ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 379, 2012-08-29 00:00

ראובן ריבלין: באין שר, מכובדי חברי הכנסת – או, כבוד השר הגיע, השר התורן, שלום שמחון, שגם ודאי ישתתף בדיונים.

רוני בר-און: לא, כבוד השרים – שר התעשייה, המסחר והתעסוקה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, יש אנשים שיכולים להחזיק בשלושה תפקידים, אתה רואה?

ראובן ריבלין: לא כולנו כך, אבל יש כאלה שיכולים.

ראובן ריבלין: היום יום רביעי, י"א אלול התשע"ב, 29 בחודש אוגוסט 2012 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח ישיבה מיוחדת של הכנסת, אשר מתכנסת לפי בקשתם של 50 חברי כנסת, בנושאים שונים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בהמשך היום נתייחס לנושאים נוספים, וגם לנושא המשבר בערוץ-10 והצורך לפתור אותו.

ראובן ריבלין: אנחנו נתייחס אליו בשלב יותר מאוחר, ביוזמת הנשיאות.

ראובן ריבלין: כמובן, הממשלה לא מחויבת להשיב על עניין זה, אלא רק כקול קורא אנחנו מבקשם לדבר כאן על נושא זה.

ראובן ריבלין: סדר-היום שלנו מורכב מהצעות לסדר-היום.

ראובן ריבלין: ההצעה הראשונה לסדר-היום היא בנושא: מצבה הכלכלי המידרדר של מדינת ישראל תחת ממשלת נתניהו, מס' 8794.

ראובן ריבלין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת, ראש האופוזיציה, השר לשעבר, שר הביטחון, השר שאול מופז.

ראובן ריבלין: נוסף עליו חבר הכנסת מגלי והבה – מס' 8795.

ראובן ריבלין: ישיב סגן שר האוצר יצחק כהן, או אדוני השר שמחון.

ראובן ריבלין: האם אתה משיב על ההצעה לסדר-היום?

שלום שמחון: הוא משיב על ההצעות – – –

ראובן ריבלין: הוא משיב על דברים אחרים.

ראובן ריבלין: הוא יוכל להשיב רק אם הוא יהיה פה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאולי השעון שלו מפגר או משהו.

ראובן ריבלין: על כל פנים, לא התחלנו את הישיבה אלא כמה שניות לאחר השעה 11:00.

ראובן ריבלין: כמובן, אדוני ראש האופוזיציה, חבר הכנסת מופז, כמובן, אתה יכול לבקש ממני להמתין עד שיגיע, או אתה יכול להתחיל לדבר.

ראובן ריבלין: אני אתחיל למנות את הדקות המותרות – – –

שלום שמחון: השר כהן אמור לענות.

ראובן ריבלין: הוא יכול לענות אם הוא פה.

רוני בר-און: אפשר שירה בציבור בינתיים.

ראובן ריבלין: לא נקיים שום שירה בציבור.

ראובן ריבלין: נתבקשתי היום על-ידי חבר הכנסת אורי אריאל הצעה לסדר – לא הצעה לסדר-היום – בהתאם לסעיף 30(א), מה שהיה פעם סעיף 52, נדמה לי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, אתה יכול לומר זאת רק מהצד.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא הוא המציאות המתהווה בסיני, כאשר למעשה יום-יום, שעה-שעה, מופר הסכם השלום בין ישראל למצרים.

אורי אריאל: בשנים האחרונות אנו עדים לכרסום הולך וגובר בהסכם השלום.

אורי אריאל: אנחנו מוותרים פעם אחר פעם גם בציר פילדלפי, גם בסיני, גם בתעלת סואץ.

אורי אריאל: הדברים המתפרסמים על הכנסת גדודי קומנדו, מסוקים, דחפורים, טנקים וכלי נשק אחרים הם רק חלק, ואולי החלק הקטן, שאזרחי מדינת ישראל יודעים.

אורי אריאל: לעניות דעתי, למיטב ידיעתי, גם בקבינט המדיני-ביטחוני לא נמסרים כל הפרטים, שהם הפרות בוטות, ומעמידות את ישראל במבחן, אבל ראש הממשלה בוחר שלא להעבירם לידיעת השרים.

אורי אריאל: מדובר, רבותי, בפיחות של הסכם השלום.

אורי אריאל: למעשה, המצרים – ראש הממשלה, נשיא הממשלה החדשה במצרים – מעמידים את ישראל, את ראש הממשלה, במבחנים כדי לראות עד כמה הם יכולים להפר את הסכם השלום.

אורי אריאל: אני פונה לראש הממשלה, לשים לעניין הזה קץ באופן מיידי וברור.

אורי אריאל: מי שחושב שהוא יעצום את עיניו ויאפשר למצרים לעשות כבתוך שלהם, טועה, כי הם חושבים שמי שנתן להם את האצבע, ייתן להם את כל היד.

אורי אריאל: הדבר השני – שאני רוצה לפנות אל יושב-ראש הבית – –

מגלי והבה: אני יודע שלא מקובל להפריע למי שמדבר מהצד, אבל אתה מעיר לראש הממשלה ומצביע אתו בכל החלטה, כולל תקציבים.

אורי אריאל: – – – לדרוש מהממשלה, להביא – – –

ראובן ריבלין: לא, אתה לא נואם עכשיו, חבר הכנסת מגלי.

מגלי והבה: זאת שיא הצביעות, שהוא תוקף את ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, היטבת לומר שלא מפריעים כשמדברים מהצד.

אורי אריאל: אני מבקש מיושב-ראש הכנסת לדרוש מהממשלה להביא את האישורים שלכאורה או לא לכאורה ניתנו למצרים – להביא אותם לכנסת לידיעתה ולהצבעה ולאישור או אי-אישור ההסכמות האלה.

אורי אריאל: מי שלא מבין לאן חותרים "האחים המוסלמים" במצרים, יבין את זה בהמשך בדרך הקשה.

אורי אריאל: ממשלת ישראל חייבת היום לדרוש את הסגת הטנקים לאלתר.

אורי אריאל: המשך השפה הרפה יגרור השלמה בין-לאומית עם הפרת ההסכם, ומציאות חדשה שתיכפה עלינו ותפתח איום חדש ומסוכן מדרום.

אורי אריאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים במצב שהוא מאוד עדין.

ראובן ריבלין: אני פניתי לממשלה ואמרתי לה על כוונתך להציג את ההצעה, ושאלתי האם בהסכמתה – היא מבקשת לדון בכך.

ראובן ריבלין: הממשלה הסבירה והבהירה שהיא לא מבקשת לדון, כי לידיעתה אין שום הפרה של ההסכם.

ראובן ריבלין: הם נמצאים כל הזמן בבדיקה ובעיקוב צמוד.

ראובן ריבלין: גם הודעתם של המצרים היא כזאת שהממשלה חשבה שלא טוב שהיא תגיב על בקשתך.

ראובן ריבלין: אני רוצה להבהיר בצורה המפורשת ביותר: בטרם הסכמי השלום עם מצרים לא היתה צריכה הממשלה להביא הסכמי שלום לכנסת.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה מנחם בגין ז"ל קבע שבנושאים כל כך מכריעים הממשלה תעשה טוב אם תביא את הנושא גם לאישורה של הכנסת, ואכן הסכם השלום עם מצרים נחתם על-ידי הממשלה והיה כפוף לאישור הכנסת, והכנסת אכן אישרה אותו.

ראובן ריבלין: כל ראשי הממשלה מאז ועד היום, בכל מקרה שבו היה צריך לסטות מהנושא, הביאו את העניין בפני כנסת ישראל, וכנסת ישראל אישרה.

ראובן ריבלין: לא היה מצב שבו כנסת ישראל דחתה את עמדות הממשלה בכל הקשור בנושאים האלה, אבל בהחלט אפשרתי לך הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: הממשלה רק ביקשה להבהיר שהיא עוקבת אחרי העניין בצורה רצופה, במעקב צמוד.

ראובן ריבלין: כאשר היא תרצה לומר את דברה, היא תאמר.

ראובן ריבלין: אנחנו רשמנו את דבריך לסדר-היום.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך.

ראובן ריבלין: אין כאן התעלמות הממשלה.

ראובן ריבלין: גם השר שמחון ידע שאתה מתכוון להעלות את זה כהצעה, שכמובן אינה על סדר-היום ואינה הצעה לסדר על-פי התקנון.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בר-און, אני מבין – אני מנסה למשוך את הזמן – שיבוא, אלא אם כן ראש האופוזיציה רוצה לנאום.

ראובן ריבלין: יש פה שר תורן.

רוני בר-און: זאת בושה שהכנסת מתכנסת בפגרה והממשלה יורקת בפרצופה והיא לא שולחת שר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אתה ממש מצטט דברים שאמר חבר כנסת שישב בכיסא שלך כאשר הוא היה באופוזיציה.

ראובן ריבלין: אני מבין.

ראובן ריבלין: תשמע, אנחנו פועלים לפי התקנון, ואנחנו קיימנו את הכנסת.

ראובן ריבלין: הממשלה שלחה את השר התורן, שזו חובתה.

ראובן ריבלין: השר המשיב חייב להיות באולם, אחרת אני לא מאפשר לו להשיב.

ראובן ריבלין: עכשיו הדבר תלוי בכם.

ראובן ריבלין: מובן שאני יכול לעשות הפסקה, יכול לחייב את הממשלה.

ראובן ריבלין: אני גם אומר: שר שלא יתייצב בפני הכנסת על-פי הנחייתה של הכנסת – לא נדון בחוקים שהוא יגיש לכנסת.

נחמן שי: מזלזלים.

נחמן שי: מה קרה, הם בחופשה?

נחמן שי: הם בפגרה?

רוני בר-און: – – – מליאה.

רוני בר-און: סגן השר יופיע במקום השר.

רוני בר-און: באמת, יותר טוב שהוא ישב פה – – –

ראובן ריבלין: טוב, חבר הכנסת בר-און, מיצית.

ראובן ריבלין: אבל הבנתי – עכשיו זו לא שעת ביקורת.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים, אנחנו יכולים לעבור לשעת ביקורת.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לכם שאחרי שחבר הכנסת מופז יסיים את דבריו, רבים מחברי קדימה לא יהיו פה.

ראובן ריבלין: הדברים, אלה – – –

קריאות: לא, לא – – –

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אני לא יכול לחייב את כל חברי הכנסת להיות במקום.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי – לא מחייבים אותו.

ראובן ריבלין: הוא כל הזמן נמצא פה, מה אני יכול לעשות?

מגלי והבה: אני יכול לענות לאורי אריאל?

ראובן ריבלין: אותו דבר חבר הכנסת אלדד.

מגלי והבה: אני יכול לענות לאורי אריאל בינתיים?

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, רבותי, השר כהן הגיע.

ראובן ריבלין: הכול ברור.

ראובן ריבלין: הוא היה כל הזמן פה בכלל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, באמת, אנחנו קובעים לפתוח את הישיבה ב-11:00, אנחנו מבזבזים את זמנה של הכנסת ואת זמנם של חברי הכנסת, וגם את זמנו של הציבור, המשווע לשמוע כבר את תשובתך, אבל קודם לכן הוא רוצה לשמוע את אותן טענות ועמדות שרוצה להציג ראש האופוזיציה, יושב-ראש מפלגת קדימה, השר לשעבר מופז.

נחמן שי: – – –

נחמן שי: מצבה הכלכלי המידרדר של מדינת ישראל תחת ממשלת נתניהו

ראובן ריבלין: בבקשה, ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: הצעות לסדר-היום מס' 8794 ו-8795.

רוני בר-און: איציק, אמרנו שיותר טוב – – – באוצר ושניים – – – פחות נזקים היה עושה.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי, רבותי, עכשיו – – –

רוני בר-און: נחמן, הגעת הנה?

נחמן שי: זה מה שאמרתי – – –

ראובן ריבלין: אני מדגיש פעם נוספת שלמרות שמדובר בהצעה לסדר-היום אינני מגביל את ראש האופוזיציה בזמן העומד לרשותו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, על-פי נתוני שירות התעסוקה שפורסמו רק לפני שבוע, 16,084 ישראלים איבדו את מקום עבודתם בחודש יולי האחרון בלבד.

שאול מופז: 16,084 ישראלים הפסיקו לפרנס את משפחתם – 2,154 נשים, 2,295 אקדמאים, 2,035 בעלי מקצועות חופשיים, 945 מנהלות ומנהלים, 2,383 פקידות ופקידים, 2,644 נשות ואנשי מכירות, 2,770 עובדות ועובדי תעשייה ובינוי.

שאול מופז: מספר בלתי נתפס.

שאול מופז: 518 מפוטרים ביום, 21 מפוטרים בשעה.

שאול מופז: עד שאסיים את הנאום מעל בימה זו, אדוני היושב-ראש, יפוטרו ישראלים נוספים מעבודתם.

שאול מופז: אדוני ראש הממשלה, חבל שאתה לא נמצא כאן.

שאול מופז: הם איבדו את מקום עבודתם בגללך ובמשמרת שלך.

שאול מופז: האם אתה רואה אותם, את פניהם, את ילדיהם?

שאול מופז: האם אתה שותף למצוקתם, לדאגה הבלתי-פוסקת שמדירה שינה מעיניהם בלילות מחוסר הוודאות שבהבאת אוכל הביתה, מהכבוד העצמי שנלקח מהם, מהפגיעה האנושה במרקם היחסים בבית, מפירוק משפחות על רקע מצוקה כלכלית?

שאול מופז: האם אכפת לך בכלל?

שאול מופז: כנסת נכבדה, בשביל שר-העל לנושאי כלכלה מדובר רק בסטטיסטיקה, במספרים יבשים ובטבלאות "אקסל"; בלי שמות חלילה, כי לשמות יש פנים.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, יושבים פה בקהל עובדי מפעל "פניציה".

שאול מופז: אני ביקרתי אותם אתמול, ואני שואל, האם ראש הממשלה מודע למצוקתם, לבעיות שלהם, למצב במפעל?

שאול מופז: האם הוא טרח להתעניין?

שאול מופז: 374 עובדים במפעל הזכוכית נמצאים על סף איבוד פרנסתם.

שאול מופז: זה אחד מהמפעלים שהם ספינות הדגל של מדינת ישראל בכל מה שקשור ליצוא.

שאול מופז: ובה בעת הם משלמים משכנתה על בתים צנועים; הם לא חיים בבית מזכוכית שממנו רק משקיפים על המציאות.

שאול מופז: בקרוב לא תהיה להם עבודה.

שאול מופז: חייהם יתנפצו לרסיסים על מזבח האטימות של ממשלת נתניהו.

שאול מופז: אני גם תקווה שאת הדיון החשוב הזה ישדרו הערב בערוצי הטלוויזיה, בין היתר בערוץ-10.

שאול מופז: אני יודע שזה מפריע לראש הממשלה ולשגרת יומו, אבל אני תקווה שערוץ-10 יוכל לדווח גם על פתיחת מושב החורף, אם לא ייסגר עד אז.

שאול מופז: כי זכות הציבור לדעת, אדוני, מה עושה ראש הממשלה בעניין הזה: האם בהוראתו המגעים תקועים?

שאול מופז: האם פיטוריהם הקרובים של 150 עובדי הערוץ מטרידה את מנוחתו או מוסיפה לו נחת?

שאול מופז: איזה אינטרס ראש הממשלה מייצג, את האינטרס הציבורי או את האינטרס האישי שלו?

שאול מופז: בעבור ראש הממשלה אלה מספרים, גרפים ועמודות לשחק אתם ובהם.

שאול מופז: כי בעולם של נתניהו המקרר של מעמד הביניים מלא, המשכנתה כבר שולמה, את מכל הדלק ממלאים בלי חשבון, החינוך באמת חינם, ובכלל, אצל נתניהו החיים פה הם פיקניק אחד גדול ביערות הכרמל.

שאול מופז: על-פי הקונספציה של נתניהו – – –

רוני בר-און: יערות הכרמל כבר נשרפו, אם שכחת.

שאול מופז: על-פי הקונספציה של נתניהו מצבנו לא היה מעולם טוב יותר – גן-עדן של שוטים, ממש ביבי בארץ הפלאות.

שאול מופז: אבל בארץ-ישראל מעמד הביניים כבר לא יודע איזה מכתב יגיע אל סף דלתו ראשון – מכתב הפיטורים או צו-8, או אולי הטלפון מהבנק שמרגע זה לא מכבדים יותר צ'קים, או מחברת האשראי שנגמר הקרדיט ושאי-אפשר לגהץ יותר את הכרטיס.

שאול מופז: כנסת נכבדה, במסיבת התה של ביבי יש 33 קלפי משחק – יש מי שקובע באמת, יש מי שמכונה "מקבל ההחלטות", יש מי שמחסל חשבונות אישיים וסוגר ערוצים, עורף ראשים ומדרדר את ישראל לשפל חסר תקדים בכל היבט ובכל נושא.

שאול מופז: במסיבת התה של ביבי השולחן עמוס בכל טוב והארוחה היא בחינם.

שאול מופז: אין דין ואין בג"ץ.

שאול מופז: דבר לא חסר במסיבת התה של ביבי, הכול מותר.

שאול מופז: תיכף גם יוגש הקינוח.

שאול מופז: למלך אין כתר ולנתינים אין בית.

שאול מופז: עוד מעט גם לא תהיה להם עבודה, גם לא תיק השקעות.

שאול מופז: תכירו, זוהי ביבילנד, ארץ הפלאות של נתניהו, ממלכה מנותקת שכולה אשליה ומנהיגות שכולה הונאה.

שאול מופז: תשדיר התעמולה בשיאו של גל אפל ומסוכן, צונאמי שיתנפץ בוודאות על חופי הארץ הזאת.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, רק לפני שלוש שנים וחצי נשא ראש הממשלה בנימין נתניהו את נאומו הכלכלי הראשון לקדנציה הנוכחית, נאום ההונאה הראשון בקדנציה ארוכה שכולה הונאה אחת גדולה ועבודה בעיניים.

שאול מופז: אז הוכתר ביבי לאיש המשפיע ביותר על המשק הישראלי.

שאול מופז: התואר, אגב, נכון – ביבי באמת משפיע גם היום, המשפיע ביותר לרעה.

שאול מופז: נתניהו הבטיח לכולנו מהפכה חברתית, לא פחות.

שאול מופז: נתניהו יודע להבטיח, יש לו תנועות ידיים כאלה של מבטיחן וקריצה כזאת שיכולה למכור רהיטים אפילו למפוטר שהרגע איבד את ביתו, כי גם אבדה הבושה.

שאול מופז: נתניהו באמת יודע להבטיח, אבל ביבי לא יודע לקיים.

שאול מופז: כמעט ארבע שנים נתניהו מבטיח – הבטחות וססמאות ריקות מתוכן, אשליות של ניהול כלכלי נבון ואחראי, על חוסן כלכלי שמזמן אבד, על נתוני אבטלה פיקטיביים, על השקעות זרות שמזמן ברחו מפה.

שאול מופז: הכול להטוטים חשבונאיים, משחקי לשון, הפקות במיליוני שקלים, כמו הסוחר בשוק – קנה היום, שלם מחר, יהיה בסדר, תאמין לי, לי זה עולה יותר.

שאול מופז: אדוני ראש הממשלה, לנו זה עולה המון.

שאול מופז: אני מבקש לשאול את ראש הממשלה מעל דוכן זה היכן הסתתרה האמת עד היום.

שאול מופז: האם סונוורנו על-ידי נתניהו ושר אוצרו המהנהן?

שאול מופז: השקל חזק, הבורסה הכי יציבה, שיעורי הצמיחה מהגבוהים והיציבים בעולם, הנדל"ן שומר על ערכו, הבלימה, הצמיחה, הורדת האבטלה, זרם ההשקעות הזרות המציף אותנו – לאן כל זה נעלם, אדוני ראש הממשלה?

שאול מופז: האם היה באמת, או רק השקו אותנו במי חלומות מתוקים, וכעת נוגסים בנו ומלעיטים אותנו השכם והערב בחדשות כלכליות שטעמן מר כלענה?

שאול מופז: אדוני ראש הממשלה, אירלנד משלמת מחיר כלכלי על מדיניות שגויה, שאותה גם אתה אימצת.

שאול מופז: האם תוכל להסביר לנו איזה שינויים שקלת לבצע בתיק ההשקעות שלך?

שאול מופז: האם ויתרת על המניות הישראליות?

שאול מופז: האם רצית להעתיק השקעות מכאן לחו"ל?

שאול מופז: מה יקרה לערך המטבע שלנו תחת מדיניותך, והאם שוב נחיה בחסדו של הדולר האמריקני?

שאול מופז: כנסת נכבדה, נתניהו הבטיח לתת הזדמנות לזוגות הצעירים.

שאול מופז: נתניהו הבטיח לחיילים משוחררים ולצעירים בכלל להשיג דירה מבלי שישעבדו את חייהם למשכנתה או שיחיו עם ההורים.

שאול מופז: אלו מילותיו שלו: נפעל לשוויון צודק בנטל.

שאול מופז: נשנה את שיטת הממשל.

שאול מופז: שתי מדינות לשני עמים.

שאול מופז: ועדת-טרכטנברג.

שאול מופז: איך אומרים, הבטחות כמו חול, ולעם אין מה לאכול.

שאול מופז: כנסת נכבדה, הדבר המפליא הוא שנתניהו בארץ הפלאות גם חושב שהוא קיים את ההבטחות.

שאול מופז: הוא באמת מאמין שהיום טוב פה יותר משהיה אי-פעם.

שאול מופז: הוא אפילו עשה איזה סרט, קמפיין תעמולה מבית היוצר של ביבי הפקות ואחיזת עיניים, הפקת ענק, תקציב של מיליונים.

שאול מופז: אז ביבי הבטיח.

שאול מופז: להבטיח, אמרנו, הוא יודע.

שאול מופז: הבטיח הזדמנות לחיילים משוחררים וערק לצד המשתמטים.

שאול מופז: הבטיח דירה זולה לזוגות צעירים ולא נתן להם דבר.

שאול מופז: במקום צעירים אמיתיים שלא קיבלו דבר, שכר תמורת 10,000 שקלים משפחה, הציב מאחוריה בית מפלסטיק וצילם אותה לקמפיין ההונאה שהפיק.

שאול מופז: האמת, שאני מבין את הזוג הצעיר.

שאול מופז: 10,000 שקלים זה הרבה מאוד כסף, מספיק כדי לשלם בעבור שלושה חודשים לגן עם עודף קטן לדלק ולמצרכים.

שאול מופז: בשביל ביבי זה כסף קטן – ארוחת חינם; לזוגות הצעירים זה הרבה כסף.

שאול מופז: שמעתי השבוע את הטוענים כי לא מדובר בגל צונאמי של פיטורים.

שאול מופז: אני אומר לכם, רבותי חברי הכנסת, חברי ממשלת ישראל, לפנינו גל צונאמי של פיטורים המוניים.

שאול מופז: אחרי החגים רבבות משפחות ימצאו את עצמן ללא פרנסה, מול שוקת שבורה, ועם הוצאות מחיה הולכות וגדלות שפוגשות ארנק ריק.

שאול מופז: אדוני ראש הממשלה, מי יכול היום להמשיך ולספוג את עליית מחירי מוצרי היסוד, את מחירי הדלק המאמירים?

שאול מופז: שוב אתה חודר לאותם כיסים.

שאול מופז: שוב מעמד הביניים, שוב זוגות צעירים.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חמורה לא פחות המחשבה שהממשלה הרעה הזו מתכננת לנו הסחת דעת הרחק מגבולות ישראל.

שאול מופז: הקריאות נשמעות למרחוק, המוטיבציה בשמים וההפחדה בעיצומה.

שאול מופז: האסטרטגיה ברורה – אם נמות מפחד לא נמות מרעב.

שאול מופז: אדוני ראש הממשלה, חברי ממשלת ישראל, העם ממתין לתשובות הגיוניות, אמיצות, ולשם שינוי גם אמיתיות.

ראובן ריבלין: רבותי, זה ממש – האולם לא מלא, אז כל אמירה – בבקשה.

