ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 364, 2012-06-26 00:00

יצחק וקנין: צהריים טובים, אני פותח את ישיבת מליאת הכנסת.

יצחק וקנין: היום יום שלישי, ו' בתמוז התשע"ב, 26 ביוני 2012.

יצחק וקנין: כהרגלנו ביום שלישי, פותחים בנאומים בני דקה.

יצחק וקנין: לפני כן – הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 45), התשע"ב–2012, שהחזירה הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 40) (מסלול מזונות), התשע"ב–2012; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 68) (סמכויות מעצר ועיכוב), התשע"ב–2012; והצעת חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (תיקון מס' 24), התשע"ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בעקבות דיון מהיר בנושא: רבע מהמעסיקים מפלים מועמדים מהמגזר הערבי, הצעתם של חברי הכנסת מוחמד ברכה ואיתן כבל.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו פותחים בנאומים בני דקה.

יצחק וקנין: כל חברי הכנסת שמעוניינים, נא להצביע עכשיו.

יצחק וקנין: רבותי, עד שאני אקבל את הרשימה – – –

קריאה: – – –

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: אריה אלדד, רוצה לפתוח?

יצחק וקנין: אני אאפשר לך ראשון עד שאני אקבל את הרשימה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי הכנסת, היום מתפנה חצי משכונת גבעת-האולפנה בבית-אל.

אריה אלדד: והפינוי איננו פינוי מרצון, אלא פינוי בהסכמה.

אריה אלדד: והוא פינוי קשה מאוד, למרות שאין בו מחזות של אלימות או צעקות.

אריה אלדד: ומאחורי הקלעים יש כאן התנגשות אמיתית בין ההסכמה, שהיא אולי מההיבט הכמותי כדאית.

אריה אלדד: ובין ההיבט הערכי, שהוא מבחינתי כישלון של ההתיישבות בהתמודדות על קיום כל בית ובית ביהודה ושומרון.

אריה אלדד: ועל זה נאמר:

אריה אלדד: אם בארזי ההתיישבות נפלה שלהבת הנדל"ן, מה יגידו אזובי הגבעות.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד.

יצחק וקנין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש – אנחנו בלי שר?

גאלב מג'אדלה: אז זה נדיר במחוזותינו.

מיכאל בן-ארי: שר לשעבר גם נחשב.

גאלב מג'אדלה: כן?

גאלב מג'אדלה: הבנתי.

יצחק וקנין: אני מקווה שתוך דקה ייכנס לפה שר.

גאלב מג'אדלה: לא, זה בסדר.

גאלב מג'אדלה: מבחינתי, זה בסדר.

גאלב מג'אדלה: העוזר הבכיר של השר נמצא – זה גם טוב.

יצחק וקנין: זה בגלל גודל הממשלה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בנושא המחאה שדיברנו בו בימים האחרונים מפריעים לי, אדוני היושב-ראש, שני דברים: שהשר שאני מאמין לו, אומר – לא היה שום דבר מלמעלה.

גאלב מג'אדלה: לא היו הנחיות.

גאלב מג'אדלה: זה היה ספונטני.

גאלב מג'אדלה: זה ברמת המבצעים.

גאלב מג'אדלה: ברמת השטח.

גאלב מג'אדלה: ובכל שעה כמעט עולה השערה בתקשורת ומסביב לה, שהיה שם דבר שהוא מונחה מלמעלה.

גאלב מג'אדלה: וזה מתחיל להדאיג אותי מאוד, מפני שאני חושב: אם מחאה חברתית – אנשים שלא מצליחים לגמור את החודש או להתחיל את החודש, ככה מתייחסים אליהם, או ככה רוצים לדכא אותם, בצורה של מדיניות כזאת, אז אני מבין שהממשלה פשטה את הרגל.

גאלב מג'אדלה: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

יצחק וקנין: אף-על-פי שאני חושב, חבר הכנסת מג'אדלה, שקשה לי להאמין שיש איזו יד מכוונת מלמעלה, כמו – אתה מדבר על מדיניות ממשלתית, או ספציפית של שר מסוים?

גאלב מג'אדלה: לא, לא.

גאלב מג'אדלה: דווקא לא השר לביטחון פנים.

גאלב מג'אדלה: דווקא אני חושב לכיוונים אחרים.

יצחק וקנין: טוב.

גאלב מג'אדלה: דווקא – – – השר לביטחון פנים.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות שמישהו מאחורי גבו – – – משתמש במשטרה.

יצחק וקנין: תודה, חבר הכנסת מג'אדלה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת בן-ארי, גם לרשותך דקה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, פרשת השבוע שלנו, פרשת חוקת.

מיכאל בן-ארי: בפרשה מסופר – באמצע המסע לארץ-ישראל – בני ישראל צריכים לעבור את ארץ אדום.

מיכאל בן-ארי: ארץ אדום זו ארץ מדברית.

מיכאל בן-ארי: וכיוון שהם עוברים שם והם מתלוננים – יש להם עוד פעם תלונות: על לחם, ועל מים, וכו' – הקדוש-ברוך-הוא מעניש אותם ושולח בהם את הנחשים השרפים.

מיכאל בן-ארי: ואז עם ישראל צועק לה', ומתפלל.

מיכאל בן-ארי: ומבקשים שמשה יציל אותם, שהקדוש-ברוך-הוא יציל אותם.

מיכאל בן-ארי: "ויאמר ה' אל משה עשה לך שרף ושים אתו על נס והיה כל הנשוך וראה אותו וחי".

מיכאל בן-ארי: והמשנה שואלת על הדבר הזה: "וכי נחש ממית או נחש מחיה?

מיכאל בן-ארי: " ועונה המשנה, כמו שהיא אומרת: על ידיו של משה – כשהיו מונפות כלפי מעלה – כשהיו מסתכלים, היו ניצלים, והיו מנצחים.

מיכאל בן-ארי: ואם לא, היו נופלים.

יצחק וקנין: "וכי ידיו של משה עושות מלחמה?

יצחק וקנין: " – – –

מיכאל בן-ארי: וכי ידיו של משה עושות מלחמה?

מיכאל בן-ארי: אלא לומר לך, שבכל זמן שישראל מסתכלים כלפי מעלה, הקדוש-ברוך-הוא היה מושיע אותם.

מיכאל בן-ארי: ואם לא – היו מסתכלים כלפי עצמם, כלפי המציאות, כלפי, כביכול, הפרגמטיקה, אז הם היו נופלים.

מיכאל בן-ארי: וזה מוסר מאוד מאוד גדול.

מיכאל בן-ארי: אגב, צריך לומר שלגבי נחש הנחושת הזה, שנשאר במשך דורות רבים, עד תקופתו של חזקיהו – חזקיהו המלך מכתת אותו.

מיכאל בן-ארי: הופך אותו לעפר דק, את הממצא ההיסטורי הזה, החשוב.

מיכאל בן-ארי: כי אנשים האמינו, בסופו של דבר, שהנחש הוא זה שמציל.

מיכאל בן-ארי: נחש הנחושת הוא שמציל.

מיכאל בן-ארי: ועם ישראל צריך לדעת שלא נחש ממית ולא נחש מחיה, אלא שמסתכלים כלפי מעלה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת שלמה מולה, ואחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני בהחלט רוצה להצטרף לזעקתם של רבים במדינת ישראל, שיש יד מכוונת מלמעלה, שמנסה, בכל דרך, לדכא את המחאה החברתית, שתבוא אלינו בקיץ הקרוב.

שלמה מולה: אני, כמו רבים וכולם, שומרי החוק, מגנים כל תופעת ונדליזם ואלימות.

שלמה מולה: אבל בשום פנים ואופן, זה לא פחות חשוב גם כן, כשיש יד מכוונת, שולחת את משטרת ישראל לדכא מחאה לגיטימית, אני חושב שכל דמוקרט צריך להתקומם, בעצם, סביב הסוגיה הזאת.

שלמה מולה: סוגיית המחאה החברתית.

שלמה מולה: הצעירים שבאים ואומרים, זועקים את זעקתם של רבים מאתנו.

שלמה מולה: אני זוכר שבשנה שעברה, כשהתכנסנו כאן, חברי הכנסת, הגשנו הצעות חוק.

שלמה מולה: הדיונים שהיו, היו מאוד פוריים.

שלמה מולה: גם היינו כאלה סקפטיים, אבל היה בנו אולי שביב תקווה קטן.

שלמה מולה: בכל זאת, המחאה הזאת אולי תשנה את פניה של החברה הישראלית.

שלמה מולה: קברניטי המדינה יקבלו החלטות נאותות ונכונות למען הציבור.

שלמה מולה: התבדינו.

שלמה מולה: איך שהתבדינו.

שלמה מולה: אני חושב שמדינה דמוקרטית, מדינה שבה זכויות האדם הם נר לרגלינו, לא יעלה על הדעת שמשטרת ישראל תהיה כזו, תעשה כל מאמץ לדכא את ההפגנה.

שלמה מולה: לא רק זה – הולכים הביתה אל מנהיגי המחאה, לחפש חומרים בבתיהם.

שלמה מולה: לאן הגענו?

שלמה מולה: האמת היא, אפילו בארץ מוצאי, הקודמת, לא מגיעים לבתים כדי לחפש חומר נגד ההפגנה.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שלמה מולה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מגלי והבה.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת סעיד נפאע.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הדקה הזאת ולהעלות את זכרו של סלים שופי.

מגלי והבה: סלים שופי הלך לעולמו היום אחר-הצהריים.

מגלי והבה: אחד מהלוחמים הנועזים של סיירת מטכ"ל, הוא בעצם היה הקצין הדרוזי הראשון שהיה בסיירת מטכ"ל.

מגלי והבה: הוא בא לארץ בשנות ה-50 וקשר את גורלו, כמובן, עם גורל מדינת ישראל.

מגלי והבה: האיש הזה, שהלך לעולמו, רשם בדפי ההיסטוריה של המדינה הזאת הרבה מן הפעולות שילמדו אותן שנים רבות.

מגלי והבה: לאחר מכן התמנה לראש מועצת מג'דל-שמס, שירת שם מעל ל-20 שנה כראש מועצה.

מגלי והבה: שירת את האוכלוסייה שלו בנאמנות, והקים הרבה פרויקטים בתוך מג'דל-שמס, למרות כל הרגישויות שהיו שם.

מגלי והבה: ואני מצטער, ומעביר את תנחומי למשפחתו, על כך שנלקח מאתנו אדם דגול.

מגלי והבה: יהי זכרו ברוך.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת סעיד נפאע.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת אכרם חסון.

סעיד נפאע: תודה, כבוד היושב-ראש.

סעיד נפאע: זה בגלל שראית אותי מסתובב, אז קראת לי ככה, באופן פתאומי?

יצחק וקנין: לא, אני הולך לפי הסדר של הרשימה.

סעיד נפאע: לא, זה בסדר גמור.

יצחק וקנין: בזה אתה לא יכול לחשוד בי.

סעיד נפאע: טוב.

סעיד נפאע: בכל אופן, תודה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לא אחת עמדתי אני אישית, וגם עמיתי חברי הכנסת, והתרענו על העמדתם של 16 אנשי דת דרוזים למשפט על זה שביקרו בסוריה ללא היתר.

סעיד נפאע: בשבוע שעבר התקיים דיון בתיק של השיח'ים.

סעיד נפאע: והשיח'ים החליטו שלא להתייצב לבית-המשפט, לפחות כל עוד הרב גבאי, שביקר לא מזמן באירן – לא ביקש רשות של אף אחד, ואף אחד לא שאל אותו כשחזר, לא חקר אותו ולא העמידו אותו לדין.

סעיד נפאע: אז אין שום סיבה שבעולם שיעמידו את השיח'ים לדין.

סעיד נפאע: אומנם העמדה לדין כבר ישנה, אבל בכל זאת עדיין לא מאוחר שהזעקה שיוצאת מכאן תישמע.

סעיד נפאע: ויפה שעה אחת קודם.

סעיד נפאע: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת סעיד נפאע.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אכרם חסון.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, היום בערב תקיים עמותת "הרעות – ערבות הדדית", הפועלת למען השבויים והנעדרים מקרב חיילי צה"ל, ערב הזדהות ותמיכה עם משפחות ששת נעדרי צה"ל: צביקה פלדמן, זכריה באומל, יהודה כץ, גיא חבר, רון ארד ומג'די חלבי מדאלית-אל-כרמל.

אכרם חסון: עמותת "הרעות" היא עמותת חיילים, קצינים ומפקדים במילואים, אשר פועלים בהתנדבות למען המטרה הקדושה של חיזוק, תמיכה במשפחות הנעדרים ודאגה להעלאת נושא הנעדרים לתודעה הציבורית.

אכרם חסון: אנשי העמותה פועלים מתוך ההכרה הפנימית העמוקה שעליה גדלו וחונכו – לתת כתף חמה ויד מחזקת, יחד עם מילות עידוד ותמיכה למי ששירתו ותרמו לביטחון ישראל.

אכרם חסון: רבותי חברי הכנסת, חברי עמותת "הרעות" הם הפנים היפות של מדינת ישראל, ישראל הפועלת למען מימוש ערך הערבות ההדדית ואינה עומדת מנגד.

אכרם חסון: היום מזכירים לנו חברי העמותה שיש לנו אחים אשר עדיין לא שבו לביתם.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, לעתים יש לי רגעי הנאה לראות שאנשים פתאום פוקחים את העיניים, ואני רוצה להגיד להם: ברוכים הבאים למועדון.

ישראל אייכלר: פתאום אני שומע שיש יד מכוונת של המשטרה נגד מפגינים מסוימים.

ישראל אייכלר: מה קרה?

ישראל אייכלר: פשוט מאוד, זה קרה בתל-אביב.

ישראל אייכלר: כאשר אותה משטרה, באותה אלימות, ובאלימות הרבה יותר חזקה, ובאיבה הרבה יותר גדולה, תוקפת אוכלוסיות אחרות, כמו אוכלוסיית החרדים, כמו אוכלוסיית המתנחלים, כמו האוכלוסייה הערבית, כמו אוכלוסיות נוספות, אז שום דבר.

ישראל אייכלר: שקט, שלטון החוק, כבוד לשוטר, כבוד למדינה, כבוד לדגל, כבוד לשלטון.

ישראל אייכלר: פתאום, כשבאים לתל-אביב ונותנים מכות – ואני בעד המחאה, כי הרי הם מוחים בדברים שפוגעים בכל האזרחים, אני בעד המחאה – עוד לא ידעתם מה זה משטרת ישראל?

ישראל אייכלר: לא ידעתם מה זה כששוטרים באים חסרי פנים וחסרי תגים ומאבדים צלם אנוש?

ישראל אייכלר: ברוכים הבאים.

ישראל אייכלר: תדעו לכם, כאשר אנחנו זועקים נגד שלטון אלים, תבינו על מה אנחנו מדברים.

ישראל אייכלר: אני בעד שהשלטון והמשטר יתנהגו – שלטון החוק, הכול – אבל במידה, במשורה וכמה שצריך.

ישראל אייכלר: וכאשר נותנים לשוטרים, וליס"מניקים, וכל מיני אנשים להוציא אגרסיות על אזרחים, זאת התוצאה.

ישראל אייכלר: ואם אני כבר פה על הבמה אני רוצה לומר – היום התפרסמו ידיעות על קבוצה של אנשים רעים – ולדעתי גם חסרי הבנה – שעשו גרפיטי ב"יד ושם" ובאתרים, דברים נוראיים שאדם מן היישוב לא עושה.

ישראל אייכלר: אבל פתאום אני רואה שהם חרדים.

ישראל אייכלר: אני עוד לא יודע מי שרף את הכרמל, כי לא אומרים לי מאיזו עדה הם.

ישראל אייכלר: מקסימום אומרים לי מאיזו שכונה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע שום דבר פשע במדינה מי עושה את זה.

ישראל אייכלר: אבל כשיש חשד שעשו משהו שיכול לפגוע בציבור החרדי, כבר כותבים בכל כלי התקשורת: חרדים נתפסו.

ישראל אייכלר: זו אכן יד מכוונת, נכון.

ישראל אייכלר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בירושלים מתכנס בימים האלה חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.

נחמן שי: כרגע חברי, כעשרה מחברי הכנסת השתתפו במפגש משותף אתם.

נחמן שי: אנחנו הקמנו בכנסת שדולה, שבין היתר מבקשת לטפח את היחסים בין הכנסת לבין העם היהודי.

נחמן שי: מסתבר שדברים שהיו ברורים וידועים שנים ארוכות היטשטשו במהלך השנים.

נחמן שי: גם קמה מדינה, ויש לה זרועות משלה ועצמאות משלה.

נחמן שי: ומעמדה של הסוכנות הוא באמת מיוחד ויוצא דופן, היה כך לאורך ההיסטוריה, במיוחד לאחר הקמת המדינה.

נחמן שי: יחד עם זה, אני חושב שלעם היהודי ולמדינת ישראל יש מערכת יחסים מאוד מאוד מיוחדת, ייחודית בכל קנה מידה.

נחמן שי: אין זה דומה לשום תפוצה אחרת של עם אחר ממדינות אחרות.

נחמן שי: ולכן נכון היה שמהכנסת הזאת תקום קבוצה של חברי כנסת, ותחשוב ביחד עם הסוכנות היהודית איך לבנות מערכת יחסים חדשה, לטובת יהודים ודור חדש שקם, גם בתפוצות ישראל וגם בישראל.

נחמן שי: במיוחד אני חושב שלסוכנות היהודית יש מקום לעקוב ולהיות מעורבת בשינויים החברתיים במדינת ישראל, כולל הגל האחרון של ההתנערות החברתית, הייתי קורא לזה, שאנחנו עומדים עכשיו רק בראשיתו.

נחמן שי: זאת בעיני לא התערבות בענייני המדינה הפנימיים, אלא משום אותה מעורבות מיוחדת שבין העם היהודי לבין מדינת ישראל.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת יעקב כץ.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חוק משק החשמל משנת 1966 מעניק הפחתה בתשלום צריכת חשמל לאנשים שזכאים לגמלת זיקנה והבטחת הכנסה, נשים חד-הוריות וכדומה.

אחמד טיבי: לא כל הזכאים מודעים לזכות הזאת שלהם, ואין זקיפה אוטומטית של ההנחה הזאת בחשבונות החשמל.

אחמד טיבי: מי שרוצה את ההנחה הזאת חייב לגשת למלא טפסים – תהליך לא קל עבור סוג כזה של אוכלוסיות.

אחמד טיבי: ולכן, מה שנדרש, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הוא אוטומטיזציה של כל התהליך, כלומר שהביטוח הלאומי וחברת החשמל יעשו סינכרוניזציה, יחליפו ביניהם מידע, שאף אחד לא יצטרך לגשת באופן אקטיבי כדי למלא טפסים.

אחמד טיבי: אם הוא נמצא ברשימת הביטוח הלאומי, למה שלא אוטומטית ייהנה מההנחה הזאת בחשבונות החשמל?

אחמד טיבי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יעקב כץ.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ירושלים עולה בלהבות.

יעקב כץ: זה כבר שבוע שני שישנן הצתות רבות באזור ירושלים, כפי שאמרו הטפסרים האחראים לכיבוי השרפות.

יעקב כץ: בשבוע שעבר, בבת אחת פרצו שרפות בכמה מוקדים.

יעקב כץ: אני חושב ששתי השרפות עכשיו, במוצא ובמעלה-החמישה, שהתחילו באותו זמן – והשרפה מתקדמת לכיוון ירושלים.

יעקב כץ: אני התרעתי לפני הרבה זמן, לפני שלוש וחצי שנים, ואמרתי שמתעסקים במטוסים, בשרפות, ולא מתעסקים במציתים.

יעקב כץ: וזה אופיה וחולשתה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, של הממשלה הזאת, שהיא לא מרתיעה.

יעקב כץ: היא לא מרתיעה בדרום, היא לא מרתיעה את המציתים.

יעקב כץ: אף אחד לא מפחד לעשות ככל העולה על רוחו במדינת ישראל.

יעקב כץ: ולכן אנחנו, בעזרת השם – הבחירות החלו, הם יהיו מקסימום עוד שנה ומספר חודשים – האיחוד הלאומי, הבית היהודי, אליהם יחברו כל הטובים מכל המפלגות, ובעזרת השם זו תהיה המפלגה הלאומית הגדולה, החזקה, שתבוא במקום הליכוד שמפשל בכל צעד שהוא עושה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יעקב כץ.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חבר הכנסת שכיב שנאן.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תחילה תודה על זה שביטאת את הע'נאים, הע'ין, בצורה הנכונה והמלאה.

מסעוד גנאים: מעטים מאוד בבית הזה שיכולים לבטא את זה.

מסעוד גנאים: לרגל יום המים – לרגל יום המים שמציינים היום בכנסת – צריך להגיד אם המים הם זכות בסיסית או זכות יסוד.

מסעוד גנאים: המדינה צריכה לדאוג שכל האזרחים יממשו זכות זו בקלות, ולא להכביד עליהם ולגרום להם לסבול בגלל המחירים הגבוהים.

מסעוד גנאים: בנגב, אדוני היושב-ראש, בכפרים הערביים הלא-מוכרים, השלטונות ורשויות המדינה שם משתמשים במים כשוט ענישה ומנתקים את זרם המים לאלפי אנשים, כמו בכפר אום-אלחיראן וכמו בוואדי-נעם.

מסעוד גנאים: ביום המים אני קורא להחזיר את המים כסמל לחיים ולא כמקור לסבל.

מסעוד גנאים: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: תעלה אחריו חברת הכנסת – אחרי שכיב שנאן – שכיב שנאן, אתה, אתה, אתה מוזמן.

יצחק וקנין: אחריך תעלה חברת הכנסת נינו אבסדזה.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה היום להעלות את זעקתם של אנשי צד"ל שנשארו במדינת ישראל לאחר הנסיגה בשנת 2000.

שכיב מוראד שנאן: כשמדינת ישראל נסוגה מלבנון בשנת 2000 היא הכניסה לתוכה כמה אלפי לבנונים, שמרביתם היו חיילי צד"ל, שלחמו לצד לוחמי צה"ל בלבנון, ונתנו את המיטב שבהם, כולל נטילת הסיכון של הגדרתם בתואר "בוגד", שהודבק להם על-ידי מדינת הלאום שלהם, לבנון.

שכיב מוראד שנאן: האנשים האלה בחלקם הוחזרו ללבנון בכל מיני תחבולות ושיטות שונות ומשונות, נתנו להם פיצויים עלובים, שלחו אותם ללבנון, ושם הם שילמו את הכסף הזה כשכר לעורכי-הדין שהגנו עליהם.

שכיב מוראד שנאן: אלה שנשארו בארץ סובלים היום פעמיים: מצד אחד, אם אתה לוחם, אתה מדורג באחת מארבע דרגות ומקבל זכויות שונות, בהתאם לדירוג שאתה שייך אליו.

שכיב מוראד שנאן: הצרה הגדולה, שאם אתה בן של לוחם, אז אין לך שום זכות, יש לך בסך הכול תעודת זהות ישראלית, ואין לך שום זכות של חייל משוחרר כמו האבא שלך או כמו השכן שלך.

