ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 39, 2009-06-23 00:00

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, אדוני השר, היום, יום שלישי, א' בחודש תמוז – ראש חודש טוב – התשס"ט, 23 בחודש יוני 2009 למניינם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: לפני שנתחיל, לפי מצוות הפרוטוקול, בנאומים בני דקה, תרשו לי, חברי הכנסת, תרשה לי, אדוני השר הנכבד, השר בני בגין: ביציע האורחים נמצא אתנו אורח נכבד, ראש ממשלת הונגריה, מר בוינואי גורדון, העושה בביקור רשמי בישראל.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים) ברוך הבא, אדוני, לירושלים, בירת ישראל, ולכנסת, משכן הדמוקרטיה שלנו.

ראובן ריבלין: Welcome to , welcome to , the capital of ,and to the shrine of democracy of , the Knesset, the parliament of .

ראובן ריבלין: ישראל והונגריה מציינות בימים אלה 20 שנה לחידוש היחסים בין המדינות.

ראובן ריבלין: לישראל ולהונגריה בסיס משותף רחב, הנשען הן על העבר המפואר של יהדות הונגריה, שנספתה ברובה הגדול בידי הנאצים בשלהי מלחמת העולם השנייה, והן על היחסים הטובים בכל המישורים המתנהלים בין המדינות, המבוססים על ערכים משותפים.

ראובן ריבלין: הונגריה מביעה עמדות אוהדות ביותר לישראל, גם נוכח עימותים שנכפו עלינו, כמו מבצע "עופרת יצוקה", שבו יצאנו להגן על יישובי הדרום מפני הירי הבלתי-פוסק של ה"חמאס" השולט בעזה שלא הותיר לנו כל ברירה.

ראובן ריבלין: אנו מביעים את הערכתנו, אדוני, לתמיכה שאתם מביעים בנו, הן בהצהרה החשובה בפרלמנט שלכם במלאות 60 שנות עצמאותנו – הצהרה שהיתה ביטוי מובהק של ידידות אמיצה – והן בעמדה התומכת בישראל שאתם משמיעים בפורומים שונים, ובראשם באיחוד האירופי.

ראובן ריבלין: כידוע לך, מכובדי ראש הממשלה, ישראל ניצבת כיום אל מול אתגר קיומי שטרם ידעה כמותו, האיום הגרעיני האירני.

ראובן ריבלין: ניצחונו – המוטל, כידוע, בספק גדול – של נשיא אירן בבחירות שנערכו זה עתה בטהרן, כמו גם ההתרחשויות ברחובותיה בעקבות עלייתו המחודשת לשלטון, מלמדים יותר מכול על הצורך להיאבק בכל דרך בכוונת הזדון ההרסנית של מנהיג מסוכן זה, המהווה סכנה ברורה וכמעט מיידית לא רק לשלומה של ישראל, אלא לשלומו וליציבותו של העולם המערבי כולו.

ראובן ריבלין: אנחנו מחזקים את ידיכם, אדוני ראש הממשלה, בהשמעת קול ברור ובלתי מתפשר, בקידום כל צעד או סנקציה שיהוו חלק מהמאבק, שאין צודק ממנו, בפצצת הזמן האירנית.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, במשך כ-1,500 שנים שימשה הונגריה אכסניה לעם היהודי.

ראובן ריבלין: דורות על גבי דורות של יישוב יהודי תוסס, יוצר ופורה, ששורשיו בימי השלטון הרומאי, עד שחוסל בידי הנאצים ועוזריהם ועמם גם משתפי פעולה הונגרים.

ראובן ריבלין: שני-שלישים מיהדות מפוארת זו, כחצי מיליון נפש, נספו בשואה, כשסופה כבר היה בשער.

ראובן ריבלין: כפי שתיאר זאת הסופר היהודי-הונגרי אימרה קרטס, חתן פרס נובל לספרות: "דברים אלה", אמר, "אינם ניתנים למחיקה.

ראובן ריבלין: זהו פרק שאין לדלג עליו בסיפורה של הציוויליזציה המערבית במאה ה-20".

ראובן ריבלין: ועם זה, אדוני ראש הממשלה, תמיד נזכור את 600 ההונגרים חסידי אומות העולם שסיכנו את חייהם כדי להציל יהודים בתקופת החושך והדיכוי.

ראובן ריבלין: אדוני ראש ממשלת הונגריה, היהודים יוצאי ארצך תרמו תרומה מכרעת למימושו של החזון הציוני ולהקמת הבית הלאומי לעם היהודי.

ראובן ריבלין: כאן, באולם הכנסת, מוצגת תמונה אחת בלבד.

ראובן ריבלין: זה דיוקנו של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל.

ראובן ריבלין: הרצל הוא יליד בירתכם, בודפשט.

ראובן ריבלין: הרצל נזעק נוכח גילויי אנטישמיות שהיה עד להם והתמסר לרעיון הציוני.

ראובן ריבלין: אבל לצערנו, אדוני, האנטישמיות לא חלפה מן העולם.

ראובן ריבלין: אנחנו מעריכים את פעילותך ואת מעורבותך האישית בגינוי התופעה המבישה הזו ומפצירים בך לנקוט את כל אמצעי האכיפה העומדים לרשותכם, כדי לפעול כנגד כל גילוי אנטישמי במדינתכם.

ראובן ריבלין: אנחנו מקווים להמשך שיתוף הפעולה המבורך בין המדינות בכל המישורים, ואני מאחל לך ולפמליה שאתך ביקור פורה ומהנה.

ראובן ריבלין: אני מברך אותך, אדוני ראש הממשלה, אני מברך את שגריר הונגריה בישראל, אני מברך את שגרירת ישראל בהונגריה, גברת עליזה בן-נון, אני מברך את כל המשלחת שלך.

ראובן ריבלין: ברוכים אתם בבואכם וברוכים תהיו בצאתכם, Welcome to our country.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: ועכשיו חברי הכנסת, רבותי השרים הנכבדים, אדוני סגן ראש הממשלה השר בגין, אני מזמין אתכם להשתתף בנאומים בני דקה, הקבועים, כמובן, על-פי תקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכם להפעיל את ההצבעה על מנת לבקש ולהשתתף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צרצור – לא נמצא, אז חבר הכנסת זחאלקה ראשון הדוברים.

ראובן ריבלין: הדוברת השנייה – חברת הכנסת יחימוביץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מבקש רק לזכור שאלה נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום התקיימה ישיבה של ועדת הכלכלה שדנה בחוק מינהל מקרקעי ישראל.

ג'מאל זחאלקה: כידוע, החליטה ועדת הכנסת בצורה חגיגית שמפצלים את החוק, מוציאים אותו מחוק ההסדרים.

ג'מאל זחאלקה: בפתיחת הישיבה אמר יושב-ראש הוועדה שזה פיצול וירטואלי, יעני, בעברית צחה, כאילו מפצלים, כאילו שזה לא חלק מחוק ההסדרים.

ג'מאל זחאלקה: מסגרת הדיונים שנקבעה היא מסגרת שאף חבר כנסת לא יכול לעמוד בה.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בתקופה קצרה מאוד, כאשר חברי הכנסת צריכים לטפל בעניינים בוועדות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: זה חוק חשוב, שאני מתנגד לו, כמובן, מכול וכול, ושנוגע לציבור הערבי בשאלה הכי רגישה שיכולה להיות, שאלת הקרקעות.

ג'מאל זחאלקה: על כן אני חושב שכל חברי הכנסת צריכים להתאחד, בלי הבדל סיעות, שלפחות הדיון על הנושא הזה יהיה דיון ראוי ולא דיון חפוז.

ג'מאל זחאלקה: על מה החיפזון?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אני מודיע לך שהחוק פוצל לפי סעיף 121, והוא יוצבע באופן נפרד על כל הסתייגויותיו.

ראובן ריבלין: לכן, אתה פרלמנטר ואני לא צריך להציע לך הצעות.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, ואחריה – חברת הכנסת מירי רגב.

ראובן ריבלין: היום ניתן עדיפות לנשים.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, נדהמתי לשמוע היום את יושב-ראש ועדת הכלכלה מודיע בפתח ישיבתה של ועדת הכלכלה שפיצולה של הרפורמה במינהל מקרקעי ישראל היה פיצול וירטואלי, והוא הולך להציב לו קו סיום יחד עם חוק ההסדרים, ולשם כך יהיו דיונים מאוד עמוקים ומאוד מרתוניים על גבי ועל הזמן של הדיונים של ועדת הכספים וועדת העבודה והרווחה ועל גבי דיוני המליאה, כדי להעביר חוק שפוצל מחוק ההסדרים.

שלי יחימוביץ': לא מדובר ברפורמה במינהל מקרקעי ישראל, מדובר בדרמה הגדולה ביותר בתולדות הציונות – בהוצאת מקרקעי ישראל למכירה לגורמים פרטיים.

שלי יחימוביץ': זאת החלטה היסטורית שמשנה לחלוטין את המתווה שלנו כאן במדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': העובדה שהיא נמצאת במתווה של חוק ההסדרים מביישת אותנו כחברי כנסת וגורמת לנו למעול באמון שרוחשים לנו המצביעים שלנו.

שלי יחימוביץ': זה מהלך שהוא לא רפורמה, הוא הרבה יותר רחב יריעה מזה.

שלי יחימוביץ': הוא לא סביבתי, הוא לא חברתי, הוא לא ציוני, הוא לא לאומי, אסור בשום פנים ואופן שהוא יידון בסד של חוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: תודה, תודה.