שאול מופז: מאסנו ברפיסות מנהיגותית שמייצרת פניקה, חיל ורעדה.

שאול מופז: לשם שינוי אמור אמת – בביטחון, בכלכלה, בבריאות, בתעסוקה, בחינוך וברווחה.

שאול מופז: לעם הזה עוצמה וחוזקה ויכולת לקבל החלטות בבוא יום הבוחר.

שאול מופז: למעלה מרבע מתקציב המדינה מופנה היום לגחמות הפחד ולמסע ההפחדה של ראש הממשלה.

שאול מופז: רבע מתקציב המדינה הולך לתעמולת פחד ולחשבונות סקטוריאליים במקום ליצירה, חינוך, בריאות ותעסוקה.

שאול מופז: אדוני ראש הממשלה, את מה שלא הצלחת לעשות בשלוש שנים וחצי, לא תצליח לעשות גם בקדנציה נוספת.

שאול מופז: המשמרת שלך תמה.

שאול מופז: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לראש האופוזיציה, חבר הכנסת שאול מופז.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת – לא, כבוד השר, אתה תשיב אחרי מגלי והבה.

אחמד טיבי: סוף-סוף אתם מחזירים לנו משהו, החזיר לי את העט.

אחמד טיבי: פעם ראשונה, אירוע היסטורי.

ראובן ריבלין: כי העט שלך.

אחמד טיבי: גם מה שנלקח מאתנו הוא שלנו.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, השר שמחון, סגן השר כהן, חברי חברי הכנסת, יש לי המון מה לדבר על נושא הכלכלה והאבטלה והממשלה, וכל מה שצריך בסוגיה הזאת, אבל אני החלטתי היום לדון על בעיה לא פחות חשובה, אדוני היושב-ראש, ואני שמח שאתה נמצא כאן כי אתה מכיר אותה – הסוגיה של חיבורי החשמל בדאליה ועוספיא – איך שאומר אחמד טיבי, עספיא.

מגלי והבה: וזאת כיוון שהסוגיה הזאת הגיעה לממדים שהרשות המקומית שובתת, ראש הרשות ותושבי דאליה כבר שלושה שבועות כאן.

מגלי והבה: אני יכול להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אני יכול כבר לעשות עבודת דוקטורט על הסוגיה הזאת של חיבורי החשמל בדאליה ועוספיא.

מגלי והבה: לצערי הרב, אחרי כל השנים האלה אנחנו הודענו לנשיאות הכנסת וביקשנו שיבואו לכאן, או שתהיה לנו התייחסות, כיוון שנקבעו הנושאים מראש, שיהיו לנו תשובה והתייחסות לסוגיה הזאת.

מגלי והבה: כשאני מסתכל על המערכת הכללית של הבעיה הזאת, אנחנו רואים שיש כאן בעיה מתגלגלת, בעיה שיכולה להביא, והביאה, לאסונות, בעיה שמביאה לכך שהאוכלוסייה הדרוזית, בעיקר בכרמל, לא תוכל להמשיך לשבת בשקט.

מגלי והבה: יזמתי והבאתי את הסוגיה הזאת לפני שלוש שנים לוועדות השונות.

מגלי והבה: היה דיון בוועדת הפנים.

מגלי והבה: נכחו בדיון המשנה למנכ"ל משרד הפנים וכל הפקידות הבכירה, גם של משרד המשפטים.

מגלי והבה: ביצענו דיון בוועדת הכלכלה, עשינו דיון בוועדת ביקורת המדינה.

מגלי והבה: קודם דיברת, אדוני, על איחור לישיבה של השרים ושל הממשלה, שלא מגיעים בזמן.

שלום שמחון: הגעתי בזמן.

ראובן ריבלין: השר שלום שמחון היה פה.

מגלי והבה: השר שמחון, אם אתה מייצג את הממשלה אז מצבך חמור ביותר, כי זאת ממשלה שצריך להעיף אותה מהר, להזיז אותה מן העולם הזה, כי אתם לא קשובים לאוכלוסייה ולא לצרות של האנשים.

מגלי והבה: שלוש וחצי שנים אנחנו מציגים בעיה.

מגלי והבה: 1,333 בתים בעוספיא ודאליה לא מחוברים לחשמל.

מגלי והבה: משפחת כיוף קיפחה את חייה – וכי למה?

מגלי והבה: כי שר הפנים – ועדות התכנון והבנייה לא מאשרות תוכניות.

מגלי והבה: הם רוצים שנגור על הירח.

מגלי והבה: הם רוצים שלא נהיה אזרחים.

מגלי והבה: הם רוצים להצר לנו את החיים, זה מה שרוצה הממשלה הזאת.

מגלי והבה: ואני יכול להסתכל בעיני כל השרים שנמצאים ולא נמצאים, כולל ראש הממשלה.

מגלי והבה: הבעיה הזאת ניתנת לפתרון, הסחבת הזאת אין לה מקום.

מגלי והבה: האוכלוסייה הזאת לא תסבול יותר.

מגלי והבה: אנחנו הילד הטוב של המדינה, אדוני היושב-ראש.

מגלי והבה: אנחנו אלה שעושים את החובות יותר טוב – לא רוצה להיות יותר טוב מאחרים, לפחות לא פחות מאף אחד אחר.

מגלי והבה: 1,333 הבתים נמצאים במסגרת תכנון, מה הבעיה לחבר אותם חיבור זמני לחשמל?

מגלי והבה: אני זוכר את שרון, ראש הממשלה, שקיבל החלטות; אני זוכר שרים אחרים שקיבלו והוציאו תקנות ופתרו בעיות.

מגלי והבה: יש לי תחושה – וכואב לי, כי אני בדרך כלל נלחם לזכותה של המדינה הזאת יותר מכל אזרח אחר – שהאנשים והמדינה, היא אוהבת רק את עצמה וחלק אחד מהאוכלוסייה שלה.

מגלי והבה: היתה השרפה בכרמל, לצערי הרב.

מגלי והבה: בנו בתים בבית-אורן, בתוך חודשיים חיברו אותם לחשמל.

מגלי והבה: לא שאלו, לא על תוכניות מיתאר, לא על תכנונים, לא על דרך.

מגלי והבה: מה יגידו לאותם אנשים, אנשי עוספיא ודאליה, שנוסעים לחיפה, מסתכלים – יש בתים מחוברים לחשמל בבית-אורן, אצלם לא.

מגלי והבה: מה אתם רוצים?

מגלי והבה: הממשלה היא הכתובת.

מגלי והבה: נכון, אדוני, כשישבת באופוזיציה אני יודע כמה סייעת, אתה באופן אישי.

מגלי והבה: היום כל חברי הכנסת, הדרוזים בעיקר, מותקפים על-ידי האוכלוסייה שלהם – אתם לא מביאים לנו פתרונות.

מגלי והבה: אנחנו לא יכולים לשמוע כל הזמן את השקרים של משרדי הממשלה.

מגלי והבה: אני שמעתי את שר הפנים שעמד פה ואמר: הבעיה לא אצלי, לכו לשר המשפטים.

מגלי והבה: ישב כאן שר המשפטים – והיושב-ראש היה פה – אומר: מה אתם רוצים ממני?

מגלי והבה: אז אולי נפנה לממשלה אחרת.

מגלי והבה: הבעיה הזאת עולה וחוזרת.

מגלי והבה: אני דיברתי הבוקר עם הממונה על המחוז – חמש תוכניות במקביל, תוכניות שעובדים עליהן אבל לא סיימו אותן ואולי יסיימו אותן בעוד שנתיים.

מגלי והבה: הבעיה היותר חמורה, שקרוב ל-4,000 בתים – שמע, אדוני היושב-ראש – בתוך היישובים האלה, אף אחד לא שאל במשך השנים.

מגלי והבה: חיברו אותם לחשמל, אין להם תוכניות, הם לא חלק מתוכניות – לא המיתאר, לא הפנימיות ולא החיצוניות ולא המתוכננות.

מגלי והבה: אומרים להם היום: עכשיו תעשו תוכניות.

מגלי והבה: הם רוצים שכל אזרח ישלם היטל השבחה וישלם אגרות, שזה קרוב ל-50,000–60,000 ש"ח למשפחה.

מגלי והבה: אז אם נרדמו בשמירה, איפה האחריות של הממשלה?

ראובן ריבלין: איך באמת חיברו אותם לחשמל בלי טופס 4?

מגלי והבה: זאת השאלה הגדולה.

ראובן ריבלין: הנה, יושב פה גם ראש העיר – – –

מגלי והבה: זאת השאלה הגדולה, כי גם ועדת התכנון שאמורה לטפל ביישובים, גם היא פישלה.

מגלי והבה: היא דאגה לתת, לפעמים, אישורים פיקטיביים.

ראובן ריבלין: זה לא טוב.

מגלי והבה: ולפעמים נתנה אישורים-לא-אישורים, והיום האוכלוסייה בבעיה.

מגלי והבה: צריך להגיד את האמת.

מגלי והבה: אבל כשבעיה מתחילה להיות בעיה רצינית ואקוטית, איפה הפתרונות?

מגלי והבה: אז היה אצלנו המשנה למנכ"ל של משרד הפנים בוועדת הכספים, וחייבנו אותם שלא נעביר תקציבים למשרד הפנים עד שלא יביא פתרונות.

מגלי והבה: והבטיח פתרונות, אבל לצערי הרב, עד היום הזה, אדוני היושב-ראש, אין פתרון.

יצחק כהן: מה הסיבה?

מגלי והבה: אה, יש פתרון.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: מה הסיבה?

מגלי והבה: מה הסיבה?

מגלי והבה: כי משרד הפנים, היועץ המשפטי והיועץ המשפטי של משרד המשפטים לא מוכנים לוותר על הטעויות שלהם, להביא לאוכלוסייה הזאת תקנות שיאפשרו חיבור זמני עד שמשרד הפנים וועדות התכנון יואילו בטובם ויסיימו את תוכניות המיתאר.

מגלי והבה: דרך אגב, כשאני מדבר זה לא רק בעיה של עוספיא ודאליה.

רחל אדטו: זו לא רק בעיה – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אדטו, אל תטעי.

ראובן ריבלין: הבעיה הזאת היתה גם כשאני הייתי – – –

רחל אדטו: הסכמתי שבחריש – – –

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לכם, הבעיה היא הרבה יותר אקוטית – בכל האוכלוסייה, בכל היישובים.

מגלי והבה: עשרות בתים לא מחוברים לחשמל.

מגלי והבה: אז עשינו את התכנון, שילמנו את המוטל עלינו, הגשנו תוכניות מיתאר, ומחכים.

מגלי והבה: להגיד לך עוד סוד, אדוני היושב-ראש?

מגלי והבה: שאני מתפלא.

מגלי והבה: שאלתי שאילתא את שר הפנים: מה קורה בוועדות התכנון והבנייה של מחוז הצפון?

מגלי והבה: ארבעה קציני מחוז ממלאי-מקום יושבי-ראש ועדות.

מגלי והבה: איפה נשמע כדבר הזה?

מגלי והבה: במקום למנות אנשי מקצועי שיבואו ויפתרו בעיות.

יצחק כהן: אני דבר אחד לא מבין: איך בנו בלי תוכניות?

מגלי והבה: איך בנו בלי תוכניות?

מגלי והבה: כי אנשים רוצים לגור.

מגלי והבה: איפה יגורו?

נחמן שי: זה בכל המגזר.

מגלי והבה: אני מעלה סוגיה שמחייבת פתרון, ואני אומר לך, היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שי, לך לא היתה ההזדמנות, כי עוד לא נבחרת לכנסת, להיות שר בממשלות האלה.

ראובן ריבלין: ממשלות של כולנו, של כולנו.

מגלי והבה: אני מציע – הנה, אני רוצה לראות את הקואליציה.

מגלי והבה: אולי הבחירות יוקדמו אז תהיו יותר ככה קשובים לאזרחים, כי תרצו את הקולות שלהם – להקים ועדת חקירה פרלמנטרית, להביא אותם שרים, אותם משרדי ממשלה, להביא אותם לדין הציבור.

מגלי והבה: לא יכול להיות שהם לא יבצעו את המשימה שלהם, כי האזרחים עשו את כל המוטל עליהם, במיוחד בשכונות האלה שאני מדבר עליהן.

מגלי והבה: מוכנים לכל פתרון.

מגלי והבה: אבל כשאנחנו מדברים על מערכת רקובה, החל מוועדות התכנון – ואני לא אומר שהרשויות כולן, אתה יודע – – –

ראובן ריבלין: את הדברים האלה אמרתי לשר הפנים בר-און, את מה שאתה אומר.

מגלי והבה: כן, אני זוכר.

מגלי והבה: אבל לא יכול להיות, אי-אפשר למתוח אוכלוסייה יתר על המידה, שאנחנו נגיע למצב – אנחנו היום מותקפים על לא עוול בכפנו, אנחנו היום צריכים להסביר לאוכלוסייה, שהיא שובתת כאן, וזה עוד אות אזהרה שיכולה להיות הפגנה הכי גדולה שתוכל להיות.

מגלי והבה: והיום כל אמצעי התקשורת פשוטים, והרשתות החברתיות, ואפשר.

מגלי והבה: האחריות שצריכים לגלות שר הפנים, ראש הממשלה, שר המשפטים – יש פתרון אחד, או על-ידי שינוי התקנון ולהוציא תקנות זמניות לחיבור זמני לחשמל, זו אפשרות אחת, או הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

מגלי והבה: הצעתי את זה, אמרתם: תמתינו עם הוועדות.

מגלי והבה: אבל מתברר שוועדות הכנסת – אפשר להוציא ספר של פרוטוקול שלם על הנושא הזה ושום דבר לא מתקדם; או שתחליטו: נעשה עצמאות, מדינה בתוך מדינה, כל אחד יעשה מה שהוא רוצה.

מגלי והבה: אם זאת הכוונה של הממשלה, אנחנו יודעים.

מגלי והבה: אנחנו כבר יש לנו, אנחנו אפילו לא צריכים צבא.

מגלי והבה: אנחנו מיומנים היטב, גם להגן על עצמנו – – –

ראובן ריבלין: נא לסכם.

מגלי והבה: אני מסכם ואני אומר, אדוני היושב-ראש, שר הפנים, שר המשפטים, חייבים לשנות את התקנות, חייבים להביא לפתרון הסוגיה של התכנון בתוך הרשויות האלה, ולא לדרוש מאנשים שבנו לפני 30 שנה אגרות והיטלים, מה שדורשים ב-2012, דבר שאי-אפשר לעמוד בו.

ראובן ריבלין: נדמה לי שיש דרך הרבה יותר פשוטה – לסיים את הדיונים בצורה חיובית בוועדות המחוזיות.

ראובן ריבלין: אלה דברים שהיו אומרים לך שרים מכל – הרי אנחנו כפופים לחוק.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שבו – – –

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני יודע – –

ראובן ריבלין: אני מבין את המצוקה ואני יודע כמה – – –

מגלי והבה: – – אני יודע כמה כואב לך וכמה אתה – – –

ראובן ריבלין: צריך לסיים את תוכנית בניין ערים.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: למי לדבר, לכיסאות הריקים?

מגלי והבה: תגיד לי למי לדבר.

מגלי והבה: לאן ללכת?

מגלי והבה: לאן?

מגלי והבה: תגיד לי.

מגלי והבה: אני נבחר ציבור, מייצג מפלגה גדולה, ואנחנו לא מצליחים להביא פתרון לסוגיה הזאת.

ראובן ריבלין: הרבה שנים כבר.

מגלי והבה: מישהו רוצה לבחון אותנו?

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אז אני אומר, הנה, השרים שנמצאים – השר שמחון וגם סגן השר – תעבירו את המסר לראש הממשלה ולשר הפנים, שלא יבחנו את העדה הדרוזית, כי ידנו תהיה על העליונה תמיד.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה.

ראובן ריבלין: כבוד השר יצחק כהן ישיב על שתי ההצעות שכותרת נושאן היא אותו דבר אבל הן דנות בשני נושאים שונים.

ראובן ריבלין: בבקשה, השר יצחק כהן, סגן שר האוצר, לעלות ולהשיב.

יואל חסון: השר כהן, תמיד שולחים אותך לספוג את כל האש; למה אתה מוכן לעשות את זה?

נסים זאב: אבל למה ההסתה של המגזר הדרוזי נגד הממשלה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, מזל טוב לחתונת בנך, רק שלשום, ואתמול היו שבע ברכות.

ראובן ריבלין: אדוני ימתין, ינוח מעט, חצי שעה, שעה.

נסים זאב: – – – עכשיו, אדוני.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: נא לא להפריע לסגן שר האוצר.

ראובן ריבלין: בבקשה, השר כהן.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, רק להתייחס בכמה מלים לנושא שהעלה ידידי, חבר הכנסת מגלי והבה.

יצחק כהן: אף אחד לא רוצה לקפח את העדה הדרוזית.

יצחק כהן: אל תלך לכיוון הזה, זה לא נכון.

יצחק כהן: שיבוא לפה נחמן שי ויגיד: תחברו אותם בניגוד לחוק, אני חושב שישמעו לו אולי.

יצחק כהן: אבל אף אחד – – –

יואל חסון: תעשו תוכנית מיתאר, אל תחברו אותם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יצחק כהן: אם אתה כזה גיבור, לך תעשה את זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת – – –

יצחק כהן: לך תשכנע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, הנמרצות שלך ברגע שעולה איש הממשלה – אני ראיתי שהתנהגת יפה מאוד – –

יצחק כהן: זה הדבר האחרון של הממשלה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: – – כשחבריך דיברו.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אין לי ספק בכלל.

יצחק כהן: וכפי שאמר הרב נסים – – –

ראובן ריבלין: אתה צריך להתרגל לשמוע גם דברים שאתה לא מסכים אתם.

ישראל חסון: אבל אי-אפשר לתרץ – – –

ראובן ריבלין: הוא עכשיו משיב לחבריכם.

יצחק כהן: בדרך לכאן נסים זאב שאל אותי מה קורה כשיהודי בונה מרפסת בניגוד לחוק.

יצחק כהן: יושב פה ראש עיר, הוא יגיד לכם מה קורה אתו.

יואל חסון: אבל יש לו תוכנית מיתאר.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת – – –

יצחק כהן: אם אין תוכנית מיתאר אז אתה בונה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת – – –

יואל חסון: אז יעשה תוכנית מיתאר.

יואל חסון: לא מגיעה לו תוכנית מיתאר?

יצחק כהן: אז קום תגיש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

יצחק כהן: קום תגיד שאתה פורע חוק.

יצחק כהן: תעלה, תגיד: אני פורע חוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: – – –

יצחק כהן: קום, תגיד את זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, היו כמה שרי פנים לפני כן שלא הצליחו לעשות.

יואל חסון: – – –

יצחק כהן: גם מאיר שטרית.

יצחק כהן: אתה יודע מה?

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: עזוב.

ראובן ריבלין: אז מגלי והבה אמר, אתה חושב שלא הבינו אותו?

יצחק כהן: מאיר שטרית, הוא מקדימה.

ראובן ריבלין: לא הבינו אותו?

יצחק כהן: סליחה, חסון, מאיר שטרית בקדימה?

יצחק כהן: היה שר הפנים?

יצחק כהן: מגלי, מאיר שטרית, חבר הסיעה שלך, היה שר פנים.

יצחק כהן: הוא פתר לכם את הבעיה?

רוחמה אברהם-בלילא: אבל שלוש וחצי שנים – – –

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: אה, הבנתי.

קריאות: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אבל שלוש וחצי שנים עברו מאז – – –

ראובן ריבלין: תודה.

יצחק כהן: סליחה, הבעיה היא בעיה.

יצחק כהן: הבעיה היא בעיה חוקית, וראש עיר יפתור אותה.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי, מגלי והבה – –

יצחק כהן: אל תיקחו את זה לשם.

יצחק כהן: חוץ מזה, מגלי – – –

ראובן ריבלין: – – דיבר באופן חופשי, והוא מנסה לענות לו.

ראובן ריבלין: לא צריך להסכים למה שהוא אומר.

יצחק כהן: – – – יחסית – – –

רחל אדטו: – – –

יצחק כהן: אף אחד לא מקפח את הדרוזים.

יצחק כהן: אוהבים אותם.

יצחק כהן: מחבקים אותם.

ישראל חסון: שב ואל תעשה כלום.

ישראל חסון: לפניך לא עשו.

ישראל חסון: איזה מין תשובה זו?

יצחק כהן: לא שמעתי מה שאתה אומר כי אני באמצע הדיבור.

יצחק כהן: אתה מתפרץ לתוך דברי.

יצחק כהן: חכה שאני אגמור את – – –

ישראל חסון: – – –

יצחק כהן: תמתין.

ישראל חסון: איזה מין תשובה זו?

יצחק כהן: תמתין.

יצחק כהן: מה – אתה מסוגל לעשות את זה?

ישראל חסון: כן.

יצחק כהן: תעשה את זה.

ישראל חסון: – – –

יצחק כהן: לך תגיד: אני פורע חוק, אני עושה את זה.

יצחק כהן: קום.

יצחק כהן: קום.

יצחק כהן: תהיה אמיץ.

ישראל חסון: תחוקק חוק.

יצחק כהן: קום תגיד: אני פורע חוק, אני עושה את זה.

יצחק כהן: נו.

ישראל חסון: אני מוכן לעשות את זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת – – –

יצחק כהן: די, די.

יצחק כהן: תעשו לי טובה, חבר'ה.

ראובן ריבלין: תאמין לי שכל השרים – – –

ישראל חסון: – – –

יצחק כהן: די.

ישראל חסון: אני אעשה לך – – –

יצחק כהן: די.

ראובן ריבלין: כל השרים, התשובות שלהם – – –

יצחק כהן: אתה לא תעז לעשות את זה.

יצחק כהן: אתה לא תפרע חוק.

ישראל חסון: אני לא אומר שאפרע חוק – –

יצחק כהן: זה מה שאתה מציע.

ישראל חסון: – – אחוקק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת – כבוד השר, אם אתה רוצה להתווכח אתם אני אעשה הפסקה, תתווכחו.

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה להשיב להם אני – – –

ישראל חסון: – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מספיק.

ראובן ריבלין: אין יותר הפרעות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: יש הרבה נושאים שהעלה חבר הכנסת מופז, שכדאי שיענו עליהם.

יצחק כהן: ואני אענה עליהם.

ראובן ריבלין: כן.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מופז, המשבר הכלכלי העולמי שפרץ בסוף 2008 מורגש עדיין במרבית הכלכלות בעולם.

רוני בר-און: הוא פרץ ב-2007.

יצחק כהן: קצבי הצמיחה בכלכלות המפותחות טרם התאוששו, וגם בכלכלות המתפתחות, דוגמת סין, שיעור הצמיחה שנרשם בשנים האחרונות נמוך מקצב הצמיחה טרם המשבר.

יצחק כהן: מנגד – אולי לא ינעם לכם לשמוע את זה, אבל תשמעו – בישראל נרשמה התאוששות מהירה וקצב צמיחה גבוה.

רוני בר-און: לפני – – –

יצחק כהן: בשנים האחרונות מגמה זו נמשכת – גם ב-2012, מר בר-און – שבה למרות – –

רוני בר-און: – – – 2007.

יצחק כהן: – – התמתנות מסוימת בקצב גידול – – –

ראובן ריבלין: לא יכול להיות.

ראובן ריבלין: תשמע, אתם לא סומכים – מופז דיבר בצורה, עם משנה מסודרת, ועכשיו עונה השר.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שכל מלה שהוא יאמר, יהיה מישהו שיקפוץ.

רוני בר-און: זה ברור.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם – – –

יצחק כהן: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יואל חסון: זה תיקון היסטורי שהמשבר – – –

ראובן ריבלין: בסדר, אז אחרי זה – – –

יצחק כהן: אבל – רוני בר-און, גם בזכותך, אבל בעיקר בזכות ד"ר שטייניץ, בישראל נרשמו התאוששות מהירה וקצב צמיחה גבוה יחסית.

