ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 375, 2012-07-24 00:00

ראובן ריבלין: אדוני השר בגין, רבותי חברי הכנסת, היום יום שלישי, ה' באב תשע"ב, 24 בחודש יולי 2012 למניינם, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשות הלאומית למלחמה בסמים (תיקון מס' 3), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם סחר בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת ממלכת תאילנד.

ירדנה מלר-הורוביץ: לוח תיקונים להצעת חוק המאבק בתוכנית הגרעין של אירן, התשע"ב–2012.

ראובן ריבלין: תודה רבה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: מי שרוצה להשתתף בנאומים בני דקה יצביע, בבקשה, ואנחנו נראה מי – ראשון הדוברים, מסעוד גנאים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אתה יכול להיות הראשון.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מזה זמן מתנהלת רדיפה פוליטית, ומין ציד מכשפות, נגד מפקח מקצוע האזרחות במשרד החינוך מר אדר כהן, וכל פעם מוצאים סיבה או תירוץ לבקר אותו, כאילו בגלל שיקולים מקצועיים או ענייניים.

מסעוד גנאים: והעניין הגיע עד כדי שימוע אצל המנכ"לית כדי לפטר אותו, וההחלטה בידי השר.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אדר כהן – אני מכיר אותו אישית, לא מכיר אישית כיחס אישי, אלא אני מכיר את המורים, כל אלה שעוסקים במקצוע האזרחות, והוא בן-אדם מוערך.

מסעוד גנאים: הוא מנסה לעשות ממקצוע האזרחות מקצוע שישקף את הפלורליזם, יותר דמוקרטיה, כיבוד האחר.

מסעוד גנאים: אבל יש כאלה שלא רוצים את זה.

מסעוד גנאים: במיוחד יש גופים, ויש אפילו מפלגות בימין, שרודפים אותו, והם רוצים לכפות את העמדה שהיא יותר יהודית, יותר ציונית.

מסעוד גנאים: כאילו שאם זה יותר דמוקרטי זה לא משקף את מדינת ישראל או את החברה בישראל.

מסעוד גנאים: ההחלטה נתונה בידי השר, ואני מאוד קורא לשר שלא להיכנע לרדיפה הזו ולא להיכנע ללחצים האלה שבאים מהימין.

מסעוד גנאים: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, אתה ביקשת?

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רעיון חדש בא לישראל: איך נוריד את מחירי הדירות – נביא קבלנים מחוץ-לארץ.

דוד רותם: היום יוג'ין קנדל ככה פרסם, שצריך להביא קבלנים מחוץ-לארץ ואז נוזיל את המחירים.

דוד רותם: אדוני, הגיע הזמן שנוריד – ונוזיל – את מחירי הדירות על-ידי כך שמדינת ישראל, שהיא הספסר הגדול ביותר בקרקעות מדינה, תשחרר חלק מן הקרקעות האלה לקבלנים שמוכנים יהיו לבנות דיור לזוגות צעירים, דיור להשכרה, וגם תפטור אותם ממס ערך מוסף.

דוד רותם: לא יקרה כלום.

דוד רותם: יהיו לנו דירות זולות.

דוד רותם: ויש לנו דור שלם שצריך דירה, הגיע הזמן שנדאג לו.

ראובן ריבלין: איך הוא מתכוון עם קבלנים מחוץ-לארץ להוזיל את הדירות?

דוד רותם: אדוני, גאוניות זה עניין שאני לא אחראי עליו.

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: מרכיב הקרקע הוא הדבר העיקרי.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: – – –

ראובן ריבלין: אני לא מבין, אני פשוט צריך לקרוא.

ראובן ריבלין: יוג'ין קנדל נראה בעיני אדם מאוד סביר, אני מתפלא.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבטח ציטטו אותו – כי אם הוא אמר את הדברים שאתה אומר, אני מביע את הפליאה בדיוק כמוך.

ראובן ריבלין: אני פשוט לא מבין.

ראובן ריבלין: טוב, תודה רבה.

ראובן ריבלין: סעיד נפאע – בבקשה, אדוני.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, היום התקיים בוועדת הפנים דיון שיזמתי עם חלק מחברי חברי הכנסת, בעניין תוכנית המיתאר של הכפר ירכא.

סעיד נפאע: מה ששמענו שם, למעשה, הוא רק דוגמה קטנה לאשר קורה בכפרים הערביים בכלל במדינה.

סעיד נפאע: כפר שב-1979 מכינים לו תוכנית מיתאר, ב-1985 מאשרים את התוכנית, ועד עצם היום הזה אין לכפר הזה תוכנית.

סעיד נפאע: התוצאה, כאמור, ברורה: בניית מאות בתים ללא היתרים, וכשמכינים, אחרי כל המאמץ הזה, תוכנית חדשה, משאירים 130 – יש כאלה מבאי הוועדה שאמרו אפילו 170 – בתים מחוץ לתכנון.

סעיד נפאע: אז רק צריך מחשב שידע מתי אכן הבתים האלה יאושרו, אם לא תתוקן העוולה הזו שנעשתה בכפר הזה.

סעיד נפאע: אני חושב שסוגיית התכנון והבנייה בכלל – אני מסיים – בכלל, היא חבית נפץ, וחשוב שהממונים, במיוחד במשרד הפנים, במוסדות התכנון, ייתנו את הדעת באופן יסודי לפתרון הבעיה הזו.

סעיד נפאע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פלסנר, ואחריו – חבר הכנסת אילטוב.

יוחנן פלסנר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, בימים האלה אין מושל בישראל, וההתייחסות שלי היא לאו דווקא בסוגיה שעכשיו על סדר-היום – השוויון בנטל, והעובדה שעוד שבועיים או עוד עשרה ימים יהיו 60,000 עריקים, למעשה, כי לא יהיה הסדר חוקי שיאפשר להם את המשך דחיות השירות.

אורי אריאל: הצלחת.

יוחנן פלסנר: אני מדבר על סוגיה אחרת.

יוחנן פלסנר: אני מדבר על סוגיית התקציב.

יוחנן פלסנר: תקציב המדינה, נפער בו חור אדיר.

יוחנן פלסנר: הממשלה לא מעלה מסים, לא מקצצת, לא מקבלת החלטות.

יוחנן פלסנר: מדינת ישראל זה לא יוון, שיש לה את הגיבוי של גוש היורו.

יוחנן פלסנר: זה לא ספרד.

יוחנן פלסנר: זו מדינה שנמצאת במזרח התיכון, שצריכה לנהוג באחריות, ויש בה ראש ממשלה שעסוק בהכול חוץ מבלקחת אחריות.

יוחנן פלסנר: יש לו הרבה מאוד זמן לקנות חברי כנסת, למכור חברי כנסת, לקנות סיעות, למכור סיעות.

יוחנן פלסנר: אין לו זמן לעסוק בעניינים החשובים ביותר, שבאמת ישפיעו על עתיד המדינה.

יוחנן פלסנר: כולנו נשלם על כך.

יוחנן פלסנר: אני מציע לכולנו להתעשת, ובראש ובראשונה – לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבר אמרתי, הבא אחריו – חבר הכנסת אילטוב.

ראובן ריבלין: ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

רוברט אילטוב: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, היום בוועדת הכספים שמענו את שר האוצר בסקירה מאוד רחבה למה צריך להגדיל את הגירעון, ובאמת אנחנו עומדים בפני צונאמי כלכלי לא פשוט, שכבר היום מרגישים אותו באירופה בצורה עמוקה מאוד, בעייתית מאוד.

רוברט אילטוב: אבל אני לא שמעתי באותה סקירה משר האוצר מה הוא מתכוון לעשות בנוגע להשקעות במנועי הצמיחה הכלכליים של מדינת ישראל, וזה מה שמדאיג אותי.

רוברט אילטוב: אפשר להשקיע בכול, אפשר לקצץ, אפשר להרחיב את הגירעון, אבל בלי השקעה בתעשיות, בתעשיות עתירות ידע, בהיי-טק, במנועי צמיחה במדינת ישראל, אין לנו כלכלה בריאה.

רוברט אילטוב: לכן אני קורא לו בהזדמנות זו גם להשקיע במנועי צמיחה ולמצוא פתרונות לאלפי מקומות עבודה נוספים.

רוברט אילטוב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אילטוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום שישי הקרוב ישבו כנראה מיליארדי אנשים ברחבי העולם ויצפו בתחילת המשחקים האולימפיים בלונדון.

נחמן שי: זה אירוע בעל חשיבות רבה.

נחמן שי: לפעמים אנחנו מטילים ספק בערך של הספורט, אבל אין ספק שהספורט הוא אחד השגרירים הטובים ביותר, שכל מדינה יכולה להתגאות בו.

נחמן שי: ישראל שולחת 37 ספורטאים לשם, אחד מהם משתתף בפעם הרביעית, שישה – בפעם השלישית, תשעה – בפעם השנייה; בסך הכול 37 אנשים צעירים, שיעשו ככל שביכולתם לקפוץ יותר גבוה, לזרוק יותר רחוק ולרוץ יותר מהר.

נחמן שי: אני חושב ששני דברים צריך לומר על כך.

נחמן שי: צריך להצדיע על המסירות והנחישות וההשקעה הגדולה שהאנשים האלה משקיעים; בסוף הם מייצגים לא רק את עצמם – את כולנו; להזכיר את הטקס שהיה פה בכנסת השבוע, 40 שנה לטבח הספורטאים; ובסוף גם לשלוח ברכה מאתנו וחיבוק גדול לאנשים שיהיו שם בצבעי הכחול-לבן, ונאחל להם שיגיעו להישגים.

נחמן שי: תהיה מדליה, לא תהיה מדליה, עדיין ישראל תהיה שם על המפה.

נחמן שי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו – חבר הכנסת אכרם חסון.

דניאל בן-סימון: – – –

ראובן ריבלין: רשום בן-סימון.

ראובן ריבלין: אתה מייד – הראשון.

ראובן ריבלין: רשמתי אתכם בהתאם לסדר כניסתכם לאולם.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני אמשיך את דבריו של חברי חבר הכנסת סעיד נפאע.

חמד עמאר: היום התקיים דיון על תוכנית המיתאר של ירכא, אבל אני אמרתי בתחילת דברי בוועדה שאם תשאל כל דרוזי שחי במדינת ישראל: מה הבעיה שלך?

חמד עמאר: איזה בעיה יש לך ביישוב?

חמד עמאר: ישכח את החינוך, ישכח את התעסוקה, ישכח את הבריאות, יגיד: בעיית התכנון והבנייה והדיור.

חמד עמאר: היום אנחנו במצב מאוד קשה.

חמד עמאר: אני יודע, אדוני היושב-ראש, שביקרת לפני שבועיים אצל השיח' מואפק, וגם שם שמעת את הבעיה.

חמד עמאר: ואתה בא ויושב בוועדה ושומע שתוכנית המיתאר האחרונה שאושרה הופקדה בשנת 1979, שזה אומר שעבדו עליה כמה שנים קודם, ואושרה ב-1986, כאשר מספר התושבים בירכא היה 8,000.

חמד עמאר: היום מספר התושבים בירכא הוא 16,000.

חמד עמאר: בחודש האחרון הפקידו תוכנית מיתאר חדשה, אדוני היושב-ראש, שלא נותנת פתרון לכלל התושבים בירכא, ומשאירה קרוב ל-170 בתים מחוץ לתוכנית המיתאר.

חמד עמאר: אם אנחנו ניקח את החישוב הפשוט – תוכנית מיתאר חדשה אחרי 40 שנה, 35 שנה – אז התוכנית הבאה תהיה בעוד 35 שנה.

חמד עמאר: אם היום לא ניתן פתרון, איך תיתן לי פתרון בעוד 35 שנה, ואז מספר התושבים בירכא יהיה מעל 30,000?

חמד עמאר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – דניאל בן-סימון, ואז אנחנו הולכים לפי סדר כניסתכם לאולם.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אני חודשיים בכנסת, ולא השתתפתי ולא שמעתי ולא ראיתי שום דיון על נושא השלום.

אכרם חסון: כנראה שהנושא המדיני לא חשוב, למרות שאני חושב שזה הנושא העיקרי, החשוב ביותר לעתידה וגם לתדמיתה של מדינת ישראל.

אכרם חסון: מאחר שראש הממשלה קבר את עקרון השוויון, המצב הכלכלי קשה ביותר, המצב המדיני לא מתקדם, ראש הממשלה מוצא זמן לנהל משא-ומתן עם חברי כנסת איך לפרק את קדימה, וגם להציע להם שוחד במסגרת החוק.

משה כחלון: – – –

אכרם חסון: אני לא חושב שזה ראוי.

אכרם חסון: כבוד היושב-ראש, אני יכול להגיד לך כאן: אני מתבייש שיש לי ראש ממשלה כזה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מתחילים באותם חברים שנכנסו לאולם אחרי שקבענו את סדר הנואמים.

ראובן ריבלין: הראשון הוא חבר הכנסת בן-סימון, ואחריו – חברת הכנסת אבסדזה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, גם אני רוצה להתייחס לסוגיה של התקציב ולעובדה ששר האוצר הזה, שכנראה גדל במקום אחר, ורואה בשנה האחרונה את התהליכים החברתיים שעוברת החברה הישראלית – כבר מהקיץ שעבר עד היום אין יום דל ואין יום מנוחה לאותם אנשים נדכאים, שקשה להם.

דניאל בן-סימון: אנחנו ציינו לפני זמן מה את יום פטירתו של זאב ז'בוטינסקי, עם משנתו החברתית הסוציאליסטית.

דניאל בן-סימון: והנה בא שר אוצר – – –

ראובן ריבלין: סוציאלית, אני מציע.

ראובן ריבלין: סוציאלית.

דניאל בן-סימון: מה אמרתי?

ראובן ריבלין: הסוציאליסטית, אמרת.

רוברט אילטוב: – – –

דניאל בן-סימון: כבוד השר, יש איזה זהות כלשהי בין שני המושגים, לא?

דניאל בן-סימון: סוציאליסטית מאפשרת גם חברה סוציאלית.

זאב בנימין בגין: – – –

ראובן ריבלין: מהחובה האזרחית החברתית הסוציאליסטים הפכו את זה לפוליטיקה.

דניאל בן-סימון: אני יודע שזה שם גנאי פה היום, אבל זו חבורה שהקימה את המדינה, ובכל זאת המלה "סוציאליזם" פעם היתה מלה שהתגאו בה.

דניאל בן-סימון: ומכיוון, אדוני היושב-ראש, שאני חושב שהממשלה הזאת זמנה קצוב בגלל האטימות החברתית-כלכלית, הייתי מצפה דווקא בשנה האחרונה, בגלל כל מה שקרה, שתהיה רגישות, שהתקציב יתרגם מעט את הרגשות של האנשים כדי קצת לעבות את השירותים החברתיים, ולתת תחושה שמדינת הרווחה, שהתרסקה בשלושת העשורים האחרונים, נותנת הזדמנות, אולי חוזרת אט-אט לשרת את האזרח.

דניאל בן-סימון: אני מופתע עד כמה מנותקים שר האוצר וראש הממשלה מההוויה בציבור ברחוב.

דניאל בן-סימון: הופתעתי, אבל מכיוון שהם לא יספיקו, כי הם כבר לא יהיו פה בקדנציה הבאה, אני מאוד שמח שהם נשארו באותו נתק, כי אנחנו נעשה את העבודה הזאת.

דניאל בן-סימון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-סימון, רק רציתי להעיר לך שאני לא רואה דבר מגונה בלהיות סוציאליסט, אבל לא כל מי שהוא סוציאלי חייב להיות סוציאליסט.

דניאל בן-סימון: ממש לא, אבל כל מי שסוציאליסט, בהכרח – – –

ראובן ריבלין: הנה, זה כל מה שרציתי לומר.

דניאל בן-סימון: אני יודע שאתה אוהב להתווכח אתי בנושא הזה, אבל הייתם פעם כאלה.

דניאל בן-סימון: מנחם בגין עצמו היה מבחינה כלכלית-חברתית – אדוני, בנו יושב כאן – שיקום שכונות, הפנייה – – –

זאב בנימין בגין: זה בסדר.

זאב בנימין בגין: סוציאלי אבל לא סוציאליסט.

דניאל בן-סימון: תרשה לי לפנות אליך.

דניאל בן-סימון: בנו יושב כאן – שיקום שכונות, השכבות התחתונות שהצביעו לליכוד ב-1977.

ראובן ריבלין: כדי להאמין בדברים האלה אתה לא צריך להיות סוציאליסט.

ראובן ריבלין: מספיק שתהיה – – –

דניאל בן-סימון: אבל הם באו עם השקפת עולם סוציאליסטית, ממעמד סוציאליסטי.

דניאל בן-סימון: לכן, אדוני, אני מאוד מעריך את פועלו של אביך בנושא החברתי; בנושא המדיני זה סיפור אחר.

דניאל בן-סימון: אבל אני אומר שדווקא צריך לזכור את העובדה שהליכוד פעם פנה לשכבות האלה.

דניאל בן-סימון: לצערי, הן עדיין תומכות בו.

ראובן ריבלין: אני אתך.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת אבסדזה, ואחריה – חבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: בבקשה.

נינו אבסדזה: תודה, אדוני היושב-ראש.

נינו אבסדזה: עוד מקרה מזעזע של הומופוביה בישראל, ואיפה?

נינו אבסדזה: בירושלים.

נינו אבסדזה: גבר שמאיים על צעירים, על בני-נוער, על מבוגרים שהיו שם, שהוא הולך לרצוח ולשרוף אותם בגלל שהם רואים סרט על הומואים.

נינו אבסדזה: ציטוט נוראי, אבל זה מה שהיה.

נינו אבסדזה: אני חושבת, אדוני היושב-ראש, ששבוע לפני מצעד הגאווה בירושלים, כאן מהטריבונה החשובה והדמוקרטית ביותר במדינת ישראל, צריך לגנות את האירוע ההומופובי המזעזע הזה ולומר שבמדינה פתוחה, דמוקרטית ואמיתית, איפה שלא יכול להיות שזכויות המיעוט הן לא אותן זכויות כמו זכויות הרוב, לומר בגאווה: אנחנו נישאר מדינה דמוקרטית אמיתית, ולא ניתן לאירועים כמו של היום ולגילויים של הומופוביה לקרות שוב ושוב, מה שקורה עדיין גם ביום הזה.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: אין צורך להזדהות, אבל כמובן לאפשר לה ולהגן על זכותה לומר את כל דבריה ולהאמין בדרך שלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השבת הקרובה היא תשעה באב.

אורי אריאל: אנחנו – כולנו, חלקנו – נצום ונתאבל ביום ראשון, י' באב, על 1,944 שנים לחורבן בית-מקדשנו וירושלים, שחז"ל אומרים שנחרבה בגלל שנאת חינם, והתיקון לכך הוא אהבת חינם.

אורי אריאל: והלוואי שאהיה אני ראוי ואחרים ראויים לעשות את התיקון הגדול הזה.

אורי אריאל: לפני שבע שנים – ללא השוואה, אני מדגיש – גורשו יהודים רבים, אלפים רבים מבתיהם והגיעו למחנות כאלה ואחרים.

אורי אריאל: הדבר הזה לא נפתר עד עצם היום הזה.

אורי אריאל: רבים מהם לא בנו עוד את בתיהם ונמצאים במגורים זמניים, בלי עבודה וכדומה.

אורי אריאל: חכמים אמרו שבזיכרון סוד הגאולה.

אורי אריאל: בעזרת השם נזכור ונחזור.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: דב חנין, בבקשה, ואחריו – ליה שמטוב.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, שלוש ידיעות שפורסמו היום צריכות להדאיג את אזרחי ישראל.

דב חנין: ידיעה אחת: דבריו של ראש האופוזיציה, שאול מופז, על הקשר בין עסקת נתניהו–צחי הנגבי לבין סוגיית ההתקפה על אירן.