ראובן ריבלין: דקה זה דקה.

ראובן ריבלין: אני מעיר לחברת הכנסת יחימוביץ את ההערה שהערתי לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: החוק הזה יידון ויוצבע בנפרד על כל הסתייגויותיו.

שלי יחימוביץ': בנפרד, בסד של חוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: יש בסיעתך חבר כנסת ותיק מאוד, הוא יסביר לך שסעיף 131 מופעל בדרך כלל רק בחוק ההסדרים ובחוק התקציב.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אני חושבת שכוונתך לא הועברה כראוי ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכלכלה הוא עצמאי, ואם הוא יקיים דיון – אבל החוק אינו חלק מחוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: בבקשה, הזמנתי את חברת הכנסת מירי רגב, ואחריה – חבר הכנסת גדעון עזרא.

מירי רגב: יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, השבוע התבשרנו כי הממשלה אישרה את מינויו של מר יאיר גלר לתפקיד מנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.

מירי רגב: אני בטוחה שהוא ראוי, ואני מברכת אותו שיצליח בתפקידו.

מירי רגב: מינויו של מר גלר הצליח לקומם רבים, לא כי האיש אינו ראוי, אלא כי נמצאה ראויה ממנו בוועדת האיתור לתפקיד, והיא לא מונתה.

מירי רגב: שאלתי היא אם אי-מינויה נובע מעצם היותה אשה או משום שאינה שייכת לברנז'ה הגברית.

מירי רגב: האבסורד הוא שאנו, חברי הכנסת, מחוקקים במרץ חוקים אשר תפקידם למנוע עיוותים חברתיים, לאפשר שוויון הזדמנויות, לאפשר צדק חברתי, אך הפער בין החוקים ומימושם בשטח הוא גדול, גדול מדי לטעמי.

מירי רגב: החוק מחייב למנות נשים בסקטור הציבורי, שיהיה ייצוג הולם של נשים, על מנת לאפשר לנשים להגיע לתפקידים בכירים במשק הישראלי בכלל ובמערכת הביטחון – צה"ל, שב"כ, שב"ס ומשטרה – בפרט.

מירי רגב: ייצוג הנשים בתפקידים הבכירים במשק הוא בכי רע.

מירי רגב: תפקידנו הוא לא רק לחוקק חוקים, אלא גם לפקח על רשויות הממשלה שהן אכן מיישמות את החוקים החשובים שהכנסת מחוקקת.

מירי רגב: לממשלת ישראל היתה השבוע הזדמנות לתקן עיוות של חוסר שוויון – לא רק בגלל היותה אשה, אלא משום שעלתה על המועמד של הממשלה בוועדת האיתור.

מירי רגב: כל כך מצער ומאכזב שדווקא השלטון, שאמור להוות דוגמה למימוש אותם ערכים ונורמות, נכנע בכל פעם מחדש לדפוסים הקודמים, שכל כך מחלישים את חברתנו.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רגב, הואיל ואני לא רוצה שיאמרו שאני פוגע באנשי הליכוד, לא הקפדתי אתך, כי אני מאוד נבהל מזה.

ראובן ריבלין: אני רוצה רק להסביר לך, הייתי דובר בזמנו: כשכותבים דבר יודעים בדיוק כמה זמן זה לוקח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון עזרא, ואחריו – חבר הכנסת גנאים.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מוכרח להגיד לך שאני מרגיש שהכנסת הזאת שטחית בצורה בלתי רגילה, ואנחנו חייבים לצאת מהשטחיות הזאת.

גדעון עזרא: מקבלים החלטות הרות גורל, לאו דווקא במליאה אלא בעיקר בוועדות, והעבודה שנעשית היא לא לטובת העניין, ומן הראוי שנשפר ונשפץ את כל החוקים היוצאים מתחת ידינו.

גדעון עזרא: לצערי, ואני אומר את התחושה שלי, מרוב מהירות בסוף לא יצא חוק, ובוודאי הוא לא יקוים.

גדעון עזרא: לכן אני מציע, אדוני היושב-ראש, להקדיש יותר זמן לוועדות, יותר זמן בפגרה – ואולי אולי אולי, במידה מסוימת גם על חשבון המליאה.

גדעון עזרא: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אנחנו מעבים את הוועדות.

ראובן ריבלין: אני חושב שאתה צודק מאוד.

ראובן ריבלין: דרך אגב, נתתי להם היום חופש, לא להופיע גם למליאה, בצורה הברורה ביותר.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גנאים, ואחריו – חבר הכנסת בן-ארי.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת, אני לא יודע מה עובר על השר לביטחון הפנים בימים האלה.

מסעוד גנאים: הוא עוד לא הספיק להתנצל – אם הוא באמת השתכנע שהוא צריך להתנצל – על הביטוי העלוב והגזעני "ערבוש", והנה היום הוא מחליט לעלות למסגד אל-אקצא ולהסתובב בו, ועושה שם סיור.

מסעוד גנאים: אני חושב שהסיור של השר באל-אקצא לא הופך את אל-אקצא להר-הבית, כי אל-אקצא שייך למוסלמים ולערבים, ויישאר כך לעולם, והסיור לא יוסיף לביטחון אלא יביא למתח ולתסיסה לפי דעתי.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, הבעיה בקשר לביטוי "ערבוש" היא לא בהתנצלות או לא, אלא במעמקים האידיאולוגיים, במנטליות הרוויה בגזענות ובסטיגמות השליליות כלפי הערבים.

מסעוד גנאים: מנטליות גזענית מסרבת להכיר בערבי כבן-אדם שיש לו הלגיטימיות להיות קיים כבן-אדם.

מסעוד גנאים: הערבי קיים בתיאוריה הגזענית או כאנס או כגנב או כסוחר סמים, ואני חושב שהבעיה לא בערבים, אלא באידיאולוגיה הגזענית האנטישמית – להזכיר, הערבים הם גם שמיים – הרואה ביהודים אדוני הארץ, ובשאר עבדים או לא שייכים למין האנושי.

מסעוד גנאים: יש אמרה של ז'אן-פול סארטר שמדברת על האנטישמיות.

מסעוד גנאים: הוא אומר: האנטישמיות אינה בעיית היהודים, היא בעיית העמים עצמם.

מסעוד גנאים: הגזענות אינה בעייתם של הערבים, היא בעיית היהודים.

מסעוד גנאים: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הערה אחת: המקום הזה הוא הר-הבית, יש שם בפינה איזה מסגד שמוצב שם באופן זמני, אבל זה בהחלט מקום – – –

מסעוד גנאים: – – –

מיכאל בן-ארי: אני לא הפרעתי לך.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא, לא להפריע.

ראובן ריבלין: אני מחזיר לך את השניות.

מיכאל בן-ארי: לפני שבוע כולנו התוודענו לזוועה, שכאשר שמעתי עליה ברדיו מייד כיביתי את הרדיו, לא יכולתי להמשיך ולהקשיב, על מציאת תינוק במשאית כביסה, על עובר שנפטר כנראה קודם זמנו.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא יודעים בדיוק מה הסיבה ואיזו מצוקה הביאה להפסקת החיים של העובר באופן שגם היה זקוק להסתרה, אבל אנחנו נדרשים פה לכל העניין של הפסקת חיים של עוברים, של הפסקת חיים של רקמת חיים, שנובעת לא פעם מקשיים כלכליים, מקשיים חברתיים או מהריונות לא רצויים וכדומה.

מיכאל בן-ארי: השקפת העולם היהודית מתייחסת לכל העניין של הפלה כאל סוג של שפיכות דמים, בבחינת "שפך דם האדם באדם" – דם שנמצא בתוך אדם, חיים, רקמת חיים שלמה.

מיכאל בן-ארי: והגיע הזמן, וחשבתי שאולי היינו צריכים להידרש לזה כחברי כנסת, לדון בנושא הכאוב הזה ובפתרונות חלופיים לנשים שרוצות להפסיק את ההיריון מסיבות כאלה ואחרות, שישלימו את ההיריון ויגדלו את האוצר האנושי הזה באושר ובבריאות, גם נפשית וגם גופנית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לא שהמדינה נהגה בהגינות בכל מה שקשור לשליטתה בקרקע שנקראת "קרקע המדינה", ובעגה אחרת אפילו נקראת "קרקע הלאום", שזה כמובן מוציא את האזרחים הערבים מהכלל הזה – היא לא נהגה בהגינות ולא נהגה בשוויוניות.

מוחמד ברכה: אבל עכשיו, כשהופכים את הקרקע לנדל"ן שנשלט על-ידי השוק הפרטי ועל-ידי בעלי ההון, הבעיה קשה שבעתיים, מכמה טעמים.

מוחמד ברכה: הטעם הראשון, כל אימת שרשות מקומית תבקש להרחיב את שטח שיפוטה ייכנס לעניין הזה גם ההון הגדול כחלק ממערכת השיקולים.

ראובן ריבלין: רבותי, חבר מדבר בנאומים בני דקה, נא לאפשר לו.

ראובן ריבלין: כן, אדוני.

מוחמד ברכה: הדבר השני, כשמבקשים לשנות ייעוד של קרקע ייכנסו השיקולים של ההון הגדול גם כן לכל העניין.

מוחמד ברכה: אבל, אדוני היושב-ראש, מעבר לכל זה, יש קרקע שהופקעה מהאזרחים הערבים בשנות ה-50 וה-60 לצורכי טובת הציבור או לצורכי ביטחון.

