ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 385, 2012-12-03 00:00

ראובן ריבלין: מכובדי, חבר הכנסת הורוביץ וחבר הכנסת אכרם חסון, שניים מבין 25 חברי הכנסת שביקשו לכנס את הכנסת, והרינו מכנסים את הכנסת.

ראובן ריבלין: הנה, גם בילסקי הגיע.

ראובן ריבלין: היום יום שני, י"ט בכסלו תשע"ג, 3 בחודש דצמבר 2012 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח ישיבה מיוחדת זו של הכנסת, אשר מתכנסת על-פי בקשתם של 25 חברי כנסת – כבוד השר, אשר מגיע בזמן – ועניינה בקשה לדון בתוצאות מבצע "עמוד ענן".

ראובן ריבלין: אין מלבד זה הצעות אחרות, וודאי שלא תהיה חקיקה היום.

ראובן ריבלין: אנחנו נבצע חקיקה רק במידה שהיא דרושה לכינונה והמשך תפקודה של מדינת ישראל גם בין הזמנים; ולא נבצע חקיקה שהיא תהיה מחטף כזה או אחר.

ראובן ריבלין: אדוני השר, אני מודה לו מאוד על שנתפנה מעיסוקיו על מנת להגיע ולענות על בקשת 21 חברי כנסת – רק ארבעה מתוכם נמצאים כאן.

ראובן ריבלין: אבל זה אורח חיינו ואורח חייה של הכנסת.

ראובן ריבלין: לא כתוב שצריך להיות נוכחים.

ראובן ריבלין: אני רואה, אבל, שבכל זאת כמה מחברי הכנסת – ראש האופוזיציה – נתכנסו.

ראובן ריבלין: אנחנו בדרך כלל פותחים את הישיבות, כפי שהשר יודע, בזמן.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת המסמכים הבאים: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 42 והוראת שעה), התשע"ג–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת הכנסת בדבר שינוי בהרכב הסיעתי של הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תוצאות מבצע "עמוד ענן"

ראובן ריבלין: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא תוצאות מבצע "עמוד ענן", מס' 8821 ו-8822.

ראובן ריבלין: רבותי, לפנינו שתי הצעות לסדר-היום בנושא תוצאות מבצע "עמוד ענן", וכן הצעה לסדר-היום בנושא: כישלון ממשלת נתניהו בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי, של חברי הכנסת ניצן הורוביץ ואכרם חסון.

ראובן ריבלין: לגבי ההצעה הראשונה, הרי ששניים ביקשו להביע את עמדתם בעניין זה, ואז השר יענה.

ראובן ריבלין: על שתי ההצעות יחד, אדוני?

ראובן ריבלין: או כל אחת בנפרד – לפי דעתי.

ראובן ריבלין: כבוד השר הנכבד, האם אדוני מבקש לענות על כל אחת בנפרד או על שתיהן יחד?

גלעד ארדן: ביחד.

ראובן ריבלין: אין לי שום בעיה עם עניין זה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שאול מופז, לעלות לדוכן על מנת להציג את ההצעה לסדר-היום בנושא תוצאות מבצע "עמוד ענן", ואחריו תדבר גם חברת הכנסת רונית תירוש, אם היא תהיה נוכחת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני 64 שנים, ביום כ"ט בנובמבר 1948, הכריזה עצרת האומות המאוחדות על הקמת מדינת ישראל, ביתו היחידי עלי אדמות של העם היהודי, בארץ-ישראל.

שאול מופז: השבוע, ביום כ"ט בנובמבר 2012, הכירה עצרת האומות המאוחדות במדינה פלסטינית כחברה משקיפה באו"ם.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, לא באתי לכאן היום לתקוף את ממשלת ישראל.

שאול מופז: בנושאים האלה, שהם בתחום הביטחוני הלאומי המדיני של מדינת ישראל, אנחנו דואגים לעתידה של ישראל.

שאול מופז: באתי – – –

ראובן ריבלין: כבוד הרמטכ"ל לשעבר, שר הביטחון, אחד מטובי בניה של מדינת ישראל – בדרך כלל אנחנו גם תוקפים האחד את השני כאשר לנגד עינינו טובת מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: כאשר אנחנו חושבים שלהפיל ראש ממשלה, אפילו במחיר מדינת ישראל, זה דבר כשר, אנחנו נכנסים למצוקה קשה.

ראובן ריבלין: ואני מברך אותך על דבריך, כי הם עומדים לי על הלב, כאן.

ראובן ריבלין: הייתי בכל תקופות קיום המדינה, קצת אפילו יותר ממך, מפאת היותי מבוגר יותר ממך.

ראובן ריבלין: והיו הרבה מאבקים כאן, כאן:

ראובן ריבלין: האיש שיושב מימינו של בדר; בלי חרות ומק"י.

ראובן ריבלין: אבל מעולם לא היה דבר שבציונות אנחנו חשבנו שיותר חשוב להפיל ממשלה מאשר לקיים את מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לאדוני, וסליחה על ההערה.

שאול מופז: לכן באתי לפה היום להתריע ושוב להתריע.

שאול מופז: במשך ארבע שנים אני וחברי באופוזיציה מתריעים מפני הסכנה הטמונה בקיפאון המדיני.

שאול מופז: וצריך לומר כאן שבארבע השנים האחרונות הנושא הפלסטיני, המשא-ומתן עם הפלסטינים, נדחק לקרן פינה.

שאול מופז: אני באתי להתריע היום מפני הסכנה הטמונה בקיפאון המדיני, מפני השחיקה המדינית והבידוד הבין-לאומי הגובר.

שאול מופז: יש לי עניין גדול מאוד בעתידה של מדינת ישראל, כמו לכולנו.

שאול מופז: אני ישראלי ואני גאה להיות ישראלי.

שאול מופז: ואני עסוק כל כולי בהבטחת עתידה של מדינת ישראל וביכולתה להבטיח את המשך קיומה כביתו של העם היהודי בארץ הזו – מדינה החיה בביטחון ובשלום עם שכניה.

שאול מופז: עסקתי בכך במשך יותר מ-45 שנה, ואני עוסק בזה גם כיושב-ראש האופוזיציה, בעבר כמפקד בצה"ל וכשר בממשלות ישראל.

שאול מופז: כנסת נכבדה, עובדת הסכסוך הישראלי–פלסטיני והעובדות הכרוכות בכך ידועות לכולנו.

שאול מופז: המחלוקות, התרגילים ההדדיים, כמו גם הפתרונות, ברורים ונהירים.

שאול מופז: מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה להמשיך ולתת בידי אחרים את היוזמה בנוגע לקביעת גבולותיה הביטחוניים.

שאול מופז: אסור לנו בשום פנים ואופן לאבד את היוזמה הזאת.

שאול מופז: אנחנו חייבים להיות אלה שמובילים.

שאול מופז: איננו יכולים להמשיך ולאפשר לכוחות קיצוניים וחיצוניים לדרדר אותנו במורד ההר ולשחוק את האינטרסים החיוניים שלנו – אותם אינטרסים שיבטיחו את קיומנו בגבולות קבע שאינם ניתנים למחלוקת.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, 45 שנה חיה מדינת ישראל בתוך חלום ארץ-ישראל – ארץ-ישראל השלמה; חלום שמהרגע הראשון היה חלום טוב ומעודד, אבל כמו כל חלום, מגיעה השעה להתעורר ממנו ולשוב אל קרקע המציאות.

שאול מופז: הושקעו הרבה מאוד משאבים, מיליארדים הושקעו במהלך השנים האלה, בבנייתם של יישובים, בהשקעה בתשתיות, בכבישים, בהוצאות ביטחון ובהוצאות ביטחון שוטף, בחבל ארץ שברובו לא נשב לנצח.

שאול מופז: יש חלקים גדולים מאוד, גושי ההתיישבות, שאני אעשה הכול – וזו גם תפיסתי: הגושים הללו חייבים להיות חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל, והם יעצבו בסופו של דבר את גבולה המזרחי של מדינת ישראל.

שאול מופז: אי-אפשר להמשיך ולהעמיד פנים שיש פתרון אחר זולת פתרון שתי המדינות.

שאול מופז: ולא מספיק רק להגיד את צמד המלים; מנהיגות נמדדת ביכולת לתרגם הבטחות למעשים ולוודא שבתהליך היסטורי ארוך טווח למען עתידה של ישראל, הצעדים האלה מקבלים משנה תוקף ממשי ואמיתי.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, איני מתרשם יתר על המידה מההכרה שניתנה לרשות הפלסטינית בעצרת האומות המאוחדות.

שאול מופז: נכון, האו"ם אינו עוד "או"ם שמום", אבל עדיין יש בו רוב אוטומטי נגד ישראל, רוב שהפך לאחרונה את עצרת האומות המאוחדות לזירת חבטות במדינת ישראל.

שאול מופז: יחד עם זאת, לא נוכל להתעלם מתוצאות ההצבעה.

שאול מופז: להחלטת העצרת יש השפעות משפטיות מרחיקות לכת, שפוגעות במעמדה של ישראל בעולם ומאפשרות לפלסטינים להיות שותפים ב-70 אמנות בין-לאומיות ולהיות חברים בבית-הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג, שעתיד להעמיד חיילים ישראלים לדין, ואני לא ממליץ לזלזל בזה.

שאול מופז: הרוב האוטומטי אומנם היה נתון, אבל מדינת ישראל הפסידה את הרוב המוסרי, אותו רוב מוסרי שתמיד עמד לצדנו.

שאול מופז: ואולי לראשונה מאז הקמתה של ישראל, כמעט כל מדינות העולם גרסו שהמוסר לא נמצא לצדנו.

שאול מופז: מדינות כמו צרפת, כמו בריטניה, כמו גרמניה, לא עמדו לצדה של ישראל, ואלה ידידותינו הטובות ביותר.

שאול מופז: הן לא התייצבו לצדנו הפעם.

שאול מופז: מדינות המערב הובילו את התמיכה המוסרית דווקא בפלסטינים, וזה אולי הדבר המשמעותי בתמיכה הזאת של מדינות המערב בהכרה בפלסטינים כמדינה משקיפה.

שאול מופז: זהו תקדים דיפלומטי מסוכן שעלינו לתת עליו את הדעת.

שאול מופז: לא סוד הוא שאת החלטת עצרת האומות בכ"ט בנובמבר על חלוקת הארץ דחו הפלסטינים.

שאול מופז: זו היתה יריית הפתיחה למלחמת עצמאותנו.

שאול מופז: ההכרזה באו"ם על הכרה בפלסטין כמדינה משקיפה יכולה להוביל חלילה למהלך אלים נגד ישראל בשטחי יהודה ושומרון.

שאול מופז: עלינו להיערך לכך.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בין הגישה שמובילה ממשלת ישראל, של דחיית הפתרון, ובין הגישה שחולמת על פתרון בזק במהלך אחד שיפתור את הסכסוך, יש דרך האמצע, דרך המרכז הלאומי.

שאול מופז: פעמים רבות עמדתי כאן מעל בימת הכנסת והצגתי את תוכניתי המדינית לפתרון הסכסוך.

שאול מופז: הצגתי אותה לראש הממשלה, לחברי הכנסת, לחברי הסיעה שלי, הצגתי אותה במדינות העולם, הצגתי אותה לנשיא ארצות-הברית ולשורה של מנהיגים בעולם.

שאול מופז: זוהי התוכנית היחידה הישימה והמקיפה ביותר שקיימת היום, ובעזרתה ניתן להתקדם במסלול המדיני.

שאול מופז: יש בה כל הנדבכים על מנת להוביל להידברות עם הפלסטינים, ובסופו של תהליך להגיע לפתרון, להסכם, על הבסיס, על העיקרון של שתי מדינות לשני עמים.

שאול מופז: נשיא ארצות-הברית, שאותו פגשתי ב-19 ביוני השנה, ברק אובמה, קיבל את העקרונות העיקריים של תוכניתי – לדון תחילה על גבולות ועל הסדרי ביטחון, מכיוון שבשני התחומים הללו אנחנו מאוד מאוד קרובים להסכם עם הפלסטינים.

שאול מופז: המתווה של התוכנית שלי בכל סוגיית הגבולות והסדרי הביטחון שומר על האינטרסים הביטחוניים והלאומיים של מדינת ישראל ומאפשר הסדר ביניים שבתחילתו מדינה פלסטינית ובעתיד – הובלה להסדר קבע.

שאול מופז: הגיעה השעה שהמנהיגות המדינית בישראל תדאג לפתרון הסכסוך, לא בשביל עתידה של המדינה הפלסטינית אלא למען עתידנו שלנו, למען ביטחונה ושגשוגה של מדינת ישראל.

שאול מופז: עייפנו מאלו המסבירים לנו שאין פתרון לסכסוך, ועייפנו לא פחות מאלה העסוקים יותר בפורומים בין-לאומיים בפתרונות שאינם מחזיקים מים.

שאול מופז: ככל שנמתין לאותם פתרונות מושלמים, כך אנחנו עלולים לאבד את היכולת להגיע להסדר, וחלילה לצקת תוכן ממשי למה שאויבינו רוצים – מדינה דו-לאומית.

שאול מופז: אם נמשיך לטמון את ראשנו בחול, לעצום את עינינו ולהישאר בחלום, נתעורר למציאות בלהות.

שאול מופז: לפני כשנה, אדוני היושב-ראש, כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, התרעתי מפני פרוץ אינתיפאדה שלישית בשטחי יהודה ושומרון.

שאול מופז: איש אינו צריך לספר לי את המשמעות העמוקה של התקוממות מהסוג הזה.

שאול מופז: ההנחה שהצונאמי האסלאמי יפסח על יהודה ושומרון עוד תתפוצץ לנו בפנים, ובפתח הוא מבעבע מתחת לפני השטח.

שאול מופז: אני, כרמטכ"ל וכשר ביטחון היתה לי הזכות למגר את האינתיפאדה השנייה.

שאול מופז: צה"ל, השב"כ ומערכת הביטחון ידעו להתמודד גם עם אינתיפאדה שלישית, אם חלילה תפרוץ, וננצח, ואנחנו ננצח.

שאול מופז: השאלה תהיה שאלת המחיר והמשמעויות הנובעות מכך.

שאול מופז: ואני שואל: האם לא ניתן למנוע אותה?

שאול מופז: האם לא ניתן למנוע את ההתפרצות הזאת, את העימות הזה, את האפשרות שתהיה כאן אינתיפאדה שלישית, וחלילה זה יגרור את כל המערכת האזורית, שגם כך אינה יציבה, להידרדרות אזורית?

שאול מופז: האם לא ניתן להגיע לאותם הישגים מדיניים ללא מחיר הדמים הכבד?

שאול מופז: תשובתי היא שזה אפשרי.

שאול מופז: העניין הזה מונח לפתחו של הדרג המדיני של מדינת ישראל.

שאול מופז: כנסת נכבדה, הכרזת עצרת האומות המאוחדות ביום חמישי האחרון מהווה נורת אזהרה לפני פתרון מדיני כפוי שיהיה מנוגד לאינטרס של מדינת ישראל.

שאול מופז: ואני אומר, אדוני היושב-ראש:

שאול מופז: אם לא נפעל, יפעלו בשבילנו; אם לא ניזום, אנחנו ניגרר; אם לא נחליט, העולם יחליט בשבילנו.

שאול מופז: כבר התחילו ליזום בשבילנו, כבר התחילו לגרור אותנו וכבר התחילו להחליט בשבילנו, וזו השעה לפקוח עיניים, להתעורר ולפעול.

שאול מופז: ואני מאמין שישראל החזקה, ישראל הצודקת, חייבת ליזום ולהוביל ולא לתת למדינות העולם לגרור אותנו.

שאול מופז: אני קורא מעל במה זו לראש הממשלה ולכל ראשי המפלגות בבית הזה ולאלה המתמודדים בראשות רשימות חדשות בבחירות הקרובות: אל תפנו עורף לנושא הזה, אל תתעלמו, אל תפנו מבטכם.

