ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 346, 2012-05-14 00:00

גאלב מג'אדלה: כבוד השר התורן, אני מתכבד לפתוח את ישיבת מליאת הכנסת, היום יום שני, כ"ב באייר התשע"ב, 14 במאי 2012.

גאלב מג'אדלה: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, שתי הודעות – ההודעה השנייה, אדוני היושב-ראש, מחייבת הצבעה.

): ההודעה הראשונה: אני מודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת החוץ והביטחון – מטעם סיעת קדימה, במקום מי שהיה חבר הכנסת והיום המשנה לראש הממשלה, השר שאול מופז, יכהן חבר הכנסת רוני בר-און.

): הודעה שנייה, שכאמור, מחייבת הצבעה: הכנסת החליטה ביום רביעי, כ"ה באדר התשע"ב, 19 במרס 2012, להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד סוציאלי), התשע"א–2011, פ/2781/18, של חברת הכנסת רחל אדטו, לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ביקש להעביר את הצעת החוק האמורה לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה – אגב, בהסכמתו של יושב-ראש ועדת החוקה, ולהעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד סוציאלי), התשע"א–2011, פ/2781/18, של חברת הכנסת רחל אדטו, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות כאמור.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

): תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני יושב-ראש ועדת הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אנו מצביעים על ההודעה השנייה של יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 1 בעד הצעת ועדת הכנסת – 4 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד סוציאלי), התשע"א–2011, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: ארבעה בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, התקבלה.

גאלב מג'אדלה: הודעה לממלא-מקום מזכירת הכנסת – בבקשה.

נאזם בדר: תודה, אדוני.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 115), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: החלטת ועדת הכספים בדבר אישור הוראות בצווים האלה: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 26 והוראת שעה), התשע"ב–2012; וצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 27 והוראת שעה), התשע"ב–2012.

נאזם בדר: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/4305/18 וכלה בהצעת חוק פ/4314/18 – הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – קביעת כללים לעניין צורת דיווח לעמיתים שהם אזרחים ותיקים), התשע"ב–2012, מאת חברת הכנסת דליה איציק; הצעת חוק הבלו על הדלק (תיקון – הגבלת מיסוי), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (העלאת מדרגות מס), התשע"ב–2012, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי בעד בני-זוג עובדים), התשע"ב–2012, מאת חברת הכנסת אורית זוארץ; הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק הגנת הצומח (תיקון – פטור מהוראות מסוימות לגרגרי טף), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת שלמה מולה, דניאל בן-סימון, נחמן שי, יריב לוין, רוברט טיבייב, זאב אלקין, שכיב שנאן, זבולון אורלב, עינת וילף, יצחק וקנין ואופיר אקוניס; הצעת חוק-יסוד: השירות, מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר, דליה איציק, ישראל חסון, רחל אדטו, אריה ביבי, מרינה סולודקין, מאיר שטרית, יעקב אדרי, נחמן שי, שלמה מולה, אברהם דיכטר, אברהם דואן, נינו אבסדזה ורוחמה אברהם-בלילא; הצעת חוק השירות הצבאי, הלאומי או האזרחי, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק חובת השירות, התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר, דליה איציק, ישראל חסון, אריה ביבי, רחל אדטו, מרינה סולודקין, מאיר שטרית, יעקב אדרי, נחמן שי, שלמה מולה, אברהם דיכטר, אברהם דואן, נינו אבסדזה ורוחמה אברהם-בלילא; הצעת חוק התפלגות סיעה (תיקון – ביטול החוק), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת יובל צלנר.

נאזם בדר: לוח תיקונים להצעת חוק הדיור המוגן, התשע"ב–2012.

נאזם בדר: תיקון כללי האתיקה לחברי הכנסת.

נאזם בדר: התייחסות המשרד לביטחון הפנים למסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וחנא סוייד בנושא: גל האלימות הקשה ומקרי הירי והרצח ביישובים ערביים בשנה האחרונה.

נאזם בדר: עוד אודיעכם, כי על-פי סעיף 96(2)(ה) לתקנון הכנסת, עם מינוי חבר הכנסת שאול מופז לשר, שנכנס לתוקפו ביום רביעי, י"ז באייר התשע"ב, 9 במאי 2012, הצעת חוק מס' פ/1269/18, שהוגשה מטעמו כמציע יחיד, הורדה מסדר-היום.

נאזם בדר: כמו כן נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: 1.

נאזם בדר: הקמת ממשלת אחדות מגבירה את סכנת המלחמה;

נאזם בדר: 3.

נאזם בדר: "התרגיל המסריח" של ממשלת נתניהו לאיחוד עם סיעת קדימה

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: ראשונת הצעות האי-אמון: הקמת ממשלת אחדות מגבירה את סכנת המלחמה – הסיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש.

גאלב מג'אדלה: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, אם אני אדרוש הצבעה עכשיו, ארד מהבמה, יהיה רוב מוחץ לאופוזיציה כאן.

ניצן הורוביץ: תהיה ראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: ואני יכול להיבחר לראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה שמ-94 חברים בקואליציה יש רק שניים כאן.

ג'מאל זחאלקה: לעומת זאת האופוזיציה התברכה, למרות המספר הקטן יש רוב גדול מאוד, אז אני מציע שתהיה הצבעה עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: אני לא אהיה ראש הממשלה, אבל הממשלה תיפול.

יצחק הרצוג: – – – אפשר בערבית.

ג'מאל זחאלקה: אפשר בערבית.

זאב בילסקי: – – – תראה את כבוד הנשיאות.

יצחק הרצוג: הראיס.

יצחק אהרונוביץ': מה זה "ראיס"?

יצחק אהרונוביץ': אתה רוצה לתת לו בעלות?

יצחק אהרונוביץ': – – –

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, אל תיקח את זה ברצינות.

גאלב מג'אדלה: אני רואה שנכנסת ללחץ.

גאלב מג'אדלה: השר לשעבר הרצוג הוא אדם שפוי, מציאותי, פרגמטי.

יצחק אהרונוביץ': אתה רואה איזה מחמאות אתה מקבל?

ג'מאל זחאלקה: אני לתומי הסתכלתי על בילסקי, אמרתי "אופוזיציה".

זאב בילסקי: גם אני חשבתי.

ג'מאל זחאלקה: שכחתי אותך.

זאב בילסקי: גם אני.

ג'מאל זחאלקה: שכחתי.

זאב בילסקי: האמת שגם אני נשארתי כי חשבתי שאני אופוזיציה.

ג'מאל זחאלקה: בקיצור, אני, כבוד היושב-ראש, רוצה לברך על הסכם שנחתם עם האסירים שובתי הרעב לפני כשעתיים.

ג'מאל זחאלקה: זה הסכם חשוב, הסכם שתהיה לו תועלת רבה לאסירים רבים, ואני חושב שלאותם דברים שיש בהסכם אפשר היה להגיע הרבה לפני כן.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, כל ההסכם הוא החזרת חלק מהזכויות שהיו לאסירים קודם לכן.

ג'מאל זחאלקה: אין בו שום דבר חדש.

ג'מאל זחאלקה: גם אחרי ההסכם ישנן זכויות רבות שנשללו מהאסירים ולא הוחזרו להם.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שזה יבוא בהמשך.

ג'מאל זחאלקה: מטרת הצעת האי-אמון שסיעתי הציעה היא להתריע על התגברות סכנת המלחמה בעקבות הקמת ממשלת אחדות.

ג'מאל זחאלקה: נאמרו דברים רבים על הממשלה הנוכחית, אך לדעתי, השאלה המרכזית, בה"א הידיעה, האם בעקבות הקמת הממשלה הזאת גברה סכנת המלחמה או התמעטה וירדה והצטמצמה סכנת המלחמה.

ג'מאל זחאלקה: רוב הפרשנים אומרים שגברה סכנת המלחמה.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות, אומרים, שהזוג שכונה "משיחיים", נתניהו וברק, עכשיו יש להם שחקן חיזוק קצת יותר שפוי, אבל מה זה משנה אם החלטת המלחמה, או שני מטורפים לא יעשו מלחמה וחכם אחד יעשה מלחמה.

ג'מאל זחאלקה: זה לא מבחן בחוכמה, אלא תוצאה שיכולה להיות הרסנית לכל עמי האזור.

ג'מאל זחאלקה: מר בנימין נתניהו מסתובב בארץ ובעולם בהרגשה שהשכינה, שאלוהים עשה חסד עם עם ישראל שהוא היום ראש ממשלה ושהוא הולך להציל את עם ישראל – לא פחות מאשר משואה חדשה בדמות הגרעין האירני.

ג'מאל זחאלקה: הגישה של מר ביבי נתניהו – –

גאלב מג'אדלה: נאזם, סליחה.

גאלב מג'אדלה: תסדרו בחוץ.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: – – היא גישה לוחמנית, היא גישה של עימות.

ג'מאל זחאלקה: הייתי אומר שבכל זאת מר נתניהו יכול להירתע, כי הוא מפחד מהתוצאות, אך הוא נהפך למסוכן מאוד כאשר לצדו נמצא אהוד ברק, שהוא הרפתקן צבאי, שמאמין בכל מיני תרגילי כוח שיכולים לפתור בעיות, ולכן המצב מסוכן.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה רחבה, משתמשים בה כדי לתת לגיטימציה למהלכים צבאיים נגד אירן, להכין את הקרקע למהלך צבאי.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע, או מעריך יותר נכון, שלא נתקבלה החלטה סופית בעניין הזה, ואני מקשיב למה שאומרים בכירים לשעבר במערכת הביטחון, שמתריעים מפני סכנה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני שואל את עצמי, למה הם מתריעים?

ג'מאל זחאלקה: למה דגן אמר מה שאמר?

ג'מאל זחאלקה: למה דיסקין אמר מה שאמר?

ג'מאל זחאלקה: למה אשכנזי אמר מה שאמר?

ג'מאל זחאלקה: למה הם אומרים זאת?

ג'מאל זחאלקה: כי הם באמת ובתמים מפחדים או חוששים שתתקבל החלטה מטורפת.

ג'מאל זחאלקה: ועל זה צריך לנהל את הדיון, לא על תרגיל מסריח של מופז.

ג'מאל זחאלקה: האם מופז וקדימה נכנסים לממשלה כדי למנוע מלחמה או כדי לחזק את מגמת המלחמה בממשלה?

ג'מאל זחאלקה: התשובה היא האפשרות השנייה.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שהם ידרשו בעניינים טכניים, שצריך לבדוק את זה לעומק, לא לעשות החלטה מהירה, אבל בשורה התחתונה הם מתיישרים עם הקו הלוחמני ומסבירים לעולם ומסבירים לאזרחים בישראל שאין ברירה, זו האפשרות היחידה.

ג'מאל זחאלקה: העניין הזה ניתן לפתרון.

ג'מאל זחאלקה: האינטרס של העמים כולם באזור, שיהיה מזרח תיכון מפורז מנשק גרעיני, ולא רק מנשק גרעיני, אלא מכל סוגי הנשק להשמדה המונית, ואת זה ניתן להשיג ואת זה אפשר ליישם.

ג'מאל זחאלקה: אבל ממשלת ישראל לא רוצה לעשות זאת, וזו בכייה לדורות, כי היום אפשר לעשות עסקה גדולה מאוד בהשתתפות של כל המדינות באזור: טורקיה, אירן, ארצות ערב, ישראל – כל המדינות באזור יכריזו על מזרח תיכון מפורז מנשק גרעיני.

ג'מאל זחאלקה: וכמובן זה כולל את ישראל, שיש לה נשק גרעיני.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה רוצה למנוע הפצת נשק גרעיני, אתה צריך להתפרז מנשק גרעיני.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר למנוע את הפצתו של הנשק הגרעיני במזרח התיכון לטווח ארוך כל עוד יש מדינה אחת שמחזיקה בנשק גרעיני – במוקדם או במאוחר.

ג'מאל זחאלקה: ונגיד שהפציצו באירן ונגיד שמנעו או עיכבו את הנשק הגרעיני באירן; מי אמר שטורקיה לא תעשה את זה בעוד כמה שנים?

ג'מאל זחאלקה: מי אמר שמצרים לא תחשוב על זה?

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר לעצור את זה וצריך לראות וללמוד מהניסיון של הודו ושל פקיסטן.

ג'מאל זחאלקה: איזו תועלת יש לפקיסטן היום ואיזו תועלת יש להודו שכל אחת מהן מחזיקה נשק גרעיני?

ג'מאל זחאלקה: ואיזו תועלת יש לעולם בעניין הזה?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהרוב המכריע של האזרחים, גם בפקיסטן, גם בהודו, מעדיפים שלשתי המדינות לא יהיה נשק גרעיני ולא יחיו בצלו של איום כזה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לחשוב כמה מהלכים קדימה, שזה בלתי אפשרי, גם הטכנולוגיה נעשית יותר קלה, וגם אם מדינות, איך אומרים, "עושות אבו עלי" באזור באמצעות הנשק הגרעיני, גם מדינות אחרות ירצו לעשות את זה.

ג'מאל זחאלקה: ולכן הגישה צריכה להיות – אני חושב שזה הנושא העיקרי שצריך לדון בו בעקבות הקמת ממשלת אחדות לאומית.

ג'מאל זחאלקה: התעלמות מהנושא הזה מפקירה את דמם של האזרחים בישראל, מפקירה את דמם של האזרחים במזרח התיכון כולו.

ג'מאל זחאלקה: מזרח תיכון מפורז מנשק גרעיני הוא האינטרס של כל העמים.

ג'מאל זחאלקה: מדינה עם נשק גרעיני, אולי זה אינטרס של אליטות ושל אנשים בשלטון שיש להם כל מיני חלומות אימפריאליסטיים באזור.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: נעבור להצעת אי-אמון של סיעת העבודה: כוונת הממשלה לקיצוץ דרסטי ומסוכן בתקציב 2013, במיוחד בתחום החברתי.

גאלב מג'אדלה: ינמק את ההצעה חבר הכנסת דניאל בן-סימון, בבקשה.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני בראשית דברי רוצה לברך את המבקר החדש, מבקר המדינה, ולאחל לו הצלחה בתפקידו הקשה בימים שבהם הרשות המבצעת לפעמים נוטה לשגות יותר מאשר בימים רגילים, ולכן אני ממש מאחל לו הצלחה, כי הצלחתו היא הצלחת כולנו.

דניאל בן-סימון: ואני רוצה לומר מלה על הצעת האי-אמון שאני רוצה לדון בה בדקות הקרובות.

דניאל בן-סימון: אני רוצה לומר משהו על התחושה שאני חש היום.

דניאל בן-סימון: כשאני מתהלך ברחוב ואני מתערבב בציבור, יש איזו תחושה של כעס.

דניאל בן-סימון: אנשים שאני פוגש ברחוב או בכל מיני מקומות החליפו את האדישות כלפי השלטון בכעס כלפי השלטון.

דניאל בן-סימון: יש תחושה שהשלטון לא מספק את הסחורה.

דניאל בן-סימון: ואני חייב לומר שזו לא רק תופעה ישראלית, אלא הציבור בכלל כועס.

דניאל בן-סימון: כועס על הפוליטיקאים, כועס על המדינה, כועס על משהו, שכן הוא רואה את האי-צדק.

דניאל בן-סימון: האי-צדק לא מתקבל באדישות כפי שהתקבל בעבר, או בצורה – כאילו הגורל הועיד אותנו להיות עניים, אלא יש איזו תנועה, גל של כעס, שמתגלגל ממדינה למדינה, משכונה לשכונה.

דניאל בן-סימון: ואתמול הייתי בשכונת-התקווה עם כמה חברי כנסת – איתן כבל ודב חנין – ופגשנו אמהות שמתגוררות בדיור הציבורי, יחד עם הילדים שלהן, ואני חייב להגיד שלדבר על מצוקה זה יותר קל מאשר להתבונן בה במבט ישיר.

דניאל בן-סימון: אני חייב לומר שהלב נקרע, לפגוש אמהות עם ילדים שאינן מסוגלות להתקיים היום; אינן מסוגלות מפני שאין להן האמצעים גם לשלם שכר דירה, גם לגדל ילדים, גם לשלוח ילדים לגן, גם להאכיל אותם.

דניאל בן-סימון: וחברי שהיו אתי יכולים להעיד, הלב נקרע ואי-אפשר שלא להזיל דמעה מול המצוקה של שנת 2011/12, שהיא מצוקה כמעט טוטלית.

דניאל בן-סימון: באות נשים ואומרות: אין לנו איך לפרנס את הילדים.

דניאל בן-סימון: ורואים את הילדים האלה לידן.

דניאל בן-סימון: והילדים בני שש, שבע, שמונה, שבקושי מוציאים משפט בעברית נכונה, השיניים שלהם שבורות, וחלקם סובלים אפילו מתת-תזונה.

דניאל בן-סימון: ושוב אני אומר: ראיתי את זה במו-עיני חמש דקות הליכה ממרכז תל-אביב.

דניאל בן-סימון: זהו העוני החדש, זוהי המצוקה החדשה שמאיימת לדעתי על שלמות החברה.

דניאל בן-סימון: זאת אומרת, זה לא עוני יחסי, אלא אנשים שאין להם אפשרות להתקיים.

דניאל בן-סימון: ולכן נשבר לבי אתמול.

דניאל בן-סימון: הייתי שעתיים-שלוש, לא יכולתי יותר.

דניאל בן-סימון: המבטים והבכי והזעקה הזאת, שיצאה מבאמת – חמש דקות ממרכז תל-אביב.

דניאל בן-סימון: קשה לראות את זה, קשה לשמוע, ואין לנו פתרון.

דניאל בן-סימון: אין לנו.

דניאל בן-סימון: אמרו: תעזרו לנו, תעזרו לנו.

דניאל בן-סימון: התחננו.

דניאל בן-סימון: והכי קשה, הכי קשה זה הילדים, כי הם לא פשעו ולא חטאו.

דניאל בן-סימון: ודב לא כאן, ואיתן לא כאן, הם היו אתי, נדמה לי שדב יכול להעיד כמה זה מצב קשה ביותר.

גאלב מג'אדלה: לא הבנתי, אין לנו פתרון?

גאלב מג'אדלה: לנו יש פתרון.

גאלב מג'אדלה: לממשלה אין פתרון.

דניאל בן-סימון: לממשלה הכוונה.

דניאל בן-סימון: ואני חייב לומר שהתחננו על הדיור ציבורי, אמרו: אין יותר דיור ציבורי.

דניאל בן-סימון: ודיור ציבורי יש בישראל, אבל אני חייב לומר בצער: הוא נמצא בשטחים.

דניאל בן-סימון: אמרו שאין מדינת רווחה, פעם היו נותנים יותר.

דניאל בן-סימון: אמרתי: מדינת רווחה יש במקומות אחרים.

דניאל בן-סימון: וצר לי שלפני שבוע, לפני שהתפזרנו, הממשלה אישרה, ועדת הכספים, נדמה לי כמעט מיליארד שקל העברה להתנחלויות.

דניאל בן-סימון: לא שיש לי משהו נגד ההתנחלויות בעניין הזה, כולם צריכים להתפרנס, וכל אחד חייב להתקיים עד שתתקבל החלטה פוליטית, אבל לא יכול להיות שבמרכז הארץ משפחות נמקות בגלל מחסור, בגלל תחושה שהממשלה לא נותנת כפי שנתנה בעבר.

דניאל בן-סימון: ואני יודע שאין מדינת רווחה אבל אני חייב לומר: הדבר הכי מסוכן זה הילדים.

דניאל בן-סימון: הילדים האלה יגדלו, ויגדלו – אני ראיתי אותם אתמול מסביב לאמהות, וכל אמא עם ארבעה-חמישה ילדים, רובן חד-הוריות, כי הבעל עזב מסיבות כאלה או אחרות, והן נאלצות לקיים אותם.

דניאל בן-סימון: אני – נשבר לבי שוב, לא בגלל רגישות יתר, אלא מפני שלילדים היו מבטים כאלה, של מסכנוּת.

דניאל בן-סימון: ומה לעשות במצב כזה?

דניאל בן-סימון: השנה חוגגים, מציינים, 200 שנה לצ'רלס דיקנס, הסופר שכתב על המצוקות.

דניאל בן-סימון: והוא כתב משפט שחרות אצלי, שהילד לעולם לא ישכח את תחושת האי-צדק שהוא היה קורבן לה לכל אורך חייו.

דניאל בן-סימון: זאת אומרת שהאי-צדק, לא רק אנחנו מרגישים אותו, אלא גם ילדים מפנימים אותו וחיים את חייהם עד הסוף עם התחושה הזאת.

דניאל בן-סימון: זאת אומרת, אני פוחד מהזיכרון הזה שלא נוטש.

דניאל בן-סימון: ולכן זה רודף אותם, ונדמה לי שדיקנס הגיע למצב כזה, של סופר אולי הכי מפורסם, כי הוא כתב על המצוקות דווקא בעידן הוויקטוריאני, שהיה בו יותר מדי כסף, והיו פערים כאלה, הוא כתב על אלה שאין להם, ותיזהרו מהם.