דב חנין: רומז מופז, אבל הרמז הוא מאוד מאוד ברור וחד, שהעסקה הזאת קשורה גם לתמיכתו של צחי הנגבי במהלך מלחמתי מול אירן, וזו היתה הסיבה שלשמה ראש הממשלה רצה ליזום את צירופם של אותם חברי קדימה לממשלתו.

דב חנין: ידיעה שנייה, אדוני היושב-ראש, מתייחסת לדבריו של הרמטכ"ל היום.

דב חנין: אומר הרמטכ"ל שהתקפה ישראלית על מאגרי נשק כימיים בסוריה תגרור אותנו למלחמה כוללת.

דב חנין: ידיעה שלישית מתפרסמת היום ואומרת שהעיר תל-אביב חשופה הרבה יותר מאשר אי-פעם בעבר לפגיעות טילים, מכיוון שרק 10% מהאנשים יש ברשותם מקלטים.

דב חנין: אני רק אוסיף ואומר שבמלחמת טילים גם 10% לא יצליחו להגיע למקלטים, אם אכן תהיה מלחמה כזאת.

ראובן ריבלין: רק תיקון אחד, נדמה לי שתשעה באב מתייחס גם לחורבן בית ראשון, לפי המסורת.

דב חנין: – – – רק חס וחלילה לא השלישי.

ראובן ריבלין: מי יודע.

ראובן ריבלין: את "החורבה" בנינו שלוש פעמים, חבר הכנסת דב חנין, ונבנה אותה.

ראובן ריבלין: ברוך השם, היא תישאר על תלה, אבל גם אם תיחרב, תיבנה ותיבנה.

ראובן ריבלין: ליה שמטוב, בבקשה, ואחריה – טלב אלסאנע.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא פעם אנו שומעים על מאבק הנכים להגדיל את מספר מקומות החנייה לנכים.

ליה שמטוב: בלשכתי התקבלה פנייה, והייתי רוצה לשתף אתכם בתוכנה.

ליה שמטוב: תושב הגליל חיפש מקום חנייה ליד הקניון והסתובב כמה פעמים כדי למצוא מקום.

ליה שמטוב: פתאום הוא ראה שאיזשהו רכב עוצר וחונה בחניית נכים.

ליה שמטוב: הוא עצר לידו וראה שמי שיצא ממנו הוא בחור צעיר.

ליה שמטוב: הוא אמר לו: למה אתה עוצר בחניית נכים, אתה יכול לקבל קנס.

ליה שמטוב: היום הקנס הוא 1,000 שקלים.

ליה שמטוב: הבחור הצעיר חייך ואמר: אבא שלי נכה, זה אוטו שלו, יש שם תו נכה, ואני לא אקבל את הקנס.

ליה שמטוב: התושב שרצה להגיע לקניון והסתובב כמה פעמים, כותב בסוף הפנייה: האם חניות הנכים מיועדות לנכים או לקרובי משפחתם?

ליה שמטוב: את השאלה הזאת אני מפנה גם אליכם.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק שזה שימוש לרעה באותן זכויות שאנחנו מקנים לידי אותם אנשים שאנחנו מחויבים כלפיהם.

ראובן ריבלין: כל הזדמנות שבה עושים שימוש לרעה בזכויות שאנחנו נותנים, יוצרת דברים של עיוותים קשים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זו הזדמנות לברך את כל המוסלמים לרגל חג הרמדאן.

טלב אלסאנע: (אומר דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: חג שמח.

טלב אלסאנע: האל יברך אתכם בבריאות ומזל טוב וברכה.

טלב אלסאנע: ) אדוני היושב-ראש, בשנת 2003 הוקמה מועצה אזורית הנקראת מועצה אזורית אבו-בסמה.

טלב אלסאנע: על-פי חוק, המועצה הראשונה אמורה לכהן ארבע שנים, ולאחר מכן שנה חמישית באישור של ועדת הפנים.

טלב אלסאנע: הוועדה מילאה ארבע שנים, ובשנה החמישית, במקום להכין את המועצות לבחירות, הכינו את החוק לתיקון והאריכו את תקופת הכהונה של מועצה ראשונה לשש שנים.

טלב אלסאנע: בתום שש שנים, במקום לקיים בחירות, הדבר הקל ביותר הוא לשנות את החוק כך, ולתת זמן בלתי מוגבל.

טלב אלסאנע: בעקבות הדיון שהיה בוועדת הפנים ועתירה לבית-המשפט הגבוה לצדק, היתה החלטה לקיים בחירות למועצה האזורית אבו-בסמה ב-4 בדצמבר שנה זו.

טלב אלסאנע: זה דבר פשוט, מובן מאליו, אין דמוקרטיה ללא בחירות.

טלב אלסאנע: לאחרונה הוקמה ועדה, שבהתחלה חשבתי שהיא באה לפתור את הבעיה של היישובים הלא-מוכרים, כי כל הזמן דיברנו על בעיה של יישובים לא מוכרים ושאי-אפשר לפתור זאת אך ורק על-ידי הריסת בתים.

טלב אלסאנע: אולם התברר, אדוני היושב-ראש, שהוועדה שהוקמה כדי לבחון עניין של מרחבי תכנון וחלוקה של מועצות אזוריות מתכוונת להמליץ על פירוק המועצה האזורית אבו-בסמה לכמה מועצות ולשלול מהתושבים את הזכות לבחור ולהיבחר.

טלב אלסאנע: זה דבר בלתי סביר, ולכן אני קורא לשר הפנים וגם לשר בני בגין להתערב בעניין.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כרמל שאמה, ביקשת כשנכנסת?

ראובן ריבלין: לא ביקשת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת זחאלקה, לאחר מכן – חבר הכנסת דורון אביטל.

ראובן ריבלין: ואז אנחנו נאפשר גם, שלא במסגרת דקה, אלא במסגרת נאומים, לחבר הכנסת מקלב לומר דברים על מנהיג היהדות החרדית, הרב, זכר צדיק לברכה, הרב אלישיב.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר, כבוד היושב-ראש, ציינו פה את יום הדיור הציבורי ואת הקשיים הקשים של אזרחים במדינת ישראל להגיע לדיור בר-השגה, שלא נדבר על דיור ציבורי שהולך ופוחת.

מירי רגב: אשה, אמא חד-הורית, שמשתכרת 3,500 שקל, ומתוכם 3,000 שקל היא צריכה לשלם על דיור – דבר שהוא בלתי אפשרי.

מירי רגב: אבל הגדיל לעשות שר האוצר והודיע שב-1 באוגוסט הוא הולך להעלות את מחיר הדלק ב-30 אגורות.

מירי רגב: אז אני לא מבינה, או שמישהו פה מנותק מהעם או שכולם עסוקים פה בהישרדות של ממשלה.

מירי רגב: הגיע הזמן להבין שהעם עסוק בהישרדות אמיתית יום-יום, ואנחנו צריכים לתת לו מענה.

מירי רגב: מישהו צריך להגיד למשרד האוצר: תרדו בבקשה אל העם.

מירי רגב: העם, קשה לו.

מירי רגב: זוג צעיר שמשלם מסים, שהולך למילואים, שעושה צבא, לא מסוגל לגמור את החודש.

מירי רגב: את ההעלאה המתוכננת בדלק צריך בכל דרך לבטל.

מירי רגב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני לא מנהל את ישיבות הליכוד, אבל בוודאי בישיבת סיעה את יכולה לומר את הדברים האלה, ויהיה להם גם הרבה יותר תוקף, כי פה את אומרת דברים שקוראים למעשה – – –

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, סיעת הליכוד שותפה – – –

יעקב אדרי: למי את מדברת?

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: לפעמים הציבור שומע שיש מאבקים בתוך הסיעה, אבל היא מגבשת בסוף את עמדתה.

ראובן ריבלין: אני יושב-ראש הכנסת, אני שומע מה קורה בסיעה ואני מתחשב במה שאומרים.

ראובן ריבלין: אבל כשחברת הכנסת רגב אומרת, מדם לבה, דבר שהוא היה רק אתמול במסגרת אי-אמון והיא מצביעה אמון, אז התוקף של הדברים שלה – הם פחות מרשימים.

ראובן ריבלין: היום היתה בוועדת הכנסת איזו שאלה, מתי ניתן להוציא חבר כנסת – חלילה, אני לא אתן להוציא אותך – מסיעה.

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: יש קושי לציבור שרואה אותנו – בשקיקה, אני מוכרח לומר – הוא מתפלא איך בעמדתך הנחרצת בסופו של דבר את מצביעה הפוך מדב חנין למשל.

מירי רגב: אני אצביע תמיד הפוך מדב חנין, כל עוד הוא נשאר בדעות שלו.

ראובן ריבלין: אה, זה בסדר.

מירי רגב: כל עוד הוא נשאר בתפיסות שלו.

מירי רגב: אני גאה להיות בליכוד, ועם זאת מותר לי להגיד שמישהו באוצר צריך להתעורר ולזכור שלציבור קשה.

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: קודם כול, נבחרת לכנסת – לא שלפני כן אסור היה לך לומר דבר אחר – פה אני דורש שאת תאמרי רק מה שאת מרגישה.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, לפעמים יש קושי בציבור להבין את זה, אז רציתי רק להסביר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה – אתה משוחרר מכל מטלות של משמעות סיעתיות – בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתמול הפקסים בלשכת שר הביטחון נסתמו.

ג'מאל זחאלקה: אלפי פקסים נשלחו ללשכה בדרישה למנוע את הריסת כפר-סוסיא.

ג'מאל זחאלקה: פקידי הלשכה התלוננו על מטרד ושזה דבר בלתי נסבל, ואני שואל את השאלה, איך אומרים, הפשוטה: מה יותר נורא, לסתום פקס או להרוס כפר?

ג'מאל זחאלקה: נראה לי שבישראל היום לסתום פקס זה הרבה יותר נורא, וזה מקבל כותרות יותר גדולות.

ג'מאל זחאלקה: שר הביטחון עצמו הורה להרוס שמונה כפרים בדרום הר-חברון, היא אל-חליל, בטענה שזה קרוב למחנה צבא, ויש שם אימונים של הצבא באש חיה, והתושבים יכולים לראות איך מתאמנים ולחשוף סודות או להשתמש בשאריות של נשק באזור ולעשות בהם כל מיני דברים.

ג'מאל זחאלקה: הטענה האבסורדית היא שאלה פולשים.

ג'מאל זחאלקה: בא הצבא והגדיר שטח של 30,000 דונם כשטח צבאי ואמר שמי שנמצא שם הוא פולש.

ג'מאל זחאלקה: הכפרים האלה קיימים מהמאה ה-19, יותר מ-100 שנה, ובכל זאת הם מוגדרים כפולשים.

ג'מאל זחאלקה: אם יש ברירה, להזיז את מחנות הצבא או להוציא את הצבא משם או להוציא את התושבים, הצדק אומר שהצבא צריך לצאת ולהשאיר את תושבי המקום במקומם.

ג'מאל זחאלקה: אסור להרוס כפר, אפשר להזיז מחנה צבא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זו לא הצעה לסדר-יום.

ראובן ריבלין: הדברים שלך ברורים, אבל בכל זאת, אם הוא נקבע כשטח צבאי – אפשר לשנות את זה, אבל אם הוא נקבע כשטח צבאי, אז צריכים – – –

ג'מאל זחאלקה: מה, יהרוס – – –

ראובן ריבלין: כי מה יקרה אם ייהרג שם מישהו אחר כך?

ראובן ריבלין: אומרים שהורגים אנשים.

ג'מאל זחאלקה: – – – רוצים להרוס שכונה – – –

ראובן ריבלין: אבל הם באו אחרי שזה הוכרז כאזור צבאי.

ג'מאל זחאלקה: לא נכון, זה שקר.

ראובן ריבלין: טוב, אוקיי, חבר הכנסת זחאלקה, אני לא מתווכח אתך – – –

ג'מאל זחאלקה: – – – הצבא הוא הפולש, הצבא הוא הפולש.

ראובן ריבלין: מספיק, מספיק, בסדר.

ראובן ריבלין: אבל מספיק – – –

ג'מאל זחאלקה: אל תעיר לי, אני לא אענה לך.

ג'מאל זחאלקה: אל תעיר לי ואני לא אענה לך.

ג'מאל זחאלקה: אתה הערת לי, אז אני עונה לך – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אתה רוצה להירגע?

ראובן ריבלין: אתה רוצה – – –

מירי רגב: – – – אדוני היושב-ראש – – –

ג'מאל זחאלקה: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רגב, חברת הכנסת רגב, אין לי צורך, אני עדיין לא צריך את עזרתך נגד חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, שמעתי.

ראובן ריבלין: אני לוקח את דברי בחזרה.

ראובן ריבלין: תאמר מה שאתה רוצה ואל תצעק פה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: ואל תצדיק הריסה.

ראובן ריבלין: אני לא אשאל אותך מה לעשות, כפי שאני לא אומר לך מה לומר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, בדרך כלל כשאני נעמדת כאן בנאום בן דקה, אז יש לי בשורות איוב, או שאני באה להתריע מפני דברים מסוימים.

אורלי לוי אבקסיס: היום דווקא רציתי להגיד משהו ואולי להרגיע את הציבור בבית.

אורלי לוי אבקסיס: למרות התחושות שיש לגבי עבריינות בקרב בני-נוער והנושא של שכרות ובני-נוער, היום קיימנו דיון בוועדה לזכויות הילד ושם הגיעו אלינו מחקרים, גם מהמשרד לביטחון פנים, גם מהמועצה של משרד החינוך וגם הרווחה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר שלפי כל הנתונים, אפילו של המועצה לשלום הילד, יש ירידה מתמדת מאז החל הפרויקט "עיר ללא אלימות" ומאז, באמת, גם החוקים שעברו פה בכנסת, גם בהוראות שעה וכדומה לגבי שכרות.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שבתחושה של הציבור אנחנו – המעשים, כשיש כבר עבריינות, הם יותר עמוקים, אבל הירידה של השכרות בקרב בני-נוער היא תלולה והיא בהחלט יכולה להימדד.

אורלי לוי אבקסיס: זה יכול להרגיע אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: מה שכן עדיין נשאר כדבר מדאיג זה הנושא של המעורבות ההורית, ועל זה צריך לשים דגש בהסברה ובשיתוף פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רונית תירוש, ואחריה – חבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: אני מאפשר כי יש לנו זמן.

ראובן ריבלין: אחר כך – חבר הכנסת מקלב, והשר בגין יסכם.

ראובן ריבלין: נא לפתוח את הרמקול של חברת הכנסת תירוש.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך ולהצטרף למברכים ולמאחלים לנבחרת האולימפית שלנו שיצאה ללונדון.

רונית תירוש: ראשית, אני רוצה להתפלל שיחזרו בשלום – עם כל ההתרעות הביטחוניות שיש בנושא הזה; ולאחל ולקוות שאכן יחזרו והרבה מדליות בצדם.

רונית תירוש: לעניין עצמו, אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, אתה מאוד מאוד בקי בנושאי ספורט ומאוד תומך.

רונית תירוש: אני חושבת שיש מקום לעגן בצורה מסודרת, עם אפשרות של ראייה תקציבית רב-שנתית, את כל נושא המימון והתמיכה בנבחרות ובספורטאים האולימפיים שלנו.

רונית תירוש: זה לא ספורט שגרתי, יומיומי, זה ספורט מקצועני, זה ספורט שצריך להקדיש לו הרבה מאוד שעות מדי יום, בעבודה לעתים סיזיפית, כאשר בהכנות הללו, מאולימפיאדה אחת לשנייה, אי-אפשר לשלב גם עבודה רגילה ביום-יום על מנת להתפרנס, וחלק גדול מהם נתמכים על-ידי כל מיני ספונסרים.

רונית תירוש: זה דבר שאנחנו לא צריכים לאפשר, וצריכים לעגן את זה בחקיקה ותקנה, ולאפשר להם ראש שקט, על מנת להביא אותנו למקומות מכובדים ולהיות שגרירים טובים עבור ארצנו.

רונית תירוש: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רק להווי ידוע לך שמשנת 1997, כאשר בא לראשונה חבר הכנסת, השר, ראש הממשלה בנימין נתניהו, מקציבה הממשלה 10 מיליון שקל לשנה למשלחת האולימפית במשך כל ארבע שנים, וכאשר שרת התרבות והספורט של היום נכנסה לתפקידה, נדמה לי שהחל מהקדנציה הזאת זה כבר בבסיס התקציב 15 מיליון.

ראובן ריבלין: אז רק לידיעתך.

ראובן ריבלין: אני לא יודע אם זה בבסיס התקציב, על כל פנים, בכל שנה – מג'אדלה יודע גם כן – בכל שנה מעבירים לאולימפיאדה.

ראובן ריבלין: גם אריק שרון המשיך, גם אהוד ברק המשיך את זה, כל ראשי הממשלה, גם אהוד אולמרט המשיך את זה.

ראובן ריבלין: והשנה הממשלה הגדילה לעשות, כאשר אולי לשנה האולימפית עצמה נתנה 15 מיליון, אני לא יכול להתחייב, אבל בהחלט יש סיוע שוטף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה – בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, עמיתי חברי הכנסת, אין ספק שהנושא שהעלתה חברת הכנסת מירי רגב, נושא הדיור, הוא הנושא האקוטי והקשה ביותר בחברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: רק אני הערתי לה בשבוע שעבר, כשאני ניהלתי את ישיבת הכנסת בנושאי הדיור שהיו בהצעות לסדר-היום, אמרתי לה שאת כל הדברים היפים האלה היא צריכה לומר בסיעת הליכוד, שהיא הקואליציה שמובילה את המדינה, לא אנחנו.

גאלב מג'אדלה: וחבל שהיא כרגע איננה כאן כדי להגיד לה את זה פעם נוספת.

גאלב מג'אדלה: ואני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, מצוקת הדיור ביישוב הערבי היא יותר גדולה ממצוקת הדיור בחברה היהודית.

גאלב מג'אדלה: אלא מה הבעיה עוד יותר?

גאלב מג'אדלה: שהיישובים בלי תוכנית מיתאר, ואנשים היום נהיו חכמים: גם אם המדינה לא צודקת לא בונים בלי היתרי בנייה.

גאלב מג'אדלה: המדינה, הממשלה, לא מתמודדת עם בעיה קשה מאוד, שאני ואתה מכירים אותה מ-2005 והקדשנו לה המון, ואתה זוכר את זה יפה מאוד: אין תוכניות מיתאר.

גאלב מג'אדלה: האנשים לא יכולים לבנות את ביתם על קרקע שלהם בכספם כי אין להם היתר בנייה, ואז הם לא בונים ואז יש מצוקה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו באולם שלא קיבל את הזכות לומר מלים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מקלב, ואחריו – השר בגין יסכם ויאמר דברים מטעמו.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת מקלב, מפאת הנושא שאתה מדבר בו, אינני מגביל אותך בזמן, אתה רוצה לומר דברים לזכרו של זכר צדיק לברכה הרב אלישיב.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים עדיין בתוך ימי האבל, בתוך השבעה למותו ופטירתו של גדול ופוסק הדור, מרן רבי יוסף שלום אלישיב זצ"ל.

אורי מקלב: קולו לא נשמע כאן בכנסת, אבל בקולו שמעו רבים בכנסת, לפסיקותיו, לאמירותיו, להשקפותיו – נאמרו כאן בגאון, וגם היתה להם ודאי השפעה רבה למשך, לטיפול או לדברים שהתנהלו כאן בכנסת.

אורי מקלב: אנחנו גם בהזדמנות זו, חבר הכנסת גפני ואני מודים לכל אלה שהשתתפו באבל ובאו גם להעביר את האבל הגדול שהם רואים לכלל ישראל ולעם ישראל, בארץ ובגולה, בעולם.

