודעתי.

ראובן ריבלין: קודם כול, הודעתי רק הבוקר כי הסכים סגן השר.

ראובן ריבלין: הואיל ואני לא רציתי לבטל מעבודתה של הכנסת בגלל חג החנוכה, אבל רציתי שגם נחוג את חג החנוכה, החלטנו להקדים את הדיונים.

ראובן ריבלין: הואיל וכך, אנחנו ביקשנו שמחר היום יצטמצם.

ראובן ריבלין: יש חקיקה פרטית – אנחנו נקדים את כל ההצעות הדחופות להיום.

ראובן ריבלין: הרי חזקה על כל חבר הכנסת שהוא נמצא בין יום שני ליום רביעי, שהרי חבר הכנסת אלדד יודע זאת, וחברת הכנסת מירי רגב למדה זאת.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, עד היום, חברי כנסת כאן רואים בכנסת אופציה, וזה דבר לא טוב, לא טוב לכולנו.

ראובן ריבלין: אבל אלה הם הכללים.

ראובן ריבלין: חוק החסינות מאפשר לכולם, כמובן, לנהוג על-פי רצונם לשרת את הציבור.

ראובן ריבלין: גברתי היקרה, בבקשה.

מירי רגב: יושב-ראש הכנסת, תודה לך.

מירי רגב: כנסת נכבדה, חג שמח לכולם.

מירי רגב: כיושבת-ראש ועדת המשנה לחיזוק הפריפריה בוועדת הכספים וכיושבת-ראש השדולה לחיזוק הפריפריה בכנסת, אני מבקשת לברך את הממשלה ואת ראש הממשלה, שסוף-סוף הביאו לאישור את מפת אזורי העדיפות הלאומית, לאחר שבעה חודשים שבהם משרדי הממשלה לא הזרימו כספים לפריפריה – כספים שהפריפריה משוועת אליהם.

מירי רגב: לצערי, המפה אינה כוללת יישובים שחייבים להיות חלק ממנה, כגון מעלה-אדומים, קריית-גת, אשקלון וקריית-מלאכי.

מירי רגב: קרבתה של קריית-גת לכביש 6 אינה פותרת את הבעיות הסוציו-אקונומיות של התושבים.

מירי רגב: אשקלון עדיין מתאוששת ומלקקת את הפצעים לאחר 200 טילי ה"גראד" אשר נחתו עליה במבצע "עופרת יצוקה", אבל הממשלה החליטה להותיר את אשקלון מחוץ למפה - -

יצחק כהן: - - -

מירי רגב: - - כמו גם את קריית-גת, מעלה-אדומים, קריית-מלאכי ויישובים נוספים.

מירי רגב: אני שמחה על כך שראש הממשלה עומד בראש ועדה שתבדוק את הצטרפות הערים האלה למפה.

מירי רגב: סימני ההתאוששות במשק אולי קיימים במרכז הארץ, אבל ביישובי הפריפריה קריסת המפעלים ואחוזי האבטלה גבוהים הם עובדה מוגמרת.

מירי רגב: השאלה היא, האם אנחנו רוצים פריפריה במדינת ישראל ומחויבים לפריפריה.

מירי רגב: מפת אזורי העדיפות הלאומית נועדה לחזק את הפריפריה, לעודד את הצמיחה ביישובי הפריפריה, אשר מתמודדים עם מציאות כלכלית לא פשוטה, נוסף על המרחק הפיזי שבו הם מצויים ממרכז הארץ וממרכז מוקדי קבלת ההחלטות והכוח.

מירי רגב: מדינת ישראל היא לא מדינת תל-אביב.

מירי רגב: היא גם לא מדינת המרכז.

מירי רגב: מדינת ישראל מתפרסת מדן ועד אילת.

מירי רגב: "פריפריה" היא הגדרה גיאוגרפית הטומנת בחובה משמעויות ערכיות וחברתיות.

מירי רגב: היא מבטאת שוליות, ריחוק ממרכז קבלת ההחלטות, ריחוק מהמשאבים הכלכליים, התרבותיים והפוליטיים.

מירי רגב: כל הצגות החנוכה הן במרכז הארץ.

מירי רגב: ילד שרוצה לקחת חלק בפסטיבל ובפסטיגל צריך לנסוע מבאר-שבע ומדימונה למרכז הארץ.

מירי רגב: שוב – כל מוקדי קבלת ההחלטות הם במרכז הארץ.

מירי רגב: כל ההון, השלטון, העוצמה – שלושתם ביחד מרוכזים במרכז הארץ.

מירי רגב: מדינת ישראל חייבת לגבש מדיניות שתעדיף באופן שיטתי את הפריפריה ותחזק את הפריפריה בכל תחומי החיים: חינוך, בריאות, תעסוקה, פיזור אוכלוסייה ותשתיות.

מירי רגב: אי-אפשר לדבר פריפריה ולעשות מרכז.

מירי רגב: אני קוראת ליושב-ראש ועדת השרים לענייני טקסים וסמלים, לשר התיירות ולחברי ועדת השרים להכריז כי השנה תוגדר כ"שנת הפריפריה", בימים שבהם אנו מציינים 63 שנים לעיירות הפיתוח, כנושא שכל משרדי הממשלה והגורמים הרלוונטיים יעסקו בו.

מירי רגב: לסיכום, אני מבקשת להציע לראש הממשלה להקים קבינט לענייני הפריפריה.

מירי רגב: הקבינט יעסוק וידון בתוכנית חומש לפריפריה ויעסוק בפיתוחה וחיזוקה.

מירי רגב: זו הזדמנות מצוינת בשנת הפריפריה להקים את קבינט הפריפריה, כפי שבעבר הקימו קבינט לענייני עלייה.

מירי רגב: אין ספק שהחלטה מסוג זה תביא לתמרוץ אמיתי של הפריפריה ותקרב אותה למרכז.

מירי רגב: מדינת ישראל זקוקה לפריפריה חזקה, כי רק פריפריה חזקה תביא לחברה צודקת יותר, שוויונית יותר ובריאה יותר.

מירי רגב: ולחג החנוכה ובכלל בימים אלה – אני מתפללת לחזרתו של גלעד שליט הביתה.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת מירי רגב.

ראובן ריבלין: הבא אחריה ברשימת הדוברים – חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: עד שהוא יגיע לבמה, אני אבקש להבהיר שחבר הכנסת עמיר פרץ הגיש בקשה להצעה דחופה לסדר-היום והצעתו אושרה.

ראובן ריבלין: ואם הוא לא הופיע היום, זה לא בגלל שהוא מקבל איזה עונש שהוטל עליו על-ידי איזה גוף – גוף פוליטי או גוף קואליציוני – שכן חופש העבודה של חבר הכנסת עומד בלתי תלוי ובפני עצמו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת המגיש הצעה דחופה לסדר-היום והיא מאושרת על-ידי הנשיאות – לא יוכל למנוע ממנו איש להופיע ולומר את דבריו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת המבקש להשתתף בקריאה ראשונה, איש לא יוכל לבוא ולמנוע את הזכות שלו לומר כל דבר, במסגרת זכותו כחבר הכנסת ועל-פי התקנון, לומר דברים.

ראובן ריבלין: איש לא יוכל למנוע ממנו לומר את דבריו בנאומים בני דקה ובכל דבר כשהוא משתתף בדיון כמסתייג, כמגיש הצעת חוק.

ראובן ריבלין: יש דברים שבהתאם לתקנון הם כפופים לקווטה שיכולה כל סיעה להגיש.

ראובן ריבלין: גם בעניין זה כבר קבעתי עם סיעות שונות ואמרתי ליושבי-ראש הסיעות, שגם חבר כנסת אשר הסיעה שלו מבקשת לצמצם את הקווטה שלו, היא לא תוכל לעשות זאת באופן טוטלי, ותעמוד לו הזכות בכל כנס של כל מושב להגיש הצעה אחת שהיא הצעה רגילה או הצעת חוק פרטית, גם אם הוא תחת מגבלות שהסיעה החליטה עליהן.

ראובן ריבלין: אינני מכיר באפשרות של קואליציה להטיל איזשהו עונש שיחייב את הכנסת, כי הדבר לא עולה על דעתנו.

ראובן ריבלין: זה עניינה של הסיעה, ובינה לבין חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: כל אמצעי הענישה וכל הדברים – משמעת סיעתית היא חשובה והדרכים הפרלמנטריות הן חשובות.

ראובן ריבלין: היזהרו כל אחד באלה שהם בוחרים.

ראובן ריבלין: כל אחד שנבחר, ייזהר מי שהוא בחר שהוא יבחר אותו, וכך הלאה וכך הלאה, כי אני לא יכול – אני מוכרח לומר ולציין לשבח: בכנסת השש-עשרה, כאשר החליטה הסיעה לתת עונש לחברה – וחבר כנסת פורז היה יושב-ראש הסיעה – לאחר שיקול-דעת היא בחרה לשחרר אותו מהסיעה ולאפשר לו את כל הפעילות שלו כחבר כנסת, והוא הסכים להתנתק מהסיעה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: לכן אני מודיע לכם שכל הודעות המגיעות לחברי הכנסת על איזה עיצומים שנעשו כלפיהם אינן מחייבות את הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

מרינה סולודקין: זה מאוד חשוב.

אריה אלדד: או בקיצור, חברת הכנסת חוטובלי, שלא יפחידו אותך.

ראובן ריבלין: לא אמרתי זאת לחוטובלי במקרה זה.

אריה אלדד: לא.

אריה אלדד: זה אני אמרתי.

ראובן ריבלין: אני אמרתי - - -

אברהם מיכאלי: - - -

שלי יחימוביץ': זה בשורה הזאת.

ראובן ריבלין: לא בכל הכנסות שהשתתפתי מפלגת העבודה והליכוד ישבו באותו צד.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אנחנו חוזרים לדון בהחלטת הממשלה על מפת אזורי העדיפות הלאומית, ואני טוען ששתי מפות מונחות על השולחן.

אריה אלדד: המפה האחת היא מפת אזורי העדיפות הלאומית, המפה השנייה היא מפת אזורי הצביעות הלאומית.

אריה אלדד: אני שומע צעקות מכל עבר שמדובר במפה פוליטית.