דניאל בן-סימון: לכן אני אומר, אני חושב שעלינו מוטלת משימה, במפלגת העבודה ובמה שנשאר מהאופוזיציה, להשמיע קול, להשמיע זעקה למען אותם אנשים שאין להם.

דניאל בן-סימון: להשמיע זעקה מוסרית.

דניאל בן-סימון: אין לנו הכוח להעביר תקציבים, ואין לנו הכוח כרגע לתקן, אבל יש לנו החובה המוסרית, כבוד השר, לתת לאלה, לתת את הגיבוי.

דניאל בן-סימון: שאלו אותנו אתמול – תעזרו לנו.

דניאל בן-סימון: אמרנו: איך נוכל לעזור לכם?

דניאל בן-סימון: תעזרו, תשמיעו קול, תדברו לטובתנו.

דניאל בן-סימון: לכן אני פה כדי לדבר לטובתם ולומר להם: אנחנו אתכם עד הסוף.

דניאל בן-סימון: אבל צריך, אדוני השר – ואני יודע את רגישותך, בניגוד לכמה חברים בממשלה, שפיתחו אטימות כלפי העניינים האלה.

דניאל בן-סימון: ואני רק זוכר שבשנות ה-70 המשפחה שלי הגיעה לארץ, והם קיבלו דיור ציבורי, קיבלו קופת-חולים, קיבלו בתי-ספר.

דניאל בן-סימון: המדינה היתה שם וסיפקה להורים שלי, למשפחה שלי, שלא ידעה מלה בעברית – סיפקה את כל השירותים.

דניאל בן-סימון: גם מהגרים שמגיעים היום מצרפת מקבלים את כל השירותים.

דניאל בן-סימון: זו מדינת רווחה.

דניאל בן-סימון: אחר כך תסתדר, בדור השני – הדור השני יסתדר.

דניאל בן-סימון: אבל לא ייתכן לפגוע באנשים האלה במצב כזה, שבו המדינה נסוגה.

דניאל בן-סימון: ולכן תפקידנו בבוא היום, כשנחזור לשלטון, להחזיר את תפקידה של המדינה.

דניאל בן-סימון: לא להוציא אותה לפגרה, היא עוד לא מוכנה – אנחנו לא מוכנים לחופשה הזאת.

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר, זה חלק מתחושת האי-נוחות שאני נתקל בה ברחוב, במחאה במוצאי-שבת.

דניאל בן-סימון: אלפי צעירים הסתובבו, לא ברור על מה, לא היה נושא של מחאה, אבל היתה תחושה לא טובה, תחושה של אי-נוחות.

דניאל בן-סימון: אנשים לא ידעו מה לעשות, ואנשים לא ידעו גם בהמשך, ויצאו מאות אלפים, כדי לומר: לא טוב לנו.

דניאל בן-סימון: וחבל שמדינה שמצבה הכלכלי כל כך טוב מפנה גב, כמו שעושה השר עכשיו, לזעקה הזאת של הציבור.

דניאל בן-סימון: ואני מקווה שבבוא היום – אדוני השר, נכנסת בזמן לא טוב – אני מקווה שבבוא היום הציבור הזה, שאני חייב לומר: גם אתמול בשכונת-התקווה אמרו: כולנו מצביעים ליכוד, כולנו הצבענו ליכוד.

דניאל בן-סימון: ואני יודע את זה, זאת תופעה שרודפת אותי הרבה שנים, שדווקא היעדר איכות החיים והמחסור מביאים אנשים להצביע ליכוד כתנועת מחאה.

דניאל בן-סימון: אבל הליכוד כבר 30 שנה בעסק.

דניאל בן-סימון: הוא כבר יצר דור שני של מצוקה.

דניאל בן-סימון: אולי מפא"י יצרה דור ראשון, אתם יצרתם דור שני וגם דור שלישי.

דניאל בן-סימון: ולכן אני מקווה שהמודעות הזאת תחלחל פנימה, ויהיה קשר בין סיבה לתוצאה, ואנשים יצביעו גם לפי האינטרס שלהם, לפי מה שטוב להם בחיים, ולא לפי ססמאות חלולות לגבי ארץ-ישראל ומזוזה בחברון ודברים כאלה, שלא נותנים להם את מה שהם זקוקים לו.

דניאל בן-סימון: ולכן אני מאוד מקווה שבבוא היום נגביר את המודעות בקרב האנשים האלה, דווקא בפריפריה, במגזר הערבי, במגזרים האלה שננטשו בידי מרכז הכובד.

דניאל בן-סימון: ונבוא אליהם בקול מוסרי, בקול של שוויון, בקול שאנחנו מוכנים ואנחנו רוצים ואנחנו שואפים לשפר את חייכם.

דניאל בן-סימון: זה כל כך חשוב, והקול הזה יחלחל בלי קשר לגודל שלנו.

דניאל בן-סימון: שלי, אני אומר לך: בלי קשר לגודל שלנו.

דניאל בן-סימון: דווקא זה שאנחנו קבוצה קטנה, ואני אומר את זה, כי הקול שלנו יותר חזק.

שלי יחימוביץ': דני, אנחנו לא קטנים בציבור.

שלי יחימוביץ': בציבור אנחנו – – –

דניאל בן-סימון: אז מה שרציתי להגיד, קטנים במספר פה, אבל בציבור, גם בבחירה היום למבקר המדינה, וכל החלטה שלנו נובעת לא כדי לנצח, אלא כדי להשמיע קול של אמת ושל מוסר.

שלי יחימוביץ': גם לנצח.

דניאל בן-סימון: והלוואי, כי בבחירות הבאות אנחנו, לדעתי, נוכל לתת תשובה אידיאולוגית, כבוד השר, אידיאולוגית – אתה יודע, אני לא מחפש ניצחון למען הניצחון, אלא מי ייתן פתרון יותר טוב לחברה הישראלית.

דניאל בן-סימון: וה-40% שחיים מתחת לקו העוני, לא מגיע להם; צריך לתת תקווה וצריך לסייר ולתת יותר, ולתת יותר, ולתת יותר – לדור הצעיר, כמו שעושים במדינות רווחה.

דניאל בן-סימון: ולסיום אני רוצה לומר ש-12 מדינות החליפו שלטון בשנתיים האחרונות.

דניאל בן-סימון: 12 מדינות תרבותיות, מהעולם הראשון.

דניאל בן-סימון: הטלטלה הזאת מדהימה אותי בעוצמה שלה.

דניאל בן-סימון: זה באמת צונאמי שמתגלגל סביב נושא אחד, סביב הצדק.

דניאל בן-סימון: באנגלית זה social justice.

דניאל בן-סימון: ובצרפת, בבחירות האחרונות, כשעלה סוציאליסט שלא התבייש לומר את המלה "סוציאליסט", המלה שרדפה את סרקוזי בלי הפסק היתה – justice sociale.

דניאל בן-סימון: תנו לנו צדק חברתי.

דניאל בן-סימון: נכון, חבר הכנסת הורוביץ?

דניאל בן-סימון: justice sociale.

דניאל בן-סימון: מילת המפתח.

דניאל בן-סימון: צדק חברתי מביא למהפכה שלטונית, מביא לחילופי שלטון, נותן את התשובה האמיתית, כי לאנשים אין סבלנות לחכות, ולאנשים גם אין כוח להתמודד עם אי-צדק.

דניאל בן-סימון: וכמו שאמר צ'רלס דיקנס, האי-צדק הזה רודף אותך עד למצב שבו יש לך פתק ואתה מצביע, מגיל צעיר.

דניאל בן-סימון: ובסוף אתה עושה את הבחירה הנכונה, ואומר ביי-ביי לשלטון שעושק אותך, ואומר ברוך הבא לשלטון החדש.

דניאל בן-סימון: תודה רבה לכם.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת בן-סימון.

גאלב מג'אדלה: הצעת האי-אמון השלישית, של מרצ: התרגיל המסריח – בסוגריים – של ממשלת נתניהו באיחוד עם סיעת קדימה.

גאלב מג'אדלה: ינמק את ההצעה חבר הכנסת אילן גילאון.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אילן גילאון: בסוגריים.

גאלב מג'אדלה: אבל זה היה בסוגריים.

אילן גילאון: לא, לא בסוגריים, אם כבר במירכאות, וזה גם לא במירכאות.

אילן גילאון: justice sociale, הנה, אמרתי את זה, חבר הכנסת דניאל בן-סימון.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אני אנצל את ההזדמנות כמובן לברך קודם כול את השופט יוסף שפירא על היבחרו, ולברך אותו בברכה המסורתית: ללא מורא וללא משוא פנים.

אילן גילאון: באותה הזדמנות – להודות לשופט מיכה לינדנשטראוס, שהביא בהחלט את מוסד מבקר המדינה לפסגות; לא פשוט להיכנס לתוך הנעליים שלו.

אילן גילאון: אנחנו כולנו אסירי תודה לשופט מיכה לינדנשטראוס, ומודים לו על המקום שאליו הוא הביא את מוסד הביקורת במדינת ישראל.

אילן גילאון: ולעצם נושא האי-אמון – ביקש מאתנו יושב-ראש הכנסת שאולי נמיר את הצעת האי-אמון בהצעה לסדר-היום.

אילן גילאון: האמת היא שבהתחלה אולי חשבנו לעשות כן, כי נתמשכה כל כך בחירתו של המבקר, שלושה סיבובים.

אילן גילאון: טוב שזה נגמר, כי אחרת עוד היינו מגיעים לפנדלים בסוף, אבל זה נגמר.

אילן גילאון: אבל בכל זאת, משום שאנחנו מדברים על ממשלה כל כך רחבה בפעם הראשונה – כל כך רחבה, של 94 חברי כנסת, אמרנו שבכל זאת, בהתייעצות עם יושבת-ראש הסיעה שלנו, שאנחנו בכל זאת נקיים את המוסד.

אילן גילאון: ואני רוצה להתחיל ולומר שסבי, רבי, היה תמיד אומר לי שאסור לתפוס את המקל משלושת קצותיו, הוא היה אומר לי.

אילן גילאון: היה אומר לי, קודם כול כי יש רק שניים, וגם זה לא בסדר – זה, ככה, כפתיח.

אילן גילאון: לא אחת ציטטתי על הדוכן הזה את אמרתו של ז'אן ז'אק רוסו, חבר הכנסת דניאל בן-סימון – ז'אן ז'אק רוסו שאמר שהבושה היא בת-לווייתה של היכולת להבחין בין טוב לרע.

אילן גילאון: במקום שנעלמת הבושה, נעלמת היכולת להבחין בין טוב לרע.

אילן גילאון: אני, אתה יודע, דרכי לא משטמה, ואני לא בא כרגע להתעמר – ולקנטר, חבר הכנסת זאב בילסקי, את המפלגה שלך, אבל אני שואל את עצמי: למה ככה?

אילן גילאון: למה ללכת כל כך רחוק כדי להגיע לכל כך מעט?

אילן גילאון: כל כך לעצבן, ולרמות כל כך.

אילן גילאון: תראה, אני יודע שבסיירת יש לוחמים עזי נפש, והמשפט – בתחבולה תעשה לך מלחמות – הוא נכון, אבל הוא נכון כלפי אויב.

אילן גילאון: הציבור הישראלי, אדוני היושב-ראש, איננו אויב של אף אחד.

אילן גילאון: אז דבר אחד רק קרה חיובי בכל העניין הזה – כולם רומו.

אילן גילאון: מי היה הרמאי האחרון בשורה, האם זה ששאל אותנו אם נוחות לנו הבחירות ב-4 בספטמבר, או מי שרימה אותו?

אילן גילאון: או מי שרימה אותו ואותו?

אילן גילאון: למה לראות את אותו משחק לא כל כך טוב, לא כל כך מוצלח, בעמידה, כשהיה אפשר לראות אותו בישיבה?

אילן גילאון: הרי קדימה תמיד היתה יכולה להיכנס לתוך הליכוד.

אילן גילאון: בסופו של דבר זו היתה כניסה טבעית, בחזרה אל חיק האם.

אילן גילאון: אני מודד היום 11 שנים של שלטון קדימה והליכוד, whatever, תסלחו לי על הביטוי.

אילן גילאון: הלוא על מה אנחנו מדברים?

אילן גילאון: יש שלושה סוגי ליכוד; יש הליכוד הקיצוני, בדמותה של ישראל ביתנו והפייגלינים בתוך הליכוד, הליכוד הניצי, בדמותם של הליכוד שישנו כאן, המפוחד הזה, ויש הליכוד הרך – זה קדימה.

אילן גילאון: הרי אנחנו יודעים את התרגיל הזה כבר הרבה הרבה זמן, והיו כל מיני כינויים למפלגה הזאת.

אילן גילאון: אז למה היה צריך ללכת כל כך עקום?

אילן גילאון: ואני חושב שזאת הבעיה המרכזית בעצם.

אילן גילאון: למנשו, חבר הכנסת דניאל בן-סימון, הססמה שלו היא "האנשים תחילה".

אילן גילאון: זו ססמה שגם אנחנו, במרצ, משתמשים בה, כי האנשים תחילה, כי אנחנו חושבים ששמאל זה – האדם הוא תכלית הכול.

אילן גילאון: זאת אומרת, הכול סוגד לאחד.

אילן גילאון: המדינה, הממשלה, הצבא, התורה – כל דבר סוגד לאחד.

אילן גילאון: הססמה של הממשלה הענקית הזאת, ה"אוביסית" הזאת, צריכה להיות: האנשים אחרונים.

אילן גילאון: לא אנשים תחילה, אנשים בסיפא.

אילן גילאון: האנשים מעניינים כשלג דאשתקד.

אילן גילאון: ממשלה שכל כולה עוסקת בתחבולות ומנסה להעמיק את משבר האמון שממילא קיים.

אילן גילאון: משבר אמון של מדינה שבה ממשלה חושדת בכל אזרחיה, הם עול קשה מנשוא על כתפיה, עול קשה מנשוא מבחינה כלכלית, מבחינה אחרת; לפעמים יש לך תחושה שהאזרחים, תפקידם להיות אותם כלים על לוח השחמט כדי שאנחנו נוכל למשול, כדי שתהיה כאן ממשלה שתמשול במשהו או במישהו.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד לכם משהו לגבי חבר הכנסת שאול מופז, ממלא-מקום – ממלא-מקום ראשון לסגן ראש הממשלה, או – יש כל כך הרבה תארים, זה כבר הולך כמו במלכת היופי, אתה יודע, סגנית ראשונה, שנייה, שלישית – הוא איש טוב, הוא איש, גם, שנוח לאהוב אותו.

אילן גילאון: אני גם לא חושד בו שהוא עשה את הדברים האלה מטעמים אישיים, חבר הכנסת בילסקי, כי הוא, כבר היה לו, תשמע, הוא עזב ממשלה בתור שר הביטחון, עשה סיבוב ענק כדי להגיע לממשלה עם 40 שרים וסגני שרים להיות איזה שר בתור סגנית שנייה וכו', לא נראה לי שהמניע שלו היה אישי.

אילן גילאון: יותר נראה לי שהוא ניסה לשכב על הרימון כדי להציל את חבריו, שזאת גם כן תכונה נאצלת, אבל לא כאשר אתה פוגע כל כך חזק, עוד יותר, ברקמת האי-אמון שיש לאזרחים כלפי הפוליטיקאים.

אילן גילאון: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אני לא אחת נפגש עם כיתות תלמידים בבתי-ספר, ואני אוהב לשאול אותם את השאלה, חבר הכנסת ברוורמן, מי מכם רוצה להיות חבר כנסת; אני מניח שגם אתה עושה את זה.

אילן גילאון: ואתה רואה ככה, בצד, יש איזה ילד מבויש, או ילדה, שככה מרים את היד, והוא מפחד מכל חבריו, איך הם יגיבו – משום משבר של אמון כל כך גדול במעשה שאנחנו עושים כאן.

אילן גילאון: לאן אנחנו למעשה הבאנו את המעשה – במעשה הזה, לאן הבאנו את המערכת?

אילן גילאון: לכן אני אומר, אם נותר קצת – קצת – כבוד בתוך המשחק הזה, ראוי היה – בואו נודה על האמת – קדימה חזרה לחיקה הטבעי, למקום הטבעי לה, למקום שבו היא נמצאת.

אילן גילאון: חבר הכנסת מופז צריך להצטרף אל הליכוד עכשיו, יחד עם חבריו; תשחררו את האנשים.

אילן גילאון: כמו בתיבת נח.

אילן גילאון: בוא תהיה הוגן, תיתן לאנשים את כרטיס הנסיעה.

אילן גילאון: תן לכל בן-ערובה בתוך קדימה – משום שיש גם חברים, כמו חבר הכנסת בילסקי, שהם לא שייכים למקום הזה באופן טבעי, ועוד כמה, שאני אומר לכם בכנות, אני, בתור איש מרצ, הייתי מאוד רוצה אותם אצלי.

אילן גילאון: תשחרר את האנשים הללו.

אילן גילאון: אתם רוצים לחוקק חוק מופז הפוך?

אילן גילאון: תגידו לי, כמה אפשר – – –

גלעד ארדן: בילסקי הוא שלנו, מה אתה – – –

אילן גילאון: בילסקי לא משלכם.

אילן גילאון: אם בילסקי היה משלכם – – –

קריאה: – – –

אילן גילאון: באופן טבעי הוא לא.

אילן גילאון: עזוב.

קריאה: הוא לא מכחיש.

אילן גילאון: הפרוגרסיבים זה לא אלה.

אילן גילאון: גם אתם לא משלכם.

אילן גילאון: כאילו, כל סוגי הליכוד שמניתי – את הליכוד האמיתי לא מניתי, זה של ז'בוטינסקי.

אילן גילאון: הוא לא קיים.

אילן גילאון: אתם פה מכירים אותו פחות ממני, על מה אתם מדברים?

אילן גילאון: אבל באמת, אתם בונים הכול, על מה, חבר הכנסת בילסקי?

אילן גילאון: שני דגלים אתם אומרים שיש לכם – אחד זה חוק טל.

אילן גילאון: ותראה, מה זה חוק טל?

אילן גילאון: הרי חוק טל קם בשגגה, קם בחטא.

אילן גילאון: אנחנו לא צריכים היום חוק אחר מחוק טל.

אילן גילאון: אפשר להחליט שאנחנו מבטלים את החוק הזה וחוזרים לסמכויות של שר הביטחון.

אילן גילאון: אבל אני אומר, בואו נשפר את העניין יותר מזה – נלך על משהו אוניברסלי, אמיתי, באמת צודק, שנותן את האפשרות לכל אזרח במדינת ישראל באופן באמת אוניברסלי ושוויוני לבחור את "אומנותו אמונתו" ולתת שירותים מקבילים על-פי בחירה, ולתת העדפה, אם אנחנו רוצים, לשירות הצבאי.

אילן גילאון: בבקשה.

אילן גילאון: לגבי הדבר השני, אתם בעצמכם יודעים שם בקדימה שזה הבל ורעות רוח.

אילן גילאון: מי הולך לשנות את שיטת הבחירות במדינת ישראל?

אילן גילאון: ואתם יודעים שזה לא בעיה של שיטה, זה בעיה של שוטים.

אילן גילאון: מדינת ישראל, שמניין תושביה הוא פחות ממניין תושביה של ניו-יורק, עכשיו הולכת לשיטה אזורית?

אילן גילאון: על מה אתם מדברים?

אילן גילאון: יש הבדל באמת מהותי, השר ארדן, בין אנשי קריית-אתא, נניח, לבין אנשי באר-שבע?

אילן גילאון: מהבחינה הזאת, על מה אנחנו מדברים?

אילן גילאון: מה זה, אריזונה ומינסוטה?

אילן גילאון: מה, אתם עושים צחוק מעצמכם?

אילן גילאון: מה, אתם רוצים להגיע למציאות שכל בנק יוכל להריץ מועמד בעצם?

אילן גילאון: זה מה שאתם רוצים?

אילן גילאון: אתם בעצמכם יודעים שאתם לא הולכים לשנות את השיטה.

אילן גילאון: ובכל הכבוד לשני הנושאים שאתם מעלים, יש טיפ-טיפה דברים קצת יותר חשובים שקשורים שניהם לחלוקות, לפרצלציות: האחת, חלוקת העושר הלאומי – 1,500 מורי היל"ה – הנה, אני נותן לכם דוגמה מהבוקר – פרולטריון אמיתי.

אילן גילאון: אנשים של משרד החינוך של מדינת ישראל, שמצטעצע ומתגאה בכל מיני הצלחות, הולך וזורק אותם מיניה וביה מכל המדרגות ולא מתייחס אליהם; זה רק דוגמה שהאנשים הם האחרונים.

אילן גילאון: וחלוקת הארץ – זה שני הדברים האלו.

אילן גילאון: אז בואו, תלכו בכבוד, אפשר לתקן את הדברים האלה.

אילן גילאון: תפרקו את חברת הקש שבניתם; במשך 11 שנים אתם שולטים כאן עם הליכוד ועם קדימה – אתם בעצם אותו דבר.

אילן גילאון: אני הצעתי על הדוכן הזה – תצטרפו ותתחברו, ותעשו לנו טובה, תרפו מאתנו בעניין הזה ותנו לכל אחד את האפשרות באופן חופשי.