שכיב מוראד שנאן: האנשים האלה היום נדרשים לשלם סכום כפול עבור חלקה בשיטת "בנה ביתך" בחלוקה שמבצעים לאחרונה במספר כפרים דרוזיים בצפון.

שכיב מוראד שנאן: במקום 60,000 שקל, שמשלם חייל משוחרר רגיל, מהם דורשים לשלם 164,000 שקל עבור 250 מטר, כסף שאין להם.

שכיב מוראד שנאן: בית אין להם, כבוד אין להם, לפחות שמשרד השיכון יתחשב בנסיבות המיוחדות שלהם וייתן להם אפשרות לשלם כבנים של אבות משוחררים סכום הוגן עבור החלקה, שיוכלו לבנות את בתיהם ולהשתקע בהם ולהתחיל לראות סיכוי לעתיד.

שכיב מוראד שנאן: אני לא יודע איזה עתיד יש להם, אבל לפחות סיכוי צריך לתת.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שכיב שנאן.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת נינו אבסדזה, ואחריה – חבר הכנסת דב חנין.

נינו אבסדזה: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה לחזק כל מי שברגעים האלה נלחם באש: במוצא, במעלה-החמישה.

נינו אבסדזה: ראיתי ממש איך זה התחיל, וכבר זה נראה מפחיד.

נינו אבסדזה: אני מקווה שזה ייגמר מהר וכמובן בלי דרמות.

נינו אבסדזה: אבל רציתי להתייחס בעיקר למחאה ולשימוש בכוח שלדעתי הוא לגמרי בלתי מוסבר.

נינו אבסדזה: גם במה שקרה ביום שישי, ושם אני לא הייתי, רק ראיתי את זה בטלוויזיה, עד לרגע זה יש לי שאלה – למה היה צריך להפעיל כוח כה גדול על זה שהניחו אוהלים על המדרכה?

נינו אבסדזה: אלה היו אוהלים, זה לא היה חומר נפץ ולא היו טנקים.

נינו אבסדזה: אבל במוצאי-שבת בלילה עד 03:00 הייתי יחד עם המפגינים.

נינו אבסדזה: לא רק אני, היו עוד חברי כנסת, חברים שלי שנמצאים פה.

נינו אבסדזה: לא ראיתי שם מפגינים שעושים או צועקים או מתעללים בשוטרים.

נינו אבסדזה: מה כן ראיתי וגם צילמתי?

נינו אבסדזה: בחורה שעוצרים אותה.

נינו אבסדזה: היא מתעלפת, נופלת, עוזרים לה לקום, נותנים לה מים, עדיין עוצרים אותה.

נינו אבסדזה: אדוני היושב-ראש, ראיתי שם שלט: אדוני השוטר, אל תפריע לי, אני אזרח פשוט בתפקידי.

נינו אבסדזה: אם המדינה שכחה מה התפקיד שלה, האזרחים לא שכחו.

נינו אבסדזה: נא לא להפריע לאזרחי ישראל למלא את תפקידם כפי שהם רואים את זה, והם רואים את זה כרגע כמחאה שהיא עממית ואמיתית.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת נינו אבסדזה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, הנה חדשה חיובית – קואליציית חולדאי מתפרקת.

דב חנין: היום מרצ מודיעה על עזיבת הקואליציה, אני מקווה שסיעות נוספות יצטרפו גם הן.

דב חנין: מר חולדאי – – –

יצחק וקנין: לא שמעתי.

יצחק וקנין: מי הודיע על עזיבת הקואליציה?

דב חנין: היום הודיעה סיעת מרצ שהיא עוזבת את הקואליציה, ואני מקווה שסיעות נוספות יצטרפו גם הן.

דב חנין: אני מקווה שגם ש"ס תצטרף לשורות האופוזיציה האקטיבית, כי מר חולדאי – – –

יצחק וקנין: כנראה שהיא אפילו לא בקואליציה, אז אין לה לאן להצטרף.

דב חנין: אני מציע להם להיות אקטיביים.

דב חנין: כי מר חולדאי, אדוני היושב-ראש, התבלבל שלוש פעמים: ראשית, העיר הגדולה איננה בסיס של חיל האוויר והוא לא המפקד; שנית, שדרות-רוטשילד אינן הרכוש הפרטי שלו והוא לא יכול להחליט מה יהיה שם ומה לא יהיה שם, השדרות שייכות לכולנו; שלישית, תל-אביב לא תהיה – לא תהיה עיר לעשירים בלבד.

דב חנין: ראש העיר הזה הוא לא סוציאל, לא דמוקרט, הגיע הזמן שהוא ילך.

דב חנין: הוא אמר: לא תהיה כאן מחאה חברתית, הוא מפעיל את פקחי העירייה בצורה כוחנית בניגוד לסמכויותיהם על-פי הדין, הוא עושה מעשים חמורים ופסולים.

דב חנין: אתמול, אדוני היושב-ראש, הוא הצליח להתחמק מהצעת אי-אמון במועצת העירייה – הוא נעל את הישיבה.

דב חנין: אבל מהצעת האי-אמון הזאת ומהאי-אמון הציבורי הוא לא יצליח לחמוק.

דב חנין: תהיה ישיבה מיוחדת של מועצת העיר, ואני מאחל לתושבי תל-אביב–יפו שבמהרה בימינו תהיה להם הנהגה יותר חברתית, יותר דמוקרטית, יותר מגיעה לעיר הגדולה הזאת.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו – חבר הכנסת דניאל בן-סימון.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כמיליון וחצי תלמידים יוצאים בימים אלו לחופשת הקיץ.

חמד עמאר: הם יוצאים מהמסגרת הפתוחה של בית-הספר, חלקם יסתובבו ברחובות, בפארקים, ייסעו עם ההורים שלהם לטייל, חלק גדול יבלה בלילה, ישתה, ואני קורא לו מכאן:

חמד עמאר: אחרי השתייה לא לנהוג, ואפילו אם הם לא ישתו, זה עדיף.

חמד עמאר: במדינת ישראל בשנים האחרונות המספר הגדול ביותר של ילדים הנהרגים כתוצאה מתאונות דרכים במדינות המתקדמות.

חמד עמאר: כ-24 ילדים נהרגים בקיץ בלבד.

חמד עמאר: כ-700 ילדים נפגעים בתאונות דרכים בחודש אוגוסט בלבד.

חמד עמאר: כ-2,000 ילדים נפגעים בחודשים יוני, יולי, אוגוסט.

חמד עמאר: אני קורא מכאן לילדים לחצות את הכבישים בבטחה.

חמד עמאר: אם נוסעים על אופניים, לשים קסדה.

חמד עמאר: אם נוסעים עם ההורים שלהם, לשים חגורה.

חמד עמאר: אני קורא לנהגים לנסוע בזהירות המרבית על מנת לשמור על חיי הילדים, ואני מאחל להם חופשה מהנה ובטוחה ללא נפגעים.

חמד עמאר: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר, שהביא קריאה מאוד חשובה לחודשי הקיץ.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דניאל בן-סימון יעלה, ואחריו – חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו, אחרון המבקשים – אם יהיה עוד חבר כנסת שירצה, אני אאפשר לו – ג'מאל זחאלקה.

יצחק וקנין: אתה האחרון.

דניאל בן-סימון: כבוד היושב-ראש, כבוד שרת החקלאות ממפלגת העצמאות, חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אולי זה לא ימצא חן בעיניך, אבל אל תיקח את זה באופן אישי.

דניאל בן-סימון: מקובל במשטר דמוקרטי שבית-המשפט העליון צודק לא בגלל שהוא חכם אלא בגלל שאין מעליו כלום.

דניאל בן-סימון: אין אינסטנציה מעליו, ולכן הוא צודק.

דניאל בן-סימון: היום הרב הראשי לישראל, הרב שלמה עמאר, כינס את הרבנים מרחבי הארץ כדי לערער על ההחלטה של בית-המשפט העליון להכיר בזרמים אחרים, שנקראים, שומו שמים, רפורמים ומסורתיים.

דניאל בן-סימון: היה כינוס גדול – והייתי מול הבניין – כדי לזעוק זעקה על החלטה שהתקבלה בבית-המשפט העליון, שכמו שאמרתי אין מעליו כלום.

דניאל בן-סימון: והנה, נעשה כינוס של מאות רבנים, מקבלי משכורת, מרחבי הארץ, כדי לערער על הפסיקה הזאת.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, אני לא מערער על האמונה שלך ושל אחרים, אבל זו חברה רבגונית, רב-תרבותית ורב-ערוצית, ולבוא ולכנות – – –

יצחק וקנין: אבל למה אמרת: זה לא ימצא חן בעיני.

יצחק וקנין: באיזה – – –

דניאל בן-סימון: במובן הזה של – – –

יצחק וקנין: אני שואל: כמה פעמים אנחנו שומעים שקמים, גם אנשים מהצד שלך, וחולקים על החלטות של בית-המשפט?

יצחק וקנין: זה לא איזה דבר שהוא חדש במחוזותינו.

דניאל בן-סימון: מותר, אבל כשמתקבלת פסיקה נהוג לכבד אותה.

דניאל בן-סימון: לקרוא לאנשים האלה, ואדוני היושב-ראש, מאיפה שאנחנו באים לא מדברים כך: "עוקרי היהדות", "הורסי היהדות", "צבא של מחבלים" ו"משחיתים".

דניאל בן-סימון: על מי?

דניאל בן-סימון: על מי?

דניאל בן-סימון: על אנשים כמונו, בגלל שהאמונה שלהם קצת פחות אדוקה במובן שלך, קצת יותר פתוחים כלפי הדת, שמדברים יותר אלי.

דניאל בן-סימון: לכן, צריך לכבד אותם, ולעשות כינוס בירושלים – – –

יצחק וקנין: זו זכות לגיטימית.

יצחק וקנין: זכות לגיטימית לעשות – – –

דניאל בן-סימון: לכן, אני בא.

דניאל בן-סימון: גם זכותי – – –

יצחק וקנין: זה כמו המפגינים וכמו כל אחד שעושה כינוס.

יצחק וקנין: אני חושב שזו זכות – – –

דניאל בן-סימון: לכן – אדוני היושב-ראש, אני מאוד מכבד אותך – זו זכותי הלגיטימית למחות – –

יצחק וקנין: אני מאפשר לך.

דניאל בן-סימון: – – נגד השימוש הזה במוסדות המדינה, במשכורת המדינה, כדי לערער על פסיקה.

דניאל בן-סימון: אמרתי, זכותך לחשוב מה שאתה רוצה.

דניאל בן-סימון: אני מייחל ליום שבו שלושת הזרמים יגורו יחד בדירה אחת, במשכן אחד, ודלתות תיפתחנה זה לזה וידברו אחד לשני כדבר איש אל רעהו ולא כדבר איש אל שונאהו.

דניאל בן-סימון: אני מייחל לימים האלה.

דניאל בן-סימון: יש מספיק שנאה, מספיק עוינות ומספיק יריבות.

דניאל בן-סימון: בנושא של הדת היהודית יכול להיות שיש מקום לקרבה.

דניאל בן-סימון: משפט אחרון – בהכירי אותך, אני חושב שאם אני צריך להתייצב ליד אנשים שיעשו את המהפכה הזאת, ואני מקווה שאני לא פוגע בך, אתה תהיה דווקא בין אלה שיקרבו ולא ירחיקו.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דניאל בן-סימון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, שהוא האחרון.

יצחק וקנין: אם יש חבר כנסת נוסף שירצה, אאפשר לו.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אל תופתעו.

יואל חסון: יש בהחלט אנשים שלא רוצים לראות את המחאה ברחובות.

יואל חסון: יש אנשים שלא רוצים לחזור על מה שבעיניהם הוא תחושה של טראומת הקיץ האחרון, וכן – יעשו את הכול כדי שהמחאה הזאת לא תצא לדרך.

יואל חסון: אני מציע, קודם כול למנהיגי המחאה, לא לתת לאף אחד סיבות או תירוץ לדכא את המחאה הזאת.

יואל חסון: אני מציע שהמנהיגות של אותה מחאה תשתלט ותשלוט על גורמים, שאני בטוח שהם גורמי שוליים, שנקטו שיטות של ונדליזם, אלימות וכיוצא בזה, ואין לי ספק שהם לא מייצגים את רוב המוחים.

יואל חסון: לגבי המשטרה, רואים את זה בכל מקום.

יואל חסון: היום הכול מוקלט, הכול מצולם מהרגע הראשון.

יואל חסון: מבחינתי, הבעיה התחילה ברוטשילד ביום שישי.

יואל חסון: האלימות של השוטרים, התגובה של השוטרים היתה תגובה קיצונית, דרמטית, קשה, וגם של הגורמים העירוניים מטעם ראש העיר.

יואל חסון: אני מסכים לחלוטין עם חברי חבר הכנסת דב חנין, שרון חולדאי הוא האויב הגדול ביותר של המחאה הזאת.

יואל חסון: לא משנה כמה הוא יופיע, כמה הוא ינאם, הוא הראשון שעושה הכול כדי לדכא את החבר'ה הצעירים המעולים האלו, ברובם, שבאים ובאמת נותנים את זעקת העם – לא את זעקת תל-אביב אלא את זעקת העם, והצעירים בגילי ובגיל של הילדים שלכם.

יצחק וקנין: תודה.

יואל חסון: לכן, אם יש מישהו ראשון שכלפיו צריכה לבוא הביקורת על הדרך שבה, אדוני היושב-ראש, הוא מתנהל כלפי המחאה הזאת, זה רון חולדאי.

יואל חסון: לגבי המשטרה, הייתי מצפה מהשר לביטחון הפנים לעשות ישיבת מטה, להגדיר את הפקודות מחדש ולהגדיר היטב איך מתנהגים עם מחאה שבבסיס שלה היא מחאה שבאה לעשות שינוי חשוב ומתוך כוונות טובות.

יואל חסון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

יצחק וקנין: אני רוצה להעיר משהו.

יצחק וקנין: אני נשאלתי לפני כשלושה חודשים מה אני חושב שהולך לקרות בקיץ הקרוב לגבי המחאות.

יצחק וקנין: אני בשנה שעברתי אמרתי, לפני המחאה, שתהיה מחאת קיץ.

שלמה מולה: – – –

יצחק וקנין: בכתבה, וזה היה לפני פסח, אמרתי שלדעתי המחאה השנה תהיה אלימה, ואני חושב שאני לא טועה.

יצחק וקנין: אני חושב שעם צעדים נכונים של המשטרה, וגם הכוונה נכונה והתייחסות נכונה גם למפגינים, אנחנו נוכל למנוע, כך שהמחאה לא תהיה אלימה.

יצחק וקנין: לדעתי, כפי שאני רואה שהדברים מתחילים להתפתח, הולך להיות פה עימות חריף ולא בריא בכלל לחברה הישראלית.

יצחק וקנין: אני מקווה שאני אתבדה בכל מה שאני אומר.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, עד מתי תימשך ההתנכלות לאזרחים הערבים בנמל התעופה בן-גוריון?

ג'מאל זחאלקה: כמה הבטחות קיבלנו, כמה ועדות פעלו, כמה הצהרות שמענו, ובסופו של דבר נשיאים ורוח וגשם אין.

ג'מאל זחאלקה: רק לפני שבוע מזכ"ל תנועת בל"ד, אדם מכובד, עוכב במשך שעות רבות בנמל התעופה, עבר חקירות משפילות, ולא רק הוא.

ג'מאל זחאלקה: כל שבוע אני מקבל תלונה חדשה גם מעמיתי חברי הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: היחס כלפי אזרחים ואזרחיות ערבים הוא יחס של ניסיון להשפיל, להעליב, יחס דווקאי ולעומתי, ושום דבר לא השתנה.

ג'מאל זחאלקה: מה שהשתנה זו השפה של האחראים, שמדברים בלשון רכה אבל נותנים, איך אומרים, הוראות קשות ביותר, וזה מתבטא בשטח.

ג'מאל זחאלקה: הגיע הזמן שהדבר הזה ישתנה מן היסוד.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שאדם שיוצא לחופשה יעבור השפלה וזה יקלקל לו את מצב הרוח.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, אנשים מחליפים חוויות ביניהם כשהם יושבים בערב בסלון: עברתי ככה, היה לי ככה, לפני שנה אמרו לי ככה, עשו לאשתי ועשו לבן שלי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שלדבר כזה אין שום הצדקה בעולם.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הסתיימו הנאומים בני דקה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לשעת שאלות לשרת החקלאות ופיתוח הכפר, השרה אורית נוקד, שתעלה לדוכן.

יצחק וקנין: אנחנו נקריא את שמות חברי הכנסת, והם יעלו וישאלו את השאלות.

יצחק וקנין: הראשון יהיה חבר הכנסת שכיב שנאן.

יצחק וקנין: הוא נמצא פה?

יצחק וקנין: הוא היה?

יצחק וקנין: אדלג, ונעבור לחבר הכנסת חמד עמאר, עד שייכנס – – –

אורית נוקד: אם יורשה, אנחנו איחדנו את התשובות כי הם שאלו פחות או יותר את אותן שאלות.

יצחק וקנין: כן, אבל עדיף שהוא ישאל את השאלה ואחרי כן אנחנו נאפשר גם לשואל השני, כדי לא לפגוע באף חבר כנסת.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, במהלך דיון בוועדת הכלכלה בנושא התקנת תקנות עבור ענף הלול, לאחר התדיינות רבה וטענות רבות מצד בכירים במועצת הלול ומנהליה, נקבעה הנוסחה הבאה: סך המכסה עבור בני המיעוטים, בגובה 6 מיליונים, תתחלק באופן יחסי על פני כלל המגזרים באזור עדיפות א' במחוז הצפון.

חמד עמאר: לצערי, מפניות רבות שהגיעו אלי מיישובים כמו ירכא, ג'ת ויישובים דרוזיים נוספים נוכחתי לדעת כי ההחלטה טרם קוימה ולא הוקצו מכסות לביצים לאזור.

חמד עמאר: מדוע?

חמד עמאר: מתי ניתן יהיה לקבל הקצאה?

חמד עמאר: והאם אפשר לכלול את היישוב מע'אר ברשימת היישובים הזכאים למרות שאינו נמצא באזור עדיפות א', אך ללא ספק חולק מאפיינים זהים?

חמד עמאר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת שכיב שנאן, אני קראתי לך, ואתה הראשון בשאילתות, והשאילתא שלך זהה.

יצחק וקנין: אני אאפשר לך לשאול גם את השאלה, והיא תשיב לשניכם ביחד, או שאתה מעדיף – – –

אורית נוקד: זו אותה תשובה.

יצחק וקנין: זו אותה שאילתא וממש זהה.

שכיב מוראד שנאן: אדוני, יש לי שתי שאלות.

אורית נוקד: כן.

יצחק וקנין: אין בעיה.

יצחק וקנין: תשאל את מה שתרצה, ואם תרצה לשאול עוד שאלה – אני אאפשר לך.

שכיב מוראד שנאן: אני בעצם בשאלתי הראשונה, גברתי השרה, חוזר על שאלתו של ידידי חבר הכנסת חמד עמאר, ואני שואל: מה קורה עם חלוקת מכסות הלולים לביצים ובשר למגזר הערבי ולמגזר הדרוזי?

שכיב מוראד שנאן: כמה מכסות מיועדות לחלוקה ומה קורה עם תהליך החלוקה?

שכיב מוראד שנאן: לשאול גם את השאלה השנייה, אדוני היושב-ראש?

אורית נוקד: הוא ישאל את הכול, התשובה שלי כתובה – כן.

יצחק וקנין: כן, אתה יכול לשאול גם את השאלה השנייה.

שכיב מוראד שנאן: השאלה השנייה – חלוקת מכסות המים לחקלאים, מים שפירים ומי קולחין.

שכיב מוראד שנאן: האם אפשר לקבל נתונים על המכסות הניתנות למגזר הערבי ולמגזר הדרוזי, והאם יש הבדל במחירים הניתנים לקיבוצים ולהתיישבות העובדת בהשוואה למחירי המים הניתנים למגזר הערבי ולמגזר הדרוזי?

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שכיב שנאן.

יצחק וקנין: השרה לפיתוח הכפר, שרת החקלאות, תשיב לשני חברי הכנסת.

אורית נוקד: כן.

אורית נוקד: חברי הכנסת עמאר ושנאן, המדיניות של משרד החקלאות ופיתוח הכפר היא עידוד האוכלוסייה הערבית והדרוזית במטרה להשתלב בעשייה החקלאית ולקחת חלק משמעותי יותר בענפי החקלאות השונים.

אורית נוקד: בתחילת השנה משרדי פרסם קול קורא לחלוקת מכסות ביצי מאכל, ובו נקבע ה-30 במרס 2012, כמובן, כמועד האחרון להגשת הבקשות.

אורית נוקד: בימים האלו שוקדים במועצת הלול על הבדיקה והמיון של כל הבקשות שהתקבלו, ועם סיום תהליך המיון יקבלו הפונים תשובות בהתאם.

אורית נוקד: הקול קורא מתייחס לחלוקה של 24 מכסות של 250,000 ביצים.

אורית נוקד: סך הכול מדובר על כ-6 מיליון ביצים.

אורית נוקד: ובמטרה לעודד יותר חקלאים ערבים ודרוזים, אני מוסיפה ואומרת כמובן גם בדואים וצ'רקסים, להשתלב בענף, אני אפשרתי לחקלאים מהמגזרים האלה בכל חלקי הארץ להגיש בקשות ולא רק לחקלאים מאזור עדיפות א', כפי שהיה נהוג בעבר, כך שגם חקלאים מהיישוב מע'אר יכלו להגיש את המועמדות שלהם לקבלת מכסה.

אורית נוקד: בנוגע לשאלה של תעריפי המים, חבר הכנסת שנאן, תעריפי הקצאת המים לחקלאות נקבעים בכללים של רשות המים באופן אחיד לכל האוכלוסייה.

אורית נוקד: אבל למרות זאת, על-פי תקנות המים לשנת 2012 בוטלו הקיצוצים לאוכלוסיות של המיעוטים, וזה בשונה מהאוכלוסייה היהודית.

אורית נוקד: אנחנו אפילו הענקנו להם תוספת להקצאה חקלאית בעקבות פעילות חקלאית חדשה.

אורית נוקד: זה שינוי שהכנסנו.

אורית נוקד: מבחינתי, זה חלק מאחריות חברתית וניסיון להגיע לשוויון במדינה.

אורית נוקד: ואני מתכוונת להמשיך ולדבוק במדיניות של ההעדפה הזאת על מנת לבסס ולהרחיב את הפעילות החקלאית.

אורית נוקד: זהו, זאת התשובה.

יצחק וקנין: תרצו לשאול עוד שאלה?

שכיב מוראד שנאן: אני רק מבקש להודות לשרה על התשובה ולחזק אותה על מה שהיא עושה ושירבו כמותה.