אריה אלדד: שומו שמים.

אריה אלדד: החליטה הממשלה החלטה פוליטית להכליל בתוך אזורי העדיפות הלאומית גם 110,000 מתנחלים תושבי יהודה ושומרון.

אריה אלדד: כאילו שממשלת אולמרט, שמחקה את היישובים האלה ממפת אזורי העדיפות הלאומית, החליטה את זה לא מטעמים פוליטיים אלא מטעמים רפואיים או מטעמים לשוניים.

אריה אלדד: זהו שיעור בצביעות, חברי חברי הכנסת.

אריה אלדד: מותר להילחם בהתיישבות ביש"ע, אבל מגוחך לטעון שהחלטה כזו או אחרת ביחס אליהם היא החלטה פוליטית.

אריה אלדד: ודאי שהיא החלטה פוליטית.

אריה אלדד: אזורי העדיפות הלאומית שנקבעו בהחלטת - - -

ראובן ריבלין: כשהרצל החליט לבטל את רעיון אוגנדה, ובכל זאת להידבק לירושלים ולומר "אם אשכחך ירושלים", זאת היתה החלטה פוליטית.

ראובן ריבלין: אנחנו מסכימים.

אריה אלדד: כן.

אריה אלדד: ואני עוד אקדיש מלה לירושלים, ברשותך, בסוף דברי.

אריה אלדד: מפת אזורי העדיפות הלאומית שהחליטה עליה הממשלה עכשיו כוללת כ-1.9 מיליון אזרחים ישראלים, כ-40% מהם מערביי ישראל – פי-שניים מחלקם היחסי באוכלוסייה – ולא שמעתי צעקות רמות שטוענות נגד ההחלטה כי ישולבו בה 40% ערבים.

אריה אלדד: אבל שמעתי עיתונאים וגם חברי כנסת באים בטענות קשות מאוד כנגד הכללת 110,000 מתנחלים במפה הזאת; אגב, במקרה, אבל בדיוק על-פי שיעורם היחסי של המתיישבים ביהודה ושומרון באוכלוסייה הכללית במדינת ישראל.

אריה אלדד: לא שמעתי חברי כנסת מישראל ביתנו – שזו לכאורה האג'נדה הפוליטית שלהם – באים בטענות על הכללת 40% ערבים במפת העדיפות הלאומית; אבל אנחנו שומעים קריאות משמאל, מהמרכז, מהקואליציה, מהאופוזיציה, נגד הכללת המתיישבים.

אריה אלדד: הסיפור האמיתי, חברי חברי הכנסת, הוא לא בהחלטה, שנפלה כבר לפני חודשים מספר, והמפה הזאת – גם על-פי דבריו של אייל גבאי – התגבשה כבר לפני חודשים אחדים.

אריה אלדד: הבעיה היא כמובן בעיתוי הפרסום של ההחלטה.

אריה אלדד: ראש הממשלה נתניהו, שהחליט להקים מדינה פלסטינית בלב הארץ והחליט להקפיא את הבנייה ביהודה ושומרון, ניסה לחלק סוכרייה למתיישבים, לקנות אותם בכסף, ואולי יותר ממה שהוא מנסה לקנות את המתיישבים – כי בינינו, הוא יודע שהם לא ממש למכירה – הוא מנסה לשמן את דרכו במרכז הליכוד, בקואליציה.

אריה אלדד: וכאן כנראה הוכח שוב: גם אם המתנחלים אינם עומדים למכירה, ולא ישחדו אותם בהטבות כשמניפים גרזן על כל מפעל ההתיישבות, הפוליטיקאים כנראה הם מזן אחר.

אריה אלדד: אפשר לסתום להם את הפה בקצת כסף או בצרור של הטבות.

אריה אלדד: את הציבור ביהודה ושומרון לא יקפיאו בגזירות ולא יפשירו בהטבות.

אריה אלדד: אנחנו לא קרטיבים, ואחרי שדחפו לנו את המקל, לא יפייסו אותנו בעטיפה צבעונית.

אריה אלדד: ועוד הערה אחת.

אריה אלדד: ירושלים היא מהערים העניות בארץ, אדוני ראש הממשלה; ירושלים שילמה מחיר איום בפיגועי התאבדות; ירושלים מאוימת מבית ומחוץ וסובלת מהגירה שלילית של יהודים; ירושלים היא בעדיפות לאומית עליונה, כמדומני, אדוני היושב-ראש, 3,000 שנה.

אריה אלדד: אז ודאי שאי-אפשר לכלול את כל אזרחי המדינה באזורי העדיפות הלאומית, כי אז כולם יהיו "עדיפויים", כמו שאמר הגשש.

אריה אלדד: אבל ממשלת ישראל חייבת למצוא את הדרך לחזק את ירושלים, לא רק במלים גבוהות, יפות, מלים של שבת, מלים נפלאות אבל חלולות כצרור נקוב.

אריה אלדד: הממשלה חייבת למצוא דרכים לחזק את ירושלים גם במעשים, גם בכסף.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שיש מענק בירה, חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: נדמה לי שירושלים, יש לה בחקיקות אחרות התייחסות ישירה.

מירי רגב: ירושלים, כן, כן - - -

אריה אלדד: ועדיין, אחרי בני-ברק, היא העיר הענייה.

ראובן ריבלין: כן, כן, אבל ירושלים, גם כבירה, יש לה התייחסות של מענק בירה.

ראובן ריבלין: כמובן, תמיד טוב לעזור לירושלים.

נסים זאב: - - - בחקיקה - - -

ציפי חוטובלי: גם למזרח-ירושלים.

ראובן ריבלין: יש לכל עיר מזרח ומערב.

ראובן ריבלין: יש תל-אביב, יש מילנו-מזרח, יש מילנו-מערב, יש מילנו-דרום, מילנו-צפון – כך גם ירושלים.

עפו אגבאריה: תל-אביב יש רק צפון ודרום, אין מזרח.

ראובן ריבלין: כי במערב יש ים, חבר הכנסת עפו אגבאריה.

נסים זאב: חוק ההסדרים - - -

עפו אגבאריה: - - -

ראובן ריבלין: אני אתן לך לדבר.

ראובן ריבלין: לכבוד החנוכה, חברת הכנסת חנין, אני היום הרבה יותר נוח.

חנין זועבי: טוב שיש חנוכה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת חנין, וחבר הכנסת בילסקי, אשר הוא ימלא את מקומו של חבר סיעתו, אשר יצא בשליחות הכנסת למועצת אירופה, ואנחנו נאפשר לחבר הכנסת בילסקי לומר את דבריו בנושא זה, ואנחנו נאפשר לשר כהן - - -

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, אין צורך.

ראובן ריבלין: אנחנו היום – עד הדלקת הנרות, כבוד השר, אנחנו נשחרר אותך.

ראובן ריבלין: יש עדיפות לאומית היום להישאר בכנסת.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בפרק הדן באזורי עדיפות לאומית בחוק ההתייעלות הכלכלית נכתב:

חנין זועבי: מטרת החוק היא לעודד פיתוח של אזורים או יישובים שהממשלה החליטה כי הם בעלי עדיפות לאומית.

חנין זועבי: בעצם, משפט זה יכול לסכם את כלל מדיניותה של כל ממשלה.

חנין זועבי: כל ממשלה מקצה תקציבים לנושאים ולאזורים שהיא מחליטה שהם בעלי עדיפות לאומית בשבילה, בלי צורך בחוק שכזה.

חנין זועבי: אז מה ההיגיון בחוק?

חנין זועבי: אם יש כבר חוק כזה, מה ההיגיון?

חנין זועבי: ההיגיון היחידי שאפשר שיהיה בחוק הוא כאילו לפצות את האזורים והיישובים שכנראה המדיניות הכללית לא הצליחה להשוות אותם עם יישובים ואזורים חזקים.

חנין זועבי: לכן, ההיגיון היחידי מאחורי החוק הוא השוויון.

חנין זועבי: אין אנו יכולים להבין את הסעיף הזה של החוק מחוץ לקונטקסט של שוויון.

חנין זועבי: אבל הממשלות השונות, ולא רק הממשלה הזאת, לא מתייחסות לחוק לפי מטרותיו אלא שוב, לפי המדיניות האידיאולוגית של כל ממשלה.

חנין זועבי: ובמקום שמפת אזורי העדיפות תיישם את עקרון השוויון, היא עוד פעם באה לשקף את האידיאולוגיה של הממשלה, ובאידיאולוגיה הזאת ברור שאין מקום לערבים.

חנין זועבי: לכן, זה טבעי שמתחילים עם מפה שמוציאה את הערבים ומסיימים עם מפה שכוללת את המתנחלים.

חנין זועבי: בהחלטת בג"ץ ב-2006 נקבע - - -

ראובן ריבלין: בכל מה שאת אומרת למתנחלים אני לא מתייחס, אבל נדמה לי שדווקא בעדיפות הלאומית הזאת, שאנחנו מדברים בה, יש התייחסות - - -

חנין זועבי: בטח, אחרי התערבותו של בג"ץ.

חנין זועבי: בהחלטת בג"ץ ב-2006 נקבע כי החלטת הממשלה בנוגע לאזורי העדיפות אינה נשענת על קריטריונים ברורים וענייניים או שהיא נגועה באפליה, משום שהיא לא כללה באזורי העדיפות הלאומית יישובים ערביים שמצבם הסוציו-אקונומי ירוד והם שוכנים בסמיכות גיאוגרפית ליישובים היהודיים שכן נכללו באזורים – ולפי החלטת בג"ץ הם שינו.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

חנין זועבי: עכשיו יש לי שאלה: אם בג"ץ בא ואומר שזו, המפה הראשונית, אינה מפה לגיטימית, האם אפשר להסיק מזה שהאידיאולוגיה הטבעית, האידיאולוגיה של הממשלות בלי התערבותו של בג"ץ, איננה לגיטימית?

חנין זועבי: האידיאולוגיה של כל הממשלות.

חנין זועבי: אם אומרים שמפת העדיפות אינה לגיטימית, אז זה גם כן ניסוח אחר למסקנה שהאידיאולוגיה העיקרית של כל הממשלות היא אידיאולוגיה אנטי-חוקית ואנטי-דמוקרטית.