מוחמד ברכה: איזו רשות יש למדינה, שהפקיעה את הקרקע הזאת כאילו לטובת הכלל – שהיא עכשיו מוכרת את הקרקע הזאת לשוק הפרטי ולבעלי הון?

מוחמד ברכה: את הקרקע הזאת צריך להחזיר לאותם אנשים שהיא הופקעה מהם, והמדינה לא עשתה שימוש "לטובת הציבור".

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, החוק ברור לגמרי בעניין זה.

ראובן ריבלין: החוק ברור לחלוטין.

ראובן ריבלין: בית-המשפט הגבוה לצדק כבר דן בזה בנושא לשם נגד עיריית תל-אביב, קנדינוב נגד עיריית תל-אביב – קנדינוב למשל – אלא ששם הוכיחו שמכרו את זה ולא הפקיעו.

ראובן ריבלין: הזמנתי את חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חברת הכנסת חוטובלי.

אילן גילאון: אדוני, דברי הם הקדמה לפרסום הדוח של הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל, שיתפרסם מחר, ולאחר מכן בחדר הגדול של סיעתי הגדולה, מרצ, בקומה החמישית, יתקיימו אירוע ומצגת.

אילן גילאון: אני רוצה לקרוא מהכתב.

אילן גילאון: לפני 45 שנה עמד על דוכן הנואמים בכנסת חבר כנסת אחד מהאופוזיציה וכך אמר: "כשם שלא נשלים ואסור לנו להשלים עם עינויים המוטלים על אזרחי ישראל, כך לא נסכים להבדלה בין אזרחינו ואזרחי מדינה אחרת מבחינת הטיפול בהם", אמר ב-17 במרס 1964, "ואם העניין נוגע לכל העמים, הרי בראש ובראשונה הוא נוגע לנו, למדינת ישראל", הוסיף.

אילן גילאון: מנחם בגין ידע עינויים מה הם, ודאג להזהיר אותנו מפניהם.

אילן גילאון: עינויים והתעללות מכל סוג שהוא אינם עולים בקנה אחד עם ערכי מוסר, דמוקרטיה ושלטון החוק בשום נסיבות.

אילן גילאון: האמנה הבין-לאומית נגד עינויים ועונשים אכזריים, בלתי אנושיים ומשפילים אחרים, התקבלה בעצרת הכללית של האומות המאוחדות בשנת 1984.

אילן גילאון: האמנה מגדירה עינוי כ"כל פעולה מכוונת של גרימת כאב חמור או סבל – פיזי או מנטלי – לאדם, למטרות דוגמת הוצאת מידע, סחיטת הודאה, ענישה, הפחדה או אילוץ לביצוע מעשה".

אילן גילאון: ישראל חתמה על אמנה זו בשנת 1986.

ראובן ריבלין: תודה.

אילן גילאון: אדוני, אני כבר מסיים.

אילן גילאון: אין זו מכת טבע.

אילן גילאון: להתנהגות זו של אנשי זרועות השלטון יש סיבות ויש גם אחראים.

אילן גילאון: תפקיד הבית הזה הוא לפקוח עין על מעשי הממשלה ושלוחיה: הצבא, השב"כ והמשטרה.

אילן גילאון: על הכנסת לדאוג לשלושה דברים: לאמצעים, לפיקוח ולענישה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון, זו כבר הצעה לסדר.

אילן גילאון: כן.

אילן גילאון: האמת היא שזו היתה צריכה להיות הצעה לסדר, אדוני – שלא אושרה.

ראובן ריבלין: נו, מה אני יכול לעשות?

אילן גילאון: מה אני יכול לעשות?

אילן גילאון: אי-אפשר לקצר.

ראובן ריבלין: אז מקצרים אותה.

אילן גילאון: נראה לי שמנחם בגין המנוח היה מסכים, כך אני חושב, להצעה הקטנה הזאת לסדר בנאום של דקה.

אילן גילאון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: פשוט זה נאום של דקה, ואנחנו לא יכולים לקפח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת .

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי הבית, אני רוצה להביא לידיעת

ציפי חוטובלי: כם ידיעה שפורסמה היום בעיתון "הארץ", ולפיה הרמטכ"ל אוסר על חיילים דתיים לעזוב עצרות שבהן מופיעות זמרות.

ציפי חוטובלי: מבלי להיכנס לסוגיה ההלכתית הזאת של שמיעת קול אשה, צריך לזכור שהיום 50% מהקצינים במערכת הפיקודית של צה"ל הם אנשים חובשי כיפות סרוגות.

ציפי חוטובלי: לאור העובדה הזאת, חשוב מאוד שצה"ל יתחשב בנתונים האישיים של אותם חיילים במסגרת חופש הדת.

ציפי חוטובלי: משום מה, יש תחושה שתמיד כשמדובר בחיילים דתיים, הנושא הוא פגיעה ברגשות.

ציפי חוטובלי: אין מדובר בפגיעה ברגשות.

ציפי חוטובלי: מדובר בהלכות של "שולחן ערוך" שהחיילים האלה רוצים להקפיד עליהן.

ציפי חוטובלי: ראוי היה שהרמטכ"ל יגלה נכונות אמיתית להקשיב לאותם חיילים, שהם מאסה קריטית היום בשרשרת הפיקוד בצה"ל, ולא יחייב אותם להשתתף בעצרת שבה משתתפת זמרת – לא מדובר, כמובן, בהרצאה של אשה, אלא מדובר בקול שירת אשה, שנאסר על-פי ההלכה – ולא יגיע למצב שבו החיילים האלה מצווים להסיט את מבטם, כאילו שזה יועיל.

ציפי חוטובלי: הרי להסיט את המבט לא יועיל, כי מה שנאסר הוא קול שירת אשה.

ציפי חוטובלי: הייתי מקווה שתתגלה רגישות גדולה יותר כשמדובר בחיילים דתיים מצדו של הרמטכ"ל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אורבך.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מורים ומורות, שבדרך כלל עובדים בבית-ספר יסודי ומבקשים להשתבץ או לעבור ממקום מרוחק למקום קרוב למקום המגורים, מחשיבים להם שנות ותק, ויש שיטת ניקוד.

אחמד טיבי: לאחרונה השתנתה השיטה, ומורים או מורות שעובדים בבית-ספר תיכון, לא מחשיבים להם ותק.

אחמד טיבי: גם אם מדובר ב-12 שנים, אומרים להם: סליחה.

אחמד טיבי: אתם לא עובדי משרד החינוך.

אחמד טיבי: אתם עובדים בעירייה.

אחמד טיבי: לכן, אנשים יורדים בדירוג ובנקודות הזיכוי, ואז אשה עם ארבעה ילדים ו-12 שנים בלוד לא יכולה לעבור לטייבה, לקלנסואה, לג'לג'וליה או לבית-ספר קרוב למקום מגוריה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, גם על משרד החינוך וגם על ארגון המורים להתערב כדי למנוע את המשך הקיפוח והפגיעה בנקודות הזיכוי של מורים ומורות הרוצים לעבור ולעבוד קרוב לבית.

ראובן ריבלין: שאילתא לשר החינוך.

אחמד טיבי: בהחלט.

ראובן ריבלין: רבותי, כבר קראתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אורבך, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת, יושב-ראש סיעת מפלגת העבודה, בן-סימון.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, בשעה זו מתארחים בכנסת נציגים של 20 קהילות מעורבות במסגרת ארגון, גוף חדש, שנקרא מרק"ם – מיזם רשת קהילות מעורבות.

אורי אורבך: אנחנו נוטים, כאן בכנסת ובמקומות אחרים, לראות את הסכסוך הפנים-יהודי בין דתיים לחילונים, ולעתים קרובות זה מגיע לשולחננו, אבל מתחת לפני השטח וגם מעליו יש שינוי בחברה, של המון שיתופי פעולה בין דתיים לחילונים.

אורי אורבך: זה בא לידי ביטוי גם בקהילות שמפעילות בתי-ספר, גני-ילדים ובתי-כנסת משותפים.

אורי אורבך: אני מרגיש שאנחנו אולי מחמיצים לפעמים את השעה מרוב עיסוק בסכסוכים ובקטנוניות, כמו שני מתגוששים שתחילה הם הולכים במכות אגרוף אבל אחר כך, מרוב עייפות, הם נשענים זה על צווארו של זה ובסוף אולי אפילו מתיידדים, כך יחסי הדתיים והחילונים.

אורי אורבך: הארגונים "גשר" ו"צו פיוס" עומדים מאחורי היוזמה הזאת של 20 קהילות משותפות מעורבות בשלב הזה, אבל אני משוכנע שצפוי עוד עתיד גדול ליחסים בין דתיים לחילונים בקהילות משותפות, בקהילות מעורבות.

אורי אורבך: אני שולח ברכה לנציגים של הקהילות המעורבות האלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-סימון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אריאל; אני לא רואה אותו.

ראובן ריבלין: אז חבר הכנסת כצל'ה, כי הוא נרשם לפניך, חבר הכנסת אלדד.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, 60 שניות על ידיעה מדכאת שהופיעה היום בעיתון "מעריב", על דוח שהוזמן על-ידי שר הרווחה, שהוא חבר מפלגתי – שבעצם המערך שאמור לטפל ב-1.5 מיליון עניים שאנחנו מייצרים פה בחברה הישראלית, גם כן קורס; לא יהיה מי שיטפל במטפלים.