שאול מופז: זהו נושא מרכזי, זהו נושא ברמה הלאומית, וזהו האיום הקיומי המוחשי ביותר על המשך קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, כמדינה יהודית לנצח נצחים.

שאול מופז: אני אינני מתכוון להתעלם מכך.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עלינו להמשיך ולהילחם בטרור בכל מקום שבו הוא מרים ראש.

שאול מופז: מבצע "עמוד ענן", שהסתיים טרם זמנו, היה נכון.

שאול מופז: כיושב-ראש האופוזיציה נתנו לראש הממשלה גיבוי מלא, כי מול הטרור אין אופוזיציה; נתנו לו גיבוי מלא למבצע הזה.

שאול מופז: המכה הצבאית שהונחתה על ארגון ה"חמאס" פגעה בו, אך המבצע הסתיים מוקדם משהיה צריך להסתיים, ומטרות המבצע כפי שהוגדרו על-ידי ממשלת ישראל לא הושגו.

שאול מופז: המאבק בטרור לא הסתיים, ואנחנו יודעים כיצד לנצח בו.

שאול מופז: עשינו זאת בעבר בהצלחה.

שאול מופז: "חמאס" יצא מוכה צבאית, אך חזק מדינית.

שאול מופז: "חמאס" אולי הפסיד בקרב, ואין ספק שידו של צה"ל היתה על העליונה, אבל לצערנו אנחנו הפסדנו במערכה המדינית מול ה"חמאס".

שאול מופז: ה"חמאס" ומדינות העולם כפו עלינו הפסקת אש, ה"חמאס" התחזק, אבו מאזן נחלש והעולם התייצב לצד הרשות הפלסטינית – אותה התייצבות שגם בה יש הפסד לא מבוטל, שנרשם דווקא בכ"ט בנובמבר מכל התאריכים.

שאול מופז: המדיניות הישראלית כלפי הטרור צריכה להיות נחושה וקשוחה.

שאול מופז: איני מוכן לקבל שמדינת ישראל מנהלת משא-ומתן עם ארגון טרור המשגר טילים אל מרכזי הערים של ישראל בשעה שהיא מחרימה את הזרם הפרגמטי המוכן לדיאלוג.

שאול מופז: נוצר כאן מצב אבסורדי, שמול הרשות הפלסטינית, הרשות הפורמלית למשא-ומתן, לא התנהל משא-ומתן, ובארבע השנים האחרונות החלשנו את מי שיכול היה להיות פרטנר, בה בשעה שבמדיניות תגובה, ולא במדיניות הרתעה, יצרנו מדיניות שבה ה"חמאס" הלך והתחזק משלב לשלב, והגענו למצב שבו בנושא המדיני היתה לו הצלחה בסופה של מערכה שבה הוא נפגע באופן צבאי.

שאול מופז: המשך הקיפאון המדיני מחזק את ה"חמאס" ומחליש את אבו מאזן, מדינת "חמאסטן" בעזה מאיימת להשתלט על הרשות הפלסטינית, ולא נוכל להגיד לעצמנו שלא שמענו ולא ידענו.

שאול מופז: ואני מאמין שעוד לא מאוחר לתקן.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, ההיסטוריה תשפוט את דורנו על-פי המעשים.

שאול מופז: אם נמשיך ככה ונוריש לילדינו מדינה דו-לאומית ללא רוב יהודי, פגענו באופן משמעותי באחד היסודות המרכזיים של הוויית חיינו בדור הזה, והוא לשמור על שלמותה של ישראל ועל ריבונותה כמדינה יהודית ודמוקרטית.

שאול מופז: אני יכול לומר בלב שלם שאין בבית הזה נציג ציוני אחד שמוכן לקבל מציאות שחלילה נאבד את הרוב היהודי במדינת ישראל.

שאול מופז: ועדיין, בארבע השנים האחרונות התקרבנו כחולמים בצעדי ענק אל המציאות הנוראה הזו.

שאול מופז: זאת האחריות שלנו, זה קורה במשמרת של כולנו, ואסור לנו לתת לזה יד.

שאול מופז: בואו נגלה את האחריות ונעמוד מול האתגר כדי להבטיח את עתידה של ישראל כמדינה חזקה, עצמאית ויהודית, חלק בלתי נפרד ממשפחת העמים.

שאול מופז: תודה.

ראובן ריבלין: אדוני ראש האופוזיציה, יש לי רק שאלה אליך.

ראובן ריבלין: אני מבין שסיעת קדימה הגישה איזו בקשה לוועדת הכנסת, ואני מבקש מהיועץ המשפטי להבהיר לי מה קורה כאשר ועדת הכנסת לא מביאה את בקשת קדימה לכנסת.

ראובן ריבלין: ואז, אם אני יכול לעשות זאת, אני אכריז.

ראובן ריבלין: כי תהיה דעתי כזאת או אחרת, חוקי המשחק צריכים להיות שווים לכולם.

ראובן ריבלין: שהרי אנחנו מחוקקים חוקים שאנחנו מתכוונים נגד אחד, בסוף זה מופעל נגד עצמנו, ואלה הם דברים שיוצרים את כל המעגלים השוטים שאנחנו נמצאים בהם.

ראובן ריבלין: אבל לא יכול להיות מצב שבו – כי הרי זה רק דקלרטיבי.

ראובן ריבלין: ההכרזה בכנסת היא רק דקלרטיבית – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: יביאו בשם ועדת הכנסת הודעה לכאן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רק רציתי כדי שלא יהיה מצב שבו אני שם מכשול.

ראובן ריבלין: יש בנושא זה עוד – חברת הכנסת תירוש, לצערי הרב, אינך יושבת-ראש האופוזיציה – בבקשה, בבקשה – אני צריך להגביל אותך בעשר דקות.

ראובן ריבלין: ראש האופוזיציה לא מוגבל בזמנו, כמו שר.

ראובן ריבלין: אז את תסלחי לי שאני מעדיף – לא מעדיף – את יושב-ראש האופוזיציה על פנייך.

ראובן ריבלין: זה לא ברמה האישית, כמובן.

רונית תירוש: אני גם מעדיפה אותו לפני.

ראובן ריבלין: תודה רבה, כן.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הקשבנו לדבריו של יושב-ראש האופוזיציה, יושב-ראש תנועת קדימה, חבר הכנסת שאול מופז, ואני חייבת לומר לך, גם אם אני אשמע מאוד לא אובייקטיבית – אלה היו דברי חוכמה, חוכמה מדינית, חוכמה פוליטית, ומשנה סדורה שכדאי להקשיב ולקרוא אותה שוב ושוב, וגם להפנים אותה.

רונית תירוש: אני לא מתכוונת חלילה להתלהם, אבל אנחנו ביקשנו לדבר על הנושא של מבצע "עמוד ענן".

רונית תירוש: ואני חייבת לומר, דווקא כמחנכת, שכ"ט בנובמבר, גם אם היו מעירים אותי, או אני מקווה כל תלמיד אחר במדינת ישראל, והיו שואלים אותו מה זה אומר, מה זה מסמל לך – היו אומרים: האו"ם הכריז על הקמתה של מדינת ישראל, אישור תוכנית החלוקה.

רונית תירוש: נכון שיום לאחר מכן הערבים כבר פתחו במלחמה נגדנו, כי הם לא קיבלו על עצמם את מה שהאו"ם הכריז עליו ואישר אותו כתוכנית חלוקה.

רונית תירוש: ולבסוף נקבעו הגבולות על-פי מה שקרה בתום אותה מלחמת העצמאות של מדינת ישראל.

רונית תירוש: אבל היום כשישאלו – כ"ט בנובמבר?

רונית תירוש: יאמרו התלמידים – היום, ומחר ובעתיד – זה גם היום שאותו או"ם, אותו מוסד, הכריז בעצם על הכרה במדינה פלסטינית, מדינת פלסטין, בגבולות 67'.

ראובן ריבלין: אני מקווה שהמורים הם יותר טובים.

רונית תירוש: לא הבנתי.

ראובן ריבלין: אני מקווה כך.

רונית תירוש: לא, לא שמעתי.

ראובן ריבלין: אני מקווה שהמורים יותר טובים על מנת להסביר לתלמידים, בכל זאת, את המשמעות בין כ"ט בנובמבר לבין כ"ט בנובמבר.

רונית תירוש: השאלה היא מה יכתבו ההיסטוריונים, וכמו שאני מכירה את חלק מספרי הלימוד, אז ההיסטוריה – – –

ראובן ריבלין: ההיסטוריונים כותבים את האמת, ומה לפי דעתך האמת?

ראובן ריבלין: למה אנחנו מלקים את עצמנו כל כך?

רונית תירוש: אני לא יודעת את האמת.

רונית תירוש: אני, בכהונה שלי כמנכ"לית משרד החינוך ראיתי שהשרה לבנת פסלה ספר היסטוריה שנכתב – – –

ראובן ריבלין: טוב, אני לא מדבר על אישים.

ראובן ריבלין: אני מדבר על האמת ההיסטורית.

רונית תירוש: אבל זה ספר היסטוריה שמונפק לתלמידים.

רונית תירוש: בכל אופן, ברור לחלוטין שקרה וקרה דבר, ובאותו מוסד או"ם, שאנחנו לא רוצים לקרוא לו "או"ם שמום", אמרו מה שאמרו.

רונית תירוש: זה שאנחנו לא מייחסים לזה חשיבות ולא רואים בזה שום דבר מעבר להיותם עכשיו מדינה משקיפה – והיום ראיתי קריקטורה שהיא משקיפה על הבנייה של תוכנית E1, אותה בנייה של 3,000 יחידות דיור נוספות, ואני מאוד מאוד בעד ארץ-ישראל ובנייה וחזקה על האדמה הזאת, אבל אני חושבת שצריכים לעשות את הדברים בשפיות, במתינות, ובעיקר בראייה אסטרטגית ארוכת טווח.

רונית תירוש: הרי אנחנו רוצים להגיע לשלום.

רונית תירוש: אני מקווה שגם אדוני היושב-ראש, גם אם הוא חושב שזה קשה היום להגיע לשלום, אבל זאת צריכה להיות המטרה, וזאת צריכה להיות התקווה, וזאת צריכה להיות המשימה, וזה צריך להיות האור בקצה המנהרה, כדי שכן יקומו פה זוגות צעירים ויאמרו: הבן והבת שלי התגייסו לקטיף, כמו שאני חשבתי שיקרה.

רונית תירוש: ולא כך הוא.

גלעד ארדן: גוש-קטיף.

רונית תירוש: גוש-קטיף – כבר לא.

רונית תירוש: אנחנו באמת צריכים לייחל לשלום, וככאלה – וגם ראש הממשלה מצהיר על כך שפניו לשלום, הוא רק רוצה שישבו אתו למשא ומתן ישיר.

רונית תירוש: אבל אם אנחנו רוצים בסופו של יום להגיע לשלום, אז ברור לנו שנצטרך גם להתחלק בשטחים ולחלוק שטחים שקיימים פה, באזור הזה.

מיכאל בן-ארי: לא חילקנו מספיק?

מיכאל בן-ארי: לא חילקנו מספיק?

מיכאל בן-ארי: מה יש לנו?

רונית תירוש: לא יודעת מה חילקנו.

רונית תירוש: אני ממש לא יודעת מה חילקנו.

רונית תירוש: אבל אני אומרת – – –

ראובן ריבלין: מה יהיה אם האו"ם יחליט שנחזיר את הכותל המערבי?

רונית תירוש: אני, מוסכם עלי ששלושת הגושים, קרי גוש-עציון, אריאל ומעלה-אדומים, עם הבנייה המורחבת שלהם, הנדרשת, כתוצאה גם מגידול טבעי של התושבים במקום – אני חושבת שכל בנייה נוספת רק מקשה עלינו.

רונית תירוש: לי כאב מאוד לראות את גוש-קטיף נהרס.

רונית תירוש: כל מה שבנינו שם נהרס.

רונית תירוש: אז אם אנחנו לא רוצים לכאוב, בואו לא נבנה.

ראובן ריבלין: את יודעת שראש הממשלה אהוד ברק – – –

מיכאל בן-ארי: הוא לא נהרס.

מיכאל בן-ארי: הוא לא נהרס.

מיכאל בן-ארי: הרסו אותו.

מיכאל בן-ארי: מה זה נהרס?

ראובן ריבלין: רק רגע, חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: את יודעת שראש הממשלה – – –

מיכאל בן-ארי: זה לא היה צונאמי.

מיכאל בן-ארי: זה לא היה צונאמי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: את יודעת שראש הממשלה אהוד ברק אמר בזמנו – הוא אמר, כן – אחרי שרבין, גם, על איזו החלטה של האו"ם הקים יישובים בבקעת-הירדן, רק כאמירה, אמר בזמנו שבלי E1 דין מעלה-אדומים כדין הר-הצופים בין 1948 ל-1967.

מאיר שטרית: ומי התנגד בהצבעה על הבנייה – – – אתה זוכר?

מאיר שטרית: נתניהו, הליכוד.

רונית תירוש: טוב, אז הנה יש לנו היסטוריונים – – –

ראובן ריבלין: אני לא זוכר.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שאני לא זוכר משום שבנושא זה הדברים הם ברורים לחלוטין.

ראובן ריבלין: הרי E1 – היא תוכננה על-ידי כל ממשלות ישראל, על-ידי כל ממשלות ישראל.

רונית תירוש: טוב, כולם הפכפכים – –

ראובן ריבלין: אני אתן לך, כמובן, את הזמן.

רונית תירוש: – – והגלגל מסתובב, וגם, אדוני, חבר הכנסת שטרית לא הכיר ביכולותיה של ציפי לבני כמנהיגה, ובכל זאת הצטרף אליה.

רונית תירוש: אז דברים קורים, הגלגל מסתובב.

רונית תירוש: אני חייבת לומר לך – – –

ראובן ריבלין: אני חושב שאפילו E1 וישיבתנו בארץ-ישראל – יכול להיות שיש לי מחלוקת עם הרמטכ"ל לשעבר ושר הביטחון ויושב-ראש האופוזיציה, אבל אני באמת מאמין שהוא ציוני דגול.

ראובן ריבלין: אבל נדמה לי שכל האישים בטלים בשישים לעומת חשיבותה של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: הוא הלך עם זאת, והוא הלך עם זה, וזה הלך עם כולנו, ואנחנו הלכנו עם זה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבאמת מדינת ישראל יותר חשובה.

רונית תירוש: אני לא חולקת, אני לא חולקת.

ראובן ריבלין: חברים, אנחנו מאבדים את הפרופורציות בימים האחרונים.

רונית תירוש: אני לא חולקת.

רונית תירוש: אני תיכף אגיע לחיבורים ולפילוגים למיניהם, אבל אני לא חולקת על חשיבותה של מדינת ישראל.

רונית תירוש: וכמי שדואגת לחשיבותה, כמוך וכמו חברי האחרים, אני חושבת שצריכים לנהוג במתינות, ולא כל הזמן להושיט אגרוף ולהכניס סנוקרת בפנים ולהראות: אנחנו יותר חזקים.

רונית תירוש: העולם משתנה, הערבים גם הם משתנים.

רונית תירוש: זה לא אותם ערבים שברחו עם הנעליים ביד במלחמת ששת הימים, בסיני.

רונית תירוש: גם להם יש את היכולות היום, יש להם את היכולות הכספיות ואת הציוד ואת הנשק.

רונית תירוש: ונמאס, נמאס פשוט לחיות במדינה שכל הזמן נמצאת תחת מטר של איומים, ואיומים על חיינו.

רונית תירוש: ולכן צריך לחשוב בשום שכל – – –

מיכאל בן-ארי: מה את מציעה?

מיכאל בן-ארי: לברוח?

מיכאל בן-ארי: לברוח?

רונית תירוש: לא, ממש לא.

מיכאל בן-ארי: את מציעה לברוח.

מיכאל בן-ארי: יש להם נשק, בוא נברח.

ראובן ריבלין: את מסכימה לבנייה בירושלים?

ראובן ריבלין: רק פשוט – – – השתנתה.