חנין זועבי: אני חושבת שאפשר להסיק את המסקנה הזאת.

חנין זועבי: הפעם, האידיאולוגיה של הממשלה לפני התערבותו של בג"ץ נכחה בכל משקלה, ואפילו אחרי התערבותו של בג"ץ.

חנין זועבי: כי מה הממשלה הזאת אומרת?

חנין זועבי: אם מכניסים ערבים, אז צריכים גם כן להכניס את ההתנחלויות.

חנין זועבי: היחס להתנחלויות כאל חלק אינטגרלי או כאל חלק לגיטימי אינו חדש באידיאולוגיה או במדיניות של כל הממשלות.

חנין זועבי: אבל להכניס את ההתנחלויות כחלק מיישום חוק שעניינו הוא שוויון חברתי וכלכלי – זה חדש.

חנין זועבי: תמיד דיברו על התנחלויות כצורך ביטחוני, תמיד ידעו שתקציב ההתנחלויות בא על חשבון תקציב החינוך או הבריאות או התעשייה.

חנין זועבי: אבל הממשלה הזאת, מה היא מחדשת לנו?

חנין זועבי: היא אומרת שאנחנו לא מדברים על תקציב ההתנחלויות כתקציב ביטחוני אלא שההיגיון של ההתנחלויות וההיגיון שמאחורי התקציב של ההתנחלויות הוא חלק מההיגיון של השוויון החברתי, החינוכי והכלכלי.

חנין זועבי: על זה הממשלה מצהירה, את זה היא מיישמת, והמענה על ההצהרה והמדיניות הזאת אינו מאבק לשוויון בתוך ישראל אלא מאבק על סיום הכיבוש, והוא מאבקם של הפלסטינים ושל כל אלה שהם תומכי השלום.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בילסקי, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב, שיחליף את חבר הכנסת וקנין, אשר אפשר לי להעביר לו את זכות הדיבור, רק אם ירצה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אתה צריך ללכת?

ראובן ריבלין: קודם כול בילסקי.

ראובן ריבלין: השר יגיע.

ראובן ריבלין: הנה, חבר הכנסת זאב ביטל את בקשתו.

יצחק כהן: רעננה – למען הגילוי הנאות.

ראובן ריבלין: רעננה לא תיכנס לעדיפויות.

זאב בילסקי: אולי אתה רוצה שהוא ידבר קודם, כי לפי הרוח הטובה של היושב-ראש הכנתי נאום של 45 דקות.

ראובן ריבלין: אם תצליח ותשכיל לדבר 45 דקות, אני מאוד אודה לך.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: הבנתי, ברור.

ראובן ריבלין: הוא ידבר, אני אתן לו אפשרות לדבר אחרי השר.

זאב בילסקי: כבוד היושב-ראש, אני מודה לך על כך שנתת לי לדבר בנושא שאני חושב שמעסיק את כולנו בימים האחרונים, ולצערי הרב מביא אותי לפה, לנסות ולבקש מכל אותם אנשים שמסרטטים מפות, שמביאים לפה חוקים – אתה יודע, אומרים אצלנו: ראשית מעשה במחשבה תחילה.

זאב בילסקי: אני, בזמן האחרון, ואני עול ימים פה, במשכן הזה, ומהתקופה הקצרה שאני פה, אני כל פעם רואה שמישהו מביא לפה משהו, אחר כך מתחיל לחשוב ואחר כך הולך חזרה.

זאב בילסקי: ככה זה היה עם המע"מ על הפירות והירקות, כך היה עם חוק הבצורת.

זאב בילסקי: עכשיו אני מסתכל ורואה חוק של עדיפות לאומית.

זאב בילסקי: יש לי פה שתי השגות.

זאב בילסקי: ברור לכולם שהעוגה היא אותה עוגה, ואם תתחיל לתת גם לזה וגם לזה וגם לזה, אולי היית נחמד לכולם, אבל בסופו של דבר המטרה של עידוד אותם מקומות שאנחנו רוצים לעודד אותם – אנחנו משמיטים את הקרקע - - -

ראובן ריבלין: עוגה, בסופו של דבר, מורכבת מפירורים.

זאב בילסקי: בדיוק.

זאב בילסקי: אז חבל מאוד שנשארו בסופו של דבר פירורים, וכפי שאני רואה את הלחצים – הלחצים מוצדקים.

זאב בילסקי: אשקלון, שסבלה כל כך, צריך שתהיה שם.

זאב בילסקי: למה שקריית-מלאכי תהיה בחוץ?

זאב בילסקי: גם כדאי שתהיה.

זאב בילסקי: הייתי לפני כמה ימים, יחד עם ידידי חבר הכנסת עמאר, בדאלית-אל-כרמל, ובאמת, כדאי שגם עוספיא, כמו שאמר ידידי, תהיה בתוך מפת העדיפות.

זאב בילסקי: בסופו של דבר, אם יכולנו להגדיל את העוגה, אולי היה היגיון בכך.

זאב בילסקי: אבל אגיד לך מה שמפריע לי, אדוני היושב-ראש, בגילוי נאות: אחותי היתה בין המתיישבות הראשונות בבית-אל.

זאב בילסקי: היא היתה שם בקרוון, ועד היום היא, וגם אמא שלי ז"ל – לא היה שום מקום לפשרה.

זאב בילסקי: לכן, יש לי סימפתיה רבה מאוד לאותו מעשה התיישבות נפלא.

זאב בילסקי: ופחות או יותר סיכמנו בימים האחרונים את מעשה ההתיישבות הזה והגענו למסקנה, אני חושב שרובנו פה במדינה, שיש גושי התיישבות גדולים – קשה מאוד לשנות את ההיסטוריה, אי-אפשר לקחת.

זאב בילסקי: תראה מה קרה לנו כשהלכנו ועקרנו מספר בודד של אלפים, לאיזה כאב לב גרמנו לכולנו.

זאב בילסקי: לקחת 250,000–300,000 איש, זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

זאב בילסקי: ולכן, ברור לכולם שבהסדר – שכל הסדר שנגיע אליו עם שכנינו, ואני מתפלל שיגיע הסדר, יהיה איזשהו הסדר שיכלול את גושי ההתיישבות הגדולים.

זאב בילסקי: אני חושב שזה כבר ברור לכולם.

זאב בילסקי: עכשיו, מה שקורה: אם אתה מבדיל בין גושי ההתיישבות הגדולים ובין מקומות אחרים, אז אתה מסמל את ההחלטה של ממשלת ישראל, גם הנוכחית וגם הקודמת, ללכת ולעשות הבחנה.

זאב בילסקי: מה שלא חוקי, מה שלא נמצא בגושי ההתיישבות הגדולים – בסופו של דבר הלוא על משהו נצטרך לוותר.

זאב בילסקי: מה עושה הממשלה, אדוני היושב-ראש?

זאב בילסקי: וכל כך כואב לי על כך.

זאב בילסקי: פעם שנייה – פעם ראשונה היא מחליטה להוציא צווים ולהפסיק את הבנייה.

זאב בילסקי: אגב, אגיד לך, אדוני היושב-ראש, בכל אופן יש לי קצת ניסיון בהתנהלות של גופים שמבצעים; אני לא מבין למה פה צריך כל דבר עם צווים, אנשים שמביאים אותם, אנשים שחוסמים, שנותנים ביד.

זאב בילסקי: מדינת חוק זאת מדינת חוק.

זאב בילסקי: אם אתה עושה חוק, אתה מבין שהחוק חל על כולם, ומי שלא מבצע אותו, תלך אליו.

זאב בילסקי: אבל למה אתה צריך ללכת מראש?

זאב בילסקי: אותו דבר עם הר-ברכה, עם הרב מלמד.

זאב בילסקי: בכביש – אתה יודע שאני מתעסק הרבה מאוד בבטיחות בדרכים, בתחבורה – אז בכביש אומרים: תראה, אתה לא חייב להיות כל כך צודק אבל תהיה חכם.

זאב בילסקי: אותו דבר פה.

זאב בילסקי: אתה לוקח רב, מביא אותו לשימוע אצל שר הביטחון.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, שומו שמים, בשביל מה?

זאב בילסקי: זה רב, עושה את עבודתו.

זאב בילסקי: יש פה ויכוח קשה מאוד בתוך העם.

זאב בילסקי: אתה צריך לגרום לכך שפתאום הרב מלמד בא לשימוע?

זאב בילסקי: מה לרב ולשימוע?

זאב בילסקי: שימוע עושים לאדם שהולכים להטיל עליו איזה עונש.

זאב בילסקי: לכן, אני חושב שכל ההתנהלות הזאת גרועה.

זאב בילסקי: אבל נחזור חזרה.

זאב בילסקי: באה הממשלה ואומרת: רבותי, לא תבנו עכשיו עשרה חודשים, ולוקחת את אותו מקום, שאנחנו יודעים שבסופו של דבר לא יהיה בהסדר, ולוקחת גם את גוש-עציון, שאנחנו יודעים שכן יהיה בהסדר, ועושה מהם אחד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בילסקי, אני רוצה לתת לך חומר למחשבה ולא להעיר הערה: בזמנו היה אחד ממקימי קדימה וחבר הכנסת, שגם כיהן בכנסת זו, והחליט לעזוב את המערכת הפוליטית הפרלמנטרית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון הסביר לנו שלא לוולג'ה התפללנו.

ראובן ריבלין: להר-הבית התפללנו?

ראובן ריבלין: זאת אומרת, כרגע המטרה היא להשיג שלום.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אם אתה בא ואומר כבר מראש לאן תלך, אז גם משם אתה תלך בסוף.

זאב בילסקי: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אני - - -

ראובן ריבלין: יכול להיות, רק חומר למחשבה, אני לא יודע.

זאב בילסקי: אני מודה לך.

זאב בילסקי: הרבה פעמים כשאתה אומר דברים, אני הולך - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חנין זועבי היתה מעל הבמה ברורה לחלוטין: לא יכול להיות שמדינה דמוקרטית תכונה מדינה יהודית.

זאב בילסקי: זה נכון.