אילן גילאון: לא בחוק מופז הפוך, אלא בהיפוכו של דבר.

אילן גילאון: כל מי שרוצה ללכת ולהגר מתוך קדימה – איך פעם אמרו עלינו?

אילן גילאון: שהפלסטינים – אלה הקיצונים – רוצים שאנחנו נחזור לכל מקום שממנו באנו.

אילן גילאון: אני אומר, בואו נלך על אותו כלל פה: כל אחד שילך לאן שהוא רוצה.

אילן גילאון: ניתן לקדימה את המנדט, ניתן לה את הכסף ונכריז על בחירות בקיץ הקרוב כדי להישאר עם טיפ-טיפת כבוד במערכת העורקים שלנו.

אילן גילאון: אני חושב שזה אפשרי.

אילן גילאון: אני אומר את הדברים האלה באמת לא מתוך משטמה ולא מתוך שנאה – אני לא יודע את הדברים האלה; מתוך דם לבי ומתוך הרבה מאוד כאב.

אילן גילאון: כי אפשר לעשות את זה בדרך אחרת, קצת יותר מכובדת, שבאמת מביאה קודם כול את האנשים לדרגה הראשונה של הדברים.

זאב בילסקי: אילן, אני רוצה להגיד לך משהו.

זאב בילסקי: אני לא יודע איפה אני אהיה, אבל תמיד אני אהיה אתך, תמיד אני מעריך אותך, והכנסת הזאת התברכה בחבר כנסת ברמה שלך.

אילן גילאון: אני מודה לך, זאביק.

אילן גילאון: אתה יודע, במקרה הזה זה מביך כשאתה אומר לי את הדברים האלה ככה.

אילן גילאון: אבל אני אומר, בוא נתעשת.

אילן גילאון: אתה יודע שיש הרבה מאוד הערכה, ויש הרבה מאוד אנשים טובים במקום הזה.

אילן גילאון: זה לא יאה לנו.

אילן גילאון: כל המציאות הזאת לא מכבדת את כולנו, מה שקרה כאן.

אילן גילאון: אז תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אילן גילאון: אני מציע להצביע אי-אמון בממשלה.

גאלב מג'אדלה: תודה, חבר הכנסת אילן גילאון.

גאלב מג'אדלה: ישיב במשולב על הסעיפים 1, 2 ו-3 חבר הכנסת גלעד ארדן, השר המקשר והשר להגנת הסביבה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה, אני קודם כול רוצה להצטרף לדברים שבהם פתח חבר הכנסת גילאון ובאמת להודות באופן אישי לכבוד השופט מיכה לינדנשטראוס שעומד לסיים את כהונתו כמבקר המדינה.

גלעד ארדן: אני חושב שהכנסת חבה לו תודה גדולה, ובהחלט, גם אם יש לאנשים השגות כאלה ואחרות, אין ספק שהוא הרים את מוסד המבקר לגבהים חסרי תקדים.

גלעד ארדן: אני חושב שהמעורבות שלו בהחלט מועילה ומחזקת את שלטון החוק ואת טוהר המידות במינהל הציבורי ובמערכת הפוליטית.

גלעד ארדן: אני בהחלט מודה לו על שירותו, וכמובן, מצטרף לברכות לכבוד השופט שפירא על בחירתו.

גלעד ארדן: אני חושב שהבחירה היא בחירה ראויה, ואני בטוח שגם הוא יעשה את מלאכתו נאמנה, ללא משוא פנים.

גלעד ארדן: תמיד קשה לי לדבר אחרי חבר הכנסת גילאון, שהוא אדם שמאוד מעורר סימפתיה אצל כולנו.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם טעמת את הריבות שלו גם, חבר הכנסת בילסקי.

גלעד ארדן: כנראה, לא זכית עדיין.

אילן גילאון: רי-בות.

גלעד ארדן: את הרי-בות שלו.

גלעד ארדן: אז אני זכיתי.

גלעד ארדן: וגם זכיתי להיבחן אצלו כשהוא היה משדר בטלוויזיה האזורית, גם על חמשת המ"מים – – –

אילן גילאון: – – – היחיד שעמד במבחן.

גלעד ארדן: ברור, אם לא הייתי עומד במבחן לא הייתי מזכיר את זה פה.

גלעד ארדן: יש גבול, אתה מבין.

גלעד ארדן: בהחלט קשה לי לדבר אחרי חבר הכנסת גילאון, אף שעם רוב הדברים שלו אינני מסכים.

גלעד ארדן: דבר אחד אני מסכים – בבית הזה יש עשרות חברי כנסת שמוצאם או המפלגות שלהם, מוצאן מהליכוד – גם קדימה, גם ש"ס, גם ליברמן.

גלעד ארדן: אבל כל אחת כאשר היא קמה, היא קמה על בסיס – – –

דוד רותם: אל תשלה את עצמך – – –

גלעד ארדן: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

דוד רותם: – – – לא הייתי בליכוד.

דוד רותם: אל תשלה את עצמך.

דוד רותם: הטובים לא היו.

זהבה גלאון: תהרגו אחד את השני.

אילן גילאון: – – –

גאלב מג'אדלה: נא לא להפריע לשר.

גלעד ארדן: אנחנו מקבלים אתכם באהבה, חבר הכנסת רותם.

גלעד ארדן: זה בסדר.

דוד רותם: בוא נאמר ככה, אם אתם אחרי כזאת קואליציה לא מסוגלים לארגן 61 להצבעה – – –

גלעד ארדן: בכל אופן, המפלגות שקמו קמו על בסיס דגשים, ניואנסים כאלה ואחרים ושוני בדעות בדברים כאלה ואחרים.

גלעד ארדן: כמובן, לא על בסיס מאוויים אישיים, חס וחלילה, אלא ממש על בסיס אידיאולוגי שונה.

גלעד ארדן: אבל התיאור של שלושת חברי הכנסת לפני, אני חושב שהוא תיאור קצת קשה ומרחיק לכת יותר מדי גם לגבי המהלך הפוליטי שראינו וגם לגבי המדיניות.

גלעד ארדן: ואני בהחלט, אדוני היושב-ראש, משתדל לענות במשולב על שלוש ההצעות.

גלעד ארדן: אז גם בהקשר למהלך הפוליטי שנקטו ראש הממשלה וחבר הכנסת מופז וגם לגבי המדיניות הכלכלית-חברתית – – –

גאלב מג'אדלה: הוא כבר שר.

גלעד ארדן: אתה צודק, אני מקבל – השר מופז, נכון.

גלעד ארדן: המשנה לראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני עונה כאן שבוע אחר שבוע מאז תחילת כהונתה של הממשלה, ובכל שבוע כשעולים חברי הכנסת מהאופוזיציה לנמק את הצעות האי-אמון, הם תמיד אומרים, איזה ראש ממשלה יש לנו?

גלעד ארדן: הוא מוכן לעשות הכול בשביל הישרדות.

גלעד ארדן: כל דבר הוא עושה כדי לשרוד.

גלעד ארדן: נו, אז כשראש הממשלה זיהה שיש כמה נושאים, ובהם תקציב 2013 שלא יהיה תקציב פשוט; העובדה שצריך לחוקק חוק שיחליף את חוק טל – דבר שגם הוא מחליש את הלכידות בקואליציה – אמר ראש הממשלה, עדיף במקום שאנחנו עכשיו נדמם כאן בכנסת ונצטרך כל פעם להיסחט על-ידי סיעה כזאת או אחרת או חבר כנסת כזה או אחר – נלך לבחירות קצרות, מהירות, והציבור יאמר את דברו.

גלעד ארדן: ולאחר מכן השיקולים של חברי הכנסת והסיעות יהיו פחות פוליטיים ויותר צופים פני עתיד וטווח ארוך.

גלעד ארדן: ואז אותם חברי כנסת שכל הזמן הפצירו בראש הממשלה לא לנקוט מדיניות של הישרדות, אלא ללכת אל העם, פתאום רצו אחרת – פתאום הם רצו שהוא דווקא יאריך את כהונתו.

גלעד ארדן: ולמה לבזבז כספי ציבור וללכת לבחירות מיותרות?

גלעד ארדן: ופתאום צצו להם בעיתונים סקרים שהעם בכלל לא רוצה בחירות, אז למה ראש הממשלה יוזם את אותן בחירות?

גלעד ארדן: נו, אז ראש הממשלה קשוב.

גלעד ארדן: שוב הוא היה קשוב לחברי הכנסת וגם לעם, והוא עשה שוב חושבים.

גלעד ארדן: וכשהוא זיהה שיש כאן סיעה שקיבלה – וגם זה אמרתם לנו המון פעמים, חברי באופוזיציה; אנחנו בכלל לא קיבלנו הכי הרבה מנדטים – יש כאן סיעה שקיבלה הכי הרבה מנדטים מהציבור, וכפי שחבר הכנסת גילאון אמר, יש לה עמדות שהוצגו לציבור.

גלעד ארדן: ודרך אגב, בתחומים הללו אני לא חושב שיש משהו שהיא הציגה אחרת לציבור בנושא של פעילות לשינוי שיטת הממשל והפעילות להחלפת חוק טל וחלוקת הנטל.

גלעד ארדן: וכשאנחנו שואלים את עצמנו: ונניח שהיינו הולכים עכשיו לבחירות בקיץ או בספטמבר, כפי שהצעתם כאן, מה היה משתנה בסדר-היום הציבורי?

גלעד ארדן: עדיין אלה היו השאלות שהיו עומדות במרכזה של מערכת הבחירות.

גלעד ארדן: ולאחר מערכת הבחירות הזו היה צריך שוב הפעם להקים קואליציה, וכשהיה צריך להקים קואליציה, מן הסתם, כי אין פטנט אחר בדמוקרטיה, אלא אם כן נחזור לשיטות שהמפלגות שלכם נולדו כתוצר שלהן אולי, במפלגות או שיטות שלא כל כך הצליחו במקומות אחרים, גם לא ממש הביאו לשגשוג ולהדברת העוני, אולי להגברת העוני אבל לא להדברתו, אז אמרנו לעצמנו: אם יש לנו היום האפשרות לחסוך בחירות מיותרות, להמשיך עד לתאריך המקורי – ואני זוכר כמה דיברנו כאן על החשיבות ביציבות השלטון ותכנון לטווח ארוך, ולנסות להכריע באותם נושאים שהעם כל כך נושא את עיניו אליהם כבר שנים רבות, בין שזה חלוקת הנטל ובין שזה השינויים בשיטת הממשל, מדוע לא לתת את האפשרות הזאת היום בעיקר.

גלעד ארדן: ואני מאוד מכבד את המהלך שהמשנה לראש הממשלה נקט כשהוא אמר:

גלעד ארדן: אנחנו קודם כול נכנסים בלי תנאים מראש על תיקים ועל מינויים ועל ג'ובים, אלא על הבסיס של הנושאים העקרוניים.

גלעד ארדן: והיום, זה נכון, המבחן שלנו הוא מבחן התוצאה, והתוצאה בלבד.

גלעד ארדן: מעשיך יקרבוך ומעשיך ירחקוך.

גלעד ארדן: אם אנחנו נצליח להביא, כפי שחבר הכנסת פלסנר פעמים רבות אמר כאן על הדוכן; אם אנחנו נצליח להביא לחלוקת נטל שוויונית בקרב אזרחי מדינת ישראל, אני חושב שההישג ההיסטורי הזה ישים קץ לכל הביקורת ולכל האמירות שנאמרו כאן היום או שנאמרו מאז המהלך הפוליטי שננקט, וכך גם לגבי שינוי שיטת הממשל.

גלעד ארדן: אני, דרך אגב, לא חולק לגמרי על דעתך ולא בהכרח חושב שבחירות אזוריות הן הדבר הנכון, ואף אחד לא אמר שצריך לסמן את התוצאה מראש.

גלעד ארדן: ודאי שגם את שינוי שיטת הממשל צריך לבחון היטב היטב.

גלעד ארדן: זה לא דבר שעושים אותו כל יום או כל יומיים, זה לא גרביים, וצריך לנהוג בחרדת קודש בשינויים בשיטת הממשל.

גלעד ארדן: בקשר לנושא הכלכלי-חברתי – אז קודם כול צריך להעמיד דברים על דיוקם ולומר שעל-פי הכלל הפיסקלי לגידול בהוצאה הממשלתית, אז גם בתקציב 2013 יהיה גידול ריאלי בתקציב המדינה, וריאלית כנראה הוא יהיה הגידול הגבוה ביותר בשנים האחרונות, אבל באמת כיוון שהצרכים התקציביים ל-2013 כנראה גם גוברים על המקורות שיעמדו לרשות ממשלת ישראל, אז צפוי לנו תקציב לא פשוט כדי לעמוד במסגרת הפיסקלית של ישראל, וגם לשמור על האחריות הפיסקלית הנדרשת.

גלעד ארדן: ונכון, כל אחד שם את הפרוז'קטור איפה שנוח לו, ויש עדיין פערים חברתיים ויש עדיין עוני.

גלעד ארדן: אבל לא תמיד נוח לשים את הפרוז'קטור על נושא הגידול בתעסוקה והצמצום באבטלה.

גלעד ארדן: אני יכול להזכיר שבמרס האחרון, לפני חודשיים, נוספו למשק 44,000 מקומות עבודה חדשים.

גלעד ארדן: אבל אי-אפשר להתעלם מהעובדה שהגירעון המצטבר בשנת 2012 צפוי להיות מעל 30 מיליארד שקלים, ולכן התקציב של השנה או השנתיים הבאות, אם יוחלט להמשיך בתקציב הדו-שנתי, יחייב אותנו לאחריות ולמשמעת תקציבית, ולא תהיה סטייה ממסגרת ההוצאה.

גלעד ארדן: ואנחנו כמובן גם מעוניינים להמשיך במתווה הפחתת הגירעון.

גלעד ארדן: זה דבר מאוד פשוט לדבר על חלוקת כספים, אבל אני חושב שאזרחי המדינה מבינים שכדי שיהיה מאיפה לחלק, צריך גם לדאוג להכנסות ולצמיחה, צמיחה במקומות הנכונים כמובן, מבלי לפגוע ולזהם את הסביבה, אבל צמיחה שתביא להכנסות שאותן ניתן יהיה להשקיע במקומות הנכונים.

גלעד ארדן: ולא אחזור על כל ההשקעות שהממשלה עשתה בשלוש השנים האחרונות בהרבה הרבה מאוד תחומים חברתיים שהביאו לכך שמגמת העוני בישראל, בשונה מהשנים הרבות אחורה, היא לא במגמת גידול אלא במגמת קיטון.

גלעד ארדן: עדיין לא מספיק, עדיין יש עוני רב, עדיין יש אוכלוסיות שבהן העוני ממוקד הרבה יותר.

גלעד ארדן: ואני לא בא בטענות אליהן, האחריות היא קודם כול של הממשלה לעשות את הפעולות הנדרשות לצמצום העוני גם באוכלוסיות הללו.

גלעד ארדן: אבל כשמנהלים דיון, גם חברי הכנסת צריכים לנהל אותו בצורה מעמיקה יותר.

גלעד ארדן: וכשמדברים על ממדי העוני אי-אפשר להתעלם ולא להזכיר גם שיש בהחלט, יש מאפיינים ייחודיים לחלק מהאוכלוסיות במדינת ישראל שהם די שונים מממדי עוני, או כשאתה מודד עוני במדינות מערביות אחרות בעולם.

גלעד ארדן: אבל העוני קיים.

גלעד ארדן: הפעולות שאנחנו עושים ממוקדות כדי לצמצם אותו, אם התקציבים למגזר הלא-יהודי ואם הפעולות והעידוד של הציבור החרדי להשתלבות בשוק העבודה.

גלעד ארדן: ואני מקווה שהיום, בזכות הקואליציה הרחבה שרואים בה עין בעין את הדברים בנושאים האלה, אני חושב, והיא משקפת קונסנזוס מאוד רחב בחברה הישראלית, אני מקווה שהבחירות הקרובות דווקא לא יהיו בקיץ אלא יהיו לנו עוד שנה וחצי לתקן את הדברים הללו שהציבור הרחב במדינת ישראל כל כך משווע להם שנים רבות.

גלעד ארדן: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מפציר בכנסת לדחות את שלוש הצעות האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני השר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נעבור לדיון הסיעתי.

גאלב מג'אדלה: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת יוחנן פלסנר, קדימה – בבקשה.

קריאה: אדוני, כמה – – –

גאלב מג'אדלה: לא הרבה, לא הרבה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

קריאה: אדוני היושב-ראש, כמה – – –

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, זו פעם ראשונה שלי שאני נואם בהצעות האי-אמון ואני מהצד השני של המתרס.

יוחנן פלסנר: האם הופתעתי ממהלך ההצטרפות של קדימה לממשלה?

יוחנן פלסנר: כן.

יוחנן פלסנר: האם יש לי ספקות לגבי המהלך הזה?

יוחנן פלסנר: ודאי שיש לי ספקות.

יוחנן פלסנר: האם לצד סימני השאלה אני גם רואה הזדמנויות במהלך הזה?

יוחנן פלסנר: חד-משמעית כן.

יוחנן פלסנר: אני חושב שספגנו ביקורת והיינו ראויים לביקורת.

יוחנן פלסנר: אבל לצד הביקורת צריך גם להגיד – אני חושב ביושר שיש כאן, בשותפות הזאת, הזדמנות אמיתית לעשות או לטפל בכמה מהחוליים האמיתיים של החברה הישראלית, בכמה מהדברים שדורשים פתרון עומק, ושאין שום דרך אחרת לפתור אותם אלא בקואליציה של הכוחות המרכזיים הציוניים בחברה הישראלית.

יוחנן פלסנר: אני חושב, ואמר את זה נכון השר ארדן, הציבור יבחן אותנו רק על סמך מבחן המעשה ומבחן התוצאה.

יוחנן פלסנר: האם יש אמון בכך שאנחנו נספק את התוצאה?

יוחנן פלסנר: התשובה, לדעתי, לא.

יוחנן פלסנר: לא חושבים, לא מאמינים לנו שאנחנו נביא לשינוי אמיתי ונשים את מדינת ישראל על מתווה מחולל שינוי מציאות בנושא שילוב חרדים בחברה הישראלית.

יוחנן פלסנר: לא מאמינים לנו עדיין, גם לא חושבים שאנחנו נביא שינוי אמיתי בשיטת הבחירות כך שנייצב את המערכת הפוליטית ונחזק את הכוחות המרכזיים.

יוחנן פלסנר: לא מאמינים לנו גם בעניין הזה.

יוחנן פלסנר: וגם בעניין החברתי חושבים שנביא איזה תקציב שהוא סוג של פשרה ולא של שינוי.

יוחנן פלסנר: זה המבחן שלנו, זה המבחן של הקואליציה הזאת.

יוחנן פלסנר: זה המבחן שלנו כגורם מרכזי שהצטרף, והמבחן המיידי הוא עוד חודשיים וחצי כשאנחנו נידרש להצביע על העברת חלופה לחוק טל, לא רק משום שזה נושא קריטי וחשוב, זה גם הנושא הראשון.

יוחנן פלסנר: ויש כאן מועד, אבן דרך קבועה ומחייבת בחוק, מחייבת בפסיקת בג"ץ, ואנחנו כולנו נצטרך לעמוד במבחן הזה.

יוחנן פלסנר: אני לא רואה סיטואציה שקדימה לא עומדת במבחן הזה.

יוחנן פלסנר: אנחנו, יחד עם השותפות שלנו בקואליציה, נשב בצורה רצינית, בצורה ממלכתית, בצורה מעשית, נגבש מתווה חדש ששם באמת את כל סוגיית שילוב החרדים במקום אחר.

יוחנן פלסנר: אנחנו נעשה את זה ביחד.

יוחנן פלסנר: אני מאמין שהדבר הזה אפשרי.

יוחנן פלסנר: ואנחנו בסוף גם ניבחן על ההחלטות הפוליטיות שלנו – האם אנחנו נחושים להפוך את ההזדמנות הזאת להצלחה או שלא.

יוחנן פלסנר: מבחינתי, האופציה השנייה לא קיימת.

יוחנן פלסנר: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת נסים זאב – איננו.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת שכיב שנאן – איננו.

קריאה: – – –

גאלב מג'אדלה: איפה הוא, שכיב שנאן?

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מסעוד גנאים, רע"ם-תע"ל – בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: אחריו – חבר הכנסת מקלב.

גאלב מג'אדלה: זה בסדר, אנחנו נחכה לך.

מסעוד גנאים: לא חשבתי שזה יבוא כל כך מהר.

גאלב מג'אדלה: פה הזריזות ממלאת תפקיד חשוב.

מסעוד גנאים: בגלל הקואליציה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, תחילה אני מברך – כפי שהתפרסם בחדשות – על סיום שביתת הרעב של האסירים הפלסטינים.

מסעוד גנאים: אני מברך אותם תחילה על הניצחון שלהם, ואני גם מזכיר לממשלה ולשלטונות, כמה, כמה ביקשנו, כמה מכתבים שלחנו על כל העניין של המעצר המינהלי, של מדיניות ההפרדה, של לאסור עליהם את ביקור ההורים שלהם, במיוחד האסירים של עזה, של הלימודים שלהם.