שכיב מוראד שנאן: הלוואי שכל מה שהיא אומרת, ואני בטוח שכל מלה שהיא אומרת היא מתכוונת אליה, ושרק בשנה-שנתיים הקרובות נרגיש את השינוי ושהחקלאות תמשיך להתקיים.

שכיב מוראד שנאן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שכיב שנאן.

אורית נוקד: תודה, ולכם תודה גם על השאלות – – –

יצחק וקנין: חמד עמאר.

חמד עמאר: אני שואל את השרה לפי התשובה שלה.

חמד עמאר: קודם כול, אני רוצה לדעת, זה הפרסום הראשון שלכם?

חמד עמאר: כי התקנות אושרו לפני יותר משנה.

חמד עמאר: שתיים, אם את פותחת את זה לכל הארץ למגזר הלא-יהודי, אז 6 מיליון, את חושבת שזה מספיק או שאת חושבת להגדיל את המכסה?

חמד עמאר: כי אני חושב ש-6 מיליון לא מספיקים, כי אני השתתפתי בכל הדיונים, ואני שיזמתי את זה להכניס את מגזר המיעוטים לנושא ואת המגזר הדרוזי במיוחד.

חמד עמאר: תודה.

אורית נוקד: כרגע יש 6 מיליון.

אורית נוקד: לגבי השנה הבאה, אנחנו נבדוק ונראה אם ניתן להגדיל.

אורית נוקד: אני לא רוצה לתת לך תשובה כי אני לא נוהגת לקבל החלטות ולומר אמירות בשליפה.

אורית נוקד: המועד האחרון להגשת בקשות נקבע לסוף חודש מרס.

אורית נוקד: לוקח זמן – – –

חמד עמאר: – – –

אורית נוקד: זה מה שיצא מאז.

אורית נוקד: זה פשוט לוקח זמן עד שמכינים את הקול הקורא, וזה צריך לעבור את כל ההליכים והבדיקות מבחינה משפטית.

אורית נוקד: זה יוצא לציבור וחוזר.

אורית נוקד: לצערי, אלה ההליכים וזה לוקח זמן.

חמד עמאר: מתי משוער שזה יסתיים?

חמד עמאר: מרס נגמר, נסגר.

חמד עמאר: מתי זה יפורסם, התוצאות?

אורית נוקד: שוב, גם כאן, אני מוכנה לבדוק את זה ולתת לך תשובה באופן פרטי, כי אני יודעת שבימים האלה עוברים על הבקשות וממיינים אותן.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת – – –

אורית נוקד: ותודה לך גם כן, לך ולחבר הכנסת שנאן.

אורית נוקד: אתם מייצגים יפה את שולחיכם.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר, תודה לשרת החקלאות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לשואל הבא, חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, גברתי השרה, שתי שאלות.

דב חנין: השאלה הראשונה: מה הם הצעדים המעשיים שמתבצעים בשטח כדי לקדם את פרויקט ניקוז בקעת בית-נטופה?

דב חנין: השאלה השנייה קשורה לאותה שאלה – האם יש לוחות זמנים ברורים לקידום הפרויקט?

דב חנין: אם כן – מהם?

אורית נוקד: אז ראשית, חבר הכנסת חנין, אני זוכרת שמייד עם כניסתי למשרד פנית אלי והעלית את הנושא של פרויקט ניקוז בקעת בית-הנטופה.

אורית נוקד: ומייד, באמת בשבוע הראשון, כבר כינסתי את הגורמים המקצועיים במשרד וביקשתי לקיים דיון ולקדם את הנושא, כי הבינותי שבאמת מדובר בנושא שכבר נמצא על סדר-היום הרבה מאוד זמן.

אורית נוקד: אני רוצה לציין שרק לפני שלושה שבועות באמת ערכתי גם סיור בבקעה, יחד עם הגורמים המקצועיים.

אורית נוקד: ועכשיו לגבי התשובות שאתה רוצה לדעת.

אורית נוקד: לאחר שהניסיון לאשר את תוכנית הניקוז נכשל הוחלט במשרד, בתיאום עם המשרד להגנת הסביבה ומשרד הפנים, לקדם תוכנית כוללת שתטפל במצב באופן יסודי, והוקצה גם תקציב מיוחד מהמשרד שלנו ומהמשרד להגנת הסביבה.

אורית נוקד: משרדי גיבש מסמך שכולל מתווה ועקרונות לקידום התכנון של הבקעה וסביבתה.

אורית נוקד: המסמך הוצג לראשי הערים סח'נין ועראבה וגם לנציגי החקלאים.

אורית נוקד: בשלב השני, על מנת לקדם את התכנון והשיתוף העברנו מסמך נוסף, שטרם זכה להתייחסות של ראשי הערים עראבה וסח'נין, וברגע שנקבל את התשובה שלהם אנחנו מתכוונים לפעול ליישם את התהליך שמוצע במסמך.

אורית נוקד: לוח הזמנים להשלמת העבודה הוא בין 18 ל-24 חודשים.

אורית נוקד: בשלב הראשון יגובשו העקרונות לקידום תוכנית מרחבית לבקעה, ובשלב השני יוצעו כלים משלימים לתכנון שהם לא במסגרת חוק התכנון והבנייה.

אורית נוקד: הם יהיו על בסיס העקרונות שגובשו ויתגבשו.

אורית נוקד: בשלב השלישי נכין תוכנית מיתארית ברמה המפורטת, שכוללת התייחסות אזורית לבקעת בית-נטופה, ובמקביל גם נוסיף ונציע כלים משלימים לתוכנית על בסיס התובנות שיעלו מתוכנית המיתאר לבקעת בית-נטופה.

אורית נוקד: העבודה באמת רבה, אבל אני חושבת שעם שיתוף פעולה של כולם יכול מאוד להיות שנזכה לקצור את הפירות בעתיד.

אורית נוקד: אנחנו, בכל אופן, במשרד מייחסים לנושא הזה חשיבות מיוחדת, ואני מאוד מקווה שנצליח לקדם אותו.

יצחק וקנין: תודה לשרה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, גברתי השרה, אני רוצה להודות לך פעמיים: פעם אחת על התשובה והבשורה עם לוחות הזמנים, ופעם שנייה על התגייסותך לפרויקט הזה, שיש בו חשיבות באמת מאוד גדולה.

דב חנין: הוא חשוב כמובן לחקלאים תושבי סח'נין ועראבה.

דב חנין: יש לו משמעות מאוד גדולה לעתיד החקלאות ולעתיד היישובים האלה.

דב חנין: אבל יש לו גם משמעות סימבולית מאוד גדולה בכלל, כמסר של המדינה לאזרחים הערבים: הנה פרויקט של פיתוח שהולך לקראת הציבור, לקראת צורכי הציבור.

דב חנין: אני שמח, גברתי השרה, שהיתה לי גם הזכות לתרום קצת בגישור, נקרא לזה כך, בין שאלות סביבתיות לנושאים של פיתוח החקלאות, כי סביבה וחקלאות הן לא אויבים, סביבה וחקלאות הן שותפים אינטגרליים – ואיך אנחנו מפתחים את החקלאות כך שהיא תהיה חקלאות סביבתית, איך אנחנו דואגים לסביבה כך שתתקיים בתוכה חקלאות שמאפשרת גם לאנשים להתפרנס.

דב חנין: זה אתגר שאני חושב, גם אנחנו כאנשי סביבה וגם אתם כאנשי המגזר החקלאי – גם היושב-ראש וגם השרה פה, שניכם חקלאים – אנחנו חייבים לשתף פעולה.

דב חנין: המסר הזה, שחקלאות וסביבה יכולות וחייבות ללכת יחד הוא מסר מאוד חשוב, ואני חושב שהצלחתו של הפרויקט הזה יכולה להיות אמירה מאוד חשובה בכיוון הזה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

אורית נוקד: תודה על הדברים שאמרת.

אורית נוקד: חשוב לי מאוד שתדע שבאמת, אחד מהיעדים של משרד החקלאות שאני עומדת בראשו הוא חקלאות מקיימת, מה שנקרא.

אורית נוקד: ובאמת, חקלאות וסביבה הולכות יד ביד, ואנחנו גם מקווים שנצליח גם לקבל את התקציבים המתאימים.

אורית נוקד: חבר הכנסת דב חנין, יש לנו יעד להפסיק את ההדברה הכימית ולעבור להדברה ביולוגית.

אורית נוקד: אלה דברים שנעשים, ואני מאוד מקווה שאני אהיה אשת בשורה בשנה הבאה, כי הדברים האלה הם מאוד מאוד חשובים לטובת החברה כולה, באמת, וזה בדיוק הדבר שאני מנסה להדגיש מאז שנכנסתי למשרד.

אורית נוקד: משרד החקלאות הוא לא רק משרד של החקלאים, הוא משרד שבעצם משרת את כלל הציבור במדינת ישראל, על כל מגוון הנושאים שבהם עוסקים בו.

אורית נוקד: וזה בריאות, בריאות הציבור, בעלי-חיים, יש לנו את האיזונים הנכונים במשרד, ואתה יודע, היערות, הכול, אנחנו צובעים את הארץ בירוק.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין ותודה לשרה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת סעיד נפאע.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, תודה, גברתי השרה, ממשלת ישראל החליטה בישיבתה ביום 17 באוקטובר 2010 להשקיע בשיקום תשתיות פיזיות החיוניות לתפקודם של יישובים כפריים.

סעיד נפאע: בהחלטת הממשלה נקבע כי לטובת שיקום התשתיות, לרבות תכנון, יוקצה סכום של מיליארד שקלים חדשים בשנים 2011–2020.

סעיד נפאע: תקציב התוכנית השנתית, כאמור, לא יעלה על 100 מיליון שקל חדש בכל אחת מהשנים, החלטה מס' 2323.

סעיד נפאע: מטרת-העל של התוכנית הינה להשקיע בשיקום תשתיות פיזיות החיוניות לתפקודם, התחדשותם וצמיחתם של יישובים כפריים, לשפר נגישות ובטיחות, לטפח את חזות היישוב וליצור מרחב ציבורי ראוי.

סעיד נפאע: כל אלו יבססו ויקדמו את צמיחת ההתיישבות הכפרית בכלל, ובפריפריה בפרט.

סעיד נפאע: 1.

סעיד נפאע: על-פי רשימת היישובים לביצוע לשנים 2011–2012, 74 יישובים, מתוכם רק שני יישובים ערביים – ואדי-אל-חמאם במטה אל-בטוף וערב-אל-נעים במשגב.

סעיד נפאע: מה פשר הדבר? 2.

סעיד נפאע: כמה ערבים מועסקים במשרד, לרבות בתפקידים בכירים?

סעיד נפאע: 3.

סעיד נפאע: משרד החקלאות ופיתוח הכפר פרסם נוהל לעידוד העסקת עובדים מקומיים בחקלאות, וזאת על-פי החלטת ממשלה מס' 147 מיום 12 במאי 2009.

סעיד נפאע: האם החלטה זו הוצאה לפועל, מה התקציב שהוקצב, ומה נוצל ממנו ואיפה?

סעיד נפאע: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת סעיד נפאע.

יצחק וקנין: תשיב השרה.

אורית נוקד: חבר הכנסת נפאע, ראשית, הפרויקט של שיקום התשתיות ביישובים הכפריים יועד על-פי החלטת הממשלה ליישובים כפריים שגודלם עד 2,000 נפש.

אורית נוקד: אני אחר כך ארחיב.

אורית נוקד: משרד החקלאות ופיתוח הכפר פרסם קול קורא, שאליו הוגשו בקשות של המועצות האזוריות והמקומיות עבור 228 יישובים.

אורית נוקד: מבין כל הבקשות שהוגשו, רק 119 עמדו בתנאי הסף שקבע נוהל התמיכה בדבר מצב התשתיות, ומבין היישובים האלה נבחרו 76 יישובים, שקיבלו תמיכה במסגרת תקציב 2011–2012.

אורית נוקד: מהיישובים שמועמדותם נדחתה על הסף היו כפר-מצר במועצה האזורית מנשה, תראבין מהמועצה האזורית אבו-בסמה, שיח'-דנון במועצה האזורית מטה אשר, ועין-אל-סהלה שהוא למעשה חלק מבסמה, שהוא יישוב עירוני.

אורית נוקד: שלושה יישובים ערביים שעמדו בתנאי הסף קיבלו אישור לתמיכת המשרד ושיקום תשתיות.

אורית נוקד: מדובר ביישובים ואדי-חמאם במועצה האזורית אל-בטוף, ערב-אל-נעים במועצה האזורית משגב ונעורה במועצה האזורית גלבוע.

אורית נוקד: אני הייתי בשיח'-דנון וראיתי שם את המצוקה, את המצב של התשתיות, וניסיתי בכל דרך לבחון ולראות כיצד ניתן בכל זאת לאפשר להם לקבל את המענק.

אורית נוקד: אבל מאחר שהחלטת הממשלה היא כל כך ברורה, לא יכולנו לסטות.

אורית נוקד: בקול קורא הבא אנחנו מתכוונים לשנות את הקריטריון של הסף באופן שיישובים עד לגודל של 5,000 יוכלו להגיש מועמדות, ובכך למעשה ההצעה תהיה רלוונטית גם ליישובים ערביים נוספים, שלא יכלו להגיש את הבקשות לקול הקורא הקודם שיצא.

אורית נוקד: כמובן, הדבר גם יחייב אותנו לתקן את החלטת הממשלה.

אורית נוקד: אני רוצה רק שתדע שיש ועדת עבודה, ועדה שהוקמה על-פי החלטת הממשלה.

אורית נוקד: אני כבר נתתי הנחיה שהוועדה תתייחס לנושא הזה.

אורית נוקד: הבנתי שהיו הערות והסתייגויות.

אורית נוקד: אנחנו נבחן את הדברים ונראה מה ניתן לעשות, כי אני חושבת שבכל מקרה, יישובים שמצב התשתיות שלהם בכי רע חייבים לקבל פתרון.

אורית נוקד: יכול להיות שכפל פתרונות – אם מקבלים ממשרד השיכון, אז זה לא נכון שיקבלו ממשרד החקלאות, אבל אנחנו ננסה לחפש את הדרך שבאמת תאפשר גם ליישובים הערביים לקבל את התקציבים האלה.

אורית נוקד: אני חושבת שאתה יודע שהמדיניות שאני מובילה היא באמת מדיניות שזה לא דיבורים, זה מעשים.

אורית נוקד: אז אם אפשר, אנחנו נעשה את זה, ונשמח גם אם אתם תסייעו לנו, אם יהיה צורך לקבל תקציבים נוספים, על מנת לעשות את זה.

אורית נוקד: עכשיו לגבי השאלה של העובדים הערבים – במשרדי מועסקים 116 עובדים ערבים.

אורית נוקד: יש להם ייצוג גם בתפקידים הבכירים ובעמדות מפתח.

אורית נוקד: בין היתר, אני רוצה לציין את סגן מנהל המחקר בשה"ם, שירות ההדרכה שלנו.

אורית נוקד: יש מנהל שהוא מנהל מכון להגנת הצומח בוולקני, יש רופא וטרינר ראשי בשירותים הווטרינריים, וכמובן, מי שאחראי על ריכוז כל הנושאים שקשורים לערבים, לדרוזים, לבדואים ולצ'רקסים, גם הוא בחור ערבי.

אורית נוקד: אני רואה בשילוב מוגבר של מיעוטים במשרד יעד מרכזי וחשוב, שיש להמשיך ולפעול להשגתו.

אורית נוקד: אמרתי כבר בהזדמנות, ערבים, כמובן שנשים, נשים ערביות, בדואיות, אני אשמח מאוד ככל שתהיינה יותר ויותר.

אורית נוקד: עכשיו לגבי השאלה של הסכם העובדים הזרים, אז במסגרת ההסכם שאושר בהחלטת הממשלה הוחלט לייעד תקציב של 45 מיליון שקל למשך שבע שנים שיכלול תמיכה בהעסקת עובדים ישראלים חדשים בחקלאות בהיקף שנתי של 300 עובדים לשנה, והתמיכה להעסקה היא בסדר גודל של 1,000 שקלים לחודש לעובד שנקלט בחקלאות.

אורית נוקד: המטרה שעומדת בבסיס התמיכה היא להגדיל את מצבת העובדים הישראלים בחקלאות, וזה נוכח הירידה במצבת העובדים הזרים בענף.

אורית נוקד: פורסמו שלושה נהלים לכל אחת מהשנים – 2010, 2011 ו-2012.

אורית נוקד: אז אני מקווה שבסופו של דבר, גם לאחר הקמפיין הזה, אנשים ידעו ואפשר יהיה באמת להעניק יותר ויותר מענקים, כי זה דבר שאנחנו מאוד רוצים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת נפאע, שאלה נוספת.

גאלב מג'אדלה: אחרי כל התשובה המנומקת עוד שאלה?

סעיד נפאע: תודה, גברתי.

סעיד נפאע: אכן, תשובה מנומקת ומבשרת טובות, אבל בכל אופן, אני מבקש לגבי השאלה הראשונה לשאול – הקול הקורא הזה היוצא, האם זה כפי שהבנתי, אם הבנתי נכון, זה למעשה מפורסם לכלל הציבור?

אורית נוקד: נכון.

סעיד נפאע: ומי שיתאמץ וימצא אותו, אז יגיש בקשה; מי שלא, לא.

סעיד נפאע: השאלה, האם גברתי לא רואה לנכון – הרי משרד ממשלתי יודע מה הם הכפרים, על-פי הנפשות של אותם כפרים, הקול הקורא הזה יגיע ישירות למועצות המקומיות, פשוט כדי שהתושבים לא יסבלו כתוצאה מרשלנות אותו היושב-ראש שיושב בראש המועצה ולא יעייף את עצמו ויקרא עיתונים ויחפש אם אכן יש קול כזה.

סעיד נפאע: האם לא ניתן באמת לעשות את הדבר?

סעיד נפאע: ולדעתי זה לא יעלה הרבה כסף.

סעיד נפאע: רציתי רק לגבי העובדים, הרי את יודעת שקיימת ועדה לחקירת העסקת הערבים במשרדי הממשלה השונים.

סעיד נפאע: מזה כמה שנים ישנה החלטה להעלות את האחוז.

סעיד נפאע: השאלה, האם מה שגברתי הזכירה מגיע לאחוז הזה או שעדיין אנחנו רחוקים מהאחוז הזה שהוחלט עליו?

אורית נוקד: אוקיי.

סעיד נפאע: ולגבי השאלה השלישית, אני לא הבנתי רק דבר אחד.

סעיד נפאע: גברתי דיברה על 45 מיליון שקלים.

סעיד נפאע: על-פי הנוהל שאני מחזיק בידי – נכתב – היקף תקציבי לשנת 2012, היקף התקציב שצפוי לעמוד לצורך מתן תמריצים להעסקת עובדים ישראלים חדשים בחקלאות לשנת 2012 הוא 8.4 מיליון – – –

אורית נוקד: אמרתי 45 מיליון לשבע שנים.

סעיד נפאע: לשבע שנים.

אורית נוקד: כן.

סעיד נפאע: אה, אוקיי.

אורית נוקד: זה בדיוק ההסבר.

אורית נוקד: לגבי מספר העובדים במשרד, לפי מה שהבינותי, אנחנו קרובים מאוד לאותו יעד של 10% חסרים.

אורית נוקד: אני חייבת לומר לך שבמשרד החקלאות, כשאנחנו קולטים עובדים, אנחנו צריכים וזקוקים מאוד לעובדים שהם בעלי מקצוע ותארים אקדמיים, וזה היה מאוד מאוד עוזר לנו באמת, כי אנחנו ממש פונים ורוצים.

אורית נוקד: אם יגיעו באמת מאוכלוסיית המיעוטים אנשים בעלי תארים כאלה, הדבר יהיה לברכה, אני מוכרחה לומר את זה.

אורית נוקד: אני אמרתי את זה גם לגבי אוכלוסיית המיעוטים וגם לגבי החרדים.

אורית נוקד: ככל שבאמת יהיו יותר ויותר אנשים עם תארים, אנחנו נוכל בשמחה לקלוט, זה גם יעזור לנו, כי אתה יודע, כשקולטים אז יש לזה יתרונות בהיבט של התקנים, כי יש הרי מדיניות של עידוד.

אורית נוקד: רק שיבואו.

אורית נוקד: לגבי הנושא של השאלה הראשונה, שיקום התשתיות, למיטב ידיעתי שלחו לכל ראשי הרשויות את הקול הקורא.

אורית נוקד: אני יודעת שגם באתר של המשרד שלנו ניתן למצוא אותו.

אורית נוקד: ואני חושבת שבאמת כדאי להיות מאוד מאוד ערניים.

אורית נוקד: אבל כפי שהזכרתי, שלב ראשון, צריך לתקן את החלטת הממשלה באופן שבאמת תאפשר, כי כרגע הוועדה לבד לא יכולה לקבל החלטה שסותרת את החלטת הממשלה.

אורית נוקד: את זה ננסה לעשות, ואני מקווה גם שיהיו לנו התקציבים שיאפשרו לבצע את זה, כי אחרת זו תהיה בעיה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אברהם מיכאלי מבקש לשאול את השרה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, קודם אני אקריא את השאלה "היבשה" ואחר כך ארחיב.

אברהם מיכאלי: בתאריך 3 באוגוסט 2011 עברה בקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק ממשלתית – פיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011.

אברהם מיכאלי: על-פי הצעת החוק שעברה, החוק אמור להיות מיושם תוך שנה מיום אישורו בכנסת, וזאת על מנת לאפשר למשרד להיערך נכונה ליישום החוק.

אברהם מיכאלי: ברצוני לשאול, גברתי השרה: א.

אברהם מיכאלי: כיצד נערך משרדך ליישום החוק?

אברהם מיכאלי: ב.

אברהם מיכאלי: האם יישום החוק לא יגרום לייקור פירות וירקות לצריכה, וזאת לאור העובדה שהנטל הכלכלי בשיפור גידול הפירות והירקות נופל על החקלאי, שאמור להשליך זאת על מחיר הפירות והירקות לצרכנים?

אברהם מיכאלי: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, גברתי השרה.

אורית נוקד: תודה לך, חבר הכנסת מיכאלי, באמת שמתי לב שהנושאים החקלאיים, למרות שאתה לא חקלאי, מאוד-מאוד קרובים ללבך.

אורית נוקד: כל הכבוד.

אברהם מיכאלי: – – –

אורית נוקד: אבל כפי שאמרתי קודם, יש קשר גם בין החקלאות לבין הצרכנות לבין בריאות הציבור, ובסופו של דבר, דברים שאנחנו עושים משפיעים על כולם.

אורית נוקד: אז לפני שנה באמת עבר בקריאה שנייה ושלישית החוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו.

אורית נוקד: החוק נועד ליצור מציאות צרכנית ויצרנית טובה יותר ולהבטיח ייצור ואספקה של תוצרת חקלאית טרייה שעומדת בתקנים של איכות ובטיחות.

אורית נוקד: וזאת, באמצעות קביעת נוהלי ייצור התוצרת והסדרת מערכת של בקרה ופיקוח על כל שלבי הייצור והשיווק.