ראובן ריבלין: מבחינת ההיגיון הלוגי, אני מוכרח לומר, תשמע, אם היא דמוקרטית, הדמוקרטיה תחליט מהי.

ראובן ריבלין: הנה, והיא אומרת: לא יכולה להיות עדיפות לאומית במצב שבו יעדיפו אזרחים אתניים מסוג אחד על אזרחים אתניים מסוג אחר.

זאב בילסקי: זה נכון.

ראובן ריבלין: זה דבר בעייתי, בהחלט.

זאב בילסקי: זה נכון, אדוני.

זאב בילסקי: בכלל, כל פעם כשאדוני - - -

ראובן ריבלין: איך אמר גלילאו גליליי?

ראובן ריבלין: ובכל זאת נוע תנוע.

זאב בילסקי: נכון.

ראובן ריבלין: זה צריך להאמין.

זאב בילסקי: זה נכון, ותמיד כשהיושב-ראש מעיר לי, אני הולך אחר כך ואומר לקרן, לאשתי, בלילה: תשמעי, היושב-ראש אמר כך וכך, ובאמת בטח יש בזה היגיון.

זאב בילסקי: אם היושב-ראש אומר - - -

ראובן ריבלין: לא אמרתי שיש, רק אמרתי חומר למחשבה.

זאב בילסקי: לא, אני בהחלט חושב שגם יש בזה היגיון.

ראובן ריבלין: לא ניעצר בוולג'ה, תשאל את זחאלקה.

זאב בילסקי: ואני רוצה לומר לך שגם חברת הכנסת חנין זועבי, אני באמת חושב שאני מתחיל – יש לי עוד דרך ארוכה – להגיע ולנסות לחפש מכנה משותף בינינו.

זאב בילסקי: אני מתאמץ, אני משקיע מאוד בכיוון הזה.

זאב בילסקי: ויכול להיות שאי-פעם אני גם אבוא ואצהיר פה מעל הדוכן שיש דברים שאנחנו תמימי דעים בהם.

זאב בילסקי: אני אומר לך, אנחנו כולנו אזרחים של אותה מדינה.

זאב בילסקי: ונחזור לסיום, כי כבר השר מאיץ בי: ללכת ולעשות במפת העדיפויות היום, לקחת יישובים שאנחנו יודעים שחבל להשקיע בהם את הכסף – או, עכשיו באה היושבת-ראש שתהיה מאוד - - -

יולי תמיר: שתסכים אתך.

זאב בילסקי: תסכים אתי, ותתמוך בי בכיוון הזה.

זאב בילסקי: ולכן, אני חושב שהנושא הזה הוא באמת לא חכם.

זאב בילסקי: אני פונה לממשלת ישראל, להוסיף את אותם מקומות שצריכים להוסיף.

זאב בילסקי: אבל יחד עם זאת, ראשית מעשה במחשבה תחילה.

זאב בילסקי: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על הסובלנות שגילית כלפי, ועל אורך הרוח.

זאב בילסקי: זה היה לי כבוד גדול לעשות ולייעץ לממשלת ישראל את אשר אני חושב עליו כבר כמה ימים.

זאב בילסקי: תודה רבה.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: ישיב סגן השר יצחק כהן.

יולי תמיר: בקשה.

יצחק כהן: כבוד היושבת-ראש פרופסור יולי תמיר, כבוד יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת רובי ריבלין, כבוד השרה, חברי חברי הכנסת, מפת אזורי העדיפות הלאומית הינה מפה המייצגת את מדיניות הממשלה לקביעת עדיפות לאומית במדינת ישראל, המתבטאת בדרך כלל במתן הטבות, בעיקר בתחומי החינוך והשיכון.

יצחק כהן: במאמר מוסגר, עדיפות בתחומי תעשייה, תיירות וחקלאות והטבות מס ניתנות מכוח חקיקה ראשית נפרדת, שלפיה נקבעה מפה נפרדת לכל תחום ותחום.

יצחק כהן: אני חייב בתחילת דברי, גברתי היושבת-ראש, לומר גילוי נאות: אני תושב ויליד אשקלון, אז אם אני אדבר לטובת עירי אשקלון, שיירשם בפרוטוקול שהודעתי את זה לפרוטוקול.

יולי תמיר: כמו שיודע כבוד סגן השר, כולנו מודעים לברית האשקלונית הידועה, ואנחנו בעדה, דרך אגב.

יצחק כהן: יפה.

שלמה מולה: אנחנו בעד אשקלון, אנחנו נגד התנחלויות - - -

יצחק כהן: תהיה בעד, למה תהיה נגד?

קריאה: - - -

יולי תמיר: תני לאשקלונים לקדם את ענייניהם.

יולי תמיר: אנחנו נגד - - -

זאב בילסקי: אנחנו מוכנים לוותר, שרעננה לא תיכלל, ובלבד שאשקלון - - -

יצחק כהן: איזו נדיבות, איזו נדיבות.

זאב בילסקי: מסירות נפש.

שלמה מולה: - - - גם קריית-גת וקריית-מלאכי.

יצחק כהן: חבר הכנסת שלמה מולה, מפת אזורי העדיפות הלאומית הראשונה נקבעה בממשלתו של יצחק רבין המנוח, ולאחר מכן – ממשלתו של נתניהו, שייבדל לחיים ארוכים, שאימצה את כולה, ממשלת ברק וממשלת שרון.

יצחק כהן: מפות אזורי העדיפות הלאומית למיניהן התייחסו ברובן לפריפריה הרחוקה, תוך חלוקת ההטבות לעדיפות א' ועדיפות ב', כאשר בפועל מתן עדיפות ב' משמעו אי-מתן עדיפות.

יצחק כהן: המפות לא קבעו קריטריונים מוגדרים לקביעת אזורי העדיפות, ועקב כך היתה פסיקת בג"ץ ב-27 בפברואר 2006 על החלטת הממשלה מ-2002 בנוגע למתן הטבות בחינוך.

יצחק כהן: בג"ץ נימק החלטתו בשתי סיבות עיקריות: 1.

יצחק כהן: העדר הסמכה בחוק.

יצחק כהן: בג"ץ טען כי קביעת הטבות עבור אזורי עדיפות לאומית צריכה להתבסס על חקיקה ראשית, ולא יכולה להתבצע מכוח סמכותה השיורית של הממשלה – סעיף 32 לחוק-יסוד: הממשלה; 2.

יצחק כהן: חוסר שוויוניות.

יצחק כהן: המפה בתוצאתה הובילה לחוסר שוויון מהותי בין ערבים ליהודים, מאחר שרוב אזור עדיפות ב' הורכב מיישובים ערביים.

יצחק כהן: בהמשך לאמור, נדרשו למעשה הממשלה והכנסת לחוקק חוק מסמיך בנושא אזורי עדיפות לאומית.

יצחק כהן: יצוין כי עד לחקיקתו של החוק לא הופסק מתן הטבות בחינוך, אולם חלוקתן נעשתה על-פי קריטריונים מקצועיים של משרד החינוך, שהוצגו למעשה לא על-פי המפה שנקבעה.

יצחק כהן: ואת, גברתי, כשרת החינוך, זוכרת את זה היטב.

יולי תמיר: היטב.

יצחק כהן: החוק המסמיך חוקק ביולי האחרון במסגרת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט–2009, פרק כ"ו – להלן: החוק.

יצחק כהן: במועד זה החל משרד ראש הממשלה, בראשות מנכ"ל המשרד, לבצע עבודת מטה להגדרת מפת אזורי העדיפות הלאומית.

יצחק כהן: עבודת המטה כללה מפגש עם כמה גורמים, ביניהם נציגי השלטון המקומי, ארגונים חברתיים, נציגי המגזר הערבי והדרוזי, הן במסגרת השלטון המקומי והן במסגרת ארגונים חברתיים.

יצחק כהן: מלבד האמור, נפגש צוות המטה עם הצוות המקצועי של משרד החינוך, משרד השיכון, משרד המשפטים, משרד האוצר, משרד הביטחון והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יצחק כהן: בשלבים מתקדמים יותר, לאחר שהחלה להתגבש תפיסת המפה, נפגש צוות המטה בראשות המנכ"ל, מר אייל גבאי, עם כלל השרים הרלוונטיים: השר לענייני מיעוטים, שר התמ"ת, השר לפיתוח הנגב והגליל ושר המשפטים.

יצחק כהן: וסמוך להפצת הצעת המחליטים הוצגה המפה לסיעת העבודה, לסיעת ישראל ביתנו ולסיעת הליכוד.

יצחק כהן: שיקולים לקביעת המפה: חוק אזורי העדיפות הלאומית מגדיר בצורה מפורשת מהם הקריטריונים שהממשלה נדרשת לקחת בחשבון בשוקלה את מפת אזורי העדיפות הלאומית.

יצחק כהן: להלן שיקולי החוק: 1.

יצחק כהן: המצב הביטחוני באזור או ביישוב; 2.

יצחק כהן: חוסנו הכלכלי והחברתי של האזור או היישוב ורמת השירותים שבו; 3.

יצחק כהן: תכנון הפריסה של האוכלוסייה; 4.

יצחק כהן: מיקומו הגיאוגרפי של האזור או היישוב, או המרחק שלו מריכוזי אוכלוסייה וממרכז הארץ; 5.

יצחק כהן: הצורך בצמצום פערים בין האזור או היישוב לבין אזורים או יישובים אחרים או בין קבוצות אוכלוסייה תושבות האזור או היישוב לבין קבוצות אוכלוסייה אחרות; 6.

יצחק כהן: נטל קליטת העלייה על האזור או היישוב; 7.

יצחק כהן: שיקולים נוספים הנוגעים לצורכי האוכלוסייה באזור או ביישוב שבשלהם יש לעודד פיתוח של אותו אזור או יישוב, או קידומו, ובלבד שוועדת הכספים של הכנסת אישרה אותם.

יצחק כהן: כפי שיפורט להלן, כל השיקולים המצוינים למעלה נשקלו בקפידה, והוכללו למעשה במפה.

יצחק כהן: אם אתם רוצים עוד פרטים תגידו לי.

יצחק כהן: אני רואה שסגן השר מתן וילנאי מאזין.

יצחק כהן: עקרונות המפה - - -

שלמה מולה: אני יכול להגיד לך, הוא נגד המפה.