מסעוד גנאים: כמה ביקשנו, כמה שאילתות – לא רק אנחנו.

מסעוד גנאים: רק בדרך הזאת, דרך המאבק – שלפי דעתי הוא מאבק לגיטימי, הוא מאבק לא אלים – דרך שביתת רעב, הם הצליחו לכופף את המדיניות הזאת, וכל הכבוד להם, ואני מברך אותם, ואני מקווה שזה יהיה לקח גם לממשלה ולשלטונות פה בישראל – – –

דוד רותם: לא הבנתי את מי אתה מברך.

דוד רותם: אתה מברך – – –

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אני רוצה – – –

גאלב מג'אדלה: נא לא להפריע.

דוד רותם: – – –

מסעוד גנאים: – – – במיוחד כאשר – – –

גאלב מג'אדלה: נא לא להפריע.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת רותם, אל תפריע.

גאלב מג'אדלה: בתורך תגיד מה שאתה רוצה.

מסעוד גנאים: אנשים כמוך, מוטב שישתקו.

מסעוד גנאים: מוטב שתשתוק.

דוד רותם: – – –

גאלב מג'אדלה: תענה לו בתורך.

מסעוד גנאים: מוטב שתשתוק.

מסעוד גנאים: אתה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, ואתה רומס את הדמוקרטיה ואת הליברליות כולה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, מחר יצוין יום הנכבה, והיום היה דיון בוועדת החינוך, דיון לא חינוכי בכלל, במיוחד בדרך שבה ניהל ראש הוועדה את הדיון הזה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אני חושב שכמו שהשמש, אי-אפשר להתעלם ממנה ואי-אפשר להסתיר אותה, הנכבה זו האמת.

מסעוד גנאים: חלאס, תודו באמת, מה התועלת מהכחשת הנכבה?

מסעוד גנאים: פה היה אסון לעם הפלסטיני, שאתם חוללתם.

מסעוד גנאים: נקודה.

מסעוד גנאים: אז תישאו באחריות, למה הפחד הזה?

מסעוד גנאים: למה להרגיש מאוימים מאירוע וממושג – אפילו המושג, רודפים אותו; אבל אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אין אחד ששירת את המושג הזה כמו בעל החוק הזה שחוקק את החוק בכנסת ששמו חוק הנכבה.

מסעוד גנאים: וככל שרודפים את המושג, ככל שהנרטיב של הנכבה מתחזק, כי זאת האמת, ואין כל תועלת – אין, אתם לא יכולים לברוח מאמת זו, והכחשת הנכבה לא תעזור לכם.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אורי מקלב, ואחריו – חבר הכנסת שכיב שנאן.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני סגן יושב-ראש הכנסת, שלוש דקות לרשותך, ואחריו – חבר הכנסת שכיב שנאן.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, נראה שרק לפני שבוע ישבנו פה והיתה הצעת אי-אמון שכולנו נקראנו על-ידי מצליפי הסיעות – הכאיבו לנו – תבואו, והנה היום – –

גאלב מג'אדלה: חברי הכנסת גנאים ושכיב שנאן, נא לא לתת גב לנואם.

שכיב מוראד שנאן: סליחה.

מסעוד גנאים: סליחה.

אורי מקלב: – – והנה היום אנחנו עומדים ודנים בהצעות לסדר-היום, בהצעות אי-אמון, ויש אווירה שקטה ורגועה.

אורי מקלב: ברוך השם, יש קואליציה רחבה, לא צריך להצליף בנו, זה יעבור.

אורי מקלב: הדיון הוא כמעט דקלרטיבי, יש ירידת מתח, זה אולי החלק הטוב של העניין.

אורי מקלב: אבל מצד שני, הדבר הזה – איך קרא לזה יושב-ראש הכנסת – התנוונות, אולי, אבל אני מסתכל על זה הרבה מעבר לכך.

אורי מקלב: זה שאנחנו רואים ששולחן הממשלה יהיה ריק מכאן ואילך – ואמר לי פעם, אדוני היושב-ראש, חבר כנסת ותיק, כששאלתי אותו, למה אתה לא תומך בחוק הנורבגי, לכאורה זה טוב, זה גם פותר לך בעיות בתוך הסיעה, יש לך עוד כיבודים, למה אתה נגד; הוא אומר: שמע, כשיהיה חוק נורבגי לא תראה בכלל את השרים, אף יום בכנסת.

אורי מקלב: אנחנו, כחברי כנסת שלא שואפים להיות שרים, יודעים שחלק מהעבודה החשובה שיש בכנסת הוא שיש יום שהשרים גם מגיעים, צריך להתמודד מול הצעות אי-אמון, מול הצבעות, אבל היום אנחנו יודעים מה יהיה.

אורי מקלב: אבל זה לא החלק שכל כך מטריד אותי.

אורי מקלב: מטריד אותי, על מה היתה בשבוע שעבר החתונה הגדולה וההסכם הגדול של ממשלת אחדות לאומית, מה הנושאים שהיו על סדר-היום.

אורי מקלב: המשפט השני בסדר-היום, בתוך ההסכם שהיה בין סיעת הליכוד לסיעת קדימה, יש שם "הואיל", במשפט השני – "הואיל" – הואיל והמדינה עומדת בפני בעיות היסטוריות, דברים היסטוריים שצריכים לשנות, ומונים מה הדברים ההיסטוריים.

אורי מקלב: אני הבנתי שהנושא הראשון הוא בטח הנושא הביטחוני; תשאלו מאות מיליונים בעולם בשביל מה מדינת ישראל צריכה ממשלה רחבה, מה מעיק עליה, מה יושב לפתחה, יגידו לכם – הנושא האירני.

אורי מקלב: אנשים קוראים להשמדת מדינת ישראל – אנחנו אומרים את זה, מאות מיליונים יודעים את זה.

אורי מקלב: יש נושא ביטחוני, שאנחנו נמצאים מסביב; הנושא החברתי, ודאי הוא זה שמציק לנו ונושא שהוא על סדר-היום; יש ודאי הנושא הכלכלי, והנושא המדיני – איפה אנחנו נמצאים היום במפה המדינית שלנו באירופה, מול ארצות-הברית – כל הדברים האלה לא היו בהסכם.

אורי מקלב: זה היה בסוף ההסכם.

אורי מקלב: הדבר הראשון – הנטל החברתי.

אורי מקלב: נשיאה בנטל – ולאחר מכן לקחו עוד איזה נושא אחד, הנושא של שינוי שיטת הממשל.

אורי מקלב: זה פתאום, אני לא יודע מאיפה הביאו את הנושא הזה, כדי לעטוף עוד איזה נושא חשוב מאוד על מה הולכים ביחד, איזה דבר שמאחד, ה"ביחד", זה הנושא הזה – שינוי שיטת הממשל והנשיאה בנטל.

אורי מקלב: והדברים האחרים, שהם כל כך על סדר-היום, זה בהסכם, לא רק בסדר-היום ובשיח – הדברים האחרונים, זה מה שמביאים וזה מה שמדברים עליו.

אורי מקלב: שישה נרצחו בסוף השבוע, בשבוע אחד נרצחו שישה – גם זה לא היה על סדר-היום, מה אנחנו עושים.

אורי מקלב: כנראה זה מה שמאחד את ממשלת האחדות הזאת – הנושא של הנטל, ואנחנו על זה נתגבר.

אורי מקלב: העם היהודי יודע שלומדי התורה הם אלה שמחזיקים את הקיום שלו.

אורי מקלב: אנחנו תמיד משתמשים בזה שהקדוש-ברוך-הוא נתן לנו את הארץ הזאת, אבל את ההמשך של פרשת השבוע "אם בחֻקֹתי תלכו", את זה אף אחד לא זוכר.

אורי מקלב: ואני רוצה להגיד לכם, אני אומר את זה גם לממשלה: ההיסטוריה שופטת את אלה שיצרו שנאה.

אורי מקלב: מפלגות שלמות נמחקו מעל המפה הפוליטית – אלה שיצרו שנאה.

אורי מקלב: אנשים עמדו בראשות מפלגות גדולות מאוד ונמחקו, ולא נמצאים אתנו, לא מקרוב, כשהדבר הראשון שהיה להם תמיד – השנאה, להכניס מריבות ומדון בתוך העם היהודי.

גאלב מג'אדלה: נא לסיים.

אורי מקלב: אני כבר מסיים.

אורי מקלב: אנחנו ראינו ראשי ערים, מירוחם ועד קריית-מלאכי, שנמחקים, ויועצים משפטיים שנמחקים, פתאום נעלמים בצורות מאוד משונות.

אורי מקלב: מי שרצה – כל המצר לישראל נעשה ראש, ואני אומר לממשלה ואני קורא לממשלה: תפסיקו להסתתר ולהסתיר מפחד המחאה החברתית; או מסתתרים, לוקחים את הציבור החרדי כמגן פוליטי – נוהל שכן.

אורי מקלב: יש מישהו, נוהל שותף – לוקחים שותף אמיתי, מסתתרים תחתיו, שמים אותו – זה הנושא, ועל זה רבים, ואת כל הבעיות האחרות מטאטאים תחת הנושא הזה.

אורי מקלב: אני בכל אופן מעריך, אולי בשונה מאחרים, שהממשלה הזאת, ממשלת האחדות – אני מאחל לה אריכות ימים, אבל בעיני היא לא תאריך ימים, היא לא תמלא את ימיה, את השנה וחצי.

אורי מקלב: מספיק כל מיני דברים וסקרים כדי שהממשלה הזאת, יהיה מי שירצה לפרק אותה.

אורי מקלב: אבל אני אומר – הכנסתם צרתכם לביתכם – אני אומר את זה לליכוד.

אורי מקלב: הכנסתם צרכתם לביתכם.

אורי מקלב: ואתם היום – לא תתעללו ואל תתעלמו מהשותפים הראשונים והנאמנים שלכם, כי ברוב הימים תצטרכו אותם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת אורי מקלב.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת שכיב שנאן.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני לא מתבייש, ברמה האישית מאוד לא אהבתי את הסכנה המרחפת באוויר של הקדמת הבחירות, ובהתחלה חשבתי שרק אני כזה.

שכיב מוראד שנאן: אבל מתברר שבתוך הבית היו לא מעט חברי כנסת שמאוד לא אהבו את זה, וזה חצה את כל הסיעות וחצה את כל השורות, וכשהגיע הזמן של אותו לילה, ב-02:20, וכולם גילו שקמה ממשלת אחדות לאומית, אני ראיתי את הצבע עולה ללחיים של הרבה חברי כנסת שהסתובבו במסדרונות.

שכיב מוראד שנאן: אומנם בלעו את זה, אבל ללא ספק אהבו את זה שהכנסת מאריכה עוד שנה וחצי לפחות.

שכיב מוראד שנאן: אבל למען האמת, אני רוצה גם לשתף אתכם בהרבה מאוד שיחות טלפון שקיבלתי מאזרחים שלא הבינו למה יש בחירות.

שכיב מוראד שנאן: לא מפני שמפלגה כזו או אחרת עלתה בסקרים, או מפלגה כזו ואחרת ירדה בסקרים, האזרחים לא רצו את זה, ואני מדבר לא על אזרחים דרוזים וערבים בלבד, אלא על הרבה מאוד אזרחים יהודים שאני בקשר טוב אתם, ומדבר אתם לעתים קרובות.

שכיב מוראד שנאן: אותם אזרחים רצו ועדיין רוצים שתהיה ממשלה אחת שתוכל למצות את ימיה עד תום.

שכיב מוראד שנאן: מה האנשים אמרו?

שכיב מוראד שנאן: אם יעשו בחירות בספטמבר, הרי אחרי שנה וחצי יהיו עוד פעם בחירות, ואז יהיו פעמיים בחירות באותה תקופה שהיתה מיועדת להיות תקופת שלטון ארוכה.

שכיב מוראד שנאן: אני מאוד מקווה שהממשלה הזו תמצה את ימיה, ותמשיך לעשות.

שכיב מוראד שנאן: זה לא אומר שאנחנו לא נמשיך, ידידי, חברי בקואליציה ומהליכוד, ידידי סגן השר איוב קרא, וידידי חבר הכנסת מגלי והבה, זה לא אומר שאנחנו ביחד לא נמשיך לפעול ולנסות לקדם מטרות נעלות שאנחנו מסכימים שהגיע הזמן שגם העדה שלנו וגם המיעוט הערבי בכלל יזכו להן כאזרחי מדינת ישראל.

שכיב מוראד שנאן: אנחנו אומרים בכל עת ומבקשים שהשוויון לא ימשיך לסרב לבוא, אלא אנחנו מבקשים שוויון בעזרת אלה שנוכחים כאן, גם אופוזיציה וגם קואליציה, שיעזרו כולם שאחרי 64 שנות קיום המדינה נביא בשורה, שאולי נקדם דברים שיביאו לקידום השוויון והקיום המשותף של כלל אזרחי מדינת ישראל ביחד, והממשלה הזאת היא הטובה ביותר לעשות את זה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת שכיב שנאן.

אורי מקלב: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה.

אורי מקלב: אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, עמיתי חברי הכנסת, אני לא רואה בשורה בהרחבת הממשלה בתחום החברתי-כלכלי, ואני אגיד לך למה, כבוד השר פלד – אני אגיד לך למה.

איוב קרא: פלד.

גאלב מג'אדלה: פלד אמרתי, מה לא בסדר?

יוסי פלד: – – –

שכיב מוראד שנאן: אמרת השר בלד – – –

גאלב מג'אדלה: בלד?

גאלב מג'אדלה: אני אגיד לך גם למה – אדריכל הממשלה הזאת בנושא הכלכלי-חברתי הוא ראש הממשלה.

גאלב מג'אדלה: הערכתי לשר האוצר והידידות שלי אתו הן עמוקות; אם הוא היה נותן לו לעבוד כפי שהוא צריך לעבוד ורוצה לעבוד, היה מצבנו יותר טוב, כי יש לו אידיאולוגיה שאנחנו צריכים לעבוד אצל הטייקונים.

גאלב מג'אדלה: יש לו אידיאולוגיה ששכבה מסוימת צריכה לשלוט בכלכלה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: אז לא משנה אם זה 94 או 105, או 120.

גאלב מג'אדלה: זאת האידיאולוגיה של האדריכל מספר אחת של הממשלה הזאת בנושא הכלכלי-חברתי – תפיסת עולם חזירית מאוד, לא מקובלת עלינו.

גאלב מג'אדלה: אבל לזכותו ייאמר, זאת תפיסת העולם שלו, אידיאולוגית, שורשית, מבחינתו ערכית – כל מה שאתה רוצה.

גאלב מג'אדלה: לכן אני לא רואה שום בשורה.

גאלב מג'אדלה: הרחבת הקואליציה לא תשנה את העמדה, את התפיסה האידיאולוגית של ראש הממשלה, השר הכלכלי-על של ממשלת ישראל.

גאלב מג'אדלה: לכן אני לא רואה בשורה.

גאלב מג'אדלה: יישארו כמעט 40% מאזרחי ישראל מתחת לקו העוני, כמעט 60% מילדי ישראל מתחת לקו העוני.

גאלב מג'אדלה: הטייקונים והעשירים מספרם – המועדון שלהם ילך ויגדל כל שנה, הפערים החברתיים ילכו ויגדלו, והצדק החברתי ייעלם עוד יותר.

גאלב מג'אדלה: לכן אין שום בשורה.

אורי מקלב: סליחה, סליחה, בצד.

גאלב מג'אדלה: הנימוק נשמע לך משכנע, כבוד השר, נכון?

גאלב מג'אדלה: אני רואה שאתה השתכנעת.

איוב קרא: בטח, איזה שאלה.

גאלב מג'אדלה: זאת האמת.

אורי מקלב: אני יכול לבקש מהצד – – –

גאלב מג'אדלה: ואתם לא רגישים לרחשי לבם של רוב האוכלוסייה, אזרחי מדינת ישראל שהם מתחת לקו העוני, ואין לכם כוונה לסגור פערים.

גאלב מג'אדלה: אז מה זה משנה אם זה 94 או יותר, או ממשלה רחבה או לא? ואני אומר את זה בצער רב.

גאלב מג'אדלה: אני אומר את בצער רב, כי זאת חברה שאין לה עתיד – חברה שיש בה פערים חברתיים כאלה.

גאלב מג'אדלה: אתה זוכר, חבר הכנסת קרא, ראש הממשלה שלך, כשהתקבלנו ל-OECD, עשה מסיבת עיתונאים, הילל ושיבח ומה לא עשה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, הוא יעשה עוד מסיבת עיתונאים כזאת כאשר ישלחו אותנו הביתה מה-OECD.

גאלב מג'אדלה: ישלחו אותנו הביתה, כי אתם לא תסגרו פערים, אתם תעמיקו את העוני והפערים, ושם אין סנטימנטים, אין שמה "ואסטה", אין שם סנטימנטים, שם יש נתונים ומספרים והכול מדבר שם לפי נתונים ומספרים; לא "ואסטה", לא שם.

גאלב מג'אדלה: בקונגרס האמריקני, מחיאות כפיים, שם הדמגוגיה.

גאלב מג'אדלה: נאום מבריק לא עוזר, שם הנתונים מדברים.

גאלב מג'אדלה: אתם תעמיקו את הפערים החברתיים, יהיו יותר עניים, יהיו שכבות חלשות יותר, והאלימות תלך ותגדל, והפשיעה תלך ותגדל כתוצאה מזה.

גאלב מג'אדלה: ואני אומר לך, אם השכן שלך עני, ביתך בסכנה, תהיה מודאג.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

אורי מקלב: חבר הכנסת אריה אלדד, ולאחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: לרשות כולם שלוש דקות.

אורי מקלב: נקפיד.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, לפני שאגע בנושא האי-אמון שרציתי להעלות, הערה, כי שמעתי מחבר הכנסת גנאים שהגיע הזמן שמדינת ישראל תכיר באחריותה לאסון שהיא גרמה לערבים במלחמת העצמאות.

אריה אלדד: נכיר באחריות הזאת, ממש ביום שבעלות-הברית יכירו באחריות שלהן לאסון שהם גרמו לעם הגרמני במלחמת העולם השנייה.

אריה אלדד: אם תהפכו את יום הנכבה ליום אבל, ייכנס עוד יום חג אחד לחגי ישראל, וזה יהיה החג של הניצחון על האויב הערבי במלחמת השחרור, כי זו משמעותה של המלחמה הזאת.

אריה אלדד: אבל אני מבקש לדבר על ההסכם שהשב"כ הגיע אליו עם האסירים הביטחוניים הערבים.

אריה אלדד: במסגרת ההסכם הזה הם מסכימים להתחיל לאכול, ויקבלו לימודים אקדמיים, הפסקת בידוד, תוספת ערוצי טלוויזיה, ביקור משפחות ועוד כסף לקנות בקנטינה.

אריה אלדד: למה נכנעה המדינה?

אריה אלדד: כדי שלא ימות מרעב מחבל או מחבלים אחדים בכלא ישראל.

אריה אלדד: הכניעה הזאת לא היתה מבזה ומשפילה כל כך אם המדינה לא היתה מתעקשת לצרף תנאי להסכם – שהמחבלים יחתמו על הצהרה שהם לא יעסקו בטרור מתוך בתי-הכלא.

אריה אלדד: כלומר, לא יגייסו פעילי טרור, לא יסיתו לביצוע מעשי אלימות, לא יעסקו במימון, וכיוצא באלה דברים.

אריה אלדד: אני לתומי חשבתי שזה התפקיד של שירות בתי-הסוהר, אדוני השר לביטחון פנים.

אריה אלדד: כלומר, שמים רוצח בכלא, כדי שלא ירצח.

אריה אלדד: שמים אנס בכלא, כדי שלא יאנוס.

אריה אלדד: שמים מחבל בכלא, כדי שלא יעסוק בטרור.

אריה אלדד: לא מחתימים אותו על כתב התחייבות שהוא לא יעסוק בטרור מתוך בית-הכלא – מה אתם חושבים?

אריה אלדד: שאדם שמוכן לשחוט תינוקות, שאדם שמוכן להתפוצץ לאלף חתיכות יחד עם נשים וזקנים, וגברים, וילדים, לא יהיה מוכן לשקר למדינה שמחתימה אותו?

אריה אלדד: איזה מין איוולת?

אריה אלדד: איזה מין השפלה זאת?

אריה אלדד: להחתים אותם שהם לא יעסקו בטרור מתוך בתי-הכלא, במקום להתעקש על כך ששירות בתי-הסוהר יוודא שהם לא עוסקים בטרור מתוך בתי-הכלא.

אריה אלדד: ומי שעוסק בטרור, יש לשירות בתי-הסוהר אמצעי ענישה בתוך בית-הסוהר, כדי להחמיר את התנאים שלו, ולא לתת לו לראות את "אל-מנאר", לערוך סעודות שחיתות, לעשות תואר אקדמי בתוך בתי-הכלא שלנו.

אריה אלדד: שוב פתחתם את קייטנת ה"חמאס", אדוני השר לביטחון פנים?