דניאל בן-סימון: לפי הדוח – שוב, שהונח על שולחנו של שר הרווחה, ואני מקווה שיובא לפה לדיון – בעיית העוני התעצמה לממדים כאלה שגם המערך הטיפולי לא מסוגל להתמודד עמם: לא המטפלים, לא העובדים הסוציאליים, לא הפסיכולוגים ולא המחנכים.

דניאל בן-סימון: באמת, זה פרצופנו האנושי.

דניאל בן-סימון: מילא אדם נוחת לעוני, אבל אם החברה לא יכולה לתת לו איזשהו כבוד, פשוט כדי שיישאר בו משהו אנושי, אז אני חושב שמצבנו ייראה רע מאוד.

דניאל בן-סימון: לכן אני אומר: בתקציב הזה, שלא מוסיף כבוד לעניים, יכול להיות שנצטרך לתת את דעתנו גם על אלה שנחתו מתחת לקו האדום.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כצל'ה, כץ, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חברי הכנסת ביבי ואופיר פינס-פז.

יעקב כץ: כבוד היושב-ראש, קודם כול, חברת הכנסת חוטובלי, שם כתוב "ובני ישראל רואים את הקולות".

יעקב כץ: לזה התכוון הרמטכ"ל כשהוא התכוון להזיז את הראש.

יעקב כץ: הוא יודע על הכוח הפנימי של עם ישראל גם כשהם לא שומעים.

יעקב כץ: גם כשהם רואים, הם שומעים דרך העיניים.

יעקב כץ: על כל פנים, רציתי רק לומר לשר יעקב נאמן, שר המשפטים, שעכשיו עומד בראש ועדה חשובה – וברוך השם, בוועדה הזאת יש לנו נציגים כמו גלעד ארדן, נציג האופוזיציה אורי אריאל, נציג הקואליציה חבר הכנסת דודו רותם – – –

ראובן ריבלין: כולם נציגי הכנסת.

יעקב כץ: אמרתי: כולם נציגי הכנסת.

יעקב כץ: אני רק רוצה להזכיר ליעקב נאמן, לשר, ואני מקווה שבדרך הזאת הוא שומע אותנו: שיזכור מאין בא, איפה הוא גדל, את מי הוא מייצג, באיזו תנועה הוא היה, ויפעל בהתאם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כץ, דע מאין באת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ביבי – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח שהשר לביטחון פנים נמצא כאן על מנת לשמוע את זה.

אריה ביבי: אדוני השר לביטחון פנים, פה, לכיוון הזה.

אריה ביבי: אדוני, לפני ארבע שנים היה מקרה ברצועת-עזה שפינו את המתנחלים מגוש-קטיף.

אריה ביבי: היום נשיא המדינה חנן 59 אנשים שהתפרעו שם.

אריה ביבי: באותו מעמד היו גם שוטרים, ואת השוטרים האלה לקחה מח"ש, והתחילה להגיש תלונות על השוטרים האלה.

אריה ביבי: השוטרים האלה נמצאים כעת בעינוי דין.

אריה ביבי: חלק מהם עוזבים את המשטרה, חלק מהם נמצאים לקראת דרגה ומעכבים להם דרגות, וחלק מהם עומדים למשפט.

אריה ביבי: אני מבקש שכמו שעשה נשיא המדינה לאותם מתנחלים, ייעשה אותו דין, סימטרי, גם לשוטרים.

אריה ביבי: כמו שחנן את המתנחלים, שיחנון גם את השוטרים.

אריה ביבי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת ביבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס-פז, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת לוין.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה.

אופיר פינס-פז: היום פורסם דבר שאני מודה שהצליח להדהים אותי, אף-על-פי שלא קל להדהים אותי.

אופיר פינס-פז: שמעתי ששר הביטחון – לא פחות ולא יותר – אישר בניית 300 יחידות דיור חדשות בטלמון.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם טלמון זה התנחלות או מאחז, או השד יודע מה.

יעקב כץ: יישוב של 300 משפחות.

קריאה: זו בדיוק הבעיה.

אופיר פינס-פז: יישוב של 300 משפחות.

ראובן ריבלין: רבותי, אי-אפשר.

ראובן ריבלין: אני מוסיף לך עשר שניות.

אופיר פינס-פז: שיהיה 300.

אופיר פינס-פז: היום – 300 נפשות.

ראובן ריבלין: רבותי, אין קריאות ביניים בנאומים בני דקה.

אופיר פינס-פז: כצל'ה, אתה נורא מפחיד אותי כשאתה מדבר.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לפחד גם בשמו של יעקב נאמן, ברשותך.

אופיר פינס-פז: הוא הסמיך אותי לפחד בשמו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, אני הוספתי 20 שניות, אבל – – –

אופיר פינס-פז: בסדר, אבל תן לי.

אופיר פינס-פז: א.

אופיר פינס-פז: ממשלת ישראל – ונמצא פה השר מרידור – אומרת השכם והערב שהיא בעצם לא בונה.

אופיר פינס-פז: היא רוצה לבנות, אבל יש כרגע הקפאה.

אופיר פינס-פז: אין הקפאה.

אופיר פינס-פז: יש אישורים של בנייה; ב.

אופיר פינס-פז: מה לזה ולגידול טבעי?

אופיר פינס-פז: היישוב עצמו, אדוני היושב-ראש, הוא עם 60 משפחות, מגדילים אותו ל-300.

אופיר פינס-פז: זה גידול טבעי?

אופיר פינס-פז: זה להביא גדודים להתנחלויות.

אופיר פינס-פז: אז אני הייתי רוצה, בתשובת השר מרידור לנאומים בני דקה אולי נבין מה מדיניות הממשלה בכל מה שקשור לבנייה בהתנחלויות ואי-פירוק המאחזים.

מוחמד ברכה: – – –

ראובן ריבלין: רק רגע, רבותי.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לך, חבר הכנסת פינס, שעודדת הרבה חברים פה שהיו מאוד מדוכאים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין.

מוחמד ברכה: השאלה למה הדברים מופנים למרידור, זה לברק – ראש מפלגתו-הוא.

ראובן ריבלין: תשמע, מרידור הוא בן-אדם שמקובל על אדון פינס, מה אתה רוצה?

אופיר פינס-פז: – – –

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי יותר.

ראובן ריבלין: אמרתי לך שחבר הכנסת מרידור מקובל על חבר הכנסת פינס.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין, ואחריו – חבר הכנסת חנין.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום התבשרנו שהוגשה מועמדותם של כמה משפטנים חובשי כיפה לוועדה לבחירת שופטים, על מנת שימונו לשופטים בבית-המשפט העליון.

יריב לוין: ומייד קמה צעקה, הייתי אומר אולי אפילו יבבה, מכיוון אותם אלה שהם כביכול אבירי שמירת בית-המשפט העליון, שנחרדים, חס וחלילה, מהשינוי בהרכבו ההומוגני המתמשך של בית-המשפט העליון.

יריב לוין: אני רוצה לומר לכם שכן – אנחנו מחויבים לבצע מהפכה, וכן – אנחנו נבצע אותה.

יריב לוין: מי שמספיק ראוי כדי להוביל לוחמים בשדה הקרב, ראוי גם ראוי כדי לשבת בבית-המשפט העליון.

יריב לוין: זה איננו ביתכם, זהו בית-משפט של כולם.

ראובן ריבלין: המהפכה היא מלמטה, לא מלמעלה.

ראובן ריבלין: גם לא היתה מהפכה חוקתית, כי היתה הפיכה.

ראובן ריבלין: אז אתה עכשיו מאיים בהפיכה?

ראובן ריבלין: אנחנו במדינה דמוקרטית, חברים.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: לא צריך לדבר, אנחנו במדינה דמוקרטית.

ראובן ריבלין: תשמע, במדינה דמוקרטית יש ביקורות.

ראובן ריבלין: אבל נער הייתי וגם זקנתי בבית זה.

ראובן ריבלין: האמינו לי – גם אני באתי מלא, ואני עד היום, דרך אגב, חמור שלא שינה את דעתו.

ראובן ריבלין: אבל אל לכם, אל לכם.

ראובן ריבלין: אתם, אתה השלטון היום, אתה נציג.

ראובן ריבלין: למה לך להיות כל כך תוקפני?

ראובן ריבלין: אתה השלטון.

ראובן ריבלין: מה זה מהפכה?

יריב לוין: רק לשפר.

ראובן ריבלין: אתה הכנסת, אתה צריך מהפכות?

ראובן ריבלין: אתה הכנסת, אתה וברכה, ואחמד טיבי, ואלדד, והשר מרידור.

ראובן ריבלין: פינס, שכחתי לומר שגם אתה.

ראובן ריבלין: סלח לי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דב חנין: אני דווקא מעריך את כנותו של חבר הכנסת לוין, וגם את כנותו של חבר הכנסת כץ, ששניהם, בשפה גלויה ובוטה, מאיימים על מערכת המשפט, מאיימים על בית-המשפט העליון, ומציגים באופן גלוי את סדר היום האנטי-דמוקרטי של הממשלה הזאת.

דב חנין: אבל, אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי לדבר בשל נושא אחר.

דב חנין: ביישוב מג'ד-אל-כרום שנמצא בגליל יש כרגע ועדה קרואה.

דב חנין: המצב ביישוב הזה הוא בלתי אפשרי.

דב חנין: הפסקות מים נמשכות שם כל יום כמעט כל שעות היממה.

דב חנין: אנחנו מדברים על קיץ, תקופה חמה.

דב חנין: האשפה – הפסיקו לפנות אותה, מצבורי האשפה יוצרים מפגעים סביבתיים ובריאותיים מאוד מאוד קשים.