מירי רגב: אנחנו מאזינים לך קשב רב, סגן השר.

קריאה: רוצה לשמוע מודיעין - - -

יצחק כהן: תיכף נגיע לזה.

יצחק כהן: לאשקלון ומודיעין נגיע.

שלמה מולה: מתן וילנאי הוא נגד המפה.

יצחק כהן: עקרונות המפה: המפה נקבעה על בסיס יעדי הממשלה כמפורט להלן: א.

יצחק כהן: עידוד פריסת האוכלוסייה במדינת ישראל, והגדלת האוכלוסייה באזורי הפריפריה ובאזורים סמוכי גבול כפי שיוגדרו להלן; ב.

יצחק כהן: צמצום פערי ההזדמנויות ורמת החיים בין אזורי העדיפות הלאומית כפי שיוגדרו בהחלטה זו למחוז תל-אביב, כהגדרתו על-פי הגדרת משרד הפנים, וכן הגדלת הצמיחה הכלכלית באזורי הפריפריה כפי שיוגדרו בהחלטה זו; ג.

יצחק כהן: שמירה וחיזוק של החוסן הלאומי-ביטחוני של מדינת ישראל, כמפורט להלן.

יצחק כהן: העקרונות: 1.

יצחק כהן: המדד המשולב – פריפריאלי פלוס סוציו-אקונומי.

יצחק כהן: בבסיס המפה עומדת התפיסה שלפיה פריפריאליות היא שאלה של נגישות לשירותים, למוקדי בריאות, השכלה, תרבות, תעסוקה, מסחר וכו', והיכולת של האזרחים לנצלם באופן אפקטיבי.

יצחק כהן: אלה שירותים אשר למעשה משפיעים באופן מהותי ויומיומי על רמת החיים בפריפריה.

יצחק כהן: הנגישות אינה מתמצית רק במרחק הפיזי, אלא גם ביכולת לגשר על המרחק, הן ברמה התשתית-אזורית, הן ברמת הפרט ואמצעיו.

יצחק כהן: על מנת לבטא בצורה מיטבית את הרעיון המכונן של מפת אזורי העדיפות הלאומית, על הגדרת אזורי הפריפריה להתבסס על שיקולים גיאוגרפיים ועל שיקולים המבטאים את היכולת למצות את פוטנציאל הנגישות והקרבה למרכז הארץ.

יצחק כהן: גובש מדד משולב המכליל שני מדדים של הלמ"ס: 1.

יצחק כהן: מדד הפריפריה, מרחק מהמרכז תוך התחשבות בגודל היישוב; 2.

יצחק כהן: מדד כלכלי-חברתי, התחשבות במספר רב של קריטריונים, כולל מקורות כספיים – מעבודה, מקצבאות וממקורות אחרים של התושבים; ציוד הדירה – כגון מזגן, מחשב אישי, וידיאו; רמת מינוע – הן כמותית והן איכותית; חינוך והשכלה; מאפייני תעסוקה ואבטלה, מצוקות חברתיות-כלכליות מסוגים שונים; מאפיינים דמוגרפיים.

יצחק כהן: מדד משולב זה תואם למעשה את כל השיקולים המצוינים בחוק.

יצחק כהן: על כל פנים, יש פה מספר היישובים, שמותיהם, המדדים המשוקללים, הממוצעים, המדדים המשולבים, האוכלוסיות וכו' וכו'.

יצחק כהן: גברתי, אני חושב שאפשר להעביר את כל הנושא לוועדה.

יצחק כהן: אני מציע להעביר לוועדת הכספים, אבל אם החברים רוצים שהוא יידון במליאה, אין לי התנגדות.

יצחק כהן: רק, ברשותך, עוד הערה אחת על מה שציינתי בתחילת דברי.

יצחק כהן: אני חושב שאשקלון ומודיעין-עילית צריכות להיכלל במפה, בגלל כל מה שאמרתי - - -

מרינה סולודקין: - - -

יצחק כהן: יש ועדת חריגים.

יצחק כהן: בהחלטת הממשלה – חשוב להבהיר – כי המפה היא מפת מסגרת, כלומר, לאחר קביעת המפה כל שר רלוונטי יקבע, בהתאם לקריטריונים המקצועיים של משרדו, כיצד הוא מחלק את ההטבות.

יצחק כהן: הדבר נועד לאפשר אוטונומיה למשרדים, ובאמת להביא לידי בידוד הקריטריונים שמגיעים לכל משרד ומשרד.

יולי תמיר: תרשה לי רק להבין, אני רוצה להבין: האם זה אומר שבסופו של דבר נראה מפות שונות לכל משרד?

יולי תמיר: האם זה מה שכבודו אומר?

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: זו המפה, כפי שאמרתי – מה היא לא כוללת.

מירי רגב: - - -

יצחק כהן: אמרתי מה היא כוללת: במסגרת עדיפות לאומית – חינוך, שיכון, תשתיות ותעסוקה.

יצחק כהן: יש בחוקים אחרים החלטות אחרות: בנושא תעשייה – חוק עידוד השקעות הון; תיירות – חוק עידוד השקעות הון בתיירות; חוק עידוד השקעות בחקלאות; הטבות מס בנקודות מס הכנסה.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: במפה הזאת – זו מפה של מסגרת עדיפות לאומית.

יצחק כהן: המפות האלה של התעשייה, התיירות, החקלאות, הטבות מס ומענקי איזון – זה כבר שייך - - -

יולי תמיר: אוקיי.

יולי תמיר: אבל כל המשרדים הכפופים למפה הזאת מחויבים לה בכללותה.

יצחק כהן: כן, כן.

יולי תמיר: הבנתי.

יצחק כהן: מלבד המפות שציינתי במשרדים הרלוונטיים.

יולי תמיר: זה ברור.

יצחק כהן: על כל פנים, גברתי היושבת-ראש, בהחלטת הממשלה שעברה אתמול הוחלט על הקמת ועדת שרים בראשות ראש הממשלה, אשר תחליט לגבי מעמדם של יישובים המצויים ממזרח לגדר הביטחון, מעמד אשקלון ומעמד מודיעין-עילית.

יצחק כהן: אני מאוד אשמח לבשר, בעזרת השם, לאחר דיוני ועדת החריגים, שאכן אשקלון ומודיעין-עילית נכללות במפה.

יצחק כהן: זו גם שאיפתי.

יולי תמיר: אז הצעתך היא דיון בוועדת כספים.

יולי תמיר: המציעים רוצים במליאה.

יצחק כהן: הצעתי היא שהמציעים יחליטו מה הם רוצים.

יצחק כהן: רוצים מליאה?

יצחק כהן: אני לא מתנגד למליאה.

יולי תמיר: אתה לא מתנגד למליאה.

מגלי והבה: הצעה אחרת.

זאב בילסקי: מליאה, מליאה.

יולי תמיר: הצעה אחרת לחבר הכנסת מגלי והבה.

יולי תמיר: הוא מסכים, אם הבנתי נכון, לדיון במליאה.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: יש שלוש הצעות אחרות.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, את האמת?

מגלי והבה: כל אזרחי ישראל ציפו זמן רב שתהיה סוף-סוף מפת עדיפות שתיטיב עם האנשים בדברים מוחשיים, ולא כפי שראינו פה; מה שעשתה הממשלה הזאת – הביאה הצעה לסדר עדיפויות שהיא דקלרטיבית בלבד.

מגלי והבה: כי כשאנחנו בודקים בנושאים שהתייחס אליהם סגן השר – אם אין כיסוי תקציבי ואין תקציב – אנחנו הרי סגרנו את התקציב.

מגלי והבה: הממשלה אישרה תקציב לשנתיים – אם אין תקציב מאחורי סדר העדיפויות, אז הכול בלוף אחד גדול.

מגלי והבה: את זה צריכים להבין.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על מפת סדר העדיפות, ואני שואל את השרים על התקציבים שאושרו, ואומרים: יש לנו בעיות עם התקציב, אז אנחנו, בחלק מסדר העדיפויות הזה, לא יכולים לעמוד.

מגלי והבה: אז מה?

מגלי והבה: מה הממשלה הזאת רוצה לעשות?

מגלי והבה: לזרות חול בעיניהם של אנשים?

מגלי והבה: אנחנו ציפינו שמפת העדיפות תיתן פטורים לאוכלוסייה, באמת, גם בנושא מס הכנסה – שזה נוגע לכיסו של כל אחד ואחד מהתושבים – וגם תסייע לפתרון הבעיות האמיתיות של אותן רשויות שזמן רב סובלות מחסר.

מגלי והבה: תודה.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: מה אתה מציע?

קריאה: למליאה.

מגלי והבה: מליאה.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: הצעה נוספת, של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, מפת עדיפות צריכה להתבסס על שיקול אחד ויחיד, והוא המצב הסוציו-אקונומי של היישוב.

ג'מאל זחאלקה: במצב הסוציו-אקונומי של כל יישוב מגולם גם מה שקרוי פריפריאליות.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות יישוב בפריפריה שמצבו מעולה, ושההכנסה בו היא מהגבוהות בארץ.

ג'מאל זחאלקה: יש יישובים כאלה.

ג'מאל זחאלקה: ויכול להיות יישוב במרכז הארץ שמצבו קשה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: ניקח יישוב כמו ג'סר-א-זרקא, למשל.

ג'מאל זחאלקה: הוא קרוב מאוד לחיפה ולתל-אביב, אבל זה יכול להיות המקום העני ביותר בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהמפה צריכה להתבסס רק על שיקולים סוציו-אקונומיים.

ג'מאל זחאלקה: כל המפה הזאת, מה שיישאר ממנה, והדבר החשוב ביותר – יש כאן מפה פוליטית.

ג'מאל זחאלקה: ישנה גדר ההפרדה, יש מה שקרוי גושי התנחלויות, ועכשיו בא ביבי נתניהו ומצייר את המפה הפוליטית שלו בגדה המערבית, שהיא הרחבה גדולה מאוד של גושי ההתנחלויות, יצירת גושי התנחלויות נוספים.

ג'מאל זחאלקה: ביבי נתניהו רוצה עכשיו ליישם – איך הוא ימנע פתרון של שתי מדינות שהוא דיבר עליו.