אורי מקלב: מעכשיו אנחנו בכל אופן לא נזכה יותר לשמוע את הדברים – שייאמרו לגבי העתיד; אנחנו נצטרך להתרפק על הדברים שנאמרו בעבר.

אורי מקלב: אני גם מודה לך, אדוני היושב-ראש, אתה עמדת בראשם, על דברי הניחומים וההשתתפות בצער.

אורי מקלב: רבים, גם בבית הזה, שאלו אותי מה אפיין את הרב אלישיב שהוא זכה ושהוא נקרא גדול הדור ושימש כגדול הדור.

אורי מקלב: ויחד עם זאת גם שאלו אותי עוד שאלה והתפלאו איך זה יכול להיות – מה הביא לכך שבזמן כזה קצר מאז שהוא נפטר, מאות אלפים הגיעו מכל הארץ כדי להשתתף בלוויה, בשעה מאוחרת; מאמצים גדולים הם עשו, והיו כאלה שהיו צריכים להישאר עד הבוקר מכיוון שלא יכלו לחזור לבתיהם.

אורי מקלב: מה הביא אותם?

אורי מקלב: מובן שמעבר לגדלותו, גאונותו בתורה, הידע שלו, כושר הפסיקה שלו, הבהירות שהיתה לו, מאוד, הפיקחות, הדברים שנאמרו בשאר הדברים – וכל העולם, הגיעו אליו שאלות מכל בתי-הדין בכל העולם – הדברים האלה, מובן ואפשר להאריך בהם, וזה לא הזמן להאריך בהם.

אורי מקלב: אולי גם במישור האישי – שזכה לאריכות ימים מופלגת מתוך צלילות דעת עד הרגע האחרון, עד שהוא נהיה חולה ממש, בחודשים האחרונים.

אורי מקלב: גם שהגיע כבן יחיד להוריו, בקושי ניצל מהשואה, וזכה להקים דור מפואר, משפחה, שושלת מפוארת, גם ילדים, בנים וחתנים תלמידי חכמים גדולים, וגם משפחה מאוד גדולה, בלי עין הרע, של למעלה מ-1,000 צאצאים, ומעבר לזה גם זכה שלנינו יש נכד, נכד לנין, שזה גם דבר נדיר, או לנכדו יש נין – דברים שבאמת לא כל אחד זכה.

אורי מקלב: אבל אני, בכל אופן, רוצה במלה אחת כן להתמקד על ההלוויה הגדולה, על הרבים שבאו והשתתפו בהלוויה, מה הם הרגישו.

אורי מקלב: ודאי שרבים לא הכירו אותו, מאלה שהגיעו.

אורי מקלב: אבל במיוחד מה שדיברו, ומה שהיה המסר מכל הכישורים, והמיוחדות והגאונות שהיתה לרב אלישיב זצ"ל – זה היה לימוד התורה.

אורי מקלב: לימוד התורה זה הדבר המרכזי שהיה בכל אישיותו ובכל מהותו.

אורי מקלב: וזה היה הסמל, סמל ודוגמה, והמשל בעצמו.

אורי מקלב: השאר – נמשל ללימוד התורה: איך לומדים תורה, מה זה נקרא לימוד תורה.

אורי מקלב: אנשים, מה שמתפללים מילדות – האמא והאבא מתפללים על הילדים שלהם, שיהיו כמו – בדור הזה – שיהיו כמו הרב אלישיב.

אורי מקלב: ועל מה?

אורי מקלב: על לימוד התורה.

אורי מקלב: לראות איך צריך, איך נראה לימוד תורה.

אורי מקלב: איך מעבירים – אדם שמעביר את השלשלת, שלשלת הדורות, המסורת, התורה שהיא במהותה, שאנחנו זוכים שלאחר אלפי שנים, ממתן תורה, עדיין התורה נמסרת.

אורי מקלב: וזה, כפי שאנחנו יודעים, המסורת נמסרת ממשה ליהושע, וכן לזקנים, לכולם.

אורי מקלב: הנה, היה כאן יהודי שהוא זה שמסר את זה.

אורי מקלב: ולראות אותו, מה הערך, איזה ערך יש ללימוד תורה.

אורי מקלב: עד גיל 102.

אורי מקלב: בתובענות, ללא הרף, ללא חולשה, באותה מתכונת.

אורי מקלב: שכל דקה, כל דקה, לימוד התורה צריך להיות ברצף, בלי שום דבר אחר.

אורי מקלב: וכמובן, על ציר הזמן הזה: היום, כשהמעמד של לומדי התורה לא היה ברור, המסר היה ברור: הנה, הגיעו מאות אלפים, באו ואמרו: כולנו נמצאים, כולנו בדעה אחת.

אורי מקלב: כולנו יודעים מה צריך לזה, גם היום.

אורי מקלב: ואם, חס וחלילה, יש מישהו שרוצה, אולי רוצים להחליש את הדבר, את מסורת התורה, רוצים להחליש את השרשרת, את החוליה הזאת, אולי, חס וחלילה, להחליש אותה – אז כולנו יודעים, למדנו ואנחנו אומרים: ככה צריכים להיראות לימודי תורה.

אורי מקלב: "כי הם חיינו".

אורי מקלב: התורה היא החיים שלנו.

אורי מקלב: לא שלשלות של ברזל, ולא רישום פלילי, ולא קירות בית-הכלא, חס וחלילה, יחלישו את כולם.

אורי מקלב: כולם אמרו שביחד יניפו את דגל התורה, לקדש שם שמים.

אורי מקלב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יחיד בדורו, מי שלמד תורה ללא הפסקה 102 שנה, הוא יחיד בדורו.

ראובן ריבלין: עכשיו, שנות חייו הן ארבעה-חמישה דורות.

ראובן ריבלין: אבל יחידים בדורם – האם באמת כל אחד יכול להיות כמו הרב אלישיב?

ראובן ריבלין: הרי כולנו שואפים, אבל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: צריך בהזדמנות זאת להזכיר את רעייתו הצדקת, שהיתה בתו של הרב, רב אריה לוין, ובהחלט גם זאת צריך להזכיר לטובה כאשר מדברים על הרב אלישיב.

ראובן ריבלין: כבוד השר בגין מבקש לומר כמה דברים לאחר נאומים בני דקה.

משה גפני: בזכותה הוא היה הרב אלישיב.

משה גפני: בזכותה.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: היא בזכותו, הוא בזכותה.

ראובן ריבלין: כל אחד בזכותו הוא.

משה גפני: – – –

ראובן ריבלין: זה אני יודע.

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: זה אני יודע, כי הייתי כאשר הוא ישב אבל עליה.

ראובן ריבלין: כבוד השר בגין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שני חברים הזכירו קודם את סוף השבוע הזה, שבו יחול תשעה באב: חבר הכנסת אריאל וחבר הכנסת דב חנין, בהקשרים שונים.

זאב בנימין בגין: אבקש להוסיף הקשר שלישי: חלפו 1,878 שנים בין חורבן הבית לבין הקמתה של מדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: וצריך, אני חושב, לשים לב לכך שהמאמץ הרציף, שנשא פרי בסופו של דבר, להקמת המדינה, מאז הקונגרס הציוני הראשון, לא ארך אלא 50 מתוך 1,878 שנים.

זאב בנימין בגין: זה זמן קצר ביותר מתוך כל השנים הארוכות האלה.

זאב בנימין בגין: ב-50 השנים האלה נשאו בעול מקרב העם היהודי, באופן יחסי, מעטים.

זאב בנימין בגין: מעטים היו חברי התנועה הציונית ואלה שהיו מעוניינים ופעלו במישרין או בעקיפין למען כינונה של ריבונות יהודית, שוב, בארצנו.

זאב בנימין בגין: בין המעטים האלה היו שני מנהיגים: זאב ז'בוטינסקי ודוד בן-גוריון, אשר כבוד היושב-ראש זיכה אותנו אמש במחזה מעולה על אודותם.

זאב בנימין בגין: ובאולם, כאן, למטה, בכנסת, היתה, לדעתי, דרמה, תרתי משמע: היתה דרמה על הבמה, אבל האירוע היה דרמטי.

זאב בנימין בגין: נכחו בו נשיא בית-המשפט העליון, ושני נשיאים לשעבר של בית-המשפט העליון – – –

ראובן ריבלין: שלושה – – –

זאב בנימין בגין: ויושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: שלושה: היו שמגר, ברק ובייניש.

ראובן ריבלין: שלושה נשיאים.

זאב בנימין בגין: שלושה.

זאב בנימין בגין: עוד יבואו על הברכה.

זאב בנימין בגין: ויושבי-ראש הכנסת.

זאב בנימין בגין: סליחה, נשיא המדינה, גם נשיא המדינה השתתף בדיון.

זאב בנימין בגין: והנשיא החמישי של מדינת ישראל – –

ראובן ריבלין: – – –

זאב בנימין בגין: – – שישב באולם.

זאב בנימין בגין: וחברי כנסת ואנשים אחרים משני המחנות.

זאב בנימין בגין: והאירוע היה מיוחד במינו.

זאב בנימין בגין: למדנו רבות, אדוני היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: ואני מודה לך על שזיכית אותנו באירוע הזה.

זאב בנימין בגין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, תמו נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, אתה מאוד רוצה לדבר, כי גם חבר הכנסת טיבי, ולא יכולתי לתת לו.

ראובן ריבלין: אז אם אני אתן לך, אני אתן גם לו.

ראובן ריבלין: ואז – – –

אחמד טיבי: – – – אני מוותר לו.

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: אנחנו נעשה שוויון.

ראובן ריבלין: מה אנחנו – – –

אחמד טיבי: אני מוותר לו.

ראובן ריבלין: אתה לא צריך לוותר.

ראובן ריבלין: הוא ידבר רק אם אתה תדבר.

ראובן ריבלין: אם אתה לא רוצה לדבר, גם הוא לא ידבר.

דורון אביטל: – – –

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני מודה לך גם על הברכות לרגל חודש הרמדאן שאתמול העברת לכולנו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, עמיתי, חבר הכנסת אכרם חסון הזכיר לי אתמול בעיה שנתקלתי בה לפני שנתיים, והיא קיימת, של מס רכוש.

אחמד טיבי: כאשר אנשים מגיעים לסיכום ביניהם על עסקה של 50,000 שקל, ואז הולכים אל הפקיד, ואז הפקיד אומר להם – –

אכרם חסון: לא מקבל.

אחמד טיבי: – – לא מקבל.

אחמד טיבי: 100,000, זה השווי.

אחמד טיבי: ואז משית עליהם מס כפי שהוא רוצה, לא כפי שווי העסקה, בהסכם החתום כדין ביניהם.

אחמד טיבי: רוב האנשים האלה, צריך לומר, באים מן היישובים הערביים.

אחמד טיבי: כי 3% מהקרקעות הן פרטיות, הן בחזקת ערבים.

אחמד טיבי: ונשאלת השאלה: עד מתי השרירות הזאת של פקידי מס רכוש לגבי עסקאות חתומות כדין?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון אביטל.

דורון אביטל: טוב, תודה על הדקה.

דורון אביטל: אני רציתי באמת להתייחס להצגה הנפלאה וליוזמה היוצאת מן הכלל.

דורון אביטל: אני מצר על זה שלא רבים מאתנו נכחו.

דורון אביטל: אני ספרתי מספר ספור מאוד של חברי כנסת.

דורון אביטל: זה היה מרתק לראות איך – – –

ראובן ריבלין: באופן יחסי, 25 חברי כנסת זה – – –

דורון אביטל: נוכחים.

דורון אביטל: לא, היו – – –

ראובן ריבלין: הלוואי שכבר יהיו לנו במליאה 25 חברי כנסת, לא באודיטוריום.

קריאה: 25?

דורון אביטל: טוב, אז זה הרבה.

דורון אביטל: אבל זה היה מרתק לראות שהגיאומטריה של הבעיה שאנחנו מטפלים בה, יש לה שורשים כל כך עמוקים, ובשני הצירים, צירי העומק העיקריים.

דורון אביטל: אחד, המדיני – קיר הברזל.

דורון אביטל: אם אפשר באירוניה, לבוגי אמרתי לפני יומיים: אני לא בטוח שחומת ההפרדה היא קיר הברזל, קיר הברזל של ז'בוטינסקי, כי הוא היה גם במשמעות יותר מעניינת מהתרגום שלו, שאני לא בטוח כמה אני מרוצה ממנו.

דורון אביטל: אבל הסוגיה מעניינת.

דורון אביטל: והסוגיה, כמובן, שדניאל התייחס אליה היום: הסוגיה הסוציאלית; מה בין סוציאליזם לרווחה.

דורון אביטל: הדיונים, לדוגמה, כשאנשים מדברים על המקרה הנורא של סילמן, שוכחים שהוא היה, בסופו של דבר, איש עסקים.

דורון אביטל: והסוגיה של איש עסקים במשטר של – הוא איש, היה איש של יוזמה חופשית.

דורון אביטל: זה אסון נורא שלא אפשרנו לאיש כזה להגיע למימוש הכשרון שלו, במסגרת העסק שלו.

דורון אביטל: זה, כמובן – הנגזרת לא אומרת שמדינת רווחה היא הפתרון.

דורון אביטל: אז אני חושב, הייתי שמח מאוד שעם העומק הזה שנפגשנו אתו בהצגה; וגם דבריו של פרס – לפתע ראינו את הנשיא, כמו שהוא עצמו העיד על עצמו, פחות נשיא אבל יותר איש שבא ממסורת מסוימת, ודיבר באופן כל כך כן.

דורון אביטל: זה היה מרתק.

דורון אביטל: הייתי מקווה שכולנו נוכל, אני מקווה שבמושב החורף – ויהיו ההתפתחויות אשר יהיו – לחדש את העומק של הדיון הפוליטי הזה.

דורון אביטל: כי "פוליטי" זה לא רק קומבינטוריקה של כיסאות.

דורון אביטל: זה בסוף עומק של דיון פוליטי שבו גם מתחרים וגם שותפים משתתפים בפתרון של בעיה.

דורון אביטל: ואנחנו נמצאים בבעיה, זה ברור – מדינת ישראל.

דורון אביטל: תודה.

ראובן ריבלין: פעם היו גישות אידיאולוגיות, קוראים לזה.

ראובן ריבלין: וכל אחד, גם ברמה האישית שרצה להתקדם והיו לו מאוויים אישיים – כולם היו מכוונים להגשמת האידיאולוגיה.

ראובן ריבלין: היום אנחנו נמצאים במצב שבו אנחנו מוכנים להשתמש באידיאולוגיה כדי להגיע לכיסא, וזה היפוכה של שליחות.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר על כולם.

ראובן ריבלין: ברור שמנהיגינו, כולם הם מנהיגים שטובת המדינה עומדת לנגד עיניהם.

ראובן ריבלין: אבל פעם, טובת המדינה, בשני הצדדים, היתה המטרה הברורה.

ראובן ריבלין: רק היו הבדלי גישות, שהיו מוכנים להילחם עליהם, אבל הוויכוח היה ויכוח אמיתי.

דורון אביטל: אז אולי משפט רק לסיכום: אבל יכול להיות שאנחנו בהתחלה של דיון – אני לא יודע אם לקרוא לו אידיאולוגי – חדש.

דורון אביטל: צריך להיות פתוח וערני לגביו.

דורון אביטל: השורשים שלו הם שם, אבל אנחנו בהתחלה, אולי, של פרק חדש.

ראובן ריבלין: אם צריך נחיתה גדולה לצורך עלייה, אז כנראה אנחנו כבר – – –

דורון אביטל: חייבים – – –

ראובן ריבלין: – – – אז אנחנו כבר – – –

דורון אביטל: לנין כבר אמר את זה: ככל שיותר רע, יותר טוב לנו – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

דורון אביטל: – – אז אני מקווה שעכשיו זה מתחיל.

דורון אביטל: אוקיי.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אביטל.

ראובן ריבלין: [נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים על מנת שיביא בפנינו את אישור החלטת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומה למוסד ציבורי).

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: זה רק הצבעה?

ראובן ריבלין: אבל אתה רוצה לומר לנו.

ראובן ריבלין: כתוב רק הצבעה.

ראובן ריבלין: תסביר, תסביר.

ראובן ריבלין: רצוי שהאנשים הנמצאים באולם לא יצביעו כלאחר יד, אלא יבינו על מה.

ראובן ריבלין: רק אם תעשה את זה בקיצור, אני אודה לך.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 188) (תרומה למוסד ציבורי), התשע"ב–2011 – אנחנו דנו בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: יש שלושה דברים מרכזיים: האחד זה גובה התרומה; השני זה העמותות ההיסטוריות, שהן לא צריכות חידוש; השלישי זה נושא מאוד עקרוני – האם מעבירים מנבחרי הציבור, כלומר משר האוצר, לפקידים במשרד האוצר, שהם יהיו מוסמכים בעניין הזה.

משה גפני: ואת הקריטריונים שאנחנו מבקשים שהם יהיו בתוך החוק – גלויים – כל אחד יוכל לדעת.

משה גפני: יש לגבי העניין הזה ויכוח – – –

ראובן ריבלין: מה זה, סעיף 42?

משה גפני: סעיף 46.

ראובן ריבלין: 46.

משה גפני: אנחנו דורשים בוועדה שהקריטריונים יהיו בחוק, שבן-אדם ידע מה מותר, מה אסור, על מה נותנים, על מה לא נותנים.

משה גפני: ומכיוון שהתעורר ויכוח עקרוני עם הפקידים במשרד האוצר, החלטנו לפצל את זה.

משה גפני: ואנחנו, בעזרת השם, את הדברים הפשוטים – – –

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

משה גפני: – – – הפשוטים הם חשובים מאוד – אנחנו נביא – – –

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: תישאר על הדוכן, כי אתה צריך לעלות.

ראובן ריבלין: אני אספור את קולך, בסדר?

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים עכשיו.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני יכול לרדת.

ראובן ריבלין: לא, בשביל מה לך?

ראובן ריבלין: כי אתה עולה אחרי זה – הצעת חוק הבטחת הכנסה.

משה גפני: לא, זה לא אני.

משה כחלון: זה אני.

ראובן ריבלין: זה כבר השר.

ראובן ריבלין: אתה יכול לרדת.

משה גפני: כן.

משה גפני: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני אמתין שאתה תגיע למושבך, ואז אנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מצביעים על הצעת ועדת הכספים בדבר פיצול.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על כך.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: על הצעת ועדת הכספים לפיצול.

ראובן ריבלין: בעד.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה – 11 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 188) (תרומה למוסד ציבורי), התשע"ב–2011, נתקבלה.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אנחנו אישרנו את הצעת ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/710).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר כחלון.

ראובן ריבלין: סדר-היום שונה בהסכמת כל הסיעות, והשר כחלון מביא היום הצעות שצריכות היו להיות מחר, וכך נוכל גם להתקדם.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני באמת רוצה להודות לך ולמזכירות הכנסת על השינוי בסדר-היום.

משה כחלון: היה מאוד חשוב לנו להעביר את זה.

משה כחלון: לגופה של הצעת החוק הראשונה – מדובר בהצעת חוק הבטחת הכנסה.

משה כחלון: כיום אדם שמחזיק רכב, ולא חשוב איזה רכב, לא זכאי לקבל הבטחת הכנסה.

משה כחלון: אנחנו חשבנו שיש פה איזו עוולה.

משה כחלון: גם נשיאת בית-המשפט העליון, השופטת בייניש, הורתה לתקן את זה, ואנחנו אכן מתקנים את זה.

משה כחלון: רכב הוא לא איזה סמל סטטוס; רכב הוא מצרך חיוני.

משה כחלון: לפעמים יש רכב ב-2,500 שקל, ואי-אפשר להשוות אותו לרכב של 500,000 שקל.