אורית נוקד: החוק יבטיח שרשרת איכות ובטיחות של תוצרת חקלאית טרייה במדינת ישראל, על-פי התפיסה המקובלת בעולם המערבי של פיקוח ומעקב מהשדה לצלחת.

אורית נוקד: בראש תהליך יישום החוק עומדת מינהלת השירותים להגנת הצומח, ובנוסף שותפות לעשייה השוטפת ביישום החוק גם הלשכה המשפטית של המשרד, החטיבה לאסטרטגיה, שירות ההדרכה והמקצוע ומינהלת ההשקעות.

אורית נוקד: היישום של החוק כבר מתבצע בכמה מישורים – קודם כול, אנחנו מפתחים כרטיסי מוצר שכוללים תקני איכות ובטיחות; מתקיימות הדרכות לטובת הטמעת הסטנדרטים בקרב שרשרת הייצור; אנחנו בונים תשתית לפיקוח ואכיפה במישור המשפטי ובמישורים נוספים; אנחנו כמובן מתכננים פעולות של פרסום והסברה ענפה; אנחנו מעריכים שתוצרת שתיוצר ותשווק לפי הנוהל הבסיסי הזה לא תגרום לשינוי מחירים בטווח הארוך.

אורית נוקד: אם תהיינה השפעות עתידיות על המחיר, הן יתקזזו כתוצאה מצעדי התייעלות של המגדלים וגם כתוצאה משיפור של מרכיבי הפחת לאורך כל השרשרת.

אורית נוקד: הצרכנים יהיו בסופו של דבר אלה שייהנו וירוויחו, ייהנו מסטנדרטים שדומים לנהוג במדינות ה-OECD, תהיה להם הבטחה שתגן מפני רכישת תוצרת שאינה בריאה או אינה ראויה למאכל, ותהיה להם היכולת לבצע קנייה מושכלת שמבוססת על שקיפות, על הוגנות ועל אמינות.

אורית נוקד: היצרנים ייהנו מהגברת אמון הציבור בתוצרת החקלאית, תהיה מניעה של שיווק תוצרת מיובאת באיכות ירודה.

אורית נוקד: בסופו של דבר, אני בטוחה שכל הצדדים יצאו נשכרים, ואנחנו באמת – אזרחים, צרכנים, מגדלים, נוכל ליהנות מהיתרונות של החוק.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: שאלה נוספת, בבקשה.

אברהם מיכאלי: גברתי השרה, תודה לך.

אברהם מיכאלי: שמך יצא כבר בעולם כאחת שלא רק דואגת לחקלאות, אלא כבר מייצגת את מדינת ישראל בתורה החקלאית שהיא מייצאת בעצם לעולם.

אברהם מיכאלי: השבוע סיפרתי לך שהייתי בפרלמנט בגאורגיה ושיבחו אותך שם, אפילו בביקור בן יום אחד השארת שם רושם מאוד טוב על החקלאות של מדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לחזור לאותן דאגות שהובעו בזמנו גם בוועדת הכלכלה וגם בדיון פה בכנסת.

אברהם מיכאלי: יושב-ראש ועדת הכלכלה הציג את זה, הן את הפן שהזכרת כרגע, של עליית המחירים לצרכנים, וגם את המטלות הגדולות שהוטלו על המגדלים, שהם נורא חששו מהחוק הזה ואמרו שהם לא יעמדו בנטל של עשרות מיליונים.

אברהם מיכאלי: הם לפחות דיברו על כך.

אברהם מיכאלי: השאלה היא, האם לקראת ביצוע החוק, שאני מבין שזה אמור להיות בחודש הבא, האם המשרד כבר נערך לכך שגם המגדלים לא יקרסו במובן של נטל נוסף שהוטל עליהם?

אברהם מיכאלי: אני מקווה, כפי שאמרת פה, שבסוף הצרכנים ייהנו מזה, כי אני מבין שזה חוק מהפכני.

אורית נוקד: למגדלים הובטח סכום מסוים, שבאמת יבוא על חשבון תקציב המשרד והם יקבלו אותו, כך שבסופו של דבר הם לא ייפגעו, המשרד ישפה אותם.

אורית נוקד: זאת התוצאה, ואני מאוד מקווה שנמשיך ונקבל את התקציבים האלה גם בתקציב של שנת 2013.

גאלב מג'אדלה: תודה, גברתי השרה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו סיימנו את הסעיף שעת שאלות לשרת החקלאות ופיתוח הכפר.

גאלב מג'אדלה: יש בסדר-יומנו – סליחה?

קריאה: – – –

אורית נוקד: אפשר לדבר בעברית?

קריאה: הוא אומר – – – אמא שלה, סבתא שלה – – –

קריאה: – – –

גאלב מג'אדלה: הוא אומר, מי מעיד למען הכלה?

גאלב מג'אדלה: אמא שלה.

גאלב מג'אדלה: תמיכה קיבלת מעצמאות.

גאלב מג'אדלה: עצמאות בעד עצמאות.

אורית נוקד: בוא נגיד ככה, יש מקומות שיש סיעות שלא מקבלות – – –

גאלב מג'אדלה: יש סיעות שיש בתוכן חוסר פרגון.

גאלב מג'אדלה: אז פה אנחנו ראינו דבר לא שגרתי.

גאלב מג'אדלה: יישר כוח, שכיב, אנחנו יודעים להעריך זאת.

קריאה: יושב-ראש סיעה נאמן.

גאלב מג'אדלה: אין ספק בזה.

קריאה: הוא יושב-ראש סיעה חדש, אדוני לא בירך אותו מהבמה.

גאלב מג'אדלה: ברכות, ברכות.

גאלב מג'אדלה: השאילתא הבאה היא של חבר הכנסת דוד אזולאי, שאני לא רואה אותו כאן.

אברהם מיכאלי: יש פקקים מסביב לכנסת ואי-אפשר להיכנס.

גאלב מג'אדלה: התייקרות מחירי הירקות.

גאלב מג'אדלה: אם גברתי תוכל להעביר תשובה – – –

אורית נוקד: אז לפרוטוקול.

גאלב מג'אדלה: אם גברתי, בגלל נסיבות מיוחדות, שהוא לא מצליח להגיע, תוכל להעביר תשובה בכתב, אנחנו נודה לך מאוד.

אורית נוקד: השאלה היתה לגבי הייקור של מחירי הירקות?

אורית נוקד: אני אגיד רק משפט אחד.

אורית נוקד: דווקא בשל החורף המבורך שהיה לנו וכמויות הגשמים שירדו השנה, תצפו להוזלה משמעותית במחירי הפירות, משום שהשוק יהיה מוצף.

אורית נוקד: אבל אנחנו נעשה את הכול על מנת שגם הצרכנים ייהנו וגם המגדלים לא ייפגעו.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השרה.

רחל אדטו: אתמול דיברו על זה בערב בחדשות ואמרו שהפערים במחירים הם אדירים.

רחל אדטו: ברשתות השיווק מוכרים, עדיין, למרות מה שאת אומרת, מוכרים את זה במחיר פי-שניים מאשר בשווקים הפתוחים.

רחל אדטו: ופה הבעיות, רשתות השיווק ממשיכות למכור את זה ביוקר כאילו שיש בעיה.

גאלב מג'אדלה: טוב, זה לא בתחום שרת החקלאות, זה בתחום המחירים והרגולציה ומה שעושים עלינו המונופולים.

רחל אדטו: אבל זו אותה בעיה.

גאלב מג'אדלה: נכון.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השרה.

גאלב מג'אדלה: [מס' כ/479; "דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' ; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 45), התשע"ב–2012, קריאה שנייה וקריאה שלישית; קיבל פטור מחובת הנחה.

גאלב מג'אדלה: אדוני חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, בבקשה.

אורי אריאל: מכובדי היושב-ראש, ברשות היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתם החלטתם שלא צריכים יותר שרים לדיונים?

גאלב מג'אדלה: השרה אתנו.

אורי אריאל: אה, השרה אתנו, לא שמתי לב, מצוין.

אורי אריאל: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 45), התשע"ב–2012.

אורי אריאל: אני אקריא ברשות

אורי אריאל: כם את החוק, הוא קצר, כדי שכולם ידעו על מה הם מצביעים.

אורי אריאל: הוספת סעיף 8ג – 1.

אורי אריאל: בחוק מבקר המדינה, התשי"ח–1958:

אורי אריאל: אחרי סעיף 8ב יבוא – 8ג: סמכות להשלמת דין-וחשבון וחוות דעת:

אורי אריאל: מסר המבקר למבוקרים טיוטה של דין-וחשבון או של חוות דעת והסתיימה כהונתו, כאמור בסעיף 8(1), שלושה חודשים או יותר לאחר מסירת הטיוטה, יהיה מוסמך לסיים את הכנת הדין-וחשבון או חוות הדעת ולהגישם בתוך שלושה חודשים מיום סיום כהונתו.

אורי אריאל: סעיף 7 לחוק-יסוד: מבקר המדינה קובע כי מבקר המדינה יכהן תקופת כהונה אחת של שבע שנים.

אורי אריאל: על-פי תיקון זה, מוצע לאפשר למבקר המדינה שכהונתו תמה בתום תקופת הכהונה הקצובה כאמור, לסיים ולהגיש, בתוך שלושה חודשים מתום תקופת הכהונה, דין-וחשבון או חוות דעת שהחל בהכנתם, ובלבד שמסר טיוטה של הדין-וחשבון או של חוות הדעת למבוקרים לפחות שלושה חודשים לפני תום תקופת הכהונה.

אורי אריאל: הסדר דומה במידת מה, זה לא אותו הדבר, במידה מסוימת דומה, קבוע בסעיף 15 לחוק בתי-המשפט מ-1984 למניינם, לגבי שופט שיצא לקצבה או פרש, או שתקופת מינויו לכהונה הסתיימה.

אורי אריאל: במהלך הדיונים בהצעת החוק נשמעו הערות מצד משרד המשפטים ומצד הייעוץ המשפטי של הכנסת המעלים כמה שאלות, קשיים.

אורי אריאל: עם זאת, לאחר ששמעה הוועדה את כל הגורמים הרלוונטיים, החליטה הוועדה כי הצעת החוק ראויה כפי שהיא ואין צורך להכניס בה שינויים כלשהם.

אורי אריאל: הוועדה סבורה כי הצעת החוק תחזק את מוסד מבקר המדינה ואת הליך הביקורת, ולכן אני אבקש מכם לתמוך בהצעה בקריאה שנייה ושלישית.

אורי אריאל: אין הסתייגויות; יש בקשה לרשות דיבור, ללא הסתייגויות.

אורי אריאל: היות שעלתה בפני הוועדה, בדיוניה היום ובדיונים קודמים, בעיה שיכולה להתעורר – לכאורה, כך אני חושב, אבל למען הסר ספק – בין חוק מבקר המדינה לבין חוק-יסוד: מבקר המדינה, שזה שני חוקים, אנחנו מתכוונים לתקן, כפי שהודעתי היום בוועדה, גם את חוק-יסוד: מבקר המדינה, וייערך דיון על כך ביום שני הבא.

אורי אריאל: מעל במה זו אני כבר מזמין כל חבר מהבית וכל אחד אחר שרוצה להשתתף בדיון ולהשמיע את דעתו.

אורי אריאל: אנחנו, כמו תמיד, נשמח לשמוע את כולם ואת הדעות השונות כדי לגבש מזה חוק יותר טוב, יותר מלא ושלם.

אורי אריאל: כמו כן, בהמשך למייל ששלחתי לכולכם, שבכוונת הוועדה לעשות שינויים נוספים בחוק מבקר המדינה, כמו לדוגמה – אתן דוגמה אחת – שמבקר המדינה צריך למנות ממלא-מקום, בדומה למשל לכנסת: יש יושב-ראש ויש לו ממלא-מקום, בדומה לראש ממשלה.

אורי אריאל: מוסד כל כך חשוב חייב שיהיה לו ממלא-מקום ידוע, מוכר, ולא כל פעם שהמבקר לא יכול למלא את תפקידו מסיבה זו או אחרת, אתה צריך למנות מישהו, פעם זה זה ופעם זה אחר.

אורי אריאל: זה לא צודק ולא נכון.

אורי אריאל: בכל מקרה, גם לגבי התיקונים לחוק, כפי שאמרתי, יהיו דיונים בהמשך.

אורי אריאל: אנחנו נענינו לפניית מבקר המדינה העומד להיכנס, השופט שפירא, לא לעשות את זה בימים הקרובים, כדי לתת לו זמן ללמוד את הנושאים השונים ואנחנו נקיים את זה בטווח של שלושה שבועות.

אורי אריאל: עלו עוד הערות, שאין שני מלכים משמשים בכתר אחד, כאילו יש פה שני מבקרים.

אורי אריאל: הנני להודיע הודעה לאורייתא, לכולם, אין מצב כזה, אין חיה כזאת.

אורי אריאל: יש מבקר פורש, מבקר בדימוס, מבקר יוצא.

אורי אריאל: מבקר יש רק אחד, זה שיושב על הכיסא של המבקר, אין שניים.

אורי אריאל: לכן אין פה בעיה של בלבול ושל ריב סמכויות או דברים מהסוג הזה.

אורי אריאל: ברור מי בעל הבית.

אורי אריאל: בעל הבית הוא המבקר, כפי שהוא זה שנכנס; מי שפרש, כשמו הוא – אין בלבול.

אורי אריאל: אני רוצה להמשיל את זה, זה לא הכול אותו דבר, אבל אין, למשל, בלבול בין נשיאת בית-המשפט העליון שפרשה, והיא בדימוס, לבין נשיא בית-המשפט העליון של היום.

אורי אריאל: אף אחד לא חושב שיש בעיה של סמכות, בעיה מאיזה סוג.

אורי אריאל: הדברים מאוד ברורים.

אורי אריאל: יש בעל בית אחד והוא זה שקובע איך הדברים יתנהלו.

אורי אריאל: בכל מקרה, אנחנו מדברים על דוחות שכבר הגיעו לשלב הטיוטות שמעבירים למבוקרים.

אורי אריאל: אין מדובר על דוח שהתחיל אתמול בבוקר ועכשיו מסתערים אתו וגומרים אתו, על-ידי מבקר שיצא מתפקידו, פרש מתפקידו.

אורי אריאל: אנחנו רואים בחוק הזה חיזוק מעמד מבקר המדינה, ביקורת המדינה, האמון הציבורי.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לכל מי שסייע בחוק הזה, היועץ המשפטי של הוועדה – היועצים המשפטיים של הוועדה, אפשר לומר; מנהלת הוועדה, עובדי הוועדה.

אורי אריאל: גם ליועץ המשפטי של הכנסת ולגופים האחרים שהשתתפו.

אורי אריאל: כמובן, לחברי הכנסת, שהיו בכל הדיונים בהרכב משמעותי ביותר.

אורי אריאל: וכמובן, לכל אלה שיצביעו בעד החוק עכשיו.

אורי אריאל: תודה.

גאלב מג'אדלה: אין הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: נרשמו לזכות דיבור: חבר הכנסת נסים זאב – לא נמצא.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אילן גילאון – לא נמצא.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – לא נמצא.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הצעת החוק בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אני אתן לכם להגיע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 2 בעד סעיף 1 – 13 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, נגד – 1, נמנע אחד.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק מאושרת בקריאה שנייה ועוברת להצבעה בקריאה שלישית.

דוד רותם: מי הצביע נגד?

גאלב מג'אדלה: אני.

גאלב מג'אדלה: דודו, אתה רוצה תשובה למה?

דוד רותם: לא, גם אני הייתי מצביע נגד, רק אלקין ביקש ממני – – –

גאלב מג'אדלה: אלקין לא פנה אלי, כי אני באופוזיציה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 13 נגד – 1 נמנעים – 1 חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 45), התשע"ב–2012, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: ובכן, הצביעו בעד – 13, נגד – 1, נמנע אחד.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק מאושרת בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 45), התשע"ב–2012, אושרה בקריאה שנייה ושלישית והיא תירשם בספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אריאל רוצה להודות לכם על המאמץ שעשיתם.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אורי אריאל: דודו, אתה לא תגמור לספור, זה ייגמר.

אורי אריאל: בכל מקרה, ברשות היושב-ראש, אני רוצה באמת להודות לעורך-דין רוזנר, היועץ המשפטי של הוועדה, לעורך-דין גלעד, שאפשר לאחל לו גם מזל טוב בהזדמנות זאת, למנהלת הוועדה חנה – – –

גאלב מג'אדלה: למה מזל טוב?

אורי אריאל: נולד לו בן, לגלעד.

גאלב מג'אדלה: מברוכ, מברוכ, ברכות.

אורי אריאל: הצעירים עובדים, זה ברוך השם.

אורי אריאל: למנהלת הוועדה חנה פריידין, לעובדי הוועדה, ולעוזרי יפעת ואריק.

אורי אריאל: לכם, חברי הכנסת שתמכתם, תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל, יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, מזכירת הכנסת תכריז, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (מס' 15), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/691; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 29472; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשע"ב–2012, קריאה שנייה וקריאה שלישית; קיבלה פטור מחובת הנחה.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק במקום יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

גאלב מג'אדלה: זאת צניעות, או מה זה?

גאלב מג'אדלה: או שאתה לא רוצה להתעייף?

דוד רותם: – – –

גאלב מג'אדלה: מלאכתם של צדיקים נעשית בידי אחרים, הבנתי.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, בוועדת חוקה יש גם פרגון.

אברהם מיכאלי: מעבר לזה שהיושב-ראש עובד קשה שם, אחד מפרגן לשני.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי השר, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט ובשם יושב-ראש הוועדה, הנני מתכבד להביא בפניכם את הצעת החוק להארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשע"ב–2012.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זאת היא הצעת חוק ממשלתית ומטרתה להאריך את תוקפו של החוק להארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ"ז–1967, בחמש שנים נוספות, דהיינו עד ליום 30 ביוני 2017.

אברהם מיכאלי: ההסדרים העיקריים הכלולים בתקנות הקבועות בתוספת עוסקים בהסדרת החיים והסמכויות לגבי ישראלים שמתגוררים באזור יהודה ושומרון וכן הסדרת העזרה המשפטית בין ישראל לפלסטינים.

אברהם מיכאלי: התקנות נחקקו לראשונה בשנת 1967 כתקנות שעת-חירום, שנועדו להסדיר בעיקר את המעמד של ישראלים ששוהים בשטחים.

אברהם מיכאלי: מטרתן של התקנות היתה לתת, מחד גיסא, סמכויות שיפוט שוות לבתי-המשפט בישראל לגבי עבירות שנעשות על-ידי ישראלים בשטחי יהודה, שומרון, ובזמנו גם בחבל-עזה, ומאידך גיסא, להחיל על הישראלים שגרים במקומות אלה את הדינים הישראליים, כגון חוק שירות ביטחון, פקודת מס הכנסה, חוק הביטוח הלאומי ועוד.

אברהם מיכאלי: בתחילת הדרך התקנות הותקנו כתקנות שעת-חירום, והתוקף שלהן הוגבל לשלושה חודשים.

אברהם מיכאלי: לאחר מכן חוקקה הכנסת את החוק שהאריך את תוקפן של התקנות, ומאז הן במעמד של חוק זמני שבכל פעם תוקפו מוארך בכמה שנים.

אברהם מיכאלי: התוספת לחוק היא מה שהיו תקנות לשעת-חירום, והמעמד שלהן הוא של חקיקה ראשית ולא של תקנות שעת-חירום.

אברהם מיכאלי: אעיר, אדוני היושב-ראש, כי הצעת החוק הוארכה מפעם לפעם על-ידי ממשלות ישראל, מאחר שבאמצעותה ישראל יכולה לפעול בתחומים מסוימים ביהודה ושומרון על בסיס החוק והמשפט הישראלי.

אברהם מיכאלי: כיוון שכך, ומאחר שתוקפן של התקנות יפוג ב-30 ביוני, בעוד כמה ימים, היום הוועדה אישרה את החוק, ואנחנו מבקשים לאשר את הצעת החוק עד לאותו מועד, שזה היום, בעצם, כדי שלא ייווצר חלל משפטי אפילו של יום אחד.

אברהם מיכאלי: להצעת החוק אין הסתייגויות.

אברהם מיכאלי: אני קורא לחברי חברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח אשר אישרה הוועדה.

אברהם מיכאלי: אם אדוני ירשה לי, במקום לעלות פעמיים, אני אודה לצוות הוועדה.

גאלב מג'אדלה: לא, נרשמו לזכות דיבור.

אברהם מיכאלי: אז אחר כך אפשר.

דוד רותם: מרצ נרשמו אבל הם לא נמצאים.

גאלב מג'אדלה: אתה מנהל את הישיבה עכשיו?

דוד רותם: לא.

גאלב מג'אדלה: אז תתאפק ותראה שיש אנשים שנרשמו ונמצאים כאן.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת מיכאלי, שהבאת דברו של יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט.

גאלב מג'אדלה: אין הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: נרשמו לזכות דיבור – חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אתה רואה שיש?

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני קורא לכנסת להתנגד להצעה להאריך את תוקפם של אותם הסדרים שנקראים תחת השם המוזר "עזרה משפטית", אבל אין בהם שום עזרה ואין בהם גם שום משפט.

דב חנין: המערכת המשפטית הזאת שהוחלה על השטחים הכבושים היא אחד האבסורדים המשפטיים המוזרים, הבעייתיים והבלתי-צודקים שאפשר להעלות על הדעת.

דב חנין: אנחנו, עמיתי חברי הכנסת, יצרנו משטר משפטי משונה, שבו יש שני סוגים שונים של חוקים, שחלים על הישראלים בשטחים שהם בדרך כלל כמובן המתנחלים ועל התושבים הפלסטינים של השטחים האלה.

דב חנין: משטר שבו לאנשים שנמצאים במקום אחד באותו אזור יש שתי מערכות שונות של חוקים הוא משטר של הפליה והפרדה על רקע לאומי וגזעי, וזה דבר פסול, זה דבר לא מוסרי, וזה, עמיתי חברי הכנסת, גם דבר לא משפטי.

דוד רותם: – – – לא לשלם מס הכנסה.

דוד רותם: אני אשמח.

דב חנין: אני מאוד מודאג, חבר הכנסת רותם, באמת עכשיו אתה שכנעת אותי שאולי יש לך גם אינטרס.

דב חנין: אז תצביע אתי.

דב חנין: אני אשמח.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לתת דוגמה אחת של אותו משטר משפטי מאוד מוזר, מאוד בעייתי, מאוד פוגעני, שנמצא בשטחים הכבושים דווקא בתחום אחר קצת, שהוא תחום התכנון והבנייה.

דב חנין: כולם מדברים, עמיתי חברי הכנסת, על גבעת-האולפנה, שם בנו מתנחלים בתים על קרקע פרטית של פלסטיני, ואחרי הליכים ארוכים ומסובכים בית-המשפט העליון אמר שאין מה לעשות – אין ברירה, את הבתים האלה צריך לפנות, הם נמצאים על קרקע פרטית של פלסטיני.