ג'מאל זחאלקה: בעצם, כשהוא אמר שתי מדינות, הוא חשב איך למנוע זאת, והנה באה המפה הזאת ומוכיחה.

יולי תמיר: תודה רבה לך.

יולי תמיר: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: רבותי חברי הכנסת, גברתי היושבת בראש, זאת הפעם הראשונה שהממשלה מחליטה החלטה כל כך נכונה ואמיצה, שזה לא יהיה רק על בסיס סוציו-אקונומי, אלא גם ביטחוני.

נסים זאב: לכן, היישובים האלה – קודם כול, זאת חגורת המגן של מדינת ישראל.

נסים זאב: יש כאלה שרואים ביישובים, אולי, קן צרעות, אבל כמובן אלה שרואים את זה מגששים באפלה ולא מבינים את המהות, שכל הנושא של ההתיישבות בא קודם כול לפתור את בעיות הביטחון של מדינת ישראל.

נסים זאב: אלה לא אנשים שחיפשו קרקעות לחיות במרחב כזה או אחר.

נסים זאב: אבל מאידך גיסא זו אליה וקוץ בה – אני כבר מסיים, אדוני השר – זה מס שפתיים.

נסים זאב: כי אי-אפשר לממש היום בפועל, הייתי אומר, את הזכויות שהממשלה בעצם מעניקה לאותם יישובים, כי אין התחלות בנייה, אין מענקים, אי-אפשר לממש שום מענק, וקודם כול צריך לתת ולאפשר לאלה שיש להם כבר תוכניות בפועל בנייה עם מענק כזה או אחר, כדי שיוכלו לבנות.

נסים זאב: אם יש הקפאה, אז על מה מדובר?

נסים זאב: איזו עדיפות לאומית יש כאן?

נסים זאב: לכן אני חושב שכל המהומה הזאת, כאילו שנותנים למתיישבים וליישובים – זה דבר שאין לו בסיס, והייתי אומר שזאת רק אחיזת עיניים בעלמא.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש, צריך להגיד את האמת: העדיפות הזאת של הפריפריה היא להתנחלויות, במקום עדיפות לפריפריה חברתית – לסייע לקריית-מלאכי, לקריית-גת, ליישובים נוספים, אפילו לוד וכן הלאה.

שלמה מולה: צריך להגיד ביושר, בהגינות, אתם בקואליציה צריכים לומר – נתתם שוחד לפורעי החוק, למאחזים בלתי חוקיים, ליישובים שבסופו של יום כל אחד מכם בלבו יודע שהם לא יהיו חלק מנחלתה של מדינת ישראל.

שלמה מולה: מצד אחד אתם אומרים: אנחנו מקפיאים, ומצד שני: בעוד עשרה חודשים נבנה.

שלמה מולה: על מי אתם עובדים?

שלמה מולה: אתם עובדים עלינו?

שלמה מולה: אתם עובדים על הציבור?

שלמה מולה: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני חושב שצריך לקיים דיון במליאה, כי אנחנו צריכים לקיים את הדיון בצורה מעמיקה, ולא להעביר את זה לוועדה.

יצחק כהן: - - -

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: עומדות לפנינו שתי אפשרויות: לקיים דיון במליאה או להסיר מסדר-היום.

יולי תמיר: מי שבעד – הוא בעד לקיים את הדיון במליאה.

יולי תמיר: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 17 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: ברוב של 17, אין נמנעים, אין מתנגדים, הנושא עובר לדיון במליאה.

יולי תמיר: תודה.

יולי תמיר: החלטת משרד הביטחון להעביר את כל ההזמנות לייצור נגמ"שים לחוץ-לארץ

יולי תמיר: הצעה לסדר-היום בנושא: החלטת משרד הביטחון להעביר את כל ההזמנות לייצור הנגמ"שים לחוץ-לארץ – הצעה לסדר-היום שמספרה 1887, של חברת הכנסת מרינה סולודקין.

יולי תמיר: בבקשה.

מרינה סולודקין: גברתי היושבת-ראש, כבוד שרת הקליטה, חברי כנסת נכבדים, קודם כול, חג שמח לעם ישראל וליהדות התפוצות.

מרינה סולודקין: לצערי הרב, מדינת ישראל מוותרת בהדרגה על ריבונותה ואי-תלותה בגורמים זרים בתחום ייצור הנשק והאמל"ח לצה"ל.

מרינה סולודקין: נעליים לחיילי צה"ל מיוצרות בארצות-הברית, דגלי הלאום שלנו מתוצרת סין, גם מדים לשוטרים ולסוהרים נרכשים בחוץ-לארץ, ועתה אנו מעבירים לחוץ-לארץ גם ייצור ציוד כבד, כגון נגמ"שים.

מרינה סולודקין: האם אתם יודעים, עמיתי חברי הכנסת, מה עומד על הפרק היום?

מרינה סולודקין: טנקי "מרכבה".

מרינה סולודקין: הרי ייצור נגמ"שים הוא חלק מענף ייצור הטנקים.

מרינה סולודקין: אחרי העברת ייצור הנגמ"שים יכול להיות שגם ייצור טנקי ה"מרכבה" יעבור לחו"ל.

מרינה סולודקין: הבוחרים שאני מייצגת בכנסת מתנגדים בחריפות להתפתחויות האלה, משתי סיבות עיקריות.

מרינה סולודקין: הראשונה והחשובה ביותר – אנחנו מאבדים בהדרגה אפשרות של קבלת החלטות ריבוניות בתחום הביטחוני.

מרינה סולודקין: עוד מעט מדינת ישראל לא תוכל לקבוע בעצמה לא את סוגי הנשק שצה"ל זקוק להם, לא את כמותו וגם לא את הנסיבות שבהן נצטרך להשתמש בו.

מרינה סולודקין: וכל זה קורה במדינה שעדיין נמצאת, לצערי הרב, במאבק קיומי על הישרדותה.

מרינה סולודקין: הסיבה השנייה חשובה לא פחות – משרד הביטחון מעביר הזמנות לחוץ-לארץ בתקופה של משבר כלכלי עולמי.

מרינה סולודקין: פירוש הדבר שהמשרד מעביר לחוץ-לארץ עשרות אלפי מקומות עבודה.

מרינה סולודקין: חייבים להבין שאנו נאבד כוח-אדם משכיל ומיומן מאוד, ולבנות אותו מחדש יהיה קשה מאוד עד בלתי אפשרי.

מרינה סולודקין: שר הביטחון אהוד ברק וחברנו סגן שר הביטחון מתן וילנאי עושים שירות דוב למדינה, לצבא ולעם בכך שהם סומכים באופן עיוור על סיוע אמריקני בכל תנאי ובכל מצב כתחליף לייצור לאומי.

מרינה סולודקין: ראש הממשלה ושר האוצר, שמאפשרים העברת הזמנות לחוץ-לארץ משיקולי חיסכון קצרי-טווח, שוכחים את האינטרסים הלאומיים ארוכי-הטווח שלנו ומפקירים את עצמאותנו בתחום חשוב ביותר כמו אספקת ציוד ואמל"ח לצה"ל.

מרינה סולודקין: לכן, אני קוראת לכנסת, ובעיקר לוועדת החוץ והביטחון, לבדוק את הנושא החשוב הזה במטרה לגרום למשרד הביטחון לשקול החלטה אומללה זו מחדש.

מרינה סולודקין: אוסיף גם שכבר הגשתי שאילתא בנושא זה לשר הביטחון אהוד ברק.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: אדוני סגן השר, בבקשה.

מתן וילנאי: כבוד היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, הנושא שחברת הכנסת סולודקין מעלה הוא נכון, ומציג פינה אחת מתחום מאוד בעייתי שנקרא תקציב הביטחון וניהולו.

מתן וילנאי: תקציב הביטחון אכן מספק עשרות אלפי מקומות עבודה לחברה הישראלית במדינת ישראל; חלק גדול מאוד מהם, על-פי המדיניות שלנו, בפריפריה.

מתן וילנאי: הנושא של ייצור הרק"מ הכבד – הטנקים והנגמ"שים, הנמ"ר במקרה הזה – הוא חלק מזה.

מתן וילנאי: צריך להבין קודם כול עובדות, מרינה.

מתן וילנאי: טנק ה"מרכבה" מיוצר בארץ, המנוע לא.

מתן וילנאי: לא צריך להיות גאון גדול כדי להבין שטנק בלי מנוע זה כמו שולף בלי אקדח.

מתן וילנאי: גם מה שנקרא בלשון לעז ה"גירבוקס" – התמסורות – משום מה גם הן מיוצרות לא בארץ.

מרינה סולודקין: אני מכירה את העובדות האלה.

מתן וילנאי: לכן, זה לא מצב שבו מעבירים משהו שאנחנו יודעים לעשות.

מתן וילנאי: חלק אנחנו פשוט עדיין לא יודעים לעשות.

יולי תמיר: אנחנו לא יודעים לייצר את המנועים האלה?

יולי תמיר: אתה אומר שאין פה הידע לייצר את המנועים האלה?

מתן וילנאי: תיכף אני אענה תשובה שלמה.

מתן וילנאי: אני רק רוצה שהנתונים האלה יהיו ברורים.

מתן וילנאי: אנחנו נערכים בלחצים תקציביים לא פשוטים להרחבת ליין ה"מרכבה", קו ה"מרכבה".

מתן וילנאי: קו ה"מרכבה" ייצר פעם בעיקר טנקים, או רק טנקים, והיום הוא מייצר גם טנקים וגם נמ"רים, שזה נגמ"ש הלחימה המתקדם ביותר בעולם.

מתן וילנאי: אין כמוהו.

מתן וילנאי: במקרה לפני שבועיים-שלושה ביקרתי שם – מרשים בצורה בלתי רגילה, ותעשיות רבות בארץ מעורבות בו.

מתן וילנאי: על מנת להגיע לייצור יעיל יותר בזמן נתון שהוא קצר יותר ובניצול נכון של כספים מקומיים וכספי סיוע, חלק מייצור הנמ"ר אכן מועבר לארצות-הברית, ובזה הערת הערה נכונה.