דב חנין: תושבי היישוב הזה סובלים סבל קשה ויומיומי, ואין מי שיטפל בהם.

דב חנין: עובדי הרשויות המקומיות הפסיקו לקבל משכורות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה נושא שנמצא כרגע לפתחה של הממשלה, כי שר הפנים הוא שמינה שם ועדה קרואה.

דב חנין: ולכן הממשלה ושר הפנים אחראים לפתור את הבעיות האלה.

דב חנין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת חנין.

ראובן ריבלין: למה לא תגיש שאילתא לשר הפנים?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: למי קראתי אחרי חנין?

ראובן ריבלין: מולה, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, ואחריו – חבר הכנסת אגבאריה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אנחנו ראינו בעיתונות לפני כמה ימים ואתמול בבוקר, שבכנס גדול שנעשה באיזשהו מקום בירושלים, הכנס של החרדים – נאמרו שם בכנס דברים קשים נגד הגיור שמתקיים במדינת ישראל.

שלמה מולה: הרב שרמן המשיך לפסול את הגיורים של הרב דרוקמן.

שלמה מולה: אנחנו שואלים את עצמנו: באו אלינו לארץ-ישראל אלפי עולים – בשביל מה באו לכאן?

שלמה מולה: כדי להיות אתנו ביחד, שכולנו נהיה ביחד.

שלמה מולה: במקום לנהוג בהם כבית הלל, כפי שנהוג, נוהגים בהם כבית שמאי.

שלמה מולה: לא מספיק כבית שמאי, גם לוקחים מהם את אותן תעודות הגיור, שאנשים השקיעו שנה, הלכו הרבה כדי להיכנס לבית הזה, לעם ישראל.

שלמה מולה: לרב שרמן ולכל חבר מרעיו, אני אומר להם: תתעוררו.

שלמה מולה: בסך הכול הבית הזה צריך להיות בית פתוח לכל מי שרוצה לבוא, לא להתעמר בו.

שלמה מולה: מה שאתם רוצים לעשות באמצעות ההתעמרות הזאת – להביא אותנו לאירניזציה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מולה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עפו אגבאריה, ובעדין – את חבר הכנסת אריאל אני לא רואה פה – נחמן שי.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משכה את תשומת לבי היום כותרת ב"הארץ":

עפו אגבאריה: המשטר האירני מפזר באלימות את המפגינים: נמחץ בכוח כל הפרת סדר.

עפו אגבאריה: זה מביא אותי למחשבה על איך שהיו ההתבטאויות האלה במדינת ישראל באירועי אוקטובר 2000, כאשר נהרגו 13 אנשים – בחורים צעירים, אזרחי המדינה, נהרגו על-ידי כוחות הביטחון של אזרחי המדינה.

עפו אגבאריה: ומאז עד היום זה כבר כ-30 צעירים שנהרגו מהיד הקלה על ההדק של כוחות הביטחון, שהורגים את אזרחי מדינתם.

עפו אגבאריה: אני מגנה את מה שמתרחש, כל איזושהי הריגה של חף מפשע בכל מדינה.

עפו אגבאריה: אבל כנראה האלימות הזאת משתרשת גם פה ביתר שאת.

עפו אגבאריה: זה מביא אותי לכותרת אחרת: נשלח לכלא הסרבן הראשון מחטיבת כפיר, שמפקדה הצדיק אלימות נגד פלסטינים.

עפו אגבאריה: מה שמעניין בעניין הזה – מה הוא כותב, הבחור הזה?

עפו אגבאריה: הוא כותב כך: "במכתב הוא גם מאשים קצינים בגדוד על כך שהם מודעים לבעיה ולא מטפלים בה.

עפו אגבאריה: ד', בן למשפחת" – ד' זה השם שלו – – –

ראובן ריבלין: כן, אבל אנחנו – הזמן.

עפו אגבאריה: עוד שתי שורות: "בן למשפחת עולים מרוסיה, אמר למפקדיו כי הדברים שהוא רואה בשטחים מזכירים לו את סיפורי הפוגרומים ששמע מבני משפחתו.

עפו אגבאריה: חשוב לי שידעו שזה לא עניין שמאלני פוליטי, אמר ד' לחבר השבוע, אלא משהו אנושי".

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת אגבאריה הצעה לסדר-יום ארוכה, שהוא יוכל לעמוד עשר דקות ולדבר, להקריא מעיתון.

ראובן ריבלין: למה אדוני סומך רק על יושב-ראש הכנסת, ונותן לו בנאומים בני דקה – – –

מוחמד ברכה: אני סומך על יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: אבל אני לא יכול לאפשר לו בניגוד לתקנון.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המאבק בנושא הרפורמה בקרקעות הוא אחד מהחשובים שנפל בחלקה של הכנסת הזאת לנהל.

נחמן שי: הוא יחייב את כולנו לחשיבה עמוקה: איזה פרצוף אנחנו רוצים לראות למדינה הזאת הרבה דורות קדימה, אחרי שאנחנו, לצערנו, כבר לא נהיה פה.

נחמן שי: לכן כל ניסיון להכניס את הדיון הזה לסד של זמן הוא ניסיון לא יצלח, ניסיון ערמומי, ניסיון שצריך להסיר אותו תיכף ומייד מעל סדר-היום.

נחמן שי: ראש הממשלה בנימין נתניהו קרא לאחרונה את כתביו של צ'רצ'יל.

נחמן שי: שם הוא למד על דם, יזע ודמעות, ושם הוא כנראה גם למד את האמרה של צ'רצ'יל, שמעולם לא חבו רבים כל כך הרבה כל כך למעטים כל כך.

נחמן שי: בפרפראזה: מעולם לא חבו 800,000 בתי-אב בישראל – הם הולכים לקבל את האופציה לרכוש את האדמות שלהם – לכל כך מעט, לשולחן הריק הזה של הממשלה ולראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

אופיר אקוניס: אני אומנם לא נרשמתי, אבל היתה כאן התייחסות לוועדת הכלכלה בראשותי ולדיון שהחל היום בנושא הרפורמה במינהל מקרקעי ישראל.

אופיר אקוניס: אמרתי עשרות פעמים בדיון הזה, וגם בדיון הראשון – איפה חברת הכנסת יחימוביץ?

אופיר אקוניס: היא עזבה בינתיים, אז היא ודאי תקרא בפרוטוקול – שהדיונים בוועדת הכלכלה בנושא הרפורמה במינהל יהיו יסודיים, עמוקים, כולם יוכלו לדבר בהם ללא הגבלת זמן ועם כל הנימוקים כבדי המשקל שיגייסו בעד או נגד הרפורמה הזאת.

אופיר אקוניס: אני מודה בטעותי, ואם נקבתי בתאריך מסוים, אני מודיע למליאת הכנסת שהתאריך הזה הוא לא תאריך קובע.

אופיר אקוניס: בוודאי הדיונים יימשכו ככל שיהיה צורך.

אופיר אקוניס: מצד שני, כאשר נגיע למיצוי של הדיון אנחנו בוודאי נביא אותו להצבעה, וברוב קולות יצביעו בעד או נגד, כמו בדמוקרטיה מתוקנת.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה להזהיר את ידידי הטוב, תלמידי הצעיר – אתה מרשה לי?

אופיר אקוניס: בהחלט.

אופיר אקוניס: לכבוד הוא לי.

ראובן ריבלין: לומר לך רק שאתה תצטרך להביא את זה באופן נפרד להצבעה.

ראובן ריבלין: זה לא יוצבע עם חוק ההסדרים.

אופיר אקוניס: על זה אין ויכוח, וכך גם הובהר.

ראובן ריבלין: ואז יכול להיות פה דיון ארוך מאוד בהסתייגויות.

אופיר אקוניס: גם את זה ניקח בחשבון.

ראובן ריבלין: אפשר, כמובן, להצביע על זה במקום חוק ההסדרים, אין בעיה, רק אז אנחנו נצטרך להתכונן לפגרה נוספת, שהיא תהיה פגרת הבחירות.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: אבל אם אתה רומז בכך לגבי התאריכים, אז יכולים באמת להיות שינויים.

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: הכנסת – כבר לא אדם מסוים בכנסת הפריד אותו, אלא הכנסת, לפי סעיף 121, על-פי בקשתו של יושב-ראש ועדת הכנסת, שביקש לפצל את חוק מינהל מקרקעי ישראל מחוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: לפיכך, הכנסת היא זו שקבעה זאת, אז למה שייאמר איזשהו דבר בבחינת התרסה כלפי הכנסת?

ראובן ריבלין: מילא כלפי אחד מחברי הכנסת או היושב-ראש – זה לא נורא, אבל כלפי הכנסת, שקבעה שלפי סעיף 121 היא מפצלת את החוק, ולכן רוצה לדון בו בנפרד מחוק ההסדרים והיא תצביע עליו – למה אז לומר שזה היה פיצול מלאכותי?

ראובן ריבלין: לא כדאי, זה לא נכון.

אופיר אקוניס: אחזור ואומר שאם היתה אי-הבנה לגבי התאריך, אני מתקן את עצמי.

אופיר אקוניס: אני לא בטוח שכל יום פוליטיקאי מתקן את עצמו, אז אני מתקן את עצמי.

ראובן ריבלין: אני מאוד מכבד את זה ומעריך זאת מאוד.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך שיש כאלה שלא משנים את דעתם כי הם חמורים, אבל פוליטיקאי שמתנצל על טעות הוא בהחלט מוערך על-ידי הציבור הרבה יותר ממי שמתעקש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת מקלב.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה.