משה כחלון: לכן, המושג "רכב" ייחשב לנכס לפי הערך שלו, ולא לפי זה שהוא עומד על ארבעה גלגלים.

משה כחלון: זה יקל מאוד על אנשים מהשכבות החלשות שמקבלים הבטחת הכנסה, והם חייבים רכב, והם זקוקים לרכב, כי לפעמים הם גרים רחוק, ואין תחבורה ציבורית.

משה כחלון: אנחנו יודעים שיש הרבה בעיות של תנועה בארץ, של שינוע.

משה כחלון: ולכן אנחנו מבקשים לשנות את זה.

משה כחלון: אני מבקש את תמיכת הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני יכול – יש הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים).

ראובן ריבלין: אדוני רוצה לרדת ולעלות?

ראובן ריבלין: אין לי שום בעיה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: הואיל ונרשמו אנשים אשר אינם נוכחים באולם לדיון בהצעה ואין אחרים אשר נרשמו, אני קובע שהדיון הסתיים, ואנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: הצעת החוק היא ברורה לחלוטין, ואנחנו נאמר את דברנו בהצבעה.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 40) – נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

יעקב אדרי: היינו צריכים לתקן אותו מזמן.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 40), התשע"ב–2012, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

ראובן ריבלין: 12 באים לתקן דבר שמזמן היה צריך לתקן, כפי שאומר השר לשעבר יעקב אדרי, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע, אדוני השר, שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת העבודה והרווחה על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: [מס' מ/665; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 27828, חוב' ל"ו, עמ' 30753; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: כבוד השר יעלה ויבוא וירצה בפנינו על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55).

קריאה: כבוד השר – – –

ראובן ריבלין: אה, בהחלט.

משה כחלון: אני רק אברך.

ראובן ריבלין: אתה רואה?

ראובן ריבלין: זכיתי להיות נביא בלי שידעתי אפילו.

ראובן ריבלין: חשבתי שבזק ושידורים.

ראובן ריבלין: באמת, כבוד השר, יש לנו בעיה לא פשוטה עם החדשות המקומיות, ואם אנחנו לא מעבירים את החוק – ואני לא רואה איך אנחנו מעבירים אותו השבוע – אנחנו עלולים להיתקל במצב שבו לא תהיינה לרבים מתושבי ישראל חדשות מקומיות.

ראובן ריבלין: והדברים האלה, עד שהממשלה לא מביאה חוק מטעמה, מחייבים אותנו להתייחסות אחרת.

ראובן ריבלין: אנחנו ניפול.

ראובן ריבלין: אני חושב ששותף לדעתי גם יושב-ראש ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: אני היוזם של החוק.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהוא יזם חוק שהממשלה, משום מה – – –

כרמל שאמה-הכהן: לא הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: שר האוצר, אדוני.

ראובן ריבלין: הממשלה, משום מה, עדיין עוסקת בערעור שהגיש שר האוצר.

ראובן ריבלין: אני יודע שהאוצר יכול להביא הרבה חדשות, אבל לא דרך הטלוויזיה.

ראובן ריבלין: הוא יכול להביא חדשות שעוברות מפה לאוזן.

ראובן ריבלין: הדברים האלה הם תחת – אדוני, ודאי כשר התקשורת, מבין שהצעת החוק של – – –

כרמל שאמה-הכהן: שר התקשורת והרווחה.

כרמל שאמה-הכהן: זה הרבה מפוטרים אם אין חוק.

ראובן ריבלין: לא, הם לא ילכו לרווחה, אותם אנשים מפוטרים.

ראובן ריבלין: אני דואג יותר לציבור.

ראובן ריבלין: אני בטוח שכולם מוכשרים, ימצאו עבודה אחרת.

ראובן ריבלין: אני דואג באמת לציבור.

ראובן ריבלין: אנחנו בזמנו, יחד, כולנו – ואני חושב שחבר הכנסת שאמה פעל נכון כשהגיש הצעת החוק פרטית, משום שכאשר הממשלה נמנעת מלעשות דבר, אנחנו נמצאים במצב שהיוזמה של חברי הכנסת בהחלט יכולה להיות מועילה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שאמה יעבור להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55).

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, כבוד שר התקשורת, חברת הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55), התשע"ב–2012, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת חוק זו הינה הצעה חשובה ומשמעותית ביותר, והיא נועדה לחדש ולעדכן את מנגנון העיצומים הכספיים בחוק התקשורת (בזק ושידורים).

כרמל שאמה-הכהן: עיצומים כספיים נקבעו בחוק התקשורת כבר בשנת 2000.

כרמל שאמה-הכהן: בשנת 2007 תוקן הפרק העוסק בעיצומים כספיים בחוק התקשורת כך שגובה העיצום הכספי שמנכ"ל משרד התקשורת היה רשאי להטיל הועלה, וכן נקבע מנגנון חדש לחישוב סכום העיצום הכספי, המושפע מההכנסות השנתיות של המפר.

כרמל שאמה-הכהן: עם זאת, במהלך השנים שחלפו מאז התיקון בשנת 2007 הסתבר כי לאור מגוון הנורמות הקיימות בהסדרת תחום התקשורת, נכון יותר כי תהיה בידי משרד התקשורת אפשרות להתאמה רבה יותר בין סכום העיצום הכספי לבין הנורמה שהופרה.

כרמל שאמה-הכהן: במסגרת ההצעה שבפניכם מוצע לחדש את מנגנון העיצומים הכספיים בחוק התקשורת כך שיינתן מענה אפקטיבי, מהיר, יעיל ועדכני למגוון ההפרות.

כרמל שאמה-הכהן: סכומי העיצום הכספי הקבועים בהצעת החוק הינם סכומי מקסימום.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם למוצע חולקו ההפרות הפוטנציאליות לחמש קבוצות, בהתאם לחומרת ההפרות של בעלי רשיונות לביצוע פעולות בזק ולמתן שירותי בזק, ולכל קבוצה נקבע סכום העיצום המרבי שניתן להטיל.

כרמל שאמה-הכהן: כך, סכום המקסימום הוא 230,000 ש"ח בתוספת 1.3% מהכנסתו השנתית של המפר, אם הכנסתו השנתית אינה עולה על 100 מיליון ש"ח, ו-1.6 מיליון ש"ח בתוספת 0.225% מההכנסה השנתית של המפר אם הכנסתו השנתית גבוהה מ-100 מיליון ש"ח.

כרמל שאמה-הכהן: סכום מקסימום זה מתייחס להפרות בדרגת החומרה הגבוהה ביותר, וסכום המקסימום הקבוע בצד ההפרות החמורות פחות הוא 12.5%, 25% ו-50% מסכום המקסימום שפירטתי לעיל, בהתאמה, על-פי חומרת ההפרה.

כרמל שאמה-הכהן: ביחס להפרות הפשוטות ביותר נקבע כי סכום המקסימום יעמוד על 25,000 ש"ח.

כרמל שאמה-הכהן: ביחס לסכומי העיצומים הכספיים ראוי להבהיר כי ברוב החוקים, לרבות בחוק התקשורת כנוסחו כיום, קיים מנגנון של עיצומים כספיים שבו סכומים קצובים וקבועים.

כרמל שאמה-הכהן: לעומת זאת, בחוק המוצע גובה העיצום הכספי ייקבע בכל מקרה של הפרה בהתאם לנסיבותיו, ובכפוף לסכום התקרה שנקבע בהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: מנגנון זה של סכומי מקסימום קיים עד היום רק בשלושה חוקים: בחוק ניירות ערך, התשכ"ח–1968, בחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000, ובחוק ההגבלים העסקיים, התשנ"ח–1998, שטופל זה מקרוב על-ידי ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, אדוני, כבר סיימנו גם בהכנה לקריאה שנייה ושלישית את תיקון 33 לחוק הגנת הצרכן, אלא שמפאת העומס במחלקה המשפטית בוועדה הוא יובא לאישור המליאה לקריאה שנייה ושלישית – והוא עוסק באותה נורמה – לאחר הפגרה.

כרמל שאמה-הכהן: ואולם, בשל העובדה שהמנגנון של סכומי מקסימום מקנה לבעל הסמכות שיקול דעת נרחב, שכן הן עצם הסמכות להטיל עיצום כספי והן הסמכות לקצוב אותו מרוכזות בידי גורם אחד – צריך להבין שסכום עיצום כספי פה יכול להגיע בחברות התקשורת הגדולות כמעט ל-20 מיליון ש"ח, ולכן יצרנו סוג מסוים של איזון על-ידי כך שההחלטה על הטלת העיצום הכספי וגובהו תיקבע על-ידי ועדה חיצונית, ובחוק השלישי, חוק ההגבלים העסקיים, אומנם נקבע כי הסמכות תוקנה לממונה על ההגבלים העסקיים, אך יהיה עליו להתייעץ בוועדה חיצונית.

כרמל שאמה-הכהן: גם בהצעת חוק זו החליטה הוועדה שאין מקום לתת כוח מופרז לרגולטור, ועל מנת למתן כוח זה נקבע בהצעת החוק המונחת בפניכם כי הטלת עיצום כספי על-ידי מנכ"ל משרד התקשורת בשל הפרות המנויות בשתי דרגות החומרה הגבוהות יותר תהיה טעונה היוועצות בוועדה, הן ביחס לעצם הטלת העיצום הכספי והן ביחס לגובהו.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם למוצע, הוועדה שימנה שר התקשורת תמנה שלושה חברים, ושניים מהחברים יהיו נציגי ציבור.

כרמל שאמה-הכהן: עוד אזכיר כי את סמכותו להטיל עיצומים על ההפרות החמורות לא יוכל מנכ"ל משרד התקשורת להאציל.

כרמל שאמה-הכהן: כאמור, הגם שהוועדה היתה שותפה לצורך להעמיד בידי משרד התקשורת סל כלים אפקטיבי יותר, היינו ערים גם לצורך לשמור על הזכויות של אלה שנטען לגביהם כי הם מפירים את הוראות החוק ועל תקינות ההליך שיתנהל.

כרמל שאמה-הכהן: לפיכך, ועל מנת ליצור איזונים ובלמים, שונתה הצעת החוק המקורית בכמה נקודות משמעותיות נוספות.

כרמל שאמה-הכהן: כך, על מנת ליצור ודאות ושקיפות בנוגע להחלטת מנכ"ל משרד התקשורת ביחס לסכום העיצום הכספי שיוטל, קבעה הוועדה את אמות המידה להחלטה זו בחוק עצמו; שינוי נוסף שביצעה הוועדה בהצעת החוק על מנת ליצור שקיפות הוא קביעה שפרוטוקול הדיון של הוועדה המייעצת יהיה פרוטוקול מלא שיעמוד לעיון הציבור; הוראה חשובה נוספת שהוספה במהלך דיוני הוועדה היא ההוראה המצמצמת את סמכותו של מנכ"ל משרד התקשורת לפנות למסלול של אכיפה פלילית לאחר שבחר במסלול של אכיפה מינהלית, כך שאם המפר שילם עיצום כספי בשל הפרה שביצע, לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותו מעשה, אלא אם כן נתגלו עובדות או ראיות חדשות המצדיקות זאת.

כרמל שאמה-הכהן: סוגיה נוספת שהוועדה דנה בה מתייחסת לפרסום על הטלת עיצום כספי.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם להצעת החוק, המנהל רשאי לפרסם את דבר הטלת העיצום הכספי, סכומו, שמו של המפר, מהות ההפרה ועוד.

כרמל שאמה-הכהן: כדי למנוע פגיעה בלתי מידתית במפר, החליטה הוועדה בין היתר כי ככלל, פרסום בדבר הטלת עיצום כספי ייעשה על-ידי המנהל באתר האינטרנט של המשרד, משך הפרסום יהיה מוגבל בזמן וייקבעו הוראות לעניין אופן הפרסום כדי למנוע ככל הניתן את העיון בפרטים שפורסמו בתום תקופת הפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן נקבע כי לא יפורסם שמו של יחיד שהוטל עליו עיצום כספי אלא אם כן סבר המנהל כי הפרסום נחוץ לשם אזהרת הציבור והעיצום הכספי הוטל בשל הפרה הקשורה למתן שירות לציבור על-ידי המפר.

כרמל שאמה-הכהן: השינויים שמניתי בפניכם הם רק חלק מהשינויים שהוכנסו על-ידי ועדת הכלכלה בהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: יש לציין כי שינויים דומים לאלה נעשו גם בחוקים אחרים שנדונו בוועדת הכלכלה בחודשים האחרונים ועסקו בעיצומים כספיים, ובראשם חוק ההגבלים העסקיים.

כרמל שאמה-הכהן: חברות וחברי הכנסת, אני סבור כי ההצעה שבפניכם חשובה ביותר, ותאפשר למשרד התקשורת להבטיח ציות להוראות החוק, המשפיעות על רווחת כל אחד מאתנו.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואבקשכם לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית – ולא לפני שאודה לצוות הנהלת ועדת הכלכלה, בראשות המנהלת הגברת לאה ורון והיועצת המשפטית לוועדה עורכת-הדין אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת, ולצוות עוזרי, לבנת נזרי, דרור נאור ואורי חונה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כבוד השר, עדיין הדיון קיים, אז לפני שאנחנו מצביעים, האם רצית להתייחס להצעת החוק הזאת?

משה כחלון: אחרי זה.

ראובן ריבלין: אחרי זה אתה רוצה.

ראובן ריבלין: זו הצעת חוק ממשלתית.

ראובן ריבלין: אדוני יכול כמובן להתייחס בתום הדיון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אנחנו נעבור להצבעה, שכן אין הסתייגויות, ולכן אנחנו נצביע מקשה אחת על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: קודם הקריאה השנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55), התשע"ב–2012.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שנייה, מקשה אחת.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–17 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–17 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55) עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, האם יש לך איזו חרטה?

ראובן ריבלין: אתה רוצה לעכב את ההצבעה בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: אתה מבקש ממני להצביע בקריאה שלישית.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים עכשיו בקריאה שלישית על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55).

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55), התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55) עבר בקריאה שלישית, והוא ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: כבוד השר יעלה ויבוא על מנת לברך את העושים במלאכה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: ההצעה היא הצעת חוק ממשלתית.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כפי שהציג פה יושב-ראש ועדת הכלכלה מדובר בהצעת חוק שתאפשר אכיפה של משרד התקשורת נגד מפירי חוק.

משה כחלון: לא פעם כמעט אין אמצעים למשרד ממשלתי כדי לאכוף את החוק, ולצערי החברות מנצלות את זה.

משה כחלון: הצעת החוק, שבאמת נעשתה בה עבודה מאומצת, רבת שנים הייתי אומר, מדברת על עיצומים מדורגים, כי אם חברה הפירה הפרה קלה אי-אפשר לקנוס אותה בעשרות מיליונים, ולכן לא פעם היינו צריכים פשוט לוותר, כי לא היו לנו אמצעים כדי לאכוף.

משה כחלון: פה הצעת החוק מתקנת את זה ומביאה אותנו למצב שיש לנו עיצומים מדורגים, וכך אפשר לאכוף, ובסוף מי שנהנה מזה זה הצרכנים.

משה כחלון: אדוני יושב-ראש הכנסת, אמרת שאני עולה להודות.

משה כחלון: באמת אני עולה להודות.

משה כחלון: עשו פה אנשים עבודה מאוד קשה, מאוד מאומצת, וזה אחד החוקים המסובכים והקשים שדנו בהם.

משה כחלון: בראש ובראשונה – לכרמל שאמה, יושב-ראש ועדת הכלכלה, על זה שלקחת את זה לידיים כמו שאתה יודע, מההתחלה ועד הסוף, בסיוע הנהלת הוועדה שלך, שאין מה לעשות, אני פשוט מעריץ אותם: לאה ורון, אתי בנדלר, עידית וכל הצוות של ועדת הכלכלה, באמת מהמקצועיים ביותר שיש, מהחרוצים ביותר שיש, וגם נעשה פה מאמץ מיוחד להביא את זה היום, למרות כל הלחץ, אז שוב תודה.

משה כחלון: וכמובן – למחלקה המשפטית שלנו, של משרד התקשורת, בניצוחה של עורכת-הדין דנה נויפלד, היועצת המשפטית, מימון שמילה, סמנכ"ל אכיפה, אריק רשף, רועי ברית ויוליה, המתמחה שלנו בלשכה המשפטית, וגם לאנשי משרד המשפטים שסייעו לנו.

משה כחלון: שוב, תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה לשר משה כחלון.

יעקב אדרי: [מס' מ/664; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 27372; נספחות.

יעקב אדרי: ]

יעקב אדרי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

יעקב אדרי: הצעת חוק הדואר (תיקון מס' 11), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יעקב אדרי: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

יעקב אדרי: בבקשה.

מגלי והבה: חוק הביטוח הלאומי ירד?

יעקב אדרי: חוק הביטוח הלאומי עבר.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת החוק הדואר (תיקון מס' 11), התשע"ב–2012, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק המונחת בפניכם מבקשת להצעיד קדימה ולהרחיב את פעילותו של בנק הדואר לרווחתם של תושבי ישראל ולהעניק לו כלים ליצירת אלטרנטיבה לחלק מן השירותים המסופקים כיום רק על-ידי הבנקים המסחריים.

כרמל שאמה-הכהן: כיום מנוהלים בבנק הדואר כ-350,000 חשבונות פעילים עבור לקוחות שונים, רובם פרטיים.

כרמל שאמה-הכהן: בנק הדואר פועל כחברת-בת בבעלות מלאה של חברת הדואר ונותן את שירותיו באמצעות החברה ובמתקניה, אך הוא כפוף להגבלות שונות, ובהן איסור החזקת הון עצמי או נכסים, איסור העסקת עובדים, וכן איסור צבירת רווחים.

כרמל שאמה-הכהן: הגבלות אלו מקשות הן על חברת הדואר והן על בנק הדואר לפתח את השירותים הבנקאיים הניתנים לציבור, שבהם, כידוע, מתקיימת תחרות מוגבלת מאוד, אם לא אי-תחרות.

כרמל שאמה-הכהן: פיתוח השירותים הבנקאיים בבנק הדואר לא רק יעודד את התחרות בתחום חשוב זה, אלא גם ביכולתו להגדיל את הכנסות החברה ולסייע בהתמודדות עם הירידה החדה הנרשמת בשנים האחרונות בפעילות הדואר המסורתית.

כרמל שאמה-הכהן: בכל הנוגע לשירותים הכספיים שיספק בנק הדואר, מוצע לקבוע כי שירותים אלו יינתנו בידי החברה הבת בלבד, לפי תנאי ההיתר לשירותים כספיים שייתן לה שר התקשורת בהסכמת שר האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: תנאי ההיתר ייקבעו תוך התחשבות, בין היתר, בקידום ושיפור מתן השירותים הכספיים לציבור וכן בצורך להרחיב את הנגישות של השירותים הכספיים לציבור, בהתחשב בפערים הכלכליים בחברה ובצרכים ייחודיים של קבוצות שונות בה.

כרמל שאמה-הכהן: היתר זה יסדיר, בין השאר, ניהול חשבונות עובר ושב, העברת כספים, קנייה ומכירה של מט"ח ועוד.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, תוכל החברה הבת, באישור שרי התקשורת והאוצר, לתת בעצמה שירותים פיננסיים או להפיץ שירותים פיננסיים הניתנים על-ידי גורם אחר.

כרמל שאמה-הכהן: כדי להקל על קבלת אישור למתן שירותים נוספים כאמור ולייעל אותו, קבעה ועדת הכלכלה מנגנון אישור לשירותים אלו גם ללא הסכמה פוזיטיבית של השרים, כך שיראו בקשה כמאושרת אם השרים לא ישיבו לבקשת החברה הבת בתוך המועדים שנקבעו בחוק המוצע.