יואל חסון: ד"ר שטייניץ – דוקטור לפילוסופיה, כן?

יואל חסון: ד"ר שטייניץ – – –

ראובן ריבלין: לא יכול להיות, רבותי, הוא לא הספיק להוציא שתי מלים מהפה.

ראובן ריבלין: אדוני השר – –

יואל חסון: כאילו הוא דוקטור לכלכלה או משהו – – –

ראובן ריבלין: – – אני מבקש באופן יוצא דופן לא לפנות – לענות – – –

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, אני מודיע לך, לא אוכל לסבול את זה.

ראובן ריבלין: אי-אפשר.

ראובן ריבלין: זה דבר בלתי הגיוני.

יצחק כהן: טוב, אני אתחיל מההתחלה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יצחק כהן: בשביל הציבור בישראל, שלא שמע בגללכם.

קריאה: – – – הדרוזים.

יצחק כהן: אולי תעשה הפסקה לחמש דקות?

ראובן ריבלין: לא, אתה תדבר עכשיו.

ראובן ריבלין: אם אתה לא תדבר אליהם – –

יצחק כהן: ד"ר ליפשיץ – – –

ראובן ריבלין: – – אם לא תתווכח אתם, אני אדאג – – –

יצחק כהן: ד"ר ליפשיץ, אם אתה שומע אותי, נא לספק – –

ראובן ריבלין: לא יפריעו לך.

יצחק כהן: – – "ריטלין".

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: המשבר הכלכלי העולמי שפרץ בסוף 2008 – –

רוני בר-און: 2007.

יצחק כהן: – – מורגש עדיין במרבית הכלכלות בעולם.

יצחק כהן: קצבי הצמיחה בכלכלות המפותחות טרם התאוששו, וגם בכלכלות המתפתחות, דוגמת סין, שיעור הצמיחה שנרשם בשנים האחרונות נמוך מקצב הצמיחה טרם המשבר.

יצחק כהן: מנגד, בישראל נרשמו התאוששות מהירה וקצב צמיחה גבוה יחסית בשנים האחרונות.

יצחק כהן: מגמה זו נמשכת גם ב-2012, שבה למרות ההתמתנות בקצב גידול התוצר, צמחה הכלכלה הישראלית בקצב מהיר מאשר בארצות-הברית, או מכלכלות גוש היורו.

יצחק כהן: קצבי הצמיחה, אדוני היושב-ראש, שנרשמו בשני הרבעונים הראשונים של 2012 הינם עקביים עם תחזית המקרו שהוצגה לוועדת הכספים במחצית השנייה של 2011, אשר לפיה יצמח התוצר בישראל ב-3.2%.

יצחק כהן: נוסף על קצב הצמיחה המהיר יחסית של התוצר, נרשמו התפתחויות חיוביות גם בשוק העבודה.

יצחק כהן: החל משנת 2009 נוספו למשק הישראלי כ-360,000 משרות.

יצחק כהן: גידול זה התבטא בעלייה של 330,000 במספר המועסקים ו-30,000 במספר המשרות הפנויות.

יצחק כהן: שיעור האבטלה נמצא כעת ברמה נמוכה, מנקודת מבט היסטורית, ונרשמה עלייה ניכרת בשיעורי ההשתתפות.

יצחק כהן: שיעור ההשתתפות, אדוני היושב-ראש, שעמד על 59.5% בשנת 2003, עלה באופן מתמשך עד לרמה של 63.5% ביוני 2012.

יצחק כהן: עם זאת, חייבים לומר, משבר אפשרי בגוש היורו עלול להוביל למיתון עולמי נוסף.

יצחק כהן: המציאות הכלכלית מחייבת משום כך התנהלות פיסקלית אחראית, זאת לאור ההתפתחויות באירופה, שם הגיעה יוון להסדר חוב, וקיים חשש לגבי יכולת החזר החוב של כמה מדינות נוספות.

יצחק כהן: כתוצאה מהמשבר, ירדו הכנסות המדינה ממסים, וכפועל יוצא מכך זינק הגירעון התקציבי ל-5.2% מהתוצר בשנת 2009.

יצחק כהן: ההתאוששות המהירה של הכלכלה הביאה לגידול מהיר בהכנסות ממסים.

יצחק כהן: נרשמה ירידה של הגירעון בשנת 2010 ל-3.7%.

יצחק כהן: אולם ההאטה בגידול ההכנסות ממסים, שהחלה ברבעון השני של שנת 2011, עם האטת הצמיחה של המשק, הובילה לירידה שולית בלבד בגירעון בשנת 2011, ל-3.3%.

יצחק כהן: בשנת 2012, לאור המשך הצמיחה המתונה בהכנסות ממסים, קיים חשש שללא פעולה אקטיבית מצד הממשלה, עלול הגירעון לחזור, ואף לחצות את שיעור ה-4% מהתוצר, רחוק מיעד הגירעון של 2%, שנקבע לשנת 2012.

יצחק כהן: בעקבות ההכנסות הנמוכות ממסים והגירעון הגבוה בשנת 2012, החליטו ראש הממשלה ושר האוצר לתקן את תוואי הפחתת הגירעון ולקבוע כי תקרת הגירעון בשנת 2013 תעמוד על 3%, במקום 1.5%, ותרד בהדרגה ל-1.5% מהתוצר בשנת 2019.

יצחק כהן: לאור המחסור בהכנסות המדינה ממסים בשנת 2012, והמחסור הצפוי בשנת 2013, לשם שמירה על יציבות הכלכלה הישראלית והאמינות הפיסקלית של ממשלת ישראל, נדרשה הממשלה לפעול באחריות ולבצע צעדים מספר – בין השאר, על-ידי העלאת המע"מ בנקודת אחוז אחת – שיגדילו את היקף ההכנסות לשם צמצום הגירעון לשנת 2012, לשם עמידה בתקרת הגירעון שנקבעה לשנת 2013.

יצחק כהן: אם לא יתבצעו הפעולות כאמור, קיים חשש שרמות הגירעון יגבילו את יכולת התגובה של הממשלה במקרה של משבר כלכלי נוסף, חלילה.

יצחק כהן: מס ערך מוסף, אדוני היושב-ראש, הינו מס עקיף המוטל על כלל המוצרים והשירותים ועל כל הצרכנים במשק.

יצחק כהן: המס נכלל במחיר הסופי לצרכן.

יצחק כהן: פשטותו ויעילותו של חוק המע"מ באות לידי ביטוי בכך שנשמר עקרון אחידות המס.

יצחק כהן: כל העלאת נקודת אחוז במע"מ מוסיפה להכנסת המדינה 4.4 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: יעילות תפעולית והיעדר השפעה על התנהלות המשק – להבדיל ממסים ישירים, אשר להם השלכות כבדות על השקעות בשוק העבודה – הופכים את מס ערך מוסף לכלי פיסקלי דומיננטי ויעיל לא רק בישראל, אלא גם בעולם כולו, במיוחד בתקופה זו של האטה כלכלית.

יצחק כהן: ולראיה, רק לאחרונה הועלה שיעור המע"מ בגרמניה בשתי נקודות אחוז.

יצחק כהן: ראוי להדגיש כי בשיווי המשקל החדש שנקבע בשוק המוצרים, לא תמיד ההעלאה באחוז בשיעור המס מתגלגלת כולה לצרכן.

יצחק כהן: לעתים קרובות המחיר עולה בפחות משיעור העלאת המע"מ, ולעתים לא משתנה כלל.

יצחק כהן: גובה ההשפעה על כל מוצר פרטני תלוי בגמישות הביקוש למוצר עצמו.

יצחק כהן: אומנם נכון שמס ערך מוסף נתפס כמס רגרסיבי הפוגע לכאורה יותר בעניים, אולם במונחים כלכליים אבסולוטיים, הרי שהעשירונים העליונים, שצריכתם גבוהה יותר באופן ניכר, משלמים את רוב המע"מ.

יצחק כהן: כסף זה, ראוי לזכור, משמש את הממשלה כדי לתמוך בעשירונים התחתונים, למשל במס הכנסה שלילי ועידוד התעסוקה.

יצחק כהן: לעניין עליות המחירים, כדאי להזכיר שמדד המחירים לצרכן בשנת 2012, נכון לעכשיו, עלה ב-1.1%.

יצחק כהן: 1.1%, כך שזה מה שמשקף את עליות המחירים.

יצחק כהן: זה הכלי היחידי האמין והנכון, כשמדברים על עליות מחירים, לראות מה מדד המחירים לצרכן.

יצחק כהן: 1.1%, וזה הנתון החשוב.

יצחק כהן: בעניין המלצות ועדת המזון, הצוות נמצא בשלבים מתקדמים של הכנת הצעת החלטה ליישום המלצות הוועדה, שיביאו להגברת התחרות והפחתת מחירים.

יצחק כהן: אני מקווה, אדוני, גם בתחום המזון וגם בתחום מוצרי החשמל, הצעת ההחלטה תובא לאישור הממשלה בשבועות הקרובים.

יצחק כהן: הוועדה תסיים את עבודתה.

יצחק כהן: ונקווה שיאושרו בממשלה.

ראובן ריבלין: אדוני השר ימתין פה רגע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מופז העלה את נושא ערוץ-10.

ראובן ריבלין: והנושא הוא לא רק כלכלי-חברתי, לא רק מורל העובדים וגורלם העומד על הכף, אלא הדבר יורד לשורש הדמוקרטיה וחופש הביטוי בישראל.

ראובן ריבלין: האפשרות שערוץ טלוויזיה בישראל ייסגר בגלל סירובה של הממשלה לאפשר את פריסתו של החוב – שאינו גדול במיוחד לפי כל קנה מידה – עלולה להסב פגיעה קשה לשוק התקשורת, וממילא גם לחופש הביטוי ולדמוקרטיה הישראלית.

ראובן ריבלין: נכון, יש אילוצים, ואין זה פשוט לפגוע בעיקרון שעל-פיו חובות יש לשלם.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שזכיתי בזכות שר התקשורת שקדם לי כשר תקשורת, השר פואד בן-אליעזר, לחנוך את פתיחת ערוץ-10.

ראובן ריבלין: ואז ביקשתי שלא יברכו אותי כדי שלא יבואו עלי בביקורת שנה או שנתיים אחרי כן, כי נדמה היה לי שתנאי המכרז כפי שהוצעו על-ידי המציעים דאז, הם לא יוכלו לעמוד בהם.

ראובן ריבלין: אבל ערוץ-10 הפך להיות עובדה קיימת בתקשורת הישראלית.

ראובן ריבלין: אני חושב שממשלה, וודאי שממשלה בראשות הסיעה שאני חבר בה מאז היום שנולדתי, איננה יכולה להרשות לעצמה להעדיף רק שיקולי יעילות כלכליים על פני שיקולים ערכיים הנוגעים לחברה דמוקרטית.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בעיצומה של רפורמה בשוק הטלוויזיה המסחרית.

ראובן ריבלין: היא התחילה אתי, המשיכה עם דליה איציק, המשיכה אחרי כן עם השר כחלון, ואנחנו לפני עידן של העברה מזיכיונות לרשיונות.

ראובן ריבלין: אין זה נכון לזעזע את שוק התקשורת בישראל בתקופת המעבר.

ראובן ריבלין: לא מדובר בחוב שהממשלה איננה יכולה לעמוד בו.

ראובן ריבלין: יש לשמר את הערוץ.

ראובן ריבלין: הממשלה צריכה לעזור במתן פרק זמן נוסף כדי לשלם את החובות.

ראובן ריבלין: יש לפרוס, וניתן לפרוס, את החובות של ערוץ-10, ולהסדיר את קיומו של הערוץ במסגרת משטר הרשיונות החדש שיחול בישראל, ויחול על כולם.

ראובן ריבלין: רשיון יוכל להחזיק רק אדם שעומד בתנאי הרשיון.

ראובן ריבלין: האם לאדוני, בשם הממשלה – והממשלה ידעה שנושא זה יעלה – יש מה לומר בנושא זה כבשורה?

ראובן ריבלין: כי אתם באוצר מנהלים את המשא-ומתן, אבל הוא הרבה מעבר לנושאים הכלכליים החברתיים.

ראובן ריבלין: הוא נוגע באמת בנושא מאוד רגיש, והוא הדמוקרטיה הישראלית.

ראובן ריבלין: יש הרבה ביקורת, אני מוכרח לומר, על ההתנהלות ועל הנוהג, שהפך להיות למסורת, שחובות לא צריך לשלם.

ראובן ריבלין: אבל אני חושב שהיום אנחנו צריכים להיות הרבה יותר חכמים מצודקים.

נחמן שי: – – –

ראובן ריבלין: אני אתן לך, חבר הכנסת נחמן שי, הואיל ואתה פעיל בעניין.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, יש כמה היבטים של ערוץ-10, כפי שאתה ציינת.

יצחק כהן: אני יכול לומר לך דבר אחד: לא התכוננתי לשאלה על ערוץ-10.

יצחק כהן: אני אקח את הפרוטוקול, ואני אעביר אותו – – –

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: אני באמת חושב שיש דברים שהממשלה לא יכולה לוותר עליהם.

ראובן ריבלין: אבל פה יש שני עקרונות שעומדים זה מול זה.

יצחק כהן: זה נכון לעוד הרבה נושאים, לא רק לערוץ-10.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, מהצד, רק לנושא זה.

נחמן שי: תודה לך, אדוני היושב-ראש, על הדברים.

נחמן שי: אני מקווה שהם יחדרו לכמה ראשים אטומים שמתקשים – – –

ראובן ריבלין: לא, לא.

נחמן שי: לא, יש פה אטימות.

נחמן שי: מעל הכול אתה תיארת מסלול מסוים שהתקשורת בישראל עברה, ואני חושב שיש כבר הבנה בצורך ובנחיצות בתקשורת רבה, גדולה, פלורליסטית.

נחמן שי: זה צורך.

נחמן שי: פה אנחנו מגלים אטימות – חוסר רצון להבין את מה שטמון בלב העניין.

נחמן שי: ולב העניין הוא לא כלכלי, אדוני היושב-ראש, הוא לא כלכלי.

נחמן שי: הוא הרצון לחנוק את ערוץ-10 בשל עבירות או בשל מה שנראה כמו פגיעה כזאת או אחרת בשעתן.

נחמן שי: מענישים את ערוץ-10 על כך שפרסם סיפורים מסוימים ולא הלך בתלם.

נחמן שי: עם כל ההבנה למצבה הכלכלי הקשה של מדינת ישראל, ויש הבנה, 45 מיליון שקל לכאן או לשם לא ישנו דבר.

נחמן שי: הם לא ישנו דבר.

נחמן שי: אבל במחיר הזה הולכים מאות אנשים הביתה, להיות מובטלים.

נחמן שי: המחיר הזה של אבטלה, של אנשים שאין להם תעסוקה, בדרך כלל אנשים צעירים שהשקיעו ורוצים להתקדם ולהיות פה ולחיות פה בארץ הזאת, הוא בלתי נסבל.

נחמן שי: זה מחיר שבסוף הוא יהיה גם כלכלי.

נחמן שי: לכן הקריאה שצריכה לצאת היום מהבית הזה אל הממשלה: תסכמו אתם על פריסת חובות.

נחמן שי: היו דברים מעולם במדינת ישראל.

נחמן שי: זה פתרון סביר, פתרון קביל.

נחמן שי: ותנו לערוץ-10 להמשיך לשלם.

ראובן ריבלין: תודה.

נחמן שי: ולהגיד לך משהו?

נחמן שי: בסוף, כלכלית – אפילו כלכלית – זה ישתלם לממשלה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לנחמן שי.

ראובן ריבלין: אני רוצה לקדם בברכה את אזרחי ישראל הדרוזים, את הקאדים אשר נמצאים כאן ונמצאים בשליחות חשובה – חבר הכנסת מגלי והבה נגע בה בהצעה לסדר-היום.

ראובן ריבלין: ברוכים תהיו לכנסת ישראל ולירושלים בירתנו.

מוחמד ברכה: למה הם לא מוזמנים לשבת ביציע?

ראובן ריבלין: אני רק ידעתי שהם הגיעו – חבר הכנסת ברכה, אם היו פונים אלי ומבקשים לשבת ביציע ודאי שהנכבדים היו יושבים.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שהם לא ביקשו.

ראובן ריבלין: אם היו מפנים את תשומת לבי, אין שום מניעה.

ראובן ריבלין: הם לא סורבו, חלילה.

ראובן ריבלין: אין שום בעיה, אם רוצים להעביר את הנכבדים, אשמח.

ראובן ריבלין: ברוכים הבאים, איפה שאתם יושבים.

ראובן ריבלין: המקום שאתם נמצאים בו הרבה יותר חשוב – איפה שאתם נמצאים – מאשר איפה אתם יושבים.

ראובן ריבלין: אבל אתם תראו את עצמכם כאילו אתם יושבים כאן אתנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אדרי, אני צריך לרדת לוועדת כספים.

ראובן ריבלין: יש שתי הצעות אחרות, אחת היא של חבר הכנסת דב חנין, ושל חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: אני מאפשר לכם לדבר מעל הבמה, כל אחד שתי דקות.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בסוף יוני אנחנו הכפלנו, לבקשת הממשלה, את יעד הגירעון.

דב חנין: אני מזכיר לכם שכאשר נעשה המהלך הזה הוא לווה בהכרזות, בין היתר של ראש הממשלה, שהכפלת יעד הגירעון נעשית במקום להעלות את המסים.

דב חנין: אבל חודש לאחר מכן אנחנו קיבלנו את הגל הראשון של הגזירות הכלכליות, בין היתר העלאת המע"מ, והיום, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו עומדים בפני עוד נחשול של גזירות כלכליות וקיצוצים חברתיים מאוד מרחיקי לכת.

דב חנין: בסך הכול, כאשר הכפילו את יעד הגירעון וכאשר עושים את כל הגזירות הכלכליות והעלאות המסים העקיפים שהממשלה מקדמת, אנחנו מדברים על סדר-גודל של כ-30 מיליארד שקל שמוסיפים אותם ליכולתה של הממשלה להוציא.

דב חנין: מה קורה כאן?

דב חנין: אז סיפרו לנו אומנם על חינוך חינם לגיל שלוש, אבל המספרים רחוקים מלהתקרב לסדר-גודל כזה.

דב חנין: אם אנחנו מסתכלים על כל ההוצאות הכלליות של הממשלה בכל הנושאים שהיא מדברת עליהם, אנחנו מדברים על סדר-גודל של קצת יותר מ-2 מיליארד שקלים – פחות מ-10% מהסכום שהממשלה בעצם מבקשת לאפשר לה להוציא בנוסף למה שהיא הוציאה עד כאן.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני אומר בדאגה ובצער, ההסבר היחיד שכנראה יכול להינתן לאותם 30 מיליארד שקלים שהממשלה מבקשת להוציא הוא מחיר המלחמה.

דב חנין: אני חושש, עמיתי חברי הכנסת, שאנחנו נדרשים היום להתחיל ולשלם את הצ'ק של כלכלת מלחמה שהממשלה הזאת מקדמת.

דב חנין: גם אם היא הולכת למלחמה, גם אם היא כרגע לא הולכת למלחמה, אבל כלכלת המלחמה, עמיתי חברי הכנסת, כבר נמצאת כאן.

דב חנין: ומי שמשלם את המחיר על כלכלת המלחמה הזאת זה הציבור הרחב – –

יעקב אדרי: תודה.

דב חנין: – – מי שמשלם את המחיר על כלכלת המלחמה הזאת זה האנשים שביקשו צדק חברתי, שביקשו שינוי חברתי, נזקקי הדיור הציבורי, שכבות הביניים הנשחקות, העניים בישראל – כולנו משלמים מחיר על כלכלת מלחמה שהממשלה התחילה לממן.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יעקב אדרי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יעקב אדרי: גם לך יש שתי דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להתייחס להפגנה של הדרוזים בחוץ.

נסים זאב: כולנו שותפים לכאב ולמרירות שקיימת, ובצדק; אין חשמל, מנותקים מחשמל.

נסים זאב: אבל לנצל את הבמה הזאת כאן, וחבר הכנסת מגלי והבה עושה פה תעמולה, לא רק אנטי-ממשלתית – אנטי מדינת ישראל, חד-משמעית אני אומר את זה.

רוברט טיבייב: אוהו.

נסים זאב: חד-משמעית.

נסים זאב: להתסיס ציבור שלם נגד ממשלת ישראל עם כל האיומים ששמענו כאן זה בעצם – –

רוברט טיבייב: נסים – – –

נסים זאב: – – זה מעבר להסתה.

יואל חסון: עזוב אותך – – –

מוחמד ברכה: הדברים שלך הם הסתה.

מוחמד ברכה: יש דרישה צודקת.

נסים זאב: אתה האחרון שתיתן לי מוסר.

יעקב אדרי: רבותי.

נסים זאב: דברי הבלע שלך שנשמעים פה, אתה לא שומע את זה אפילו מאחמדינג'אד.

יעקב אדרי: חבר הכנסת ברכה, אני מבקש לא להפריע.

יעקב אדרי: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני יכול לומר בצורה חד-משמעית: כל ממשלות ישראל לדורותיהן, יש להן רגישות גבוהה כלפי האוכלוסייה הדרוזית.

נסים זאב: יש להן הערכה וכבוד, ושאף אחד פה לא יספר לנו פה סיפורים.

נסים זאב: נכון, יש בעיה שצריכים לפתור אותה.

נסים זאב: צריך למצוא את הערוץ הנכון.

רוברט טיבייב: אז תמצאו.

נסים זאב: ומי כמו מגלי והבה, שיודע בדיוק מה המשמעות של יושב-ראש ועדת תכנון, שהוא לא יכול לחתום על טופס 4 ולתת אישורים למים וחשמל כשיש בנייה לא חוקית.

נסים זאב: אני אומר לכם, הלוואי שהיו נוהגים אצל היהודים כמו שנוהגים אצל הערבים ואצל הדרוזים.

נסים זאב: אני זוכר בתקופת טדי קולק, כל שבוע, עשרות – של בנייה לא חוקית – היו פורחות באוויר, צומחות לנו.

נסים זאב: והוא היה אומר: אנחנו חייבים לגלות רגישות, אנחנו לא יכולים להתסיס את הציבור הערבי נגד מדינת ישראל, וזה קורה כלפי כל הציבורים האחרים.

יעקב אדרי: תודה.

נסים זאב: אני אומר לכם שפועלים הרבה יותר, ביתר שאת, נגד בנייה לא חוקית של יהודים מאשר של ערבים ודרוזים.

נסים זאב: ולכן, עם כל הכאב, ויש לנו הרבה כבוד לאוכלוסייה הזאת, הדרוזית, והרבה הערכה למה שהם עושים למדינת ישראל, זה לא המקום וזה לא העניין, הפואנטה, לקחת את הנושא הזה ולהפוך אותו להסתה נגד ממשלת ישראל.

קריאה: – – –

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יעקב אדרי: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

יעקב אדרי: תקפידו על לוחות הזמנים.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: אם הכנסת לא המקום אז איפה המקום?

יואל חסון: – – –

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בלי ששמנו לב, בג"ץ – – –

יואל חסון: – – –

יעקב אדרי: יואל, חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: בג"ץ בסוף השבוע שעבר שלח את ידו – – –

יעקב אדרי: יואל.

מיכאל בן-ארי: – – – שלח את ידו לא רק אל הקופה הציבורית אלא בעצם אל מהותה של המדינה היהודית.

מיכאל בן-ארי: עיריית אילת ומשרד החינוך נאבקים זה שנתיים ימים שהחינוך במדינת ישראל יינתן לאזרחי ישראל, שמערכת החינוך באילת תוכל לשמור על קיומה, תוכל לשמור על ערכיה, תוכל לשמור בעצם על אילת כעיר.

מיכאל בן-ארי: אילת יושבת על שתי רגליים.

מיכאל בן-ארי: רגל אחת זו הפרנסה, זו התעסוקה; הרגל השנייה, מערכת החינוך המפוארת שלה.