רונית תירוש: חברים, אני – – –

מיכאל בן-ארי: יאללה נברח.

מיכאל בן-ארי: קדימה, מכירת חיסול.

רונית תירוש: חברים, די.

רונית תירוש: את האג'נדה שלך אנחנו מכירים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מספיק.

מיכאל בן-ארי: מה האג'נדה – האג'נדה שלכם?

ראובן ריבלין: תודה, תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, אתה תוכל הצעה אחרת.

רונית תירוש: קיצוניות לא תביא אותנו לשום מקום.

ראובן ריבלין: תירשם.

מיכאל בן-ארי: תראו לאיפה אתם הבאתם – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לדבר.

ראובן ריבלין: אני אתן לך הצעה אחרת.

רונית תירוש: חבר הכנסת בן-ארי, אני רואה אותך על האוטובוסים וזה מספיק לי.

רונית תירוש: אני חושבת שצריכים לנהוג במתינות ולחשוב היטב על מה אנחנו יכולים לוותר ועל מה אנחנו בשום אופן לא נוותר, כדי שבסופו של יום נישאר מדינה יהודית, כמו שאתה רוצה.

רונית תירוש: מה שאני רואה לנגד עיני, בהתנהלות הנוכחית, שאנחנו נהפוך או למדינה דו-לאומית, שבסוף הרוב הערבי, בזכות הדמוגרפיה שלו או בגלל הדמוגרפיה שלו ובזכות הדמוקרטיה ששלטת כאן כמשטר נכון, בסוף אנחנו נמצא ראש ממשלה מהסקטור הערבי.

רונית תירוש: זה מה שיקרה לנו.

רונית תירוש: אז אנחנו לא רוצים לחיות במדינה כזאת, ולכן צריכים לחזור למתווה של שתי מדינות לשני עמים ולחשוב במתינות איפה אנחנו לא שמים מכשלות לעצמנו במשא-ומתן הבא.

רונית תירוש: הרי אני לא רוצה שיכאב לבי, כמו לבכם, על הרס יישובים שבנינו בזיעת אפינו.

רונית תירוש: ולעניין הערכים, אדוני היושב-ראש, אנחנו בקדימה, כמובן, ביקשנו היום לכנס את ועדת הכנסת על מנת – לא אנחנו ביקשנו.

רונית תירוש: נתבקשנו לבוא לדון בפילוג של קבוצת חברי כנסת, שבעה במספר, שיעברו לתנועתה החדשה של מי שהיתה יושבת-ראש האופוזיציה ויושבת-ראש תנועת קדימה ציפי לבני.

רונית תירוש: אני אין לי ולא כלום כמעט עם חברי, זכותם ללכת לאן שהם רוצים, אבל אני מדברת פה על ערכים.

רונית תירוש: אני כבר לא מדברת על כך שציפי לבני לא בחרה אותם בפינצטה אחד לאחד על-פי האידיאולוגיה שמובילה אותם שזהה לאידיאולוגיה שלה.

רונית תירוש: היא לא בחרה אותם על-פי מצוינותם הפרלמנטרית, כזו ואחרת.

רונית תירוש: היא פשוט קראה: מי לה' אלי – –

שי חרמש: לא, אל תהפכי אותה לה'; חס וחלילה.

רונית תירוש: – – כל מי שבאמתחתו אותו כסף של חבר כנסת, 800,000 שקלים כרגע, ולאחר מכן השלמה ל-1.3 מיליון, שיבוא, אני צריכה את הכסף.

רונית תירוש: זה מה שהיא עשתה.

רונית תירוש: והיא, בסופו של יום, אחרי שאמרה מי לה' אלי, או מי לציפי אלי, היא ראתה שיש לה רק שישה.

רונית תירוש: בשישה היא לא יכולה לקבל את הכסף.

רונית תירוש: אז מה?

רונית תירוש: אז היא עכשיו חיפשה מי עוד מהסס אם להישאר או לא להישאר, או ללכת במקרה הזה עם הגמלאים או לא, והצליחה לשכנע את חבר הכנסת שטרית – ואני אומרת לכם שזה הפסד גדול לנו.

רונית תירוש: אתה פרלמנטר מצוין ואני מאחלת לך להיות בכנסת הבאה, אבל אני מדברת פה על ערכים.

רונית תירוש: אי-אפשר ללכת עם אדם שלא מאמינים ביכולותיו.

רונית תירוש: ויתירה מזו, ציפי לבני, שפרשה אחרי שהשאירה את קדימה עם חובות שהיא עצמה יצרה, בהיקף של 38 מיליון שקלים, היא בעצם הכריזה על פשיטת רגל ועזבה את הפוליטיקה.

רונית תירוש: היא אמרה: אני פושטת רגל, אני לא עומדת במחויבויות שלי ואני הולכת הביתה.

רונית תירוש: וראה זה פלא, היא לא הלכה אפילו ליום אחד, כי מאחורי הקלעים היא עשתה וגיבשה את אותו מחנה שלימים הצטרף אליה – בימים האחרונים.

רונית תירוש: אבל עכשיו היא מתחילה מדף נקי.

רונית תירוש: ואני פונה אליך, אדוני היושב-ראש, מאחר שאני חושבת שצריכים לחוקק פה חוק.

רונית תירוש: לא יכול להיות ששבעה חברי כנסת שמתפצלים ממפלגה ייקחו את הכסף אתם ולא ייקחו עליהם גם חלק מהחובות במקרה שיש חובות.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת תירוש, יש לי הרבה כבוד אלייך.

ראובן ריבלין: היחידי שהתנגד פה לחוק, שהיה ידוע משום מה כחוק מופז, הייתי אני.

ראובן ריבלין: ועמדתי מול חברי ומול ראש ממשלתי וחברי משחר נעוריו ואמרתי: החוק אינו טוב והוא עלול עוד לפגוע ולשמש כבומרנג.

רונית תירוש: הוא יחזור לכולם.

ראובן ריבלין: ולא, מה שלא טוב לחוק מופז גם לא טוב לחוק לבני.

רונית תירוש: זה לא חוק מופז.

ראובן ריבלין: אבל החוק נתקבל על-ידי הכנסת, והיום נדמה לי שהאמירה של הכנסת שניתן לפצל שבעה במקום שליש היא דבר שהכנסת אמרה אותו.

ראובן ריבלין: אני לא רואה איך הוועדה עושה איפה ואיפה וקובעת: כשנוח לי – – –

רונית תירוש: לא, לא דיברתי על השבעה.

רונית תירוש: קודם כול, על השבעה, בוא נדייק כי יש ציבור שרואה אותנו.

ראובן ריבלין: לא, את פונה אלי.

ראובן ריבלין: החוק הזה בעליל, החוק הזה בעליל הוא חוק שהיה בעיני לצנינים, אבל החוק נתקבל על-ידי הכנסת ואני חייב לכבד את החלטות הכנסת.

רונית תירוש: לא, אני רוצה שתכבד, בוודאי נכבד כולנו חוקים.

רונית תירוש: לא מדובר על השבעה או על השליש.

רונית תירוש: לא זו הנקודה.

ראובן ריבלין: כן, אוקיי.

רונית תירוש: הנקודה היא: אם אתה לוקח אתך כסף ויש לך חובות, תיקח גם אתך חלק מהחובות, את החלק היחסי.

ראובן ריבלין: ייכתב בחוק שרק – – –

רונית תירוש: על זה אני מציעה, בכנסת הבאה, לחוקק חוק.

ראובן ריבלין: זה ודאי.

ראובן ריבלין: אוי לנו אם לא.

רונית תירוש: בוודאי.

רונית תירוש: עכשיו, אני אומרת, אני רוצה פה, מאחר שיש ציבור שרואה אותנו – מה זה חוק מופז?

ראובן ריבלין: הנה, רותם כנראה יהיה בכנסת הבאה והוא יחוקק אותו.

רונית תירוש: זה אותו חוק – –

דוד רותם: – – – היא תגיד – – –

רונית תירוש: – – זה אותו חוק.

רונית תירוש: אמרתי: נחוקק חוק.

רונית תירוש: כן.

שי חרמש: רותם – – –

ניצן הורוביץ: רק מחר הוא ידע.

רונית תירוש: החוק הזה, שנקרא חוק מופז או חוק השביעייה, זה חוק שחוקק על-ידי הליכוד.

ראובן ריבלין: יש לך עוד שתי דקות.

רונית תירוש: תודה.

רונית תירוש: ציפי לבני מאוד חששה ששאול מופז יתפלג.

רונית תירוש: מה שהיא לא הבינה – שהוא לעולם לא יעשה פילוגים.

רונית תירוש: אז היא קראה לחוק על שמו כדי מראש להרתיע אותו מלעשות את המעשה, ומאז זה התקבע בדעת הקהל.

רונית תירוש: אז ראוי לקרוא לזה חוק ציפי לבני, משום שהיום היא זו שמנצלת את החוק הזה.

רונית תירוש: אבל לא על זה אני רוטנת.

רונית תירוש: זה לא מעניין אותי אם זה שליש או שבעה.

רונית תירוש: מה שמעניין אותי, שבחוסר ערכים וחוסר מוסר וחוסר יושר ויושרה מנצלים את העובדה שניתן לקחת שבעה חברי כנסת עם הכסף שהם מקבלים מוועדת הבחירות, ממדינת ישראל, והם לא משלמים את חלקם בחוב היחסי; כאשר היא עצמה זו שיצרה את החוב.

רונית תירוש: אגב, אני דורשת שלא רק השבעה ישלמו את חלקם היחסי בחוב, גם היא, מאחר שהיא חזרה.

רונית תירוש: אומנם היא הכריזה על עצמה כפושטת רגל, וגם החוק כרגע לצדה, אבל מפאת הנורמות המוסריות המעטות שהיא עוד יכולה לחבור אליהן, אני מצפה שגם היא תאמר: גם את חלקי היחסי בחוב אני לוקחת.

רונית תירוש: דהיינו, זה מכפלה של שמונה ולא של שבעה.

רונית תירוש: זה מה שאני מצפה ממי שרוצה להוביל תנועה בישראל, מי שמצפה להיות באמת מודל לחיקוי כמנהיגה.

רונית תירוש: אני מצפה שתיצמד לנורמות הללו.

רונית תירוש: חברי, אני יכולה רק להצטער על המעשה ולאחל לכם הרבה הצלחה.

רונית תירוש: ולך, חבר הכנסת שטרית, מאחר שהזכרתי את שמך, היחיד שהזכרתי, אני חייבת לומר שאתה באמת פרלמנטר מהטובים שראיתי, וגם כשאתה ירדת ממרום כיסאך כשר והיית חבר באופוזיציה לא ויתרת על אף יום כדי לחוקק, כדי להילחם, ולהביא לכאן חוקים טובים.

רונית תירוש: ואני מקווה שנעשה כולנו את המירב למען עם ישראל.

רונית תירוש: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בהחלט, עצתך תועבר לכנסת הבאה, כמיטב יכולתי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד השר להשיב על הצעות ראש האופוזיציה וחברת הכנסת רונית תירוש.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני ישיב ואחר כך – להצעת הורוביץ ואכרם חסון גם כן.

ראובן ריבלין: כל פעם, כבר עכשיו אחרי תשובתו תהיה הצעה אחרת.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, לפני שאתייחס לנאומו של יושב-ראש האופוזיציה בנוגע למבצע "עמוד ענן" הייתי רוצה לפתוח בכמה מלים על מה שקורה במערכת הפוליטית בימים האחרונים, כיוון שאדוני, כיושב-ראש הכנסת ובאמת סמל בעיני רבים מאתנו לחשיבות הדמוקרטיה הישראלית, ניקיונה, אמון הציבור בבית הזה ובדברים שנאמרים כאן – – –

ראובן ריבלין: אין מדינה יהודית מבלי שתהיה מדינה דמוקרטית.

גלעד ארדן: אמת ויציב.

גלעד ארדן: אבל כשמדברים על דמוקרטיה יש גם חשיבות מאוד גדולה שהאזרחים ייתנו אמון בדמוקרטיה ובכללי המשחק של הדמוקרטיה הישראלית.

גלעד ארדן: וכשאני שומע גם את חברת הכנסת תירוש, ותיכף אדבר גם על חברת הכנסת – סליחה, חברת הכנסת לשעבר לבני – לא, רציתי לדבר על הגברת לבני – אז יש איזו סערת נפש שאולי איננה נראית על פני, אבל אני בכל זאת רוצה להזכיר לאדוני ימים עברו כאן בבית הזה.

גלעד ארדן: אני לא אחזור אחורה עד למושג כלנתריזם.

גלעד ארדן: כל צופה יכול לעשות "גוגל" ולקרוא איך שפכו את דמו של אותו אדם, שלעומת מה שקורה היום – אני יודע, דבריו נראים ממש קלים ופשוטים לעומת מה שמתרחש היום בבית הזה.

גלעד ארדן: ואני זוכר אותנו, אדוני היושב-ראש – ותיכף נדבר גם על הנסיגה החד-צדדית מגוש-קטיף, שהולבנה על-ידי הביטוי "התנתקות": אנחנו כולנו נתנתק, נתנתק מערבים, נתנתק מטרור, נתנתק מחבלי ארץ.

גלעד ארדן: ואני זוכר איך הנושא הזה קרע את תנועת הליכוד, קרע בעי"ן כמובן.

גלעד ארדן: ואותם אלה שמבכים היום את התנודות ואת המעבר בעד טובות הנאה בין מפלגה למפלגה, הם אלו שלקחו – נכון שאת לא היית אז חברת כנסת, את היית מנכ"לית משרד החינוך, שמונתה על-ידי שרת החינוך דאז לימור לבנת, אבל בהחלט מה שאת מבכה כאן היום, אותו פילוג או נטילת המנדט שמקבלים מהציבור ולקיחתו – אז באמת זה היה רק עם הזכויות ובלי החובות, שנותרו אז במפלגת הליכוד.

גלעד ארדן: ודומני שהחוק היום – כדאי לך לבדוק, חברת הכנסת תירוש, לדעתי היום אלה שעורקים מכם עורקים עם החובות באופן יחסי.

גלעד ארדן: דומני שהחוק השתנה או תחולתו השתנתה.

גלעד ארדן: ואני זוכר היטב איך נותרנו 12 חברי כנסת, ובאמת לא ידענו איך להתמודד עם הסיטואציה החדשה הזאת, שקמים חברי כנסת מהליכוד, שקיבלו מנדט מהציבור תחת הססמה "דין נצרים כדין תל-אביב" – ואני באמת מאמין בססמה הזאת, כי מי שמפקיר את הביטחון ואת האמונה שלנו בזכות להתיישב בנצרים, סופו שהוא מקבל את הטילים גם בתל-אביב.

גלעד ארדן: אבל אותם חברי כנסת עשו את השיקול של איפה להיבחר ואיפה יותר נוח להיבחר באותו הזמן, ערקו מהליכוד, לקחו את המנדט שלהם ואת מימון המפלגות ועברו לקדימה.

גלעד ארדן: בהחלט, חברת הכנסת דאז ציפי לבני היתה מהמובילים של המהלך הזה, והנה היא היום שוב, יחד עם חברי כנסת כמו יואל חסון – נכון, אתה התנגדת לחוק שכונה אז – ובאמת זה עוול נוראי היום, בדיעבד – התקשורת כינתה אותו חוק מופז, כי הספקולציות שלה היו כלפי הרמטכ"ל ושר הביטחון לשעבר שאול מופז.

גלעד ארדן: ואני זוכר אז את יואל חסון יחד עם חברי הכנסת מבזים כאן את המליאה ומרססים בדאודורנטים כדי להמחיש את הסירחון הנוראי שמייצג בעיניהם – שוב הפעם, כדי שלא ייווצר העוול – – –

ראובן ריבלין: שנודע כ– – –

גלעד ארדן: חוק מופז דאז, חוק ציפי לבני דהיום, או חוק ציפי – לא צריך להאריך – אז אותם תרסיסים שיואל חסון וחבריו ריססו כנגד חוק לבני, חוק ציפי, הם היום משתמשים בחוק הזה כדי לבוא בצורה מבזה עוד יותר, ממש ממש ברגע האחרון, כגנבים בלילה, כדי לסדר לעצמם כיסא בכנסת הבאה על חשבון הציבור; לא בשם אידיאלים, לא בשם איזו דרך, כי, כפי שאמרה כאן חברת הכנסת תירוש, אין פה שום דרך.