אריה אלדד: בפעם שעברה שנכנעו לטרור, ראש הממשלה, שניסה ללמד את כל העולם איך לא להיכנע לטרור, איך אסור לוותר, כתב ספר, עשה קריירה על הדבר הזה – בפעם שעברה התירוץ היה עסקת שליט.

אריה אלדד: טוב, צריך להציל חייל בשבי ה"חמאס".

אריה אלדד: מה התירוץ הפעם?

אריה אלדד: שלא ימות מחבל בכלא שלנו.

אריה אלדד: ואם הם יפתחו מחר בשביתת רעב כוללת עד שישחררו אותם, למה אז לא תיכנעו?

אריה אלדד: הלוא גם אז עלול למות אסיר אחד בכלא, ושוב יאיימו עלינו באינתיפאדה שלישית.

אריה אלדד: מסלול הכניעה לטרור הוא מדרון חלקלק, ואתם נמצאים בו.

אריה אלדד: אינני רואה מה יעצור את הממשלה הזאת במדרון החלקלק הזה של כניעה לטרור.

אריה אלדד: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת אריה אלדד.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הממשלה הזאת נולדה בחטא, אבל חשוב וחמור יותר, היא מקדמת חטאים גדולים עוד יותר.

דב חנין: סדר-היום של הממשלה הזאת הוא מרובע: חוליה ראשונה, מלחמה אזורית חדשה, מלחמה שתמיט אסון גם על ישראל וגם על האזור כולו.

דב חנין: חוליה שנייה, התקפה על הדמוקרטיה, שינוי שיטת הממשל כדי לחזק את השלטון ולהחליש את האזרחים, לפגוע במחאה, לפגוע בחירויות, לצמצם את אפשרות הפעולה של מפלגות, של ארגונים, להעלות את אחוז החסימה, ועוד מגוון המצאות מהמצאות שונות.

דב חנין: חוליה שלישית, כמובן, הפרד ומשול.

דב חנין: מה טוב יותר מאשר שימוש בטריק הרומי העתיק?

דב חנין: כן, להפריד ולמשול, להסית חילונים נגד חרדים ויהודים נגד ערבים, בזה הממשלה הזאת בוודאי תצטיין.

דב חנין: וכמובן, כמובן, עמיתי חבר הכנסת, שמעתם כולכם את השר שטייניץ – מבטיחים לנו קיצוצים, תקציב המדינה החדש יהיה אנטי-חברתי יותר אפילו מאשר קודמיו.

דב חנין: ואת כל הדברים האלה מתכוונים לעשות בגיבוים של 94 חברי כנסת.

דב חנין: קואליציה מאוד רחבה בכנסת, אבל קואליציה מאוד צרה בציבור.

דב חנין: כשהממשלה היא נגד העם, העם יהיה נגד הממשלה.

דב חנין: ועמיתי חברי הכנסת, את תחילתה של המחאה אנחנו ראינו כבר במוצאי-שבת.

דב חנין: אנחנו ראינו אלפי אזרחים שבים ויוצאים לרחובות, מהצפון ועד הדרום, בקריית-שמונה, בחיפה, בירושלים, אלפים בכיכר-רבין בתל-אביב.

דב חנין: הכיכר היתה מלאה ושוקקת באנשים שהגיעו ממגוון עמדות, מגוון התארגנויות, מגוון כוחות, מגוון דגשים, אבל לכל אלה היה מכנה משותף, והמכנה המשותף הזה היה אי-אמון עמוק בשלטון, אי-אמון עמוק בממשלה, אי-אמון עמוק במדיניות, אי-אמון עמוק באותה התנגדות נמשכת לכל הדרישות הציבוריות של המחאה החברתית שאנחנו ראינו בקיץ הישראלי.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לקולות האלה צריך להאזין.

דב חנין: אסור שהכנסת תתנהג כמו מגדל שן אטום לקולותיו של הציבור, כי שום בעיה חברתית לא נפתרה; לא נפתרה בעיית הדיור, ולא נפתרה מצוקת הדיור – ודיבר על כך גם חבר הכנסת בן-סימון לפני, כשסיפר על המפגש שלנו אתמול בשדולת הדיור הציבורי עם נפגעות הדיור בשכונת-התקווה בתל-אביב – ולא נפתרו הבעיות של מצוקת הקיום כאשר המחירים ממשיכים לעלות והשכר ממשיך להיות תקוע – –

אורי מקלב: לקראת סיום.

דב חנין: – – ולא נפתרו בעיות העובדים ועובדי הקבלן ועבדי הקבלן.

דב חנין: הערב השתתפתי בהפגנת עובדי הקבלן בירושלים, הדרישה הזאת נשמעת, והממשלה ממשיכה להתעלם.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לממשלה כזאת מגיע אי-אמון.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, ואחריו – חבר הכנסת אורי אורבך.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היינו קודם בסאגה של בחירת מבקר המדינה, ועברנו שלושה סיבובים של הצבעה, בניגוד לכל הציפיות, וכפי שאמרה חברתי זהבה גלאון, המחזה שראינו כאן בכנסת מעיד על ההתפרקות הפוליטית של הקואליציה המפלצתית הזאת ממש בצעדיה הראשונים.

ניצן הורוביץ: לא כך מתחילה קואליציה של 94 חברי כנסת, שצריכה שלושה סיבובי הצבעה בשביל לבחור את המועמד שאותו היא רצתה לקדם.

ניצן הורוביץ: אני כמובן מברך מכאן את השופט שפירא, אני בטוח שהוא יהיה מבקר מדינה מצוין, ללא מורא, ללא משוא פנים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהמהלכים של הקואליציה למענו, כביכול, רק הזיקו לו והזיקו לכל הסיפור סביבו.

ניצן הורוביץ: ומכאן אני רוצה לצאת לסיפור הפוליטי האמיתי.

ניצן הורוביץ: הקואליציה הזאת, שעושה קרקס מהכנסת, קולעת את כולנו למצב של קיפאון מוחלט.

ניצן הורוביץ: בחזית הצדק החברתי הקואליציה הזאת הולכת להביא עלינו חוק הסדרים נורא, שכנראה כמוהו לא ידענו מאז בא לעולם העניין הזה של חוק הסדרים, וזה הולך לקרות בחודשים הקרובים, עם תקציב של גזירות.

ניצן הורוביץ: הקואליציה הזאת הולכת לתת גושפנקה לקיפאון מדיני שמוביל אותנו למדינה דו-לאומית, והקואליציה הזאת הולכת לחזק – כן, לחזק – את הכפייה הדתית שבה אנחנו נתונים, אם מדובר בנישואים ואם מדובר בחינוך.

ניצן הורוביץ: ורק, אדוני, היות שאתה, אולי איתרע מזלך לשבת בראשות הישיבה כשאני נושא את דברי, אבל אני רוצה לספר לך שראיתי אתמול ידיעה שלפיה מפעל הפיס הגדיל את העברות הכספים למוסדות חינוך – מה שנקרא מוסדות הפטור, מוסדות שבהם אין שום לימודי ליבה, מוסדות שבהם לא מכשירים את התלמידים להשתלבות בשוק העבודה ובחברה האזרחית, וזאת הממשלה הזאת.

ניצן הורוביץ: עכשיו, אם לצורך כך – לצורך המשך העוול החברתי, לצורך המשך הקיפאון החברתי, לצורך המשך הכפייה הדתית, הקימו ממשלה, הקימו קואליציה של 94 חברי כנסת, אז אני באמת לא מבין לשם מה כל המהלך הזה היה נחוץ.

ניצן הורוביץ: עכשיו תראו, אמר כאן – ואת זה אתה אמרת, אדוני – שאתה לא מעריך – תקן אותי אם אני טועה, אבל נדמה לי שאמרת שאתה לא מעריך שהקואליציה הזאת תוציא את ימיה, נכון?

ניצן הורוביץ: אתה הערכת שהבחירות תהיינה מוקדמות בהרבה ולא בתאריך שקבוע בחוק, זאת אומרת, סוף שנה הבאה, אוקטובר 2013.

ניצן הורוביץ: ואני רוצה להגיד לך, אדוני, בעניין הזה אני אתך.

אורי מקלב: תגיד לי, אבל זה יהיה משפט סיום.

ניצן הורוביץ: אז אני רוצה להגיד לך, אדוני, שטוב שאמרת את זה, כי בעניין הזה אני אתך.

ניצן הורוביץ: אני וסיעתי, סיעת מרצ, רוצים בחירות כמה שיותר מהר, כדי לשחרר אותנו; לשחרר את המדינה משלטונכם המעוות.

ניצן הורוביץ: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

אורי מקלב: חבר הכנסת אורי אורבך, ואחריו – חברת הכנסת חנין זועבי.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת ידידי, אני מברך את מבקר המדינה הנכנס יוסף שפירא.

אורי אורבך: מספרים על מדינה מסוימת שבה רצו למנות – ממשלה שרצתה למנות מבקר מדינה חירש, אילם ועיוור; חירש כדי שלא ישמע את כל הדברים הרעים, עיוור כדי שלא יראה את כל מה שקורה, ואילם – שאם כבר הגיעו לידיו איכשהו העניינים, אז שלא יגיד את זה.

אורי אורבך: מבקר המדינה הזה התפטר אחרי שבוע, בגלל הריח.

אורי אורבך: אני מקווה שהמבקר הנכנס, שוודאי עיניו רואות, ואוזניו שומעות, ופיו ידבר גם ידבר, ימלא את תפקידו, אנחנו בטוחים, וימצא את כל אשר ראוי לתיקון.

אורי אורבך: אבל אני רוצה להזהיר אותנו, בעיקר את חברי הקואליציה, ואת הממשלה: הממשלה התרחבה, אבל אל ירחב לבנו, שלא נחשוב לרגע שעכשיו מותר הכול כי אנחנו נורא חזקים.

אורי אורבך: אפילו מונח על שולחננו עכשיו חוק ראשון – אני מברך אותך, חבר הכנסת הנכנס יובל צלנר, אם כי אני חושב שזה לא חוק שצריך להיות ראשון, של חבר כנסת נכנס, וגם לא אחרון – חוק לתיקון חוק מופז.

אורי אורבך: החוק שעליו הצבענו בתחילת הקדנציה, שסיעה שיש בה שבעה חברי כנסת גם יכולה להתפלג, עכשיו רוצים לבטל אותו.

אורי אורבך: ואני לא נכנס לגופו של עניין, כי זה לא עניין עקרוני אם סיעה של שבעה או רק שליש סיעה, יש היגיון בזה ויש היגיון בזה.

אורי אורבך: אבל יש דבר אחד שאין בו היגיון – אי-אפשר להפוך את הכנסת שלנו למריונטות, לבובות על חוטים, שכשזה מתאים – אז זה שבעה, ואחרי זה – זה תשעה, ואם פתאום יהיה צריך להכניס בחוק שלא יתפטר בן-אדם ויקבל מעמד של סיעה אם השם שלו מתחיל בגימ"ל או בשי"ן, אז אותה כנסת יכולה גם לשנות את השינויים האלה.

אורי אורבך: צריך לשים גבול גם ליכולת שלנו ולרצון שלנו לשנות את כללי המשחק כל הזמן.

אורי אורבך: ולכן, אני אומר:

אורי אורבך: החוק הזה – נכון או לא נכון – אם רוצים לשנות אותו, זה מסוג הדברים שצריך לשמור אותם לקדנציה הבאה או להזדמנות אחרת.

אורי אורבך: לא צריך לבזבז שני תרגילים על אותו עניין בקדנציה אחת, כי גם בטעם רע יש טעם טוב.

אורי אורבך: בסדר, אני מבין שיש קוניונקטורות ושזה נורא מפתה, ומה שאתה, טווה קורים ופורס רשתות ומצודים ומלכודות ליריב הפוליטי שלך עכשיו, פתאום מסתבר שהרגליים שלך הן אלו שלכודות בתוך אותה מלכודת.

אורי אורבך: בואו נתאפק קצת, בואו לא נהיה חזירים.

אורי אורבך: אני לא אומר, קואליציה של 94 זה המון, זה מאוד מרשים.

אורי אורבך: ואם יפרשו שבעה או שמונה או תשעה או עשרה, חס וחלילה – – –

מוחמד ברכה: או 28.

אורי אורבך: אם יפרשו, זה דיה לשמחה בשעתה, גם זה כנראה יגיע – ולא יהיו 94 בקואליציה, יהיו רק 82, אפשר לעמוד בזה.

אורי מקלב: משפט סיום.

אורי אורבך: החוק זה לא איזו תוכנית כבקשתך, שברצותו מקצר וברצותו מאריך.

אורי אורבך: הבה נהיה מאופקים קצת.

אורי אורבך: לא אומר שזאת נדיבות של מנצחים, אבל אני חושב שלפחות אנחנו מחויבים לשמור על כבודה של הכנסת ולהיות קצת – לנקוט יחס הוגן לחוקים, שאנחנו בעצמנו שינינו לא מכבר.

אורי מקלב: תודה לחבר הכנסת אורי אורבך.

אורי מקלב: אחרון הדוברים, חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית כול, אני רוצה לברך בשמכם, כולכם, את מבקר המדינה, בשמכם השרים, בשמכם חברי הכנסת.

איוב קרא: אני חושב שהיתה זו זכות גדולה לראות את מה שהתחולל היום פה.

איוב קרא: למרות הביקורת, אני חושב שזו חגיגה לדמוקרטיה.

איוב קרא: אני רוצה להזכיר לחברים – שמעתי את חלקם כאן – מה היה ב-2009 כאשר קיבלנו את השלטון החדש.

איוב קרא: זכינו בבחירות וראינו מה היה כאן בתקופה של 2009 עד 2010, כאשר איש לא האמין שאפשר לצאת מפשיטת הרגל שנכפתה על מדינת ישראל, ובעצם, פשיטת רגל בכל הכיוונים: גם כלכלית, גם ביטחונית, גם מדינית.

איוב קרא: מדינתנו היום נמצאת אולי במצב הכי טוב בנמצא, בטח יותר טוב מבתקופת הממשלה הקודמת.

איוב קרא: אין לי ספק – וגם גאלב, ידידי, שניסה הרבה פעמים להביא לפירוק היישוב שלו, הוא לא זכה לזה, הרבה שנים ניסה, את באקה-ג'ת, עד שבא ונכנס לקואליציה אתנו, ואנחנו עשינו את מה שהוא רצה ופירקנו את באקה-ג'ת, זו עובדה.

איוב קרא: ולכן, תגיד תודה לקואליציה, שהיית חבר בה, בלעדיה לא היה קורה הדבר הזה.

גאלב מג'אדלה: אתה בקואליציה, על מה תודה?

איוב קרא: ולא רק זה, יש עוד דברים אחרים שבהחלט לא אכנס למנות אותם, כדי להראות כמה הממשלה הזאת – למרות הקשיים, למרות התקציב הדל – עשתה הכול והביאה בעצם לבשורה טובה.

איוב קרא: אני לא אהבתי – לא לצאת לבחירות בחודשים הקרובים, זה לא סוד, רציתי דברים אחרים, אבל ראש הממשלה חושב, והוא יודע יותר מכולנו כאן מה הצרכים הפוליטיים שלו.

איוב קרא: ולכן, גם אם אני לא אוהב, אני הולך אחריו, כי יש כמה נושאים חשובים שאין כמוהם: 1.

איוב קרא: נושא התקציב שבפתח; 2.

איוב קרא: הנושא האירני; 3.

איוב קרא: נושא מגרון והאולפנה; ונושא השירות הלאומי, שצריך להיבחן מחדש לגבי כל האוכלוסייה – וכל הדברים הללו בעצם צריכים ממשלה גדולה, כדי לעבור אותם.

איוב קרא: אין לי ספק שיהיו דברים, אנחנו נפתור אותם, אנחנו נעבור את המכשולים הללו.

איוב קרא: אנחנו בדבר אחד בטוחים, ואמרנו את זה לראש הממשלה, אנחנו לא זונחים חברים לדרך, המשמעות – אתה יכול, ידידי השר יעקב מרגי, להיות רגוע – אנחנו דואגים לכל מי שצריך להיות תמיד אתנו, בצד שלנו, ולא ניתן שדברים לא יהיו בהסכמה.

יעקב מרגי: אם זה תלוי בך – אני רגוע.

אורי מקלב: תודה.

איוב קרא: אני אומר לך חד-משמעית.

יעקב מרגי: – – –

איוב קרא: לכן, אדוני היושב-ראש, בנושא שינוי שיטת הבחירות – זה הדבר הכי חשוב – אנחנו נלך בזהירות לשנות את שיטת הבחירות, שתתאים לצרכים ולדברים שמעלים כל יום, שעה-שעה, אבל אנחנו יודעים דבר אחד: יש גם כוונות זדון בכל מה שקשור לשינוי שיטת הבחירות בישראל.

איוב קרא: כדי לחטוף או לעשות מניפולציות בשינוי שיטת הבחירות – אנחנו לא נלך; נעשה מה שטוב כדי שאזרחי ישראל ירגישו טוב.

איוב קרא: תודה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

אורי מקלב: רבותי, מכיוון שאין גם תשובת שר, אנחנו ניגש מייד להצבעות.

אורי מקלב: אני אתן לך רק להגיע למקומך.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצעת האי-אמון הראשונה, של סיעות בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש, שהיא: הקמת ממשלת אחדות מגבירה את סכנת המלחמה.

אורי מקלב: הציג אותה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אורי מקלב: אנחנו עוברים להצבעה – מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה – 11 נגד – 26 נמנעים – אין הצעת סיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 11, 26 מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת אי-אמון זו לא התקבלה.

אורי מקלב: הצעת האי-אמון הבאה, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ: כוונת הממשלה לקיצוץ דרסטי ומסוכן בתקציב 2013 ובמיוחד בתחום החברתי.

אורי מקלב: הציג אותה חבר הכנסת דניאל בן-סימון.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה – מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת העבודה להביע אי-אמון בממשלה – 12 נגד – 26 נמנעים – אין הצעת סיעת העבודה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 12, נגד – 26, אין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת אי-אמון זו לא התקבלה.

אורי מקלב: נעבור להצעת אי-האמון הבאה, שהיא: "התרגיל המסריח" של ממשלת נתניהו לאיחוד עם סיעת קדימה, שהציג אותה חבר הכנסת אילן גילאון.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה – 12 נגד – 26 נמנעים – אין הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 12, נגד – 26, אין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת אי-אמון זו לא התקבלה.

אורי מקלב: הודעה לסגן מזכירת הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: הידרדרות במערכת החינוך הדרוזי, הצעת חבר הכנסת מגלי והבה.

נאזם בדר: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אני גם אזמין את סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת מוחמד ברכה להחליף אותי.

אורי מקלב: [מס' מ/662; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 27368; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: בינתיים אנחנו ניגש להמשך סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 43), התשע"ב–2012, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת ציון פיניאן.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 43), התשע"ב–2012, שיזמה הממשלה.

ציון פיניאן: עניינה של הצעת חוק זו הוא נתינת סמכות לנציב שירות בתי-הסוהר להגביל את מספר עורכי-הדיון שיכולים לפגוש אסיר מסוים או קבוצת אסירים בתקופה של 30 יום, כאשר יש חשש כי מטרת הפגישה אינה לשם מתן שירות מקצועי, והיא מנוצלת לשם פגיעה בביטחון המדינה, בשלום הציבור או במשמעת ובסדרי בית-הסוהר.

ציון פיניאן: בשנת 2011 תוקנה פקודת בתי-הסוהר; התיקון מאפשר למנוע ביקור של עורך-דין ספציפי כאשר יש מידע מבוסס לגביו בעניין של ניצול לרעה של הביקורים.

ציון פיניאן: הסדר זה מנע את המפגש האמור בין עורך-הדין המסוים לבין האסיר, ולא נמנע מן האסיר לפגוש כל עורך-דין אחר.

ציון פיניאן: במקרים רבים המידע הקונקרטי אינו מספיק כדי לבסס מניעת ביקור, אבל מכלול הנסיבות מלמד מעל לכל ספק כי ריבוי הביקורים התכופים מנוצל למטרות של פגיעה בביטחון המדינה.

ציון פיניאן: על כן שבה הממשלה וביקשה לעגן בחקיקה הסדרים נוספים אשר יפגעו בפעולות אלה.

ציון פיניאן: על-פי הגורמים המקצועיים בשירות בתי-הסוהר ובמערכת הביטחון, ארגוני הטרור מסתייעים בעורכי-דין למימוש פעילותם בתוך בתי-הכלא, בשל המצב החוקי כיום, המאפשר לעורכי-דין חופש פעולה משמעותי מול הכלואים.

ציון פיניאן: מצב זה הוביל לכך שחלק מהביקורים חורגים ממטרתם המקורית – ייצוג או סיוע משפטי, והם נעשים למטרות שהן ניצול לרעה של זכות זו, ולשם סיוע לפעילות טרור, כאמור, של הכלואים.

ציון פיניאן: מנתוני השב"ס עולה כי חלק מהאסירים הביטחוניים מקיימים מספר רב של פגישות עם עורכי-דין, בסדר-גודל של עשרות מפגשים בשנה.