דב חנין: ואז, אחרי הרבה התפתלויות וניסיונות לדחייה ומהלכים שונים ומשונים, הממשלה הגיעה לתובנה שהפעם אין ברירה וצריך להעביר את הבתים האלה ממקומם.

דב חנין: אני אומר להעביר את הבתים האלה ממקומם, כי הרי מוציאים את המתנחלים מהבתים האלה באופן זמני, נותנים להם על כל בית שיפונה עשרה בתים אחרים, ואת הבתים המקוריים מנסרים ומדביקים בהליך ייחודי, חבר הכנסת טיבי, שאני חושב שאין לו הרבה תקדימים בעולם.

דב חנין: אולי חבר הכנסת זחאלקה ידע להסביר לי או – – –

ג'מאל זחאלקה: כיכר-סלאמה בירושלים.

דב חנין: מה?

ג'מאל זחאלקה: כיכר-סלאמה בירושלים.

דב חנין: אה, יפה.

דב חנין: יש באמת כנראה אתרים שבהם יש – אתה יודע, גם בשרונה בתל-אביב – כמה בתים עם ערך, אתה יודע, היסטורי – –

ג'מאל זחאלקה: – – – במצרים.

דב חנין: – – מיוחד ותרבותי מיוחד, שאי-אפשר להחמיץ אותו, ואז אתה אומר – חבל, אנחנו הרי צריכים לעשות שם כביש, אבל את הבית המיוחד הזה אנחנו נגזור ונדביק בהקפדה ותוך הוצאת כספים ציבוריים בהיקפים עצומים במקום אחר.

דב חנין: וזה מה שעושים בגבעת-האולפנה – גוזרים ומדביקים.

דב חנין: ואני בשבוע שעבר, יחד עם חברי לסיעת חד"ש, ביקרנו בכפר פלסטיני – סוסיא.

דב חנין: הכפר הזה, עמיתי חברי הכנסת, נמצא על קרקע פרטית פלסטינית; הוא לא נמצא על קרקע אחרת, הוא נמצא על קרקע פרטית פלסטינית.

דב חנין: אגב, במשטר המשפטי שאנחנו נמצאים בו זה נקרא שטחC , התושבים בכפר הזה רוצים מן הסתם להמשיך ולחיות ולגור בבתיהם – אגב, בתים מאוד דלים, אוהלים, מבנים, באמת לא כל כך מפוארים כמו גבעת-האולפנה, אני חייב לומר את זה מראש, והם פשוט רוצים להמשיך לחיות שם, בבתים שלהם, על קרקע פרטית שלהם.

דב חנין: אגב, הסיפור הזה של סוסיא, יש לו גם ממד סביבתי, כי אתם יודעים, כיוון שהם בשטח C ופלסטינים, אף אחד לא דואג להם אפילו לחיבורי חשמל, אז הם יצרו לעצמם פתרונות של אנרגיה סולרית, אנרגיית שמש, אגב בעזרת מימון גרמני.

דוד רותם: זה הכול – – –

דב חנין: לגמרי חוקי.

דב חנין: ורוצים להרוס גם את הבתים – –

דוד רותם: יש להם את – – –

דב חנין: – – וגם את המתקנים של האנרגיה הסולרית שהוקמו במימון גרמני.

דב חנין: ככה זה נראה, רבותי חברי הכנסת, המשטר המשפטי המוזר שנמצא בשטחים.

דב חנין: למתנחלים שבונים על קרקע פרטית פלסטינית גוזרים ומדביקים במקום אחר.

דב חנין: אצל פלסטינים שבונים על הקרקע הפרטית של עצמם שולחים פשוט בולדוזר והוא הורס.

דב חנין: שם לא צריך לגזור ולהדביק.

דב חנין: שם העלויות הן מאוד נמוכות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הדבר הזה הוא חמור, הדבר הזה הוא מסוכן, הדבר הזה הוא עוול, הדבר הזה הוא פגיעה – כן, הוא פגיעה בפלסטינים, אבל, עמיתי חברי הכנסת, הוא פגיעה בסופו של דבר בעתיד של שני העמים בארץ הזאת.

דב חנין: כי כשמתנהגים בצורה כזאת, כשגורמים עוול על עוול, כשמתנהלים בשרירות וברשעות כמו שמתנהלים עם תושבי סוסיא, זורעים רק שנאה ומדון.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

דב חנין: ולכן, אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מציע להתנגד למשטר המשפטי המוזר הזה והבעייתי הזה ולהצביע נגד ההצעה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: חמש דקות לרשותך.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, צריך לקרוא לכלב בשמו, צריך לקרוא לשרץ המשפטי שאנחנו עומדים להצביע נגדו היום, אני מקווה, בשמו.

ג'מאל זחאלקה: יש לזה שם בשפה מוזרה, שזה השפה האפריקנית, שזה השיבוש האפריקני לשפה ההולנדית.

ג'מאל זחאלקה: זה נקרא אפרטהייד.

עינת וילף: אז איך אתה – – –

ג'מאל זחאלקה: אפרטהייד הוא משטר שבו יש הבדל משפטי ביחס לאנשים שגרים באותה טריטוריה.

ג'מאל זחאלקה: לאנשים מסוימים יש יחס א', לאחרים יש יחס ב', ככה זה אפרטהייד, על-פי הגדרתו.

ג'מאל זחאלקה: את המלה "אפרטהייד" בקשר למה שקורה בגדה המערבית, בשטחים הכבושים בכלל, אמרו עשרות משפטנים בין-לאומיים, שלוש ועדות של האו"ם, נשיא לשעבר של ארצות-הברית, ולא רק ג'מאל זחאלקה בכנסת.

דוד רותם: – – –

ג'מאל זחאלקה: יש היום ספרות ענפה, למי שמתעניין.

ג'מאל זחאלקה: מי שיעשה גוגל "אפרטהייד ומשטר הכיבוש הישראלי" ימצא מאות אלפי התייחסויות להשוואה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: ההשוואה מתבקשת.

עוזי לנדאו: גלוחי ראש – – – מגרמניה – – –

ג'מאל זחאלקה: לא שמעתי את כבוד השר, מה אמר.

עוזי לנדאו: אמרתי שהם גלוחי ראש – – – מגרמניה – – –

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שכבודו אוהב את האפרטהייד, מאוהב באפרטהייד, חושב שיש לפלסטינים מעמד נחות, צריך להיות להם מעמד נחות משפטית – –

דוד רותם: לא, אין להם – – –

ג'מאל זחאלקה: – – כי אתה חושב שיש גזע שהוא שווה יותר מגזע אחר – –

עינת וילף: – – –

ג'מאל זחאלקה: – – לזה קוראים גזענות.

ג'מאל זחאלקה: גם עינת וילף חושבת אותו דבר וגם היא מצטרפת וחושבת שיש גזע ויש גזע אחר – –

עינת וילף: אני לא חושבת – – –

ג'מאל זחאלקה: – – יש כאלה שמגיע להם ויש כאלה שלא מגיע להם.

עינת וילף: הוא הזכיר אותי, אמר עלי – – –

ג'מאל זחאלקה: העיקרון הוא שוויון בין בני-אדם – –

עינת וילף: – – –

ג'מאל זחאלקה: – – העיקרון הוא השוויון.

ג'מאל זחאלקה: מי שסוטה מהשוויון, יש לו שם בלועזית – racist.

ג'מאל זחאלקה: זה העיקרון.

ג'מאל זחאלקה: המשטר הזה מאפשר הפרה המונית.

ג'מאל זחאלקה: "עזרה משפטית" – עזרה משפטית לכובש, זה בא לעזור לכובש כדי לממש את כיבושו, כדי להפר בצורה המונית את זכויות האדם, להפקיע קרקע, להתנחל, לנשל, להפר בצורה המונית – בצורה סיטונאית, סליחה – את החוק הבין-לאומי.

ג'מאל זחאלקה: זה בעצם העזרה המשפטית – איך להפר את החוק, לא איך לקיים חוק וצדק.

ג'מאל זחאלקה: אם יש שני קטבים בעולם הזה, זה הקוטב בין העזרה המשפטית שאנחנו דנים בה היום לבין הצדק הטבעי.

ג'מאל זחאלקה: אלה שני קטבים מנוגדים, ולכן כל מי שיצביע בעד החוק הזה מצהיר קבל עם ועולם: אני בעד אי-צדק, אני בעד הפרת זכויות אדם – זכויות אדם של פלסטינים, כמובן.

ג'מאל זחאלקה: בעזרת החוקים האלה נבנו התנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: בעזרת החוקים האלה נהרסו בתים.

ג'מאל זחאלקה: בעזרת החוקים האלה קיימו מערכת של אפרטהייד – –

דוד רותם: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

ג'מאל זחאלקה: – – של כבישים עוקפים – סליחה?

דוד רותם: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

ג'מאל זחאלקה: יש לי מושג על מה אני מדבר.

דוד רותם: אין אף התנחלות שנבנתה על סמך הדברים האלה.

דוד רותם: אתה פשוט לא יודע מה החוק – – –

ג'מאל זחאלקה: המערכת המשפטית הישראלית בגדה המערבית אפשרה הקמת התנחלויות.

דוד רותם: ברוך השם.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שקרה.

ג'מאל זחאלקה: אז אני יודע על מה אני מדבר.

ג'מאל זחאלקה: ואם אתה נגד התנחלויות, תבוא תגיד שאתה נגד.

דוד רותם: אני בעד.

ג'מאל זחאלקה: אז אתה בעד.

אחמד טיבי: אתה בעצמך מתנחל.

דוד רותם: אני מתנחל, גאה בזה.

דוד רותם: הבעיה היא שגם אתה מתנחל.

גאלב מג'אדלה: חברים, אתם מפריעים לחבר הכנסת זחאלקה לומר את דברו.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת זחאלקה, תפאדל.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, שנים רבות נאבקנו נגד כיבוש.

ג'מאל זחאלקה: היום צריך לשנות את הססמה ולהגיד: אנחנו נגד כיבוש ואפרטהייד.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: מצביעים, בבקשה.

עינת וילף: – – –

גאלב מג'אדלה: אחרי ההצבעה, גברתי.

גאלב מג'אדלה: גברתי יושבת-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט – – –

עינת וילף: – – –

גאלב מג'אדלה: אחרי ההצבעה תואילי בטובך לעלות לדוכן, כי הזכירו את שמך.

ג'מאל זחאלקה: לא אמרתי שום דבר רע עליה.

עינת וילף: אתה אמרת את שמי.

גאלב מג'אדלה: הזכרת את השם שלה.

ג'מאל זחאלקה: אז כל פעם אני אעשה אותו הדבר.

ג'מאל זחאלקה: היא הגישה בכלל בכתב?

ג'מאל זחאלקה: צריך להגיש בכתב, יש נוהל.

ג'מאל זחאלקה: כן, יש נוהל.

דוד רותם: תגיד להם שלא ילמדו אותך את העבודה.

גאלב מג'אדלה: אתה מוכן לא לעזור לי?

דוד רותם: אל תלמדו אותו – – – הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1 – 15 נגד – 3 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 15, נגד – 3, אין נמנעים – – –

ג'מאל זחאלקה: הצבעתי בעד בטעות.

ג'מאל זחאלקה: מרוב בלבול.

גאלב מג'אדלה: אז הצבעת בעד במקום נגד?

ג'מאל זחאלקה: במקום נגד.

גאלב מג'אדלה: טוב.

גאלב מג'אדלה: בעד – 15, נגד – 3.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מוסיפים את חבר הכנסת זחאלקה, שהצביע נגד.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת עינת וילף, בבקשה.

דוד רותם: תן לנו קריאה שלישית – – –

אחמד טיבי: – – – שלישית.

גאלב מג'אדלה: סליחה.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד לא להצביע על שלישית.

גאלב מג'אדלה: התקבלה בקריאה שנייה, ועכשיו מצביעים קריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 12 נגד – 5 נמנעים – אין חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשע"ב–2012, נתקבל.

ג'מאל זחאלקה: תאר לעצמך שלא היינו מעירים את זה, מה היה קורה?

דוד רותם: לא הייתם מעירים מה?

ג'מאל זחאלקה: שהוא לא הצביע על שלישית.

דוד רותם: אל תדאג, זה רק יכול להיות אצל מבולבלים.

דוד רותם: אנשים רציניים זה לא יקרה להם.

גאלב מג'אדלה: בעד – 12, נגד – 5, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית – הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשע"ב–2012.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מיכאלי, ואחריו – חברת הכנסת וילף.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: אני רוצה להודות לצוות הוועדה – למנהלת הוועדה דורית ואג והיועצת המשפטית אפרת חקאק, שישבו אתנו היום על החוק הזה.

אברהם מיכאלי: אני מודה לכל חברי הכנסת שהצביעו בעד החוק.

אברהם מיכאלי: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת עינת וילף, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: לא יותר מחמש דקות.

גאלב מג'אדלה: כמו שאני מכיר אותך, את תעשי את זה בדקה.

עינת וילף: כשנותנים לי את הזמן אני לוקחת אותו, אבל אני לא עוברת אותו.

גאלב מג'אדלה: אבל להבא, גברתי, הנוהל הוא שאת צריכה להגיש בכתב.

גאלב מג'אדלה: הפעם נתנו לך פטור מחובת הנחה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

עינת וילף: זה יידון בוועדת הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: מעולם לא קרה בכנסת שנתנו בלי שהגישו בקשה בכתב.

עינת וילף: תודה רבה לך, היושב-ראש – – –

דוד רותם: מעולם לא קרה שבלבלו את המוח – – – נודניק.

גאלב מג'אדלה: תראה, יש יושב-ראש – – –

ג'מאל זחאלקה: תסתום את הפה.

עפו אגבאריה: תפסיק להתחצף.

עפו אגבאריה: כל פעם אתה חייב – – –

ג'מאל זחאלקה: תצא החוצה – – –

עפו אגבאריה: זה פשוט חוצפה.

דוד רותם: יכול להיות – – –

עפו אגבאריה: זה לא רק – – – של פאשיסטים.

עפו אגבאריה: זו חוצפה.

גאלב מג'אדלה: אתה מוכן להירגע, חבר הכנסת רותם?

עפו אגבאריה: איזה מין דבר, באמת.

עפו אגבאריה: זה עלוב.

יואל חסון: מה קרה, חבר הכנסת – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חברת הכנסת וילף.

עפו אגבאריה: אתה אל תסנגר עליו, אתה עדיין בחזקת אורח שם.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אגבאריה – – –

יואל חסון: אני לא סנגרתי על אף אחד.

עפו אגבאריה: אז אל תסנגר עליו, יש לו מספיק פה גדול.

יואל חסון: ניסיתי להבין מה קרה, זה הכול.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת, אין פה מספר כזה גדול, מעורר כבוד.

גאלב מג'אדלה: אז בואו נשאיר את האווירה האינטימית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: כבוד היושב-ראש, השרים וחברי חברי הכנסת, מאחר שהואשמתי כאן בעמדות גזעניות וכמי שתומכת בתפיסת עולם גזענית, ראיתי לנכון להשיב על כך.

עינת וילף: אז צריך להפסיק עם אוסף השקרים שנאמרים כאן מעל בימת הכנסת.

עינת וילף: משטר האפרטהייד, שהיה משטר אפל, היה משטר של הפרדה גזעית בתוך מדינה – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חסון.

גאלב מג'אדלה: סליחה, סליחה.

גאלב מג'אדלה: אתם הולכים להסדיר – – – אתם מפריעים.

עינת וילף: – – שבו נלקחו זכויותיהם של השחורים בדרום-אפריקה.

גאלב מג'אדלה: לא, אתם מפריעים, סליחה.

יואל חסון: אל תנסה לשבש את עבודת הקואליציה.

גאלב מג'אדלה: אז תצאו החוצה ותעשו עבודת קואליציה נכונה, כדי שלא תשתבש.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

עינת וילף: משטר שהפריד והפלה על כל צעד ושעל, מסיבות של הפרדה גזעית.

עינת וילף: – – –

ג'מאל זחאלקה: מה קורה בשטחים הכבושים?

ג'מאל זחאלקה: מה קורה בשטחים הכבושים?

עינת וילף: אני תיכף אתייחס.

ג'מאל זחאלקה: אין הפרדה בין פלסטינים למתנחלים?

עינת וילף: כל ניסיון להשוות בין – –

ג'מאל זחאלקה: את לא תומכת בהפרדה הזאת?

ג'מאל זחאלקה: את לא תומכת בכיבוש?

עינת וילף: – – ישראל לבין המצב בגדה המערבית לבין אפרטהייד הוא שקר, כחלק מסדרה ארוכה של שקרים – –

ג'מאל זחאלקה: נכון, הפרדה יותר גרועה.

עינת וילף: – – שמטרתם למצב את ישראל ככל דבר – – –

ג'מאל זחאלקה: יותר גרועים מאפרטהייד.

עינת וילף: ממש לא.

עינת וילף: מי שאומר את זה עושה עוול לתיאור משטר האפרטהייד כמשטר אפל.

עינת וילף: זה עוד ניסיון ציני להשתמש בשקרים כדי להתחמק מהאחריות של הערבים, הן בגדה במערבית והן בעזה, למצבם.

עינת וילף: אני רוצה להפנות את תשומת לב חברי הכנסת והציבור לספר שיצא לאחרונה, שנקרא – –

ג'מאל זחאלקה: בנוסף לכול את צבועה.

ג'מאל זחאלקה: את מאשימה את הפלסטינים בכיבוש?

עינת וילף: – – "זכויותיה של ישראל כמדינת הלאום של העם – – –

ג'מאל זחאלקה: צאו משם.

ג'מאל זחאלקה: פושעים, גזלנים – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת זחאלקה, אני לא מתכוון – – –

ג'מאל זחאלקה: בנוסף לכל היא מאשימה את הפלסטינים בכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: יש גבול לצביעות.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת זחאלקה, אני לא מתכוון להוציא אותך.

ג'מאל זחאלקה: יש גבול לצביעות.

עינת וילף: אם יש כאן צביעות, היא שלך.

ג'מאל זחאלקה: יש גבול לצביעות.

עינת וילף: במשטר אפרטהייד אתה לא היית יכול להיבחר לחבר כנסת בכנסת ישראל.

עינת וילף: במדינת ישראל לכולם יש זכות בחירה, ואתה לא היית נבחר – – –

ג'מאל זחאלקה: את לא עושה לי טובה – – –

עינת וילף: אני לא אמרתי – – –

ג'מאל זחאלקה: אני לפנייך פה – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא לך קריאה ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: הרבה לפני שאבא שלך בא לכאן.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא לך פעם שנייה.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להוציא אותך.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

ג'מאל זחאלקה: יש גבול לצביעות, כמה אפשר לסבול.

גאלב מג'אדלה: יש פה יותר מדי צביעות, וכל הזמן מקשיבים לזה, מה לעשות?

גאלב מג'אדלה: התרגלנו לזה שנשמע דברים שיש בהם צביעות.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, גברתי.

עינת וילף: אני רוצה להפנות את תשומת לב חברי הכנסת והציבור לספר שיצא לאחרונה שנקרא "זכויותיה של ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי", ספר חשוב שעוסק בשאלת הזכויות.

עינת וילף: אנחנו כבר שכחנו לדון בשאלת הזכויות, אנחנו רק עוסקים בביטחון.

עינת וילף: דובר כאן על עורכי-דין בין-לאומיים ומודגש כאן על-ידי עורך-דין אלן בייקר כי "הסכם הביניים בין ישראל לבין הפלסטינים משנת 1995 שינה את מעמדם של השטחים ואת מעמדו של כל אחד מן הצדדים להסכם, ויצר מעמד מיוחד במינו שהתקבל על שני הצדדים ונתמך על-ידי האו"ם, ארצות-הברית, האיחוד האירופי, מצרים, ירדן, רוסיה ונורבגיה, שחתמו על ההסכם כעדים.

עינת וילף: על-פי מעמד זה, המשך נוכחותה של ישראל בגדה המערבית מכוח ההסכם נהנה מתמיכה רשמית של אש"ף.

עינת וילף: על כן אי-אפשר לטעון בצורה כלשהו של תמרון פוליטי או לוליינות חוקית – כי שטח זה הוא 'שטח כבוש'".

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: נא לסיים.

עינת וילף: ולכן, כל הסיפור והדיון באפרטהייד הוא שקר.

עינת וילף: אתה לא היית נבחר כחבר כנסת בכנסת שיש בה – – –

ג'מאל זחאלקה: אז תצאו משם.

ג'מאל זחאלקה: תצאו מהשטחים – – –

עינת וילף: אתם יכולים – – –

ג'מאל זחאלקה: תסתלקו מהשטחים, כובשים גזלנים – – –

עינת וילף: הערבים בגדה המערבית יכולים לקבל – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: – – –

ג'מאל זחאלקה: צאו משם ואז תגידי שאין אפרטהייד.

ג'מאל זחאלקה: תצאו משם, תסתלקו.

עינת וילף: זהו שטח במחלוקת.

עינת וילף: ביום שהערבים יגיעו להסכם עם מדינת ישראל ולמדינה, תהיה להם מדינה משלהם.

עינת וילף: ועד אז אנחנו שם מכוח הסכם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: ציון יום המים

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בהצעות לסדר-היום בנושא: ציון יום המים, מס' 7553, 8473, 8484, 8541 ו-8550.

גאלב מג'אדלה: ראשון המציעים, חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

אברהם מיכאלי: מה זה?

אברהם מיכאלי: זה דיון מחדש?

גאלב מג'אדלה: ציון יום המים.

אברהם מיכאלי: אה, סליחה, סליחה.

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בסדר-היום, חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: לא הבנתי, לא הבנתי.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, שר האנרגיה והמים, שרת החקלאות, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו מסיימים בדיון הזה במליאה את ציון יום המים הבין-לאומי בכנסת.

דב חנין: קיימנו היום דיונים בוועדות הכנסת, קיימנו דיון בכינוס מיוחד שעסק בשאלה של חסמים ביחס למימוש הזכות למים שיש לקבוצות של אזרחים במדינת ישראל, ואנחנו מסיימים את היום הזה בדיון במליאה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, משק המים בישראל נמצא במשך שנים במשבר, והמשבר הזה בהחלט מתחיל מתהליכים סביבתיים.

דב חנין: אנחנו מדברים על משבר האקלים.

דב חנין: משבר האקלים, אחד המופעים שלו הוא שינוי משמעותי בדפוס המשקעים אצלנו באזור מזרח הים התיכון, כאשר גם בשנים שבהן רמת המשקעים הכללית נותרת דומה לזו שהיתה בעבר, המתכונת, הפיזור של המשקעים משתנה, כאשר רוב הימים בחורף הישראלי החדש הם ימים קיציים מאוד והמשקעים מרוכזים במטחים של גשם שיורדים בצורה מרוכזת.

דב חנין: הדבר הזה, כמובן, בעייתי מבחינה סביבתית, מכיוון שיכולת הספיגה של הקרקע מצומצמת בהרבה, ולזה יש השלכות.

דב חנין: במקביל, כמובן, מתגבר השימוש שלנו במים, ועל כל אלה, צריך לומר, משק המים אצלנו מוזנח בצורה קשה.