גלעד ארדן: הרי אם יועז הנדל מצד אחד אומר לפני כמה שבועות שאין פרטנר פלסטיני ובדורנו לא ייכון שלום, ועוד אמירות כאלו ואחרות, וציפי לבני משבצת אותו ברשימתה, הרי יש פה רק כיסאולוגיה צרופה, אדוני היושב-ראש, ומעילה בוטה באמון הציבור הישראלי.

גלעד ארדן: ועל כך אני יכול רק לבכות ולומר מכאן לציבור בישראל: אל תלכו שבי אחר ססמאות; זה שמישהו בתקשורת מכנה את עצמו "פוליטיקה אחרת" או "פוליטיקה נקייה", כבר אמרו חכמינו: מעשיך יקרבוך ומעשיך ירחקוך.

גלעד ארדן: תשפטו אותנו רק על-פי המעשים, ולא על-פי הדימויים או ההצהרות, ואני מקווה שהציבור באמת לא יאבד את אמונו בגלל מה שהוא רואה היום שמובילה הגברת לבני בשם הכיסאולוגיה והרצון לחפש תפקיד בכנסת הבאה.

גלעד ארדן: ובאשר לנושא שבו עסקנו, שעליו דיבר יושב-ראש האופוזיציה, לפני כמה שבועות החליטה ממשלת ישראל להגיב באופן חריף ומשמעותי אף יותר.

גלעד ארדן: לאורך כל הקדנציה היתה הנחיה ברורה לכוחות הביטחון להגיב על כל ירי של רקטה שתיירה, שתשוגר מרצועת-עזה.

גלעד ארדן: לצערנו, לפני כמה שבועות היה רצף של אירועים שהביא להסלמה – בין שזה אותו הפיצוץ במנהרה ובין שזה ירי טיל הנ"ט – וממשלת ישראל קיבלה החלטה לצאת למבצע "עמוד ענן".

גלעד ארדן: אני קובע בצורה הברורה ביותר, שבעקבות מבצע "עמוד ענן" תנועת ה"חמאס" ספגה מכה קשה ביותר.

גלעד ארדן: אם הייתי שואל היום את תנועת ה"חמאס" אם הם היו מעדיפים לחזור אחורה למצב שלהם לפני המבצע, כאשר היו להם עוד כמה אלפי טילים – גם ארוכי-טווח וגם לטווח בינוני – שאיימו על ערי ישראל, אם הם היו רוצים לחזור למצב שרמטכ"ל ה"חמאס" אחמד ג'עברי עוד היה בחיים – אם היית שואל אותם את השאלות הללו, היית מבין את התשובה הברורה.

גלעד ארדן: ומבצע "עמוד ענן" הוכיח שוב שכשישראל רוצה יחדיו, באופן מלוכד, להכות בטרור, להשיב לו כגמולו ולשקם את כוח ההרתעה של ישראל – ותיכף נדבר איפה בדיוק הוא נפגע ומי חיזק את אבו מאזן ומי החליש את אבו מאזן, בהנחה שאבו מאזן הוא פרטנר.

גלעד ארדן: לא אמנע מלדבר גם על הדברים הללו.

גלעד ארדן: אבל מדינת ישראל הוכיחה היטב שיש לה עורף מלוכד, שיש לה הנהגה אחראית, שבשונה מבעבר המבצע הזה הסתיים בדיוק בזמן שהוא היה צריך להסתיים, והוא נוהל בצורה מאוד מאוד מקצועית ואחראית.

גלעד ארדן: אין לנו היום, ברוך השם, בינתיים, דוח-גולדסטון, כפי שהיה לאחר מבצע "עופרת יצוקה".

גלעד ארדן: הקהילה הבין-לאומית גיבתה את ישראל במאבק שלה בטרור של ה"חמאס" ושל יתר הארגונים, ואותם אלה שמדברים היום על הנושא המדיני צריכים לזכור היטב היטב בהקשר – עוד הפעם, אנחנו לצערנו צריכים להזכיר שוב את ציפי לבני – מי היה הפוליטיקאי הראשון ש"זכה" לקבל צו מעצר בין-לאומי בבית-משפט אירופי.

גלעד ארדן: אגב ההתרחשויות של היום, אני אזכיר באיזו מדינה זה היה: זה היה באנגליה.

גלעד ארדן: אז הראשונה שזכתה לצו מעצר בין-לאומי בבית-משפט זאת היתה גברת לבני בעקבות מבצע "עופרת יצוקה", וזה היה בבית-המשפט בבריטניה.

גלעד ארדן: אני מדבר בהקשר של אותם אלה שהיום נרעשים מהתהליך המדיני או מאמירות כלשהן מצד גורמים כאלה ואחרים בבריטניה, ככל שהאמירות הללו נאמרו, כאילו יש כאן איזה משהו חדש ומפתיע, שהיחס בבריטניה למה שקורה במדינת ישראל הוא משהו חדש, שקרה רק כעת, ורק בממשלה הנוכחית.

גלעד ארדן: אז אני שוב אחזור ואזכיר: צו המעצר הבין-לאומי הראשון נגד פוליטיקאי בישראל היה נגד הגברת לבני בבריטניה.

גלעד ארדן: עכשיו אומר עוד כמה דברים בהקשר של מה שאמר חבר הכנסת מופז, יושב-ראש האופוזיציה.

גלעד ארדן: כאשר ישראל, או כאשר ראש הממשלה בעבר שרון יזם את הנסיגה החד-צדדית מגוש-קטיף, אנחנו בליכוד ואלו שנותרו בליכוד אמרנו כמה דברים על הצעד הזה.

גלעד ארדן: קודם כול אמרנו שזה יתפרש כחולשה, כי אם אנחנו באופן חד-צדדי, לאחר אינתיפאדה קשה ביותר, אינתיפאדת "אל-אקצא", וכל הפיגועים וכל מה שקרה במדינת ישראל – מה שקורה בסופו של דבר שאנחנו, בלי שום הסכם, נסוגים, מפנים את כוחות צה"ל, מפנים יישובי קבע שהוקמו ברשות ובסמכות על-ידי ממשלות ישראל; אנחנו אמרנו: זה עלול להתפרש ככניעה לטרור, וזה מה שעלול לחזק את הגורמים הקיצוניים ברשות.

גלעד ארדן: דרך אגב, באופן מפתיע לא רק אנחנו אמרנו את זה; גם חברי כנסת כאן שמקורבים ל"פתח" ולרשות הפלסטינית, כמו אחמד טיבי וחבריו, גם הם וגם אנשים כמו יוסי ביילין אמרו את העובדה שהנסיגה החד-צדדית הזאת תתפרש ככניעה לטרור ותחזק את הגורמים הקיצוניים ברשות.

גלעד ארדן: ולא רק זאת אמרנו.

גלעד ארדן: אמרנו גם – ואז התייחסו לנושא הזה כאל הפחדות – שהטילים שעד אז היו מה שנקרא "טפטוף" – אני לא מקבל את המושג הזה, אבל זה מושג שידידנו דובי וייסגלס היה מתייחס בו תמיד בזלזול, היה קורא לאותם שיגורים – איך היה קורא לזה?

גלעד ארדן: ברזלים מעופפים, או משהו כזה, היה מתייחס מאוד בזלזול אל הירי פה ושם של הטילים מרצועת-עזה; אז הוא אמר:

גלעד ארדן: אז יעופו כמה רקטות חלודות, כמובן זו לא סיבה להתנגד לנסיגה החד-צדדית מגוש-קטיף.

גלעד ארדן: לצערי הרב, גם מנהיגים בתוככם, כמו יושב-ראש האופוזיציה, שבתחילת הדרך התנגד לתוכנית הזו, עם הזמן שינה את טעמו – ואינני נכנס לסיבות לכך – ותמך בנסיגה החד-צדדית מגוש-קטיף.

גלעד ארדן: ואני זוכר עד היום את ההערכות של גורמי הביטחון – לא רק גורמי הביטחון, גם השב"כ – שהסבירו לנו בוועדת החוץ והביטחון שאין שום סיכוי שבעולם שלאחר הנסיגה החד-צדדית מגוש-קטיף ה"חמאס" ישתלט על הרצועה, שלא לומר ייבחר באופן דמוקרטי להוביל ברשות הפלסטינית.

גלעד ארדן: כל ההערכות האלה זכו מקסימום ללעג ולבוז, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: והנה היום, חלפו להן כמה שנים, ואותם בתי-כנסת שנהרסו, ואותם יישובים פורחים שהוחרבו, במקום שייבנו בהם בניינים, והרשות הפלסטינית וה"חמאס" יפתחו אותם, ויבנו להם תחנות כוח וחשמל ומתקני התפלה, והכלכלה בעזה תתחזק, במקום זה, אדוני היושב-ראש, כולנו רואים בצער רב מה קורה ברצועת-עזה.

גלעד ארדן: ומה שקורה זה שרצועת – – –

ראובן ריבלין: בכל זאת – בכל זאת קזינו בנו.

ראובן ריבלין: בכל זאת.

גלעד ארדן: קזינו בעזה בנו?

ראובן ריבלין: לא לא, ביריחו.

גלעד ארדן: ביריחו.

גלעד ארדן: טוב, זה גם כן – היה להם עורך-דין וייסגלס שייצג את הנושא הזה.

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי זאת – – –

ניצן הורוביץ: מרטין שלאף.

ניצן הורוביץ: הוא בצד שלכם, לא שלנו.

גלעד ארדן: מרטין שלאף, ככל שזה הוא, אני יודע מי ייצג אותו בנושאים האלה.

גלעד ארדן: מי שמייצג אותו, ועוד, כנראה גם ברשות הפלסטינית – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, יש גם הבדל בין עמדה מדינית ועמדה מוסרית.

גלעד ארדן: הרי הדבר המדהים, חבר הכנסת הורוביץ – – –

ראובן ריבלין: בעמדה המוסרית אנחנו באותו צד, גלעד ארדן, אני ואתה.

גלעד ארדן: תראה, אני אשתדל לשמר את היכולת גם להיות ידידם של אנשים ולהעריך את יכולותיהם, אבל גם להגיד את הדברים הכי קשים שאני חושב על מעשיהם, כי זה מה שאני חושב.

גלעד ארדן: ועורך-הדין דובי וייסגלס הוא זה שכשאני, כאחד המורדים – – –

ראובן ריבלין: הוא לא יכול לענות פה, אז אני מציע שלא נדבר.

ראובן ריבלין: תדבר על הקזינו כמשל.

גלעד ארדן: זאת אומרת, כל מי שאינו באולם לא אוכל לומר עליו דברים?

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, זה תקדים מסוכן, מה יהיה על חסינותי?

ראובן ריבלין: אין הרי ויכוח.

גלעד ארדן: תרשה לי, כיוון שאני אומר את הדברים גם בעימותים הטלוויזיוניים עם עורך-הדין וייסגלס, אני לא אחדש כאן שום דבר.

גלעד ארדן: אני אומר בדיוק את אותם דברים.

גלעד ארדן: אבל עורך-דין וייסגלס, שבאותם ימים דברר והסביר לכולנו את תוכנית ההתנתקות, וגם אמר בריאיון ב"הארץ" למה צריך לסגת חד-צדדית מגוש-קטיף, הוא אמר: כי אין פרטנר פלסטיני.

גלעד ארדן: זה מה שהוא אמר עשרות אם לא מאות פעמים.

גלעד ארדן: אותו אדם, ורבים אחרים אתו, כמו חבר הכנסת מופז ואחרים, שהיום, באמת, בלי הבנה, לצערי, לתוצאות של מעשיהם, מטילים את האחריות לכך שאין משא-ומתן – במקום על אבו מאזן – מטילים את האחריות על ממשלת ישראל ועל ראש הממשלה, ותיכף נסביר מה הם גורמים באמירות הללו – אלה אותם אנשים שהסבירו לנו לפני כמה שנים שאין פרטנר פלסטיני ולכן צריך לסגת חד-צדדית מגוש-קטיף.

גלעד ארדן: אז ממאי נפשך, או שאין פרטנר פלסטיני וצריך לגרש ולפנות את היהודים כדי שהגויים יראו שיש במי לתת אמון ויש מי שמושיט יד לשלום, או שיש פרטנר פלסטיני, ולכן לא צריך לעשות צעדים חד-צדדיים, וצריך להגיע אל שולחן המשא-ומתן.

גלעד ארדן: עכשיו, בהנחה שכנראה התחרטתם, אתם בשמאל הישראלי, והבנתם שנסיגות חד-צדדיות – הן לא מחזקות את הביטחון, והן לא מקדמות את השלום, והן מתפרשות כחולשה, אז מה שאתם צריכים היום לעשות, לו הייתם אופוזיציה אחראית, זה לגבות את ראש הממשלה ולומר לעולם כולו: תראו, ראש הממשלה קורא עשרות אם לא מאות פעמים לאבו מאזן לבוא ולהיפגש אתו.

גלעד ארדן: ירצה, נבוא אנחנו לרמאללה.

גלעד ארדן: ראש הממשלה יזם צעד שלא היה כדוגמתו מאז ומעולם – אני חלקתי עליו, אבל עובדה, הוא עשה את זה; הוא יזם הקפאה של עשרה חודשים של הבנייה ביהודה ושומרון.

גלעד ארדן: ראש הממשלה נאם – גם כן, בניגוד לעמדה של רבים ממפלגתו – את נאום בר-אילן, והוא דיבר על כך שבסיומו של הסכסוך יהיו שתי מדינות לשני עמים.

גלעד ארדן: מובן שבצד השני מעולם לא שמענו את החזון הנגדי, כלפי מדינה יהודית.

גלעד ארדן: עכשיו, לו אתם הייתם נוקטים עמדה אחראית וממלכתית, הייתם קוראים גם אתם לאבו מאזן, הייתם קוראים לצרפת, לבריטניה, למדינות אירופה, להפעיל לחץ על אבו מאזן ולאתגר את ראש הממשלה בעמדות המתונות, so called, של אבו מאזן סביב השולחן, והיה – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, שבו ותדברו בשקט.

גלעד ארדן: – – וסביב השולחן הוא יציע הצעות שאתם חושבים שצריך לקבל אותן ואנחנו נחשוב שלא צריך לקבל אותן, כי לנו יש מין דבקות מוזרה כזאת, למשל בשלמותה של עיר בירתנו, או בכל מיני אינטרסים ביטחוניים שאתם לפעמים לא מבינים אולי שאסור לסכן אותם, אז תוכלו לבוא אל העולם, תוכלו לנאום אצל סבן, או איפה שתרצו ברחבי הגלובוס, ולהסביר לכל העולם כולו שמי שאשם בכך שאין שלום זה ממשלת ישראל הסרבנית.

גלעד ארדן: אבל מה קורה היום?

גלעד ארדן: אתם אוחזים במקל הביקורת בשני הקצוות שלו.

גלעד ארדן: מצד אחד אתם מטילים על ראש הממשלה את האחריות לכך שאין משא-ומתן ואין שלום, אפילו שאתם רואים את העמדות של אבו מאזן, אפילו שהוא מכניס את ה"חמאס" לממשלתו, אפילו שהוא לא מגנה ירי טילים על אזרחי ישראל, אפילו שהוא כל שבוע חונך כיכרות על שם שהידים שרצחו כאן נשים וילדים; למרות כל הדברים האלה עבורכם הוא פרטנר, ומי שלא פרטנר והוא האשם זה ראש הממשלה בנימין נתניהו.

גלעד ארדן: ואז אתם מגלגלים עיניים לשמים ואומרים: אה, איך יכול להיות שאירופה לא מצביעה נגד הכרזה חד-צדדית באו"ם?

גלעד ארדן: איזה פלא זה.