כרמל שאמה-הכהן: עוד יש לציין, כי ההצעה מקנה לשר התקשורת סמכות לקבוע רשימת שירותים כספיים אשר ראוי כי יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה – שירות אוניברסלי – ובנק הדואר יהיה חייב לספק שירותים אלו לפי תקני האיכות והשירות שקבע השר.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מוצע לקבוע כי החברה והחברה הבת יסדירו בהסכם את מתן השירותים באמצעות החברה וכן את ההסדרים הכספיים ביניהן, אך במידה שהסכם זה לא ייחתם, השר, בהסכמת שר האוצר, יהיה רשאי להורות על הסדרים אלו, וזאת על בסיס עלות מתן השירות בתוספת רווח סביר.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מוצע, כי השירותים הכספיים יינתנו רק באמצעות חברת הדואר או באמצעות החברה הבת עצמה.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, וכדי למנוע פגיעה אפשרית בחברת הדואר ובעובדיה, קבעה ועדת הכלכלה כי החברה הבת לא תוכל לפתוח יותר מ-35 סניפים שבהם תיתן את השירות בעצמה.

כרמל שאמה-הכהן: לשר התקשורת תוענק הסמכות להגדיל מספר זה, אולם הוא יוכל לעשות שימוש בסמכותו רק אחת לשנה, כך שכל אימת שירצה לאשר פתיחת סניף חדש, הוא יעשה כן לאחר שיבחן את ההשפעה של פתיחת סניף קודם על חברת הדואר.

כרמל שאמה-הכהן: בכל הנוגע לשירות ללקוחות בנק הדואר, קובעת הצעת החוק שורה של הוראות שרובן שאובות מההוראות החלות באותם עניינים על הבנקים המסחריים, ובכלל זה איסור על סירוב בלתי סביר לתת שירות, איסור הטעיה, מסירת מידע ללקוח על התשלומים הנגבים ממנו, איסור על התניית שירות בשירות ועוד.

כרמל שאמה-הכהן: הוראות נוספות שמוצע לקבוע עוסקות בהסרת מגבלות שונות המוטלות כיום על החברה הבת, ובהן האיסור על העסקת עובדים, צבירת רווחים, מינוי דירקטורים והחזקת נכסים, וכן פיקוח וביקורת על השירותים הכספיים.

כרמל שאמה-הכהן: לעניין זה נקבע כי השר ימנה מבין עובדי משרד התקשורת מפקח לעניין השירותים הכספיים, שיהיה אחראי על פיקוח וביקורת על פעילותה של החברה הבת, ובכלל זה יהיה רשאי לקבוע הוראות ניהול תקין לחברה הבת ולחברה בכל הנוגע למתן השירותים הכספיים, וכן להורות על תיקון ליקויים.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מוצע לקבוע הוראות באשר להטלת עיצומים כספיים על החברה והחברה הבת בשל הפרת הוראות החוק או תנאי ההיתר לשירותים כספיים.

כרמל שאמה-הכהן: בדומה להצעות חוק אחרות שנדונו בוועדת הכלכלה וכללו הוראות בעניין עיצומים כספיים, עמדה הוועדה על קביעת הוראות בדבר הגבלת פרסום שמותיהם של יחידים שהוטל עליהם עיצום כספי, הגבלת משך הפרסום האמור, וכן על קביעת הוראות שימנעו את אחזור המידע לאחר תום תקופת הפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף נקבע כי הטלת עיצומים כספיים תתאפשר רק לאחר שוועדת הכלכלה תאשר תקנות שעניינן המקרים והנסיבות של הפחתת גובה העיצום הכספי.

כרמל שאמה-הכהן: תקנות אלו יובאו לוועדה בתוך שישה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.

כרמל שאמה-הכהן: ביחס למועד תחילתו של החוק קובעת ההצעה כי חלק מהסעיפים, ובהם הסעיפים המסירים חלק מהמגבלות שהוטלו עד היום על החברה הבת, ייכנסו לתוקפם עם פרסומו של החוק, ואילו שאר סעיפי הצעת החוק, ובעיקרם הסעיפים העוסקים במתן השירותים הכספיים בידי החברה הבת, ייכנסו לתוקפם ביום הקובע.

כרמל שאמה-הכהן: היום הקובע יהיה שנה מיום פרסומו של החוק, אולם הוא מותנה בהתקיימם של שלושה תנאים, ובהם הודעת החברה לשר כי יש באפשרותה לתת את השירותים הכספיים, עמידה בהוראות המפקח לעניין ההון העצמי המזערי וכן מינוי דירקטוריון לחברה.

כרמל שאמה-הכהן: לתנאים אלו הוסיפה ועדת הכלכלה תנאי נוסף שעניינו חתימה על הסכם קיבוצי לעניין יישום החוק בנוגע לתנאי ההעסקה של עובדים בחברת הדואר ובחברה הבת, זאת כדי להגן על עובדי חברת הדואר מפגיעה שעלולה להיגרם להם מהשינויים הצפויים.

כרמל שאמה-הכהן: אם לא יתקיימו ארבעת התנאים ידחה שר התקשורת את היום הקובע בחצי שנה בכל פעם, וידווח על כך לוועדת הכלכלה, שתקיים דיון בהשתתפותו או בהשתתפות מנכ"ל משרדו.

כרמל שאמה-הכהן: עם זאת, כדי למנוע את האפשרות לעכב ללא הצדקה את כניסת החוק לתוקף באמצעות התמשכות לא ראויה של הליכי המשא-ומתן לקראת חתימת הסכם קיבוצי, נקבע כי שר התקשורת יוכל, באישור ועדת הכלכלה, לשנות – דהיינו להקדים או לדחות – את היום הקובע, אם נוכח כי בנסיבות העניין ראוי לעשות כן.

אמנון כהן: כחלון, הבנת את זה?

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן מוצע לקבוע הוראת שעה שתאפשר לחברת הדואר לספק את השירותים הכספיים עד למועד הקובע.

כרמל שאמה-הכהן: כאמור, הצעת חוק זו נועדה לאפשר לתושבי ישראל ליהנות ממגוון שירותים בנקאיים נגישים וזולים בסניפי הדואר הפזורים בכל רחבי הארץ ולקדם את איכות השירותים הניתנים על-ידי בנק הדואר.

כרמל שאמה-הכהן: זוהי הצעת חוק חשובה ביותר, ואני קורא לחברי הכנסת לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שלהצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות.

כרמל שאמה-הכהן: גם הצעת חוק זו היא פרי עבודה קשה ומאומצת, כולל בימי הפגרה, של צוות הוועדה: של מנהלת הוועדה גברת לאה ורון, היועצת המשפטית והמשנה ליועץ המשפטי לכנסת עורכת-הדין אתי בנדלר, עורך-הדין אלקנה אפרתי, שסייע בכל התהליך לעורכת-הדין בנדלר, וכמובן לעוזרי שהזכרתי אותם גם בחוק הקודם, לבנת נזרי, דרור נאור ואורי חונה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: אני מצטער על הקול המצונן.

יעקב אדרי: זה בסדר.

יעקב אדרי: הרבה בריאות.

יעקב אדרי: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

יעקב אדרי: אנחנו נמתין וניגש להצבעה.

יעקב אדרי: אין הסתייגויות לחוק, ואנחנו ניגש להצבעה כמובן בקריאה שנייה.

יעקב אדרי: בבקשה, אנחנו מצביעים.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–59 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–59 נתקבלו.

יעקב אדרי: בעד – 13, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: האם יש הסתייגויות או שניגש לקריאה שלישית?

יעקב אדרי: החוק עבר בקריאה שנייה, ואנחנו ניגשים לקריאה שלישית.

יעקב אדרי: בבקשה.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק הדואר (תיקון מס' 11), התשע"ב–2012, נתקבל.

יעקב אדרי: בעד – 11, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: החוק, כמובן, עבר בקריאה שנייה ושלישית, וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: השר רוצה כמובן לברך.

יעקב אדרי: בבקשה.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, שוב, יש פה הצעת חוק, גם אחרי הבשלה של שנים שלקח לעבוד עליה.

משה כחלון: מדי פעם הציבור או התקשורת שואלים למה זה לא קורה, איך זה לא קורה ולמה מחכים.

משה כחלון: אז חשוב שידעו: כל הצעת חוק שהעלינו היום זו עבודה של מינימום שנה וחצי או שנתיים.

משה כחלון: אבל אני שמח שזה הגיע להבשלה והגיע לקריאה שנייה ושלישית, וזה הדבר החשוב.

משה כחלון: כמובן, מדובר בהצעת חוק שהיא מאוד מאוד חברתית, שמאפשרת לבנק הדואר – שהוא בנק באופן יחסי הכי זול שיש ויש לו נגישות גם לאנשים שבנקים אחרים, לצערי, לא מקבלים אותם כלקוחות, כי עליהם אי-אפשר לתפור סכומים של עמלות, אין להם ניירות ערך ואין להם כל מיני סטרקצ'רים והם לא צריכים לקנות מוצרים פיננסיים.

משה כחלון: אלה אנשים שצריכים לקבל שירות מינימלי.

משה כחלון: מה לעשות, לצערי הבנקים המסחריים מסתכלים על האדם לפי כמה אפשר להרוויח אצלו ולא לפי איזה שירות אפשר לתת לו, ולכן בנק הדואר יודע לעמוד במשימות האלה – והיום הרחבת השירותים האלה היא בסוף שוב נותנת מענה לאזרח.

משה כחלון: גם פה אני רוצה להודות לך, כרמל ידידי, ולוועדת הכלכלה, באמת גם למנהלת הוועדה וגם ליועצת המשפטית ולעוזרים ולעוזרות, ואצלנו במשרד: לדנה נויפלד – יועצת משפטית, לאורן לביאן – המפקח על בנק הדואר, לברוריה מנדלסון ורועי ברית מהלשכה המשפטית, וכמובן למנכ"ל המשרד, שהוביל את שני החוקים האלה, עדן בר-טל, גם עניין העיצומים הכספיים, שהוא לקח חלק מרכזי בזה, וכמובן גם בהרחבת בנק הדואר.

משה כחלון: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה לשר משה כחלון.

יעקב אדרי: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק זו היא מיזוג של שתי הצעות חוק.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת: הצעת חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת (תיקון מס' 15) (שיפוט משמעתי), התשע"ב–2012, של ועדת הכנסת; הצעת חוק מענק עידוד לעובדי הוראה עולים, התשע"ב–2012, של חבר הכנסת אלכס מילר וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ייעוץ, שיווק ומערכת סליקה פנסיוניים) (תיקון מס' 5), התשע"ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: [מס' כ/398; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ז, עמ' 21356; נספחות.

יעקב אדרי: ]

יעקב אדרי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

יעקב אדרי: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 10), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יעקב אדרי: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אמנון כהן.

יעקב אדרי: בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 10), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: סעיף 35 לחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה–1965, מאפשר לכמה סיעות של המועצה היוצאת או הנכנסת, או מפלגות, להגיש רשימת מועמדים משותפת לבחירות ברשות מקומית.

אמנון כהן: הגשת הרשימות היא דבר שבשגרה ברשויות המקומיות, אך עד היום לא הוסדרו בחוק באופן מלא כל העניינים הנוגעים למימון הרשימה המשותפת ולאחריות הסיעות השונות המרכיבות אותה.

אמנון כהן: סוגיה זו אף נדונה בהרחבה בדוח מבקר המדינה מחודש טבת התש"ע, פברואר 2010, בעניין הבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בנובמבר 2008.

אמנון כהן: יוזמי הצעת החוק הם חברי כנסת מסיעות רבות: חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, דוד אזולאי, יריב לוין, פניה קירשנבאום, זבולון אורלב, אברהם מיכאלי, דוד רותם, יוחנן פלסנר, איתן כבל, אופיר אקוניס, אורי אריאל ואנוכי.

אמנון כהן: אנחנו רואים – ממש כל סיעות הבית.

אמנון כהן: מטרת הצעת חוק זו להסדיר באופן מלא את הנושאים הנוגעים למימון רשימות משותפות של מועמדים לרשויות המקומיות.

אמנון כהן: מוצע כי כל סיעה מהסיעות המרכיבות את הרשימה המשותפת תנהל באופן נפרד את הכנסותיה והוצאותיה לפי החוק, ואף תגיש בנפרד את החשבונות והדוח הכספי למבקר המדינה.

אמנון כהן: דוחות אלה יתייחסו להכנסותיה והוצאותיה הן בתקופה שלפני הגשת הרשימה המשותפת והן בתקופה שלאחר הגשתה.

אמנון כהן: בעת הגשת הרשימה המשותפת יודיעו הסיעות לשר הפנים במכתב משותף על יחס החלוקה שהן קבעו ביניהן, ולפיו יוחלו לגביהן הוראות החוק הנוגעות לסכום המימון שזכאית לו הרשימה המשותפת, למגבלת ההוצאות המותרות ולסכום המקדמה שכל סיעה זכאית לו.

אמנון כהן: על מנת להגדיל את ההתאמה בין ההוצאות שמוציאה סיעה מסוימת לבין חלקה בסכום המימון, החליטה הוועדה לקבוע כי הפרש האחוזים בין חלקה היחסי של סיעה מסוימת בסכום המימון לבין חלקה היחסי בסכום ההוצאות המותר לא יעלה על 40.

אמנון כהן: עוד מוצע כי הסיעות המרכיבות את הרשימה המשותפת לא יהיו רשאיות להעביר אחת לשנייה כספים בכל דרך שהיא, למעט בדרך של העמדת הלוואה או ערבות.

אמנון כהן: כספי ההלוואה או הערבות, אם מומשה, יוחזרו לסיעה שהעמידה אותם לא יאוחר מתום חודשיים ממועד הבחירות.

אמנון כהן: לדעת הוועדה, הצעת החוק תבהיר ותפשט את הוראות החוק בנוגע למימון רשימות משותפות בבחירות ברשויות המקומיות, ואף תגדיל את יכולתו של מבקר המדינה לבקר באופן מסודר את חשבונות הסיעות.

אמנון כהן: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אני יכול להצביע מכאן?

אמנון כהן: כי יש לי הצעת חוק אחרי זה עוד פעם.

אמנון כהן: או שעדיף?

יעקב אדרי: אני אמתין עד שתגיע למקומך.

יעקב אדרי: כמובן, היות שאין מסתייגים, אנחנו ניגש ישר להצבעה.

יעקב אדרי: בבקשה – קריאה שנייה כמובן.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–4 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יעקב אדרי: בעד – 14, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, האם אתה מסכים שנצביע בקריאה שלישית?

אמנון כהן: כן.

יעקב אדרי: בבקשה, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית.

יעקב אדרי: בבקשה.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 10), התשע"ב–2012, נתקבל.

יעקב אדרי: בעד – 13, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: החוק התקבל ויפורסם בספר החוקים של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: יברך הרב גפני, שהיה בין המציעים.

יעקב אדרי: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות לראש וראשון, יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת הרב אמנון כהן, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אברהם מיכאלי: ולחברי הכנסת המציעים.

משה גפני: לא.

משה גפני: לחברי הכנסת המציעים, אבל כיוון שהתקיימו ישיבות רבות גם עם משרדי הממשלה וגם עם הוועדה, אני מבקש להודות לאנשים שעסקו בזה שעות רבות: שמואל גולן, המשנה למנכ"ל משרד מבקר המדינה והממונה על ביקורת בחירות ומימון מפלגות; גברת חנה רותם, מנהלת האגף לביקורת בחירות ומימון מפלגות; ממשרד המשפטים – עורך-הדין איל זנדברג, ראש תחום משפט ציבורי; עורך-הדין עמי ברקוביץ, ממונה משפט ציבורי; ממשרד הפנים – עורך-הדין עדי ז'ורבסקי מהפיקוח הארצי על הבחירות; רואה-חשבון גילת רובין-שלום מהיחידה למימון בחירות; הלשכה המשפטית בכנסת – עורך-הדין תומר רוזנר, היועץ המשפטי של ועדת הפנים; עורך-הדין גלעד קרן, עוזר היועץ המשפטי; צוות הוועדה – המנהלת, הגברת יפה שפירא; רכזת הוועדה, הגברת שוש אזולאי; עורך-הדין גלעד אזולאי, יועץ משפטי לסיעת ש"ס, שהשתתף בכל הישיבות; גזבר סיעת ש"ס יהודה אוחנה; רואה-חשבון אלעד המאירי, שהוא גזבר הליכוד.

משה גפני: וכמובן עוזרי הוותיק, שהיה הרוח החיה בחוק הזה, משה שיפמן.

משה גפני: אני מודה לכולם.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב אדרי: תודה, חבר הכנסת משה גפני.

יעקב אדרי: [מס' כ/482; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 30205; נספחות.

יעקב אדרי: ]

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה:

יעקב אדרי: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 74), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יעקב אדרי: בבקשה.

אמנון כהן: אני מצטרף לברכות לוועדה, לייעוץ המשפטי ולמנהלת הוועדה.

אמנון כהן: כמובן שהם עושים עבודה מצוינת.

אברהם מיכאלי: ליוזמים.

אמנון כהן: היוזמים, זו העבודה שלהם; מה, בשביל זה הם נבחרו לכנסת.

אמנון כהן: תודה מיוחדת למר משה שיפמן, שעשה עבודה מאחורי הקלעים.

אמנון כהן: באמת מגיע לו, כי הוא הרוח החיה בכל החוק הזה.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: זה למעשה מביא שקיפות ונותן למבקר המדינה כלים לבחון ולבדוק, וגם לא להכשיל את הרשימות שמתמודדות לכנסת.

אמנון כהן: החוק הבא – הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 74), התשע"ב–2012.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 74), התשע"ב–2012.

אמנון כהן: הצעת החוק קובעת הטבות מס לפי פרק חמישי לחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג–1963, גם במצבים שבהם חיזוק בניין ישן מפני רעידות אדמה נעשה בדרך של הריסת בניין קיים ובנייה של בניין חדש תחתיו.

אמנון כהן: עד היום רשות המסים לא העניקה את הטבות המס במצבים של הריסת הבניין ובנייה של בניין חדש תחתיו, אלא רק במצבים שבהם נעשה חיזוק של מבנה קיים.

אמנון כהן: על-פי המוצע, מכירת זכות במקרקעין שמושפעת מזכויות בנייה לפי תמ"א 38/2 תהיה פטורה ממס עד גובה שוויין של זכויות הבנייה לפי התמ"א, כולל זכויות לפי התוכניות שנערכו לפי הוראות התמ"א.

אמנון כהן: הפטור יינתן אם התקיימו שני תנאים: האחד – הפטור יחול לגבי דירת מגורים אחת בלבד שניתנה למוכר בתמורה, שעומדת בהגבלות שטח ושווי כפי שמפורט בהצעת החוק; השני – המבנה שנהרס הוקם מחדש בהתאם לתמ"א 38/2.

אמנון כהן: הוועדה ביקשה לנסות ולעודד ביצוע של תמ"א 38 באזורי פריפריה, כי, כידוע לך, אדוני היושב-ראש, באזורי פריפריה לא מתקיימת בכלל כדאיות כלכלית בתמ"א 38 לחיזוק מבנים.

אמנון כהן: אנחנו רצינו לתת פה איזשהו מענה ולעודד.

אמנון כהן: אני לא בטוח שזה ייתן את התמריץ, אבל לפחות ניסינו, כי קשה לנו מאוד מול הממשלה, כי זה נושא של מיסוי, תקציבים.

אמנון כהן: אבל ניסינו.

אמנון כהן: ולכן, נקבע במסגרת ההצעה כי באזורי הנגב או הגליל, או באזורים מוחלשים מבחינה סוציו-אקונומית, יינתנו הטבות המס, עד לגובה התקרה, גם במצב שבו קיבל המוכר שתי דירות מגורים תמורת הזכות הנמכרת, ולא רק לגבי דירת אחת, כפי שיחול ביתר הארץ.