דב חנין: אקוויפר החוף של מדינת ישראל נמצא בסכנת פסילה בגלל זיהומים במתכות כבדות, בחומרי המסה כימיים.

דב חנין: אנחנו מתנהלים לאורך שנים בצורה לא נכונה עם משק המים שלנו.

דב חנין: זה צד אחד של הבעיה, עמיתי חברי הכנסת.

דב חנין: הצד השני של הבעיה הוא הצד החברתי, ובצד החברתי הזה יש מרוויחים ויש נפגעים, ויש דמות חברתית למרוויחים, כמו דמות חברתית לנפגעים.

דב חנין: נתחיל בנפגעים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, בתקופה האחרונה, בשנתיים האחרונות, מחיר המים עלה בצורה מאוד ניכרת, ונפגעים מכך, קודם כול, אלה שלא מסוגלים לשלם את המחיר הזה.

דב חנין: ויש רבים כאלה.

דב חנין: אנחנו היום, בכינוס שהיה בכנסת, שמענו אנשים כאלה: נכים, קשישים, שצריכים מים ולא מסוגלים להשתמש במים במחירים הגבוהים שלהם.

דב חנין: אחת הסיבות לעלייה הגדולה הזו במחיר המים היא, כמובן, המהלך שהתבצע, של העברת הטיפול במים לתאגידים.

דב חנין: מעצם המעבר לתאגידים, הוסף המע"מ על המים – מה שאנחנו כצרכנים לא היינו צריכים לשלם בעבר.

דב חנין: המעבר לתאגידים גם יצר גופים שצריך לייצר להם מנגנונים והנהלות ודוברים ומערכות גבייה.

דב חנין: קודם, כל הדברים האלה טופלו על-ידי השלטון המקומי.

דב חנין: אנחנו מכירים את הטענה שמצדיקה את ההעברה לתאגידים בזה שצריך לייחד את כספי המים לתחום המים.

דב חנין: אבל את זה ניתן היה לעשות בהוראה מאוד ברורה של ייחוד תקציבים; הוראה ברורה ופשוטה, שהיתה יכולה להינתן גם לרשויות המקומיות.

דב חנין: זו היתה שגיאה גדולה, המהלך הזה של התאגידים, וזו היתה שגיאה שהמטרה שלה היתה לקדם אותנו לכיוון של הפרטת משק המים בישראל בכללותו.

דב חנין: אגב, אפרופו הפרטת משק המים, אדוני היושב-ראש, כבר היום מערכת ההתפלה, מערכות ההתפלה הגדולות במדינת ישראל נמצאות בידי תאגידים כלכליים.

דב חנין: הן לא מערכות ציבוריות.

דב חנין: אנחנו נמצאים במציאות מסוכנת שבה גורמים פרטיים, גורמים כלכליים פרטיים, בסופו של דבר, מהבחינה הכלכלית שולטים על מאגרי המים הפוטנציאליים של ישראל.

דב חנין: זה מצב בעייתי, זה מצב שצריך וראוי לתקן אותו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לקראת יום המים ניסינו לקדם שורה ארוכה של הצעות חוק כדי לקדם את הטיפול במשק המים בישראל, גם ברמה הסביבתית, גם ברמה החברתית.

דב חנין: בין היתר הצענו מנגנונים של הנחות לאוכלוסיות נזקקות, הצענו מנגנון שיאפשר לרשויות מקומיות שמעוניינות בכך להחזיר לידיהן את הטיפול במשק המים.

דב חנין: זה לא ביטול של כל התאגידים, אבל זה לפחות צעד שאומר שרשות מקומית שיכולה, מסוגלת ומעוניינת להחזיר לידיה את הטיפול במשק המים שלה, תוכל לעשות את זה.

דב חנין: זה אסור היום על-פי חוק.

דב חנין: הצענו גם הצעה כזו.

דב חנין: והצענו, אדוני היושב-ראש, גם הצעה שאוסרת ניתוקי מים קולקטיביים.

דב חנין: זו אחת הרעות החולות שנמצאות אצלנו, במיוחד ביישובים מוחלשים.

דב חנין: מצב שבו בגלל קשיים של הרשות המקומית – ואדוני יודע את זה היטב, כי חלק גדול מהיישובים האלה הם יישובים ערביים – בגלל קשיים של הרשות המקומית, חובות של הרשות המקומית, מערכת יחסים לא טובה בין הרשות המקומית לבין "מקורות", או מגוון של בעיות שונות ומשונות, מנתקים את המים ליישוב שלם.

דב חנין: זה מצב בלתי נסבל.

דב חנין: אגב, אנחנו מקבלים – גם אתה, אדוני היושב-ראש, בוודאי מקבל פניות כאלה – של אנשים שאומרים: מה רוצים ממני?

דב חנין: אני שילמתי את חשבון המים, למה אני אשם?

דב חנין: הניתוקים, ניתוקי המים הקולקטיביים, אדוני היושב-ראש, הם דבר שחייב להיפסק.

דב חנין: חייב להיפסק.

דב חנין: אנחנו הצענו מנגנונים אחרים, אני לא מציע לפטור אנשים מהחובה שלהם לשלם על מים – –

גאלב מג'אדלה: נא לסיים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

דב חנין: – – אבל יש, אדוני היושב-ראש, מגוון של דרכים אחרות שדרכן אפשר לגבות חובות.

דב חנין: אומרים: אנשים לא ישלמו על המים?

דב חנין: אפשר, יש מנגנוני גבייה, יש מרכז לגביית קנסות – בואו נפעיל את הסמכויות שלו.

דב חנין: ברור שהדרך הכי אפקטיבית היא לנתק מים – אני מסיים – אבל אי-אפשר לנתק אנשים ממים כמו שאי-אפשר לנתק אנשים מאוויר.

דב חנין: הרי אם מישהו חייב לי כסף, אז הכי פשוט – אני אנתק אותו מאוויר, ואז הוא ישלם מייד.

דב חנין: נכון, אדוני היושב-ראש?

דב חנין: לא מנתקים ממים בדיוק כמו שלא מנתקים מאוויר, כי גם מים וגם אוויר הם זכות אנושית בסיסית, הם זכות אנושית, זכות אדם, שאנחנו חייבים לתת אותה במדינה מתקדמת.

דב חנין: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו – אחרון המתדיינים, המציעים, חבר הכנסת שכיב שנאן.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, השר לתשתיות לאומיות, חברי חברי הכנסת – –

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

מגלי והבה: – – צריך בהחלט לברך על קיום הדיון הזה ועל היום, ציון יום המים בכנסת.

מגלי והבה: אני חושב שאין אדם או אזרח בישראל שלא מטרידה אותו סוגיית המים.

מגלי והבה: אנחנו בעצם מדינה מפותחת מאוד בטכנולוגיה ומדינה שהמציאה המון פטנטים כיצד לחסוך במים, כיצד לנצל את המים בצורה הטובה ביותר.

מגלי והבה: אנחנו רואים בזמן האחרון, נכון הוא שההתחממות בכלל בכדור-הארץ והחסך בגשם הביאו לנו לבעיות קשות לפעמים במים.

מגלי והבה: גם לזה מצאנו פתרון, בנושא או בסוגיות ההתפלה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, תתפלא שחלק מהמדינות, אפילו הסובבות אותנו, אלה שבקשרים אתנו ואלה שאין להן קשרים אתנו, משתמשות בפטנטים של התפלת – או בעצם התפלת מי ים והפיכתם למים שניתן בכלל להשתמש בהם, ואפילו יש להן עודפים.

מגלי והבה: לצערי הרב, בשנים האחרונות אנחנו סובלים, לא רק מזה שיש חסך בגשם, אנחנו, יש לנו המון טענות על רשות המים, על המדיניות בסוגיית המים.

מגלי והבה: כי הפכו את המים למוצר שהרבה אזרחים לא יכולים להשתמש בו, ואם משתמשים צריכים לשלם מחיר יקר, לפעמים יותר ממוצרים שלא באים מהטבע.

שכיב מוראד שנאן: אם אין לחם, תאכל ביסקוויטים.

מגלי והבה: ולצערי הרב, הדברים האלה, אנחנו רואים אותם.

מגלי והבה: ורואים את הטיפול בסוגיות האלה בצורה, הייתי אומר – לא רוצה להשתמש ב"כושלת", אבל לא בהצלחה מרובה.

מגלי והבה: כאשר, באמת אנחנו רואים שהיום – ואתה זוכר, אדוני היושב-ראש, כחבר ועדת הכספים, שבאו אלינו עם הצעות להעלות את מחירי המים למחירים שהם לא סבירים לאזרח הרגיל.

מגלי והבה: ולצערי, אדוני השר – אני שמח שאתה נמצא פה – אני יודע שלפעמים לא מספיק לדפוק על השולחן, צריך לבצע מדיניות שתשרת את האזרחים.

מגלי והבה: העלאות מחירי המים לאזרחים הפשוטים – בעצם הפכו את זה לשיטה לגביית מסים.

מגלי והבה: וכשבאו עם חוק הבצורת, שמנעו אותו, לא ידענו שבעצם זה מין תרגיל שהביא אותנו אחר כך להעלאות מחירים עד 40% ממחיר המים.

מגלי והבה: וכשאני היום רואה את הבעיות שהאזרחים סובלים מהן, שהיום משלמים על הקוב הראשון – אני לא מדבר, יש מקומות שכבר שייכים לתאגיד, שמעל ל-12 שקלים.

מגלי והבה: זו בעיה.

מגלי והבה: 12 שקלים למטר מעוקב.

מגלי והבה: זאת בעיה.

מגלי והבה: ואנשים – הדבר היותר חמור, אדוני השר, ואני מקווה שתהיה לנו תשובה כאן:

מגלי והבה: למה אנחנו צריכים לממן את מפעל התפלת המים?

מגלי והבה: למה האזרח – אני גם יודע מאצלנו, בעצם, מהתקציב, מוועדת הכספים – אין בעיה של כסף במדינת ישראל; יש בעיה של סדר עדיפויות נכון.

מגלי והבה: אבל מצאו אזרחים שבעצם, מצרכים שהם לא יכולים בלעדיהם, ושמו עליהם את כל המטלות.

מגלי והבה: אני יכול לדבר על זה הרבה זמן, אבל אני רוצה גם להתייחס לעוד סוגיה: לא מספיק שמחיר המים הוא יקר, מדוע, אדוני, גם כשר תשתיות לאומיות, עדיין מפלירים את המים בישראל?

מגלי והבה: אני הבאתי הצעת חוק פעמיים – זה שהפילו אותה, הממשלה, דרך אגב.

מגלי והבה: אולי אני אביא את זה עכשיו כשאני אהיה בקואליציה.

מגלי והבה: אולי זה יעזור לי.

מגלי והבה: אבל כשאנחנו שמים במים חומצת פלואוריד – כשברוב העולם הוציאו את זה כי יש לזה השלכות.

מגלי והבה: יש לזה מחלות, תופעות לוואי.

מגלי והבה: משרד הבריאות התבקש ב-2007 לעשות את המחקר ולסיים אותו.

מגלי והבה: נכון לרגע זה, עוד לא סיים.

מגלי והבה: והאזרחים עדיין שותים מים, ויש סכנה במים.

מגלי והבה: אז זאת להשלכות העתידיות.

מגלי והבה: אז אני גם מקווה שנושא ההפלרה, נצליח להוציא אותו.

מגלי והבה: אנחנו לא יותר חכמים מכל מדינות אירופה, ולא יותר חכמים מארצות-הברית ומקומות שהחליטו: אין הפלרת מים.

מגלי והבה: והבאתי את זה בהצעת חוק.

מגלי והבה: בגלל שהפקידות לא סיימה את המחקר, אז אנחנו נמשיך לסבול.

מגלי והבה: ויש מחקרים בין-לאומיים שאומרים: אסור להמשיך עם ההפלרה.

מגלי והבה: והבעיה הנוספת, אדוני היושב-ראש, והתייחס הדובר הקודם לפני, חבר הכנסת חנין, לגבי הנושא של תאגידי המים.

מגלי והבה: כשהאזרחים קיבלו את שירות המים, והתשלום עבור המים היה דרך הרשות המקומית – הדרך היתה יותר קצרה והדרך היתה יותר טובה.

מגלי והבה: היום תאגידי המים, אדוני, יש – כדאי שתבדקו; לא אתה, אבל הממונה על התאגידים במדינה – כמה המשכורות של אותם אנשים במחלקות הגבייה, מנהל התאגיד, וזה כספים שהולכים.

מגלי והבה: האזרח מממן אותם.

מגלי והבה: אני לא חושב שמנהל תאגיד צריך לקבל יותר מנבחר ציבור ויותר מראש רשות, ולזכות בתנאים שהם לפעמים, קשה לדמיין אותם – – –

גאלב מג'אדלה: נא לסיים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

מגלי והבה: בהחלט.

מגלי והבה: ואם אני מסכם את הדברים, אני חושב – אני מביע פה את עמדתם של רבים מאזרחי ישראל, שיש מחאה אמיתית, אדוני היושב-ראש, על מחירי המים מצד אחד ועל טיב המים מצד שני, ועל כך – חוסר המדיניות, שהיא צריכה להיות ברורה ונהירה.

מגלי והבה: אנחנו אור להרבה מדינות בחוץ-לארץ, אבל אנחנו כאן במחשכים בנושא הטיפול בסוגיית המים.

מגלי והבה: תודה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת שכיב שנאן, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מגלי והבה, עכשיו אתה משלם מחיר הימצאותך בקואליציה, על כורחך.

גאלב מג'אדלה: אז תנצל את האונס הזה – –

קריאה: – – –

גאלב מג'אדלה: – – ותביא הצעת חוק מתחת ידיך, טובה.

מגלי והבה: נכון – – –

שכיב מוראד שנאן: למה אתה בטוח – – –

קריאה: אני – – –

גאלב מג'אדלה: אני יודע מה שהוא אמר לי.

גאלב מג'אדלה: אני לא ממציא שום דבר.

גאלב מג'אדלה: הנה, תשאל אותו בשידור חי.

קריאה: – – –

גאלב מג'אדלה: הוא בקואליציה מאונס.

גאלב מג'אדלה: מה לעשות?

גאלב מג'אדלה: לא כולם שמחים שהם בקואליציה כמוך.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת שכיב שנאן.

גאלב מג'אדלה: אני מברך אותך על בחירתך לראשות הסיעה.

שכיב מוראד שנאן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: לדעתי, הוא צריך לעשות איזו סעודה, לא ככה.

גאלב מג'אדלה: אתה צודק.

שכיב מוראד שנאן: בתנאי שאתה מתחייב לאכול לא כשר.

גאלב מג'אדלה: אין דבר כזה.

גאלב מג'אדלה: לא, לא, לא, לא.

אברהם מיכאלי: זה, אפילו היושב-ראש לא יאשר לך.

גאלב מג'אדלה: לא, אני לא אסכים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נסכים שתעשה דבר – –

שכיב מוראד שנאן: אני אפילו לא – – –

גאלב מג'אדלה: – – בניגוד לאמונה שלך.

גאלב מג'אדלה: כל אחד, על אמונתו יחיה.

אברהם מיכאלי: ודאי.

אברהם מיכאלי: כשאנחנו הולכים אצל הדרוזים, מביאים לנו – – –

גאלב מג'אדלה: אנחנו מקבלים אותך כמות שהוא.

אברהם מיכאלי: אוכל מהדרין, מביאים – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

שכיב מוראד שנאן: נכון.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת שנאן.

גאלב מג'אדלה: עכשיו נתחיל לספור לך את הזמן.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, מכובדי כבוד השר לנדאו, חברי חברי הכנסת, הנושא של המים – ואני כנראה אחזור על חלק מדבריהם של קודמי – הוא אחד הנושאים שהם מאוד קיומיים.

שכיב מוראד שנאן: אפשר לחיות בלי יד, אפשר לחיות בלי רגל, אפשר לחיות בלי הרבה דברים נוספים.

שכיב מוראד שנאן: בלי – כפי שאמר חבר הכנסת דב חנין – בלי אוויר ומים, אי-אפשר לחיות.

שכיב מוראד שנאן: ובן-אדם, הממוצע של לחיות בלי מים זה כנראה 24 שעות, למרות שבאסונות שהיו בעולם הוכיחו אנשים ששרדו בלי מים כמה ימים.

שכיב מוראד שנאן: אבל יש הרבה כאלה שכתוצאה מהיעדר מים לא שרדו.

שכיב מוראד שנאן: אבל זה לא הנושא.

שכיב מוראד שנאן: העיקר, אדוני השר: יש תסיסה ציבורית רחבה מאוד, שאני אישית שמעתי אותה בהרבה מאוד מקומות, כנגד העברת השליטה במשק המים מידי הרשויות המקומיות לידי התאגידים שהוקמו.

שכיב מוראד שנאן: בהתחלה, כולם רצו.

שכיב מוראד שנאן: ראשי הרשויות שהרוויחו, הרשויות המקומיות שהרוויחו ממכירת המים – קיבלו מ"מקורות" את המים במחיר מסוים, מכרו אותו במחיר אחר, יותר גבוה, והיה להן רווח ממכירת המים.

שכיב מוראד שנאן: אבל כנראה כתוצאה מהיעדר גבייה, או אחוז גבייה נמוך, או מוסר תשלום נמוך מאוד – אני מדבר לפחות במקומות שאני מכיר.

שכיב מוראד שנאן: אני, כל פעם כשהיינו במשרד הפנים, היינו שואלים: כמה ארנונה אתה גובה?

שכיב מוראד שנאן: אז היו אומרים: 17%.

שכיב מוראד שנאן: וכמה מים?

שכיב מוראד שנאן: זה כמעט אותו דבר.

שכיב מוראד שנאן: אז אנשים הסכימו לשתות מים ולא לשלם, וזה לא בסדר.

שכיב מוראד שנאן: והיום, עם התאגידים, נוצר מצב שהאזרח מרגיש את ההבדל של עליית המחירים הגדולה מאוד כתוצאה מהמעבר לתאגידים, ומימון משרדים, ורכבים, ועובדים, וכל מה שיש מסביב לזה.

שכיב מוראד שנאן: כאשר אני מתפלא ושואל את עצמי, ושואל גם אותך, ושווה לחשוב: קודם היתה מערכת לגביית המים וגביית הארנונה בתוך הרשות.

שכיב מוראד שנאן: וכשהעבירו את זה לתאגידים – בכל זאת, יש עלייה דרסטית.

שכיב מוראד שנאן: וגם הנושא של המכסות של מספר נפשות, וכמה כל נפש מקבלת, וכל הדברים האלה.

שכיב מוראד שנאן: אלה דברים שלדעתי – יש רשויות שעד היום לא מחוברות, ואני אביא לך דוגמה: דאליה ועוספיא, שני יישובים שעדיין לא מחוברים סופית לתאגיד, כי יש תאגידים שמפחדים לקחת אותם.

שכיב מוראד שנאן: הם אומרים: אם אין שם מוסר תשלום גבוה.

שכיב מוראד שנאן: סתם דוגמה.

שכיב מוראד שנאן: אבל גם מקומות אחרים שכבר מחוברים ומסונפים לתאגידים – גם שם יש התנגדות מסיבית, רחבה מאוד, בקרב הציבור, למחיר המים שעלה.

שכיב מוראד שנאן: נכון שבשנה האחרונה התברכנו – אחרי שבע שנות בצורת ארוכות – התברכנו בכמות גשם טובה, שנקווה שתחזור על עצמה בשנים הבאות, ואז יהיה מספיק מים ונוכל לחשוב על הורדת מחירי המים.

שכיב מוראד שנאן: אבל בכל מקרה, שווה לחשוב לא לחייב את הרשות – וזו הצעה שאני מציע לצורך העניין – לא לחייב את הרשויות להצטרף, למרות שיש חוק שמחייב זאת.

שכיב מוראד שנאן: לא לחייב את הרשויות להצטרף לתאגידים.

שכיב מוראד שנאן: ואם יש רשות שבכל זאת רוצה לקחת, להמשיך את התהליך של גביית המים בעצמה, לקנות את המים מ"מקורות" ולמכור אותם – יש מקומות שיש בכלל עמותות שעושות את זה.

שכיב מוראד שנאן: למשל יישוב כמו כפר-סמיע בגליל, יש שם עמותה שהוקמה בשנות ה-50, והיא חיברה את כל היישוב למים.

שכיב מוראד שנאן: והעמותה הזאת ממשיכה למכור את המים, והיא מניבה רווחים.

שכיב מוראד שנאן: ותאמין לי, אני יודע ממקור ראשון, מאדם שאחראי על הגבייה באותה עמותה, שהם מצליחים לגבות מעל 95% ממחיר המים.

שכיב מוראד שנאן: והם עומדים בתשלומים בצורה מכובדת.

שכיב מוראד שנאן: הם מחליפים צנרת, עושים את כל הדברים.

שכיב מוראד שנאן: לא צריך שאותו תאגיד ייקח מראש את עלות החלפת הצנרת, ולבוא להטיל את זה על האזרח.

שכיב מוראד שנאן: כפי שאמר חבר הכנסת מגלי והבה, לא צריך לשלם עבור התפלת המים וכל הדברים האלה.

שכיב מוראד שנאן: אני יודע ששוק המים נמצא בידיים נאמנות.

שכיב מוראד שנאן: ואתה אדם שלפחות חש את כאב הציבור ופועל אתו.

שכיב מוראד שנאן: ועשית את זה בכל מה שקשור לחיסכון בחשמל, והרבה מאוד אנשים ממשפחות מצוקה – בערבית אומרים "בּידעוא לכּ", יעני, מאחלים לך אריכות ימים כתוצאה מזה שנתת להם את היכולת להחליף את המקרר ואת מכונת הכביסה.

שכיב מוראד שנאן: הובלת בזה מהלך מאוד יפה.

שכיב מוראד שנאן: אני סומך עליך ומאמין שהשתכנעת לפחות מדברי ודברי החברים שדיברו לפני, ותמצא את הדרך לעשות הקלה מסוימת, או בקרה מסוימת, שתביא, כתוצאה ממנה, להורדת מחירי המים.

שכיב מוראד שנאן: אני מאמין שאתה יכול לעשות את זה.

שכיב מוראד שנאן: העסק נמצא בידיים טובות.

שכיב מוראד שנאן: ואנחנו בוועדת הכספים, ופה בכנסת ובכל מקום, לרשותך.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת שכיב שנאן.

גאלב מג'אדלה: כבוד שר האנרגיה והמים ישיב להצעות לסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני האזנתי לדברים שנאמרו על-ידי חברי הכנסת.

עוזי לנדאו: עם חלקם אני מסכים, עם חלק אינני מסכים, באופן טבעי.

גאלב מג'אדלה: טבעי ולגיטימי.

עוזי לנדאו: בבקשה?

גאלב מג'אדלה: באופן טבעי ולגיטימי.

עוזי לנדאו: אני למשל מסכים עם הביקורות שנמתחו על הקמת התאגידים.

עוזי לנדאו: הקמת התאגידים היא חלק מהדוקטרינות שמאפיינות מדי פעם את אנשי אגף התקציבים – מה צריכה להיות הקונספציה, איך להפעיל מדינה.