מיכאל בן-ארי: את התעסוקה כבר לוקחים.

מיכאל בן-ארי: כל בן-אדם תשיעי באילת הוא מסתנן.

מיכאל בן-ארי: אנשים מאבדים את הבסיס הכלכלי שגורם להם להישאר בעיר אילת.

מיכאל בן-ארי: ואילת זה לא רק בתי-מלון, זה גם תושבים.

מיכאל בן-ארי: ועכשיו בא סלים ג'ובראן, ודנציגר, ושוהם, ואומרים: יש שוויון.

מיכאל בן-ארי: מה זאת אומרת יש שוויון?

מיכאל בן-ארי: מחר הם גם יגידו, וזה מה שהם אומרים פה, אלה אויבי מדינת ישראל: שוויון – הם נכנסו לפה, הם יהיו אזרחים.

מיכאל בן-ארי: אפשר גם לתת להם זכות הצבעה.

מיכאל בן-ארי: אולי מחר יהיה פה אגף אריתריאה, אגף סומליה, אגף חוף-השנהב.

מיכאל בן-ארי: לאן אנחנו מגיעים?

מיכאל בן-ארי: וכל זה לתוך הכיס הציבורי, על חשבון שעות הלימוד, על חשבון תלמידים וכמות התלמידים בכיתה.

מיכאל בן-ארי: איך בג"ץ מעז להיכנס לדבר כל כך מהותי בנפשה של המדינה?

מיכאל בן-ארי: מדברים פה על בעיות כלכליות.

מיכאל בן-ארי: כמה זה יעלה לנו?

מיכאל בן-ארי: כמה מסתננים עוד יבואו לפה?

מיכאל בן-ארי: איך אמרה פה תרזה, שהיתה פה?

מיכאל בן-ארי: יש לי שישה ילדים; אני רוצה בשבילם בגרות.

מיכאל בן-ארי: גם בגרות אנחנו צריכים לתת להם?

מיכאל בן-ארי: גם רפואה חינם אנחנו צריכים לתת להם?

מיכאל בן-ארי: לכמה מיליונים אנחנו צריכים לתת את זה?

יעקב אדרי: תודה.

מיכאל בן-ארי: רבותי, נטרפה דעתנו עלינו.

מיכאל בן-ארי: את המעט שיש לנו בוא ניתן לנזקקים שלנו.

מיכאל בן-ארי: תאמינו לי, יש.

מיכאל בן-ארי: עכשיו קיבלתי טלפון מאשה בתל-אביב.

מיכאל בן-ארי: שבעה ילדים, אין ספרי למוד, אין ילקוטים.

מיכאל בן-ארי: אולי ניתן לילדים שלנו במקום לכל הפולשים והגנבים מאריתריאה ומסודן.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב אדרי: האם מסתפקים בדברי סגן השר?

גאלב מג'אדלה: מה זה הביטויים האלה, אדוני היושב-ראש?

מיכאל בן-ארי: גנבים, גנבים.

גאלב מג'אדלה: מה זה הביטויים האלה "גנבים"?

גאלב מג'אדלה: – – –

מיכאל בן-ארי: – – – כפר-מנדא.

מיכאל בן-ארי: תשאל אותם מה – – – למדנו מכפר-מנדא.

גאלב מג'אדלה: שתוק, שתוק.

יעקב אדרי: סליחה, חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

גאלב מג'אדלה: שתוק.

מיכאל בן-ארי: למדנו מכפר-מנדא.

גאלב מג'אדלה: שתוק.

מיכאל בן-ארי: כפר-מנדא – – –

יעקב אדרי: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

מיכאל בן-ארי: – – – גנבים – – –

גאלב מג'אדלה: – – – אתה גנב.

גאלב מג'אדלה: כן, אתה גנב.

גאלב מג'אדלה: אתה גנב.

יעקב אדרי: אני קורא אותך לסדר, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, גם לך אני קורא לסדר פעם ראשונה.

גאלב מג'אדלה: – – – חוק וסדר – – –

יעקב אדרי: רבותי, מי בעד דיון במליאה?

גאלב מג'אדלה: – – – זה מוסלמים, מה קרה?

יעקב אדרי: מה אתם מציעים?

יעקב אדרי: לא מסתפקים, טוב.

יואל חסון: – – – דיון בוועדת הכספים.

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב אדרי: רבותי, בעד דיון במליאה או הסרה מסדר-היום.

יואל חסון: לא, אמרנו כספים.

קריאות: ועדה, ועדה.

יעקב אדרי: בסדר, ועדה.

יעקב אדרי: לא דיון במליאה.

יעקב אדרי: ועדה, והסרה מסדר נגד, בסדר?

יואל חסון: בעד זה כספים, כן?

יעקב אדרי: ועדה, כן.

יעקב אדרי: בבקשה.

קריאות: עמדה אחרת, עמדה אחרת.

קריאות: מה, אלקין לא עשה דיון?

קריאות: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

יעקב אדרי: 14 בעד, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: הנושא יעבור לוועדת הכספים להמשך דיון.

יעקב אדרי: חבר הכנסת מגלי והבה ביקש הודעה אישית, היות שהוא הותקף פה באופן אישי.

יעקב אדרי: אני מאפשר לו, בבקשה.

נסים זאב: על מה?

נסים זאב: אבל על מה הודעה אישית?

יעקב אדרי: חבר הכנסת נסים זאב, אל תתערב בעבודת היושב-ראש, בסדר?

יעקב אדרי: תודה.

קריאה: על-פי התקנון.

קריאה: מה זה "על מה"?

יעקב אדרי: לא, אין קשר.

יעקב אדרי: אני נוהג בהגינות.

יעקב אדרי: אם זה היה הפוך, הייתי מאפשר לך.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני לא הייתי כאן – – –

יעקב אדרי: ההערה שלך מיותרת לחלוטין.

נסים זאב: אז תאפשר לי לעלות אחרי הדברים שלו.

יעקב אדרי: אם הוא יפגע בך, כן.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני לא הייתי כאן, אבל שמעתי מה שחבר הכנסת זאב – הייתי למעלה ושמעתי מה הוא הזכיר, ואמר שחבר הכנסת מגלי והבה מסית נגד המדינה.

מגלי והבה: דברי הבלע האלה, שאנשים שבכלל לא תרמו למדינה, לא עשו מאומה, עדיין לא עושים, רק מקבלים תקציבים – השנים ששירתי בביטחון מדינת ישראל, אתה וכל מי שאתה חושב שיכולים לעשות יחכו שנים בשביל להגיע אליהן.

מגלי והבה: אני פיקדתי על חטיבה, אדוני.

מגלי והבה: אני יודע מה זה אחריות ומה זה ביטחון.

מגלי והבה: אני בן למשפחה שכולה.

מגלי והבה: ארבעה מהאחים שלי קצינים בכירים בצבא הזה והם מגינים על אנשים כמוך, חסרי אחריות וחסרי בושה.

מגלי והבה: אז תלמד איך להתנהג לאזרחים שרוצים להיות שווים לא פחות ממך, כי מכל התקציבים שאתם לוקחים לחינם, אתה וחבריך, לא נשארים תקציבים לאותם אזרחים נאמנים למדינה.

נסים זאב: אני מבקש לענות, אדוני.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: רק רגע.

יעקב אדרי: חבר הכנסת נסים זאב, הוא השיב לך.

נסים זאב: הוא השמיץ אותי ואני רוצה – – –

יעקב אדרי: רק רגע.

יעקב אדרי: הוא השיב, חבר הכנסת נסים זאב, הוא השיב על הדברים שלך.

נסים זאב: לא.

יעקב אדרי: כן, הוא השיב.

נסים זאב: תסלח לי, אתה חד-צדדי ואני מוחה על כך.

נסים זאב: אתה חד-צדדי – – –

יעקב אדרי: אני התייעצתי, התייעצתי עם מי שהתייעצתי.

קריאה: במזנון תשיב לו, במזנון תשיב לו.

קריאה: המחאה נרשמה בפרוטוקול, בסדר.

רוברט טיבייב: יעקב, תן לו, תן לו.

קריאה: לא, לא.

קריאה: מה פתאום?

קריאה: הוא יכול להשיב לו במזנון.

זאב בילסקי: יעקב, המחאה נרשמה בפרוטוקול.

יעקב אדרי: רבותי, נרשמו הדברים שלך.

קריאה: על-פי – – – אפשר להשיב לו במזנון.

יעקב אדרי: שוב, אני שומע את הדברים.

יעקב אדרי: אני נוהג בהתאם למקובל בכנסת, נקודה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: עוברים לנושא הבא.

יעקב אדרי: ממשלת נתניהו פוגעת במשרתים ובשוויון בנטל

יעקב אדרי: רבותי, אנחנו עוברים לנושא השני: ממשלת נתניהו פוגעת במשרתים ובשוויון בנטל, הצעות לסדר-היום מס' 8796 ו-8797.

יעקב אדרי: חבר הכנסת יואל חסון – בבקשה – ינמק את ההצעה.

נסים זאב: זה לא פייר, מה שאתה עשית היום.

יעקב אדרי: נסים.

יעקב אדרי: להגיד שאני – – –

נסים זאב: – – – משמיץ פה באופן אישי, ואת הציבור שלי, ואתה לא מאפשר לי – – –

יעקב אדרי: חבר הכנסת נסים זאב, שמענו, שמענו.

קריאה: זה גם תשובה, זה גם תשובה.

יעקב אדרי: בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, גם אני מבקש לברך את השיח'ים והנכבדים מדאלית-אל-כרמל ועוספיא שנמצאים כאן, ושחבר הכנסת מגלי והבה, בנאום שלו מטעם סיעת קדימה בהצעה לסדר-היום, העלה כאן בצורה חדה וברורה את הנושא שלכם ואת הדבר החשוב שצריך לטפל בו.

יואל חסון: רק אתמול היינו בדאלית-אל-כרמל.

יואל חסון: פגשתי אנשים צעירים, בגילי, שלא יכולים ונאלצים להמשיך – והשיח' טריף גם, מכובדי, שנכנס – – –

מגלי והבה: וראשי רשויות גם.

יואל חסון: וראשי רשויות.

יואל חסון: – – – וראיתי אנשים צעירים שלא יכולים להתחתן ולא יכולים להקים משפחות, כי אין להם בתים.

יואל חסון: ואלה שיש להם, נאלצים להיות עבריינים, כי אין תוכנית מיתאר.

יואל חסון: שמענו את סגן השר מדבר קודם על זה שהיהודים, כשהם רוצים מרפסת או פרגולה הם צריכים לבקש אישור.

יואל חסון: אבל להם יש תוכנית מיתאר ולהם יש תכנון.

יואל חסון: וכשאתה צריך להוסיף פרגולה אתה תשנה את התכנון, ולכן אתה צריך אישור.

יואל חסון: אבל להם אין.

יואל חסון: אין, שום דבר.

יואל חסון: אף אחד שם לא רוצה להיות עבריין.

יואל חסון: הם רוצים פשוט לחיות ורוצים לגור שם.

קריאה: – – –

יואל חסון: אז אנחנו הבאנו את דבריכם פה באמצעות חבר הכנסת מגלי והבה, וגם חבר הכנסת אכרם חסון יעלה עוד מעט להעלות ולהציג את העניין שלכם.

יואל חסון: אבל אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לגעת בנושא של החוק לשוויון בנטל, מה שהיה צריך לעבור ולא עבר, ולמציאות שאנחנו חיים בה היום, שאין שוויון בנטל.

יואל חסון: אנחנו זוכרים שב-1 באוגוסט פקע חוק טל.

יואל חסון: אין היום, למעשה, חוק טל.

יואל חסון: היום כל אזרח ישראלי, זכר, חייב להיות מגויס לצבא.

יואל חסון: הדבר הזה לא קורה.

יואל חסון: הממשלה הזאת הצליחה לטאטא מתחת לשטיח את מה שרוב אזרחי ישראל מבקשים, וזה שוויון בנטל.

יואל חסון: אנחנו, אני בוודאי לא האמנתי לנתניהו, מהרגע הראשון, שהוא באמת מעוניין לעשות את הדברים האלה.

יואל חסון: ובאמת, במהלך של קדימה הוכחנו שנתניהו לא מסוגל באמת לעשות את מה שנכון לציבור הישראלי, לאזרחים.

יואל חסון: הסיפור של השוויון בנטל, חברי חברי הכנסת, הוא הוכחה.

יואל חסון: הוא הוכחה לדרך שבה נתניהו מנהל את המדינה, לדרך שבה נתניהו מנהל את הממשלה.

יואל חסון: לנתניהו יש סדר-יום אישי, נפרד, מנותק לחלוטין מהאינטרס של הציבור הישראלי.

יואל חסון: זה, אגב, בכל התחומים.

יואל חסון: הרי אם מסתכלים על מה שנכון לחברה הישראלית, כולם יודעים שנכון לחברה הישראלית, וגם לציבור החרדי, להגיע סוף-סוף לחברה שבה כולם נוטלים חלק, נשיאה בנטל, כולם.

יואל חסון: אנחנו יודעים שהציבור הצעיר, הדור הצעיר במגזר החרדי, צריך את זה.

יואל חסון: הוא צריך להשתלב במקומות העבודה.

יואל חסון: הוא צריך ללמוד, הוא צריך להשכיל, כי אחרת הוא יחיה חיי עוני ודלות.

יואל חסון: אבל זה לא מתאים לתוכניות של נתניהו.

יואל חסון: זה לא מתאים לתוכניות של נתניהו, כי המנהיגות המבוגרת, הכבדה, התלויה ברבנים שאינם מסוגלים להשתנות, לא מסוגלת לעשות את המהפך הגדול, לחצות את הנהר, והיא משאירה את אותה אוכלוסייה בדלות ובעוני, ונותנת לנתניהו את הפטיש הזה בראש, שמחייב אותו לעשות את מה שלא נכון לציבור אבל נכון לקואליציה שלו.

יואל חסון: ב-30 בינואר, כולם זוכרים את זה, ב-30 בינואר, ב-2012, הזמין נתניהו את המילואימניקים.

יואל חסון: תודה לאל שיש טלוויזיות בישראל.

יואל חסון: תודה לאל שיש בכלל הטכנולוגיה שמסוגלת להקליט את דברינו, אבל בעיקר את דבריו של נתניהו.

יואל חסון: ונתניהו שם, בדרך הכל-כך מוכרת שלו, אמר להם: אני אחוקק חוק לשוויון בנטל, לגיוס לכול, אני אעשה את זה, אני מבטיח לכם.

יואל חסון: הוא הרים את היד ככה, ועשה עם האצבע, ואמר: אני מבטיח לכם.

יואל חסון: עמד מול אנשים טובים, משרתים, אבל תמימים.

יואל חסון: הם אמרו את זה, אגב, בעצמם, שהם קצת יצאו תמימים מדי.

יואל חסון: הם אמרו אפילו על עצמם דברים הרבה-הרבה יותר קשים.

יואל חסון: אנחנו חייבים לשנות את המציאות, אדוני היושב-ראש, וחייבים להציף ולהעלות את הנושא הזה, ולהוכיח, ולומר בכל מקום: נתניהו שיקר להם, נתניהו שיקר לנו, נתניהו רואה את טובתו האישית, את ההישרדות הפוליטית שלו.

יואל חסון: אבל ההישרדות הפוליטית שלו, חברי, היא לא רק בנושא הזה.

יואל חסון: אי-אפשר להתעלם מנתוני האבטלה, אדוני היושב-ראש.

יואל חסון: והדבר המדהים באמת, שאני חייב לומר, ששר האוצר הנוכחי, הדוקטור לפילוסופיה, מדהים אותי כל פעם מחדש.

יואל חסון: שר האוצר, שכנראה שקוע עמוק-עמוק בספרי הפילוסופיה שלו – ולא שאני מזלזל במקצוע הזה, חס ושלום, אבל הוא בוודאי לא קשור לכלכלה – מקפיד לקרוא את נתוני הפילוסופיה אבל פחות את נתוני הכלכלה.

יואל חסון: כי שמענו את שר האוצר אומר שהוא לא מכיר נתוני אבטלה חדשים, והוא לא מכיר נתוני אבטלה דרמטיים ששונים ממה שהוא ידע קודם.

יואל חסון: מבחינת שר האוצר ונתניהו, כמו שאמר ראש האופוזיציה, הם חיים בארץ הפלאות.

יואל חסון: הכול בסדר, הכול רגיל, שום דבר לא השתנה.

יואל חסון: אבל כל כך הרבה דברים השתנו.

יואל חסון: מספיק להסתובב ברחוב, מספיק לראות את מה שאומרים בציבור, ולראות את כמות המפוטרים ואת חוסר היציבות שיש בכלכלה.

יואל חסון: צריך לומר היום בצורה חדה וברורה: נתניהו, בשלוש השנים האחרונות, עבד עלינו בעיניים.

יואל חסון: גילח ושייף והוציא את המאגרים, בזבז כספים, שכנע אותנו וסיפר לנו כמה הכלכלה היא מעולה וכמה הכול בסדר, וכמה כל הציבור נהנה מרווחה כלכלית.

יואל חסון: ואנחנו אמרנו: לא.

יואל חסון: אנחנו אמרנו: זה לא אמיתי.

יואל חסון: התרענו, דיברנו, אמרנו.

יואל חסון: דיברנו על הקלטות קודם – תוציאו את ההקלטות של האופוזיציה, תוציאו את ההקלטות שלי, של חברי בקדימה, מה אמרנו פה בשלוש השנים האחרונות.

רחל אדטו: לא, גם לו חסר כסף.

יואל חסון: לא, נתניהו דואג לעצמו תמיד.

רחל אדטו: אבל לא מספיק לו.

יואל חסון: הוא תמיד ימצא את הכסף שיממן עבור עצמו ועבור ענייניו, את מה שהוא אוהב ורוצה.

יואל חסון: אבל אנחנו לא מוצאים את הכסף היום.

יואל חסון: העובדה היום היא שנתניהו לא מוצא את הכסף ואנחנו נאלצים לשלם את המחיר היקר, היא כישלון המדיניות הכלכלית של נתניהו, חד-משמעית.

יואל חסון: נתניהו נכשל, נתניהו טעה בכל הערכותיו, טעה בחישוביו הכלכליים, טעה בכול, ואיפה היום המצגות שלו, הגרפים שלו, ההצגות האלה של נתניהו?

יואל חסון: ואי-אפשר להתעלם, וצריך גם להתייחס – כי זה גם קשור למצב במשק, אבל לא רק – לסיפור של סגירת ערוץ-10.

יואל חסון: מי קונה את העניין הזה, מי קונה את העניין הזה שמדינת ישראל פתאום חייבת לגבות את התשלומים מערוץ-10?

יואל חסון: מדינת ישראל מעולם לא נתנה הקלות למפעלים, לחברות, לקונצרנים.

יואל חסון: אף פעם, היא תמיד דרשה את הכסף עכשיו ומייד, אדוני.

יואל חסון: בכלל, תדעו לכם שאם אחד מאזרחי מדינת ישראל צריך לשלם מס רכישה, לדוגמה, והוא יבוא לפקיד השומה ויגיד לו: תשמע, קשה לי לשלם את הסכום ככה, בבת-אחת, תחלק לי את הסכום – יחלק או לא יחלק, אדוני היושב-ראש?

יואל חסון: ודאי שיחלק.

יואל חסון: כל תשלום מס אפשר לחלק.

יואל חסון: גם את התשלומים האלה ניתן לחלק.

זאב בילסקי: אפילו בסופרמרקט מחלקים.

יואל חסון: כן, יש תשלומים.

יואל חסון: אבל לא, בתשלומי מדינה אני מדבר.

יואל חסון: יש המנגנונים, עם ריבית, עם הצמדה, זה בסדר.

יואל חסון: רק לערוץ-10 לא מוצאים את המנגנון.

יואל חסון: עושים דיונים על דיונים על דיונים.

יואל חסון: השר כחלון מכנס את בכירי משרדו, את הכלכלנים הגדולים ביותר, איך לנסות לפתור את הבעיה.

יואל חסון: בסוף, הכסף צריך להגיע לאוצר המדינה.

יואל חסון: אוצר המדינה יודע גם לחלק את הכסף שצריך להגיע אליו, ולא לוותר על אף שקל, שלא תטעו.

יואל חסון: צריך להגיד את האמת, חברי חברי הכנסת, ראש הממשלה נוקם את נקמתו בערוץ-10.

יואל חסון: ראש הממשלה החליט לחסל כל ערוץ תקשורת שהוא יכול.

יואל חסון: הוא היה גם, אגב, מוריד את הערוץ הראשון, אבל הוא פשוט השתלט על הערוץ הראשון, אז לכן הערוץ הראשון ממשיך לתפקד.

יואל חסון: ופתאום נמצאו מיליארדים לכסות את החובות של הערוץ הראשון.

יואל חסון: ופתאום הרפורמה של רשות השידור יוצאת לדרך ונמצאו מאות מיליונים – אני מסיים, אדוני היושב-ראש – פתאום, כי נתניהו השלים את השתלטותו על הערוץ הראשון, וכולם יודעים את זה.

יואל חסון: על ערוץ-10 הוא קצת לא יכול, אז הוא פשוט יוריד את הראש לערוץ-10.

יואל חסון: הוא יוריד את הראש לערוץ-10, והוא יהיה מבסוט והכול יהיה בסדר.

יואל חסון: ולסיום, אדוני היושב-ראש, אותם מפוטרים במשק, אותם מפוטרים צפויים של ערוץ-10, כל אותם אנשים, תאמינו לי, הם יודעים היטב, הם יודעים היטב מי אחראי לפיטורים האלה שלהם.

יואל חסון: ואני אומר לנתניהו, לראש הממשלה: אותם ישראלים שאיבדו את עבודתם בגללך – אני מבטיח לך, ראש הממשלה, אתה תאבד את מקום עבודתך בזכותם.

יואל חסון: כי הם יזכרו לך את זה והם יפטרו אותך מייד כשיהיה לך האומץ לצאת לבחירות.

יואל חסון: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

יעקב אדרי: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.

יעקב אדרי: אני גם רוצה לברך את השיח' טריף שנמצא אתנו.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני גם מצטרף לברכות ומברך את כבוד השיח', המנהיג הרוחני של העדה הדרוזית, מואפק טריף, את יושב-ראש המועצות הדרוזיות מר עלי הזימה, את ראש מועצת דאלית-אל-כרמל, ראש מועצת ג'וליס, ראש מועצת פקיעין, ראש מועצת כפר-כמא, סגנים, חברי מועצה, שיח'ים מכובדים ותושבים אחרים מודאגים שהגיעו במיוחד לכאן.

אכרם חסון: לפני שאדבר על שוויון בנטל ועל ממשלת נתניהו, אני רוצה להזכיר לכם שהבוקר היתה כתבה בעיתון "מעריב" על כך ששוטרים דרוזים לא התקבלו לשמירה על אחינו היהודים באוקראינה.

אכרם חסון: הם קיבלו תשובה שלילית מקצין משטרה, שכתב להם שבהיותם בני מיעוטים הם לא יכולים לשמור – והם שוטרים.

אכרם חסון: כמובן, יושבת-ראש העמותה לזכויות השוטרים כתבה מכתב חריף מאוד למפכ"ל.

אכרם חסון: לפי דעתי זה צעד גזעני קשה ביותר.

אכרם חסון: השב"כ התנער ואמר שהוא לא הזמין את השירות, שמי שהזמין את השירות הזה הוא אגף ביטחוני בתוך משרד ראש הממשלה.

אכרם חסון: חברים יקרים, ההתנהגות הזאת שקורית בזמן ממשלת נתניהו, בשנה האחרונה, התרעתי עליה לפני חודש, כאשר שני קצינים בכירים דרוזים מירכא לא הורשו להיכנס לבסיס חיל האוויר בדרום כדי לאסוף את אלוף פיקוד הצפון.

אכרם חסון: כמובן, כל יום אנחנו שומעים על עוד מקרה.