גלעד ארדן: מדהים, הא?

גלעד ארדן: כל מפלגות השמאל הישראלי – ציפי, שלי – חברת הכנסת יחימוביץ, ציפי לבני, אהוד אולמרט ראש הממשלה לשעבר, מרצ – כל השמאל הישראלי מגלגל אחריות לכך שאין משא-ומתן על ראש ממשלת ישראל הנבחר, אפילו שהם יודעים את האמת, ואז אתם מתפלאים שמדינות אירופה לא מצביעות – בעוד ארצות-הברית וקנדה אתנו, ממשלות אירופה, עם כל המיעוטים המוסלמיים שהולכים וגדלים באירופה, לא מתייצבות מימין לשמאל הישראלי ומצביעות באו"ם אתנו.

גלעד ארדן: ממש מדהים, הא? כישלון מדיני, מפולת מדינית באחריות ממשלת ישראל.

ניצן הורוביץ: – – – מיקרונזיה.

גלעד ארדן: מי שאחראי למפולת הזאת זה קודם כול אתם, בחוסר הממלכתיות שלכם, בעובדה שאתם לא מגבים את הממשלה הנבחרת וכל הזמן מספרים בעולם שמי שאשם שאין שלום זה ממשלת ישראל.

גלעד ארדן: אז אל תבואו בטענות אלינו כשאחר כך יש באו"ם הצבעות – אומנם חסרות משמעות, אבל הן בהחלט לא מוסיפות ולא מחזקות את מדינת ישראל.

גלעד ארדן: וכשאתם מדברים גבוהה גבוהה – ואני אסיים בכך, אדוני היושב-ראש – בנושא של המבצע, כשאתם מדברים, פתאום, איפה, בעולם עוקפים אותנו משמאל, אבל בתוך מדינת ישראל עוקפים אותנו מימין: למה אין מבצע קרקעי?

גלעד ארדן: למה אין כניסה קרקעית?

גלעד ארדן: למה אתם לא ממוטטים את שלטון ה"חמאס"?

גלעד ארדן: איך יכול להיות שמדברים עם ה"חמאס"?

גלעד ארדן: על מה אנחנו מדברים עם ה"חמאס", אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אנחנו מדברים אתו על הסכם שלום?

גלעד ארדן: אנחנו מדברים אתו על ויתורים?

גלעד ארדן: אנחנו מדברים אתו על, אני יודע, לתת לו חלקי ארץ ולהפקיד בידיו כדי שהוא ישתמש בהם אחר כך לירות מהם טילים?

גלעד ארדן: מה, הציבור איננו מבין את ההבחנה בין לדבר על הסכם שלום, שזה ראש הממשלה קורא כל הזמן לעשות עם הרשות הפלסטינית, לבין העובדה – נרצה או לא נרצה – שהנסיגות שלכם העלו את ה"חמאס" מדרומנו והיום אין לנו מישהו אחר, שכשצריך לייצר הפסקת אש או צריך להחזיר את גלעד שליט אז צריך לדבר אתו דרך מתווכים, ככל הנראה?

גלעד ארדן: מה, הציבור לא מבין את ההבדל הזה?

גלעד ארדן: מאיפה המצאתם את העיקרון הזה, שאין על מה לדבר בשום מצב ובשום דרך?

גלעד ארדן: כשזה משרת את האינטרס הישראלי הביטחוני, אז זה מה שאנחנו עושים, וכשזה לא משרת אנחנו כמובן לא נדבר, ועם ה"חמאס" בהחלט אין מה לדבר, עם ארגון טרור שקורא להשמדת ישראל, על הסכם שלום שיסיים את הסכסוך.

גלעד ארדן: אבל כשזה משרת את האינטרס הישראלי להביא שקט ארוך-טווח לתושבי הדרום ולכל תושבי מדינת ישראל, כשזה משרת את האינטרס הישראלי להחזיר את החייל החטוף גלעד שליט, אז אנחנו בהחלט עושים את מה שצריך לעשות.

גלעד ארדן: ומי שמדבר על לחזק את אבו מאזן או להחליש את אבו מאזן צריך לזכור טוב טוב, כפי שהציבור בישראל זוכר טוב טוב, איזה מעשים באמת הוא עשה בעברו, כשאפשר היה לחזק או להחליש את הגורמים המתונים, ככל שהם קיימים.

גלעד ארדן: וגם כשמדברים על מיטוט שלטון ה"חמאס", וזה באמת המשפט האחרון שלי, אדוני היושב-ראש, אז בואו נעשה הבחנה מאוד מאוד ברורה בין לפני כמה שנים, כשה"חמאס" רק עלה – רק עלה לשלטון, שלטונו עוד לא התבסס – מדרומנו, במצרים, היה שלטון בראשות הנשיא מובארק, שמאוד מאוד לא רצה לראות את ה"חמאס" בשלטון, ואז באמת היעד הזה היה יעד שהיה אפשר להשיג אותו, ואתם לא השגתם אותו, כי הפסקתם את מבצע "עופרת יצוקה" בתנאים אידיאליים, לפני שהשגתם את כל המטרות – לא החזרת גלעד שליט, לא מיטוט שלטון ה"חמאס" ולא טיפול מלא בתשתיות הטרור ברצועה.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, כפי שאמרתי, אדוני היושב-ראש, הציבור ישפוט, יש לו עוד פחות מ-50 יום ללמוד לעומק ולא להתרשם רק מההצהרות, לא של גברת ניקיון או חוסר ניקיון, לא מחוקי לבני או חוקי ציפי, אלא רק מהמעשים והעשייה של הפוליטיקאים בישראל.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: אני מציע לקיים דיון במליאה על ההצעה, אם האופוזיציה מתעקשת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו היום מאפשרים דעה אחרת ולא להסיר או לא להסיר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי נרשם.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני אתן לך לדבר אבל אתה צריך לזכור שיש לך דקה ואני נותן לך שתי דקות.

מיכאל בן-ארי: אני אדבר אם ישימו לי רמקול.

ראובן ריבלין: לא, לא, רמקול אתה תקבל, אנחנו לא משתיקים כאן אף דעה, חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: אין חבר כנסת שלא יכול להביע את דעתו.

ראובן ריבלין: אני אעמוד בתוקף על זכותך; לא כפי שאתה עומד בתוקף על זכותם של אחרים, אני עומד בתוקף על זכותך – – –

מיכאל בן-ארי: אנחנו עומדים על חובות וזכויות, זה העניין אצלנו עכשיו.

ראובן ריבלין: פה יש חובה וזכות אחת – לכבד את הדמוקרטיה.

מיכאל בן-ארי: יפה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כששמעתי היום על מה סדר-היום, התמוגגתי מנחת.

מיכאל בן-ארי: אמרתי: היום יום שני, יום שני בשבוע, שבו יש וידוי ארוך יותר ותחנון ארוך יותר.

מיכאל בן-ארי: אמרתי: יבואו האנשים האלה, שהביאו עלינו את הגירוש מגוש-קטיף, את הבריחה מעזה, ויגידו פה: חטאנו, עווינו, פשענו, היינו שליחי ציבור שמעלנו באמון הציבור, הבאנו אלפי טילים על אזרחי ישראל, לא כמו שניבאו הימנים הקיצונים, עד אשדוד ואשקלון – עד תל-אביב זה הגיע, עד ראשון-לציון.

מיכאל בן-ארי: אני רואה פה את מופז, חבר הכנסת מופז.

ראובן ריבלין: לא, לא להפריע.

מיכאל בן-ארי: חבר הכנסת מופז עולה.

מיכאל בן-ארי: לא שמעתי, לא "חטאתי", לא "עוויתי" ולא "פשעתי".

מיכאל בן-ארי: איפה קצת הגינות ציבורית?

מיכאל בן-ארי: איפה קצת הודאה על חטא, על מה שהבאתם על מדינת ישראל?

מיכאל בן-ארי: ומלה אחת לשר ארדן בעניין של האו"ם.

מיכאל בן-ארי: אתה מאשים אותם, את אנשי קדימה, שאומרים ככה וככה בעולם.

מיכאל בן-ארי: מה יש להאשים את קדימה כשראש הממשלה שלך – – –

קריאה: – – –

מיכאל בן-ארי: תיכף אני אענה לך.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת נוקד, אין – – –

מיכאל בן-ארי: – – – כשראש הממשלה שלך הוא בעצמו אמר: חזון שתי המדינות, הוויתורים הנדיבים.

מיכאל בן-ארי: בא האו"ם ונתן חותמת על מה שאמר ראש הממשלה נתניהו, ראש ממשלת הליכוד, ועוד לא שמעתי שהוא חזר בו מזה.

מיכאל בן-ארי: אז לפני שאנחנו הולכים ל"או"ם שמום" – שכך אני חושב עליו, כמו שאמר בן-גוריון בזמנו: לא חשוב מה יגידו הגויים, חשוב מה יעשו היהודים.

מיכאל בן-ארי: ולא אכפת לנו מה יגידו אנגליה וצרפת; אפשר להקים מדינה פלסטינית בצרפת, גם באנגליה, יש להם הרבה מקום.

מיכאל בן-ארי: כאן אין.

מיכאל בן-ארי: אבל שראש הממשלה יחזור בו ממה שהוא אמר.

מיכאל בן-ארי: הרבה יותר מטריד אותי כשראש ממשלת הימין כביכול אומר – חזון שתי המדינות ומדינה פלסטינית, מאשר כל מיני אנשים באו"ם, שהם באמת לא מטרידים אותי.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: השר הציע להעלות את הנושא על סדר-יומה של הכנסת, אין הצעות אחרות.

ראובן ריבלין: כמובן, המציעים ביקשו להעלות את הנושא על סדר-יומה של הכנסת.

ראובן ריבלין: לכן, מי שבעד – בעד העלאת הנושא על סדר-יומה של הכנסת.

ראובן ריבלין: מי שנגד – בעד להסירה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: מי בעד ההצעה הראשונה – של חבר הכנסת מופז, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 12 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: 12 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לסדר-היום, תוצאות מבצע "עמוד ענן", של חבר הכנסת מופז, קיבלה אישור להעברתה לסדר-היום של הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, הוא הדין לגבי הצעה לסדר-היום באותו נושא של חברת הכנסת רונית תירוש – נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שגם הצעתה של חברת הכנסת רונית תירוש תעלה על סדר-יומה של הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

): ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: בסדר, הודעת ועדת הכנסת על-ידי ממלא-המקום.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, אני, בתור ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכנסת, נתבקשתי להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת הכנסת מטעם סיעת קדימה: במקום חבר הכנסת יואל חסון יכהן חבר הכנסת ישראל חסון; במקום חבר הכנסת שלמה מולה יכהן חבר הכנסת אכרם חסון; במקום חברת הכנסת רוחמה אברהם תכהן חברת הכנסת מרינה סולודקין; במקום חבר הכנסת אילן גילאון יכהן חבר הכנסת שי חרמש; במקום חברת הכנסת נינו אבסדזה, שכיהנה כממלאת-מקום קבועה, תכהן חברת הכנסת רונית תירוש.

): תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (הארכת כהונה של הרבנים הראשיים לישראל) (הוראת שעה), התשע"ג–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הקרן לניהול הכנסת המדינה מהיטל רווחי נפט, התשע"ג–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: כישלון ממשלת נתניהו בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: הנושא הבא הוא הצעות לסדר-היום בנושא: כישלון ממשלת נתניהו בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי, מס' 8823 ו-8824.

יצחק וקנין: ינמקו את ההצעה חברי הכנסת ניצן הורוביץ וחבר הכנסת אכרם חסון.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ישראל צריכה להגיד כן למדינה יהודית ודמוקרטית ולכן ישראל צריכה להגיד כן, ישראל צריכה להיות הראשונה שאומרת כן להכרה במדינה פלסטינית לצדה של מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: שבוע וחצי לפני שהחל מבצע "עמוד ענן" בעזה הופיע נשיא הרשות הפלסטינית אבו מאזן בריאיון בערוץ 2 ואמר: אני, כיליד צפת, אחזור לשם רק כתייר.

ניצן הורוביץ: פלסטין מבחינתי היא השטחים, השאר זה ישראל.

ניצן הורוביץ: כל עוד אני עומד בראש הרשות הפלסטינית, לא נחזור לדרך הטרור ולא תהיה אינתיפאדה שלישית.

ניצן הורוביץ: זה אמר נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס.

ניצן הורוביץ: עם המצע הזה, של מדינה פלסטינית בשלום ובביטחון לצד מדינת ישראל, הלך נשיא הרשות הפלסטינית לאו"ם וביקש הכרה במדינה הפלסטינית.

ניצן הורוביץ: ישראל, הממשלה הזאת, במקום להושיט לו יד ולשבת אתו כפרטנר שאתו היא ממילא חתומה על שורה של הסכמים, שאתו ממילא יש שיתוף פעולה, הלכה בסוף וחתמה – עם מי?

ניצן הורוביץ: עם מי חתמו בסוף הסכם, עם איזה גורם פלסטיני חתמו בסוף הסכם בשבועות האחרונים?

ניצן הורוביץ: עם ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי".

ניצן הורוביץ: ומה פה הלקח?

ניצן הורוביץ: עם מי מדברים, עם מי חותמים הסכמים?

ניצן הורוביץ: עם מי שזורק עליך טילים.

ניצן הורוביץ: תעשה טרור, תזרוק טילים, ממשלת ישראל תחתום אתך על הסכמים.

ניצן הורוביץ: תגיד שאתה מתנער מטרור, שאתה מתנער מזכות השיבה, שאתה בעד הכרה בישראל, במשא-ומתן, אז יגידו עליך כמו שאמר שר החוץ שלנו, שאבו מאזן מסוכן יותר מה"חמאס".

ניצן הורוביץ: האיוולת שבה נוהגת מדינת ישראל, ממשלת ישראל, ספגה השבוע סטירת לחי מצלצלת באו"ם.

ניצן הורוביץ: אגב, ישראל עשתה פה – משרד החוץ – איזה תמרון מסוים, כי בהתחלה הזהירו מפני הסכנה הגדולה באו"ם, ואז, כשראו שהאולם כולו תומך בבקשה הפלסטינית, עשו דה-דרמטיזציה ואמרו, זה בעצם לא משנה, הצבעה חסרת משמעות, אין לזה שום משמעות.

ניצן הורוביץ: יש לזה משמעות רבה מאוד.

ניצן הורוביץ: אנחנו חייבים להבין שכדי שנוכל לחיות כאן במדינה יהודית ודמוקרטית, שזה האבן, עמוד הבסיס של החזון הציוני, אנחנו חייבים להגיע להסדר עם הפלסטינים.

ניצן הורוביץ: וההסדר הזה חייב להיות מול הרשות הפלסטינית ולא מול גורמים אחרים.

ניצן הורוביץ: וההסדר הזה הוא מה שיבטיח את עתידה של מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: אני שמעתי ברוב קשב את דבריו של נציג הממשלה, השר ארדן, ואני לא מבין מה האופציה.

ניצן הורוביץ: אנחנו חותמים עם ה"חמאס", את אבו מאזן אנחנו זורקים, אנחנו נמוטט את הרשות הפלסטינית, אנחנו נבנה אלפי דירות בהתנחלויות, כמו שהממשלה הודיעה עכשיו, נעשה עוד ועוד מאחזים ונקשה עליהם את החיים.

ניצן הורוביץ: ומה?

ניצן הורוביץ: מה יצא בסוף?

ניצן הורוביץ: מה האופציה?

ניצן הורוביץ: כבר היום אנחנו יודעים שבין הים התיכון לנהר הירדן יש כמעט 13 מיליון בני-אדם, כמעט שוויון בין יהודים וערבים.

ניצן הורוביץ: מה אנחנו רוצים?

ניצן הורוביץ: הרי כל הדיבורים האלה על מדינה דו-לאומית – איזה מדינה דו-לאומית?

ניצן הורוביץ: זו מדינה שסועה, הרוסה, שיילחמו בה האחד בשני.

ניצן הורוביץ: איזה מדינה דו-לאומית?