עוזי לנדאו: בתחומים שונים, להפריט הכול, להפריט הכול.

עוזי לנדאו: כנראה, לעתים, בלי שיקול דעת עד הסוף.

עוזי לנדאו: חלק – – –

גאלב מג'אדלה: אתה יודע, אדוני השר, אני הייתי בתהליך הזה.

גאלב מג'אדלה: האוצר, כדי לפתות אותנו, אתה יודע כמה הם הקציבו למפעל הזה?

עוזי לנדאו: הקציבו יותר ממיליארד שקל.

עוזי לנדאו: כמה בדיוק – אינני יודע.

גאלב מג'אדלה: מיליארד ו-70 מיליון שקל.

גאלב מג'אדלה: כדי לפתות את הכנסת ללכת לחקיקה הזאת.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר, אי-אפשר להאשים אותם יותר מדי.

עוזי לנדאו: צריך למתוח ביקורת על הכנסת שאישרה את זה.

עוזי לנדאו: עכשיו, חבר הכנסת חנין, עבר חוק של הכנסת.

עוזי לנדאו: אין כרגע מה לעשות אלא לבצע את החוק הזה.

עוזי לנדאו: זאת מדינת חוק שצריכה להיות מסודרת.

עוזי לנדאו: אני מוכרח לומר, אני לא הייתי בכנסת שאישרה את זה, למיטב זיכרוני.

עוזי לנדאו: אבל אני חייב לבצע את זה, כאשר התיקון הפשוט ביותר הוא תיקון שהציעו כאן כל חברי הכנסת – במקום להוציא את זה מן העירייה ולהקים תאגידים אחרים עצמאיים, אתה צריך פשוט להכניס תקנה שאומרת שהמשק חייב להיות משק סגור.

עוזי לנדאו: מה יותר פשוט מזה?

עוזי לנדאו: ועכשיו יש ערים לא מעטות שניהלו את המערכת באופן סביר.

עוזי לנדאו: למה להתערב בדבר שעובד?

עוזי לנדאו: למה לתקן אותו?

עוזי לנדאו: את הטעות עשינו.

עוזי לנדאו: אני חייב לומר שאם כרגע ננסה להחזיר את המצב לקדמותו, אנחנו עלולים לשלם מחיר עוד יותר כבד.

עוזי לנדאו: בכל מקרה, בנושא הזה צריך לטפל.

עוזי לנדאו: צריך לטפל בו על-פי החוק.

עוזי לנדאו: הנושא של מערכת מים, ומים כמוצר – שהוא מוצר בסיסי, כל הציבור צריך לקבל אותו, אין בכלל ספק בזה.

עוזי לנדאו: אז מדוע מחיר המים עולה?

עוזי לנדאו: מחיר המים עולה כי עולה לייצר מים.

עוזי לנדאו: אני חושב שצריך לשנות את דרך הטלת המחיר כך שהמחיר יהיה דיפרנציאלי יותר משהוא עכשיו.

עוזי לנדאו: היום יש בו שתי מדרגות.

עוזי לנדאו: לטעמי, צריך שיהיו בתעריף הזה לפחות שלוש מדרגות.

עוזי לנדאו: המדרגה הראשונה צריכה להיות מסובסדת באורח נמרץ.

עוזי לנדאו: והיא צריכה לספק את כמות המים ממש המינימלית שיכולה לספק, שהיא חיונית למשפחה דלת אמצעים ביותר.

עוזי לנדאו: אותה צריך הציבור לסבסד.

עוזי לנדאו: אבל ממש מעבר לזה, אי-אפשר לדרוש מהציבור לסבסד משהו שהוא מעבר לדבר המינימלי.

עוזי לנדאו: רוב הציבור צריך לשלם את המחיר הרגיל, מחיר "עמך", מה שצריך לשלם עבור מחיר המים.

עוזי לנדאו: אבל מי שמשתמשים במים באורח נדיב יותר, צריכים לשלם מחיר כבד יותר.

עוזי לנדאו: למי שיש גינה ואת הדשא הוא משקה בכמויות נרחבות, בכמויות נדיבות ביותר, ישלם.

עוזי לנדאו: ובמחיר הנוסף שהוא משלם אפשר יהיה לכסות, בין השאר, את המחיר הזול שאנחנו מבקשים אותו לתת לאוכלוסיות הנצרכות ממש.

עוזי לנדאו: אבל איזשהו מחיר צריך להיות על מים.

עוזי לנדאו: אם מוצר אין בו שום מחיר, נוקטים בו קלות דעת וגסות לב ומבזבזים מצרך שהוא יקר.

עוזי לנדאו: ועל כן מחיר צריך להיות.

עוזי לנדאו: השאלה כאן למה מחיר המים עלה.

עוזי לנדאו: אז מי שתולים את זה בתאגידים – אולי, בחלקו.

עוזי לנדאו: אני אינני בטוח.

גאלב מג'אדלה: זאת אומרת, אתה בעד מחיר מדורג.

עוזי לנדאו: אני בעד מחיר מדורג עם שלוש דרגות לפחות.

עוזי לנדאו: דרגה אחת חברתית, סוציאלית.

עוזי לנדאו: ממש מחיר מינימלי, למי שממש דלים ואין ידם משגת.

עוזי לנדאו: יש המחיר הרגיל למרבית הציבור.

עוזי לנדאו: והמחיר הגבוה ממש, למי שידם משגת ורצונם להשתמש במים מאפשר זאת.

עוזי לנדאו: עכשיו, אני רוצה להדגיש, אני אינני חושב שמדינת ישראל יכולה לשים מחסומים על שימוש במים.

עוזי לנדאו: אנחנו לא מייצרים דלק, ואנשים יכולים לקחת ג'יפ 4X4 ולנסוע באמצע המדבר, ולצרוך דלק בלי חשבון.

עוזי לנדאו: שישלמו.

עוזי לנדאו: אינני חושב שצריך לשים מחסומים על צריכת דלק.

עוזי לנדאו: אנשים צריכים להרגיש שהם חיים בארץ חופשייה.

עוזי לנדאו: אבל כאשר מדובר במים, במצרך שצריך לנהוג בו חסכנות, מי שמנצל או משתמש במים האלה באופן מופרז, בבקשה, שישלם.

עוזי לנדאו: אני רוצה עוד כאן להדגיש שמחיר המים, בין השאר, נובע ממפעלי ההתפלה.

עוזי לנדאו: נובע ממפעלי ההתפלה.

עוזי לנדאו: גם.

עוזי לנדאו: אבל במזרח התיכון, שבו אנחנו נתקלים בתופעה של מדבור הולך וגדל, של התחממות כדור-הארץ, שמביאה לכך שב-50 השנים האחרונות, 60 השנים האחרונות, אנחנו מקבלים מן הטבע 15%–20% פחות מהמים שקיבלנו אז, צריך לראות איך אנחנו דואגים לעצמנו.

עוזי לנדאו: עכשיו, כשאתה מתפיל, אתה צריך לשלם יותר כסף, לא רק למפעלי ההתפלה עצמם, אלא על כל המערכת, על כל הצנרת שצריכה להוביל כמויות ענקיות של מים ממקום למקום.

עוזי לנדאו: זה עולה.

עוזי לנדאו: אני חושב שמדינת ישראל צריכה לחוש גאווה על כך שהיא מצליחה, במציאות קשה ביותר, שפה האוכלוסייה גדלה מקצת יותר מחצי מיליון נפש מייד לאחר מלחמת השחרור עד לקרוב ל-8 מיליון נפש – אנחנו משווקים מים.

עוזי לנדאו: משווקים מים.

עוזי לנדאו: השנה הזאת, כפי שאנשים ציינו, היתה שנה טובה.

עוזי לנדאו: שנה טובה זה אומר שקיבלנו בערך ב-5% יותר ממה שאנחנו מקבלים מן הטבע – – –

שכיב מוראד שנאן: שני שיכונים בסין.

עוזי לנדאו: בבקשה?

שכיב מוראד שנאן: אני אומר – זה שני שיכונים בסין.

גאלב מג'אדלה: – – –

שכיב מוראד שנאן: 8 מיליון זה שני שיכונים, שני מרכזי בתים.

עוזי לנדאו: בסדר.

עוזי לנדאו: וגם לסינים יש בעיות מים לא פשוטות.

עוזי לנדאו: אבל מה שאני מבקש להדגיש, שאנחנו התמודדנו באורח מרשים עם שבע שנות בצורת בזו אחר זו.

עוזי לנדאו: אחת יותר קשה, אחת פחות קשה.

עוזי לנדאו: במחיר דלדול האקוויפרים של המים.

עוזי לנדאו: עכשיו, עם מפעלי ההתפלה, כאשר כיום אנחנו מתפילים 300 מיליון מטר מעוקב מים בשנה, וב-2014 נתפיל כ-600 מיליון מטר מעוקב מים בשנה, כאשר מן הטבע אנחנו משתמשים בערך בכמות כפולה מזו, המשמעות היא שהחל מעוד שנתיים נתחיל להחזיר את החוב שלנו לטבע.

עוזי לנדאו: נהיה מסוגלים לעשות זאת אם לא יהיו שנות בצורת.

עוזי לנדאו: ונהיה מסוגלים להחזיר לטבע כ-150 מיליון מטר מעוקב מים בשנה.

עוזי לנדאו: הצלחנו גם להמשיך עם אספקת מים סבירה וגם להגיע למצב שבעוד כשנתיים נהיה מסוגלים לטפל במשברים, לכשיבואו, בדרך הרבה יותר מוצלחת.

עוזי לנדאו: אם מדינת ישראל לא היתה יכולה להתקיים כל השנים בלי מים ובלי חסדי שמים, החל מעוד שנתיים והלאה, אני חושב שכאשר מדובר במים, אנחנו נזדקק לפחות נסים, נוכל לטפל במשבר הזה ביתר יעילות.

עוזי לנדאו: היו כאן טענות נוספות.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת חנין, אתה מתחת ביקורת קשה על כך שההתפלה נמצאת כולה בידי גורמים פרטיים – איך קראת לזה?

עוזי לנדאו: – ששולטים על מאגר המים הפוטנציאלי.

עוזי לנדאו: אני רוצה להביא לידיעתך שלאחר מאמץ נמרץ של משרד האנרגיה והמים, אחד ממפעלי ההתפלה שיקומו באשדוד יוקם על-ידי "מקורות", חברה ממשלתית.

עוזי לנדאו: והסיבה היא בדיוק זו, שלא יהיה מצב שגורם פרטי פתאום, למשל, לדוגמה, יוכל לבוא ולומר בעוד כמה שנים: אומנם התחייבתי ליצור מים במחיר מסוים אבל אני לא מסוגל, בבקשה להעלות את המחיר.

עוזי לנדאו: במקרה כזה יש לנו גוף ממשלתי שיבוא ויאמר: אנחנו רואים שאינך מסוגל, אבל אנחנו נוכל לנהל את זה לא פחות טוב ממך, בבקשה תפנה את המקום.

עוזי לנדאו: אני מקווה שזה לא יקרה, אבל חיוני כאן העירוב הנכון של גורם ממשלתי וגורם פרטי.

עוזי לנדאו: התלוננת, כמו חברי הכנסת מגלי והבה וחבר הכנסת שנאן, על ניתוק מים, ניתוק אנשים ממים.

עוזי לנדאו: אני מסכים שמים הם מוצר בסיסי ומוצר חיוני לכל אחד, רק שכאשר מדובר על שיח זכויות יסוד לאזרחים, אי-אפשר לנתק אותו משיח של חובות יסוד של כל אחד ואחד מאתנו לקהילה, וחובה גם לשמור על המשאבים החיוניים ביותר לכולנו.

עוזי לנדאו: וחלק מן הדרכים לשמור זה, בין השאר, כדי לשים מחיר, אפילו קטן, על מים.

עוזי לנדאו: אני מבקש שנדע שגם כאשר מנתקים מים היום מיישוב או מאנשים, לא עושים את זה בכל שעות היממה, עושים את זה לשעות ספורות.

עוזי לנדאו: במלים אחרות, אנשים יכולים לאסוף מים ולהשתמש.

עוזי לנדאו: איש לא ייפגע מבחינת מי שתייה, מי הכנת אוכל.

עוזי לנדאו: זה לא נוח, זה לא נוח מאוד, אבל כדאי עוד לדעת, יש מדינות סביבנו, מדינות שכנות, אני לא אנקוב בשם, יש בירה ערבית לידנו ששם מחלקים במכלית מים לבתים ויש שעות שאין מים.

עוזי לנדאו: מחלקים מים בקיצוב.

עוזי לנדאו: אצלנו מי שישלם על מים, לא תהיה אתו בעיה.

עוזי לנדאו: שום בעיה לא תהיה.

עוזי לנדאו: וכאן, אחרי שאתה מנתק מים, פתאום הרשות מגיעה לסידור ומוצאים דרך לפרוס את התשלומים, ובסוף הדברים מסתדרים.

עוזי לנדאו: ולכן עם כל הצער בדבר, אין מזה מנוס.

עוזי לנדאו: אין מזה מנוס.

עוזי לנדאו: סוגיה של הנחות ניכרות לנכים, שהעלה חבר הכנסת מגלי והבה.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת מגלי והבה, בדרך שהצגת את נושא המחיר, אני רוצה לציין – ישנו כאן חבר הכנסת גפני – בוועדת הכספים של הכנסת נתקבלה החלטה – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת גפני, הד"ר עוזי לנדאו מדבר אליך.

עוזי לנדאו: – – ביוזמות של חברי כנסת לא מעטים ובהשתתפות משרדי ממשלה, להביא לכך שנכים יקבלו הנחות בנושא מים.

עוזי לנדאו: אי-אפשר לומר שהציבור איננו רגיש לכך.

עוזי לנדאו: וגם כאשר משלמים את מחיר המים, כפי שאנשים מציינים כאן, שעלה, מחיר המים הזה זול יותר, נמוך יותר, מאשר בחלק ממדינות אירופה הנאורות.

עוזי לנדאו: בשורה התחתונה, אני חושב שגם בתחום הזה, מי שרואה את ניהול משק המים יכול להתגאות.

עוזי לנדאו: עם כל הטענות, חבר הכנסת מגלי והבה, לרשות המים, שהיא רשות עדיין צעירה, היא מנהלת את המים באופן אחראי, ובפעם הראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל יש לך שולחן אחד שסביבו מתקבלות החלטות כאשר מבקשים להביא בחשבון את כל השיקולים – מול זה שבעבר משרד החקלאות משך לכיוון אחד ומשרד הפנים לכיוון שני ומשרד האוצר לכיוון שלישי ומשרד האנרגיה לכיוון רביעי וכן הלאה וכן הלאה.

עוזי לנדאו: ומשרד הבריאות הוא זה שדרש, ככל הזכור לי, שיהיה פלואור במים, שבמדינות רבות אחרות, כפי שאתה אומר, לא צריך אותו.

עוזי לנדאו: אבל לא רק שאפשר שפלואור לא דרוש במים, עכשיו יש כבר אלה שדורשים להוסיף מגנזיום למים.

עוזי לנדאו: זו סוגיה לא פשוטה.

עוזי לנדאו: את הדברים האלה ניגש כרגע ונלמד.

עוזי לנדאו: אני רואה – – –

גאלב מג'אדלה: מה מציע אדוני השר?

עוזי לנדאו: בבקשה?

גאלב מג'אדלה: מה אתה מציע?

עוזי לנדאו: אני כבר רואה אותך כך מאיץ בי, מוציא לי כרטיס צהוב.

עוזי לנדאו: שתי הערות לפני שתוציא לי כרטיס אדום.

גאלב מג'אדלה: לא, סליחה.

גאלב מג'אדלה: חשבתי שסיימת.

גאלב מג'אדלה: יש לך כל הזמן בעולם.

רחל אדטו: לא.

רחל אדטו: לא.

עוזי לנדאו: אני חושב שלחברי הכנסת אין כל הזמן שבעולם, אני לא רוצה להתמודד עם הסבלנות שלהם.

גאלב מג'אדלה: זה התקנון ולא נדון בו.

רחל אדטו: אני חושבת – – –

עוזי לנדאו: חבר הכנסת מגלי והבה, כדאי שגם נשים לב כולנו למין תופעה קצת מוזרה.

עוזי לנדאו: מחיר המים היום, במדרגה הגבוהה, הוא בערך 12.5 שקל למטר מעוקב מים.

עוזי לנדאו: איכות המים בישראל מצוינת – אני שותה מים.

עוזי לנדאו: במשרד שלי יש קנקן מים שכתוב עליו: מים מן הברז.

עוזי לנדאו: אני אוהב את המים האלה.

עוזי לנדאו: מחיר קוב – 12.5 שקל.

עוזי לנדאו: כשאתה קונה היום בבקבוק חצי ליטר מים מינרליים, הוא עולה לך בין 4 שקלים ל-6 שקלים.

עוזי לנדאו: במלים אחרות, אתה צריך בערך 2,000 בקבוקים לקוב.

עוזי לנדאו: אנשים לא ישתו מים מן הברז, אבל הם מוכנים עבור בקבוק מים מינרליים לשלם מחיר של בערך 10,000 שקל לקוב.

עוזי לנדאו: זה נראה לך הגיוני?

עוזי לנדאו: סביר?

מגלי והבה: זה לא השכבות החלשות, אדוני השר.

עוזי לנדאו: אני מסכים אתך.

מגלי והבה: אלה שיש להם, שישלמו כמה שאפשר.

עוזי לנדאו: אני מסכים אתך, אבל המתלוננים זה לא תמיד השכבות החלשות.

עוזי לנדאו: חלק לא קטן מהמתלוננים זה אלה שרוצים לקנות בקבוקי מים מינרליים.

עוזי לנדאו: גם לנתונים האלה כדאי שנשים מדי פעם לב.

עוזי לנדאו: לסוגיית חוסר המדיניות.

עוזי לנדאו: תראה, אין לנו תוכנית מים ארוכת טווח, תוכנית-אב לפיתוח משק המים.

עוזי לנדאו: עכשיו תהיה.

עוזי לנדאו: רשות המים הכינה, קיבלה החלטה, הנושא אחרי זה נדון בפורום של עשרות אנשים.

עוזי לנדאו: היה לי הכבוד לשבת ולהאזין – מומחים, אנשים מן התחום המוניציפלי, אנשי טבע, אנשי אקדמיה, אנשים מן התאגידים, באו והציגו איש את ההערות שיש לו לתוכנית-האב הזאת.

עוזי לנדאו: היא תוחזר כרגע לרשות המים כדי שנראה מה השינויים שצריך להכניס בה, אבל חשוב לי שתהיה תוכנית-אב לפיתוח משק המים, כדי שיהיה מצפן, שיהיה כיוון.

עוזי לנדאו: שרים מתחלפים לעתים בתוך שלושה חודשים, חצי שנה, עכשיו יש שר למים שלוש שנים, לא בטוח שזה יהיה, חשוב שהדרג המקצועי יראה לאיזה כיוון אנחנו הולכים.

עוזי לנדאו: מבחינה זאת ההערה היא נכונה.

עוזי לנדאו: לחבר הכנסת שנאן, שהצטרף לרבות מן ההערות האלה וגם העלה סוגיות משלו, אני רוצה להעיר שאכן יש דברים לא מעטים שעדיין נותרו בפנינו לשנות במשק המים הזה.

עוזי לנדאו: כאן אינני רוצה להיכנס באמת להישגים יוצאי הדופן שהיינו עדים להם בשנים האחרונות.

עוזי לנדאו: אני רק אוסיף שכרגע המשרד נכנס, גם בתוכנית-האב הזאת, לסוגיה של שיקום נחלים, פרויקט חשוב, שמחדש עם המים אנחנו חוזרים אל הטבע.

עוזי לנדאו: כשאנחנו מתבוננים על סדרה ארוכה של נחלים במדינת ישראל שמהם היינו חייבים לשאוב את המים, להעביר אותם לבתים, להשתמש בהם, כי צריך מים לחקלאות ולתעשייה, עם האפשרות להחזיר מים, עם מתקני התפלה כבר בתוכנית-האב, אנחנו מתבוננים ורואים כיצד ניתן להחזיר מחדש מים לנחלים.

עוזי לנדאו: בתחום זה אנחנו פועלים עם החברה להגנת הטבע, ותוכנית מפורטת יותר אנחנו נציג.

עוזי לנדאו: אני רואה כאן את בקשת הקהל להעלות את הצעת החוק הבאה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: מה מציעים כבוד המציעים?

דב חנין: להמשיך בוועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: המשך דיון בוועדת הפנים?

עוזי לנדאו: מקובל עלי.

קריאה: כספים.

מגלי והבה: ועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: סליחה?

קריאה: ועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: ועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: מה אומר אדוני השר?

עוזי לנדאו: לוועדת הכנסת שתחליט.

מגלי והבה: לא.

מגלי והבה: – – –

שלמה מולה: אתה לא יכול – – –

מגלי והבה: – – – לוותר על ועדת הכספים – – –

שלמה מולה: השר לא יכול – – –

דב חנין: זה לא ועדת כספים.

מגלי והבה: ועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: כבוד השר, איזו ועדה אתה הצעת?

עוזי לנדאו: מקובל עלי – – –

קריאה: – – –

גאלב מג'אדלה: חברים, לא ארבעה ביחד – אחד.

עוזי לנדאו: שוועדת הכנסת תחליט.

גאלב מג'אדלה: ועד חברי הכנסת המציעים, ידבר בשם – – –

מגלי והבה: ועדת כספים.

גאלב מג'אדלה: כבוד השר, ועדת הכספים.

עוזי לנדאו: – – –

גאלב מג'אדלה: קודם כול, נצביע, והנושא, אחר כך נראה לאן נלך.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, הצבעה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: ההצעה אושרה, והיא תעבור להמשך דיון בוועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/475).

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: הסעיף האחרון בסדר-היום – חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה להציג בפנינו את הצעת חוק היכל התנ"ך בירושלים, התשע"ב–2012, לקריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: המציעים הם רוני בר-און ובנימין בן-אליעזר.

גאלב מג'אדלה: נא להציג את החוק.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

רוני בר-און: תודה רבה לחברים שנמצאים ושנשארו כאן.

רוני בר-און: אנחנו מביאים היום להצבעה בקריאה ראשונה את חוק היכל התנ"ך בירושלים, התשע"ב–2012.

רוני בר-און: מטרת החוק היא להקים את היכל התנ"ך בירושלים, לקבוע את מטרותיו ואת תפקידיו ולהסדיר את פעילותו.

רוני בר-און: החוק עבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט בהכנה לקריאה ראשונה, ואני רוצה לדווח על שני דברים שהיו בחוק בקריאה הטרומית ואינם פה עכשיו, אנחנו נבקש להסדיר אותם בוועדה בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

רוני בר-און: אנחנו מציעים בחוק הזה להקים בירושלים – בירושלים, כך כתוב בחוק – את היכל התנ"ך; שלבד מאכסניה שתוקם לכבוד התנ"ך ומטרות החוק הזה, החוק הזה ינוהל כתאגיד שמטרתו – העקרונות שלו יהיו לאסוף, לשמור, לטפח ולהנחיל בקרב כל הציבור את התנ"ך, את כל אוצרות הידע שיש בו, את כל התרבות העולה ממנו, את כל נופך האמנות שבא ממנו, הרוח של התנ"ך, הפילוסופיה שהתנ"ך מעלה בכתביו, ובעיקר את המורשת שלו.