אכרם חסון: תמיד טענו ואמרנו שהעדה הדרוזית מרגישה סוג ב'.

אכרם חסון: אנחנו אזרחים לא שווים, עובדים עלינו, משקרים לנו, מרמים אותנו, אנחנו רק מקבלים ססמאות והבטחות.

אכרם חסון: צר לי שסגן השר יצחק כהן לא נמצא כאן, כי הוא דיבר לפני כמה דקות; גם חבר הכנסת נסים זאב, שלפי דעתי הוא מנותק מהמציאות.

אכרם חסון: רציתי להסביר ולהגיד להם כמה דברים חשובים מאוד.

אכרם חסון: חברים, אם אנחנו מדברים על שוויון בנטל, ידידי יואל דיבר על הנושא הזה במגזר היהודי ואני לא רוצה להתערב שם, כדי שלא יגידו שהדרוזים מתערבים ליהודים.

אכרם חסון: אני רוצה לערב אתכם ולהגיד לכם מה קורה אצלנו.

אכרם חסון: העדה הדרוזית, כפי שאתם יודעים, שכלה 14 חללים לפני קום מדינת ישראל, כך שאנחנו התנדבנו והיינו אחים לנשק עוד לפני קום המדינה.

אכרם חסון: אחרי זה איבדנו עוד 374, חללים, אחרי קום המדינה.

אכרם חסון: יש לנו 388 חללים עד עצם היום הזה.

אכרם חסון: יש לנו 118 אלמנות.

אכרם חסון: יש לנו 1,200 נכי צה"ל.

אכרם חסון: יש לנו 275 יתומים ויתומות.

אכרם חסון: והיו שתי החלטות.

אכרם חסון: אמרו, אם העדה הדרוזית משתתפת בנטל, אנחנו אחים לנשק, יש לנו ברית חיים, אז אנחנו חייבים להיטיב עם הדרוזים.

אכרם חסון: ואז היו שני חוקים כאן, בכנסת ישראל.

אכרם חסון: בשנת 1977 היתה החלטה מס' 128, ולאחריה החלטה 373, בשנת 1987.

אכרם חסון: מה יצא משתי ההחלטות?

אכרם חסון: יצא שאנחנו עבריינים על-כורחנו.

אכרם חסון: רציתי לענות למכובדים שישבו כאן קודם ודיברו: אנחנו עבריינים על-כורחנו כי לא מתכננים לנו, אין לנו תוכניות מיתאר, אין תוכניות מפורטות.

אכרם חסון: אנחנו בוכים על הדברים הבסיסיים.

אכרם חסון: בבוקר נכנסתי לאוהל שהקים כבר לפני שבועיים ראש מועצת דאלית-אל-כרמל, ואף נציג ממשלתי לא הגיע לשם.

אכרם חסון: לא שואלים עלינו.

אכרם חסון: אני אומר לכם, דורכים עלינו.

אכרם חסון: אני רוצה לפנות כאן לשיח' מואפק טריף, להגיד לך: הגיע הזמן שתעשה מעשה.

אכרם חסון: אתה יותר מדי נחמד וטוב.

אכרם חסון: האנשים האלה לא מבינים את השיטה הזאת – שאנחנו אנשים מכובדים, אנחנו אנשים אחראיים.

אכרם חסון: עם ישראל אוהב אותנו, הממשלה הזאת לא אוהבת אותנו.

אכרם חסון: אנחנו חייבים לעצור אותה כמה שיותר מהר, ואתה המנהיג של העדה, שצריך לקחת את כל העדה על הכתפיים שלך ונרוץ אחריך.

אכרם חסון: אי-אפשר כל הזמן להמשיך לשמוע ססמאות והבטחות.

אכרם חסון: חברים יקרים, ג'וליס, יישוב שמונה 5,500 תושבים, אתם יודעים כמה קצינים וכמה חיילים יש שם.

אכרם חסון: מאז 2009 משרד השיכון חילק 13 מגרשים לחיילים המשוחררים בג'וליס.

אכרם חסון: כפר-כמא, יישוב צ'רקסי עם 3,100 תושבים – 18 יחידות דיור במשך השנתיים האחרונות.

אכרם חסון: דאלית-אל-כרמל, היישוב הדרוזי הכי גדול במדינה, 15,000 תושבים, חילקו, לפי מה שאומר ראש המועצה, 12 חלקות.

אכרם חסון: זו בדיחה, עבודה בעיניים.

אכרם חסון: כשהמתנחלים בונים בהתנחלויות והאמריקנים נזעקים, תמיד ראש הממשלה והצוות שלו עונים להם שיש ריבוי טבעי.

אכרם חסון: אנחנו לא נגד אף אחד ולא מתערבים לאף אחד, אבל מה עם הריבוי של הדרוזים?

אכרם חסון: מה, אנחנו על הבנקט, אנחנו לא נספרים?

אכרם חסון: אנחנו לא נמצאים?

אכרם חסון: אנחנו לא שותפים בנטל?

אכרם חסון: כפי שאמר אחמד טיבי – הוא העיר לידידנו שכיב שנאן, ואנשים חשבו שהוא מתבדח, אמר לו: אפילו כפרים ערביים היום הם יותר מתקדמים מהיישובים היהודיים, ואנשים כעסו עליו.

אכרם חסון: אז אני מציע לממשלת ישראל שתבוא ותבקר בכפרים הערביים ותשווה אותנו אתם שם.

יואל חסון: הדרוזיים.

עפו אגבאריה: לא היהודיים, הדרוזיים.

אכרם חסון: הדרוזיים, בוודאי הדרוזיים.

אכרם חסון: אני התכוונתי שיש יישובים ערביים ששם לא משרתים בצה"ל, ואני נגד זה שישרתו בצה"ל, אמרתי, שיעשו שירות לאומי קודם כול, קודם כול שיהיה שלום במזרח התיכון.

אכרם חסון: לא נעבוד עליהם, הרי אנחנו הדוגמה בשבילם.

אכרם חסון: אם אנחנו סוג ג' במדינה, איך ישרתו?

אכרם חסון: על מי אפשר לעבוד?

אכרם חסון: כל הזמן שקרים, כל הזמן ססמאות, כל הזמן הבטחות.

אכרם חסון: יש לנו שישה חברי כנסת.

אכרם חסון: זה המבחן האמיתי שלהם.

אכרם חסון: יש עוד מעט הצעה לתקציב המדינה; אני רוצה לראות איך נתנהג, ששתנו ביחד.

אכרם חסון: אני רוצה להגיד לחבר'ה: אל תוותרו, מי שמוותר ומי שנחמד במדינה הזאת לא מקבל כלום.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, מדברים על אדמות.

אכרם חסון: אני עשיתי סקר, בדיקה.

אכרם חסון: 97% מהאדמות בדאלית-אל-כרמל–עוספיא פרטיות.

אכרם חסון: 100% אדמות יוקנעם – ממשלה.

אכרם חסון: 90% מאדמות טירת-כרמל – מדינה.

אכרם חסון: 99% מאדמות נשר–תל-חנן – מדינה.

אכרם חסון: המדינה נתנה ליהודים בזכות, ומגיע להם.

אכרם חסון: אנחנו, על האדמות שלנו לא מצליחים לתכנן.

אכרם חסון: אנחנו, על האדמות שלנו מקבלים צווי הריסה.

אכרם חסון: אם המדינה לא רוצה לתכנן ולתת לנו חלקות לחיילים המשוחררים ולזוגות הצעירים, מה אתם רוצים שנעשה, שנברח מהיישובים שלנו?

אכרם חסון: שנעבור למקומות אחרים?

אכרם חסון: זה מה שרוצה הממשלה הזאת?

אכרם חסון: כל הזמן ססמאות והבטחות.

אכרם חסון: אני לא יודע, צריך להקים ועדת חקירה לבדוק איך משרד השיכון מתעסק עם הדרוזים, איך מינהל מקרקעי ישראל מתעסק עם היישובים הדרוזיים.

אכרם חסון: שלא נדבר על התעשייה.

אכרם חסון: השר נמצא כאן:

אכרם חסון: 60% מהאוכלוסייה שלנו מתקיימת ממשכורת אחת, כי אין תעשייה.

אכרם חסון: תסתכלו על עיר-הכרמל לשעבר, מסביבה חמש ערים יהודיות, כולן עם תעשייה.

אכרם חסון: למה בדאלית-אל-כרמל ועוספיא אין תעשייה, מפני שאנחנו אזרחים לא טובים?

אכרם חסון: מפני שאנחנו עבריינים?

אכרם חסון: מפני שאנחנו מפירי חוק?

אכרם חסון: הרי השופט פיש אמר שהמוסדות פשעו עם הדרוזים, בפסק-דין תקדימי.

אכרם חסון: מי לקח את פסק-הדין הזה וקידם אותו, למד אותו וניתח אותו?

אכרם חסון: לאף אחד לא אכפת, כי אנחנו אנשים שקטים, כי אנחנו אנשים טובים, כי אנחנו כנראה שומרים על המדינה יותר מאחרים, שמנצלים.

אכרם חסון: אני רוצה שנסים זאב יחליף אותי עם ביתר-עילית ועם מודיעין, אני רוצה שיחליף אותי עם חריש עכשיו; עם חריש שיחליף אותי, אני מוכן להתחלף אתו.

אכרם חסון: לכן קל מאוד לדבר, קל מאוד תמיד להגיד: מסיתים נגד הממשלה.

אכרם חסון: אני אומר לכם, אנחנו מתגעגעים למנחם בגין, עליו השלום; אנחנו מתגעגעים לרבין, מתגעגעים לשרון.

אכרם חסון: היתה לנו מנהיגות שנתנה מלה, אהבה את העדה הדרוזית, כיבדה אותה, לא בדיבורים – במעשים.

אכרם חסון: הממשלה הזאת רק מדברת, לא עושה כלום.

אכרם חסון: חברים יקרים, נושא התכנון, שואלים למה לא מתכננים.

אכרם חסון: הנה, אבו-סנאן תכננו ובית-ג'ן תכננו.

אכרם חסון: תמ"א 35 חונקת את אבו-סנאן, לא נותנת לה להתפתח לשום כיוון.

אכרם חסון: בית-ג'ן הגישה תוכנית מיתאר לפני שנה לוועדה המחוזית, ועוד לא קיבלה תשובה לדיון ראשוני.

אכרם חסון: על מה אתם מדברים?

אכרם חסון: אני הייתי ראש עיר, אני יודע מה זה תקציבים.

אכרם חסון: אני הייתי בשירות המוניציפלי 20 שנה.

אכרם חסון: אין אפילו מושג לפקידים האלה, שיושבים בעיר הקודש ומתכננים מה קורה לנו.

יעקב אדרי: תודה.

אכרם חסון: לכן אני מבקש, הגיע הזמן, השיח' מואפק, קח את הדברים בצורה רצינית, אל תהיה נחמד, העדה הדרוזית תהיה אתך, אנחנו נלווה אותך.

אכרם חסון: אנחנו חיילים טובים, אנחנו יודעים לעשות את העבודה, ואנחנו צריכים לקחת את הזכויות שלנו.

אכרם חסון: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יעקב אדרי: ישיב בשם שר הביטחון, השר שלום שמחון.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת המציע, אני עונה בשם שר הביטחון על נושא השוויון בנטל.

שלום שמחון: כידוע, בתחילת אוגוסט פקע חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, המכונה חוק טל, משנת 2002.

שלום שמחון: החוק פקע ולא ניתן להאריכו באותה מתכונת, וזאת נוכח פסיקת בג"ץ מיום 21 בפברואר 2012.

שלום שמחון: כזכור, בית-המשפט העליון מצא כי חוק טל אינו עומד במבחן המידתיות ולכן איננו חוקתי.

שלום שמחון: נוכח פקיעת חוק טל, והואיל והכנסת לא גיבשה עדיין הסדר חוקי אחר אשר יחליף את ההסדר המיוחד של חוק טל, המצב המשפטי הינו כי חל חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו–1986, כפי שהוא חל על כל אזרחי ישראל.

שלום שמחון: חוק שירות ביטחון קובע כי פוקד רשאי לקרוא בצו לכל מיועד לשירות ביטחון לרישום ואחר כך לבדיקה לשם קביעת כשירות רפואית לשירות הביטחון.

שלום שמחון: בהמשך קובע החוק את חובת השירות הסדיר לגבר ולאשה, ולצד אלה ישנם הסדרים ייחודיים הקבועים גם הם בחוק שירות ביטחון; לדוגמה, שירות במשטרת ישראל או שירות במסגרת שירות בתי-הסוהר ובמג"ב, כמפורט בסעיף 24 לחוק שירות ביטחון.

שלום שמחון: שר הביטחון הטיל על צה"ל הכנת תוכנית לגיוס החרדים לצה"ל.

שלום שמחון: תוכנית זו הוכנה אך טרם הוצגה בפני שר הביטחון, ולאחר שתובא בפניו יישקל הצורך להביאה לאישור הממשלה והכנסת.

שלום שמחון: מערכת הביטחון רואה חשיבות רבה בשילוב החרדים בשירות משמעותי ביחידות צה"ל תוך התחשבות בצרכים המיוחדים של אוכלוסייה זו.

שלום שמחון: כך נעשה גם היום במסגרות הנח"ל החרדי ובמסגרות מסלול שח"ר, שהוא מסלול צבאי טכנולוגי.

שלום שמחון: צה"ל פועל להרחבת המסלולים הקיימים, ולצדם יש לראות חשיבות רבה גם בשירות אזרחי הולם כחליף לשירות צבאי.

שלום שמחון: מערכת הביטחון תפעל לרפורמה בתגמול החיילות והחיילים המשרתים בשירות חובה באופן מדורג על-פי תקופת השירות ואופי התפקיד.

שלום שמחון: בכך יהיה גם כדי לאזן את הנטל הכבד המוטל על בנינו ובנותינו המשרתים בצבא-הגנה לישראל.

שלום שמחון: זו היתה התשובה של שר הביטחון, ומאחר שאומרים שאני לוחש על אוזנו, אז אני אגיד לך מה לחשתי על אוזנו.

שלום שמחון: אמרתי לו שהוא צריך להיות אמיץ מאוד, לא לחכות להמלצות האלו, ולשחרר 50,000 בני ישיבות מצה"ל, כי אין שום סיכוי שהם יתגייסו לצה"ל – ושייכנסו לעולם העבודה מייד.

שלום שמחון: הוא אמר לי: איך הציבור יגיב?

שלום שמחון: אז אמרתי לו: שמע, זו החלטה אמיצה.

שלום שמחון: עולם העבודה מחכה ל-50,000 בני ישיבות שלא יתגייסו לצה"ל לעולם.

יעקב אדרי: מה, יש אבטלה.

שלום שמחון: אני מדבר על כל מי שאחרי – אל תדאג, אני אסדר להם עבודה.

שלום שמחון: אני מדבר על כל אלו שהם מעבר לגיל 22, שיצאו לעולם העבודה, שלא ירגישו בישיבה הזו כמכלאה, שהם באים לשם רק כדי למנוע את גיוסם לצה"ל; לשחרר אותם באופן מיידי לעולם העבודה.

שלום שמחון: זה מה שלחשתי על אוזנו.

שלום שמחון: אני מקווה שיהיה לו האומץ לעשות את זה.

שלום שמחון: תודה.

יעקב אדרי: תודה לשר שלום שמחון.

יעקב אדרי: ביקשו להביע עמדה נוספת – חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

יעקב אדרי: שתי דקות לכל אחד.

יעקב אדרי: הוא איננו, לא נמצא.

יעקב אדרי: תעלה ותבוא חברת הכנסת עינת וילף.

יעקב אדרי: בבקשה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני שמחה על האחדות שניכרת בסיעה.

עינת וילף: דבר מבורך קרה לנו שחוק טל בוטל ושאין חוק אחר במקומו.

עינת וילף: אני מקווה, דוחפת לכך שלא יהיה חוק אחר, כי אנחנו נמצאים במצב מצוין ותקדימי, שבו הסדר תורתו-אומנותו, לראשונה מאז קום המדינה אינו בתוקף, וכל חוק אחר היה מאפשר להסדר הזה, שמייצר קשר מושחת בין השירות בצה"ל לבין הישיבות, ומאפשר לישיבות להיות מקלטי השתמטות – הדבר הזה לא קיים יותר.

עינת וילף: ולכן, יש לנו לראשונה הזדמנות בהיסטוריה של ישראל, אכן, כמו שאמר השר, לשחרר 50,000 אנשים שהם מעל גיל 21, מעל גיל 20, ונמצאים היום בישיבות, לשחרר אותם לשוק העבודה; להפסיק את השקר הזה שהם נמצאים בישיבות, הרי הם נמצאים שם רק כדי להשתמט משירות.

עינת וילף: לצעירים יותר – לגייס את מי ששירותו בעל ערך לצה"ל, לא למי שיש לו דרישות ייחודיות – לא להיות עם נשים, לא לראות נשים, לא מי שדורש להתגייס בגיל מאוחר יותר, עם שכר, להפסיק את זה.

עינת וילף: מי שמוכן לשרת באופן ששירותו בעל ערך – יגויס; מי שלא – ישוחרר לשוק העבודה.

עינת וילף: אין יותר תורתו-אומנותו, אין יותר שקרים, זו ההזדמנות.

עינת וילף: ולכן, בואו נפסיק לדבר על כל ניסיון לחוקק חוק אחר, ננצל את המצב הקיים כדי להפסיק את השקר שהיה כאבן ריחיים על המדינה הזו במשך 64 שנים.

עינת וילף: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: ביקש גם חבר הכנסת זאב בילסקי, בבקשה.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אמר בלהט רב ודיבר חבר הכנסת אכרם חסון, באמת, אני חייב להגיד לך – דברים שיוצאים מן הלב, נכנסים אל הלב.

זאב בילסקי: דיברת לא רק כראש רשות, לא רק כאיש ציבור, אלא כאדם שמביע את הכאב של כל כך הרבה אנשים, והצלחת, באמת, להביע את זה בצורה מעוררת כבוד.

זאב בילסקי: דיברת על שישה חברי כנסת דרוזים שנמצאים פה.

זאב בילסקי: אני חייב לתקן אותך – –

אכרם חסון: שבעה.

זאב בילסקי: – – יש שבעה, בדיוק, בילסקי זה השביעי.

זאב בילסקי: אני קשרתי את גורלי בעדה עוד בזמן שהייתי ברעננה – תוכניות בבית-ספר – אחר כך, בסוכנות היהודית.

זאב בילסקי: יש לי משפחה בדאלית-אל-כרמל, יש לי בית שמה, ואני רוצה לספר לכם על הבית הזה שיש לי בדאלית-אל-כרמל, שראש המשפחה, אנחנו קוראים לו אבו יואל, הוא גם אביו של ראש מועצת דאלית-אל-כרמל, שאכרם הזכיר אותו בנוכחותו פה.

זאב בילסקי: ובואו אני אספר לכם מה יש בבית הזה, שאני מרגיש שזה הבית שלי.

זאב בילסקי: יש שני מקומות שכמעט כל יום שאני נמצא בהם אני מסתכל ואני רואה את התמונה של הרצל.

זאב בילסקי: מקום אחד זה פה, בכנסת.

זאב בילסקי: אני יושב כאן כבר כמה שנים.

זאב בילסקי: כל פעם מסתכל, אדוני היושב-ראש, ורואה שאין שום תמונה, מלבד תמונה אחת של האדם שחזה את הקמתה של מדינת היהודים, הרצל, שלי היה הכבוד לשמש במשך כמה שנים כמי שבשרשור מסוים, אפשר להגיד, מחליפו של הרצל.

זאב בילסקי: כמובן, איך אומרים, לא צריך להגזים.

זאב בילסקי: אבל – אוקיי, הבנתם.

ניצן הורוביץ: למה?

ניצן הורוביץ: יותר מהרצל.

ניצן הורוביץ: יותר, יותר.

זאב בילסקי: אבל נמצא באותו תפקיד, בוא נאמר, כמעט, או משהו.

זאב בילסקי: זה היה הרצל.

זאב בילסקי: עכשיו אני אספר לכם איפה עוד יש תמונה של הרצל.

זאב בילסקי: בבית של אבו יואל, בדאלית-אל-כרמל, כשהוא משמש גם כיושב-ראש המועצה הציונית הדרוזית.

זאב בילסקי: הקשבתם?

זאב בילסקי: הבנתם?

זאב בילסקי: ידידי, חבר הכנסת נסים זאב – המועצה הציונית הדרוזית.

זאב בילסקי: יש מועצה כזו.

זאב בילסקי: ושמה בבית, כל פעם שאני בא, יש תמונה של הרצל.

זאב בילסקי: תראו לי עוד סלון אחד במדינת ישראל שאני יכול להיכנס לשם ולראות תמונה של הרצל.

זאב בילסקי: ולכן, כל מה שדיבר חבר הכנסת אכרם חסון – אני באמת מקווה שזה ייפול על אוזניים שאולי יבינו את הקשר המיוחד הזה בין עדה שקשרה את גורלה לא מטעמי נוחות, לא כדי – מה תיתן לי ואני אתן לך, לא כמו שהרבה שותפים טבעיים של ראש הממשלה אומרים לו: תשלם – תקבל, לא תשלם – לא תקבל.

זאב בילסקי: זו עדה שקשרה את גורלה בין שתשלם ובין שלא תשלם, ואני מקווה שממשלת ישראל תבין את המחויבות שיש לנו לעדה הדרוזית.

זאב בילסקי: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: רבותי המציעים, חבר הכנסת יואל חסון, מה?

יואל חסון: דיון בוועדה.

יעקב אדרי: דיון בוועדה, אז מי שבעד דיון בוועדה יצביע בעד, מי שנגד – – – הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 13 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יעקב אדרי: בעד – 13, אחד נגד.

יעקב אדרי: הנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון.

יעקב אדרי: העלייה החדה בממדי האבטלה וההתייקרויות במשק

יעקב אדרי: אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעות לסדר-היום מס' 8798 ו-8799 – העלייה החדה בממדי האבטלה וההתייקרויות במשק.

יעקב אדרי: ינמק את ההצעה חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יעקב אדרי: בבקשה, יש לך עשר דקות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זה עתה חזרתי מהפגנה של עובדי "פניציה", שמפגינים בכניסה לכנסת, מאות עובדים שעומדים בפני סכנת סגירת המפעל ואז בעצם איבוד פרנסה למאות משפחות, קרוב ל-1,000 בסך הכול, בסופו של דבר, בהתגלגלות הפיטורים והפגיעה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני קורא לממשלה לעשות מעשה מייד, וגם עכשיו זה מאוחר, ולא לזרוק מאות רבות של עובדים למעגל האבטלה.

מוחמד ברכה: גם כך הנתונים מאוד מדאיגים, אבל לפחות זה עכשיו ביד.

מוחמד ברכה: עזרה מינימלית של הממשלה למפעל, כדי שימשיך לייצר, יכולה לחסוך כסף רב יותר – מאשר לטפל במצוקות חברתיות ובדמי אבטלה וגם בייבוא של תחליפים למוצרים שמייצרים שם במפעל.

מוחמד ברכה: בעצם, כל פתרון אחר זולת המשך עבודתם של האנשים, הוא גם פתרון לא צודק, גם פתרון פוגעני בצורה קשה במאות משפחות וילדים, וכל פתרון אחר הוא גם משתלם פחות.

מוחמד ברכה: לכן, אני קורא לממשלה להתעשת מבעוד מועד ולדאוג להמשך העסקתם של העובדים.

מוחמד ברכה: יש כאב רב, יש מצוקות רבות.

מוחמד ברכה: אני פשוט בא משם, ואני מאוד נסער מהמחזות ומהדברים שאמרו האנשים, שפשוט פוחדים להיזרק לאותו בור עמוק של אבטלה ושל אי-ודאות.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, כאמור, בכל הצעה כזו אני מציע שיתקיים דיון במליאה, אבל מובן שאני חושב שאם תהיה הצעה – להעביר את זה לוועדת הכספים, ושהדיון הזה יתקיים בהקדם, על מנת לדבר בהיבט הכללי של המכות הכלכליות, של ההתייקרויות ושל האבטלה, אבל בעיקר להתמקד בסוגיה של עובדי "פניציה", שלדעתי היא דוחקת ודורשת תשובה מיידית.