מתן וילנאי: אני רק רוצה להדגיש את הנקודות שמנחות אותנו בביצוע המהלך הזה.

מתן וילנאי: קודם כול, שימור האינטרסים של התעשיות הישראליות, הביטחוניות והאחרות בלי שייפגע היקף הייצור באמצעות הזמנת מערכות לטנק ה"מרכבה" בהיקף גדול יותר, וכן על-ידי רכש גומלין בתעשיות האלה – כי אנחנו ערים כמוך, ובצדק, לנושא הפגיעה בתעשיות האלה, שהן שנים ארוכות אתנו, נאמנות לנו.

מתן וילנאי: הן גם מרוויחות, כמובן, ועיני לא צרה בהן, והן גם תורמות לביטחון ישראל תרומה רבת-משמעות.

מתן וילנאי: הדבר השני, ואני עמדתי על כך במסגרת זה שאני פוגע בביטחון – הערה מיותרת, אבל זה ממש לא חשוב, התרגלתי כבר לקבל הערות אישיות כל הזמן – ההרכבה הסופית של הנמ"ר תהיה בארץ.

מתן וילנאי: בסוף הוא ייוצר ויהיה מורכב – כי זה עניין מאוד מורכב – רק במדינת ישראל.

מתן וילנאי: ההיקף יהיה גדול יותר, כך שאנחנו מצפים שבשנים הקרובות תהיינה יותר הזמנות מהתעשיות שעליהן דיברת כרגע.

מתן וילנאי: אנחנו מחויבים לתעשיות האלה, אנחנו חייבים ל"מרכבה" ולנמ"ר.

מתן וילנאי: אנחנו אחראים, כמובן, גם לזה שלא יהיו פיטורי עובדים, ואם יהיו – הם יהיו בשוליים.

מתן וילנאי: אנחנו נעשה הכול שלא יהיו פיטורי עובדים.

מתן וילנאי: אנחנו גם מחויבים לקבל את הרק"מ הזה לצבא-הגנה לישראל בזמן שהצבא חושב שהוא הזמן הראוי.

יולי תמיר: אפשר לשאול אותך?

יולי תמיר: יש מפעל רכב בנצרת שכל הזמן הוא - - -

מתן וילנאי: לא, זה לא זה, זה סיפור אחר.

יולי תמיר: רגע, כל הזמן הוא נאבק על חייו, וגם הוא כל הזמן מתלונן.

יולי תמיר: הם מסוגלים לייצר יותר ממה שאתם יכולים להזמין, ופה אתה אומר שכדי שנעמוד בלוח הזמנים אנחנו מוציאים - - -

מתן וילנאי: אלה שני דברים שונים לחלוטין.

מתן וילנאי: המפעל בנצרת נמצא אצלי פעם בשבועיים לשיחה.

מתן וילנאי: אנחנו עושים הכול כדי להחזיק אותו.

מתן וילנאי: שוב, זאת גם בעיה תקציבית, והמוצר שלהם, לדעתי – אני לא בקי בפרט האחרון – עולה על כל המוצרים האחרים.

מתן וילנאי: יכול להיות שאני טועה ומישהו חושב אחרת בבדיקות חדשות כאלה ואחרות.

מתן וילנאי: אנחנו עושים הכול – זאת דוגמה קלאסית, דרך אגב – כדי להחזיק את המפעל בנצרת, קודם כול מכיוון שהמפעל בנצרת.

מתן וילנאי: היינו יכולים בקלות לרכוש את זה בחוץ-לארץ.

מתן וילנאי: אנחנו עושים הכול ומתאמצים על מנת להחזיק את המפעל בנצרת, ובמקרה אני מכיר אותו היטב.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: אדוני סגן השר, מה אתה מציע?

מתן וילנאי: אני מציע להסיר את זה מסדר-היום.

מתן וילנאי: אני לא רואה מקום לעסוק בזה מעבר לזה, ואם כן – שהצבא יציג את כל הנושא בוועדת החוץ והביטחון.

מתן וילנאי: זה בעצם להגיד: פעם נוספת תפרסו לנו את הניצול של תקציב הביטחון ותסבירו מדוע הנמ"רים, חלקם צריך להיעשות בארצות-הברית.

מתן וילנאי: נכון להציג את זה בתת-ועדה מיוחדת של ועדת החוץ והביטחון.

זאב בילסקי: אולי בכל אופן יש שיקול להעביר את זה לוועדת הכספים, כי השאלה של חברת הכנסת מרינה לא היתה בדיוק על מנוע זה או אחר.

מתן וילנאי: חבר הכנסת בילסקי, בתקציב הביטחון עוסקת ועדת החוץ והביטחון במשולב עם ועדת הכספים.

מתן וילנאי: יכול להיות שזה המקום.

יולי תמיר: אני חושבת שסגן השר צודק.

מתן וילנאי: זאת ועדה משותפת.

מתן וילנאי: יכול להיות שזה המקום.

יולי תמיר: אם יש הסכמה, הדיון יעבור לחוץ וביטחון.

יולי תמיר: אני חושבת שזה המקום הנכון.

מרינה סולודקין: אין שום בעיה.

זאב בילסקי: אני תמיד מפחד מדברים שסמויים מן העין.

יולי תמיר: אתה מפחד בצדק, אבל גם אם זה יהיה בוועדת הכספים, יהיה יותר סמוי מאשר גלוי.

יולי תמיר: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי תמיר: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי תמיר: אנחנו נוסיף את קולו של סגן השר מתן וילנאי.

יולי תמיר: ברוב של חמישה, ללא נמנעים וללא מתנגדים – אנחנו מוסיפים את קולו של סגן השר, שלא הגיע למקומו – הדיון עובר לוועדת החוץ והביטחון.

יולי תמיר: מי הקולחין של ההתנחלויות נשפכים לנחלים ולכפרים הערביים בגדה המערבית

יולי תמיר: הנושא הבא: מי הקולחין של ההתנחלויות נשפכים לנחלים ולכפרים הערביים בגדה המערבית – הצעה לסדר-היום שמספרה 1820, של חבר הכנסת סעיד נפאע.

יולי תמיר: בבקשה.

סעיד נפאע: גברתי, תודה, כבוד סגן השר, רבותי חברי הכנסת, כל תכליתה של המלחמה על איכות הסביבה והגנתה היא, כידוע, לצורך הגנה על זכויות האדם.

סעיד נפאע: בעולם גוברת ההכרה ששמירה על איכות הסביבה קשורה קשר הדוק להגנה על זכויות האדם.

סעיד נפאע: קופנהגן היום היא העדות.

סעיד נפאע: מי השופכין היו וכנראה יהיו אחד ממפגעי הסביבה החמורים ביותר, ולכל הפחות בגלל מדיניות מעוותת של הממשלה.

סעיד נפאע: לא אחת העליתי מעל במה זו את אחד האבסורדים הבלתי-מובנים תולדת המדיניות הזאת.

סעיד נפאע: אבסורד זה הוא מה שקורה בכפר מע'אר, כפר ערבי מעורב.

סעיד נפאע: מה אנו מוצאים שם?

סעיד נפאע: 50% מהכפר, שמונה כ-17,000 תושבים, אינם מחוברים למערכת הביוב; 50% ממערכת השתייה לא הוחלפה זה כארבעה עשורים וברובה בלויה.

סעיד נפאע: התוצאה: מי השופכין מחלחלים למי השתייה, וכך, במזל עדיין לא פרצה מגפת הצהבת בין התינוקות כפי שקרה בבית-ג'ן בשנות ה-90 המוקדמות, עת כיהנתי כראש המועצה שלה.

סעיד נפאע: איפה האבסורד?

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, מטילים מאות אלפי שקלים על המועצה כתוצאה מפחת מים ומעמידים את ראשיה לדין פלילי על פגיעה בסביבה כתוצאה מזרימת מי הקולחין לטבע וקונסים אותם.

סעיד נפאע: כשמבקשים הלוואות כדי לתקן מצב זה, עונים להם: אין למועצה כושר החזר הלוואות, ולכן לא ניתן לשחרר תקציבים.

סעיד נפאע: האם אין בקנסות אלה כדי לפתור את בעיית כושר ההחזר ואז לפתור את בעיית זיהום הסביבה, ולו כשמירה על זכויות האדם, על בריאותו וכבודו?

סעיד נפאע: לגוף ההצעה.

סעיד נפאע: חדשות לבקרים נשמעת האמרה מפי רבים שנגזר עלינו לחיות כאן יחדיו וכנראה נגזר עלינו גם להיות שותפים בתחלואי חיינו.

סעיד נפאע: אבל לא תמיד זו גזירה, אלא מדיניות מכוונת.

סעיד נפאע: המתנחלים, שלא נגזר עליהם להתנחל, מככבים תמיד, ובשבועות האחרונים בשרפת מסגדים, בהשחתת מטעים ואף בהריגת אנשים, על-ידי אחדים מהם.

סעיד נפאע: על-פי דוח "בצלם" שפורסם לאחרונה, מקורות ישראליים רשמיים, כבוד סגן השר, מעריכים כי ההתנחלויות הישראליות בגדה המערבית מייצרות כ-17.5 מיליון מטר מעוקב שפכים בשנה, נכון לשנת 2007.

סעיד נפאע: שופכי העיר ירושלים, המוזרמים מזרחה, נאמדים, גם על-ידי מקורות ישראליים, ב-17.5 מיליון מטר מעוקב מי שופכין בשנה.

סעיד נפאע: כך שסך שופכי ההתנחלויות ושופכי ירושלים המוזרמים מזרחה הוא כ-35 מיליון מטר מעוקב בשנה, המהווים 38% מכלל השפכים הזורמים בגדה המערבית.

סעיד נפאע: לפי מחקר שפרסמה באוגוסט 2008 היחידה להגנת הסביבה ברשות הטבע והגנים, נכון לשנת 2007 רק 81 מתוך 121 ההתנחלויות בגדה המערבית מחוברות למתקני טיהור שפכים.

סעיד נפאע: משמעות הדבר היא כי כ-12 מיליון מטר מעוקב משופכי ההתנחלויות מטופלים, בעוד כ-5.5 מיליון מטר מעוקב מסולקים כשפכים גולמיים לוואדיות ולנחלי הגדה המערבית.