אריה אלדד: כמה עובדות: 1.

אריה אלדד: הר-הבית הוא המקום הקדוש ביותר ליהודים בעולם; 2.

אריה אלדד: הר-הבית הוא חלק ממדינת ישראל הריבונית; 3.

אריה אלדד: השר לביטחון פנים ביקר היום בהר-הבית; 4.

אריה אלדד: חבר הכנסת טלב אלסאנע קרא לביקור "פרובוקציה"; 5.

אריה אלדד: התפרסם מאמר ב"ניוזוויק", ריאיון עם ראש הממשלה לשעבר אולמרט, שאומר שהוא היה מוכן לוותר על ריבונות יהודית באגן הקדוש, כולל הר-הבית, ולהעביר אותה לריבונות בין-לאומית.

אריה אלדד: עד כאן סעיף אינפורמציה, מכאן מסקנות: את החוצפה של חבר הכנסת טלב אלסאנע הרווחנו ביושר.

אריה אלדד: אם ראש ממשלה מוכן לוותר על ריבונות, אז כנראה שר בישראל שמבקר בשטח ריבוני של מדינת ישראל הוא באמת פרובוקטור.

אריה אלדד: והמסקנות: אם כל יום תאפשר המשטרה לאלפי יהודים לבקר בהר-הבית – לבקר, להסתכל, לראות, על-פי החוק – זה כבר לא יהיה פרובוקציה.

אריה אלדד: כולם יבינו שזה שלנו.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד על דעתו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מקלב – בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר סערו הכנסת והארץ מחוק ההסדרים: כן יונח, הוא מספיק עבה או לא מספיק – יש בו עמודים; דיונים שלמים על פיצולים.

אורי מקלב: אבל כשבאתי לנוח בסוף השבוע וראיתי מודעה בעיתונות, בכל העיתונים, אמרתי לעצמי: אם היינו יודעים את זה קודם, הכול היה נחסך.

אורי מקלב: מה המודעה?

אורי מקלב: מודעה שהתפרסמה על חצאי עמודים בכל העיתונים, כולל הודעות לעיתונות: מהיום לבזבוז יש מחיר.

אורי מקלב: המודעה היא של רשות המים, רשות ממשלתית, שמודיעה שב-1 ביולי 2009 היטל צריכה עודפת ייכנס לתוקף.

אורי מקלב: אין דיוני כנסת, אין דיוני ועדות, מבחינת רשות המים ב-1 ביולי 2009 החוק נכנס לתוקף.

אורי מקלב: כל העבודה שלנו כחברי כנסת היא לריק, של הוועדות – היא לריק.

אורי מקלב: ב-1 ביולי נכנס לתוקף ההיטל.

אורי מקלב: המשמעות היא כפולה.

אורי מקלב: המשמעות – – –

ראובן ריבלין: נדמה לי שאישרנו שאילתא בעניין זה.

ראובן ריבלין: לא יכולה רשות, כל עוד הכנסת לא אישרה, לקבוע תאריך ולהטעות את הציבור.

אורי מקלב: אני לא יודע בנשיאות, לא הייתי באישור השאילתות, אני רק יודע שהגשתי את זה כהצעה דחופה לסדר-היום, ואדוני היושב-ראש, הצעת שאגיש את זה כנאום בן דקה.

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שצריך מייד להעביר מכתב לרשות המים ולשאול אם יש כבר אישור של ועדת הכספים, דבר שלא ידוע.

ראובן ריבלין: בוועדה שלך או בוועדת הכספים?

אורי מקלב: זה כנראה ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: אין אישור.

ראובן ריבלין: אם אין אישור, צריך להפנות את תשומת לבם.

אורי מקלב: אין אישור.

אורי מקלב: זה נכון שבאותיות מאוד מאוד קטנות – – –

ראובן ריבלין: אני מודה לך מאוד על הערתך, האומרת שיש הטעיה של הציבור.

ראובן ריבלין: יכול להיות בהחלט שזאת כוונת הכנסת, אבל עדיין התקנה לא אושרה, ולכן לא יכולים לפרסם דבר שטרם קיבל תוקף חוקי.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מקלב, אשר העלה עניין זה.

ראובן ריבלין: באמת אני זוכר עכשיו שביקשנו ממנו להרחיב בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סגן ראש הממשלה, האם יש לך איזו הערה?

ראובן ריבלין: אין לסגן ראש הממשלה הערה, מה עוד שחבר הכנסת לוין לא נמצא פה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכל המשתתפים.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – הסכם בדבר העסקה בשכר של תלויים של אנשי סגל דיפלומטי, מינהלי וטכני בנציגויות דיפלומטיות בין מדינת ישראל לבין ממלכת ספרד; הסכם בדבר פטור מאשרה למחזיקים בדרכונים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.

נאזם בדר: חבר הכנסת המעוניין יכול לעיין בהם במזכירות הכנסת במהלך שעות העבודה בשבועיים הקרובים.

נאזם בדר: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: סגירת בית-הספר התיכון "פסגה" – בית-הספר הדתי בלוד, הצעתו של חבר הכנסת .

נאזם בדר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ציון היום הבין-לאומי למניעת שימוש וסחר בסמים

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת , יושב-ראש הוועדה למלחמה בסמים, או למאבק בסמים, כפי שאנחנו הגדרנו, לנושא הבא: ציון היום הבין-לאומי למניעת שימוש וסחר בסמים, הצעה לסדר-היום שמספרה 841.

ראובן ריבלין: מדובר במלחמה לכל דבר, והיום, יום מניעת השימוש והסחר בסמים, היום שמציינת משפחת העמים, היום הבין-לאומי, אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לנאום על נושא זה.

ראובן ריבלין: היום גם קיים חבר הכנסת ברכה כנס גדול באודיטוריום, שבו כולנו הסכמנו שהמלחמה בסמים חוצה עמים, היא כוללת את האנושות כולה, שכן מדובר פה בסכנה שבה אין סכסוך פוליטי-מדיני כזה או אחר מונע את שיתוף הפעולה המלא, שהוא מחובת כולנו.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת ברכה ומודה לשר אהרונוביץ, אשר בא להשיב על ההצעה החשובה הזו, שכן המלחמה היא מלחמה של כולנו.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני לא מגביל אותך בזמן, כמובן.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: נקבע ש-23 ביוני יהיה יום המאבק הבין-לאומי בנגע הסמים, והכנסת מציינת אותו היום בשני אירועים, בעצם העלאתו על סדר-יומה של הכנסת ובכנס שנערך באודיטוריום בשעות הצהריים והתמקד במעורבות ההורים במניעת השימוש בסמים ובעמידה לצד בניהם.

מוחמד ברכה: ראשית אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת שכיבד את האירוע באודיטוריום בנוכחותו ובדבריו החשובים.

מוחמד ברכה: אני גם מוצא שזו הזדמנות להעלות על נס את פועלם של כל האנשים הטובים שעוסקים במלאכה, אם זה על-ידי הדרכה ואם זה במערכת החינוך, ואם על-ידי אכיפה ומניעה ומניעת הברחות.

מוחמד ברכה: אני חושב שנכון אמר היושב-ראש, שבעניין הזה אין מחלוקות, מה גם שלסמים אין גבולות.

מוחמד ברכה: הם עוברים בים, הם עוברים באוויר, הם עוברים ביבשה, הם גם חוצי גבולות, ויש שיתוף פעולה עמוק, למרבה הצער, בין אותם מבריחים; הלוואי שבין עמיהם היה מתקיים אותו סוג של שיתוף פעולה.

מוחמד ברכה: לכן כשאני עומד להעלות כאן את העניין הזה, אני בטוח שבעניין הזה אין מחלוקות בכנסת ואין מחלוקות בחברה, וכל אזרח וכל אדם חייב לתת מיכולתו ומזמנו על מנת למגר את התופעה האיומה הזו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אם נזכיר כמה מספרים, המספרים מבהילים.

מוחמד ברכה: אני לא יודע כמה מחברי הכנסת מודעים לעובדה שכ-320,000 אזרחים במדינת ישראל משתמשים בסמים, מתוכם 58,000 קטינים.

מוחמד ברכה: אלה מספרים שאמורים להרעיד את אמות הספים.

מוחמד ברכה: מתוך אלה יש כ-15,000 מכורים – זה עיירה קטנה של מכורים לסמים.

מוחמד ברכה: למרבה הצער אני יכול לומר שהנושא לא תופס את מלוא תשומת הלב הראויה, לא במערכת קבלת ההחלטות ולא במערכת הפרלמנטרית ולא במערכת הציבורית.

מוחמד ברכה: אנשים נוטים להתרחק מהעניין הזה כי זה נושא לא פופולרי, אין בו הרבה אורות; ללכת להתעסק עם סוחרי סמים ולהתעסק עם מכורים ולהתעסק עם כל מיני דברים כאלה – זה לא נושא שמקדם אג'נדות פוליטיות ולא מוסיף נקודות, למרבה הצער.

מוחמד ברכה: כמובן אני לא רוצה שזה יוסיף נקודות, אבל אין ספק שהעיסוק בעניין הזה מחייב את כולנו.

מוחמד ברכה: יושב-ראש הכנסת, היום, באותו כנס באודיטוריום, הזכיר שני מספרים, ואני רוצה לחזור עליהם, לטובת חברי הכנסת והציבור בכלל.