ציון פיניאן: בין האסירים שמרבים בפגישות נמצאים גם אסירים שפוטים שההליכים המשפטיים בעניינם הסתיימו.

ציון פיניאן: מנתונים אלה עלה החשד כי האפשרות להסתייע בעורכי-דין לשם קידום פעולות טרור כאמור נובעת בין השאר ממספר עורכי-הדין שעמם האסיר יכול להיפגש בעת ובעונה אחת.

ציון פיניאן: בעיה זו, של פעילות תיאום באמצעות עורכי-דין, בולטת במיוחד לגבי אסירים המצויים בהפרדה בשל מעורבותם הפעילה בקידום מעשי טרור ובפעולות תיאום בין חברי ארגוני טרור.

ציון פיניאן: לגביהם, ביקור מספר רב של עורכי-דין אשר נשלחים מטעם ארגוני הטרור ופועלים בשירותם מאפשר לחתור תחת מטרת ההפרדה ולהמשיך בפעילותם בקידום פעילות הטרור.

ציון פיניאן: כמו כן, מנתוני המשטרה נראה כי פעולות תיאום, סיוע והעברת מסרים על-ידי עורכי-דין המבקרים אסירים, בולטות גם בארגוני הפשיעה.

ציון פיניאן: התיקון המוצע, אשר מרחיב את השיקולים גם לשיקולים של שלום הציבור, יקנה למשטרת ישראל כלים נוספים בהתמודדות עם פעילותם הפלילית של ארגוני הפשיעה.

ציון פיניאן: הצעת החוק המקורית של הממשלה ביקשה לעגן את סמכותו של השר להגביל בתקנות את מספר עורכי-הדין שיפגוש אסיר בתקופה מסוימת, תוך תשומת לב לביטחון המדינה ולשלום הציבור.

ציון פיניאן: עיגון זה הובא לוועדה תחת סעיף שהסמיך את השר להתקין תקנות הנוגעות לסדר ולביטחון בתוך בית-הכלא.

ציון פיניאן: סעיף זה, בייעודו, התייחס לנהלים לוגיסטיים ומינהליים בתוך בית-הכלא, וודאי לא הסמיך את השר לפגיעה בזכות מהותית וחוקתית כמו זכות ההיוועצות בעורך-דין.

ציון פיניאן: ועדת הפנים והגנת הסביבה סברה כי סמכות כזאת, אסור לה שתהא בתקנות, אלא בהסדר ראשוני, תוך הסמכה מפורשת ומפורטת בחקיקה הראשית.

ציון פיניאן: הוועדה עמדה על כך שבמקום שייתכן כי תהיה פגיעה בזכות חוקתית, הכנסת היא זו שצריכה לקבוע את המדיניות והעקרונות, תוך קביעת הסדר מפורט ומדויק.

ציון פיניאן: כמו כן ביקשה הוועדה כי ההסדר לא יהיה גורף וכוללני, וכי סמכות נציב שירות בתי-הסוהר ודרך קבלת החלטה על הוצאת הצו יהיו מותוות ולאחר שהתייעץ עם הגורמים הרלוונטיים.

ציון פיניאן: בפסק-דין של בית-המשפט העליון בעניין נאמר כי "זכותו של אדם לקבלת שירותים משפטיים, ובכללה הזכות להיפגש עם עורך-דין והזכות להיות מיוצג על-ידיו, היא זכות יסוד, המגשימה את החירות המוקנית לו למנות לעצמו שלוח כרצונו, וכן את זכותו להליך הוגן".

ציון פיניאן: עם זאת, באותה פרשה נאמר גם כי "זכות ההיוועצות איננה כוללת בתוכה פגישה המיועדת לתכנון עבירה או ביצועה, ואין זכות שכזו מוגנת.

ציון פיניאן: לפגישה כזו אין קשר ענייני לשירות המקצועי שנותן עורך-דין לאסיר".

ציון פיניאן: הוועדה ניסתה לעשות את האיזונים בין הזכות המהותית להיוועצות בעורך-דין ובין הרצון לפגוע ולצמצם את התופעה של ניצול הפגישות לפגיעה בביטחון המדינה, בסדר הציבורי או במשמעת ובסדרי בית-הסוהר.

ציון פיניאן: יודגש כי בהצעת החוק אין פגיעה בזכותו העקרונית של אסיר להיפגש עם עורך-דין, ולפי סעיף זה לא יהיה אפשר למנוע לחלוטין מאסיר מפגש עם עורך-דין.

ציון פיניאן: כמו כן, אין בה כדי להגביל את זהות עורך-הדין שעמו יהיה רשאי להיפגש, ואף לא את תדירות הפגישות עם אותו עורך-דין, אלא היא רק מרחיבה את העילות להגבלת מספר עורכי-הדין שעמם הוא רשאי להיפגש בתקופה מסוימת.

ציון פיניאן: עוד התנתה הוועדה את סמכות הוצאת הצו רק לאחר שהתייעץ הנציב עם בכירי אנשי המודיעין בשירות בתי-הסוהר, וכן במשטרה או בשירות הביטחון הכללי, לפי העניין.

ציון פיניאן: הוועדה מכירה בחשיבות העליונה של הזכות להיוועצות בעורכי-דין של עצירים אשר הליכיהם תלויים ועומדים בבית-המשפט, ולכן לא החילה סעיף זה על עצורים שטרם הוגש נגדם כתב-אישום ועל נאשמים העצורים עד תום ההליכים המשפטיים לפי סעיף 21 לחוק סדר הדין הפלילי.

ציון פיניאן: במטרה להבטיח שימוש נאות בסמכויות הניתנות מכוחו של חוק זה, תדרוש ועדת הפנים והגנת הסביבה מהשר לדווח לה אחת לשנה על אופן השימוש בסמכויות הניתנות בו.

ציון פיניאן: הוועדה גם תתקן את הסעיף ברוח זו בהזדמנות הראשונה שתתאפשר.

ציון פיניאן: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

ציון פיניאן: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ציון פיניאן: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: להצעת החוק יש כמה הסתייגויות.

מוחמד ברכה: אני מזמין את המסתייגים.

דוד רותם: ניצן הורוביץ.

מוחמד ברכה: כן כן, חבר הכנסת ניצן הורוביץ הוא המסתייג הראשון.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

דוד רותם: כמה זמן?

מוחמד ברכה: חמש דקות.

דוד רותם: לכל המסתייגים יש – – –

מוחמד ברכה: כמה וכמה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, תודה, קודם כול אני רוצה להביע הערכה לייעוץ המשפטי של ועדת הפנים, וליועצת המשפטית מירי פרנקל-שור, שבזכות העבודה שלה הנוסח הראשוני עבר שינוי דרמטי, וההסדר שמובא כאן בפנינו הוא הרבה יותר מידתי ומאוזן, כי הבקשה – זאת אומרת, הנוסח הממשלתי היה פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

ניצן הורוביץ: יחד עם זאת, גם בהצעה הזאת יש הגבלה על זכות יסוד בשיטה שלנו, והיא זכות ההיוועצות בעורך-דין.

ניצן הורוביץ: צריך להבין שמצב של אסיר שנמצא בכלא ומנותק מהעולם החיצון – עורך-הדין הוא צינור חיוני לאסיר הזה לצורך ניהול ענייניו.

ניצן הורוביץ: עכשיו, לא מדובר, לפעמים, רק באותו נושא שבגינו האסיר יושב בכלא, באותה עבירה שבגינה הוא הורשע, אלא בנושאים אחרים.

ניצן הורוביץ: כך, למשל, בדיונים בוועדה עלו מקרים של אסירים שנשפטו על עבירה מסוימת והם נועצים בעורכי-דין מהתחום המסחרי, מהתחום של מעמד אישי וכו', ולכן יש מגוון עורכי-דין שעמם הם נפגשים.

ניצן הורוביץ: אני אמרתי בדיונים בוועדה, ואני אומר כאן בפני המליאה, שהזכות של אסיר להיוועצות בעורך-דין, החיסיון של עורך-דין–לקוח, היכולת של עורך-דין לבוא באופן חופשי לבית-הסוהר ולהיפגש עם הלקוח שלו שם, היא זכות יסוד, ואל לנו להגביל אותה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה כאן להרגיע את כל מי שחושש: לדיונים בוועדה הגיעו גם נציגי השב"כ, ונציגים אחרים, והובהר שלשירותי הביטחון ולגורמים השונים יש האמצעים – יש האמצעים – לטפל בעורכי-דין שעוברים על החוק ובאסירים שמנצלים את המפגש עם עורך-הדין לצרכים לא ראויים.

ניצן הורוביץ: כך שלתפיסתנו, אין צורך להחמיר ואין צורך להגביל זכות כזאת, שהיא זכות יסוד.

ניצן הורוביץ: לכן אני קורא לכם, חברי חברי הכנסת, לקבל את ההסתייגויות שהוגשו להצעת החוק הזאת.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת אילן גילאון – מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין, יש לך שלוש הסתייגויות.

מוחמד ברכה: אתה יכול לדבר עד 15 דקות, אבל אתה לא חייב, כמובן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה, ראשית, לנצל את ההזדמנות הזאת, אדוני היושב-ראש, כדי לברך מעל הבמה הזאת על סיומה של שביתת הרעב הממושכת של האסירים הפלסטינים בבתי-הסוהר.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, האסירים הפלסטינים שבתו תקופה ממושכת בבתי-הסוהר בשני עניינים: העניין האחד נוגע בתנאי הכליאה שלהם, והעניין השני נוגע במעצרים המינהליים, אותם מעצרים של אנשים למעשה בלי אישום, בלי אשמה, בלי הרשעה, לתקופות מאוד ממושכות.

דב חנין: אני רוצה לציין, אדוני היושב-ראש, שבשני הנושאים האלה היו הישגים משמעותיים לשביתת הרעב, ואני מברך על כך ששביתת הרעב הסתיימה בהסכם ובהסכמה.

דב חנין: ההישגים הם משמעותיים קודם כול בתחום של תנאי הכליאה.

דב חנין: ניתנו מחדש ביקורים, ביקורי משפחות, הותרו מחדש זכויות של חינוך והשכלה, פעילויות פנאי, טלוויזיה; תנאי כליאה הולמים, כמשמעותם גם בחוק שהכנסת קיבלה בשבוע שעבר.

דב חנין: ואני, אדוני היושב-ראש, רוצה לומר מכאן, שנדמה לי שגם לכנסת, בחוק המהפכני שקיבלנו בשבוע שעבר, באותו לילה שהסתיים בעסקת הקומבינה המפורסמת של מופז ונתניהו – באותו לילה קיבלנו חוק מהפכני היסטורי בעניין תנאי הכליאה, ולחוק הזה, אני מקווה ומעריך, היתה תרומה לסיומה בהסכם של שביתת הרעב של האסירים הפלסטינים.

דב חנין: עקרון היסוד של החוק שהכנסת קיבלה הוא העיקרון של תנאי כליאה הולמים לכל אסיר שנמצא בבתי-הכלא בישראל, בלי הבחנות בין אסירים ביטחוניים ואסירים פליליים, אסירים יהודים ואסירים ערבים.

דב חנין: לכל האסירים ניתנה מערכת של זכויות, החל מזכויות עקרוניות, זכויות מסגרת, שמוגדרות בתנאי הכליאה ההולמים, מוגדרות בזכות לכבוד, בזכות להגנה על הבריאות במובן הרחב.

דב חנין: מעבר לכך, חבילה של זכויות קונקרטיות שכוללות גם את הזכות לטייל באוויר באופן יומי, באוויר פתוח, תנאי הכליאה בתא, שצריך להיות מאוורר ומואר בצורה ראויה.

דב חנין: כמובן, כל התנאים שקשורים לטיפול, למזרן, למיטה, לחפצים אישיים, לארונית; הדברים הבסיסיים שמאפשרים גם לאסיר לחיות בכבוד.

דב חנין: ניתנה ומוכרת בחוק גם הזכות לפעילויות פנאי, לפעילויות חינוך, ואני שמח שגם בהסכם שהושג עם האסירים הפלסטינים הזכות שלהם לקבל חינוך והשכלה הוחזרה להם.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה יצר תשתית משפטית מחייבת חדשה, שצריכה מעתה להנחות גם את הרשויות, כולל את רשויות בתי-הסוהר, שירות בתי-הסוהר, וכולל את שירותי הביטחון השונים, ביחסם לכלל האסירים בישראל, ובין היתר ביניהם גם האסירים הפלסטינים הביטחוניים.

דב חנין: אני מברך על סיומה של שביתת הרעב הזו, ואני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שמעבר כמובן לשיקולים האנושיים של המשמעות של מה קורה כאשר אסיר שנמצא בבית-הכלא, חס וחלילה, נפגע בבריאותו, או אפילו מאבד את חייו בשביתת רעב, לדברים האלה היו עלולים להיות גם היבטים נוספים, השלכות קשות על כל מה שמתרחש בזירה הישראלית-פלסטינית.

דב חנין: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מצטער שדווקא ביום הזה הממשלה מבקשת להביא להשלמה הצעת חוק שהולכת בדיוק בכיוון ההפוך.

דב חנין: אני מצטרף לדבריו של חברי חבר הכנסת הורוביץ על העבודה המסורה שאנשי הייעוץ המשפטי שלנו בכנסת עשו כדי לרכך את רוע הגזירה ולהקל עליה, באמת, בשורה של מנגנוני איזון שמקלים במידת מה את הכוונה המקורית, או את הכוונות המקוריות שביסודה של הצעת החוק הזו.

דב חנין: אבל בשורה התחתונה, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שמדובר בהצעת חוק בעייתית, מסוכנת, שאיננה מתמודדת, לטעמי, עם בעיה אמיתית, ולעומת זאת מייצרת פגיעות בלתי מידתיות גם בזכויותיהם של האסירים וגם בזכויותיהם של עורכי-הדין.

דב חנין: הרעיון המרכזי שבהצעה הזאת הוא פגיעה או הטלת מגבלה שרירותית על מספרם האפשרי של עורכי-הדין שמייצגים אסירים.

דב חנין: ואני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, שבדיוני הוועדה שעסקה בנושא הזה אפילו לא הביאו בפנינו איזו תשתית עובדתית מספקת כדי להוכיח לנו שהתיקון הזה אכן נדרש, שאכן ישנה תופעה כזאת פוגענית, שאותו מספר גדול כביכול של עורכי-דין שמייצגים אסיר גורם לאיזה נזק, לאיזו פגיעה, לאיזה סיכון ביטחוני, חס וחלילה.

דב חנין: לא הובאה בפנינו שום תשתית עובדתית להוכחת הטענה מרחיקת הלכת והפוגענית הזאת.

דב חנין: ואני, אדוני היושב-ראש, לא רואה מציאות שבה יש מספר רב של מפגשים בין אסירים לעורכי-דין שמנוצלים לרעה לצורך סייענות לפעילות בלתי חוקית של הכלואים.

דב חנין: אני לא ראיתי נתונים בכיוון הזה.

דב חנין: אמירות כלליות כדי לפגוע בזכויות אדם בסיסיות לא מספיקות, לא ראויות, לא מתאימות, ובסופו של דבר לא ברור לי מה המטרה של המהלך הזה חוץ מלפגוע בזכויות של אסירים, לפגוע בזכויות של עורכי-דין ולהקנות לשירות בתי-הסוהר סמכויות מרחיקות לכת, מיותרות ובעייתיות.

דב חנין: אני רוצה, עמיתי חברי הכנסת, להתעכב על שני ההיבטים שיש בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: מצד אחד, הצעת החוק בעצם מסמיכה את הנציב לפגוע בזכויות האסירים, במיוחד כמובן בזכויותיהם של אלה שמסווגים כביטחוניים, אם כי אני רוצה להפנות את תשומת לבכם שבהצעת החוק יש איזה מין סעיף מעורפל שאומר שאפשר להחיל את ההגבלות האלה גם על אסירים נוספים שלא התקיימו בהם התנאים כאמור, זאת אומרת שהם לא נמנים עם ארגון טרוריסטי או הורשעו בעבירות ביטחון.

דב חנין: זאת אומרת, יש פה איזה מין פתח שמאפשר להחיל את הוראות החוק הזה גם על אסירים שאינם ביטחוניים.

דב חנין: אבל ברור שהכוונה העיקרית של החוק היא לפגוע בזכויותיהם של אסירים שמסווגים כביטחוניים.

דב חנין: הפגיעה הזאת, אדוני היושב-ראש, איננה ראויה, איננה מתאימה ואיננה נדרשת.

דב חנין: אני אומר איננה נדרשת, כי גם היום פקודת בתי-הסוהר, בנוסחה הקיים לפני התיקון, כוללת עילות כלליות נרחבות ביותר להגבלת מפגש של אסיר עם עורך-דין.

דב חנין: אני רוצה להפנות, למשל, לסעיף 45א לפקודה, שקובע כי ניתן למנוע קיום מפגש של עורך-דין מסוים עם אסירים כאשר קיים חשד ממשי שקיום הפגישה יאפשר – ופה אני מצטט – "ביצוע עבירה המסכנת את ביטחונו של אדם, את ביטחון הציבור, את ביטחון המדינה או את ביטחון בית-הסוהר, או עבירת בית-סוהר הפוגעת פגיעה ממשית במשמעת בבית-הסוהר העלולה להביא לשיבוש חמור בסדרי בית-הסוהר וניהולו".

דב חנין: אז יש לכם סמכות.

דב חנין: אתם יכולים כבר היום להגביל מפגש.

דב חנין: למה אתם צריכים את חבילת הסמכויות הנוספות שביקשתם להעביר בתיקון 43?

דב חנין: אני, לשאלה הזאת, לא קיבלתי תשובה.

דב חנין: גם ללא התיקון המוצע יש לכם היום כלים מרחיקי לכת, שמאפשרים הגבלות קשות ביותר על מפגש בין אסירים ועורכי-דין, ואין שום חשש אמיתי שמצריך קביעה של הסדרים נוספים שיפגעו פגיעה נוספת בזכויות היסוד החוקתיות של האסירים, ובוודאי לא בצורה גורפת כפי שניתן להסיק מניסוחו של החוק.

דב חנין: יש כאן התעלמות, עמיתי חברי הכנסת, מכך שגם לאסירים יש לעתים צורך להתייעץ או להיות מיוצגים על-ידי עורכי-דין שונים בהליכים ובסוגיות שונות, וזאת גם בעת שהינם שוהים במאסר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כמי שהיה בעצמו עורך-דין וייצג אנשים שהיו בבתי-סוהר, אני בהחלט זוכר שהיו אסירים שגם היה להם צורך בעניין הפלילי, נניח, שנאסרו בו או בעטיו, אבל גם, למשל, בדיני משפחה, כי כאשר נכנס האסיר לבית-הסוהר אז היה גם משבר משפחתי והוא היה צריך עורך-דין אחר שמתמצא בדיני משפחה להתייעץ אתו על ענייני המשפחה.

דב חנין: למה להגביל את המצב הזה?

דב חנין: הרי האסיר ממילא מוגבל, הוא נמצא בבית-הסוהר ולפעמים הבעיות שלו מגוונות.

דב חנין: לפעמים הוא צריך גם ייעוץ פלילי, הוא צריך גם ייעוץ אזרחי, הוא צריך גם ייעוץ בדיני משפחה.

דב חנין: למה צריכה להיות הגבלה כזאת?

דב חנין: אגב, יש מצבים שבהם כמה עורכי-דין שותפים בייצוג.

דב חנין: או, למשל, יש משרד שבו עובדים כשכירים כמה עורכי-דין ואז כל פעם שולחים מאותו משרד עורך-דין אחר להיפגש.

דב חנין: או עמותה שבה מועסקים כמה עורכי-דין.

דב חנין: אני לא מבין את הצורך להגביל בצורה שהחוק קובע.

דב חנין: אגב, אם אנחנו כבר מדברים על אסירים שמסווגים כביטחוניים, גם היום יש הגבלות רבות בכל הנוגע למימוש הזכות שלהם להיפגש עם עורכי-הדין שלהם.

דב חנין: המפגש בין אסיר המוגדר או מסווג כביטחוני לבין עורך-הדין מתקיים מבעד למחיצה, אשר אינה מאפשרת העברה ישירה של מסמכים ביניהם, ועורכי-דין שמייצגים אסירים ביטחוניים – בגלל המגבלות שיש לאסירים ביטחוניים בשימוש בטלפון, נאלצים עורכי-הדין שמייצגים אותם לבקר אותם בתדירות רבה יותר, כי אסירים פליליים לפחות יכולים להרים טלפון ולהתקשר, ואסירים ביטחוניים, כפי שכולנו יודעים, מנועים במקרים רבים מלהשתמש בטלפון, ולכן עורכי-הדין שלהם צריכים להגיע אליהם פעמים רבות יותר.

דוד רותם: אבל ה"חמאס" – – –

דב חנין: חבר הכנסת רותם, אתה בעצמך עורך-דין, ואתה לדעתי, לפחות כעורך-דין, צריך להבין את מה שאני אומר.

דוד רותם: אני הייתי תובע צבאי במשך הרבה שנים וראיתי איך מבריחים אשגרים.