רוני בר-און: לשם השגת המטרות האלה, אנחנו נפעל – או יפעל ההיכל, אחרי שנחוקק את החוק אנחנו כבר נצא מהתמונה, ואז ההיכל והמועצה שתקיף אותו תפעל כדי להנגיש את האוספים הקשורים בתנ"ך לציבור הרחב, ותתקיים בו, בין היתר, פעילות ענפה של תרבות, ספרות, חינוך בכל התחומים שנוגעים לתנ"ך, לרבות פעילויות של מחקר על דרך של הפעלת קבוצות מחקר, סמינרים של מחקר, הרצאות פומביות, כנסים בהשתתפות חוקרים ובעלי ידע בנושאים הקשורים בתנ"ך.

רוני בר-און: היכל התנ"ך יפעל כדי להטמיע בחברה הישראלית בכלל ובקבוצות אוכלוסייה – שהייתי מונה בהן את תלמידי מערכת החינוך בישראל, חיילי צה"ל, חניכי תנועות הנוער – את כל הנושאים הקשורים לתנ"ך.

רוני בר-און: הוא יוכל להיות מסגרת לפעילות של גופים שונים שעוסקים בתנ"ך.

רוני בר-און: הוא ישמש מוקד לביקורים של תיירים מהארץ, כמובן, אבל גם, ואולי אפילו בעיקר, מהעולם, ומרכז פעילות בין-לאומית למיזמים עולמיים הקשורים בתנ"ך.

רוני בר-און: אנחנו מציעים שאת הקרקע לבניית ההיכל תקצה המדינה, ואנחנו מבקשים שאת מבנה ההיכל ואת מוסדותיו, את מספר החברים במועצה הציבורית שתנהל אותו, את בעלי התפקידים בו – כל אלה מוצעים במסגרת הצעת החוק שמונחת בפניכם.

רוני בר-און: במקור ביקשנו, בקריאה הטרומית, לקבוע בסעיף התקציבי שמשרד האוצר יתקצב את הקמת ההיכל וחלק מהעלויות השוטפות של ההפעלה שלו, כמו גם איסוף תרומות במסגרת ארגונים לא מדינתיים ואפילו מדינתיים.

רוני בר-און: אני מבין שזה עורר תרעומת.

רוני בר-און: לכן, גם כדי לא לעשות את הצעת החוק בשלב הזה תקציבית, בחרנו לשמוט את הסעיף הזה בקריאה הראשונה.

רוני בר-און: אנחנו נדון בעניין הזה שוב.

רוני בר-און: ההצעה שלי לממשלה תהיה שהאוצר יממן את בניית ההיכל.

רוני בר-און: הוא יודע שיש לו תקציב סגור.

רוני בר-און: זה עולה x מיליוני שקלים ואולי אפילו x גדול, אבל בזה האוצר יודע שהוא סיים את מלאכתו.

רוני בר-און: האוצר, בדרך כלל במפעלות מהסוג הזה, מפחד מהאחזקה השוטפת.

רוני בר-און: איך הייתי אומר?

רוני בר-און: אין בעיה לבנות את הפילים הלבנים; הכסף הגדול זה להאכיל אותם אחר כך.

רוני בר-און: אז אנחנו נפטור אותו מהצורך להאכיל את זה.

רוני בר-און: אני מאוד מקווה.

רוני בר-און: אני מאמין, כולנו מאמינים, שזה ממש לא יהיה פיל לבן אלא יהיה מוסד שוקק חיים ופעיל וייכנסו בו ויצאו ממנו.

רוני בר-און: אני בטוח שלעת שההיכל הזה יוקם והפעילות שלו תהיה ענפה, אפשר יהיה מכספי תרומות לממן פעילות יפהפייה שם.

רוני בר-און: אני מקווה שאני אשכנע את משרד האוצר בעניין הזה.

רוני בר-און: כמו כן מתנגד משרד האוצר או משרד המשפטים להקמת תאגיד סטטוטורי שינהל.

רוני בר-און: אני עוד לא מכיר טכניקה יותר טובה, אבל אם אשמע, אשמח לקבל.

רוני בר-און: אם לא אקבל, אני מניח שאוכל לשכנע.

רוני בר-און: לכן, כבר כאן אני אומר שלעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית אנחנו נשוב אל ועדת החינוך, התרבות והספורט, ושם נידרש – שימו לב, חברי, שהביעו דאגה, אני מתייחס לדאגה שאתם הבעתם – בדיונים לקראת הקריאה השנייה והשלישית נידרש, ונידרש באופן ספציפי, למטרות, לתפקידים, למבנה המוסדות, לשאלת הקצאת המקרקעין, למימון פעילות ההיכל, לרבות האפשרות לגבות דמי כניסה, אגרות וכו', והיחס שבין תפקידי היכל התנ"ך כפי שייקבעו בחוק הסופי לבין תפקידי גופים אחרים שהוקמו במסגרת חקיקה וסמכויותיהם, בעיקר בשאלת היחס להוראות חוק המוזיאונים.

רוני בר-און: כשנכנסתי לפה, למליאה, שמעתי מקרב חברי הנמנים עם המפלגות החרדיות סוג של רכילות שאני מגדיר אותה מרושעת, אבל אני מבין את הדאגה.

רוני בר-און: אני אומר שזהו חוק היכל התנ"ך, התורה על חמשת חומשיה, הנביאים והכתובים – הא ותו לא.

רוני בר-און: ואם מישהו מנסה לרמז, בין שמדאגה כנה ובין שמרכילות מרושעת, שההיכל הזה יהיה פתח לפעילות מיסיונרית, ידי לא תהיה במעל הזה וידה של הכנסת לא תהיה במעל הזה.

רוני בר-און: זה יהיה היכל התנ"ך.

רוני בר-און: אני מבקש את תמיכתכם ומודה על כך מראש.

רוני בר-און: תודה רבה לכם.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת רוני בר-און.

גאלב מג'אדלה: ראשון הדוברים – חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: חברי הכנסת מיכאלי ונסים זאב, תתכוננו.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: חמש דקות לרשותך.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברי הכנסת, חבר הכנסת המציע, חבר הכנסת רוני בר-און, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, אני חושב שעצם הרעיון והמחשבה הטובה להנחיל את התנ"ך לנערי ישראל הוא דבר חשוב מאוד.

ישראל אייכלר: כתוב בתנ"ך בספר הושע: "מי חכם ויבן אלה, נבון וידעם, כי ישרים דרכי ה' וצדקים ילכו בם ופשעים ייכשלו בם".

ישראל אייכלר: הגמרא אומרת ששני אנשים אוכלים פסח, את קורבן הפסח.

ישראל אייכלר: אחד מתכוון לעשות את המצווה ואחד מתכוון לדברים אחרים.

ישראל אייכלר: על האחד נאמר: ישרים דרכי ה', צדיקים ילכו בם, והשני זה פושעים ייכשלו בם.

ישראל אייכלר: אני בטוח, מהכירי את חבר הכנסת רוני בר-און, ואני רואה את הרצון הטוב שלו במטרה של ההיכל, וגם פואד בן-אליעזר – הכוונה שלהם אכן היא תהיה שבני ישראל, נערי ישראל, שלא כולם זוכים להתחבר אל התנ"ך, אל האמונה, אל המורשת, אל היהדות מדורי דורות – שעם ישראל מסר את נפשו במשך 3,000 שנה כדי לשמר אותה.

ישראל אייכלר: זה דבר חשוב מאוד.

ישראל אייכלר: כמו גם העניין של השפה העברית.

ישראל אייכלר: היום דיברתי על זה.

ישראל אייכלר: הרי היתה לנו במשך הרבה שנים מלחמה גדולה בעניין השפה העברית ולשון הקודש.

ישראל אייכלר: מה שמתברר – כי הקדוש-ברוך-הוא, יש לו את הדרכים שלו – שהיום כאשר צעירים רוצים להתקרב אל היהדות שממנה הם הורחקו בהשפעת התרבות המערבית, אם הם אמריקנים שחונכו על אנגלית, אז חוץ מהקושי של הבנת שפת התנ"ך והתפילות, יש להם את הקושי של השפה בכלל.

ישראל אייכלר: הצעיר הישראלי, לעומת זאת, גם אם הוא בא מקיבוץ רחוק, מייד כשהוא פותח את הספר הוא מייד מדבר בעברית, בלשון הקודש, כך שיש לזה חשיבות גדולה מאוד.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו צריכים לדעת, כשאנחנו מדברים על התנ"ך, תנ"ך בלי אמונה אין לו שום ערך.

ישראל אייכלר: כערך ספרותי הוא יכול להתמודד עם הארי פוטר, כערך היסטורי – לא חושב חלילה להשוות אותו לשייקספיר, אבל כל אומה ולשון יכולים להגיד: יש לנו את הספרים שלנו.

ישראל אייכלר: הערך של התנ"ך זה העובדה שזה דבר ה' שקיבלנו מסיני על-ידי משה רבנו שהביא לנו מן התורה.

ישראל אייכלר: וכל הנביאים של הדורות הבאים שכתבו את ספרי התנ"ך, גם הם לא, הנביאים – היו הרבה נביאים, אבל חז"ל אומרים שנבואה שלא נאמרה לנצח לא נכנסה לתנ"ך.

ישראל אייכלר: אפילו אסתר המלכה היתה צריכה לבקש במיוחד שמגילת אסתר תיכנס אל תוך הכתובים, שזה יהיה בכתובים.

ישראל אייכלר: זה לא דברים של איזה סופרים או עורכים, זה דבר ה'.

ישראל אייכלר: התנ"ך הוא גם מקור ההשראה שלנו, אבל גם ספר החוקים שלנו.

ישראל אייכלר: אנחנו דווקא עכשיו בפרשת "זאת חקת התורה".

ישראל אייכלר: "זאת חקת התורה", מדובר שם על ענייני טהרה, אבל ה"אור החיים" הקדוש מסביר, וכל הספרים הקדושים – למה דווקא על ענייני טהרה?

ישראל אייכלר: הרי על כל מצווה אפשר להגיד: זאת חוקת התורה; לומר שבלי חוקת התורה אין לנו טהרה.

ישראל אייכלר: כל המציאות שלנו, של הנפש הישראלית, זה בגלל חוקת התורה, שהיא חוקתנו.

ישראל אייכלר: אפשר לחוקק חוקים אחרים, שלא סותרים את חוקת התורה, שיש להם תפקיד של תקנות הקהל, כמו חוקי, נניח, תחבורה וכל מיני דברים כאלה של צורכי הקהל שבכל דור ודור.

ישראל אייכלר: אבל דבר שסותר את התורה – – –

נסים זאב: אני מציע שחבר הכנסת בר-און ילך לטבול קודם כול.

גאלב מג'אדלה: נא לא להפריע.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ישראל אייכלר: אגב, כשיבוא משיח צדקנו כולנו נצטרך ללכת לטבול, בגלל שכולנו טמאי מתים.

ישראל אייכלר: דווקא פרשת השבוע זאת פרשת פרה אדומה.

ישראל אייכלר: נצטרך גם את אפר פרה אדומה ואת ההזאה שלישי ושביעי.

קריאה: – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רק מסכם את המשפט.

קריאות: – – –

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ישראל אייכלר: משפט הסיכום, מי שרוצה לבנות היכל התנ"ך בירושלים ועל-ידי זה הוא יוכל להנחיל את התורה, את האמונה, את היהדות בצעירי ישראל, זה דבר מבורך וזכות גדולה.

ישראל אייכלר: רק צריך להיזהר שזה אכן יהיה: צדיקים ילכו בם כי ישרים דרכי ה', ולא חלילה ההיפך.

ישראל אייכלר: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

גאלב מג'אדלה: עכשיו השתכנעתי, חבר הכנסת רוני מילוא, אחרי דבריו של חבר הכנסת אייכלר, למה צריך היכל התורה.

גאלב מג'אדלה: כדי ששם תוכלו לדבר על התורה – – –

רוני בר-און: תשאל את מזכירת הכנסת איך קוראים לי, ואז – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת רוני בר-און, אמרתי.

קריאות: לא, אמרת מילוא.

קריאות: אמרת רוני מילוא.

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע, הוא בראש שלי כי היה יושב-ראש מועצת הקולנוע, ואני בתור שר תרבות תמיד אזכור אותו.

גאלב מג'אדלה: אבל, חבר הכנסת רוני בר-און, עכשיו אני מבין למה חשוב לבנות את היכל התנ"ך – כדי שתוכלו שם לדבר על התנ"ך, כל אחד בתפיסת העולם שלו, השונה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

קריאה: יש שבעים פנים לתורה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני מברך את חבר הכנסת רוני בר-און ואת חבר הכנסת פואד בנימין בן-אליעזר על היוזמה.

אברהם מיכאלי: היוזמה שלהם והכוונה שלהם, אין לי כל ספק, היא באמת לאותה מטרה כפי שחבר הכנסת בר-און הצהיר פה בכנסת – ללמוד תנ"ך, ולא חלילה לתת לכל מיני גורמים אולי לעשות מזה ניצול שלילי לרעה.

אברהם מיכאלי: אבל אנחנו פשוט מאוד חייבים להיות ערניים גם בחקיקת חוק לדברים שבלי כוונה שלנו מישהו אחר ינצל את זה לרעה.

אברהם מיכאלי: ומה שהעבירו לי היום מסר, חבר הכנסת בר-און, אני לא יודע, זה לא מרושע כל כך אלא פשוט מאוד כנראה מישהו כבר בונה על זה.

אברהם מיכאלי: לכן, אנחנו, תפקידנו למנוע את זה.

אברהם מיכאלי: אני סומך עליך וסומך גם על הוועדה שתדון – – –

רוני בר-און: אני אגיד לך למה אני קורא לזה מרושע, כי הוא אמר לחבר כנסת אחר שהוא דיבר אתי על זה לפני חודש.

רוני בר-און: לא מיניה – לא, חבר כנסת שבא אלי היום אומר:

רוני בר-און: פלוני דיבר אתך על זה לפני חודש.

רוני בר-און: לא מיניה ולא מקצתיה, לא משל, לא חלום ולא אגדה.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע מי אמר את זה, אבל אני אומר לך, אני רק לפני שעה קיבלתי את המידע הזה, ואמרתי שלא רק שאדבר אתך, אני גם אצטרף אליך לחקיקה בהמשך, קריאה שנייה ושלישית, כי באמת כוונה ללמוד תנ"ך, כפי שחבר הכנסת אייכלר אמר קודם – אני ביקרתי לפני שבוע בגאורגיה בראש משלחת פרלמנטרית של חברי כנסת, והציגו לי שם חומש שנקרא חומש לאילַשי שהוא חומש מאוד עתיק.

אברהם מיכאלי: מדברים, הרב אייכלר, הוא מלפני בערך – אומרים מהמאה החמישית, שכנראה נכתב בבבל על קלף.

אברהם מיכאלי: משהו נדיר שלא מציגים אותו אפילו בפומבי אלא רק כשבאים לבקש באופן מיוחד.

אברהם מיכאלי: אם כזה דבר אנחנו נצליח להביא לבית התנ"ך שאתה מתאר אותו – –

גאלב מג'אדלה: היכל, היכל התנ"ך.

אברהם מיכאלי: היכל התנ"ך, בית התנ"ך.

אברהם מיכאלי: – – אנחנו אולי בכך נגרום להעלאת ערכם של התורה ולימוד התנ"ך.

אברהם מיכאלי: אין ספק שאנחנו כמדינה יהודית יכולים להיות קודם כול אור ליהודים ואחר כך גם אור לגויים.

אברהם מיכאלי: כי הם אמרו לי: תיקחו מאתנו מה שאנחנו לא מסוגלים לחקור מאיפה זה הגיע.

אברהם מיכאלי: יש לנו מספיק כתבי-יד של גאורגים מלפני אלפי-אלפי שנים.

אברהם מיכאלי: יש להם 5,000 כתבי-יד יהודיים, עתיקים ביותר.

אברהם מיכאלי: ביקשו שיתוף פעולה.

אברהם מיכאלי: לתת, לא ייתנו לנו כל כך מהר, אני יודע, אבל לפחות שיהיה לנו מקום כבוד להיכל התנ"ך שנוכל לבוא ולהגיד להם: רבותי, יש לנו סיבה לקחת את זה.

אברהם מיכאלי: אני חושב שבאמת, לזכותכם ייאמר שאתם יזמתם את החוק הזה.

אברהם מיכאלי: ואנחנו מוכנים לעזור, רק שאנחנו בחקיקה צריכים לסגור דברים.

אברהם מיכאלי: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: תגיד בבקשה, חבר הכנסת רוני בר-און, התחרות וטקס חתן התנ"ך יהיה שם?

קריאה: אפשר, זה רעיון – – –

רוני בר-און: אנחנו מקווים.

גאלב מג'אדלה: אז אולי בדברי ההסבר תכניס גם את זה, כדי לשכנע אותם שזה לא במטרות שמישהו הדליף להם.

גאלב מג'אדלה: אתה רואה?

גאלב מג'אדלה: גם הגויים יכולים לחשוד לטובת התנ"ך.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני קודם כול רוצה לומר שאני תומך בחוק בהתלהבות רבה והלוואי שיכולתי להצביע כפול.

נסים זאב: הצבעה כפולה כבר אסורה בכנסת, אבל אני רוצה לומר, הרעיון של חבר הכנסת בר-און הוא רעיון ממש – – –

גאלב מג'אדלה: ובן-אליעזר.

נסים זאב: וגם בן-אליעזר.

נסים זאב: רעיון ממש מדהים, כל כך, באמת, אני מאוד מתפעל מהרעיון הזה.

גאלב מג'אדלה: למה לא צירפתם אותו להצעת החוק?

נסים זאב: וטוב שראש הממשלה תומך, ואני חושב שצריכים למצוא את התקציב הזה.

נסים זאב: אבל מה זה תנ"ך?

נסים זאב: זה תורה, נביאים וכתובים.

נסים זאב: ומה כתוב בתורה?

נסים זאב: אנחנו בתפילה מלמדים את התינוקות את הפסוק הראשון: "תורה צִוה לנו משה, מורשה קהלת יעקב".

נסים זאב: מה ההבדל בין מורשה לירושה?

נסים זאב: ירושה, אתה מעביר את הנכסים, אתה יכול לחלק אותם, אתה לא חייב שזה יהיה בדיוק איך שאתה מקבל או איך שאתה יורש, אתה חייב לקבל את אותו פריט, את אותו חפץ.

נסים זאב: זאת אומרת, דוגמה: יש לך חפץ מסוים שקיבלת בירושה וצריך לחלק אותו בין האחים, אתה יכול למכור אותו ואת הכספים אתה יכול לחלק שווה בשווה.

נסים זאב: במורשת, זה איך שקיבלת את זה בדיוק, אין פה רפורמה.

נסים זאב: אין פה רפורמים.

נסים זאב: התורה לא משתנה, התורה היא נצחית.

נסים זאב: ולכן אני אומר, בעקבות כל הנאום של היום, של רבני ישראל, הרבנים הראשיים, שמתוך דאגה עמוקה לצביון העם היהודי בארץ-ישראל, אנחנו חייבים לשמור מכל משמר שחלילה וחס לא יהיה פילוג בעם הזה.

נסים זאב: כי בסופו של דבר אנחנו יודעים מה המשמעות של גיור רפורמי, שהכול הבל, אין בו שום דבר אמת.

נסים זאב: כאשר רפורמי – – –

גאלב מג'אדלה: אתה יכול להרחיב קצת?

גאלב מג'אדלה: אתה יכול להרחיב?

נסים זאב: כן, כן, כן, אני יכול להרחיב.

נסים זאב: אני מרחיב בזה.

נסים זאב: כאשר רפורמי נמצא בנישואים של יהודי וגויה, והוא אומר לה: "הרי את מקודשת לי כדת משה וישראל" – הלוא כולנו יודעים שזה שקר אחד גדול.

נסים זאב: זה לא התורה שלנו.

נסים זאב: התורה לא משתנה.

נסים זאב: ולכן אני אומר, חשוב מאוד שהתורה היא לא פילוסופיה, והנוער צריך לדעת שהתורה זה השורשים של עם ישראל, זה היסודות שלנו, ועל זה מושתתים כל הערכים שלנו והבנייה שלנו בארץ-ישראל.

נסים זאב: וחשוב מאוד שההיכל הזה יקום, אבל לעשות את הכול שאנחנו לא נסתפק רק – שההיכל הזה ייהפך לאיזה מין מוזיאון.

נסים זאב: התנ"ך הוא לא מוזיאון, התנ"ך הוא לימוד.

נסים זאב: ואני מאמין שיהיה את הכוח לממשלה הזאת להנחיל את הערכים שבאמת, יש דברים רבים בין אדם לחברו, בין אדם למקום, שהדברים האלה יעברו במורשת מדור לדור.

נסים זאב: ואני שוב חוזר ומחזק את חברי הכנסת, חבר הכנסת בר-און שהציע את ההצעה, ואנחנו בוודאי נתמוך.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

גאלב מג'אדלה: מצביעים, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

קריאה: זה לא עולה לנו.

גאלב מג'אדלה: לא, אנחנו מחכים לחבר הכנסת זאב שיגיע – – –

נסים זאב: – – –

שכיב מוראד שנאן: נעשה הצבעה כפולה.

נסים זאב: תודה רבה, אני ממש מודה – – – כל השעונים עמדו עד שאני הגעתי.

נסים זאב: תודה רבה.

שלמה מולה: אנחנו בעד רוני בר-און.

שלמה מולה: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק היכל התנ"ך בירושלים, התשע"ב–2012, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 9; נגד, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה – הצעת חוק היכל התנ"ך בירושלים, התשע"ב–2012 – והיא תעבור לוועדה.

גאלב מג'אדלה: איזו ועדה אתה רוצה?

קריאה: חינוך.

גאלב מג'אדלה: ועדת החינוך, התרבות והספורט, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אתה יכול לצרף את קולי?

זאב אלקין: כי לא צלצלתם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצרפים את קולו של ראש הקואליציה, שהוא תומך בהצעת החוק בקריאה ראשונה, זאב אלקין.

גאלב מג'אדלה: אוי ואבוי אם לא היית מופיע שם, אתה היית צריך לדווח לרבנים איפה היית בשעת ההצבעה.

גאלב מג'אדלה: ברכות לחבר הכנסת רוני בר-און וחבר הכנסת בן-אליעזר.

רוני בר-און: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על ניהול הישיבה – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: תם סדר-היום.

גאלב מג'אדלה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ז' בתמוז התשע"ב, 27 ביוני 2012, בשעה 11:00.

גאלב מג'אדלה: הישיבה הזו נעולה.