ניצן הורוביץ: איזה קשקוש זה, המדינה הדו-לאומית הזאת?

ניצן הורוביץ: לא הישראלים ולא הפלסטינים רוצים מדינה דו-לאומית.

ניצן הורוביץ: אין מדינה דו-לאומית.

ניצן הורוביץ: הישראלים, בצדק רב, רוצים את ההגדרה שלהם כמדינה יהודית ודמוקרטית.

ניצן הורוביץ: הפלסטינים רוצים את אותו הדבר עבורם.

ניצן הורוביץ: יש פשרה היסטורית שמונחת על השולחן.

ניצן הורוביץ: נכון, אדוני היושב-ראש, ב-1947, ב-29 בנובמבר, כ"ט בנובמבר, כשהאו"ם החליט לסיים את המנדט הבריטי באמצעות חלוקה לשתי מדינות, יהודית וערבית, הצד היהודי קיבל והצד הערבי דחה, וכך פרצה מלחמת השחרור ומדינת ישראל הותקפה והגנה על עצמה וניצחה.

ניצן הורוביץ: מאז אנחנו בריבונותנו, והם שילמו מחיר כבד ביותר.

ניצן הורוביץ: אגב, גם אנחנו, ודאי כשאתה מסתכל על העניין בראייה היסטורית.

ניצן הורוביץ: ואחרי 65 שנה בא הנציג הפלסטיני ואומר: אני מקבל את העיקרון הזה, אני משלים אתו.

ניצן הורוביץ: הוא אומר אפילו על עצמו מה ששום מנהיג פלסטיני לא אמר.

ניצן הורוביץ: הוא עצמו, כיליד צפת, כמי שרואה את עצמו כפליט, אמר: אני מוותר.

ניצן הורוביץ: אנחנו ברמאללה, וזהו.

ניצן הורוביץ: מה ממשלת ישראל עושה?

ניצן הורוביץ: הולכת ומחבלת ומונעת כל סיכוי להגשים את ההסכם ההיסטורי הזה.

ניצן הורוביץ: במי באמת פוגעת ממשלת ישראל עם הצעדים האלה על הבתים, עם אי-העברת תשלומי המסים, עם כל ההכרזות המתלהמות האלה נגד הרשות הפלסטינית?

ניצן הורוביץ: קודם כול בעצמה, בעצמנו, כי זה מה שאנחנו אמרנו השבוע.

ניצן הורוביץ: הרעיון של מדינה פלסטינית בשלום ובביטחון לצד מדינת ישראל הוא קודם כול אינטרס ישראלי.

ניצן הורוביץ: אני לא נציג של הפלסטינים, אני לא בא פה לדבר ולעשות טובות לפלסטינים.

ניצן הורוביץ: אני בעד שיחיו ויהיה להם כל טוב.

ניצן הורוביץ: אני קודם כול מדבר על-פי האינטרס שלי, שהוא האינטרס הישראלי.

ניצן הורוביץ: והאינטרס הישראלי הוא שלצדנו תהיה מדינה פלסטינית שאתה נהיה בשלום, כדי שלא נצטרך לחיות ולשלוט על מיליוני ערבים שלא רוצים בנו ולא רוצים בשלטוננו.

ניצן הורוביץ: הגבולות, ההסדרים, הכיוון הכללי ידוע, וגם ידוע לממשלה הזאת.

ניצן הורוביץ: אפילו ראש הממשלה דיבר על חזון שתי המדינות – רק שבשנים שהוא היה כאן ראש ממשלה הוא לא נקף אצבע כדי לקדם את העניין.

ניצן הורוביץ: אגב, אני כבר אומר: אני מסכים שהאחריות משותפת.

ניצן הורוביץ: גם הצד הפלסטיני – אתה יודע מה, אדוני?

ניצן הורוביץ: – וגם ארצות-הברית והנשיא אובמה לא עשו.

ניצן הורוביץ: אני מסכים.

ניצן הורוביץ: לא כל האשמה היא על ממשלת ישראל.

יצחק וקנין: היתה תקופה שהיתה הקפאה של הבנייה ביהודה ושומרון; שנה כמעט.

ניצן הורוביץ: נכון.

יצחק וקנין: עוד שאלה שאני חושב שצריכה לעלות בכל הדיון הזה:

יצחק וקנין: גם אם אנחנו נעשה הסדר ונגיע לאיזה הסדר ונקפיא, לפי התזה שלך, את הבנייה ביהודה ושומרון, ה"חמאס" לא מכיר בנו בכלל.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד לך, וגם בתקופת ההקפאה אני אמרתי את זה, שהרצון או ההתניה של המשא-ומתן בתנאים מוקדמים כגון שהם יכירו באופיה היהודי של המדינה – אני לא עושה אתם משא-ומתן על מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: אני עושה אתם משא-ומתן על השטחים.

ניצן הורוביץ: אני לא צריך, לא את ההכרה שלהם ולא את ההתנגדות שלהם.

ניצן הורוביץ: זה באמת לא מעניין אותי מה העמדה שלהם לגבי אופי המשטר שלנו.

ניצן הורוביץ: את זה אנחנו קובעים כאן.

יצחק וקנין: זה לא עניין של אופי משטר – – –

ניצן הורוביץ: בשביל זה יש לנו מוסדות בכנסת.

יצחק וקנין: הם נגד הקיום שלך פה.

יצחק וקנין: הם נגד הקיום שלך פה.

ניצן הורוביץ: תשמע, זה שהם – אני לא יודע מי זה "הם", חלקם בטוח נגד הקיום.

ניצן הורוביץ: אני רואה את המציאות לנגד עיני.

ניצן הורוביץ: אני רואה את הקולות בשני העמים שמתנגדים להסכם, ואני רואה את הקולות בשני העמים שתומכים בהסכם.

ניצן הורוביץ: פה תשאל, אפילו בכנסת הזאת תעשה משאל מי תומך בקיום שלהם, מי מוכן לעשות את הפשרה אתם, ונראה מה התוצאות.

ניצן הורוביץ: דיבר השר ארדן על ספרי לימוד, על הסתה שנשמעת ברשות, בשטחים הפלסטיניים, בארגונים.

ניצן הורוביץ: אני מגנה את זה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שאין לזה מקום.

ניצן הורוביץ: אבל אנחנו גם צריכים להסתכל על עצמנו ולראות את ההסתה שנשמעת כאן.

ניצן הורוביץ: דיבר השר על כך שהם עשו צעד חד-צדדי והלכו לאו"ם.

ניצן הורוביץ: אני, כמובן, מעדיף הסכמים ולא צעד חד-צדדי.

ניצן הורוביץ: אבל, ריבונו של עולם, התנחלויות זה לא צעד חד-צדדי?

ניצן הורוביץ: ומחסומים זה לא צעד חד-צדדי?

ניצן הורוביץ: וכל הדברים שנלווים לכיבוש זה לא צעדים חד-צדדיים?

ניצן הורוביץ: הרי מאז חתמנו אתם על הסכם אוסלו, לפני כמעט 20 שנה, מה – השטחים, בכלל, יש איזה דמיון בין מה שהם היו אז לבין מה שהם היום?

ניצן הורוביץ: זה לא חד-צדדי?

ניצן הורוביץ: אני שואל, ואנחנו צריכים לענות על זה ביושר: איזו ברירה הותירה הממשלה הזאת לאבו מאזן?

ניצן הורוביץ: איזו ברירה?

ניצן הורוביץ: השר ארדן, נניח שיסכים אבו מאזן לתנאים הבלתי-אפשריים שהממשלה הזאת מציבה וישב אתה לשולחן המשא-ומתן, ויכיר במדינה יהודית והכול.

ניצן הורוביץ: על מה תדברו אתו?

ניצן הורוביץ: מה, אתה מוכן פה להגיד שאתם מוכנים לפנות התנחלויות?

ניצן הורוביץ: אתה לא מוכן להגיד את זה.

ניצן הורוביץ: בשביל זה אתם לא רוצים להיכנס לעניין.

ניצן הורוביץ: אתם מכנים את זה "קוראלס", כמו במלחמת השוורים, שאתם נכנסים לאיזה מסלול שאתם יודעים שבסוף הוא יוביל לפינוי התנחלויות, וכדי לא להיות שם אתם נמנעים מהמשא-ומתן.

ניצן הורוביץ: אבל הגישה הזאת בראש ובראשונה פוגעת בנו וגורמת נזק לישראל.

ניצן הורוביץ: כשאני רואה היום, חברים וחברות, את הכותרת בעיתון "הארץ", שבריטניה וצרפת רוצות – – –

יצחק וקנין: אני מוסיף לך עוד דקה.

ניצן הורוביץ: אדוני, תודה.

ניצן הורוביץ: אני גם חייב לך תשובה על מה ששאלת.

ניצן הורוביץ: אני רק אגיד שכשאני רואה את הכותרת היום, שבריטניה וצרפת שוקלות להחזיר את שגריריהן מישראל, זה לא פלאו ומיקרונזיה, או נאורו.

ניצן הורוביץ: אני מכבד מאוד את מדינות האוקיינוס השקט, אבל אלה מדינות מרכזיות.

ניצן הורוביץ: הנזק לישראל חמור ביותר.

ניצן הורוביץ: אז אפשר פה לאחז עיניים.

ניצן הורוביץ: אגב, אני רוצה להגיד שהפריימריס נגמרו, אז אפשר קצת להוריד את הלהבות.

ניצן הורוביץ: אבל אני רואה שזה לא מספיק.

ניצן הורוביץ: השר ארדן, מי שמזלזל בעולם וחושב שהוא חי על אי בודד וחושב שאנחנו נורא גדולים וחזקים ונורא חכמים, מוצא את עצמו בסוף מול שוקת שבורה, וזה מה שעומד מול ממשלת ישראל: שוקת שבורה, חרבון מדיני מוחלט.

ניצן הורוביץ: עכשיו, אדוני, בשתי מלים לשאלה שלך.

ניצן הורוביץ: אני לא רואה לנגד עיני את ה"חמאס".

ניצן הורוביץ: אני רואה את הרשות הפלסטינית, שהיא הנציגה המוסמכת של העם הפלסטיני.

ניצן הורוביץ: אני לא רוצה בשלטון ה"חמאס", ואני חושב שחיזוק של אבו מאזן וחיזוק של ההנהגה הפלסטינית והסדר אתם יביאו בסופו של דבר לשינוי גם מהבחינה הזאת.

יצחק וקנין: תודה.

ניצן הורוביץ: לצערי, ממשלת ישראל הולכת בדרך אחרת.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אכרם חסון.

יצחק וקנין: גם לך עשר דקות.

יצחק וקנין: לאחר מכן ישיב השר גלעד ארדן.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, ידידי יושב-ראש האופוזיציה שאול מופז, רבותי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את דבריו של ידידי השר וגם את דבריה של רונית תירוש.

אכרם חסון: רציתי להגיד לשר: אוי אם היו אהוד אולמרט ושאול מופז ראש הממשלה ושר החוץ, והיו מובסים באו"ם.

אכרם חסון: מה אתה היית עושה, איך שאני מכיר אותך?

גלעד ארדן: מדבר.

אכרם חסון: היית מאשים אותם ואומר שהשפילו את מדינת ישראל וגרמו לה נזק אדיר.

אכרם חסון: אני לא מוצא אף פוליטיקאי אחד במשך חצי השנה שאני נמצא כאן, שקם ואומר: טעינו.

אכרם חסון: כאילו אנחנו נביאים, כאילו הכול אנחנו יודעים.

אכרם חסון: כמו העיתונאים – הם המפרשים הכי טובים בעולם, כולם גנרלים, כולם פרופסורים, והם הכי חכמים, והם רוצים לקבוע למדינת ישראל במי לבחור גם.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, יומיים לפני ההצבעה באו"ם כתבתי מכתב לראש הממשלה ולכמה שרים.

אכרם חסון: כתבתי להם שהממשלה טומנת את ראשה בחול מול המהלך הפלסטיני באו"ם, ורק כאשר כל מדינות העולם יצביעו נגדנו נתעורר ונגיד: מה קרה לנו?

אכרם חסון: הרי מדינת פלסטין הוכרה.

אכרם חסון: ואני שאלתי: מדוע מדינת ישראל, המעצמה, מדוע מדינת ישראל הדמוקרטית, לא היא – באמצעות ראש הממשלה – לא הלכה לאו"ם ואמרה: אנחנו רוצים להקים את מדינת פלסטין?

אכרם חסון: הרי מה היינו מפסידים?

אכרם חסון: אנחנו כל הזמן מדברים שאנחנו לא רוצים מדינה דו-לאומית, אנחנו רוצים לחיות בשלום ואנחנו רוצים לתת תקווה לילדים שלנו.

אכרם חסון: היום קמים שר החוץ וראש הממשלה ומגמדים את ההחלטה, אבל לפני כמה חודשים אמרו: כל תזוזה מדינית של הפלסטינים זה אסון.

אכרם חסון: פתאום הקמת המדינה וההכרה בה מידידות שלנו בעולם זה כבר לא אסון, זה דבר קטן.

אכרם חסון: ולכן הטעות הקשה של שר החוץ ושל ראש הממשלה והממשלה – היא מביאה אסון על עם ישראל.

אכרם חסון: אנחנו רואים איך מתנהגות המדינות הכי קרובות למדינת ישראל.

אכרם חסון: ראינו שכל מדינות העולם לא מאמינות לנו, לא מאמינות לראש הממשלה שלנו שהוא באמת מתכוון לעשות שלום.

אכרם חסון: כאשר נכנסתי לכאן ישב לידי בן-סימון.

אכרם חסון: שאלתי אותו, אמרתי לו: אני ארבעה חודשים בכנסת ולא שמעתי שום מלה על השלום, על הנושא המדיני.

אכרם חסון: אמר לי: אל תתפלא.

אכרם חסון: אני לפניך כאן, כבר שלוש וחצי שנים לא דיברו על השלום.

אכרם חסון: הנושא הזה לא חשוב.

אכרם חסון: אני שומע כל הזמן את מנהיגי ישראל מדברים על חשיבות השלום, שהם לא רוצים שאנחנו נגיע למצב שנשלח את ילדינו למלחמות, שנתמודד מול טרור עולמי ומול טרור באזור שלנו כל הזמן.

אכרם חסון: ואנחנו, מצד שני, לא מחזקים את אבו מאזן; אנחנו מחזקים את הנהגת "חמאס".

אכרם חסון: פתאום הנהגת "חמאס" – כל פעם ישראל ממציאה לה ארגון אחר שהיא מחזקת אותו, ואנחנו משלמים את המחיר.

אכרם חסון: זה מה שקרה לנו עם "אמל", כאשר "חיזבאללה" התקדמה, זה קרה לנו כשהזנחנו את צד"ל, זה קרה לנו כשהזנחנו את אבו מאזן.

אכרם חסון: ואנחנו לא לומדים מהטעויות, ואף פוליטיקאי לא משלם את המחיר, וכאילו שום דבר לא קרה.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, ההחלטה היא החלטה קשה מאוד.

אכרם חסון: אנחנו מחר יכולים למצוא את הילדים שלנו, את הבנים שלנו, בבתי-המשפט הבין-לאומיים, בבית-המשפט הפלילי.

אכרם חסון: מה נגיד?

אכרם חסון: טעינו, לא עשינו דבר?

אכרם חסון: אז אני רוצה לשתף אותך, כבוד השר.

אכרם חסון: לפני חודשיים הלכנו, שישה חברי כנסת, לבקר במוקטעה את אבו מאזן.

אכרם חסון: היו חמישה חברי כנסת יהודים, ואני הדרוזי היחידי שהיה שם.

אכרם חסון: וכפי שאתה יודע, אני לא איש מרצ ולא איש שמאל, אני גדלתי בליכוד וכבר שבע שנים בקדימה.

אכרם חסון: הלכנו ושמענו אדם שאומר לך: אני רוצה שלום, היו לי סיכומים עם אהוד אולמרט, ואחרי שבא נתניהו הוא לא הכיר בשום סיכום; ביקשנו מנתניהו שנתחיל מההתחלה – לא הסכים, כל הזמן דיבר אתי על security.