מוחמד ברכה: בהיבט הכללי של מה שאנחנו מציעים כאן, הממשלה שיווקה לנו במשך שנתיים-שלוש מונחים כמו שגשוג, יציבות וכו', וכנראה העידן הזה הגיע לקצו.

מוחמד ברכה: הוא הגיע לקצו לא מפני שהיה טוב ועכשיו רע, אלא מפני שמדיניות הממשלה מלכתחילה לא נבנתה בצורה נכונה בנושא הכלכלי.

מוחמד ברכה: היא התבססה על קידום ערכים כלכליים מוחלטים לטובת ההון הגדול מבלי לצפות ולראות לאן זה יכול להוליך.

מוחמד ברכה: גם ההפרטות שהיו במשק, שיכולות להכניס כסף נזיל לתקציב המדינה ואז לייצר מראית עין של התאוששות ושל מצב יציב – כשהכסף הזה נגמר חוזרים לאותו מקום של המצוקה.

מוחמד ברכה: היום אנחנו מגיעים, בעידן הממשלה הזאת, לאחוז האבטלה שהיה קיים כשהממשלה קיבלה את השלטון.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אנחנו נמצאים היום – אמרו שהגענו לאבטלה של 5%, ואגב זה היה שקר, היתה גם תרמית בצורת החישוב של האבטלה, שלא לקחה אלמנטים ומרכיבים שונים על-פי הכללים הנהוגים ב-OECD, ולכן יצרו מראית עין וכזבים של אבטלה שיורדת.

מוחמד ברכה: ועכשיו אנחנו מגיעים לנקודת האמת, שאנחנו מגיעים ליותר מ-7%, והיד עוד נטויה לכיוון הגרוע יותר.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מריח – ואני חושב שזה לא חוש הריח המפותח שלי, אלא זה כולנו – שהממשלה, שלא נכנסה בעובי הדיונים המהותיים על תקציב המדינה, אינה מתכוונת להביא תקציב מדינה ל-2013 – –

יעקב אדרי: ואז הולכים לבחירות.

מוחמד ברכה: – – ואז הולכים לבחירות כמובן, כי הממשלה יודעת שהיא דרדרה את החברה ואת המשק לנקודות קשות מאוד, ואם הם יצטרכו לחבר תקציב ויבואו לבחירות עם התקציב שהם יחברו, עם כל המכות והקיצוצים וכו' וכו', אז ביבי נתניהו חושב שהוא יפסיד את הבחירות.

מוחמד ברכה: לכן הוא עושה קיצוצים זוחלים, אחד-אחד, במהלך החודשים האלה, גם לפני וגם – ביום שיצאנו לפגרה הכריזו על שורת קיצוצים.

מוחמד ברכה: ואז הוא יגיע לסוף השנה ויגיד שאין תקציב מדינה, ואז ילך לבחירות, מבלי לחשוף את עומק המצוקה שהוא יצר בתוך המשק ובתוך החברה בישראל.

מוחמד ברכה: נתוני האבטלה האחרונים, ששר האוצר לא שמע עליהם בכלל, והוא מספר לנו שהוא לא יודע על זה שום דבר – זה רק מראה על קהות חושים ועל התכחשות למצוקתם של האנשים.

מוחמד ברכה: זה מראה עוד יותר על ההשתעבדות המוחלטת של הממשלה לבעלי ההון.

מוחמד ברכה: גם בקיצוץ הראשון, ביום יציאתנו לפגרה, דיברו על קיצוץ של 7 מיליארד שקלים, ועל מנת לייצר מראית עין של קיצוץ לכולם קיצצו 200 מיליון שקל משיפוי מעסיקים; לעומת זאת, 6.8 מיליארד שקלים היו על חשבון השכבות החלשות.

מוחמד ברכה: שמעתי את סגן שר האוצר לפני כמה דקות מדבר על מס ערך מוסף, שהוא מס רגרסיבי, אבל היות שהעשירים צורכים יותר הם עיקר המשלמים.

מוחמד ברכה: מאיפה התיאוריה הכלכלית הזאת?

מוחמד ברכה: מאיפה הוא המציא אותה?

מוחמד ברכה: איפה זה קיים?

מוחמד ברכה: הרי העשירים הם אלפיונים ומאיונים.

מוחמד ברכה: אז גם כשיצרכו 2 ק"ג עגבניות והעני יצרוך 200 גרם, עדיין עיקר הנטל נופל על השכבות החלשות.

מוחמד ברכה: מה גם שאותו שקל או 2 שקלים של תוספת מס ערך מוסף, בשביל האיש העני והאיש שחי מתחת לקו העוני זה כסף גדול, ו-1,000 השקל, 5,000 השקל ו-10,000 השקל – בשביל האלפיונים העליונים זה כמו להתעטש.

מוחמד ברכה: נתוני האבטלה קשים, ועל-פי מדיניות הממשלה הם יהיו קשים עוד יותר, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: בעיון ברשימת היישובים מוכי האבטלה אנחנו יכולים למצוא שעיקר האבטלה נמצא בקרב הציבור הערבי, ובמידה מסוימת בעיירות הפיתוח.

מוחמד ברכה: כשאנחנו מדברים על 32% אבטלה בעיר רהט, זאת אומרת, אחד מכל שלושה אנשים מובטל.

מוחמד ברכה: זה אחוז שלא קיים, לא בעולם השני, לא בשלישי, לא ברביעי ולא במיליון.

מוחמד ברכה: אלה מושגים שכבר חלפו מהעולם, של שליש מכוח העבודה מובטל.

מוחמד ברכה: אם מסתכלים על אום-על-פחם, עיר במרכז הארץ – 31% אבטלה, ועל אופקים – 15% ויותר, ועל אבו-סנאן וכו'.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, נכון שהאבטלה היא 7% ומשהו, אבל ביישובים הערביים ויישובי הפריפריה יש מדינה אחרת, יש נתוני אבטלה אחרים, יש עומק מצוקה אחר.

מוחמד ברכה: במרכז הארץ, איפה שיש תעסוקה ויש יציבות של תעשייה ושל שירותים, אז יש רוויה, רוויה בעניין התעסוקה, אבל בצדדים, בפריפריה, בקרב הציבור הערבי בפרט, אנחנו רואים את עומק המצוקה.

מוחמד ברכה: לכן לא צריך להסתכל על אחוזי האבטלה כאילו שהם 7%.

מוחמד ברכה: זה לא 7%, אלא זה 20% וזה 25% וזה 30%, וגם, אם עושים את החישוב הנכון של האבטלה, אם מכניסים לתוך זה גם נשים ערביות שמעולם לא עבדו והן לא נמצאות בנתוני לשכת התעסוקה, האחוזים הם מפחידים ומבהילים.

מוחמד ברכה: לסיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך משהו.

מוחמד ברכה: לפני שעה קלה עלה לכאן חבר הכנסת מגלי והבה ודיבר על חיבורי חשמל בכפרים הדרוזיים.

מוחמד ברכה: ואני יודע שחיבורי חשמל הם בסמכותו של שר הפנים ובסמכותו של שר האנרגיה והמים.

יעקב אדרי: תשתיות, לא?

מוחמד ברכה: כן, כן.

מוחמד ברכה: הרי החליפו את השם.

מוחמד ברכה: אתה לא מעודכן, יכול להיות.

מוחמד ברכה: עכשיו קוראים לזה שר האנרגיה והמים עוזי לנדאו.

מוחמד ברכה: ואני לא אספר מעבר למקום היישוב שלי, לשפרעם.

מוחמד ברכה: שני השרים ביקרו בשבועות האחרונים בשפרעם.

מוחמד ברכה: השר אלי ישי, שר הפנים, לא בא לטפל בבעיות של תוכנית מיתאר ובנייה והקצאת קרקעות וכו' וכו', אלא בא לסעודה של רמדאן.

מוחמד ברכה: האיש בא אל קבלני הקולות שלו, יכול להיות.

מוחמד ברכה: השר עוזי לנדאו, ב-27 בחודש, לפני כמה ימים, גם הוא הגיע לשפרעם, לא כדי לטפל בחיבורי החשמל, כולל בשכונה בשפרעם שרוב תושביה דרוזים – הוא לא בא לטפל בחיבור חשמל אלא בא כדי לפתוח את שנת הלימודים.

מוחמד ברכה: עוזי לנדאו יבוא לשפרעם על תקן המחנך הגדול, ויבוא בדלת האחורית, בלי תיאום עם העירייה.

מוחמד ברכה: אם אלה שרי הממשלה, שיכולים לעשות כל דבר חוץ מאשר למלא את תפקידם, אני חושב שכל הממשלה אינה ראויה ואין לה מקום על הכיסאות האלה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת ברכה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי יעלה, ולאחר מכן ישיב השר שלום שמחון.

יעקב אדרי: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר – – –

יעקב אדרי: כצל'ה – – –

יעקב כץ: – – –

יעקב אדרי: לא, לא.

יעקב אדרי: זה מפריע לחבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אני אתחיל מההתחלה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, בחודש יולי שעבר יותר מ-16,000 איש איבדו את מקום עבודתם לאחר תקופה ארוכה שבה הממשלה הסבירה לנו כמה המצב הכלכלי יציב, איתן, חזק.

אחמד טיבי: התפארו בכלכלה הישראלית, והנה באופן פתאומי בישרו לנו בשורות אחרות, העלו מסים, גזירות כלכליות, עלייה בשיעור דורשי התעסוקה, עלייה בשיעור האבטלה.

אחמד טיבי: ביולי עלה שיעור דורשי העבודה ב-5% והגיע עד כדי 187,000 איש, באותה ממשלה שמתגאה בהישגים כלכליים ובכלכלה יציבה לשעבר.

אחמד טיבי: אני רוצה להזכיר בפניכם את שיעור האבטלה שאתם לא רגילים לו, ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: לא ממוצע של 7%–8% – ביישוב לקיה, 41%.

אחמד טיבי: שיעור אבטלה 41%, כמעט מחצית היישוב.

אחמד טיבי: בטייבה, היישוב שלי, 24% – זה אותו יישוב שמשרד הפנים הפך אותו לשדה ניסויים והרכיב לנו שני ראשים, אנדרוגינוס: יושב-ראש ועדה ממונה ונאמן, עסקן מתוסכל במשך שש השנים האחרונות.

אחמד טיבי: כל עסקן מתוסכל של מפלגה ציונית כלשהי היה מוצא את דרכו לטייבה – משכורת שמנה, יישוב גדול, וגם נאמן, שהעלות שלו 300,000 שקל בחודש, כשהשופטת, הגברת ורדה אלשיך, המשנה פרוטוקולים לאחר קבלת החלטה, היא זו שפוסקת לו כל כמה חודשים את הסכום האסטרונומי הזה.

אחמד טיבי: בעראבה 21%, שיעור האבטלה.

אחמד טיבי: באום-אל-פחם, 33%.

אחמד טיבי: בשפרעם, היישוב שלך, אדוני היושב-ראש, 18%.

אחמד טיבי: יותר מ-74 יישובים ערביים נמצאים עם אבטלה מעל שיעור של 10%.

אחמד טיבי: ולכן נשאלת השאלה – –

יעקב כץ: מי אשם?

אחמד טיבי: – – מתי האשם יישא באחריות.

אחמד טיבי: אני יודע מי האשם.

יעקב כץ: המתנחלים.

יעקב כץ: המתנחלים.

אחמד טיבי: אתם חלק מהאשמה.

אחמד טיבי: אצלכם אין אבטלה.

אחמד טיבי: מה יותר קל מאשר לגנוב אדמה של מישהו, לקבל סובסידיה ולבנות בית, ולקבל תחבורה ציבורית מסובסדת, ובסוף לזעוק "לא מספיק"?

אחמד טיבי: איך תהיה אבטלה אצלכם?

אחמד טיבי: איך?

אחמד טיבי: איך?

יעקב כץ: – – –

אחמד טיבי: אתם ראיתם פעם הפגנה של גנבים, של שודדי קרקעות?

אחמד טיבי: מישהו ראה פעם שמתלוננים שזה לא מספיק?

יעקב כץ: בסוריה.

יעקב כץ: בסוריה.

אחמד טיבי: שזה לא מספיק?

יעקב כץ: בלוב.

יעקב כץ: במצרים.

אחמד טיבי: אז במקום להפגין ממשיכים לגנוב, גם קרקעות וגם סובסידיה ציבורית.

אחמד טיבי: אפרופו ההפגנה והשביתה של אחינו הדרוזים מעֵסִפְיָא – עִסִפְיָא.

אחמד טיבי: תפסיקו להגיד עוספיא, אפילו את השם אתם רוצים לשנות להם.

אחמד טיבי: עספיא ודאלית-אל-כרמל – חיבורי חשמל.

אחמד טיבי: ואז עולה כאן

אחמד טיבי: סגן השר ואומר: יש חוק.

אחמד טיבי: לוקח זמן.

אחמד טיבי: יש ביורוקרטיה.

אחמד טיבי: שכונה שלמה.

אחמד טיבי: שכונה שלמה, יותר מ-1,000 איש, שנים בלי חיבור לחשמל.

אחמד טיבי: אנחנו מכירים את זה מיישובים אחרים במשולש ובגליל.

אחמד טיבי: הגיעו מים עד נפש – משפחה שלמה, משפחת כיוף.

אחמד טיבי: למה נהרגה?

אחמד טיבי: שמו גנרטור, אין חשמל, היתה הצתה בגלל העניין הזה והיתה שרפה ונחנקו.

עפו אגבאריה: נחנקו – – – של הגנרטור.

אחמד טיבי: נחנקו.

אחמד טיבי: נחנקו.

אחמד טיבי: נורא.

אחמד טיבי: אגב, כמעט שלא היה דיווח רציני עליהם בתקשורת.

אחמד טיבי: מעניין למה.

עפו אגבאריה: כי הם ערבים.

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: אני תוהה.

אחמד טיבי: תגידו, במגרון – מה היתה מהירות הקמת היישוב החלופי, ההתנחלות החלופית, כדי שהגנבים הראשונים יעברו לאזור גנוב אחר?

אחמד טיבי: מהירות הקול.

אחמד טיבי: גם דחפורים, גם טרקטורים, גם יישוב קרקע.

אחמד טיבי: היום ראיתי את התמונות.

אחמד טיבי: ואגב, היום הם פנו לבית-המשפט כי היישוב לא מוכן.

אחמד טיבי: הבנת, אדוני היושב-ראש, למה היישוב לא מוכן?

אחמד טיבי: אין מועקות.

מוחמד ברכה: מעקות.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם לעברית: כן, אמר שאין מעקות בצד ימין ובצד שמאל.

אחמד טיבי: )

עפו אגבאריה: אישור מכבי-אש.

אחמד טיבי: יכול להיות שתתחילו לשבות מפני שאין מרינה, גם.

יעקב כץ: לא, גם התקשורת – – –

אחמד טיבי: אין מרינה.

אחמד טיבי: אין מעקות.

אחמד טיבי: התקשר אלי מישהו מקלנסואה, הוא אומר: אנחנו שנים גרים בלי מעקות.

אחמד טיבי: גם בדיר-אל-אסד גרים בלי מעקות, גם בטייבה גרים בלי מעקות.

יעקב כץ: – – –

אחמד טיבי: אני שמעתי קודם מתנחל מתראיין ב"גלי צה"ל", אומר:

אחמד טיבי: אנחנו לא יכולים – אין מעקות.

אחמד טיבי: יכולים לעבור לאדמה הגנובה החדשה.

אחמד טיבי: למה לא מתייחסים אל עוספיא ודאלית-אל-כרמל, אל השכונה הזאת, שחסר לה חיבור חשמל, כמו אל מגרון, ומחברים אותה מייד על-ידי סמכות שר ועל-ידי כיפוף כל ההליכים הביורוקרטיים?

אחמד טיבי: למה – כי הם דרוזים.

אחמד טיבי: למה – כי הם לא יהודים.

יעקב כץ: פתאום הדרוזים נהיו חברים שלך, הא?

אחמד טיבי: הם אחים שלי, וזה לא סתם כמו שאתה אומר את הססמאות הנבובות שלכם.

אחמד טיבי: הגיע הזמן שהיחס אליהם יהיה יחס שוויוני לא רק בבתי-הקברות – ואני מצטער שחברינו הדרוזים שהיו פה יצאו.

אחמד טיבי: הם היו צריכים להמתין עד שאנחנו נסיים, חבר הכנסת ברכה ואני, ולהקשיב גם לדברים שלנו.

יעקב כץ: הם לא רואים בך חבר שלהם.

אחמד טיבי: ולכן אמרתי ואני חוזר, חלק מהיישובים הערביים – הזכרתי פעם את היישוב כפר-ברא, שהוא יישוב למופת, מפותח – מצבם טוב יותר מזה של חלק מהיישובים הדרוזיים שמשרתים בצבא, כך שהטענה של זכויות וחובות מתרסקת מול עינינו; היא טענה נבובה.

אחמד טיבי: אני אתן לכם עוד מספרים: שיעור הדרוזים בסקטור הציבורי: 0.6%.

אחמד טיבי: כלומר, 43% מהשיעור שלהם, אם היה ייצוג הולם.

אחמד טיבי: שיעור הנשים הדרוזיות – קשה שבעתיים, תת-ייצוג מחפיר, מביש – רק 60 נשים דרוזיות מועסקות בסקטור הציבורי.

אחמד טיבי: קרקעות: דאלית-אל-כרמל – 75% שיעור הפקעה.

אחמד טיבי: בית-ג'ן – 83% שיעור הפקעה.

אחמד טיבי: יישובים ערביים לכל דבר.

אחמד טיבי: ולכן הממשלה הזאת, אדוני השר, שאחראית גם לעליית מחירים, אחראית גם להתנכרות והתנכלות לציבורים שלמים – גם לפריפריה, גם ליישובים הערביים במשולש שבנגב, גם למשכורות נמוכות, גם ירידה באפקטיביות של השכר, עלייה בשיעור האבטלה, והיחס, ואני שב ואומר, היחס אל היישובים הדרוזיים הוא יחס מביש, מתנכל ומתנכר.

אחמד טיבי: הגיע הזמן שהחיוך לא יהיה מדיניות, שההתפייסות לא תהיה מדיניות.

אחמד טיבי: התברר שהיא מדיניות כושלת, בלתי אפקטיבית, כי מקבלים תמורתה סטירת לחי, לפעמים יריקה בפרצוף, וזה לא גשם.

אחמד טיבי: הגיע הזמן.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת טיבי.

מוחמד ברכה: התשובה תהיה משולבת, כי שני הנושאים דומים.

מוחמד ברכה: זה יכול להיות, ולכן תהיה תשובה משולבת של השר שמחון וגם של סגן שר האוצר על שני הנושאים.

שלום שמחון: – – –

מוחמד ברכה: אז אתה תשיב על שניהם, כי הנושאים הם דומים, כדי שלא תעלה פעמיים ותגיד אותם דברים.

יעקב כץ: הוא רוצה לעלות פעמיים.

יעקב כץ: הזינוק במספר המפוטרים במשק, עליות המחירים הצפויות והעלאת שיעור המע"מ הופכים את החיים בישראל לבלתי נסבלים

מוחמד ברכה: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: הזינוק במספר המפוטרים במשק, עליות המחירים הצפויות והעלאת שיעור המע"מ הופכים את החיים בישראל לבלתי נסבלים, מס' 8800 ו-8801.

מוחמד ברכה: גם כאן יש שני מציעים: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, ואחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

מוחמד ברכה: בבקשה, חבר הכנסת הורוביץ.

מוחמד ברכה: אחר כך נשמע את תשובת השר לארבעת הדוברים – אני, טיבי, הורוביץ וכבל.

מוחמד ברכה: עשר דקות.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התעוררנו הבוקר לכותרות שמבשרות – אולי יש אנשים שהופתעו; אני לא הופתעתי, אני מכיר את המצב הזה – על כך שמאות תלמידים, ליתר דיוק תלמידות, במערכת החינוך של מדינת ישראל, מערכת חינוך שמקבלת הרבה כסף ממדינת ישראל, לא משובצות ללימודים, כי הן ספרדיות.

ניצן הורוביץ: אני, אגב, היות שזה לא נושא חדש – כבר עלה פה בשנים שעברו – התעניינתי איך קובעים מי זה ספרדי ומי זה אשכנזי, אילו ארצות נכללות בקטגוריה הזאת, מה קורה כשהאמא היא מעדה אחת והאבא הוא מעדה אחרת.

ניצן הורוביץ: אז אמרו לי: אצל חרדים הנישואים האלה, המעורבים, לא כל כך נפוצים, אז אין השאלה לפי מה קובעים את העדה.

ניצן הורוביץ: והשורה התחתונה היא שלמרות הזעם ובג"ץ עמנואל והעמותות שקמו והדיונים פה בכנסת, שנה אחר שנה נפתחת שנת הלימודים, ובתי-ספר רבים חרדיים, ששייכים בעיקר לחינוך העצמאי של אגודת ישראל, לא מקבלים תלמידות כי הן מזרחיות.

ניצן הורוביץ: ושר החינוך, ששנה אחר שנה עומד פה ובמתק שפתיים מדבר על ההישגים שלו ועל השליטה שלו במערכת החינוך, נותן לזה לקרות.

ניצן הורוביץ: קראתי היום ששר הפנים אלי ישי, שהוא מאוד זועם כביכול על העניין הזה, אמר שהוא יקפיא העברת תקציבים לרשויות המקומיות שבהן שוררת האפליה.

ניצן הורוביץ: אני באמת מחכה לראות, אדוני היושב-ראש, שיוקפאו התקציבים למודיעין, לגוטרמן שם, ולביתר-עילית ולבני-ברק, ומה אז יגידו בש"ס ואיך ינהלו את העניין הזה.

ניצן הורוביץ: באמת אני מחכה לראות.

ניצן הורוביץ: והעניין הזה הוא חרפה, הוא בושה, הוא דבר שאי-אפשר להעלות אותו על הדעת.

ניצן הורוביץ: זה, כמובן, פסול, בלתי-חוקי גם.

ניצן הורוביץ: גם אם בית-הספר היה פרטי לחלוטין ולא היה מקבל שקל מהמדינה, אסור היה להרשות דבר כזה; ודאי כשבתי-הספר האלה ממומנים – נהרי, נהרי ב' וכל החוקים האלה שעברו כאן – ממומנים על-ידי המדינה והרשויות המקומיות, אי-אפשר להרשות שדבר כזה יקרה.

ניצן הורוביץ: אגב, אני חייב לציין שגם בשנה שעברה, כשהיתה סערה גדולה סביב האפליה של בנות מזרחיות, אפרופו סיפור עמנואל וסיפורים אחרים, עדיין באמצע השנה, כשבדקנו את העניין, עשרות בנות עדיין ישבו בבית ולא יכלו להתקבל לבתי-הספר כי לא קיבלו אותן על סמך האפליה המחפירה הזאת.

ניצן הורוביץ: אבל אני חייב לומר שאני לא רוצה לעצור בנקודה הזאת, ואני רוצה לומר לאלי ישי עוד דבר: אלי ישי, לפי התגובה שלו, לפחות זו שראיתי בדקות האחרונות, מאוד כואב את כאבן של הבנות המזרחיות שלא מתקבלות לבתי-הספר.

ניצן הורוביץ: אלא מה, אלי ישי בעצמו נוקט בגזענות כלפי סוגיות אחרות.

ניצן הורוביץ: כשזה לא נוגע לו, הוא יכול להיות גזען – אם ערבים ואם פליטים ואם הומואים, ואם כל מי שלא מוצא חן בעיני אלי ישי.

ניצן הורוביץ: ואני חושב שאלי ישי צריך ללמוד פה את העניין.

ניצן הורוביץ: גזענות היא גזענות.