דב חנין: אז אם אתה בתור תובע צבאי ראית את זה, אני בטוח שגם התלוננת – –

דוד רותם: אל תדאג.

דב חנין: – – נגד מי שהעביר ואני בטוח שהתלונה שלך גם טופלה בצורה נמרצת.

דוד רותם: אני טיפלתי.

דב חנין: אבל, חבר הכנסת רותם, גם אם היה עורך-דין שעשה כזה דבר ובוודאי אתה התלוננת עליו ואולי אפילו נפתחה נגדו חקירה פלילית, אתה האחרון שצריך להסכים להדבקת תווית כוללת על כל עורכי-הדין, כי בחוק הזה יש פגיעה לא רק באסירים אלא גם בציבור עורכי-הדין שאתה, חבר הכנסת רותם, משתייך אליו גם כן.

דוד רותם: השתייכתי.

דב חנין: שייך.

דוד רותם: השתייכתי.

דב חנין: השתייכת.

דב חנין: טוב, השתייכת.

דב חנין: בכל זאת, אתה צריך קצת נאמנות לציבור הזה.

דב חנין: יש פה איזו תווית.

דב חנין: מה זה, גם עורכי-הדין זה קבוצה של עבריינים?

דב חנין: עורכי-דין הם אנשים שמבצעים את תפקידם, את אחריותם, בייצוג של אסירים, ואתם מדביקים עליהם בחוק הזה איזו תווית של החשדה קולקטיבית.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני מציע לכנסת קודם כול לאמץ ולקבל את ההסתייגויות שלנו, ואם ההסתייגויות שלנו תתקבלנה, החוק הזה יהיה קצת פחות גרוע.

דב חנין: אבל בשורה התחתונה, אדוני היושב-ראש, אני מציע לכנסת פשוט לדחות את התיקון הזה.

דב חנין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

מוחמד ברכה: יש בקשות דיבור ואני לא רואה באולם אף אחד מהמבקשים.

מוחמד ברכה: על כן אנחנו נעבור להצבעות.

מוחמד ברכה: אני מבקש שקט שם.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים תחילה על שם החוק, חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 43), התשע"ב–2012.

מוחמד ברכה: אנחנו נצביע על שם החוק לפי הצעת הוועדה.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: אנחנו כמובן מצביעים בקריאה שנייה את כל ההצבעות עכשיו.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 5 בעד שם החוק – 14 נגד – 4 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

מוחמד ברכה: ברוב של 14 תומכים מול ארבעה מתנגדים, ללא נמנעים, שם החוק לפי הצעת הוועדה אושר.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור לסעיף הראשון.

מוחמד ברכה: יש הסתייגויות של חברי מרצ – חברי הכנסת ניצן הורוביץ, זהבה גלאון ואילן גילאון.

מוחמד ברכה: אנחנו נקיים את ההצבעה על ההסתייגות הראשונה.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 14 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת ניצן הורוביץ, זהבה גלאון ואילן גילאון לסעיף 1 לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 14 מתנגדים וארבעה תומכים ההסתייגות נדחתה.

מוחמד ברכה: אתם רוצים להצביע?

ניצן הורוביץ: אנחנו מסירים את שאר ההסתייגויות.

מוחמד ברכה: אתם מסירים את ההסתייגויות לחלופין.

מוחמד ברכה: לכן אנחנו עוברים להסתייגויות לאותו סעיף, לסעיף ראשון, של חבר הכנסת דב חנין.

מוחמד ברכה: להסתייגות הראשונה – מי בעד, מי נגד?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 15 נמנעים – אין ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 1 לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: ההסתייגות נדחתה, בהתנגדותם של 15 מתנגדים, וארבעה תומכים, ללא נמנעים.

מוחמד ברכה: רק למען הפרוטוקול, אם זה לא נקלט – לחלופין ולחלופין, שלוש פעמים, של סיעת מרצ הוסרו על-ידי המציעים.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצבעה על ההסתייגות השנייה של חבר הכנסת דב חנין לסעיף הראשון.

מוחמד ברכה: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 16 נמנעים – אין ההסתייגות השנייה של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 1 לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: ההסתייגות לא התקבלה.

מוחמד ברכה: תמכו בה ארבעה חברי כנסת, התנגדו לה 16, ולכן, כאמור, ההסתייגות לא התקבלה.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות השלישית לסעיף 1 של חבר הכנסת דב חנין.

מוחמד ברכה: מי בעד, מי נגד?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 16 נמנעים – אין ההסתייגות השלישית של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 1 לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: גם ההסתייגות הזו נדחתה.

מוחמד ברכה: הצביעו בעדה ארבעה חברי כנסת, התנגדו לה 16 חברי כנסת, ללא נמנעים.

מוחמד ברכה: עכשיו אנחנו בזמן הצבעה.

מוחמד ברכה: במיוחד בצדדים אני מבקש שקט מוחלט.

מוחמד ברכה: לסעיפים 2 ו-3 אין הסתייגויות, על כן אנחנו נצביע על סעיפים 1, 2 ו-3 על-פי הצעת הוועדה בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–3, כהצעת הוועדה – 16 נגד – 4 נמנעים – אין סעיפים 1–3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

מוחמד ברכה: תמכו באישור הסעיפים 1, 2 ו-3 16 חברי כנסת, התנגדו ארבעה חברי כנסת, וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצבעה על החוק, חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 43), התשע"ב–2012.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים על החוק בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: מי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 16 נגד – 4 נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 43), התשע"ב–2012, נתקבל.

מוחמד ברכה: ברוב של 16 תומכים ועם ארבעה מתנגדים, ללא נמנעים, החוק אושר בקריאה השלישית והוא ייכנס לספר החוקים.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/690).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לסעיף הבא, רבותי, בסדר-היום, והוא הצעת חוק לשינוי חברתי-כלכלי (תשלומי הורים), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: מי מציג?

מוחמד ברכה: סגן שר החינוך, חבר הכנסת מוזס – בבקשה, אדוני, יציג את החוק.

מוחמד ברכה: אחר כך אנחנו נעבור לרשימת דוברים ונצביע על החוק בקריאה ראשונה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השרים, אני חושב שהצעת החוק הזו היא כל כך חשובה שהיא היתה צריכה להיות בשעות הצהריים או בהתחלת הדיון מפני חשיבות העניין, אבל ככה זה השתרבב.

מנחם אליעזר מוזס: זה נוגע לחוק לשינוי חברתי-כלכלי (תשלומי הורים).

מוחמד ברכה: אדוני סגן השר, אם הלכתם בדרך הזו, למה לא לקחתם צעד נוסף ושתשלומי ההורים לא ישולמו על-ידי בתי-הספר או על-ידי ההורים ישירות אלא דרך הביטוח הלאומי, ואז תהיה גזירה שוויונית, ולא תשלומי הורים על-פי ההכנסה, כפי שזה נמצא היום?

מוחמד ברכה: אני חושב שאתם עשיתם צעד, אבל צעד חסר מאוד, לדעתי.

מנחם אליעזר מוזס: קודם אעלה את הצעת החוק, אני מעלה את זה לקריאה ראשונה.

מנחם אליעזר מוזס: הצעת החוק מבקשת לתקן את חוק לימודי חובה, תש"ט–1949, כך שתשלומי ההורים ייקבעו בתקנות במקום בחוזי המנכ"ל, כפי שהיה נהוג עד כה.

מנחם אליעזר מוזס: התקנות הראשונות לעניין זה, כך מבוקש לקבוע, יותקנו עד יום י"ד באב התשע"ב, 2 באוגוסט 2012, ובהם יקבע שר החינוך את תשלומי ההורים שנקבעו לשנת הלימודים התשע"ב ואושרו בוועדת החינוך של הכנסת לפי סעיף 6(ד) לחוק כנוסחו לפני תחילתו של החוק המוצע.

מנחם אליעזר מוזס: עוד מוצע לקבוע כי סכומי תשלומי ההורים הנקובים בתקנות כאמור יהיו צמודים למדד המחירים לצרכן, וכי כל שינוי בהם ייקבע על-ידי שר החינוך ובאישור ועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

מנחם אליעזר מוזס: לפי המוצע, עדכון ראשון של סכומי תשלומי ההורים יהיה ביום י"ג באב התשע"ב, 1 באוגוסט 2012, ותחילתו של התיקון יהיה החל בשנת הלימודים התשע"ג, אוגוסט 2012 ואילך.

מנחם אליעזר מוזס: התיקון המוצע הוא בהתאם להחלטת ממשלה מס' 4088, מיום 8 בינואר 2012, בדבר שינוי סדר עדיפויות בתקציב המדינה לשנת 2012.

מנחם אליעזר מוזס: במסגרת החלטת ממשלה זאת ננקטו כמה צעדים משמעותיים להקלה בנטל על ההורים, ובהם חינוך חינם לגילאי שלוש–ארבע, הרחבת פרויקט השאלת ספרי לימוד, סבסוד מסגרות יום תוספתיות באופן דיפרנציאלי לגילאי שלוש–תשע ומתן תוספת תקציב לפעילות תנועות הנוער.

מנחם אליעזר מוזס: במסגרת החלטה זו ניתנה גם תוספת של 500 מיליוני ש"ח, קרי חצי מיליארד ש"ח, בפריסה מלאה, בין השאר כדי לסייע להורים מתקשים בתשלום לתשלומי ההורים.

מנחם אליעזר מוזס: כיום מפעיל משרד החינוך מערך סיוע לתלמידים נזקקים שהוריהם מתקשים לשלם את תשלומי ההורים.

מנחם אליעזר מוזס: קיימת ועדה בית-ספרית, בראשות מנהל בית-הספר, הקובעת אילו תלמידים זכאים לקבלת הסיוע.

מנחם אליעזר מוזס: בימים אלה פועל המשרד לבניית מודל תקצוב חדש להסדרת הנושא.

מנחם אליעזר מוזס: יודגש כי נושא תשלומי ההורים נבחן על-ידי משרד החינוך עוד בתקופת כהונתו של ד"ר שמשון שושני, מנכ"ל משרד החינוך הקודם, וזאת בהמשך להמלצת ועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

מנחם אליעזר מוזס: הוקמה ועדה, ועדת-שושני, שהמלצותיה הן הבסיס לבניית המודל החדש.

מנחם אליעזר מוזס: מדובר בתהליך שקרם עוד וגידים טרם החלטת הממשלה ויצא אל הפועל במסגרת יישומה.

מנחם אליעזר מוזס: הצעת החוק הנ"ל הינה חלק ממארג ההחלטות שנתקבלו על מנת להקל על ציבור ההורים ויש בה עליית מדרגה במישור החקיקתי בשל חשיבות העניין.

מנחם אליעזר מוזס: לאור האמור אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה, ומכאן תשובתי ליושב-ראש הנכבד, שכל הצעה שכבודו יציע, אדרבה – יביא את זה לוועדת החינוך.

מוחמד ברכה: ההצעה שלי קיימת בוועדת החינוך, גם הצעתו של חבר הכנסת אורלב באותו עניין קיימת בוועדת החינוך.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן שתקדישו לזה מחשבה.

מנחם אליעזר מוזס: – – – הביטוח הלאומי – רעיון, שכדאי שזה יידון בוועדת החינוך.

דוד רותם: היה צריך גם לגבי צהרונים בירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: כן.

מנחם אליעזר מוזס: הסיפור של ירושלים, בוא נגיד, זה לא המשרד.

מנחם אליעזר מוזס: משרד האוצר רצה לחסוך כסף, אז הוא בא והוריד אשכול 4.

מנחם אליעזר מוזס: אשכול 4 – אז ממילא נפלה ירושלים, אבל אנחנו יודעים שירושלים לא תיפול, בעזרת השם.

מוחמד ברכה: זה לא משרד החינוך.

מנחם אליעזר מוזס: זה לא משרד החינוך, זה האוצר.

מנחם אליעזר מוזס: האוצר הוריד את אשכול 4, וכתוצאה מזה נפלה ירושלים – בדיוק ירושלים, ובדיוק בתקופה של יום ירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו עוסקים בזה, אני מקווה שהדברים יתוקנו.

מנחם אליעזר מוזס: זה עובר לקריאה ראשונה.

מנחם אליעזר מוזס: אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

מנחם אליעזר מוזס: תודה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני סגן השר.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לדוברים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אייכלר לא נמצא באולם.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, שלוש דקות.

דוד רותם: – – – גם שלוש הצבעות וגם עכשיו דיונים – – – אתה יכול לדבר עכשיו על כל החוקים – – –

דב חנין: סוף-סוף יש אופוזיציה.

דוד רותם: בסדר, אבל אופוזיציה לא צריכה להוציא את הנשמה.

דב חנין: שחררתם אותנו ממשקל עודף.

דב חנין: עכשיו אנחנו יותר קלי תנועה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, הצעת החוק עוסקת באחת הסוגיות הכואבות והבוערות ביותר במערכת החינוך, והכוונה לסוגיה הזו של תשלומי ההורים.

דב חנין: אני מנצל את העובדה הזו כדי לעלות על הדוכן הזה ולומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שהגיע הזמן לשים קץ לתופעה הזו, שבה מה שקרוי אצלנו חינוך חינם נעשה חינוך מאוד ביוקר.

דב חנין: מרוב תשלומי הורים, במגוון מאוד גדול של צורות ובמגוון מאוד גדול של נושאים, לא נשאר מהחינם שום דבר חוץ מהכותרת.

מוחמד ברכה: חוק חינוך חינם הפך לסל חינוך, כפי שקיים סל בריאות נמוך, ועל כל תוספת צריך לשלם.

מוחמד ברכה: זה בעצם אותו היגיון.

דב חנין: והדבר הזה, כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, הוא פגיעה מאוד קשה לא רק בחוק חינוך חינם, שעדיין הכותרת נשארה ממנו, אלא בעקרונות יסוד גם בתחום החינוך וגם בתחום השוויון החברתי.

דב חנין: כי מה אתם עושים בעצם, עמיתי חברי הכנסת, כשאתם ממשיכים לחיות עם הנורמות האלה של החינוך בתשלום?

דב חנין: אתם מייצרים בעצם מערכת חינוך דו-קומתית, שבה יש כאלה שמסוגלים לשלם, ואז הם יקבלו יותר, ויש כאלה שלא מסוגלים לשלם, ואז הם יקבלו פחות, או חמור יותר – גם יקבלו פחות וגם יעמדו במבוכה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הגיע הזמן לעשות בעניין הזה שינוי.

דב חנין: היתה לנו בקיץ האחרון מחאה חברתית גדולה, ואחד המרכיבים החשובים והמעניינים של המחאה הזו היה מחאת ההורים הצעירים.

דב חנין: והמחאה הזו של ההורים הצעירים היתה, בין היתר, בדיוק על הסוגיה הזו של חינוך לא-חינם, של העלויות ההולכות וגובהות, התשלומים ההולכים ומתגברים שאנשים צריכים לשלם בעד עצם הזכות של הילדים שלהם לקבל את השירותים הבסיסיים בבתי-הספר – את הטיולים, את הפעילויות החברתיות, שלא לדבר על כך שגם היום שירותי בסיס בבית-הספר כרוכים בתשלום; יש בבתי-ספר רבים שעות נוספות שנחשבות לשעות תגבור, ועליהן ההורים צריכים לשלם, אם הם רוצים ששעות כאלה תיכללנה בתוכנית הלימודים של הילדים שלהם.

דב חנין: הדבר הזה הוא חמור, הדבר הזה הוא בעייתי, הדבר הזה מנוגד לזכות של כל ילד וילד לקבל מהמדינה את היכולת להתפתח, ללמוד, לקבל הכשרה בחינם.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני מצטער שבמקום לעשות מהפכה בתחום הזה, משרד החינוך מביא לנו את ההצעה הזו, שהיא באמת לא מה שהיינו צריכים לקבל כדי לעשות את מה שמערכת החינוך צריכה בתחום הזה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק לשינוי חברתי-כלכלי (תשלומי הורים), התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: מי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לשינוי חברתי-כלכלי (תשלומי הורים), התשע"ב–2012, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

מוחמד ברכה: עשרה תומכים בהצעת החוק בקריאה ראשונה, מתנגד אחד, לכן החוק אושר בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: זה יעבור לוועדת החינוך והתרבות להמשך הכנתו לקריאה השנייה והשלישית.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/684).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 39) (הוצאה לפועל במסלול מקוצר), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק שר המשפטים – השר לביטחון פנים במקומו.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מטרת הצעת החוק היא להפוך את המסלול המקוצר בהוצאה לפועל, שנקבע תחילה כהוראת שעה, להוראה קבועה.

יצחק אהרונוביץ': המסלול המקוצר הוא מנגנון לגביית חובות עד לסכום של 10,000 ש"ח, המופעל על-ידי מערכת ההוצאה לפועל לפי בקשת הזוכה.

יצחק אהרונוביץ': ההצעה נכנסה לתוקף בשנת 2009 כהוראת שעה, במסגרת רפורמה מקיפה בחוק ההוצאה לפועל, על מנת לבחון את יעילותו.

יצחק אהרונוביץ': ההוצאה לפועל מדווחת מדי שנה לוועדת החוקה על יעילותו של המסלול המקוצר.

יצחק אהרונוביץ': הדיווחים שהוגשו לוועדת החוקה על-פי החוק מצביעים על כך שמסלול הגבייה המקוצר עמד בהצלחה ביעדים שנקבעו לו.

יצחק אהרונוביץ': השוואת אחוזי סגירת התיקים והגבייה בתיקים שנוהלו במסגרת מסלול הגבייה המקוצר עם התיקים הרגילים, העלתה כי שיעור סגירת התיקים והגבייה במסלול הגבייה המקוצר עולה על השיעור האמור לעיל לגבי תיקים שאינם מתנהלים במסלול גבייה מקוצר.

יצחק אהרונוביץ': נוכח נתונים אלו מוצע כי מסלול הגבייה המקוצר יהפוך מהוראת שעה להוראה קבועה.

יצחק אהרונוביץ': נוכח האמור לעיל מבקשת הממשלה מחברי הכנסת הנכבדים לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אייכלר – לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

ציון פיניאן: אתה מחליף את – – –

קריאה: – – – נסים זאב.

יריב לוין: הוא עושה לנו מה שאנחנו עושים לו.

אברהם מיכאלי: את נסים זאב היום גירשתי מפה.

אברהם מיכאלי: לא עזר.

יריב לוין: תאמין לי, לא הייתי בצד השני – – –

דב חנין: תודה רבה, חבר הכנסת לוין.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, ייעול של הליכי הוצאה לפועל זה דבר טוב, ובסך הכול אף אחד מאתנו לא מתנגד לייעול של הליכי הוצאה לפועל, אבל הדברים צריכים להיעשות תוך איזון.

דב חנין: ולמה אני מתכוון, עמיתי חברי הכנסת?

דב חנין: אנחנו מדברים פה על מסלול מהיר לגביית חובות קטנים.

דב חנין: ולכאורה יש בזה היגיון.

דב חנין: מצד שני, מיהם אותם אנשים שחייבים את החובות הקטנים האלה?

דב חנין: הרבה פעמים אלה הם אנשים שאין להם יכולת, אין להם אמצעים, חייבים איזה סכום קטן של כסף.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, הזמן עמד מלכת.

דב חנין: הזמן עמד מלכת, אבל – – –

יצחק אהרונוביץ': תוריד דקה.

דב חנין: אותם אנשים שהם חייבים הם במקרים רבים אנשים קשי-יום, וכשאנחנו מכפיפים אותם למסלולים מהירים, יעילים כביכול, אנחנו פוגעים באופן משמעותי ביכולת שלהם להתגונן.

דב חנין: הרי עד שאותו אדם קשה-יום, שחייב את הסכום הקטן – עד שהוא מבין מה הוא צריך לעשות, עד שהוא מקבל אולי ייעוץ משפטי מתאים, עד שהוא יודע איך להתמודד עם אותו הליך, הוא כבר הפסיד את זכותו להתגונן ולעמוד מול המערכת של ההוצאה לפועל.

דב חנין: אני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שעם כל הרצון לסייע לנושים לגבות חובות בצורה יעילה, אסור לנו לפגוע ביכולות ההתגוננות של עניים, של חלשים, של נפגעים, וכבר היום המערכת של ההוצאה לפועל כלפיהם מאוד חזקה ומאוד דורסנית.

דב חנין: מתוך קריאה של תיקון 29, עמיתי חברי הכנסת, אני מתרשם שהאיזון הנכון והראוי בין הייעול לבין הגנת זכויות החייבים לא נשמר כאן.

דב חנין: ולכן אני, עמיתי חברי הכנסת, מציע לכולנו להתנגד לתיקון הזה.