סעיד נפאע: השותפות הארורה הזאת, האם היא גזירה משמים או גזירה ממדיניות גזענית?

סעיד נפאע: ואם לא תאמר כך, אזי למה זה קורה?

סעיד נפאע: על-פי הדוח, המשרד להגנת הסביבה מסר ל"בצלם" כי כיום הוא מצוי בשלבים מתקדמים של גיבוש תוכנית עבודה לטיפול בשופכי ההתנחלויות, אולם לא מסר לוח זמנים למימושה.

סעיד נפאע: ועוד, גופי התכנון והבנייה בהתנחלויות ובאזורי התעשייה הישראליים בגדה המערבית מתעלמים מכך ואינם מתנים את אכלוס הבנייה בהתנחלויות או את הפעלת אזורי התעשייה בהסדרת הטיפול בשפכים.

סעיד נפאע: לדוגמה, כל שכונותיה הדרומיות של ההתנחלות מודיעין-עילית, שבהן מתגוררים למעלה מ-17,000 תושבים, המהווים כמחצית מאוכלוסיית העיר, אוכלסו אף-על-פי ששופכיהם הגולמיים זורמים לנחל מודיעין.

סעיד נפאע: נדמה לי שנחל זה זורם מערבה דווקא, לא מזרחה.

סעיד נפאע: גם רשויות האכיפה שותפות לפשע הזה.

סעיד נפאע: מספר פעולות האכיפה שננקטו על-ידי המשרד לאיכות הסביבה נגד התנחלויות מזהמות הוא זעום.

סעיד נפאע: משנת 2000 ועד ספטמבר 2008 ננקטו 53 צעדים כנגד התנחלויות שלא טיפלו בשופכיהן, רובם היו התראות.

סעיד נפאע: הוגשו רק ארבעה כתבי אישום.

סעיד נפאע: לשם השוואה, בשנת 2006 לבדה נקט המשרד להגנת הסביבה 230 צעדי אכיפה נגד רשויות בתוך ישראל.

סעיד נפאע: אני לא מניח שמישהו מלבד פרנסי ההתנחלויות חושב שהמים יזרמו בכיוון שהם רוצים שהם יזרמו.

סעיד נפאע: המים האלה יגיעו בסופו של דבר לשולחנו של כל אחד מאתנו, אם זכויות האדם לא כל כך מעניינות אותו בגדה.

סעיד נפאע: לא התפלאתי על כך שמי שישיב לי להצעה הזאת הוא דווקא משרד הביטחון, על-ידי סגן שר הביטחון.

סעיד נפאע: כאמור, אני לא יודע מה ישיב לי סגן השר, אבל אם אף-על-פי שהנושא הוא כולו איכות סביבה, התשובה תהיה שהעניין קשור בהתנהלות הרשות הפלסטינית, דבר שקראתי, אני לא חושב שזאת יכולה להיות סיבה ו/או אמתלה לכך שהשפכים לא יטופלו.

סעיד נפאע: בסופו של דבר, הבעיה הזאת היא לא של הרשות הפלסטינית, כפי שאמרתי בסוף דברי – הבעיה היא שמים אלה יגיעו גם לשולחן כבודו.

סעיד נפאע: תודה רבה.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: אדוני סגן השר, בבקשה.

מתן וילנאי: כבוד היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת נפאע, על-פי הנתונים הנמצאים בידי, של המינהל האזרחי, והם לא כוללים את ירושלים – שלא נמצאת בנתונים האלה – 80% מהיישובים היהודיים באיו"ש מחוברים למערכות טיהור שפכים.

מתן וילנאי: כרגע אנחנו עובדים על קו נוסף, מאריאל לשפד"ן, שיעלה את זה ללמעלה מ-90%.

מתן וילנאי: נדמה לי שזה יותר מאשר במדינת ישראל, כי אנחנו ערים לסכנות כפי שאתה ציינת אותן ומבינים היטב את הקשר הישיר בין השטחים ביהודה ושומרון לבין האקוויפר של מישור החוף שלנו.

מתן וילנאי: אנחנו מכירים את זה היטב.

מתן וילנאי: המינהל האזרחי, בהתאם להחלטות הממשלה, פועל וממשיך לפעול על מנת להסדיר את טיהור השפכים ככל שניתן.

מתן וילנאי: לצורך העניין, יש גם הרבה תרומות עולמיות לתחום הזה – גרמנים, אמריקנים ואחרים – שמשפרות את כלל המצב ביהודה ושומרון.

מתן וילנאי: אבל, לצורך הדוגמה, ואתה לא תאהב את זה אבל זו המציאות – אנחנו עכשיו סוללים קו בעשרות מיליוני שקלים – בכלל, כל טיפול בשופכין זה כסף ענק וגדול מאוד – לאורך נחל-קנה על מנת להתחבר בסופו של דבר למת"ש, למתקן טיהור שפכים, בניר-אליהו – לא בשפד"ן אלא בניר-אליהו, שנותן פתרון אזורי.

מתן וילנאי: 22 כפרים פלסטיניים אמורים להתחבר לקו הזה, ואחד מהם לא מתחבר.

מתן וילנאי: ואנחנו מתחננים שהם יתחברו, מהטעמים שאתה ציינת.

מתן וילנאי: אחד מהם לא מתחבר, רק מתוך שיקול אחר, ולא של הגנת הסביבה.

מתן וילנאי: אז אם אפשר להפנות את זה גם דרכך, אני אשמח מאוד.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: אדוני סגן השר, מה אתה מציע?

מתן וילנאי: להסיר מסדר-היום.

סעיד נפאע: אולי בכל זאת בוועדה.

סעיד נפאע: זה לא יזיק לאף אחד אם העניין יידון, לרבות מה שכבודו הציע.

סעיד נפאע: אולי באמת יוזמן מישהו - - -

מתן וילנאי: מבחינתי, להסיר מסדר-היום.

מתן וילנאי: אם רוצים לזה ועדה – זה לא נראה לי חשוב.

זאב בילסקי: דווקא בגלל מה שאמרת בסוף, מישהו צריך להתחיל ולהכניס שכל בראש של אנשים שמטעמים אחרים לא מוכנים להתחבר.

מתן וילנאי: כן?

מתן וילנאי: אני ממש מופתע.

זאב בילסקי: אז נעביר את זה לוועדה.

מתן וילנאי: אני ממש מופתע.

יולי תמיר: חבר הכנסת בילסקי, אתה רוצה להציע הצעה אחרת, להעביר לוועדה?

זאב בילסקי: כן.

מתן וילנאי: לאיזו ועדה?

יולי תמיר: פנים והגנת הסביבה.

מתן וילנאי: זה לא פנים - - -

יולי תמיר: פנים והגנת הסביבה הם עכשיו יחד.

זאב בילסקי: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שהסיפא של דברי השר – מוכרחים להתחיל לעשות עם זה משהו.

זאב בילסקי: הוא אמר שני דברים.

זאב בילסקי: הוא אמר בהתחלה שאנשים בדרך כלל לא אוהבים להשקיע בביוב משתי סיבות: א.

זאב בילסקי: זה מתחת לקרקע ואז אף אחד לא רואה.

זאב בילסקי: איך אומרים, שהדורות הבאים כבר ישברו את הראש; ב.

זאב בילסקי: זה עולה ים של כסף, המון כסף.

זאב בילסקי: היום הטיפול בביוב יקר, וזה מאות מיליוני שקלים, וזה מתחת לקרקע, והדור הבא ישלם את המחיר.

זאב בילסקי: מה אכפת לנו?

זאב בילסקי: פה, ברגע שהשר מדבר על השקעות של כל כך הרבה כסף דווקא בביוב, ויש אנשים שבאמת – מציע ההצעה דיבר מדם לבו.

זאב בילסקי: בסך הכול אנחנו גורמים נזק אדיר לאיכות הסביבה שלנו, של שכנינו, של ילדינו ושל הדורות הבאים.

זאב בילסקי: נזק שאנחנו עושים עכשיו, אי-אפשר יהיה לתקן אותו בעתיד.

זאב בילסקי: אם אנחנו נקלקל מאגרי מים באקוויפרים, זה אבוד.

זאב בילסקי: לא נוכל אחר כך, ונצטרך להשקיע כסף פי-עשרה, וגם זה לא יספיק.

זאב בילסקי: לכן, אני חושב שאם נעביר את זה לוועדת הפנים, יכול להיות ששם המקום שניקח איזה צוות מצומצם - בכלל, מי שהיה בעברו ראש עיר, הוא תמיד טוב לצוותים כאלה.

זאב בילסקי: הוא לא מעביר הצעות חוק שהן לא מתקבלות על הדעת.

מתן וילנאי: אף-על-פי שהוא במקום הלא-נכון, בילסקי צודק.

זאב בילסקי: אף-על-פי שהוא במקום הנכון או הלא-נכון, ותלוי איך אומרים.

זאב בילסקי: יחד עם מציע ההצעה ויחד עם עוד כמה אנשים, בואו וניקח את כל המקומות האלה של אנשים שלא מוכנים להתחבר מנימוקים אחרים, נעשה צוות – ממילא כשיושבים פה בצד הזה של הכנסת, אתה לא עמוס – ואז להתחיל ללכת ולהכניס שכל באנשים.

זאב בילסקי: נבקש מהם רחמים על ילדינו ועל נכדינו, שלא נצטרך כולנו לשתות מים מהולים בביוב בגלל שמישהו, כפי שאמר השר, מנימוקים אחרים, אינו מוכן להתחבר.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: עומדות לפנינו שתי אפשרויות.

יולי תמיר: בעד – זה בעד ועדה, ונגד – זה להסיר מסדר-היום.

יולי תמיר: אנחנו עוברים להצבעה.

זאב בילסקי: מה אני מצביע?

יולי תמיר: כנראה בעד.

יולי תמיר: בעד זה לוועדה.

יולי תמיר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יולי תמיר: ברוב של שבעה, עם מתנגד אחד, הנושא עבר לדיון בוועדה.

יולי תמיר: תם סדר-היום.

יולי תמיר: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, כ"ט בכסלו התש"ע, 16 בדצמבר 2009, בשעה 11:00.

יולי תמיר: ישיבה זו נעולה.