ניצן הורוביץ: כשזה פוגע בך, זה מאוד כואב, זה מקומם, זה מטריף את הדעת, זה דבר שאי-אפשר לעבור עליו בשתיקה.

ניצן הורוביץ: אבל הוא חייב להבין שזה בדיוק אותו דבר כשזה מופנה למגזרים אחרים, ומאוד חורה לי ששר הפנים הזה, שכל כך כואב את הגזענות כלפי העדה שלו והמשפחה שלו וציבור המצביעים שלו, נוקט בדיוק אותה גישה כשזה נוגע לקבוצות אחרות.

ניצן הורוביץ: לכן אני אומר, אני מאוד אתמוך אם אלי ישי ינצל את הסמכויות שיש לו, ויש לו, ואם שר החינוך ינצל את הסמכויות שיש לו, ויש לו, ויפעל נגד בתי-הספר הגזעניים האלה, אבל אני מצפה מהם שיפעלו גם בסוגיות האחרות על-פי אותן אמות מידה.

ניצן הורוביץ: ופה הסיפור לא נוגע רק למערכת החינוך.

ניצן הורוביץ: הנה, בימים האחרונים אנחנו עומדים בפני הסיפור בחריש, ששם הולכת לקום עיר גדולה.

ניצן הורוביץ: אני בעד שייתנו פתרונות דיור, ואגב, אדוני, אנחנו שנים, ובמיוחד מאז המחאה החברתית, אומרים שכשהממשלה רוצה, אם היא רוצה, היא יכולה לבנות בנייה בזול, דירות בזול, באמצעות מחיר למשתכן, בנייה תקציבית.

ניצן הורוביץ: שמעתי גם – מהעיתונות החרדית, כמובן, כי הדברים האלה מתפרסמים רק שם – שעל-פי הסיכום עם ועד הרבנים לגבי חריש, דירה חדשה תעלה בחריש 450,000 שקל – פחות מחצי מיליון שקל.

ניצן הורוביץ: היום דירה ממוצעת בישראל עולה משהו כמו 1.2 מיליון.

ניצן הורוביץ: זה פחות מחצי מהמחיר של דירה ממוצעת בישראל.

ניצן הורוביץ: ואיך עושים את זה?

ניצן הורוביץ: הקרקע היא של המדינה, מחיר הבנייה ידוע, מוציאים מכרזים ותופרים את העניין.

ניצן הורוביץ: זה טוב ויפה, אבל למה רק לחרדים?

ניצן הורוביץ: הרי בחריש ובאזור שבו היא נמצאת יש חילונים, יש ערבים, יש סרוגים, יש אנשים מכל מיני סוגים בחריש עצמה.

ניצן הורוביץ: הייתי שם לפני ימים מספר, קיימתי מפגש, באו תושבים מאום-אל-קוטוף, באו מערערה, באו תושבים שיושבים בחריש עצמה, באו אנשים מקיבוץ מצר וברקאי, וזה אזור שיש בו אנשים מכל הסוגים והמינים.

ניצן הורוביץ: מדוע על אדמת מדינה מוציאים דירות זולות, חדשות, לשיווק למגזר אחד בלבד?

ניצן הורוביץ: האם הקרקע בחריש היא האדמה הפרטית של אריאל אטיאס?

ניצן הורוביץ: האם זה שייך בטאבו למפלגת ש"ס?

ניצן הורוביץ: שר השיכון הוא גם השר שלי, האדמה בחריש היא אדמת מדינה, שייכת גם לי, גם לכם, לכולנו, ואת הפתרונות האלה של דיור זול צריך לתת לכלל האוכלוסייה.

ניצן הורוביץ: אלא מה?

ניצן הורוביץ: יושבות שם כבר כמה מאות משפחות בחריש – חבר הכנסת טיבי, כמה זמן אמרת שיש ועדה קרואה בטייבה?

ניצן הורוביץ: שש שנים?

ניצן הורוביץ: בחריש יש כבר שש שנים וחצי, והאריכו לו בעוד שנה וחצי.

ניצן הורוביץ: בראש הוועדה בחריש עומד נסים דהן, שהיה שר מטעם ש"ס, והוא במשך שש שנים וחצי – שיא ישראלי – עומד בראש הוועדה הקרואה בחריש בלי בחירות.

ניצן הורוביץ: בלי בחירות.

ניצן הורוביץ: בחריש אין בחירות.

ניצן הורוביץ: וזה יהיה ככה גם בשנה הקרובה הזו.

ניצן הורוביץ: בלי ספק זה ישבור שיא, שאני בטוח שלא יישבר פה עוד הרבה שנים.

ניצן הורוביץ: ולמה עושים את זה ככה?

ניצן הורוביץ: כדי למנוע מהתושבים המקומיים כל מעורבות בתהליך הדורסני הזה של הקמת העיר החרדית הגדולה בחריש.

ניצן הורוביץ: ואני רוצה להגיד לכם פה, חברי הכנסת, אין לי דבר נגד חרדים, אין לי דבר נגד דירות זולות לחרדים.

ניצן הורוביץ: להיפך, אני פשוט חושב שהפתרון הזה מגיע לכל אזרחי מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: היום, על-פי כללי המשכנתה של בנק ישראל, אתה צריך לבוא, זוג צעיר – דירה לא בתל-אביב, בבאר-שבע, לא משנה איפה – לפחות עם חצי מיליון שקל מהבית כדי לקבל משכנתה.

ניצן הורוביץ: זה מה שעולה כל הדירה בחריש.

ניצן הורוביץ: ואם שר השיכון ושר הפנים חושבים שהם בפוליטיקה הפנימית שלהם יפתרו את הבעיות של המגזר שלהם, אז הם טועים טעות מרה.

ניצן הורוביץ: ואנחנו רואים – כמו בסיפור החינוך שדיברתי עליו, ובסיפור הדיור – שהדברים יטפחו על פניהם, והם יצטרכו לשנות כיוון.

ניצן הורוביץ: חברים, אני מייצג פה מפלגה שנמנית עם השמאל הציוני.

ניצן הורוביץ: והשמאל הציוני הזה, שבנה את המדינה, מבוסס על שלושה יסודות עיקריים שהם מדינה דמוקרטית, צדק חברתי ותיחום הדת, נקרא לו כך, או מאבק בכפייה דתית.

ניצן הורוביץ: ואת שלושת היסודות האלה הממשלה הזאת מביאה לקיצוניות, והיא בכך חותרת תחת, הייתי אומר אפילו, אושיות הציונות.

ניצן הורוביץ: הממשלה הזאת של היום, בהתנחלויות שלה, בהשקעות שלה בשטחים, גורמת לכך שהסיכוי לפתרון של שתי מדינות – למדינה פלסטינית ולמדינה יהודית ודמוקרטית – הולך ונמוג.

ניצן הורוביץ: אנחנו ממרצ היינו שלשום ברמאללה, נפגשנו עם אבו מאזן.

ניצן הורוביץ: אני חייב להגיד שהתחושה – האווירה בפגישה היתה קשה.

ניצן הורוביץ: היה ברור שעם הממשלה הזאת הקיפאון הזה, המשתק, ההרסני בתהליך המדיני יימשך.

ניצן הורוביץ: עם הממשלה הזאת ועם מי שעומד בראשה, ומי שמנהל את משרד החוץ שלה, אין שום סיכוי לחידוש התהליך המדיני.

ניצן הורוביץ: אז יכולה הממשלה אולי להיות מרוצה מדבר כזה, אבל לאן היא מוליכה אותנו?

ניצן הורוביץ: למצב של מדינה דו-לאומית, שהוא בפועל מצב של אפרטהייד וכיבוש מתמשך, שפוגע בשני העמים ובאינטרסים שלהם.

ניצן הורוביץ: זה במישור המדיני.

ניצן הורוביץ: במישור החברתי אנחנו עומדים בפני קיצוצים, בפני העלאת מסים, בפני אבטלה, שכבר אנחנו רואים את התוצאות שלה.

ניצן הורוביץ: פה עכשיו עומדים מחוץ לכנסת מאות אנשים ממפעל "פניציה".

ניצן הורוביץ: אין בירוחם או בסביבה הרבה מקורות; אם הם יפוטרו, הם פשוט ישבו בבית ויהיו מובטלים.

ניצן הורוביץ: ואם מדובר על אנשים בני 40 ו-50, שהסיכוי שלהם למצוא עבודה גם כך קטן, אתה גוזר עליהם חיים של עוני.

ניצן הורוביץ: זה המסלול החברתי ההרסני שבו הממשלה הזאת מוליכה אותנו.

ניצן הורוביץ: אני מסיים.

ניצן הורוביץ: ובמישור של דת ומדינה, העיוותים בחינוך, העיוותים בדין האישי.

ניצן הורוביץ: ואסיים בסיפור בעניין הזה, אפרופו מה שאמרתי בהתחלה.

ניצן הורוביץ: רבני שכונות, שמקבלים את שכרם מהמדינה, איימו על הורים לבל יעזו להתלונן שילדיהם מקופחים בבתי-הספר.

ניצן הורוביץ: רבני שכונות.

ניצן הורוביץ: במקום להילחם בגזענות, למנוע את התופעות האלה של אפליית מזרחיים בבתי-הספר, אמרו להורים שהילדים שלהם יושבים בבית כי הם ספרדים: אוי ואבוי אם תעזו להתלונן.

ניצן הורוביץ: רבני שכונות מטעם משרד הדתות, מטעם הממשלה הזאת.

ניצן הורוביץ: זה הפרצוף של ממשלת נתניהו, ישי, ליברמן, ברק.

ניצן הורוביץ: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת איתן כבל לדבר על אותו נושא במסגרת של עשר דקות.

מוחמד ברכה: אחר כך נשמע את תשובת השר.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מבין שאתה הפסדת בהגרלה היום, אדוני השר.

איתן כבל: אתה מוצא את עצמך גם כן – המליאה ריקה, אין כמעט אף אחד מהקואליציה, אף אחד מהשרים לא פה, ועוד לך נותנים לענות על הנושא הזה.

איתן כבל: הרי שנינו יודעים, אדוני השר, במה דברים אמורים.

איתן כבל: לכאורה, הנושא הזה של האבטלה נמצא תחת אחריותך, אבל כולנו יודעים הרי שזה קשקוש-בלבוש.

איתן כבל: העובדה ששירות התעסוקה נמצא תחת אחריותך – האם שירות התעסוקה הוא הגוף שאמור לכוון את המדיניות התעסוקתית במדינת ישראל?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך ולנו, אדוני היושב-ראש, שראש הממשלה ושר האוצר, במשך שלוש השנים האחרונות לא הפסיקו להתהדר, מעל כל במה ועל כל גבעה רמה, בהישגים הכלכליים המרשימים של מדינת ישראל, ובצדק, ישראל אל מול כל העולם.

איתן כבל: פעם היו אומרים עלינו: וילה בג'ונגל, ועכשיו אומרים: הווילה הזאת בתוך כל הג'ונגל הכלכלי בעולם.

איתן כבל: ופתאום – – –

אבישי ברוורמן: וילה דו-תקציבית.

איתן כבל: יתירה מכך, אפילו שר האוצר – שלא יעז מישהו לקחת לעצמו את הפטנט של התקציב הדו-שנתי.

איתן כבל: ואיך – ולא נודע כי באו אל קרבנה, חבר הכנסת אחמד טיבי?

איתן כבל: לאט-לאט הסיפור הזה של הפטנט העולמי הזה נעלם, הורד מסדר-היום.

איתן כבל: אבל החמור מכך – באמת, אני אומר לך, אדוני השר, שאתה גם חבר שלי לפני הכול, ואנחנו ממשיכים להיות חברים גם אחרי שעברת למפלגה הגדולה.

שלום שמחון: אני, אגב, לא חושב כמו שר האוצר.

איתן כבל: לא, אני הרי בדיוק אמרתי שהפסדת בהגרלה.

שלום שמחון: זה לא מדויק.

איתן כבל: אבל, אדוני השר, הרי על מה אנחנו רוצים לקבול?

איתן כבל: לא עליך, שאתה לא ממונה על איך הדברים יתנהלו, כבר הקראת קודם תשובה של מישהו אחר – – –

שלום שמחון: אחר כך אמרתי גם – – –

איתן כבל: אחר כך אמרת גם – בסדר, אבל פה אתה לא יכול ללחוש על אוזנו של שר האוצר.

איתן כבל: בוודאי הוא שם אטמים כשאתה מדבר.

איתן כבל: אבל אני רוצה לומר לכם שבעניין הזה אנחנו מוצאים את עצמנו, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, במצב ששר האוצר נותן תשובה כשכותרות העיתונים זועקות על ממדי האבטלה – וכל מה שיש לו לומר זה שהוא לא מכיר נתונים כאלה.

איתן כבל: אז אחת מהשתיים – אם אתה לא מכיר נתונים כאלה, צא בהתקפה חריפה על עיתון "ידיעות אחרונות", שכותרתו זעקה 167,000 מובטלים, כמדומני, על עלייה בממדי האבטלה באותו חודש כפי שלא היו מזה שנים רבות.

איתן כבל: צא, כמו שאתה יודע.

איתן כבל: ואני שואל אותנו: איפה השמן?

איתן כבל: איפה הרזה?

איתן כבל: איפה הגרפים היפים?

איתן כבל: חבר הכנסת טיבי, איפה הגרפים?

איתן כבל: איפה תנועות הידיים?

איתן כבל: איפה התזזית?

איתן כבל: מה שאנחנו מקבלים, אדוני היושב-ראש, מקבלים בעיטות לבטן.

איתן כבל: מה זה הבעיטות לבטן?

איתן כבל: זה הפחד.

איתן כבל: אין כמעט הודעה שלו – מבחינת לשכת ראש הממשלה, אין בעיה כלכלית.

איתן כבל: אין בעיה כלכלית.

איתן כבל: יש בעיה אחת, קוראים לה אירן.

איתן כבל: איך אתה מתמודד עם הבעיות הכלכליות של מדינת ישראל?

איתן כבל: אתה לא מפסיק להגיד "אירן" בבוקר, "אירן" בצהריים, "אירן" בערב.

איתן כבל: טבעי הוא, כל אחד מאתנו מסתובב – כל אחד במקומו, ולא משנה מאיזה יישוב הוא בא: יהודי, ערבי, דרוזי; נשים, גברים; מבוגרים וצעירים – כולם מסתובבים בתחושה של פחד.

איתן כבל: ושואלים אותנו, כאילו אני יודע מה יקרה.

איתן כבל: אני יודע מה יקרה?

איתן כבל: מישהו יודע מה יקרה?

איתן כבל: נו, להתארגן?

איתן כבל: תהיה מלחמה?

איתן כבל: לא תהיה מלחמה?

איתן כבל: אנשים רעבים ללחם.

איתן כבל: יש היום בישראל אנשים שהם רעבים ללחם, ולא רק בפריפריה, גם בערים המרכזיות של מדינת ישראל.

איתן כבל: אותן ערים שבעות, יש בהן אנשים רעבים ללחם.

איתן כבל: וכולם עסוקים בנושא אחד היום – פחד.

איתן כבל: כך משטרים פאשיסטיים מתנהגים.

איתן כבל: מדברים על פחד, פחד, ועוד הפעם פחד, ועוד הפעם פחד.

איתן כבל: ובכך, במקום שנעסוק בבעיות שבאמת מטרידות את האזרח במדינת ישראל בימים אלה, עסוקים באותו פחד.

איתן כבל: ואני אומר יותר מזה.

איתן כבל: אדוני ראש הממשלה – הוא צריך להבין, מדינת ישראל היא לא תיק ההשקעות הפרטי שלו, היא השקעה של כולנו.

איתן כבל: זה לא עסק פרטי שלו.

איתן כבל: איך הוא מתנהל?

איתן כבל: כמי שהמוצא שלו תימני אני אומר: הוא רקדן תימני גרוע.

איתן כבל: אין נושא שהוא לא עושה בו צעד אחד קדימה, מתבלבל, שני צעדים לאחור.

איתן כבל: רק בהבדל אחד: כשהוא עושה את הצעדים לאחור, אותו רקדן תימני גרוע, הוא מסתבך ברגליים ונופל פעם אחר פעם.

עמיר פרץ: מדינת ישראל – – – בהשקעה בנאמנות עיוורת, אולי שם הוא לא מתעסק.

איתן כבל: כן, זה נכון.

איתן כבל: פה כתוב: בכל הקשור לענייני המדינה – אני קורא מתוך הנאום המוכן – אנחנו מצפים להרבה יותר אחריות.

איתן כבל: הציבור לא הפקיד את המדינה בידיו בנאמנות עיוורת, זה העניין.

איתן כבל: מדינת ישראל לא הופקדה בידי בנימין נתניהו בנאמנות עיוורת.

איתן כבל: והוא מתנהג בכל עניין – אם הייתי יכול לבוא ולומר אפילו היום ליעקב כץ, חבר הכנסת כץ, שהוא מנהל את ענייניו בדיוק כמו שכץ רוצה, הוא לא מנהל אותה.

איתן כבל: הוא לא מנהל אותה, לא, עם כל הבעיות המתקיימות, לשום מגזר.

איתן כבל: כשאנחנו מדברים על חוק הישרדות, מה שפועל יום ולילה זה איך אני שורד.

איתן כבל: ואני אומר יותר מזה, את מה שכנראה אחרים לא אומרים.

איתן כבל: יש לנו היום הדיון על ערוץ-10.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, חרב הפיטורים מונחת לא רק על ערוץ-10, היא מונחת על "פניציה" ומונחת על עשרות מפעלים מדן ועד אילת; משפחות במדינת ישראל בכל מקום, כולל בשירות הציבורי.

איתן כבל: כולל אותם מקומות שנדמה להם שהעבודה שלהם מובטחת, והיא לא מובטחת.

איתן כבל: אין היום ביטחון תעסוקתי בשום מקום.

איתן כבל: חברים, שיהיה ברור, גם אם קוראים לך עיתונאי, אתה איש טלוויזיה, וגם אם אתה טאלנט – אין היום ביטחון תעסוקתי בשום מקום.

איתן כבל: אבל החמור מכך, שהיום גורלו של ערוץ-10 לא מוכרע ליד שולחן הממשלה אלא מוכרע כנראה במטבח של בנימין נתניהו, לפחות על-פי פרסומים זרים.

איתן כבל: בשום מקום.

איתן כבל: כולם מדברים על זה, כולם יודעים על זה, כולם משוחחים על זה.

איתן כבל: זה הרבה מעבר לעניין אם היתה כתבת תחקיר על נתניהו או לא.

איתן כבל: זה הרבה יותר עמוק.

איתן כבל: השאלה איננה שאלה כלכלית.

איתן כבל: יש בעיות, ערוץ-10 צריך לקחת את עצמו – חברים יקרים, שאף אחד פה לא יתבלבל, ערוץ-10 צריך להציג תוכנית מלאה איך הוא לא נסמך בסופו של עניין על שולחנו של הריבון.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים תקשורת כמו שיש היום, שמפחדת לעשות תחקירים, שמפחדת לומר דברים כלפי כולנו.

איתן כבל: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני יכול לבוא ולומר: אנחנו חזקים.

איתן כבל: מדינת ישראל, ברוך השם, יש בה אזרחים חזקים, אנשים חזקים, אבל אי-אפשר.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני אומר ביושר, אני מסתכל גם על הסקרים, ואני אומר את זה לנו, אני אומר, חבר הכנסת הרצוג, גם לנו פה באופוזיציה: צריכים לעשות חשבון נפש, איך למרות העובדה שבנימין נתניהו הוא ראש ממשלה כושל, רע – שעסוק בהישרדות אישית בלבד, שהקים את הממשלה הגדולה ביותר בתולדותיה של מדינת ישראל, ממשלה שלהוציא שר כזה או אחר כמעט לא עושה דבר באמת – אנחנו, המרכז והשמאל לא מצליחים להתרומם.

מוחמד ברכה: – – –

איתן כבל: אפרופו, אומר לי אדוני היושב-ראש, למה אין אצלנו ביטחון תעסוקתי.

איתן כבל: אני אומר את זה כי אלה שאלות שצריך לשאול את עצמנו.

איתן כבל: אני לא רוצה להתעסק, כמו שאמר ג'ורג' בסדרה המפורסמת "סיינפלד": זו לא את, זה אני.

איתן כבל: אז אני בא ואומר לנו, גם בתוכנו – ואני מסיים, אדוני היושב-ראש – בימים הלא-פשוטים האלה, גם אנחנו צריכים לדעת ולהביט על עצמנו במראה אם אנחנו באמת מאמינים בכל דבר שאנחנו אומרים פה.

איתן כבל: החבורה הזאת, מהמפלגות הערביות ועד כל המפלגות האחרות שנושאות את האופוזיציה, ואלה שרוצות להיות חלק מהכנסת הבאה, צריכה למצוא את הדרך לשתף פעולה ולייצר חזית שתגרום לכך שנהיה גדולים מסך חלקינו.

איתן כבל: אם לא, אנחנו או מי שישרוד כאן ימשיך לברבר והוא ימשיך להרוס.

איתן כבל: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת כבל.

מוחמד ברכה: אני מזמין את השר שלום שמחון לענות על שתי ההצעות לסדר-היום שהועלו.

מוחמד ברכה: בבקשה.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ישבתי פה מאז הבוקר והקשבתי בקשב רב.

אבישי ברוורמן: – – – בגלל שהאיש הרזה – – – אתה שהיית שמן – – – תן דוגמה.

אבישי ברוורמן: רזית.

שלום שמחון: אני אפתיע אותך.

שלום שמחון: א.

שלום שמחון: לא שלחו אותי.

שלום שמחון: ביטלתי סיור – – –

מוחמד ברכה: הוא סך הכול רצה להחמיא לך.

שלום שמחון: ביטלתי סיור חשוב מאוד ברמת – לא, הבנתי את הבדיחה.

שלום שמחון: אבל גם, כבל, קיבלתי את המחמאה על המשקל.

שלום שמחון: מאחר שגם כבל העיר על זה, האמת היא, לא שלחו אותי, ביטלתי סיור חשוב מאוד עם משקיעים ברמת-הגולן, כי היה חשוב לי להגיד את עמדתי ולא את עמדתו של שר האוצר.

שלום שמחון: אנחנו חלוקים, אני התעקשתי לבוא ולהשיב בשמי.

שלום שמחון: אני לא חושב כמוהו.

איתן כבל: השמאל משתלט על הממשלה.

שלום שמחון: התשובה תהיה ארוכה, שתהיה לכם סבלנות בבקשה.

שלום שמחון: הערפל הכלכלי ואי-הוודאות העוטפת את השווקים הבין-לאומיים ואת העולם כולו הניעו את משרד התמ"ת להיערך ולהכין את המשק הישראלי לאפשרות של החמרת המצב ולתרחיש של האטה חמורה, במיתון.

עמיר פרץ: בשלב זה אין חילוקי דעות בינך לבין – – –

שלום שמחון: לאט-לאט.

שלום שמחון: אני אתן רק את הנתונים האמיתיים, לא מורח אף אחד.

שלום שמחון: כשאנו באים לבחון את שוק העבודה הישראלי, חשוב שנבדוק את מצבם של כמה נתונים מרכזיים.

שלום שמחון: שיעור ההשתתפות בכוח העבודה הוא היחס בין דורשי העבודה לבין כלל האוכלוסייה הנמצאת בגיל הרלוונטי.

שלום שמחון: שיעור האבטלה הוא היחס בין מחפשי העבודה מתוך כלל המעוניינים לעבוד, כלומר, עובדים ומחפשי עבודה יחד.

שלום שמחון: מספר זה נתון להשפעות שונות.

שלום שמחון: כך, למשל, שיעור האבטלה יכול לעלות בשל הצטרפותן של אוכלוסיות חדשות למעגל מחפשי העבודה או בגלל עלייה במספר המפוטרים.

שלום שמחון: ככלל, ביחס לשנים האחרונות שוק התעסוקה בישראל נמצא כיום במצב טוב היסטורית.