אמנון כהן: בנוסף, כוללת ההצעה שתי הוראות לעניין פרט חמישי לחוק, שעוסק בפינוי-בינוי.

אמנון כהן: הוראה אחת קובעת כי הוראות חוק מיסוי במקרקעין לעניין פינוי-בינוי יחולו גם על כל מחזיק בקרקע, ולא רק על בעלים או חוכר.

אמנון כהן: בנוסף, נקבע כי יום התחילה בתחומי פינוי-בינוי לגבי כל דייר ודייר יהיה היום שבו התחיל הביצוע באותו הבניין שבו מתגורר הדייר, ולא במתחם כולו.

אמנון כהן: כי קורה, אדוני, מצב שהמתחם כולו נכנס לפרויקט של פינוי-בינוי, והמבנה האחרון בסוף, עדיין לא נכלל בכלל, עוד לא הגיעו אליו.

אמנון כהן: עוד שנתיים יגיעו אליו, אבל הוא כבר צריך לשלם את המיסוי.

אמנון כהן: אמרנו לא.

אמנון כהן: לכשיגיע הפרויקט אליו, לפתח ביתו, רק אז הוא יצטרך לשלם, כי אז זה היה תוקע את כל הפרויקט.

אמנון כהן: מדובר בהצעת חוק חשובה, שמשווה את הטבות המס שהיו קיימות לגבי תמ"א 38 להטבות המס שיינתנו לפי תמ"א 38/2, דבר אשר יאפשר גידול בעסקאות התמ"א ברחבי הארץ, וכתוצאה מכך יחוזקו יותר מבנים שעומדים בפני סכנת רעידות אדמה.

אמנון כהן: להצעת החוק אין הסתייגויות.

אמנון כהן: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אמנון כהן: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה ליושב-ראש ועדת הפנים חבר הכנסת אמנון כהן.

יעקב אדרי: כיוון שבאמת אין ההסתייגויות ואין הצעות לדיבור, אז בבקשה, אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב אדרי: בבקשה, אנחנו מצביעים על הצעת החוק.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–9 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

יעקב אדרי: בעד – 10, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: החוק עבר בקריאה שנייה.

יעקב אדרי: האם אדוני רוצה לגשת להצבעה?

אמנון כהן: בוודאי ובוודאי.

יעקב אדרי: טוב.

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים לקריאה שלישית.

יעקב אדרי: בבקשה, הצבעה בקריאה שלישית.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 74), התשע"ב–2012, נתקבל.

יעקב אדרי: בעד – 10, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: החוק עבר בקריאה שנייה ושלישית וייכנס לספר חוקי מדינת ישראל.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: הכרזה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 40), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/487).

יעקב אדרי: ]

יעקב אדרי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

יעקב אדרי: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 19) (ייעוץ השקעות כללי ושיווק השקעות כללי), התשע"ב–2012, של חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי כנסת, קריאה ראשונה.

יעקב אדרי: בבקשה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: ראשית, אני רוצה להודות, לגבי הצעת חוק הקודמת, העבודה נעשתה במשותף על-ידי ועדת הפנים שלנו וועדת הכספים, וענת, היועצת המשפטית של ועדת הכספים, ליוותה את נושא מיסוי מקרקעין בנושא של תמ"א 38.

אמנון כהן: אני מודה לך על כך, על שיתוף הפעולה בין הוועדות לטובת הציבור, לטובת הצרכן, בסופו של דבר.

אמנון כהן: את תרמת תרומה רבה לחיזוק מבנים במדינת ישראל.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: החוק הבא, חוק שלי ושל חבר הכנסת פיניאן, חברת הכנסת פאינה קירשנבאום וחבר הכנסת גפני – נדמה לי שהחתמתי גם אותו – זו הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 19) (ייעוץ השקעות כללי), התשע"ב–2012.

אמנון כהן: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה הראשונה את הצעת החוק לתיקון חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות.

אמנון כהן: חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"ה–1995, מסדיר את הפעילות של ייעוץ השקעות, שיווק השקעות וניהול תיקי השקעות.

אמנון כהן: החוק מגדיר פעילות של מתן ייעוץ השקעות, ולמעשה בהגדרה זו נכללים היום גם ייעוץ השקעות שניתן ללקוח מסוים ביחס להשקעותיו וגם ייעוץ השקעות כללי שניתן באופן אחיד למספר רב ולא תמיד ידוע של אנשים.

אמנון כהן: בפועל מאפייניו של הייעוץ הכללי שונים.

אמנון כהן: הוא אינו מותאם לנתונים האישיים של מקבלי הייעוץ והוא לא כולל תקשורת אישית בין נותן הייעוץ ומקבלי הייעוץ.

אמנון כהן: דוגמה לייעוץ השקעות כללי היא ייעוץ בכלי התקשורת, כמו ברדיו או בטלוויזיה.

אמנון כהן: בגלל השוני בין ייעוץ השקעות רגיל לבין ייעוץ השקעות כללי התעורר צורך להבחין ביניהם.

אמנון כהן: בהצעה שבפני

אמנון כהן: כם מוצע להגדיר את השירותים הכלליים באופן נפרד משירותי ייעוץ השקעות ושיווק השקעות רגילים.

אמנון כהן: על-פי המוצע, ייעוץ או שיווק השקעות ייחשב לכללי כאשר על פניו הוא אינו מיועד לאדם מסוים או מתחשב בנתונים של אדם מסוים, ולמעט אם הוא ניתן באופן כללי באופן הכולל תקשורת בין-אישית.

אמנון כהן: בנוסף, מוצע לבטל את הצורך ברשיון לעיסוק בייעוץ או שיווק כללי ולקבוע לגביהם הסדרה מיוחדת, ולפיה מתן שירותים כלליים יכלול הודעות הנוגעות למהות השירות שניתן ולנותן השירות.

אמנון כהן: בנוסף, לפי ההצעה יידרש גילוי אם יש או אין לנותן השירותים הכללים עניין אישי במועד מתן הייעוץ או השיווק, וכן גילוי של פרטיו המזהים של נותן השירות, לרבות פרטי כישוריו, השכלתו וניסיונו המקצועי.

אמנון כהן: לגבי כלי התקשורת – בשל המאפיינים הייחודיים של שירותים כלליים הניתנים בתקשורת הוחלט לקבוע לגביהם הוראה נפרדת, ולפיה יש להבהיר כי השירות אינו תחליף לייעוץ או שיווק המתחשב בנתונים ובצרכים המיוחדים של כל אדם, ולציין את קיומו או היעדרו של עניין אישי של נותן השירות ומהותו של העניין האמור בלבד.

אמנון כהן: ההצעה כוללת הוראות נוספות לעניין הגילוי שיידרש וכן קובעת איסור לכלול במסגרת ייעוץ או שיווק השקעות פרט כוזב מהותי.

אמנון כהן: זוהי הצעה חשובה, שמסדירה את התחום של מתן ייעוץ השקעות כללי, וכן מגינה על הציבור שנחשף לשירותים אלה ומסתמך עליהם.

אמנון כהן: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה.

אמנון כהן: אני רק רוצה להודות – כדי שאני לא אחזור עוד פעם – לוועדת הכספים, לשגית ולענת, שליוו את הצעת החוק.

אמנון כהן: זו הצעת חוק מורכבת, אבל זה חוק צרכני ממדרגה ראשונה, ואני מודה להן על כך.

אמנון כהן: וכמובן ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני, שלמרות עיסוקיו הרבים בנושא החקיקות בוועדה שם את זה על סדר-היום, ואנחנו סיימנו את זה בקריאה ראשונה.

אמנון כהן: תודה.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת אמנון כהן.

יעקב אדרי: יש דוברים שרוצים להתייחס לחוק.

יעקב אדרי: חבר הכנסת אורי אריאל – לא נמצא.

יעקב אדרי: חבר הכנסת יעקב כץ – לא נמצא.

יעקב אדרי: חבר הכנסת מגלי והבה ביקש גם – בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, השר בגין, חברי חברי הכנסת, אין ספק שהצעת החוק היא מהצעות החוק רבות שחבר הכנסת אמנון כהן, גם כשהיה פעיל בוועדת הכספים וגם בתפקידו הנוכחי, מביא לאישור הכנסת, ואני שמח על כך, ואני תומך בהצעת החוק.

מגלי והבה: אני ליוויתי חלק מהדיונים, וכמובן גם חברי בוועדת הכספים טיפלו בה.

מגלי והבה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את הבמה כשנמצא פה השר בגין ויכול גם לשמוע אותי וגם להעביר את רשמי.

מגלי והבה: הנושא – אנחנו יודעים מה שמתרחש בסוריה וכמובן לבנו כואב על אזרחים חפים מפשע שנפגעים, כשאני מדבר על ילדים, נשים, והצרות הן רבות.

מגלי והבה: אבל אני רוצה להתייחס לסטודנטים הדרוזים מרמת-הגולן שלומדים באוניברסיטאות בדמשק.

מגלי והבה: הסטודנטים האלה, שהלכו ללמוד, נתקעו שם ולא יכולים לחזור לישראל.

מגלי והבה: הצלב-האדום – המשפחות פנו לצלב-האדום וגם היתה פנייה של חלק מהסטודנטים בדרכים שונות על מנת לאפשר להם להגיע ולחזור בבטחה ובשלום לבתיהם.

מגלי והבה: והצלב-האדום, תשובתו היתה שאכן בגלל המצב אי-אפשר או לא מתקיימת הנסיעה הזאת מדמשק לכיוון רמת-הגולן בצורה בטוחה, והסטודנטים האלה יכולים למצוא את עצמם תחת אש ויכולים להיפגע.

מגלי והבה: כמובן, הפנייה הזאת, היא באה – אנחנו אחראים לכל אזרחי מדינת ישראל, ואותן משפחות מוטרדות מה יעלה בגורל ילדיהן.

מגלי והבה: השר בגין, אני יודע על הפעילות שלך, ואפשר שהשלטונות יכולים כן לפנות בדרכים דיפלומטיות כאלה ואחרות.

מגלי והבה: אני מניח שגם שר החוץ יכול לעשות את זה, או משרד החוץ.

מגלי והבה: אפשר לפנות.

מגלי והבה: אבל רציתי לנצל במה זו – גם כדי שהמשפחות שלהם שפנו ידעו שגם בכנסת ישראל יעשו את מה שביכולתם על מנת להבטיח, בדרך הומניטרית ובטוחה להחזיר את התלמידים, הסטודנטים האלה, הביתה.

מגלי והבה: כי בסופו של דבר אנחנו באמת, כפי שאמרתי, מגנים כל רצח של חפים מפשע, של ילדים, של נשים, של גברים, ואנחנו רואים זוועות שלא היינו רוצים לראות, אבל זה נעשה, ונעשה בתוך מדינה שהיא לא רחוקה מאתנו.

מגלי והבה: אבל חשוב לנו באותה מידה ביטחון אותם סטודנטים שיבואו ויחזרו לכאן בשלום, לארץ.

מגלי והבה: תודה, אדוני.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב אדרי: נמתין עוד רגע, בבקשה.

יעקב אדרי: אנחנו מצביעים, בבקשה.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 19) (ייעוץ השקעות כללי ושיווק השקעות כללי), התשע"ב–2012, לוועדת הכספים נתקבלה.

יעקב אדרי: בעד – 11, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכספים.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/491).

יעקב אדרי: ]

יעקב אדרי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת (תיקון מס' 15) (שיפוט משמעתי), התשע"ב–2012, לקריאה ראשונה.

יעקב אדרי: היא קיבלה פטור מחובת הנחה בכפוף להנחה על שולחן הכנסת.

יעקב אדרי: כן, היא הונחה, כן.

יעקב אדרי: כמובן, יציג את הנושא יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

יעקב אדרי: בבקשה.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם לקריאה הראשונה את הצעת חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת (תיקון מס' 15) (שיפוט משמעתי), התשע"ב–2012, המובאת לכאן מטעם ועדת הכנסת.

): מטרת הצעת החוק היא לתקן חוסר שהתגלה בחוק משכן הכנסת בנוגע לדין המשמעתי החל על אנשי משמר הכנסת ולהשלים את הקביעה הקיימת בחוק שלפיה על אנשי המשמר יחולו אותם דיני משמעת שחלים על שוטרים.

): חוק משכן הכנסת קובע כיום כי לעניין חובת משמעת ושיפוט משמעתי, דינם של אנשי משמר הכנסת כדין שוטרים לפי חוק המשטרה, התשס"ו–2006.

): ואכן, הדין המשמעתי של שוטרים קבוע ברובו בחוק המשטרה, שהחליף בזמנו את פקודת המשטרה.

): ואולם, ההוראות הנוגעות להשעיה נשארו בפקודת המשטרה, ולכן הן חלות על שוטרים, אבל חסרה הפניה בחוק משכן הכנסת והן אינן חלות על אנשי משמר הכנסת.

): אם כן, הצעת החוק באה לקבוע כי על אנשי משמר הכנסת יחולו הן דיני המשמעת הקבועים בחוק המשטרה והן ההוראות בעניין השעיה הקבועות בפקודת המשטרה, על מנת ליצור האחדה של הדברים.

): הצעה זו הוכנה, כמובן, במשותף עם קצין הכנסת על-פי הייעוץ המשפטי של הוועדה, שהבהיר את הצורך בתיקון הזה.

): היא אושרה בוועדה פה אחד, ואני מבקש מהכנסת לאשר אותה בקריאה ראשונה.

): ההצעה קיבלה גם פטור מחובת הנחה מתוך תקווה שנצליח להשלים אותה לפני תום המושב בדרך שלא תשאיר את החסר הזה פתוח תקופה ארוכה נוספת.

): תודה.

יעקב אדרי: האם אדוני מתכוון עד מחר?

): המשמעות היא עד מחר.

): ננסה.

): אני לא בטוח שנצליח, אבל ננסה.

): תודה.

יעקב אדרי: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יעקב אדרי: רשות הדיבור לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה, ולאחר מכן אנחנו ניגשים להצבעה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אנצל את העניין הזה של הצעת חוק משכן הכנסת לדבר על משכנם של תושבי גוש-קטיף.

מיכאל בן-ארי: אנחנו נמצאים ממש בימים האלה, ערב תשעה באב, שבע שנים אחר הגירוש המתועב ועקירת יהודים מביתם בגוש-קטיף, גירוש שנעשה על-ידי מפלגה שהיום אנחנו רואים אותה מתפרקת, מתרסקת, מתמוססת, שהורתה בחטא ולידתה בחטא.

יעקב אדרי: אתה רק מתבלבל, אני חייב להגיד לך.

יעקב אדרי: מי שהיה אז זה הליכוד, אז אל תתבלבל.

מיכאל בן-ארי: כן, כן, אבל מי שבסופו של דבר בנה את הפלטפורמה – – –

יעקב אדרי: אל תתבלבל, חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, אתה – – – על האמת.

מיכאל בן-ארי: מי שבנה את הפלטפורמה – אתה יכול לקחת את רשות הדיבור ולדבר לאחר מכן.

מיכאל בן-ארי: אני אומר את האמת שאני מכיר.

יעקב אדרי: לא, אבל אתה אומר דבר שהוא בבסיס לא – – –

מגלי והבה: אבל שהאמת תהיה נכונה.

מיכאל בן-ארי: לא, אין לי שום – הליכוד הם לא חברים – אני בליכוד?

מיכאל בן-ארי: אני בליכוד?

מיכאל בן-ארי: אני לא בליכוד.

יעקב אדרי: הייתי אז בליכוד – – – תגיד אמת.

מיכאל בן-ארי: אני לא בליכוד.

מיכאל בן-ארי: היה אז שר ביטחון, קראו לו שאול מופז.

מיכאל בן-ארי: הוא אמר: ההתנתקות חיונית לביטחונה של ישראל, והבטיחו פתרון לכל מתיישב.

): – – –

מיכאל בן-ארי: אנחנו רואים היום איך ביטחונה של מדינת ישראל התחזק בשבע השנים האלה בעזה; הכניסו את כל תושבי דרום הארץ – דרום הארץ זה אשדוד, זה באר-טוביה – תחת מטריית טילים, ומדינת ישראל מפחדת לתת שם מכת מחץ אחת, כי אז השלום עם מצרים יתערער.

מיכאל בן-ארי: הכנסנו את עצמנו ל"ברוך" ביטחוני שאין כדוגמתו.

מיכאל בן-ארי: אבל אני רוצה לדבר על זווית אחת – על הזווית של האטימות, של העקירה; על הזווית של חיסול הציונות.

מיכאל בן-ארי: אני הייתי מראשוני המתיישבים שם בנווה-דקלים; אז קראו לזה היאחזות נח"ל גדיד.

מיכאל בן-ארי: באנו אל חולות, באנו אל מקום שלא היה בו כלום.

מיכאל בן-ארי: מה היה במואסי?

מיכאל בן-ארי: כלום, שום דבר לא היה.

מיכאל בן-ארי: באנו ולקחנו את החולות האלה, והפכו אותם בסופו של יום לארץ נושבת, ארץ פורחת, ארץ מניבה.

מיכאל בן-ארי: ובאו לפה כמה אנשים והחליטו שהם יעשו התנתקות.

מיכאל בן-ארי: אמרתי בשבוע שעבר, כשדיברו פה על בצורת החשמל: אם יש בעיות בחשמל, אם אמרתם שיש התנתקות, אולי תורידו קודם את השלטר לעזה?

מיכאל בן-ארי: נחסוך איזה משהו כמו 9%–10% מתצרוכת החשמל שאנחנו נותנים לעזה במדינת ישראל, ואז לא תהיה בצורת חשמל.

מיכאל בן-ארי: אבל, רבותי, שבע שנים, שבע שנים ועדיין אנשים לא הגיעו לבתיהם, שבע שנים ומדינת ישראל, בהרפתקה המוטרפת הזאת, המתועבת הזאת, של לגרש יהודים מביתם, להחריב אותם באיזה מין אמירה שאין מאחוריה ולא כלום.

מיכאל בן-ארי: התנתקות?

מיכאל בן-ארי: היתה פה התנתקות?

מיכאל בן-ארי: היתה פה בריחה, היתה פה הבאת הטילים – –

יעקב אדרי: תודה.

מיכאל בן-ארי: – – אל לב היישוב, אל לב הארץ, בסופו של יום, אבל חרטה אין כאן.

מיכאל בן-ארי: אבל דין שמים למופז יש, ועוד איך.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב אדרי: נמתין עד שהוא יגיע למקומו, חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

מגלי והבה: מיכאל, אתה עם המורדים?

יעקב אדרי: וכמובן, אנחנו נצביע.

יעקב אדרי: בבקשה.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת (תיקון מס' 15) (שיפוט משמעתי), התשע"ב–2012, לוועדת הכנסת נתקבלה.

יעקב אדרי: בעד – 10, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: הצעת החוק תעבור לוועדת הכנסת להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: יש הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, להלן הודעות מטעם ועדת הכנסת שאינן מחייבות הצבעה.

): ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות לסדר-היום: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת אריה אלדד, אשר הוסבה מהצעת חוק סיוע חוץ לארגוני מגזר שלישי במדינות תומכות, ובהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת עתניאל שנלר וקבוצת חברי הכנסת בנושא:

): דוח הוועדה בראשות אדמונד לוי בנושא הכשרת מאחזים.

): ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעה לסדר-היום של חברות הכנסת אורית זוארץ ומירי רגב, אשר הוסבה מהצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – ביטול פטור מטעמי מצפון לאשה), התשע"א–2011.