אכרם חסון: אמרתי לו: נתניהו, אין לי אוכל לעם, על איזהsecurity אתה מדבר?

אכרם חסון: בוא נתחיל, בוא נראה לעם כמה צעדים חיוביים בחיי האומה הזאת.

אכרם חסון: שום דבר.

אכרם חסון: נתניהו רוצה שאבו מאזן יבוא על ארבע אליו.

אכרם חסון: לכן, היום אומרים: לא הפסדנו, אנחנו אנשים עקרוניים.

אכרם חסון: אומר השר: ראש הממשלה עומד על שלו.

אכרם חסון: ואנחנו שמענו, כבוד השר, מה אמר אתמול ראש עיריית שיקגו, שבמקרה הוא לא דרוזי, הוא יהודי נאמן ומגיע לכותל כל הזמן.

אכרם חסון: תקרא מה הוא כתב על ראש הממשלה שלנו.

אכרם חסון: אז מה, גם הוא טועה?

אכרם חסון: גם הוא איש פוליטי?

אכרם חסון: גם הוא לא רוצה את טובת הליכוד ואת טובת ראש הממשלה?

אכרם חסון: אנחנו הגענו למבוי סתום, הגענו למצב קשה מאוד.

אכרם חסון: הממשלה שלנו מחזקת את הטרור.

אכרם חסון: ואני רוצה להגיד לכבוד השר: תבקר בדרום, תשמע את תושבי הדרום, מה אומרים על הממשלה שלך, מה אומרים על החלטות ראש הממשלה שלך.

אכרם חסון: ואני אומר לך, אני לא מתפלא, כי כל הזמן אתם חיים במדיניות של "שלוף".

אכרם חסון: ככה לא פותרים בעיות במדינת ישראל.

אכרם חסון: לפני זה שמעתי גם את ידידתי חברת הכנסת תירוש, שאמרה: אין ערכים – על המצב הפוליטי בקרב חברי הכנסת.

אכרם חסון: אני רק חצי שנה בכנסת ואני רוצה להגיד לך, שלא רק אין ערכים, אין כבוד, ויש חברי כנסת במשכן הזה ופוליטיקאים שאין להם אלוהים.

אכרם חסון: ולכן, כאשר אנחנו מבקרים בבתי-הספר והתלמידים לא מכבדים את חברי הכנסת, חושבים עליהם שהם מושחתים, שהם מרמים אותם, והם משמיעים להם את מה שהם אוהבים לשמוע – בגלל התנהגות של חלק מהפוליטיקאים שיושבים כאן.

אכרם חסון: אני אומר לכם, חלק מהפוליטיקאים במשכן הזה, אין להם אלוהים.

אכרם חסון: הם באים בשביל התפקיד, בשביל הכיסא.

אכרם חסון: שכחו מי שלח אותם ומה תפקידם.

אכרם חסון: אותה יושבת-ראש שהיתה לקדימה עם 28 מנדטים לא הצליחה להוות אלטרנטיבה.

אכרם חסון: עשתה היסטוריה שלילית בזה שהמפלגה הכי גדולה בתולדות המדינה מאז 1948 לא הצליחה להרכיב ממשלה, עם 28 מנדטים לא יכלה לנהל את מדינת ישראל.

אכרם חסון: עכשיו, עם שמונה או תשעה חברי כנסת, שכולם לא קיבלו את דין הבוחר בקדימה, והם הפסידו אתה בהפרש של 26%, עכשיו הם ישרתו את המדינה ואת עם ישראל יותר טוב?

אכרם חסון: בגלל זה חושבים עלינו לא טוב, בגלל זה העם לא מאמין יותר לפוליטיקאים.

אכרם חסון: בגלל זה, אדוני היושב-ראש, כל פעם קמה לך מפלגה של קישוט.

אכרם חסון: פעם אחת יושב אחד ורוצה לנהל את המדינה ב"פייסבוק", הוא יכול להילחם ב"חיזבאללה" ב"פייסבוק".

אכרם חסון: השנייה, שלא ניהלה גן-ילדים, רוצה לנהל את המדינה.

אכרם חסון: ורמטכ"ל ושר ביטחון ש-40 שנה דמו היה על כף ידו למען ילדי ישראל לא עובר את אחוז החסימה; ככה אומרים החבר'ה שעורכים את הסקרים וכל החבר'ה האלה שהיום הפכו להיות הגנרלים והמפרשים הכי טובים בעיתונות הישראלית.

אכרם חסון: זה מצב לא מכובד, מצב לא אחראי.

אכרם חסון: לפי דעתי זה מצב של ייאוש.

אכרם חסון: כנראה עם ישראל, לא מגיעים לו אנשים טובים.

אכרם חסון: כנראה עם ישראל, באמת לא מגיע לו אחד כמו שאול מופז, כי האנשים מצביעים ברגליים, כי שני פוליטיקאים במפלגה גדולה באים ונותנים לחברי כנסת, למי שהם רוצים, להיכנס.

אכרם חסון: הפריימריס האלה כבר הפכו עול על עם ישראל – לא משקפים את הפריפריה, לא משקפים את המציאות, לא משקפים את האמת.

אכרם חסון: ואחרי זה אומרים: למה אנחנו במצב לא טוב?

אכרם חסון: אז תבינו למה אנחנו לא במצב טוב.

אכרם חסון: אנחנו מדברים על המצב הכלכלי, כבוד השר.

אכרם חסון: אתה היית בכפרים הדרוזיים ונתנו לך מקום ראשון.

אכרם חסון: אתה צעיר, נמרץ, מעריכים אותך, אבל אתה שמעת שם שלחיילים המשוחררים הדרוזים אין תעסוקה.

אכרם חסון: אתה יושב בממשלה שלא הקימה מפעל אחד בכפר דרוזי.

אכרם חסון: אתה יושב בממשלה ששולחת את כל הצעירים האלה אחרי הצבא לבתי-המשפט כי בונים בצורה לא חוקית.

אכרם חסון: אתה רוצה לבנות אלפי יחידות דיור עכשיו בגדה.

אכרם חסון: אבל אתה, לדרוזים, לחיילים המשוחררים שלך אתה לא בונה, ואתה אומר להם: יהיה בסדר.

אכרם חסון: ארבע שנים חברי כנסת ישבו כאן ואמרו לחיילים המשוחררים הדרוזים: מחר ניתן לכם חשמל.

אכרם חסון: איפה החשמל?

אכרם חסון: אתם רוצים לעשות דברים מדיניים גדולים, אתם רוצים ללמד את הרשות הפלסטינית ללכת ראש בראש.

אכרם חסון: יש לך עדה נפלאה, לא מנצלת אותך, לא עול עליך בתוך הפוליטיקה.

אכרם חסון: כל מה שהיא מבקשת – שוויון קטן, שלא תרגיש סוג ג' במדינה.

אכרם חסון: אתה יודע, ראית את דוח העוני – 50% מהנשים הדרוזיות הנשואות לא עובדות.

אכרם חסון: אנחנו חיים ממשכורת אחת.

אכרם חסון: אתה הסתובבת שם, הבטחת להם הבטחות.

אכרם חסון: בוודאי, והם כיבדו אותך, ונתנו לך מקום ראשון.

אכרם חסון: מה תעשה מחר לעדה הדרוזית?

אכרם חסון: ארבע שנים אתה יושב כאן עם הממשלה שלך.

אכרם חסון: תבוא, תעזור להם.

אכרם חסון: אני באתי לכאן לא כדי לשבת על הכיסא.

אכרם חסון: אני באתי לכאן כי אי-אפשר להאמין לפוליטיקאים, כי הממשלה שלך היא הממשלה הרעה ביותר בתולדות מדינת ישראל לעדה הדרוזית ולעם ישראל.

אכרם חסון: תראה באיזה מצב כלכלי אנחנו: ב-2% גדל העוני בישראל; כ-70,000 ישראלים הצטרפו למעגל העוני בזמן שלכם.

אכרם חסון: אנשים רעבים, יש לך כאן נתונים מפחידים, מדאיגים מאוד.

אכרם חסון: אתה שומע מאות-אלפי ילדים – מעל 800,000 ילדים רעבים ועניים במדינת ישראל.

אכרם חסון: זו מדינה דמוקרטית?

אכרם חסון: זו מעצמה טכנולוגית?

אכרם חסון: ככה מתנהלת ממשלה ארבע שנים עם העם הפשוט, העם הטוב?

אכרם חסון: יש לנו עם טוב במדינת ישראל, שמשתתף בנטל, משרת נאמנה.

אכרם חסון: הדרוזים לא חושבים פעמיים אם לשרת או לא לשרת.

אכרם חסון: 83% מהם הולכים לשרת, כמו בהרבה מקומות אצל היהודים, שמאמינים בציונות, מאמינים במדינה הזאת.

אכרם חסון: ומה אתם נותנים להם?

אכרם חסון: אתם מפנים את הגב אליהם.

יצחק וקנין: אכרם, אני מוסיף לך עוד דקה.

אכרם חסון: אוקיי.

אכרם חסון: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, הייתי בחורפיש, שאול מופז שמע באוזניו, היה בבית-ג'ן: חיילים משוחררים, לקחו אותם לבתי-משפט, שילמו קנסות 300,000 שקל עם צו הריסה, ומצד שני המדינה לא נותנת אלטרנטיבה.

אכרם חסון: אם היתה נותנת אלטרנטיבה, אני לא הייתי מדבר אתך כך.

אכרם חסון: אני רוצה שכל הדרוזים יפעלו על-פי חוק, אבל אין להם שוויון בחוק.

אכרם חסון: אתה הופך אותם לעבריינים בעל כורחם.

אכרם חסון: אני כבר חצי שנה כאן מדבר, אין עם מי לדבר.

אכרם חסון: חשמל – הבטחתם חשמל בסיסי לאנשים כדי שיהיה במקרר חלב; כדי שהילד יקרא בלילה.

אכרם חסון: 800 בתים בדאליה ובעוספיא לבד.

אכרם חסון: יש עוד 2,000 ומשהו בבית-ג'ן, וביאנוח ובכסרא ובחורפיש.

אכרם חסון: מה אתם עושים?

אכרם חסון: אתם אומרים להם: בקדנציה הבאה יהיה יותר טוב?

אכרם חסון: אתה לא אומר להם שיהיו 15 מיליארד שקל מסים בהתחלת הקדנציה הבאה של הממשלה הבאה.

אכרם חסון: עד מתי נמשיך לשקר לאנשים?

אכרם חסון: עד מתי נמשיך לרמות את האזרחים?

אכרם חסון: ואתם שואלים למה – –

יצחק וקנין: תודה.

אכרם חסון: – – האנשים לא מכבדים, אדוני היושב-ראש, את המפלגות.

אכרם חסון: לא מכבדים את הפוליטיקאים.

אכרם חסון: כי, תסלח לי, יש פוליטיקאים שאין להם אלוהים.

אכרם חסון: אין להם רחמים.

אכרם חסון: הם באים לכאן רק כדי לנצל את מדינת ישראל.

אכרם חסון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יצחק וקנין: דברים היוצאים מהלב נכנסים אל הלב.

יצחק וקנין: אדוני השר גלעד ארדן ישיב לשני הדוברים.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה, דברים היוצאים מן הלב אכן נכנסים אל הלב, בתנאי שיש להם על מה לסמוך.

גלעד ארדן: דברים שיוצאים מהלב והם אינם נכונים, אז הם לא ממש – – –

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לך שאני מסכים – –

גלעד ארדן: הם לא ממש נכנסים – – –

יצחק וקנין: – – ל-80% ממה שהוא אמר, על ההתנהגות של הפוליטיקה הישראלית, איך היא נראית.

גלעד ארדן: אה, כן, כן.

יצחק וקנין: זה, אין ספק בכלל.

גלעד ארדן: זה בעיקר על המחנה שלו ועל המפלגה שלו.

גלעד ארדן: זה אני מקבל לחלוטין.

יצחק וקנין: לא רק המפלגה שלו.

יצחק וקנין: אני חושב שזה חתך, לצערי הרב.

רונית תירוש: מה עם החשמל והזכויות לדרוזים?

גלעד ארדן: חברת הכנסת תירוש, אני, קודם כול, רוצה להזכיר – קודם כול, אני לא מקבל את כל האמירות.

גלעד ארדן: אני חושב שיש כבוד רב מאוד ושותפות אמיתית עם העדה הדרוזית.

גלעד ארדן: זה לא במקרה, ובצדק רב שיש לה כאן, בכנסת הזאת, דומני, שישה חברי כנסת.

גלעד ארדן: לצערי הרב, יש בהחלט עדיין בעיות לא פשוטות לבני העדה.

גלעד ארדן: דרך אגב, ככל שיש כישלונות בטיפול בבעיות של בני העדה, אני חושב שלחלק מחברי הכנסת הדרוזים יש גם תרומה לכך שהבעיות לא נפתרו עד עצם היום הזה.

אכרם חסון: אני מסכים אתך.

אכרם חסון: אני מסכים אתך.

גלעד ארדן: אני יכול להזכיר עוד חברי כנסת דרוזים מקדימה, שברוב השנים שלהם הם דווקא טיילו בעולם, בנסיעות, ולאו דווקא טיפלו בבעיות החשמל של בני העדה הדרוזית.

גלעד ארדן: אבל – – –

אכרם חסון: – – – יש לך סגן שר אצלך.

גלעד ארדן: אבל למה למשוך את עצמי, למה להימשך בלשון.

רונית תירוש: הנה, אני אגיד לך – – –

גלעד ארדן: אני יכול להגיד לך ש-12 שנה היתה תוכנית המיתאר של בית-ג'ן תקועה, ולפני חודשיים היא אושרה סוף-סוף במועצת גנים לאומיים ושמורות טבע; ואישרנו לגרוע – וזאת דילמה לא פשוטה – 1,200 דונם משמורת טבע הר-מירון, כדי שאפשר יהיה לבנות עוד 2,556 יחידות דיור ולהרחיב את בית-ג'ן.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד שוועדת הכספים אישרה בחודש האחרון כמה מיליוני שקלים לשדרוג הכביש הנופי שמחבר את חורפיש לבית-ג'ן.

גלעד ארדן: אי-אפשר להציג את הדברים כאילו שום דבר לא קורה ולאף אחד לא אכפת.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לדבר על ההשקעות בתשתיות תחבורה, בחיבור הכפרים, לא רק הדרוזיים, גם הערביים – כי צריך וזה בצדק.

גלעד ארדן: אז אני מאוד מצטער לשמוע את הסגנון הזה שהוא מאוד מאוד מתלהם, כיוון שעושים ועושים הרבה.

גלעד ארדן: נכון שלא כל הבעיות נפתרו.

גלעד ארדן: אבל להגיד שלא אכפת, אני לא חושב שזה הוגן וצודק לומר כך.

גלעד ארדן: כיוון שהדברים שנאמרו כאן היו, גם כן, שוב, בנושא המדיני, אז אני רוצה לחדד שוב את הראייה שלנו על מה שקרה באו"ם, על ההצבעה באו"ם.

גלעד ארדן: ואני אומר שוב שאני לא חושב – ואמר את זה גם חבר הכנסת הורוביץ, וגם אתה אמרת את זה – אף אחד מאתנו לא מתיימר לומר שההצבעה באו"ם היתה טובה, או ששמחנו על ההצבעה באו"ם, או שלגמרי מתעלמים ממנה.

גלעד ארדן: לא שמחנו עליה ואנחנו לא מתעלמים ממנה.

גלעד ארדן: אבל צריך גם להבין שאין לה משמעויות אמיתיות בשטח.

גלעד ארדן: ואני אחזור ואומר, ואני אנסה לומר את זה בלי להרים את קולי ובלי לצעוק: לא יכול להיות שתנועות השמאל בישראל, אם קדימה, או מפלגת ציפי–הנדל – אני לא יודע, עוד אין לה שם.

גלעד ארדן: התנועה.

גלעד ארדן: התנועה.