דב חנין: אני אומר מראש שגם אם התיקון הזה יעבור אני אנסה במסגרת הוועדה לעשות את הכול כדי ליצור במקום המנגנונים שנמצאים בהוראת השעה, שהופכת עכשיו להוראה של קבע, מנגנונים אחרים שיבטיחו מצד אחד יעילות ומצד שני שמירה אמיתית על זכויות החייבים, במיוחד החייבים החלשים והעניים.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 39) (הוצאה לפועל במסלול מקוצר), התשע"ב–2012.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: מי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 39) (הוצאה לפועל במסלול מקוצר), התשע"ב–2012, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ברוב של שמונה תומכים, שני מתנגדים וללא נמנעים, והיא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/688).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור לסעיף הבא, והוא הצעת חוק בתי-דין מינהליים (תיקון מס' 11) (החלה על בתי-הדין לביקורת משמורת), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: השר אהרונוביץ, בבקשה, תציג את החוק בשם שר המשפטים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מטרתה של הצעת החוק היא להחיל את הוראת חוק בתי-הדין המינהליים, התשנ"ב–1992, שהוא חוק מסגרת הקובע הוראות בעניין הקמה, הפעלה וסדרי דין של בתי-דין מינהליים, על בית-הדין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין ועל בית-הדין לביקורת משמורת של מסתננים.

יצחק אהרונוביץ': בהצעת החוק מציעה הממשלה להחיל את חוק בתי-הדין המינהליים על בתי-הדין האמורים, בשינויים הנדרשים בשל מהותו של בית-הדין והעניין הספציפי המטופל על-ידו, וזאת על מנת להקנות לשר המשפטים סמכות, שאינה קיימת בחקיקה הקיימת, לקבוע תקנות סדרי דין לבתי-הדין וכן למנות ראש בית-דין אשר יהא אחראי לסדרי המינהל של בתי-הדין האמורים.

יצחק אהרונוביץ': קיימת דחיפות בקידום הצעת החוק נוכח ההיערכות המתקדמת להפעלת בית-הדין לביקורת משמורת של מסתננים והרחבת היקף הפעילות של בית-הדין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין, המבוצעת בימים אלה בהתאם להחלטת הממשלה מס' 3936, מיום 11 בדצמבר 2011.

יצחק אהרונוביץ': נוכח האמור לעיל מבקשת הממשלה מחברי הכנסת הנכבדים לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הפנים והגנת הסביבה לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור לדיון.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אייכלר – לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הנה אנחנו רואים שוב בחוק הזה את צורת ההתנהלות של ממשלת ישראל באותה סוגיה – – –

ציון פיניאן: השעון.

ציון פיניאן: השעון.

מוחמד ברכה: אנחנו לא נריב.

דב חנין: אני אהיה קצר, אני לא אשאיר אותך עד מחר, אתה יודע – – –

מוחמד ברכה: בינתיים הוא מדבר במסגרת הזמן ודברי טעם.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו רואים בהצעת החוק הזאת דוגמה נוספת של צורת ההתנהלות של ממשלת ישראל בכל אותה סוגיה שבאמת הפכה להיות לסוגיה רצינית וכואבת של אותו ציבור גדול שאני קורא לו "מבקשי חיים".

דב חנין: אתם יודעים, יש ויכוח מיהם האנשים האלה שמגיעים לישראל מגבול הדרום.

דב חנין: יש כאלה שאומרים "פליטים", "מבקשי מקלט" או "מהגרי עבודה".

דב חנין: אני אומר, בכל מקרה הם אנשים מבקשי חיים, ולכן הם מגיעים, כי הם פשוט רוצים לחיות.

דב חנין: הם לא רוצים למות שם באפריקה כתוצאה מרדיפות או כתוצאה מרעב או כתוצאה ממצוקה כלכלית; הם מגיעים לפה.

דב חנין: למה הם מגיעים לפה?

דב חנין: בסדר, מדינת ישראל במשך שנים ניהלה מדיניות של גבול פתוח עם מצרים.

דב חנין: הם מגיעים לפה, ומה הממשלה מציעה לעשות בעניינם?

דב חנין: הרי חלק גדול מהאנשים האלה הם אנשים שאפילו אליבא דמשרד החוץ אי-אפשר להחזיר אותם למקומות המקור שלהם.

דב חנין: למשל את אלה שמגיעים מסודן או מאריתריאה משרד החוץ – ונמצא אתנו סגן שר החוץ – משרד החוץ אומר שאי-אפשר להחזיר אותם למקומות המוצא שלהם.

דב חנין: זאת התוצאה של חוסר המדיניות, או יותר נכון של המדיניות הקלוקלת של הממשלה.

דב חנין: הדבר היחידי שהממשלה מציעה זה כל מיני מנגנונים מאוד מאוד מיוחדים של טיפולים משפטיים.

דב חנין: במקום לייצר מנגנון ברור שאומר מהן הזכויות של האנשים האלה, מי קובע מה המעמד שלהם, מי בוחן את המקרים הקונקרטיים ומחליט מה מגיע להם ומה לא מגיע להם, במקום זה מייצרים עוד מנגנון בעייתי של בית-דין למשמורת על שוהים שלא כדין, כאשר לא ברור בכלל מהם הכלים של אותם בתי-דין לתת פתרונות לבעיה, חוץ מלהעניש את אותם אנשים ולהשליך אותם לתקופות ארוכות ומתארכות של כליאה.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק בעייתי בשורה של חוקים ושל הוראות בעייתיות.

דב חנין: הגיע הזמן שממשלת ישראל תייצר מדיניות כוללת, אמיתית, של התמודדות, גם עם הבעיה של מבקשי החיים, גם עם המצוקות החברתיות והכלכליות והתרבותיות המאוד-מאוד קשות שיש בשכונות שבהן הם מרוכזים, גם של אלה החדשים, גם של אלה הוותיקים.

דב חנין: מדיניות כוללת, אחריות של המדינה, תשובות אמיתיות, ולא הסתפקות בכלים של כוח ודיכוי.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק בתי-דין מינהליים (תיקון מס' 11) (החלה על בתי-הדין לביקורת משמורת), התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – 2 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-דין מינהליים (תיקון מס' 11) (החלה על בתי-הדין לביקורת משמורת), התשע"ב–2012, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ברוב של שמונה תומכים ושני מתנגדים ונמנע אחד, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/682).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, והיא הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 13) (הארכת תקופת הגנה), התשע"ב–2012 – לקריאה ראשונה.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: הצעת חוק הפטנטים.

מוחמד ברכה: השר אהרונוביץ, בשם שר המשפטים – בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תמשוך זמן, אנחנו צריכים לעשות גיוס.

יצחק אהרונוביץ': פיליבסטר?

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת דב חנין, אני מבקש: אני עולה, אני מוריד את הסטנד, אתה מעלה.

יצחק אהרונוביץ': בוא נשאיר את זה במצב ביניים, ככה, לגבי הסטנד עצמו.

יצחק אהרונוביץ': הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 13) (הארכת תקופת הגנה), התשע"ב–2012, של משרד המשפטים, מבקשת לתקן את חוק הפטנטים ולקבוע כי יצומצם מספר מדינות הייחוס הנדרשות לצורך מתן צו להארכת תוקף פטנט בישראל.

יצחק אהרונוביץ': כמו כן מבקשת ההצעה להוסיף הליך שיאפשר את תחילת בחינת הבקשה לצו הארכה בישראל גם בטרם ניתן הצו הנדרש להארכת פטנט ייחוס, להוסיף אפשרות מפורשת בחוק להגיש בקשה לצו הארכה גם בטרם ניתן הפטנט הבסיסי ולקצוב מועדים להחלטות הרשם באופן שיאפשר את סיום הליכי בחינת בקשת הפטנט והבקשה למתן צו הארכה ומתן החלטה בהן על-ידי רשם הפטנטים לפני פקיעת הפטנט הבסיסי.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שהבנתם את זה.

יצחק אהרונוביץ': אני לא.

יצחק אהרונוביץ': הצעת החוק נועדה ליישם את מסמך ההבנות שנחתם בין ממשלת ישראל לנציג הסחר של ארצות-הברית – – –

מוחמד ברכה: אני יכול להבטיח לך שדב חנין מבין את זה.

יצחק אהרונוביץ': הוא בטח עולה להשיב או שיש התנגדות.

דב חנין: האמת היא שאני גם לא מתנגד.

יצחק אהרונוביץ': אתה לא מתנגד?

יצחק אהרונוביץ': לשם שינוי.

דב חנין: לשם שינוי.

יצחק אהרונוביץ': תמציא איזה פטנט, משהו.

מוחמד ברכה: זה הפטנט, נו.

יצחק אהרונוביץ': זה הפטנט.

יצחק אהרונוביץ': הצעת החוק נועדה ליישם את מסמך ההבנות שנחתם בין ממשלת ישראל לנציג הסחר של ארצות-הברית ביום 18 בפברואר 2010, בעניין היקף ההגנה על קניין רוחני בתכשירים רפואיים ובציוד רפואי.

יצחק אהרונוביץ': נוכח האמור לעיל מבקשת הממשלה לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: תודה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין – אתה.

מוחמד ברכה: טוב, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 13) (הארכת תקופת הגנה), התשע"ב – אני לא יודע אם זה – כתוב לי "תקופה הגנה".

מוחמד ברכה: זה תקופת הגנה או – לא יודע.

מוחמד ברכה: אני אקרא מה שכתוב.

ציון פיניאן: על-פי הצעת הוועדה.

מוחמד ברכה: לא לא, יש משהו, יש טעות בעברית כאן.

מוחמד ברכה: אין דבר כזה "הארכת תקופה הגנה".

מוחמד ברכה: תקופת הגנה, או תוקפה.

ציון פיניאן: הגנה על פטנט.

מוחמד ברכה: טוב.

מוחמד ברכה: התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: מי נמנע?

מוחמד ברכה: אני, מתוך כבוד לעצמי, אני לא אצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 13) (הארכת תקופת הגנה), התשע"ב–2012, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ברוב של שמונה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/678).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: ואנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, והיא הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 107), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את החוק השר אהרונוביץ בשם שר התחבורה.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום ג' בניסן תשס"ה, 12 באפריל 2005, התפרסם ברשומות חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 64), התשס"ה–2005.

יצחק אהרונוביץ': נוסף בו סימן ג'1 לפרק השני בפקודת התעבורה.

יצחק אהרונוביץ': בסימן זה הוסדר לראשונה בחקיקה ראשית רישוי ענף מוניות השירות.

יצחק אהרונוביץ': הסדר זה נקבע להיות הסדר זמני, כשלב בדרך לרגולציה משולבת של כלל אמצעי ההסעה הציבוריים.

יצחק אהרונוביץ': הסדר זה הגיע לסיומו.

יצחק אהרונוביץ': מאחר שהרגולציה המשולבת איננה בשלה בשלב הזה ליישום, החלטתי, בתיאום עם משרד האוצר ונציגי ענף מוניות השירות, להמשיך את תחולת ההסדר הקיים עד לסוף שנת 2013, תוך אפשרות להארכתו עד תום שנת 2016 במנגנון זה של הארכות שנתיות בתקנות שיותקנו על-ידי שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה.

יצחק אהרונוביץ': בנוסף, בא החוק המוצע לתקן ולהוסיף הוראות בהסדר הקיים, תוך יישום לקחים שהופקו מהפעלתו.

יצחק אהרונוביץ': בין היתר, מוצע לאפשר להוציא להליך חדש של הגשת בקשות לרשיון קווי שירות שאינם מופעלים ולערוך תיקונים מסוימים בפרטי המסלולים של קווי השירות.

יצחק אהרונוביץ': אשר על כן אבקש לאשר את הצעת החוק ולהעבירה לדיון בוועדה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין, את רוצה לדבר בעניין הזה?

מוחמד ברכה: בבקשה.

יריב לוין: תדבר גם בשמי, כי הם לא מרשים לי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני לא מתנגד להצעת החוק המבוקשת על-ידי הממשלה, אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לפנות אל הממשלה בנושא הזה שעוסקת בו הצעת החוק, והוא נושא בעל חשיבות מאוד גדולה.

דב חנין: מוניות שירות הן היום כלי משלים בעל חשיבות עצומה מבחינת התחבורה הציבורית בישראל, ומוניות השירות גם יכולות להיות מפתח לפתרון סוגיה שיש בה ויכוח מאוד קשה בכנסת, והיא הסוגיה של תחבורה ציבורית בשבת.

דב חנין: עכשיו, בסוגיה הזו של תחבורה ציבורית בשבת כמובן אפשר לעשות את מה שתמיד אוהבים לעשות, וזה פשוט לריב ולייצר עימות מאוד חריף בין הציבור או הנציגים של הציבור הדתי והחרדי לבין נציגי הציבור החילוני.

דב חנין: באמצעות מנגנון של מוניות שירות יש בעצם אפשרות לייצר פתרון פרקטי, והפתרון הפרקטי הזה כבר עובד.

דב חנין: בתל-אביב למשל, מוניות שירות, באותם מקומות שבהם הן פעילות, נותנות סוג מסוים של חלופה שמאפשרת לאנשים להגיע ממקום למקום גם בלי הסתייעות ברכב פרטי, באמצעות בעצם שירות ציבורי, שהמחיר שלו מאוד דומה למחיר של אוטובוסים.

דב חנין: אלא מה הבעיה?

דב חנין: הבעיה שמוניות השירות, הקווים שלהן מאוד מצומצמים, לא כוללים בעצם מענה לכלל הצרכים של הציבור.

דב חנין: מאוד קשה להגיע למשל מחלק משכונות העיר או המטרופולין לחוף הים או לאתרי בילוי, והדברים האלה מחייבים טיפול, וטיפול נמרץ.

דב חנין: מוניות שירות הן, אגב, אמצעי תחבורה מאוד נוח, מאוד ידידותי, הוא לא מורגש, הוא לא מרעיש, הוא לא מזהם במידה בלתי סבירה, ולכן אני אומר גם לך, חבר הכנסת מיכאלי, זה לא משהו שפוגע באופן משמעותי באווירה של יום השבת, שאתם רוצים לשמור אותה כאווירה שונה.

דב חנין: אני אומר את הדברים מכיוון שלדעתי הרחבה של קווי השירות במוניות השירות יכולה להיות מפתח אמיתי לפתרון, והכדור הזה נמצא, אדוני השר, במגרשה של הממשלה.

דב חנין: אני מצטער ששר התחבורה לא נמצא אתנו כאן, כי אני חושב שאם הוא היה נמצא כאן הוא היה יכול גם לרשום לעצמו ולטפל, אכן, בסוגיה הזו, שנתקעה על שולחנה של הממשלה.

דב חנין: וכשאני מדבר על הרחבה של קווי השירות אני מתכוון להרחבה שנעשית תוך הידברות עם התושבים, תוך בדיקת הצרכים האמיתיים בשכונות.

דב חנין: לא צריך דווקא בכוח, להעביר מוניות שירות דווקא בשכונה דתית או חרדית או ליד בית-כנסת, כדי להרגיז ולעצבן את האנשים שנמצאים שם, כמו שאני מבין שראש עיריית תל-אביב–יפו מציע לעשות.

דב חנין: אפשר לעשות את זה בתבונה, בהידברות עם כל האוכלוסיות, כדי שבאמת הדבר הזה ייתן מענה אמיתי לצרכים אמיתיים שקיימים.

דב חנין: אני מקווה, אדוני השר אהרונוביץ, שאתה תמצא דרך להעביר את פנייתי הזו לשר התחבורה – – –

יצחק אהרונוביץ': עוד הלילה.

דב חנין: – – – עוד הלילה, כדי שבאמת, לפחות הלילה יהיה לו זמן לחשוב על הדברים ולהרהר בהם, ואולי מחר בבוקר הוא כבר ידע לבשר לנו שהוא עושה שינוי בעניין.

דב חנין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 107), התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: וכו'.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 107), התשע"ב–2012, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה בתמיכת עשרה חברי כנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים, והיא עוברת לוועדת הכלכלה.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/689).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה – ההצעה הקודמת עוברת לוועדת הכלכלה.

מוחמד ברכה: הצעת חוק אוויר נקי (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה – יציג את הצעת החוק השר אהרונוביץ בשם השר להגנת הסביבה.

מוחמד ברכה: בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בפתח הדברים אני חייב להתוודות שאני לא מתחבר לכמה חוקים פה מבחינת המינוח.

יצחק אהרונוביץ': יש כל מיני חוקים שבהצגתם אני מחליף את השרים ואני מנסה באמת לעשות כמיטב יכולתי.

יצחק אהרונוביץ': החוק שאני אקרא כרגע הוא אחד מהם.

יצחק אהרונוביץ': חוק אוויר נקי קובע כי מקורות פליטה גדולים, כגון מפעלים ותחנות כוח, המפורטים בתוספת לחוק, טעונים היתר פליטה לאוויר.

יצחק אהרונוביץ': החוק קובע את תהליך מתן היתר הפליטה משלב הגשת הבקשה על-ידי בעל מקור הפליטה ועד למתן היתר הפליטה על-ידי הממונה.

יצחק אהרונוביץ': כן קובע החוק לוחות זמנים לשלבים שונים בתהליך, לרבות תקופה להערות ציבור לאחר שפורסמה טיוטת ההיתר, וחובת ההמתנה לאחר התקופה להערות הציבור לפני קבלת ההחלטה על ההיתר ומתן היתר סופי.

יצחק אהרונוביץ': במהלך שנת היישום הראשונה של החוק נתקלו אנשי המשרד להגנת הסביבה בכמה מקרים שבהם ביקשו מגישי הבקשות להיתר פליטה לפעול להקדמת המועד שבו הם יקבלו את היתר הפליטה, בשל צרכים תפעוליים שונים.

יצחק אהרונוביץ': במקרים אלו גם אם הליך בדיקת הבקשה להיתר הסתיים, לא ניתן היה לקצר את משך הזמן שבין המועד הסופי להגשת הערות הציבור לבין המועד שבו הממונה היה רשאי ליתן את ההיתר.

יצחק אהרונוביץ': לאור כל זאת מוצע לתקן את החוק ולבטל את החובה המוטלת על הממונה ולהמתין כחודשיים בין תום התקופה להערות הציבור לבין מתן ההיתר.

יצחק אהרונוביץ': התיקון המוצע שומר על איזון ראוי בין האינטרסים הציבוריים החיוניים מחד, לבין הצורך בקיום שימוע ציבורי לפני מתן היתר פליטה מנגד.

יצחק אהרונוביץ': אבקשכם לתמוך בחוק בקריאה ראשונה ולהעבירו להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

יצחק אהרונוביץ': האם החוק הוא ראוי, חבר הכנסת דב חנין?

דב חנין: לא.

יצחק אהרונוביץ': לא ראוי.

יצחק אהרונוביץ': אני ידעתי, לכן שאלתי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אנחנו עוברים לדיון על הצעת החוק.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דב חנין הוא המשתתף היחיד בדיון.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, אני מצטער שהממשלה מוצאת לנכון להביא בפנינו הצעה כזו.

דב חנין: אנחנו עוסקים, עמיתי חברי הכנסת, באחד המנגנונים הבסיסיים של חוק אוויר נקי; המנגנון שאומר שכשרוצים לתת היתר לזהם את הסביבה, צריך לפרסם את הכוונה הזו לידיעת הציבור ולתת לציבור זמן מספיק כדי להביע את דעותיו.

דב חנין: באים ואומרים לנו היום, פרק הזמן שנתנו לציבור יותר מדי גדול.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת: תהיו אתם במקום האזרחים.

דב חנין: תנסו לחשוב כמה זמן לוקח לכם עד שאתם מתחילים לחפש את החומר, מוצאים מה הבעיה, לוקחים איזה ייעוץ מקצועי – זה לוקח זמן, הדברים האלה.

דב חנין: לא כולם מומחים לזיהום אוויר.

דב חנין: לכן אני מצטער שהממשלה מנסה לקצר פה בצורה כל כך דרסטית את הזמן שניתן לציבור להביע את דעתו.

דב חנין: אני קורא את הנימוקים שיש בהצעת החוק והם מדברים על מצב חירום בתחום החשמל, אספקת החשמל וכדומה.

דב חנין: למה הפתרון צריך לבוא על חשבונו של הציבור?

דב חנין: למה הפתרון צריך לבוא על חשבונו של הציבור?

דב חנין: אגב, חלק גדול מאוד מההיתרים האלה לגמרי לא קשורים, לא לחשמל ולא לאנרגיה, אלא הם היתרים שניתנים למפעלים כאלה או אחרים לזהם את האוויר, וזכותו של הציבור לדעת, זכותו של הציבור לדעת הרבה זמן מראש, זכותו של הציבור לדעת מספיק זמן מראש, כדי להתנגד.

דב חנין: אני אומר את הדברים, עמיתי חברי הכנסת, גם כמי שעמד בראש הוועדה שהכינה את החוק הזה במשך שנתיים וחצי של עבודה מאוד מאוד אינטנסיבית, ואני מצטער, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, שהממשלה באמת מכרסמת באחד מההישגים הסביבתיים החשובים, המשמעותיים ביותר שהיו לנו.

דב חנין: אני מציע לכולכם, עמיתי חברי הכנסת, להתנגד להצעת החוק הזו.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק אוויר נקי (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: מי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק אוויר נקי (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ברוב של שמונה חברי כנסת והתנגדות של שני חברי כנסת, והיא תועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, בזה תם סדר-היום.

מוחמד ברכה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ג באייר התשע"ב, 15 במאי 2012, בשעה 16:00.

מוחמד ברכה: ישיבה זו נעולה.