שלום שמחון: אחוז האבטלה שנרשם ביולי, של 7.2%, דומה לממוצע בשנת 2011 שעמד על 7% ונמוך משנת 2010 ו-2009, שבהן היה גבוה יותר ועמד על 8.3% ו-9.4%.

שלום שמחון: שיעור ההשתתפות בתעסוקה, של 63.5%, גבוה משהיה בשנים 2011 ו-2010, שבהן עמד על כ-62.5%.

שלום שמחון: על-פי נתוני הלמ"ס ישנן 70,000 משרות פנויות.

שלום שמחון: בשנתיים האחרונות נרשם גידול משמעותי של כ-314,000 במספר המועסקים.

שלום שמחון: גידול זה במספר המועסקים מבטא עלייה בשיעור ההשתתפות, מ-61.9% ברבעון השני של 2009 ל-63.4% ברבעון השני של 2012 וירידה של שיעור האבטלה מ-9.9% ברבעון השני של 2009 ל-7% ברבעון השני של 2012.

שלום שמחון: יחד עם זאת, לצערנו, בחודשים האחרונים ניתן להבחין בשינוי מגמה אפשרי ובהחמרת המצב.

שלום שמחון: על-פי נתוני שירות התעסוקה, בנובמבר 2011 נסתיימה מגמה בת שנתיים של ירידה במספר דורשי העבודה הרשומים בלשכות, ומאז נובמבר 2011 חלה מגמת עלייה במספר דורשי עבודה רשומים בשיעור חודשי ממוצע של 0.4%.

שלום שמחון: חבר הכנסת כבל, אני רוצה שתדע שכבר בחודש נובמבר, כאשר שר האוצר אמר בממשלה שהכול טוב, אני אמרתי לו שמתחילים לראות את המגמה.

שלום שמחון: אמרתי את זה ליד שולחן הממשלה, זה גם רשום בפרוטוקול.

שלום שמחון: אמרתי את זה באופן עקבי.

שלום שמחון: ייתכן שניתן להסביר חלק מעלייה זו בגידול במספר המשתתפים בשוק התעסוקה.

שלום שמחון: עוד ניתן לראות כי קיימת ירידה קלה בשיעור התעסוקה ועלייה מסוימת בשיעור האבטלה, מ-6.8% בינואר 2012 ל-7.2% ביולי האחרון.

שלום שמחון: מספר דורשי העבודה הרשומים בלשכות התעסוקה בחודש יולי השנה עמד על 202,768, זאת לעומת 196,876 ביולי אשתקד.

שלום שמחון: נתון זה, יש להדגיש, עדיין נמוך משמעותית ממספר דורשי העבודה ביולי 2009, שהיה 224,901.

שלום שמחון: את חלק מהעלייה במספר דורשי העבודה ב-2012 ניתן להסביר גם בעלייה בשיעור ההשתתפות הכולל.

שלום שמחון: בהחלט יכול להיות ש-6,000 מפוטרים או 6,000 מובטלים חדשים זה לא מספר שהוא סופר.

שלום שמחון: אני סופר כל בן-אדם, לכן אני חושב שאמירה של אדם כזה או אחר, לא משנה באיזה תפקיד הוא נושא, לכאורה כאילו אין אבטלה ואין מפוטרים, היא לא רק אמירה לא אחראית, היא פוגעת ב-6,000 בני-אדם.

שלום שמחון: בנוגע למפוטרים, מספר המפוטרים בחודש יולי עמד על 16,084 – שהוא מספר שיא מאז יולי 2009 – מתוכם 7,497 גברים ו-8,587 נשים.

שלום שמחון: חשוב לזכור, אתגר התעסוקה במשק הישראלי הוא כפול: הוא כולל את העלאת שיעור ההשתתפות של קבוצות אוכלוסייה מעוטות השתתפות, ובמקביל שמירה על שיעור אבטלה נמוך במשק הישראלי כולו בשגרה, ועל אחת וכמה בעת משבר.

שלום שמחון: מדיניות הממשלה מתמקדת בהעלאת שיעור התעסוקה, ולשם כך יש לפעול בשני מישורים.

שלום שמחון: במישור הראשון, יש לפעול להעלאת שיעורי ההשתתפות של קבוצות מעוטות השתתפות בשוק העבודה, דוגמת נשים ערביות וגברים חרדים.

שלום שמחון: שיעור ההשתתפות בשוק העבודה של גברים חרדים בשנת 2011 עמד על 46.8%; שיעור השתתפותן של נשים ערביות היה 28.5%.

שלום שמחון: נתונים אלו נמצאים ביחס נמוך לממוצע ה-OECD, העומד על שיעור השתתפות של 76.2%.

שלום שמחון: המישור השני בפעילות הממשלתית מתמקד בשמירה על שיעור אבטלה נמוך.

שלום שמחון: בתוך כך, משרד התמ"ת מפעיל מגוון תוכניות, כמו למשל הכשרה מקצועית מותאמת לשוק העבודה, סיוע למעסיקים וכלים נוספים הנבחנים היום במשרד.

שלום שמחון: זאת ועוד, קיים פער עצום בין שיעור העוני בקרב משפחות שבהן שני בני-הזוג עובדים בהשוואה למשפחות שבהן מפרנס אחד בלבד.

שלום שמחון: משום כך, שיעורי העוני גבוהים בקרב האוכלוסייה הערבית והחרדית שבהן נפוצים משקי-הבית שבהם קיים מפרנס אחד בלבד.

שלום שמחון: הנתונים המספריים לשנת 2010, אדוני היושב-ראש, מראים כי כאשר אין במשפחה מי שעובד ונמצא בגיל העבודה, תחולת העוני לפני תשלומי העברה ומסים היא 90.6%, ולאחר תשלומי העברה ומסים – 70.1%.

שלום שמחון: כאשר יש – – –

מוחמד ברכה: זה לא זהה בין יהודים ובין ערבים.

מוחמד ברכה: תשלומי העברה לא מקפיצים מעל לקו העוני.

שלום שמחון: אני תיכף אומר את הנתונים.

שלום שמחון: כן.

מוחמד ברכה: העוני יותר עמוק.

שלום שמחון: כאשר יש במשפחה מפרנס אחד, תחולת העוני לפני תשלומי העברה ומסים היא 37.8%, ולאחר תשלומי העברה היא 25.6%.

שלום שמחון: במידה שבמשפחה יש שני מפרנסים היא תהיה 4.9% לפני תשלומי העברה ו-3.5% לאחר תשלומי העברה.

שלום שמחון: לתשומת לבנו, שיעור העוני בקרב האוכלוסייה הערבית עומד על 53.2%, ובקרב האוכלוסייה החרדית הוא עומד על 55%.

שלום שמחון: הנושא, אם כן, מחייב טיפול ולכך אנו נערכים במרץ.

שלום שמחון: על מנת לעמוד ביעדי הממשלה לשנת 2020 יש, ראשית, להגדיל את מספר המועסקים בחברה הערבית בעשר השנים הקרובות ב-300,000 מועסקים חדשים, 200,000 מתוכם צריכים להיות גברים ו-100,000 נשים.

שלום שמחון: שנית, יש להגדיל את מספר המועסקים במגזר החרדי בעשר השנים הקרובות בכ-80,000; 50,000 מתוכם צריכים להיות גברים ו-30,000 מתוכם צריכים להיות נשים.

מוחמד ברכה: אתה תתייחס גם לאיך תעשו את זה?

שלום שמחון: כן, בטח.

שלום שמחון: תיכף אדבר.

שלום שמחון: זה העימות שלי עם האוצר – הם טוענים שלא צריך לעשות כלום.

יצחק הרצוג: כאילו אין בעיה.

מוחמד ברכה: השאלה, האם לקלוט את העובדים במקומות עבודה מחוץ ליישובים או להתחיל לחשוב להביא מקומות עבודה ליישובים.

מוחמד ברכה: הגיע הזמן.

שלום שמחון: הבעיה בחלק מהאמירות של האוצר היא שהן אמירות לצורך אי-מתן תקציבי פעולה ולא כדי לבטא את העניין עצמו.

שלום שמחון: זה חלק גדול מחילוקי הדעות בין משרדי לבין משרד האוצר.

שלום שמחון: אני רוצה לתת לכם את הנתונים מאין באים המפוטרים בחודש יולי.

שלום שמחון: יפו – ואנחנו יודעים שיש שם גם לא מעט ערבים – היו 1,072 מפוטרים; בירושלים – 803 מפוטרים; אשדוד – 628; ראשון-לציון – 625; 533 היו בפתח-תקווה; בחולון – 486; בבאר-שבע – 479; בחיפה, שגם שם יש ערבים, היו 475; בנתניה – 465, ובאשקלון היו 367.

יצחק הרצוג: ביפו פי-שניים – – –

שלום שמחון: נכון, אבל גוש-דן יותר גדול.

שלום שמחון: בסך הכול בגוש-דן מאז תחילת גל העלייה, במספרים שאמרתי הוא הכי גדול, אבל – – –

יצחק הרצוג: הרבה עובדים זמניים.

שלום שמחון: בנוגע לתובעי הבטחת הכנסה, מספרם המקורי של דורשי עבודה תובעי הבטחת הכנסה בחודש יוני הסתכם ב-111,349, מהם קרוב ל-70,000 – 69,595 – מוגדרים באבטלה קשה, כלומר מעל 270 יום.

שלום שמחון: בהבטחת הכנסה קלה, כלומר מתחת ל-270 יום, יש 41,754 דורשי עבודה.

שלום שמחון: אם כן, בהתייחס למתרחש בעולם, הצפי בישראל הוא לשיעור צמיחה נמוך בשנת 2013 לעומת שנים קודמות.

שלום שמחון: אגב, לא אני אומר את זה, שר האוצר אומר את זה.

שלום שמחון: הוא אומר שהצמיחה תהיה נמוכה, הוא כיוון אותה כלפי מטה בתקופה האחרונה, ולכן אי-אפשר לומר נתון אחד בלי לומר גם את הנתונים האחרים.

שלום שמחון: סביר כי היקף יצירת מקומות העבודה בישראל יצטמצם ויושפע מהמצב בעולם ומהאווירה הכלכלית בשווקים, ועל כן יש להיערך לאפשרות של הרעה בשוק התעסוקה.

שלום שמחון: מחובתנו להתייחס לאינדיקציות שצוינו לעיל, בשילוב עם ההאטה הצפויה, ולבחון היערכות נדרשת בהתאם.

שלום שמחון: ואנחנו נערכים לעשות את זה.

שלום שמחון: משרד התמ"ת מקדם מזה זמן תוכנית להתמודדות עם ההאטה הכלכלית הצפויה במשק, המתמקדת הן בצד עידוד ההיצע של מקומות עבודה, כלומר יצירת מקומות עבודה חדשים ושמירה על הקיימים, וגם בתחום הביקוש לעובדים.

שלום שמחון: התוכנית נמצאת בשלבים סופיים של גיבוש.

שלום שמחון: תוכנית המשרד מתמקדת בעיקר ביצירת כלי סיוע שרמת היישום שלהם גבוהה עד בינונית, כלומר כלים קיימים שיעילותם כבר הוכחה בעבר, בעת המשבר הקודם, וקיים צורך בתגבור תקציבי להפעלתם.

שלום שמחון: במקביל, אנו מפעילים סיוע וכלים תשתיתיים, המצויים בשלבים מתקדמים של הכנה לקראת יישום.

שלום שמחון: בתוכנית מגוון כלים, החל בסיוע לעסקים קטנים ובינוניים, דרך תמיכה בתשתיות פיתוח של אזורי תעשייה בפריפריה, סיוע במענקים של מרכז ההשקעות, בסבסוד שכר לעובדים חדשים, בהכשרות מקצועיות למובטלים, בשכלול ובתגבור של כלי התמיכה של שירות התעסוקה, ועוד כלים אחרים.

שלום שמחון: עבור כל כלי וכלי ניתח המשרד מהו התקציב הנדרש ומהי תוספת העובדים הצפויה מהפעלתו.

שלום שמחון: לדוגמה, הקמת קרן למפעלים במצוקה – תוכנית זו נמצאת בשלבי סיום מול האוצר וההסתדרות, והיא אמורה לתת מענה למפעלים שאינם מקבלים מענה מהבנקים בשל מצבם הכלכלי הבעייתי, שסביר שיחריף בזמן הקרוב.

שלום שמחון: תגבור תקציבי המדען הראשי – יש צורך במתן תקציבים לתוכניות מחקר ופיתוח שנמצאות כבר כעת בהמתנה לאישור ואינן מאושרות בשל מחסור בתקציבים.

שלום שמחון: תוספת תקציבית של 900 מיליון שקל לתוכניות הקיימות אצל המדען הראשי תוביל להעסקה ישירה ומיידית של למעלה מ-2,400 עובדים ישירים בתחום ההיי-טק, ועוד למעלה מ-12,000 עובדים עקיפים אחרים.

שלום שמחון: ועוד, מסלול תעסוקה, כלומר סבסוד שכר לעובדים חדשים ברמות שכר שונות – יש צורך בתוספת של כ-200 מיליון שקל לתוספת של כ-3,250 עובדים נוספים.

שלום שמחון: מסלול חופשה מוסכמת בתשלום – תוכנית זו קמה מתוך הבנה כי המשבר זמני וכי כדי למנוע פיטורים המוניים בשל ירידת תפוקות המפעל והצורך שלו בצמצום הוצאותיו, יש לאפשר למפעל להוציא אחוז מסוים מעובדיו לחופשה מוסכמת בתשלום, כאשר תשלום אחוז מסוים מהשכר הוא על חשבון המדינה, והמעביד ימשיך וישלם את התנאים הסוציאליים של העובד וישמור על רצף העסקתו תוך מחויבות למניעת פיטורים – כלי קיים שהופעל במשבר האחרון בגרמניה, אין בו תקציב, אך תקציב של כ-350 מיליון שקל לשנה יאפשר מניעת פיטורים של כ-29,000 עובדים.

שלום שמחון: תגבור כלי סיוע תשתיתיים לפיתוח אזורים תעשייתיים בפריפריה, ועל-ידי כך מתן אישור מיידי להקמת מפעלים חדשים, שממתינים כבר היום לאישור הקמה מהמשרד ונדחים בהיעדר תקציב – כ-215 מיליון שקל לבקשות קיימות מאפשרים תוספת של כ-1,250 עובדים חדשים.

שלום שמחון: ובצד הביקוש, לדוגמה, תגבור של היקפי התמיכה בהשמה, וכלי הסיוע השונים של שירות התעסוקה, כמו אבחון פסיכולוגי, ייעוץ ועוד.

שלום שמחון: עבור כל 450 דורשי עבודה יש צורך בתוספת של 3 מיליון שקלים לשירות התעסוקה.

שלום שמחון: ואני מאוד מקווה שהמגמות לייבש את השירות לא יצליחו, כיוון שאני משתדל שלא לתת להן יד.

שלום שמחון: הגדלת היקפי התמיכה בהכשרה מקצועית לדורשי עבודה דרך מודל של ואוצ'רים – כל תוספת של 15 מיליון שקלים מכשירה 2,000 דורשי עבודה.

שלום שמחון: האצת פרויקטים בתשתית, כמו בינוי מעונות-יום המאפשרים להורים להעניק לילדיהם מסגרות המוכרות על-ידי התמ"ת ומסובסדות, הן במחיר המקסימום והן סבסוד בהתאם לרמות השכר – יש צורך בהקדמת מימון לנושא, שכבר סוכם בוועדת-טרכטנברג, ובכך לאפשר ליותר הורים להישאר במעגל העבודה על-ידי סיוע זה.

שלום שמחון: אני רוצה לומר שככל שהיינו מקבלים הקדמת תקציבים לבניית מעונות-יום, היו נבנים יותר מעונות-יום.

שלום שמחון: זאת אומרת, המערכת מוכנה לבנות בתוך שנתיים 1,000 מעונות-יום, אף שטרכטנברג פרס את זה על חמש שנים.

שלום שמחון: אני יודע שעיקר מעונות-היום ייבנו בשנים הקרובות במגזר הערבי, כי שם הדרישה של יציאת נשים לעבודה היא מאוד גבוהה.

שלום שמחון: הנתונים שהצגתי בראשית הדברים מוכיחים כי כבר כעת המשק עומד בפתחה של תקופה לא פשוטה.

שלום שמחון: ציבור העובדים, כמו גם תעשיינים רבים ובעלי עסקים, יכולים לחוש כבר היום בגלים המגיעים מאירופה וארצות-הברית ובמצב המשתנה.

שלום שמחון: משרד התמ"ת, האמון על תחום הפיתוח הכלכלי-חברתי במשק הישראלי ועל תחום התעסוקה, מפעיל כלים שונים ורבים.

שלום שמחון: זאת, נוסף על הכלים החדשים הנמצאים בישורת האחרונה לפני יישום.

שלום שמחון: המשרד גם ממשיך ופועל ליישם את המלצות דוח ועדת-אקשטיין, שאומץ על-ידי הממשלה, ועל-פי הנתונים, המצביעים על גידול בשיעור ההשתתפות, אנו רואים שאנחנו צועדים בכיוון הנכון, למרות חלקם השלילי.

שלום שמחון: את הכלים האלו ניתן לתגבר תקציבית בזמן משבר, ויש ביכולתם לתת מענה הולם הן ביצירת מקומות עבודה חדשים והן בהתאמות דורשי העבודה.

שלום שמחון: ככל שמשרד האוצר ומשרד ראש הממשלה ימהרו ויאמצו את התוכנית ואת היקפיה, כפי שתוגש להם בימים הקרובים, כך אני מאמין שנצליח להתמודד, או לפחות לצמצם את השפעת המשבר על המשק הישראלי.

שלום שמחון: אני רוצה לומר לגבי עובדי "פניציה", שגם היו פה היום במליאה וגם נמצאים בחוץ ומפגינים: צוות משותף שהקמתי, בראשות משרד התמ"ת, כבר נפגש עם הנאמן לכמה פגישות.

שלום שמחון: ואנחנו מאוד מקווים שאנחנו נצליח – – –

מוחמד ברכה: מתי הקמת את הצוות?

שלום שמחון: לפני עשרה ימים.

מוחמד ברכה: הוא כבר פועל או – – –

שלום שמחון: לפני עשרה ימים, כן.

מוחמד ברכה: הוא כבר פועל?

שלום שמחון: הצוות פועל.

שלום שמחון: הצוות פועל, הוא נפגש עם הנאמן.

שלום שמחון: התוכנית היא פחות או יותר – יש לנו כיוונים לתוכנית.

שלום שמחון: עוד פעם, כמו שאתם יודעים, בסופו של יום, צריך לראות – – –

מוחמד ברכה: ההנחיה היא לשמור על המפעל.

שלום שמחון: ההנחיה היא לשמור על המפעל ולא לפטר עובדים.

שלום שמחון: זה הכיוון שאנחנו – – –

יצחק הרצוג: השאלה אם הם קיבלו תשובות – – –

מוחמד ברכה: נראה לי – – –

שלום שמחון: תשמע, הם – – –

יצחק הרצוג: ראיתי את העובדים ואת המנכ"ל שם – – –

שלום שמחון: אנחנו נמצאים בשלב שבו אנחנו מנסים לגייס את המשאבים מהכלים הקיימים, וגם מנסים להבין מה הכיוונים של הנאמן.

שלום שמחון: הנאמן מחויב לבית-המשפט.

שלום שמחון: הוא לא מחויב לבעלים הקודמים של המפעל.

שלום שמחון: לכן אנחנו מנסים להגיע אתו להבנה על דרך הגישור, עד השלב שבו יגיע גז למפעל הזה, שהוא גורם לו את ההפסד העיקרי נכון לרגע זה.

שלום שמחון: אבל צריך לומר ביושר, זו לא הבעיה היחידה של מפעל "פניציה".

יצחק הרצוג: שנה, שנתיים גישור.

מוחמד ברכה: אני מעריך שאנחנו צריכים גישור של משהו כמו שנה וחצי.

מוחמד ברכה: אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח להגיע להבנה עם הנאמן.

מוחמד ברכה: אני מאחל לכולנו שנה טובה יותר; שנה שבה נצליח לצמצם את ממדי האבטלה ולהגביר את התעסוקה, חרף האיומים הבין-לאומיים.

מוחמד ברכה: תודה רבה לכם.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: מה אתה מציע לגבי ההצעות?

שלום שמחון: ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: אוקיי.

מוחמד ברכה: השר הציע להעביר את זה לוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: עמדה נוספת, של חבר הכנסת דב חנין.

איתן כבל: – – –

קריאה: ועדת הכספים.

קריאה: ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: לפני ההצבעה.

מוחמד ברכה: כן, חבר הכנסת דב חנין, דקה.

מוחמד ברכה: לא, משם.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מוחמד ברכה: זה רק יושב-ראש יכול לעשות – – –

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: בסדר גמור.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אנחנו עוקבים בדאגה אחרי הנתונים המדאיגים של האבטלה.

דב חנין: ואדוני שר התמ"ת – אדוני שר התמ"ת – בשעה זו, כשאנחנו יושבים כאן במליאה, מתנהלת מחוץ לכנסת הפגנה מאוד נרגשת של עובדי מפעל "פניציה", שנמצא בסכנת סגירה.

שלום שמחון: – – –

דב חנין: סליחה?

שלום שמחון: – – –

דב חנין: אני אומר.

דב חנין: והמפעל הזה הוא רק דוגמה לשורה ארוכה של מקומות שנמצאים בסכנה של פיטורים, סכנה של סגירה.

דב חנין: במציאות הזו, שבה האבטלה הולכת ומתרחבת, ובה יותר ויותר אנשים מפוטרים ממקומות עבודה – אנחנו כולנו למדנו בספרי הכלכלה שזה המצב שבו צריך להגדיל את ההוצאות החברתיות.

דב חנין: יושב אתנו פרופסור ברוורמן, הוא בוודאי ידע לומר לך את זה גם, אדוני השר.

דב חנין: אבל במקום להגדיל את ההוצאות החברתיות, מה שהממשלה מתכננת לעשות בתקציב הקרוב זה לקצץ את ההוצאות החברתיות בצורה דרמטית.

דב חנין: כך אתה גם מחסל את יכולות המדינה לסייע ולעזור לאנשים שנמצאים במצבי מצוקה, וגם אתה מקטין את ההוצאות החברתיות שבסופו של דבר יכולות לעודד צריכה וצמיחה נוספת.

דב חנין: זאת דוגמה להתנהלות אנטי-חברתית, והייתי אומר גם אנטי-כלכלית, של הממשלה הנוכחית.

מוחמד ברכה: תודה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק החברות (תיקון מס' 20), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: הזינוק במספר המפוטרים במשק, עליות המחירים הצפויות והעלאת שיעור המע"מ הופכים את החיים בישראל לבלתי נסבלים

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשתי הצבעות על שתי הצעות.

מוחמד ברכה: על שתיהן אנחנו מצביעים האם להעביר לוועדת הכספים או להסיר מסדר-היום.

מוחמד ברכה: ההצעה הראשונה – בנושא: העלייה החדה בממדי האבטלה וההתייקרויות במשק, של חבר הכנסת ברכה ושל חבר הכנסת טיבי.

מוחמד ברכה: מי בעד להעביר לוועדה ומי בעד להסיר?

מוחמד ברכה: בבקשה, רבותי.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 11 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הנושא יועבר לוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: אנחנו נצביע גם על ההצעה השנייה, ברשותכם: הזינוק במספר המפוטרים במשק, עליות המחירים הצפויות והעלאת שיעור המע"מ הופכים את החיים בישראל לבלתי נסבלים, של חבר הכנסת ניצן הורוביץ וחבר הכנסת איתן כבל.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: בעד זה ועדת כספים ונגד זה הסרה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

מוחמד ברכה: בתמיכה של שבעה חברי כנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים, גם הנושא הזה יועבר לוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, בזה תם סדר-היום.

מוחמד ברכה: הישיבה המתוכננת הבאה תתקיים ביום שני, כ"ט בתשרי התשע"ג, 15 באוקטובר 2012, בשעה 16:00.

מוחמד ברכה: ישיבה זו נעולה.