): ועדה משותפת של ועדת החינוך, התרבות והספורט וועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת נסים זאב בנושא: שמירת זכויות אזרחי ישראל בשטחי A שהמשפט הישראלי לא חל בהם; הוועדה תהיה בת שישה חברים, שלושה מכל ועדה, לפי ההרכב הבא: מטעם ועדת החינוך, התרבות והספורט – חבר הכנסת נסים זאב, שיכהן כיושב-ראש הוועדה המשותפת, חבר הכנסת יעקב כץ, חבר הכנסת ישראל אייכלר, ומטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה – חברי הכנסת ציון פיניאן, מירי רגב ואריה ביבי.

): ועדה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים תדון בהצעת חוק הקמת מאגר מידע לעניין מחירי מוצרים ברשתות שיווק, התשע"ב–2012, של חברי הכנסת כרמל שאמה-הכהן ושכיב שנאן, פ/4360/18.

): הוועדה תהיה בת שישה חברים, שלושה מכל אחד ממרכיבי הוועדה המשותפת, על-פי ההרכב הבא: מטעם ועדת הכלכלה – חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, יושב-ראש, חבר הכנסת יצחק וקנין וחבר הכנסת יואל חסון, ומטעם ועדת הכספים – חברי הכנסת ציון פיניאן, שכיב שנאן וליה שמטוב.

): כמו כן קבעה ועדת הכנסת את הרכב הוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת הכספים, כמתחייב על-פי חוק ביטוח רכב מנועי (ביטוח בתנאי תחרות מבוקרת, הסדרים לתקופת מעבר והוראות לעניין "אבנר"), התשנ"ז–1997.

): הוועדה תהיה בת שישה חברים, שלושה מכל ועדה, וזאת לפי ההרכב הבא: מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט – חבר הכנסת דוד רותם, יושב-ראש, חבר הכנסת דורון אביטל וחבר הכנסת אורי מקלב, ומטעם ועדת הכספים – חבר הכנסת ציון פיניאן, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה וחבר הכנסת יצחק וקנין.

): תודה.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יעקב אדרי: הודעה לסגן מזכירת הכנסת – בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת הסכם הכרה הדדית בין ממשלת קנדה לבין ממשלת מדינת ישראל בדבר הערכת התאמה של ציוד בזק.

נאזם בדר: תודה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/489).

יעקב אדרי: ]

יעקב אדרי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

יעקב אדרי: הצעת חוק לתיקון פקודת הטלגרף האלחוטי (מס' 6) (הפחתת אגרות בעד הועדת תדרים והקצאתם), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת ציון פיניאן ונחמן שי.

יעקב אדרי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת ציון פיניאן, בבקשה.

ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, תודה, מכובדי השר בני בגין, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת הטלגרף האלחוטי (מס' 6) (הפחתת אגרות בעד הועדת תדרים והקצאתם), התשע"ב–2012.

ציון פיניאן: לפי סעיף 13 לפקודת הטלגרף האלחוטי מוסמך שר האוצר לקבוע את האגרות בעד הועדת תדרים והקצאתם, שסכומן מעודכן מעת לעת.

ציון פיניאן: כל אחת מתחנות הרדיו האזוריות נדרשת לשלם אגרות תדר למדינה עבור כל תדר שהוקצה לה לשם כיסוי אזור הזיכיון שלה, וזאת בהתאם להספקי השידור שמשרד התקשורת אישר לתחנות.

ציון פיניאן: האגרות המוטלות כיום לעניין שידורי רדיו אזורי גבוהות באופן משמעותי מהאגרות המוטלות על הזכיינים לשידורי הטלוויזיה, וזהות לאלה המוטלות על חברות הטלפון הסלולרי, וזאת אף שהרווחים של תחנות הרדיו האזוריות נמוכים יותר.

ציון פיניאן: כמו כן, קביעת האגרה לתחנות האזוריות אינה מתחשבת בכך שהתחנות נאלצות להשתמש ביותר מתדר אחד כדי לכסות את כל אזור השידור.

ציון פיניאן: יודגש כי התועלת הכלכלית של רדיו אזורי בפריפריה נמוכה מאוד מזו של תחנות רדיו באזור המרכז.

ציון פיניאן: תחנות אזוריות נדרשות להגביר הספקי שידור, והגברה בהספקי שידור – מה שדורש תשלום גבוה בעד אגרות התדר.

ציון פיניאן: לכן מוצעת שיטת חיוב על-פי נוסחה המתחשבת באופן רציף בהספקי השימוש בתדרים, במקום הנוסחה הנוכחית.

ציון פיניאן: על-פי הנוסחה החדשה, חיוב תחנות הרדיו האזוריות יהיה פונקציה של ההספק המצטבר של כלל המשדרים באותו אפיק.

ציון פיניאן: במשרד התקשורת נבחן הצורך ברפורמה בשיעור אגרות התדרים המוטלות על כל כלי התקשורת האלקטרונית.

ציון פיניאן: הצעת החוק באה לתקן עיוות היסטורי בכל הקשור לחיובן של תחנות רדיו אזוריות בישראל בגין שימוש בתדרים לקיום שידורי הרדיו.

ציון פיניאן: על-פי הצעת החוק, מסמיכים את שר התקשורת לקבוע בתקנות מנגנון להפחתת האגרות בעד הועדת התדרים והקצאתם.

ציון פיניאן: כמו כן, מוצע שהתקנות הראשונות לעניין זה יובאו לאישור ועדת הכספים בתוך שלושה חודשים מיום כניסתו לתוקף של התיקון המוצע.

ציון פיניאן: הצעת החוק היא יוזמה של חבר הכנסת נחמן שי ואנוכי.

ציון פיניאן: אנחנו מבקשים מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

ציון פיניאן: הצעת החוק אינה תקציבית, כי עלותה היא בין 3 ל-4 מיליון שקלים.

ציון פיניאן: תודה.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת ציון פיניאן.

יעקב אדרי: אנחנו נמתין שתגיע למקומך וניגש להצבעה.

יעקב אדרי: הדוברים שנרשמו לא נמצאים.

יעקב אדרי: אבל אני שומע שגם חבר הכנסת מיכאל בן-ארי ביקש.

יעקב אדרי: בבקשה, באופן חריג.

נחמן שי: אני יכול להירשם?

יעקב אדרי: אתה רוצה גם?

יעקב אדרי: בבקשה.

יעקב אדרי: יש לך שתי דקות.

מיכאל בן-ארי: שתי דקות?

מגלי והבה: שלוש דקות, וגם נחמן וגם אני.

יעקב אדרי: אני מודיע שגם חבר הכנסת מגלי והבה וחבר הכנסת נחמן שי ידברו.

יעקב אדרי: בזה נסגרה הרשימה.

יעקב אדרי: שלוש דקות, חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

יעקב אדרי: איך לא.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כשאנחנו מדברים על הטלגרף האלחוטי ואנחנו מדברים על הועדת תדרים והקצאתם, אנחנו צריכים לדבר גם כן באותה שעה על הפלורליזם, שקיים או לא קיים, בשידור הציבורי.

מיכאל בן-ארי: אנחנו עדים בשבוע האחרון למחול שדים, אדוני היושב-ראש, סביב צירופו של כתב נוסף לתוכנית, שיש לה אוטוריטה מלאה עד כה – לגברת בשם קרן נויבך, שיש כאלה שמאוד מאוד מעריכים אותה, ויש כאלה שמרגישים שלגברת יש סוג של אג'נדה.

מיכאל בן-ארי: אני עצמי ישבתי אתה פעם באיזה אולפן ונוכחתי לדעת שהאג'נדה שלה היא מאוד מאוד ברורה, מאוד חד-צדדית.

מיכאל בן-ארי: ועכשיו סוף-סוף – כי בין המאזינים יש כמה אנשים שהם לא בדיוק באג'נדה של קרן נויבך, מה לעשות, וברשות השידור הבינו את זה – סוף-סוף הבינו את זה.

מיכאל בן-ארי: נפל האסימון אחרי כל כך הרבה שנים, ושמו את מנחם בן לידה – לא שמנחם בן יושב אתי לכוס תה, אבל חשבו שיכול להיות פה איזה סוג של מישהו שייצג עוד ציבור, שאלות מזווית שונה ולא מזווית אחת בלבד.

מיכאל בן-ארי: והנה, הבריונות – – –

יעקב אדרי: עושים עליו אינתיפאדה.

מיכאל בן-ארי: הבריונות של החכמים, שאין בלתם, של הידענים היחידים בעולם – מה זה חופש ביטוי ולמה סותמים להם את הפה.

מיכאל בן-ארי: למי סותמים פה את הפה בדיוק?

מגלי והבה: מיכאל, כנראה יש לך בעיה כאן.

מיכאל בן-ארי: יש לי בעיה?

מגלי והבה: סותמים לך את הפה כל הזמן.

מיכאל בן-ארי: סותמים לי – אני אומר שזו אחת הזוויות שגם אנחנו צריכים לעתים להידרש אליהן.

מיכאל בן-ארי: באמת מדברים על טלגרף אלחוטי – צריך לדבר על השידור הציבורי.

מיכאל בן-ארי: לא יכול להיות שיש מישהו – יש לי סאגה שלמה עכשיו עם ערוץ-99, לא מכניסים אותי לאולפן.

מיכאל בן-ארי: הם החליטו שיש כמה אנשים מסוימים שייכנסו שלוש פעמים ביום, וכאלה שלא.

מיכאל בן-ארי: אז את הדברים האלה צריכים לדעת.

מיכאל בן-ארי: יש גם ציבור שבחר בבן-ארי, יש כאלה שלא אוהבים את זה, אבל בחרו את בן-ארי, רוצים לשמוע אותו.

מיכאל בן-ארי: רוצים לשמוע אחרים.

יעקב אדרי: – – – כל היום – – – שם.

מיכאל בן-ארי: לכן, אני מנצל את הזמן הזה.

מיכאל בן-ארי: אני מקווה שהם לא עברו לפרסומות עכשיו בערוץ-99 כשאני עליתי פה לשידור.

מיכאל בן-ארי: יש לקוות ככה.

מיכאל בן-ארי: אני לא יודע, נבדוק את זה לאחר מכן.

נחמן שי: אין פרסומות.

נחמן שי: אין פרסומות בערוץ-99.

מיכאל בן-ארי: נחמן, אתה מפונק שם היטב, אני יודע, זה בסדר.

נחמן שי: לא הייתי שם כבר חודש.

מיכאל בן-ארי: מכל מקום, אנחנו מדברים על חופש, על האפשרות לכל אחד להביע את דעתו, כי אנחנו מדינה – תזכרו – מדינה דמוקרטית, וגם לציבור אוהב ארץ-ישראל, אוהב עם ישראל, גם לו יש זכות להביע את דעתו.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר וידידי חבר הכנסת ציון פיניאן, אנחנו חברנו ביחד ליוזמה הזאת מתוך אמונה שלרדיו האזורי יש במדינת ישראל שליחות.

נחמן שי: אנחנו מדברים הרבה על פריפריה, אבל לצערי לא עושים מספיק וצריכים לעשות יותר.

נחמן שי: הרדיו האזורי, עם 16 התחנות שלו, הוא אחד האמצעים החשובים ביותר כדי לגבש בפריפריה חברה, ליצור מכנה משותף בין ציבורים שונים, לתת לפריפריה גאווה משלה, לתת לפריפריה אפשרות להבליט את התרבות שלה, את הדברים המייחדים אותה – כל מקום וכל תחנה.

נחמן שי: ולכן, צריך להקל ככל האפשר על קיומן של התחנות האלה.

נחמן שי: וזה לא עסקים גדולים; אלה עסקים קטנים ובינוניים שגם הם במצוקה ברמה הכללית.

נחמן שי: כולנו יודעים את זה, ושהן נאבקות – לא פעם התחנות האלה באמת נאבקות על היכולת שלהן להתקיים.

נחמן שי: כי פרסומות בפריפריה, באופן טבעי הן גם בתעריפים נמוכים וגם בהכנסות מאוד מאוד נמוכות.

נחמן שי: לכן אני חושב שטוב תעשה הכנסת, בהתאם ליוזמה המשותפת של חברי ושלי, גם בהמשך להסכמה של הממשלה בעניין הזה, ותלך לקראת התחנות ותעזור להן בנושא של אגרות תדרים, שזו אחת ההוצאות שלהן, כדי שהן יוכלו להתקיים.

נחמן שי: אני רוצה לומר משהו, שהוא מאוד ברור: תחנה שיש לה קיום יש לה גם חופש פעולה, יש לה גם עצמאות, היא לא תלויה במפרסמים, היא לא צריכה לעשות למענם מחוות, היא יכולה לשמור על חופש הדיבור בה, על חופש השידור בה.

נחמן שי: אלה ערכים שכדאי לקיים אותם וחשוב לקיים אותם לא רק בתחנות הרדיו ותחנות הטלוויזיה ברמה הלאומית, אלא גם ברמה המקומית-אזורית.

נחמן שי: אני רוצה לומר רק עוד מלה או שתיים.

נחמן שי: אנחנו נמצאים במשבר מתמשך ברשתות הארציות שלנו.

נחמן שי: לאחרונה הופיעו בוועדת הכלכלה זכייניות ערוץ-2, "קשת" ו"רשת", ומסתבר שהן עוברות משבר קשה.

נחמן שי: גם רשות השידור נמצאת במצוקה כספית, כלכלית, ויש למצוא דרך לסייע לה.

נחמן שי: אני אומר את זה כי אני לא רוצה שהממשלה תהיה מעורבת במערכות האלה, בשום פנים ואופן לא, אבל יחד עם זאת היא צריכה לדעת ולרשום לפניה ולסייע בדרכים כאלה ואחרות, שערוצי השידור האלה, גם הלאומיים וגם האזוריים, ישדרו בחופש ובעצמאות, שהם הערכים הכי חשובים שלהם.

נחמן שי: ברגע שתחנה נקלעת לקשיים, היא משלמת במחיר מסוים, ולא פעם המחיר המסוים הזה מתגלגל על חשבון המאזינים או הצופים שלה.

נחמן שי: ולכן בדמוקרטיה – ואני חושב שכולנו מחויבים לערך הזה – בדמוקרטיה צריכים לתת לרדיו ולטלוויזיה, ברמה האזורית וברמה הלאומית, את הכלים להתקיים ולהתקיים בכבוד.

נחמן שי: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יעקב אדרי: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה, גם לך יש שלוש דקות.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, השר בגין, חברי חברי הכנסת, לוותיקים בבית זכורה התקופה שנלחמו ברדיו הפיראטי בכל אזורי הארץ.

מגלי והבה: אז אמרו: יש בעיה, אין תדרים.

מגלי והבה: מאוחר יותר השתכללנו והפכנו להיות מדינה שבה בסופו של דבר כל הסיבים האופטיים, כל הטכנולוגיה החדשה מאפשרת שיהיו יותר תדרים.

מגלי והבה: ולכן הצעת החוק באה במקומה, גם חבר הכנסת פיניאן, גם חבר הכנסת נחמן שי, שעסק בנושא זמן רב לפני שהגיע לכאן.

מגלי והבה: צריך לזכור שלא צריך להטיל אגרות שבסופו של דבר יקשו על אותן תחנות רדיו אזוריות בשידור היומיומי, כי בסופו של דבר, ככל שהאגרה יותר גבוהה, זה מקשה על הבעלים.

מגלי והבה: זו נקודה אחת שצריך להתייחס אליה.

מגלי והבה: אני שמח על כך שוועדת השרים אישרה את הצעת החוק, ואנחנו יודעים שיש לה עלות ולכן חשוב שהנושא הזה יקודם על מנת לעזור מהר מאוד לאותן תחנות רדיו.

מגלי והבה: אני זוכר – חבל ששר התקשורת לא נמצא כאן – ישנם, בצפון בעיקר, אנשים שרצו תחנות רדיו מסודרות, בהתאם לחוק.

מגלי והבה: יש הרבה פניות, שוב, לא מקצים להם תדרים וזה יוצר בעיה, כי אותם אנשים רוצים להתפרנס, ואז באמת משתמשים בצורה פיראטית.

מגלי והבה: אני מלווה את הדוגמה של רדיו מירכא, של – – –

ציון פיניאן: יש פה בעיה.

ציון פיניאן: תדרים זה 150,000 שקל לשנה, לפי הצעת החוק זה ירד כמעט ל-15,000–20,000.

מגלי והבה: על כך אני בירכתי אותך, אבל אני אומר, גם האגרה – וטוב באמת שהבהרת – בין 15,000 ל-20,000 – כמעט כל בעל תחנת רדיו יוכל לעמוד בזה.

מגלי והבה: אני גם מפנה את הבקשה ואת השאלה לשר התקשורת: מדוע לא להקצות תדרים לתחנות רדיו – מצד אחד יש בהם שליטה ואין הפרעה לשדות התעופה, לא לצבא ולא לאף גורם ביטחוני, מצד שני, אנשים יכולים להפעיל תחנות רדיו באופן שהמחיר מתאים לכיס שלהם והם יכולים לתפקד.

מגלי והבה: על כן אני תומך בהצעת החוק, ואני מקווה שמהר מאוד נביא אותה לקריאה שנייה ושלישית, ושנמצא אוזן קשבת אצל שר התקשורת להקצות לבעלי הרדיו מהצפון שביקשו, והבקשה שלהם ממתינה הרבה זמן.

מגלי והבה: תודה, אדוני.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

יעקב אדרי: אחרון הדוברים, כמובן.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק ראויה, כפי שאמרו קודמי.

מוחמד ברכה: הבעיה היא לא עם התדרים של הרדיו, הבעיה היא עם התדרים של הממשלה.

מוחמד ברכה: הממשלה, בהשתבש עליה תדריה, היא עכשיו ננעלת, וראש הממשלה ננעל על תדר אחד, לדעתי מאוד מסוכן.

מוחמד ברכה: הממשלה יצאה בשן ועין בכל העניין של הגיוס, הממשלה עומדת בפני תנועת מחאה חברתית, הממשלה עומדת בפני גזירות כלכליות קשות, כנראה, במסגרת תקציב המדינה.

מוחמד ברכה: ראש הממשלה, כמכור לסקרים, עוקב אחרי ההידרדרות והירידה שלו בסקרים, ואז, כפי שאמר פעם מי שאמר, הפטריוטיזם הוא מפלטו האחרון של הנבל.

מוחמד ברכה: ראש הממשלה חושב לנופף במלחמה או במכה, הוא עוד לא החליט לאן, אם זה לאירן או אם זה לסוריה ואם זה לעזה, מלחמונת קטנטונת לעזה, נוסח מה שקרוי "עופרת יצוקה".

מוחמד ברכה: התדר הזה עלול, או הוא חושב שעלול, להציל אותו מהידרדרות ומהכישלון הטוטלי.

מוחמד ברכה: במיוחד לאור הבזאר האחרון, בזאר הבשר הפרלמנטרי שהתנהל כאן בבית הזה, שפוגע בכל קצוות הבית, גם אלה שאין להם לא יד ולא רגל ולא נגיעה בעניין הזה, לא היה להם, אין להם ולא יהיה להם, אבל המחזות האלה מבזים את הפרלמנטריזם בישראל.

מוחמד ברכה: שוק, הבזאר הזה גם משליך את יהבו על הממשלה.

מוחמד ברכה: מכאן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזהיר מכל הרפתקה צבאית על מנת לפתור בעיות פנימיות בתוך מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: ראש הממשלה אינו יכול לשחק בדם ובחיים של האזרחים.

מוחמד ברכה: הרמטכ"ל אמר היום דבר חשוב, שמתקפה או מכה על סוריה יכולה להביא להתלקחות מלחמתית.