מוחמד ברכה: ב-1988, כשאתה עצמך, אדוני, היית יושב-ראש הוועדה למלחמה בנגע הסמים – – –

ראובן ריבלין: הרשות למלחמה בסמים הוקמה על-ידי אליקים רובינשטיין.

ראובן ריבלין: התקציב שהקציבה אז הממשלה – 52 מיליון ש"ח.

מוחמד ברכה: היום מי שיעיין בקופסאות של התקציב ימצא שתקציב הרשות לשנה הנוכחית, 2009, הוא פחות מ-11 מיליון, והתקציב לשנת 2010 הוא 11 מיליון ועוד משהו.

מוחמד ברכה: אומנם השר לביטחון פנים, כשבאתי אתו בדברים אמר שזה לא סוף פסוק אלא יתווספו כל מיני סכומים, הקצבות שונות, ייעודיות או לא ייעודיות, אבל בבסיס התקציב זה מה שיש, וזה מצב שאינו מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: זה פשוט מעין הזמנה לאותם אנשים שמחפשים מפלט או ריגוש או אני לא יודע מה ללכת ולהידרדר לתהום הזו, בלי שיהיו נתונים ותשתיות לעמוד מול הגל הזה.

מוחמד ברכה: המספר השני שהזכיר יושב-ראש הכנסת היום בכנס באודיטוריום, שהעלות או הנזק שנגרם למדינה כתוצאה מצריכת סמים ושימוש בסמים, אם זה שיקום משפחות ואם זה עניין בריאות ואם זה ביטוח לאומי ואם זה נזקים אחרים – הרי אנשים מידרדרים גם לפשע, זה לא רק לצרוך באופן סטרילי.

מוחמד ברכה: סך הכול הנזקים מתקרבים ל-7 מיליארדי שקל לשנה.

מוחמד ברכה: והמדינה צריכה לבוא ולעמוד כאן ולבחור, האם להכפיל ולשלש ולרבע ולחמש את התקציב מ-11 מיליון שקל עד שיחזירו אותו ל-52 מיליון כפי שהיה ב-1982, או לשלם את 7המיליארדים של הנזקים הכרוכים בעצם השימוש בסמים.

מוחמד ברכה: אני, כמו כולנו, הייתי רוצה שהשימוש יהיה אפסי, שהנזקים יהיו אפסיים, שאף אחד לא ייגע בדבר הזה.

מוחמד ברכה: אבל אם נצמצם את התופעה בחצי, במחצית – זה להציל אנשים, להוסיף אנשים לכוח העבודה, לכוח היצירה בתוך הכלכלה, זה לצמצם את המרחב של הפשע, זה לצמצם את המרחב של השתמטות ממס, זה לצמצם את הבעיות החברתיות, בעיקר בקרב הנוער וגם בקרב המבוגרים.

מוחמד ברכה: אבל זה גם חסכוני, זה משתלם כספית.

מוחמד ברכה: עדיין במדינת ישראל לא הגיעו למצב שבו רואים את השימוש, את ההתמכרות, כמחלה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, שיקום תעסוקתי זה מושג שלא קיים לגבי הנושא של מכורים.

מוחמד ברכה: יש שיקום תעסוקתי לאנשים חולים, לאנשים נכים, מוגבלים – זה מצוין, אבל אם אתה לא נותן לאותם אנשים שעוברים טיפול ומשקיעים ונלחמים עם עצמם ועם הסביבה, אם אתה לא נותן לו אחר כך תקווה שהוא מתפרנס ממשהו, שהוא עוסק במשהו, ושמתייחסים אליו כאל אדם חולה – לאפשר ולספק שיקום תעסוקתי, שיקום לא רק שהוא ייכנס לגמילה ואחר כך למוסד סגור.

מוחמד ברכה: זה לא רק לצאת ידי חובה בעצם הטיפול, בעצם הבעיה, אלא גם לתת לו את האפשרות להשתלב בחיי החברה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן שהמדינה תתייחס להתמכרות כאל מחלה שצריך לרפא את האנשים ממנה ולאפשר להם להשתלב בחברה, גם בתעסוקה, גם בכלכלה, גם בפרנסה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך – אני לא יודע אם לברך: הרשות למלחמה בסמים היתה במסגרת משרד ראש הממשלה, עכשיו היא עברה למשרד לביטחון הפנים.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך את השר שבאמת יעלה את התפקיד הזה ויראה בזה ייעוד מרכזי בעבודת משרדו.

מוחמד ברכה: בשבוע הבא היה אמור להופיע השר בוועדה, בוועדה שלנו, וזה נדחה בגלל עיסוקים שונים, אבל אנחנו נקיים את הפגישה.

מוחמד ברכה: בשבוע הבא אנחנו נקיים פגישה עם סגן שר הבריאות.

מוחמד ברכה: תראו מה שקורה: למלחמה בסמים יש נגיעה למשרד הבריאות, יש נגיעה למשרד הרווחה, יש נגיעה לביטחון פנים, יש נגיעה לרשות למלחמה בסמים, יש נגיעה לשלטון המקומי, ובכל מקום יש תקציב.

מוחמד ברכה: בכל מקום.

מוחמד ברכה: ואני רואה בוועדה אנשים באים מכל המקומות האלה, מתכנסים בוועדה, ואני באמת רוצה לברך: באמת עבודה קדושה.

מוחמד ברכה: כולם עושים, כל אחד במקומו, אבל אין חשיבה מערכתית אחת לכל העניין הזה.

מוחמד ברכה: יש תיאום, כמובן; יש תיאום.

מוחמד ברכה: יש קשר בין מה שקורה במשרד הרווחה למשרד הבריאות, למשרד – – –

רוחמה אברהם-בלילא: מה התקציב של הרשות למלחמה בסמים, בתקציב הזה?

מוחמד ברכה: לפני שעלית לדוכן אמרתי שהתקציב המוצע לשנה הבאה הוא 10.5 מיליון שקל.

מוחמד ברכה: בשנת 2010 – 11 מיליון; בשנת 1988 הוא היה 52 מיליון.

מוחמד ברכה: ב-1988 היה 52.

מוחמד ברכה: אני חושב, אדוני השר, שהגיע הזמן לראות בזה נושא שצריך להיות מרוכז במקום אחד.

מוחמד ברכה: כמובן, באותו מקום יש נגיעה למשרדים השונים; כמובן.

מוחמד ברכה: אנחנו בשבוע הבא נשמע את סגן שר הבריאות, שיסקור את עבודת משרדו בעניין הזה.

מוחמד ברכה: אנחנו גם נשמע את כבודו, השר לביטחון פנים, את כל מי שנוגע.

מוחמד ברכה: אנחנו גם קיימנו פגישות עם המשרדים השונים, ואני מקווה שתהיה חשיבה מערכתית על מנת לטפל בתופעה הזאת.

מוחמד ברכה: השנה, כפי שאמרתי בהתחלה, היום הבין-לאומי למלחמה בסמים מוקדש, או מתרכז בנושא: תפקיד של הורים.

מוחמד ברכה: היום, בכנס שערכנו, הופיעו הורים ומחנכים והציגו יוזמות אדירות, אדוני השר.

מוחמד ברכה: הציגו יוזמות שפשוט יש רק לברך עליהן ולעודד אותן.

מוחמד ברכה: האנשים שעוסקים במלאכה במשרד החינוך עושים עבודה מצוינת, וגם במקומות אחרים.

מוחמד ברכה: אבל העניין של החינוך ושל מערכת החינוך – אני מצטער ששר החינוך לא יכול היה להיות כאן; אתמול דיברתי אתו בעניין הזה, ואני מקווה שגם המחויבות של משרד החינוך תהיה יותר גדולה.

מוחמד ברכה: אף-על-פי שיש אנשים, כפי שאמרתי, שעוסקים בעניין הזה בתוך המשרד, העניין של ההורים והעניין של המניעה, ההשקעה בזה היא השקעה מינימלית.

מוחמד ברכה: להשקיע בלהוציא אדם שהתמכר – זה גם בעיות חברתיות, זה גם בעיות בתוך המשפחה, זה גם יותר כסף, זה גם יותר מסוכן, וגם – המסלול למוות הוא יותר קצר.

מוחמד ברכה: להשקיע בחינוך – ואני רוצה לומר לחברי הכנסת שברשות למלחמה בסמים יש תוכניות מכיתה ג', להתחיל לדבר על מה מותר ומה אסור, והתוכנית הזאת מתפתחת עד לגילאים גבוהים יותר, כדי להזהיר וכדי למנוע.

מוחמד ברכה: אני חושב שמשרד החינוך צריך לקחת את הנושא בשתי ידיו.

מוחמד ברכה: כל מס וכל השקעה במערכת החינוך משתלמים לאין שיעור לעומת הטיפול בבעיה אחרי שהיא מתרחשת.

מוחמד ברכה: שמנו לב שעל-פי סקר שנעשה על-ידי הרשות למלחמה בסמים ומכללת לוינסקי, כשילד נכנס לתוך הדבר הזה, המעגל הראשון שהוא קרוב אליו, שהוא יכול לדבר אתו על זה, זה עמיתיו התלמידים, אחר כך ההורים ואחר כך מערכת החינוך – היועצים או המורים.

מוחמד ברכה: מה זה אומר?

מוחמד ברכה: יש תוכנית במשרד החינוך שנקראת: אופ"י – אימון ופיתוח יכולות התמודדות, שתלמידים מסייעים לתלמידים.