גלעד ארדן: התנועה היא נקראת, נכון?

גלעד ארדן: או תנועת הנוער, אני יודע.

גלעד ארדן: התנועה, התנועה למעמד הכיסא.

גלעד ארדן: לא יודע.

גלעד ארדן: אפשר למצוא לזה הרבה חידודים.

גלעד ארדן: בכל אופן, בין שזה התנועה, בין שזה מרצ, ובין שזה קדימה או בין שזה יש עתיד – והיום הופסקו לימודי הדוקטורט שלו, ראיתי עכשיו ידיעה בעיתון, כן – ובין שזה מפלגת העבודה, אי-אפשר להחזיק את מקל הביקורת משני כיוונים.

גלעד ארדן: אי-אפשר ביד אחת להגיד: אתם אשמים שאין משא-ומתן, בעוד שאתם אפילו לא פעם אחת לחצתם או קראתם – הלכת לאבו מאזן.

גלעד ארדן: אמרת לו – כרגע סיפרת, נכון?

גלעד ארדן: – אמרת לו, דיברת, באופן נורא לא מפתיע הוא אמר לך שהוא רוצה שלום.

גלעד ארדן: מה רצית שהוא יגיד לך, שהוא רוצה מלחמה?

גלעד ארדן: זאת השיטה שלו.

גלעד ארדן: הוא לובש חליפה יפה, מדבר באנגלית על שלום.

גלעד ארדן: כשהוא מדבר בערבית הוא אומר: לעולם לא נוותר על זכות השיבה.

גלעד ארדן: מכניס את ה"חמאס" לממשלתו; חונך כיכרות על שם רוצחים של נשים וילדים; לא מגנה ירי של טילים על אזרחים חפים מפשע בישראל.

גלעד ארדן: לך הוא אומר, בערבית, שהוא רוצה שלום.

גלעד ארדן: וואלכ, הפתעה אדירה.

גלעד ארדן: בטח שהוא אומר, כי זה עובד.

גלעד ארדן: למה זה עובד?

גלעד ארדן: כי כולכם הולכים אחריו, במקום לנהוג בממלכתיות ולהגיד לו: בוא, אפילו אם אתה לא מאמין שראש הממשלה יוותר ויתורים.

גלעד ארדן: בוא, תאתגר אותו.

גלעד ארדן: שב ליד השולחן.

גלעד ארדן: תשמע מה הוויתורים שישראל מוכנה לעשות.

גלעד ארדן: תציע אתה מה הוויתורים – עלק ויתורים.

גלעד ארדן: הם הרי לעולם לא יוותרו על שום דבר.

גלעד ארדן: נניח שהוא יציע מה הוא מוכן לוותר.

גלעד ארדן: ואז תציגו את זה לציבור, כמו שקרה הרי עם אהוד אולמרט, נכון?

גלעד ארדן: הרי זה נחשף בסוף.

גלעד ארדן: אהוד אולמרט הציע לו עולם ומלואו: חלוקת ירושלים, דיבור על פליטים, ויתור על ריבונות בלעדית במקומות הקדושים, כמעט 100% יהודה ושומרון.

גלעד ארדן: וואלכ, עד היום הוא לא נתן אפילו תשובה.

גלעד ארדן: אז מה הבעיה?

גלעד ארדן: תבוא עם אותם רעיונות והצעות שיש לך או שאין לך – ולצערי, כנראה אין לו – ואחרי שנדע מה הוויתורים שהליכוד ונתניהו מוכנים לעשות ומה הוא, אז תחליטו: אתם תומכים, לא תומכים; אתם תקראו לנו לקבל את הדרישות שלנו, לא.

גלעד ארדן: היום זה עוד לא קרה.

גלעד ארדן: הוא עומד בסרבנותו, אפילו להגיע לתחילת משא-ומתן.

גלעד ארדן: הוא עומד בסרבנותו אף-על-פי שהקפאנו את הבנייה; הוא עומד בסרבנותו למרות נאום בר-אילן.

גלעד ארדן: ואז אתם, ראש ממשלתכם, ראש ממשלתנו לשעבר אהוד אולמרט, הולך בעולם, בניגוד לכל כללי המשחק שהיו מקובלים כאן בעבר, מכפיש את ממשלת ישראל הנבחרת בתקשורת העולמית.

גלעד ארדן: שומעות את זה כל מדינות העולם.

גלעד ארדן: ברוך השם, את ארצות-הברית וקנדה עוד לא הצלחתם להסית נגד ישראל, אז הן עדיין תומכות בממשלת ישראל באו"ם.

גלעד ארדן: אבל מה אתם מצפים, אחרי שאתם מאשימים כל היום את ראש הממשלה בכך שאין תהליך שלום או הידברות, אז שמדינות אירופה, שיש בהן מיעוטים מוסלמיים שהולכים וגדלים, הן יהיו ימינה מכם?

גלעד ארדן: מה, הן לא יכולות להיות יותר ציוניות מקדימה או מהתנועה או מציפי לבני או ממרצ או מכל אותן מפלגות שמאל, שכל היום מאשימות.

גלעד ארדן: במקום להתאחד אתנו ולתמוך בממשלת ישראל הנבחרת וכמו ארצות-הברית וקנדה, אתן מגבות את הפלסטינים ואת אבו מאזן, על אף כל מה שתיארתי שהוא עושה וחובר עם ה"חמאס", ארגון שחפץ בהשמדת ישראל.

גלעד ארדן: ולכן, עם כל הכבוד, כשאתם מדברים על תהליך מדיני שאיננו מתקיים, וכשאתם מדברים על הצבעות באו"ם, קודם כול אתם צריכים לבוא בטענות אל עצמכם, כי השמאל הישראלי הוא זה שגורם לכך בפלגנות שלו, ובזה שהוא לא מגבה את הממשלה הנבחרת ותומך בפלסטינים, הוא זה שגורם לקריסה כזו או אחרת בזירות המדיניות, או לכך שממשלות באירופה לא מגבות את ממשלת ישראל.

גלעד ארדן: והנה היום, הפתעה אדירה – תראה מה זה: מאז 1967 עוד לא היה פרויקט בנייה אחד, אחד, ביהודה ושומרון, שלא קיבל גינויים מקיר לקיר בקהילה הבין-לאומית.

גלעד ארדן: הרי כולם יודעים, זה לא נולד היום.

גלעד ארדן: הם לא רוצים שנבנה ביהודה ושומרון, מה לעשות?

גלעד ארדן: מאוד מצער.

גלעד ארדן: הם שכחו כנראה מי קיבל ב-1947, כ"ט בנובמבר, את תוכנית החלוקה ומי סירב לה וניסה לחסל את מדינת ישראל ואת תושביה.

גלעד ארדן: כנראה לא כולם מבינים שחשוב להעביר מסר שמי שפותח במלחמות אמור להפסיד מכך ולא להרוויח מכך.

גלעד ארדן: כנראה עוד לא הצלחנו, לצערי, לשכנע את העולם בזכויות ההיסטוריות, המשפטיות והמוסריות של העם היהודי ביהודה ושומרון.

גלעד ארדן: מה שמחזק אסטרטגית את מדינת ישראל זה לא רק אמירות ותדרוכים עיתונאיים לגורם תקשורתי כזה או אחר.

גלעד ארדן: מה שמחזק את מדינת ישראל זה שיש לה גם התיישבות יהודית ביהודה ושומרון וצבא חזק שמגן שם מהשתלטות ה"חמאס" וארגוני הטרור.

גלעד ארדן: אנחנו אנשים מפוכחים, אנחנו לא רוצים להוביל דרך כמו שאתם הובלתם, שהביאה להשתלטות ה"חמאס" ולירי אלפי-אלפי טילים מרצועת-עזה.

גלעד ארדן: אנחנו לא רוצים שזה יקרה ביהודה ושומרון.

גלעד ארדן: הדרך שלכם תגרום לזה.

גלעד ארדן: אז אנחנו, אדוני היושב-ראש, עם כל זה שזה נורא נחמד לקבל מחיאות כפיים משגריר כזה או משגרירות אחרת או מאתר אינטרנט כזה או אחר, המחויבות שלנו היא לאזרחי מדינת ישראל ולביטחון מדינת ישראל.

גלעד ארדן: הם יכולים להגיד אלף פעם את כל המלים הנכונות והיפות על מדיניות ועל קריסה ועל בידוד – חזרה על שקרים אלפי פעמים לא הופכת אותם לאמת.

גלעד ארדן: מה שמעניין את אזרחי המדינה זה מעשים, זה ביטחון, ועם עובדות יהיה קשה מאוד להתווכח, חברי חברי הכנסת.

גלעד ארדן: עם העובדה שבממשלה הזאת היו הכי מעט נפגעים מפעולות של טרור ואיבה, הכי מעט מבכל ממשלות ישראל – אני עומד מאחורי מה שאני אומר – עם זה אתם תצטרכו להתווכח.

גלעד ארדן: זה נורא נחמד לקבל חיבוק חם משגריר x או משגריר y, אבל מה שמעניין את אזרחי המדינה זה שלא ייהרגו כאן אנשים ושלא ייפצעו כאן אנשים.

גלעד ארדן: זאת המחויבות של ממשלת ישראל קודם כול, לפני כל החיבוקים והוויתורים.

גלעד ארדן: ודאי שנוכל להשיג אותם באמצעות הדרך שלכם, זה הכי קל להתפרק מכל נכסינו ואז להיות מופתעים שה"חמאס" משתלט או ש"הג'יהאד" משתלט.

גלעד ארדן: ועכשיו, מלה קצרה בנושא הכלכלי-חברתי, כי הרי זה הנושא, בין היתר.

גלעד ארדן: גם בנושא הזה, אדוני היושב-ראש, מה עושים חברינו בשמאל ובאופוזיציה?

גלעד ארדן: מתעלמים מכל מה שקורה בעולם.

גלעד ארדן: פה, בנושא הכלכלי, זה לא נוח.

גלעד ארדן: בנושא המדיני זה נוח, צריך להסתכל רק החוצה, מה אומרים באו"ם, מה אומרים בעולם.

גלעד ארדן: אם אני אגיד להם היום: תראו מה אומרים בקרן המטבע הבין-לאומית על ישראל, תראו מה אומרים בבנק העולמי על ישראל, תראו מה אומרים ב-OECD על ישראל – לא, זה לא מעניין, מה זה משנה מה אומר העולם.

גלעד ארדן: משנה מה קורה כאן, יש עדיין עניים בישראל, וזה נכון; יש עדיין פערים חברתיים בישראל, וזה נכון.

גלעד ארדן: אבל מה קורה בעולם, זה לא משנה.

גלעד ארדן: הם רוצים הוקוס-פוקוס, שישראל תעשה פה נס ופה לא תהיה שום בעיה כלכלית-חברתית.

גלעד ארדן: בנושא הכלכלי-חברתי, מה אומר העולם – לא מעניין.

גלעד ארדן: בנושא המדיני – רק מה שאומר העולם זה מה שמעניין.

גלעד ארדן: אז אנחנו, חברי, מסתכלים על הכול כמכלול.

גלעד ארדן: אנחנו לא אנשי הזיות ואנחנו לא טומנים את הראש בחול.

גלעד ארדן: כשבעולם יש אבטלה המונית, וכשבאירופה יש 30%–50% אבטלה, אנחנו יכולים להיות מאוד גאים על כך שפה יש אחוז אבטלה מהנמוכים ביותר בעולם.

גלעד ארדן: בשנים האחרונות ייצרנו פה שיא של כל הזמנים, למעלה מ-330,000 מקומות עבודה.

גלעד ארדן: בכל העולם מקצצים במשכורות ומורידים אותן, אז אנחנו יכולים, אדוני היושב-ראש, להתגאות מאוד שכאן העלינו את שכר המינימום גם מעל ה-1,000 דולר שדיבר עליהם בעבר עמיר פרץ, וכאן העלינו משכורות של רופאים ומורים ושוטרים ועובדים סוציאליים.

גלעד ארדן: ברור שצריך להעלות את זה עוד בעתיד, אבל כשבכל העולם הכיוון היה להוריד שכר, כאן בשנים האחרונות הכיוון היה להעלות שכר.

גלעד ארדן: כשבכל העולם אין לך ההוצאות האלה על ביטחון, ולא צריך לקנות "כיפות ברזל" ולא צריך לבנות גדר ביטחון בדרום – לא כי רוצים, אלא כי כל התזות של השמאל קרסו בשנים האחרונות – וצריך להשקיע בתקציב הביטחון 20% מתקציב המדינה.

גלעד ארדן: איזה עוד מדינה באירופה, או בסקנדינביה, שאתם משווים אותנו אליה, מתחילה את שנת התקציב עם 20% השקעה בביטחון, כמעט 60 מיליארד שקלים?

גלעד ארדן: ועדיין, מול אותן מדינות, קידמנו כאן חינוך חינם.

גלעד ארדן: אחרי 30 שנה מאות-אלפי הורים משלמים פחות 800 שקל על גנים ובתי-ספר; פתחנו את שוק הסלולר – הוזלנו בכמעט 1,000 שקל בחודש את סל התקשורת המשפחתי; הנה, עכשיו גם חבילת הערוצים בכבלים ובלוויין תרד לחצי מחיר; נתנו נקודות זיכוי להורים עובדים; נתנו טיפולי שיניים חינם לילדים עד גיל 12 ועוד ועוד ועוד.

גלעד ארדן: מי הם אלה שמטיפים לנו מוסר?

גלעד ארדן: אותם אלה שהם בעלי-הברית של הוועדים הגדולים, ששומרים על המונופולים, שבגללם מחירים של מוצרים בישראל עולים?

גלעד ארדן: אותם אלה שיציגו היום או מחר תוכנית כלכלית שיש בה בטח המון צ'קים לציבור, אבל לא מספרים לנו מי יכסה את הצ'קים האלה?

גלעד ארדן: אלה שהשיטות שלהם להגדיל גירעון הביאו למיליוני מובטלים וגם כאן הם יביאו מיליון מובטלים?

גלעד ארדן: מי, חברת הכנסת יחימוביץ, או לפיד, שחוץ מלכתוב או לדבר על הדברים מעולם לא ניהלו ולו עסק קטן אחד?

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, אדוני היושב-ראש, אין ספק שיש עדיין מה לעשות ומה לתקן, אבל לממשלת ישראל – דרך אגב, על כל מרכיביה – יש המון המון המון מה להתגאות על הכיוון שהכלכלה והחברה הישראלית תפסו בשנים האחרונות, כי בעוד שכל העולם היה בקריסה והתרסקות, כאן התווכחו למי לתת, לאן להפנות את התקציבים – להצלת ההשכלה הגבוהה, 7.5 מיליארד, ולחיבור הפריפריה למרכז עם כבישים ורכבות מהירות.

גלעד ארדן: כל הדברים האלה קרו כשבכל העולם מקצצים, מפטרים, מורידים תקציבים.

גלעד ארדן: ולכן יש לנו המון מה להתגאות, גם בביטחון, שהיה פה הכי טוב – מבכל ממשלות ישראל – בקדנציה האחרונה, וגם בעשייה הכלכלית-חברתית.

גלעד ארדן: ולכן אני אשמח מאוד אם ההצעות לסדר-היום האלו יתקיים עליהן דיון מעמיק במליאה והציבור ישפוט.

גלעד ארדן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר גלעד ארדן.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו סיימנו את הדיונים בשתי ההצעות לסדר-היום.

נסים זאב: אני לא הוזמנתי לדבר, אני מאוד כועס.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: זה היה פלא בעיני איך לא נרשמת, חבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: אני מבין, אתם מסכימים שזה יהיה במליאה.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע על כך שהנושא יועבר למליאת הכנסת.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יצחק וקנין: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הנושא יועבר לדיון במליאת הכנסת.

יצחק וקנין: אני מודה לכל המשתתפים, לחברי הכנסת, לשר גלעד ארדן.

יצחק וקנין: רבותי, תם סדר-היום.

יצחק וקנין: ישיבה זו נעולה.

יצחק וקנין: תודה.