מוחמד ברכה: התלקחות מלחמתית היא דבר מאוד-מאוד מסוכן, היא תחזיר את האזור למחוזות מאוד קשים של שפיכות דמים, והדם הזה הוא על אחריותה ועל מצפונה – אם יש דבר כזה לממשלה, אם יש לה מצפון.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש כאן מקום לעמוד ולהזהיר מפני כל ניסיון לדרדר את המצב האזורי לכיוון של עימות מלחמתי, שראש הממשלה יכול לדעת מתי ואיפה זה מתחיל אבל הוא לא יכול לדעת איפה זה מסתיים.

מוחמד ברכה: אם היינו צריכים עדות – אני מסיים, אדוני – למחשבות ולתוכניות המסוכנות של הממשלה ושל העומד בראשה, די היה לשמוע את ראש מפלגת קדימה, אחרי שעזב – הוא כמובן לא עזב בגלל זה – על כך שהוא לא יהיה שותף להרפתקה באירן.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, ההרפתקה עומדת על – – –

ציון פיניאן: יושב-ראש קדימה, במקרה זה הוא לא דוגמה טובה.

מוחמד ברכה: אני אמרתי, אף שזו לא הסיבה שלו.

מוחמד ברכה: אני יודע, אבל בכל זאת אני לא יכול לזלזל בעובדה שהוא ישב בפורומים הנכונים.

מוחמד ברכה: אני גם לא יכול שלא להתייחס ברצינות לעבר שלו.

מוחמד ברכה: לכן, לדבר על הרפתקה צבאית באירן זה דבר שכנראה עומד על סדר-יומה של הממשלה.

מוחמד ברכה: גם מאמרים של איתן הבר לפני יומיים, גם המאמר של רון בן-ישי אתמול או היום, שמזהירים מפני דברים כאלה או מצביעים על סכנה כזאת – ואני אומר:

מוחמד ברכה: דמם של האזרחים, דמם של אזרחי האזור כולו, כולל אזרחי מדינת ישראל, אינו נושא לספסרות הרפתקנית של ממשלת ישראל ושל העומד בראשה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת ברכה.

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצבעה; נחכה לחבר הכנסת ברכה שיגיע למקומו וניגש להצבעה.

יעקב אדרי: בבקשה.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הטלגרף האלחוטי (מס' 6) (הפחתת אגרות בעד הועדת תדרים והקצאתם), התשע"ב–2012, נתקבלה.

יעקב אדרי: בעד – 11, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: הצעת החוק חוזרת לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב אדרי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/489).

יעקב אדרי: ]

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה:

יעקב אדרי: הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 28) (תקצוב שידורי רשת מורשת), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת דוד אזולאי וישראל אייכלר, לקריאה ראשונה.

יעקב אדרי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה לתקן איזה עיוות מתמשך לציבור מאזיני רשת "מורשת" בארץ בכלל ובצפון בפרט.

דוד אזולאי: הרשת הזאת היא רשת שמשדרת שידורים במשך מחצית היום לטובת הציבור הדתי.

דוד אזולאי: במסגרת הדיונים בוועדת הכלכלה, כאשר היו דיונים על התקשורת, ביקשנו להרחיב את המעגל ברשת "מורשת".

דוד אזולאי: לצערי הרב לא היתה הסכמה, אבל בסופו שלדבר נמצאה הנוסחה שאמורה לתת מענה בכך שתהיה חקיקה שמדברת על תוספת תקציב של 3 מיליון שקלים לטובת רשת "מורשת".

דוד אזולאי: בכך נרוויח שני דברים: הציבור שמאזין לרשת "מורשת" הוא ציבור מאוד מוגדר, והבעיה היא שמחדרה צפונה יש בעיות קליטה קשות מאוד.

דוד אזולאי: צריכים לשפר את המשדרים.

דוד אזולאי: זה דבר אחד.

דוד אזולאי: דבר שני – להרחיב יותר את הפעילות בשעות היום לטובת הציבור הזה, כמובן – גם תכנים של רשת "מורשת".

דוד אזולאי: אני מקווה שהצעת החוק הזאת באמת תסתיים בהקדם האפשרי.

דוד אזולאי: אני באמת רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה, שנתן לכך קדימות כדי לסיים את זה.

דוד אזולאי: אני רוצה לקוות שהחוק הזה יבוא כבר מחר לקריאה שנייה ושלישית, גם בהתחשב בעובדה שזה חוק שלא מחייב התחייבות תקציבית, כי זה פחות מ-5 מיליון שקלים.

דוד אזולאי: אני מקווה שבכך נוכל להיות אנשי בשורה לתושבי הפריפריה בצפון ולתושבי מדינת ישראל האוהבים להאזין לרשת "מורשת".

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת דוד אזולאי.

יעקב אדרי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יעקב כץ, בבקשה.

יעקב אדרי: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת נסים זאב, וביניהם – חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

יעקב כץ: תודה לאדוני היושב-ראש.

יעקב כץ: מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, גם אני שמח על הצעתו, החלטתו, הצלחת העברת החוק שיאפשר לרשת "מורשת" לקבל את הכסף המיועד, 3 מיליון שקלים, ואולי בעתיד יותר.

יעקב כץ: בכל מקרה, עד שערוץ-7 יחזור לשדר גם ברדיו – היום יש לו עיתון, יש לו אינטרנט, אבל עד שערוץ-7 יחזור לשדר ברדיו, אנחנו צריכים גם את "קול ברמה", גם את רדיו "קול חי" וגם את רדיו "מורשת".

יעקב כץ: כשערוץ-7 יחזור הוא יסחף את כל המאזינים, בעזרת השם, בחזרה בצורה חוקית ומותרת.

יעקב כץ: רציתי לומר שהמעלה של רדיו "מורשת", כמו התחנות האחרות, היא שהם מביאים דברים שלצערנו הרב בתחנות האחרות לא נשמעים.

יעקב כץ: אנחנו יודעים שהיום זה שבע שנים – זה היארצייט בעוד כמה ימים.

יעקב כץ: לפני שבע שנים נתן הוראה ראש הממשלה דאז, אריאל שרון, בניגוד להחלטה על משאל עם בליכוד, לעקור מארץ-ישראל 10,000 יהודים, לגרש אותם מבתיהם.

יעקב כץ: זה דבר שלא נעשה בתולדות ישראל על-ידי שום מנהיג יהודי בצורה כזאת ובהיקפים כאלה – כמובן בלי הסכמים עם האויבים, בצורה שרירותית.

יעקב כץ: קשה לנו לדבר על מה יהיה בעתיד עם סוריה.

יעקב כץ: אני, על כל פנים, לא יודע פרטים, אז אני לא יכול להביע דעה איך להתנהג עם הממשל הסורי, עם הנשק הכימי.

יעקב כץ: אבל כן אפשר להפיק לקחים ממה שנעשה לפני שבע שנים.

יעקב כץ: זה דבר שניתן להפיק ממנו לקחים.

יעקב כץ: עם ישראל לא שוכח, ואנחנו רואים שדבר שהורתו היתה ברמייה, הורתו היתה בשקר – כפי שאמר עורך-דין וייסגלס, שהיה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, שכל המטרה של הקמת קדימה אז – – –

יעקב אדרי: מנהל לשכת ראש הממשלה.

יעקב כץ: מנהל לשכת ראש הממשלה, סליחה.

יעקב כץ: הוא אמר השבוע שבאמת העניין המרכזי בהקמת קדימה של אז היה לבצע את ההתנתקות.

יעקב כץ: הוא לפחות אמר את זה, או כך היה מובן מדבריו כמעט בצורה גלויה.

יעקב כץ: לא היה שום חזון בהקמת המפלגה.

יעקב כץ: היא לא היתה שונה ממפלגות אחרות.

יעקב כץ: היה רצון לאריק שרון, שהשם יאריך ימיו בטוב, בעזרת השם יקום ויחזור בתשובה מהדברים שעשה, אבל הורתה של המפלגה היתה בחטא, בעוון.

יעקב כץ: אנחנו רואים שתוצאותיה, גסיסתה, או סופה של המפלגה – שבע שנים.

יעקב כץ: היום לפני שבע שנים נאבקו החיילים, חיילינו, חיילי צבא-הגנה לישראל, שוטרינו, יהודים, באלפים, ברבבות, כאשר חלוץ מפקד עליהם.

יעקב כץ: איפה חלוץ היום?

יעקב כץ: קראדי מפקד על המשטרה.

יעקב כץ: איפה הוא?

יעקב כץ: איפה אולמרט?

יעקב כץ: איפה כל החבורה שפיקדה וניהלה את המערכה?

יעקב כץ: אני רק רוצה לומר, חבר הכנסת אדרי, אני מברך אותך ששוחחו אתך.

יעקב כץ: אני מקווה שתצטרף לשביעייה.

יעקב כץ: אני מקווה שתצטרף לחבורה שעוזבת את מפלגת קדימה.

יעקב אדרי: זה בוודאי לא שייך לחוק רשות השידור.

יעקב כץ: תעזור למי שהיתה הורתו ברמייה להתפורר.

יעקב כץ: אני חושב שגם אם הליכוד הוא לא משאת חיי, זה טוב שקדימה תיעלם, ותיעלם מה שיותר מהר אחרי הדברים הרעים.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת יעקב כץ.

יעקב אדרי: נאמרו דברים מיותרים.

יעקב אדרי: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שבוע סערה הכנסת על הברית החדשה.

מיכאל בן-ארי: איך אפשר לעשות כזה דבר, פשע?

יעקב אדרי: נכון.

מיכאל בן-ארי: רבותי, אני מסכים, זה לא אסתטי.

מיכאל בן-ארי: אני לא קורע ספרים.

יעקב אדרי: אני מציע שתתנצל על זה.

מיכאל בן-ארי: אני לא קורע ספרים.

מיכאל בן-ארי: אם מישהו נפגע מזה – לא מהמיסיון – אני מתנצל.

מיכאל בן-ארי: אבל אני רוצה להביא תכתובת – – –

שכיב מוראד שנאן: אבל, חבר הכנסת בן-ארי – – –

מיכאל בן-ארי: לא, רבותי, אתם תקשיבו לי עכשיו.

יעקב אדרי: הוא התנצל, זה כבר טוב.

מיכאל בן-ארי: אני אומר, מי שנפגע ממני, שלא מן המיסיון, מקבל את התנצלותי.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה להביא תכתובת מלפני שבעה חודשים.

יעקב אדרי: לא קורעים ספרים.

מיכאל בן-ארי: לפני שבעה חודשים ביקשתי דיון מהיר: אבקש להעלות על סדר-היום – – –

שכיב מוראד שנאן: דבר כזה לא נעשה באף – – –

מיכאל בן-ארי: דברי הסבר: ארגון מיסיונרי העוסק בהמרת דת משתמש בשירותי "דואר ישראל" כדי לחלק לכל בתי-האב במדינת ישראל חוברת מיסיונרית מובהקת.

מיכאל בן-ארי: "דואר ישראל" מקבלת תשלום עבור החלוקה, ובכך ישנו חשש לעבירה על חוק העונשין.

מיכאל בן-ארי: הדבר הזה בא – יש פה פירוט של כל הדברים הנוראים שהם עושים: פיתוי בכסף, מכניסים ילדים ללמוד מוזיקה בכנסיות, עושים הטבלות של יהודים חלשים.

מיכאל בן-ארי: אני דיברתי – בשבוע שעבר שימש פה כיושב-ראש חבר הכנסת מולה.

מיכאל בן-ארי: הם מתנפלים על בני הפלאשמורה, שחזרו ליהדות.

מיכאל בן-ארי: רבים מהם, לצערנו הרב, נוטים אחריהם בגלל פיתויים כספיים.

מיכאל בן-ארי: רבותי, מה זאת הברית החדשה?

מיכאל בן-ארי: הברית החדשה זה קדוש לנוצרים.

מיכאל בן-ארי: לי זה בדיוק הפוך.

מיכאל בן-ארי: ברית חדשה זה אומר שהברית – יש דבר כזה שנקרא ברית ישנה.

מיכאל בן-ארי: הברית שלי היא לא ישנה; הברית שלי היא ברית לעולם; "ואף גם זאת בהיותם בארץ אֹיביהם לא מאסתִים ולא געלתִים לכלֹתם להפר בריתי אתם".

מיכאל בן-ארי: הברית של עם ישראל עם הקדוש-ברוך-הוא היא ברית עולם.

מיכאל בן-ארי: כשאומרים לי ברית ישנה, אומרים לי: אתה, אין לך ברית.

מיכאל בן-ארי: מי אתה בכלל עם ישראל?

מיכאל בן-ארי: אתה צריך להימחק, אתם צריכים להתנצר, צריך להביא לפה את המשיח מחדש.

שכיב מוראד שנאן: – – – מישהו הבין שאותך אפשר לגרות בקלות – – – זה מה – – –

מיכאל בן-ארי: לא, זה לא מישהו.

מיכאל בן-ארי: אדוני, אני מייצג ציבור.

מיכאל בן-ארי: אני אתן לך, ברשותך: "אני גר בקצרין, במשעול-נמרון.

מיכאל בן-ארי: יש בית של מיסיונרים שפועלים כדי לנצר יהודים".

מיכאל בן-ארי: כמה מכתבים שאני מקבל.

מיכאל בן-ארי: "אתמול הם גם הניחו פרוספקט שלהם ליד דלתות הבתים וגם ליד דלת ביתי.

מיכאל בן-ארי: בשבת האחרונה דיברנו אשתי ואני עם אשה יהודייה גרושה עם בת, שעלתה מבריטניה, והיא סיפרה לנו שאחת מדיירות הבית הנ"ל מנסה לגרום לה להתנצר, והיא, היהודייה, מוכנה" – – –

יעקב אדרי: תודה.

מיכאל בן-ארי: הם מתעסקים עם חוליות חלשות.

מיכאל בן-ארי: עכשיו, אנחנו יכולים להתעלם.

מיכאל בן-ארי: בשבילי, המרת דת של יהודי אחד זה סוף העולם.

מיכאל בן-ארי: זה סוף העולם.

מיכאל בן-ארי: ופה – שתיקה.

מיכאל בן-ארי: אני ביקשתי דיון מהיר, עם חבר הכנסת מקלב.

מיכאל בן-ארי: הנשיאות החליטה לדחות את זה.

מיכאל בן-ארי: אם היינו דנים בדברים – –

יעקב אדרי: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: – – אם היה פה דיון מהותי, אז יכול להיות שהתוצאות היו אחרות לחלוטין.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: ואני שמח גם שהתנצלת על קריעת ספר, ולא משנה איזה ספר, לא עושים את זה, וטוב שהתנצלת.

יעקב אדרי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מעניין לעניין, חבר הכנסת מיכאלי, באותו עניין.

מיכאל בן-ארי: בן-ארי, בן-ארי.

נסים זאב: בן-ארי.

נסים זאב: סליחה.

נסים זאב: אתמול, שוב, עמד פה חבר כנסת ערבי נוצרי, שבא ואמר:

נסים זאב: נסים זאב הצטרף למיכאל בן-ארי בעניין של שרפת הברית החדשה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם – – –

שכיב מוראד שנאן: זה לא היה שרפה, זה היה קריעה.

נסים זאב: לא משנה.

נסים זאב: כי אני אמרתי, בוא אני אגיד לך מה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת יעקב כץ, בוא, קח את יוליה ותדברו.

יעקב אדרי: אני מבין שאתה כולך נרגש, אז בסדר.

יעקב כץ: – – – קדימה.

נסים זאב: אני רוצה לומר, שאף אחד לא יחנך אותנו – – –

אברהם מיכאלי: נתנו פתק היום ליוליה שהיא כשרה, הכול בסדר.

נסים זאב: אני מבין שעדיין לא נרגענו מהישיבה מהבוקר.

נסים זאב: זה – – –

יעקב אדרי: תרמת רבות לדיון.

יעקב אדרי: בבקשה.

נסים זאב: אני רוצה לומר שבמדינת ישראל כולנו מכבדים את הדתות, איש את רעהו, אבל ברור שאין מקום ליהודים המשיחיים האלה, שגורמים הרס וחורבן בעם היהודי בתוך ארץ-ישראל, לתת להם זיקה או יכולת להעביר יהודים על דתם.

נסים זאב: אם אנחנו שומעים שבבאר-שבע ובטבריה מנסים לנצר יהודים ומצליחים, אדוני היושב-ראש – מצליחים.

נסים זאב: אני זוכר כשאני הייתי נער בן 16 ו-14 שנים היינו יוצאים למבצע – אחרי ילדים, לראות, ברחוב הנביאים.

נסים זאב: היו לוקחים ילדים ממשפחות ברוכות ילדים, משפחות במצב סוציו-אקונומי מאוד נמוך וירוד, והיו מנצלים את החולשה הכלכלית שלהם ולוקחים אותם למיסיון.

נסים זאב: אנחנו היינו יוצאים למעקב לראות היכן הילדים האלה גרים ואיפה בני-משפחותיהם.

נסים זאב: הנושא הזה לא מפסיק לרגע, לכן הבאנו הצעת חוק, מיכאלי אברהם, בכל הנושא, העניין של לבלום את היכולת, גם לנסות להשפיע, לא רק על ילדים.

נסים זאב: על ילדים החוק קיים.

נסים זאב: אבל להשפיע גם על מבוגרים שהיכולת הכלכלית שלהם קשה, ולא לאפשר להם.

נסים זאב: אגב, אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שבשנת 2002 היתה הצעה, בעקבות כינוס של אנשי דת בכירים בארצות-הברית, ויצאה הצהרה בבניין האו"ם שאין מקום של השפעה ואסור להשפיע על דת, איש על רעהו.

נסים זאב: איש באמונתו יחיה.

נסים זאב: לכן אני חושב שהכלל הזה צריך ללוות אותנו גם בחקיקה, ואסור לתת לאותה הפקרות להימשך.

נסים זאב: רק משפט אחד בנושא החוק: אני רוצה לומר שבמשך שנים רבות הערוץ הזה נלחם על זכותו, על קיומו, ויש ערוץ ממלכתי אחד שסוף סוף משדר ערכים יהודיים, בשונה מהרשתות האחרות.

נסים זאב: אין לנו שום ערוץ ממלכתי חוץ מהערוץ הזה.

נסים זאב: כי למשל, "קול חי", ו"קול האמת", ו"קול ברמה" – אני מדבר על "קול האמת" שהיה בעבר – כל הערוצים האחרים שהיו, היו ברמה מקומית, והיום הם לא ממלכתיים והמימון הוא לא מימון ממשלתי.

נסים זאב: ולכן אני חושב שצריכים לאפשר שידור ממלכתי אחד לפחות, ל-24 שעות.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יעקב אדרי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב אדרי: נאפשר לחבר הכנסת נסים זאב להגיע למקומו.

יעקב אדרי: בבקשה.

יעקב אדרי: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים –אין ההצעה להעביר את הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 28) (תקצוב שידורי רשת מורשת), התשע"ב–2012, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יעקב אדרי: תשעה בעד, אין מתנגדים.

יעקב אדרי: הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה והיא חוזרת לוועדת הכלכלה לצורך הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: הכרזה לפני סגירת הישיבה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק למניעת אלימות במוסדות רפואיים (תיקון), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נאזם בדר: כמו כן, אודיע כי מונחות בזה על שולחן הכנסת היום, יום ה' באב התשע"ב, 24 ביולי 2012, על-ידי ועדת הכספים של הכנסת:

נאזם בדר: החלטה בדבר צו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ"רים ומוסדות כספיים) (תיקון), התשע"ב–2012; הצו האמור טעון אישור הכנסת.

נאזם בדר: החלטה בדבר צו מס ערך מוסף (שיעור המס על עסקה ועל ייבוא טובין) (תיקון), התשע"ב–2012; הצו האמור טעון אישור הכנסת בתוך שבועיים מיום פרסומו ברשומות.

נאזם בדר: תודה.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: תם סדר-היום.

יעקב אדרי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ו' באב התשע"ב, 25 ביולי 2012, בשעה 11:00.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: הישיבה נעולה.