מוחמד ברכה: בשבוע שעבר השתתפתי במכון ויצמן בטקס של מתן תעודות לילדים שעברו את הקורס הזה, ואין דבר יפה מזה שילדים מסייעים אחד לשני.

מוחמד ברכה: כי בסופו של דבר אנחנו הגדולים יכולים לשמוע על ההסתבכות של הילד רק אחרי שהוא נמצא עמוק, חס וחלילה, בתוך העניין הזה.

מוחמד ברכה: אבל עמיתיו והסביבה שלו יכולים לדעת מייד, ואז צריך לעודד אותם גם לתת את הייעוץ, גם לתת את הטיפול וגם לתת את הרתיעה – שהדבר הזה הוא לא מקובל, והוא לא עושה אותו ליותר מקובל או יותר מאצ'ו בתוך החברה של הילדים.

מוחמד ברכה: המעגל השני הוא ההורים; להפתעת רבים, שחושבים שהמנגנון של המשפחה כבר לא פועל ולא פעיל, המעגל השני הוא ההורים.

מוחמד ברכה: ואני חושב שצריך להשקיע בפעולות הסברה גם בבתי-הספר, גם בקרב הצוות החינוכי, אבל גם בקרב ההורים.

מוחמד ברכה: המשולש הזה של תלמידים

מוחמד ברכה: –מחנכים–הורים יכול לסייע רבות, בלא להגיע לאותו מצב של למצוא אנשים מוטלים ברחוב חסרי הכרה בגלל שימוש מופרז בסמים, או אנשים שמאבדים את עצמם לדעת.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני השר, אני עכשיו חודשיים, אולי פחות, בתפקיד.

מוחמד ברכה: אני מנסה ללמוד את העניינים, אבל בשלב מסוים אנחנו צריכים לשתף פעולה על מנת לקדם את המאבק הזה בתחומים מסוימים.

מוחמד ברכה: גם המאבק בנושא של הברחות.

מוחמד ברכה: בתחילת החודש הבא אני אהיה במכס באשדוד, ואנחנו נבחן מה שקורה במאבק בהברחות.

מוחמד ברכה: למרבה הצער – אני חושב שזה נושא שגם אתה צריך להיכנס לתוכו – הפעלת מכולת השיקוף בנמל חיפה עדיין מתעכבת בגלל כל מיני בעיות של תכנון ובנייה ואישורים ודברים שנמשכים חודשים ואפילו שנים.

מוחמד ברכה: מכולת השיקוף פועלת באשדוד, אבל בחיפה היא לא פועלת, ואני חושב שיש מקום לקדם את זה בצורה מיידית.

מוחמד ברכה: גם לצמצם את ה"מלאי", וגם לצמצם את המרחב החברתי שיכולות לצמוח בו תופעות רעילות כאלה של שימוש בסמים.

מוחמד ברכה: בכל אופן, אני מקווה שכל הכנסת תתגייס למאבק הזה.

מוחמד ברכה: אני רוצה להודות שוב לכל אלה שעוסקים במלאכה הזו, בכל המשרדים הממשלתיים, אבל תרשו לי להודות במיוחד לצוות המצומצם, אבל העקבי, הרציני, של הוועדה למאבק בנגע הסמים.

מוחמד ברכה: גם שם אני חושב שהחברות עושות עבודה יפה מאוד, ואני מקווה שכולנו נשתף פעולה על מנת לבוא בשנה הבאה ולהצביע על נתונים של צמצום ההתפשטות של התופעה הזו.

מוחמד ברכה: זה יהיה לטובת בנינו, לטובת החברה שלנו, לטובת כולנו, ללא הבדל דת, גזע והשקפה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לך על אופן הצגת הדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: יישר כוח.

רוחמה אברהם-בלילא: ישיב על ההצעה לסדר-היום השר לביטחון פנים, השר אהרונוביץ.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול, אני רוצה לפתוח בברכה, ולחזק אותך, חבר הכנסת ברכה, על הדברים שאמרת פה מעל הדוכן.

יצחק אהרונוביץ': יישר כוח.

יצחק אהרונוביץ': אמרתי לך בשיחה שקיימנו – שיחת מסדרון, לא שיחה מסודרת – שכמובן המשרד ישתף פעולה ואני אופיע בפני הוועדה, וכל סיוע שתידרש לו הוועדה או שתגיע בקשה כזו או אחרת למשרד – אני עומד לרשותך ואני אתן את כל העזרה, כי החשיבות של המלחמה בסמים באמת תופסת את כולנו.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את זה גם כחבר בוועדה לשעבר.

יצחק אהרונוביץ': אני יודע את החשיבות של הוועדה שאתה עומד בראשה, ובאמת יישר כוח על כל מה שאתה עושה.

יצחק אהרונוביץ': מלה אחת לגבי התקציב – אני רוצה להתייחס.

יצחק אהרונוביץ': לגבי התקציב, אמרת ובצדק: 10.5 מיליון זה מה שתוקצב לרשות ללוחמה בסמים ובאלכוהול.

יצחק אהרונוביץ': בהסכם הקואליציוני שחתמנו הוספנו עוד 15 מיליון, וזאת תוספת.

יצחק אהרונוביץ': היה לנו כבר דיבור עם משרד ראש הממשלה וכנראה – נראה, עדיין לא סגור – עוד 10 מיליון.

יצחק אהרונוביץ': להגיד לך שאני מרוצה מהתקציב?

יצחק אהרונוביץ': לא.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה תקציב – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אז מה, זה אומר שלתקציב 2009, כ-35 מיליון – – –

יצחק אהרונוביץ': אני מדבר על מה שיש כרגע.

יצחק אהרונוביץ': מה שיש כרגע זה 25 מיליון, 25.5 מיליון.

יצחק אהרונוביץ': אני מנסה להשיג עוד 10 מיליון.

יצחק אהרונוביץ': ישנה הבנה, עדיין אין סגירה.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שנצליח להשיג עוד 10 מיליון.

מוחמד ברכה: זה כדי להגיע לתקציב של השנה שעברה.

יצחק אהרונוביץ': כן, ברור.

יצחק אהרונוביץ': זה כדי להגיע.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו כמובן נמשיך לטפל בזה כדי באמת לנסות להגיע לתקציבים הרבה יותר גדולים.

יצחק אהרונוביץ': צריך לזכור שהרשות עברה אלי למשרד לפני כחודש ימים, ובהחלט יש מקום להגדיל את התקציב.

יצחק אהרונוביץ': אני מסכים לחלוטין ואני תומך במהלך הזה.

יצחק אהרונוביץ': אני אמשיך, כמובן, לעשות את הכול שהתקציב יהיה יותר גבוה.

יצחק אהרונוביץ': תופעת השימוש בסמים היא תופעה חמורה שפוגעת בחברה הישראלית.

יצחק אהרונוביץ': מנתונים שנמסרו לי מהמשטרה, ב-2009 נתפסו למעלה מטון מריחואנה – אני אומר את המריחואנה יחד עם החשיש – ועוד כ-100 ק"ג של הירואין.

יצחק אהרונוביץ': אני אפרט, יש לי גם נתונים לגבי יתר הסמים מתחילת השנה.

יצחק אהרונוביץ': נפתחו למעלה מ-10,000 תיקים בגין שימוש וכ-2,500 תיקים בגין סחר.

יצחק אהרונוביץ': הנושא של שימוש הוא נושא מאוד בעייתי, אבל אם תגיד לי איפה אתה ממוקד, איפה אני ממוקד, זה יותר בסחר ויותר בייבוא.

יצחק אהרונוביץ': זה יותר מדאיג אותי, כי השימוש – לפעמים אנחנו מוצאים את השימוש ברחוב, הוא מצער, לפעמים חסרי ישע, לפעמים אנשים נגררו לזה; לא שאני מסכים עם התופעה, כמובן, אבל התופעה של סחר וייבוא סמים, זאת הבעיה האמיתית ושם צריך לשים באמת את היד ואת הכיוון, ושם אנחנו נתמקד.

יצחק אהרונוביץ': צריך לזכור גם שנגע הסמים קשור באופן ישיר לפשיעה, והוא מהווה מקור פרנסה עיקרי לארגוני הפשע.

יצחק אהרונוביץ': צריך לזכור, זה הכול מחוללי פשיעה שאנחנו מתמודדים אתם.

יצחק אהרונוביץ': כמי שעומד בראש המשרד, עלי מוטלת אחריות האכיפה.

יצחק אהרונוביץ': הזכרת את יתר המשרדים, שגם הם באמת צריכים לתת יד.

יצחק אהרונוביץ': אני מעריך שהם עושים את זה.

יצחק אהרונוביץ': לגבי איך מתכללים את כל המשרדים, צריך למצוא את הפתרון.

יצחק אהרונוביץ': יכול להיות שברשות, שאני צריך לשבת אתם בימים הקרובים – כבר ישבתי אתם – אבל גם באמצעות הוועדה: לתכלל גם את הבריאות, גם את הרווחה, החינוך, גם את יתר המשרדים שהם, כמובן, מתעסקים בנושא של שימוש וסחר בסמים.

יצחק אהרונוביץ': עלינו מוטלת החובה למנוע ולסכל הברחות של סמים המגיעים מחוץ לגבולות המדינה, ואני אגיד על זה משפט בהמשך – כל הנושא של גבולות המדינה.

יצחק אהרונוביץ': דיברת על אשדוד, ואני אבדוק את הנושא של חיפה ומתקן הסריקה.

יצחק אהרונוביץ': באשדוד אני יודע שזה עובד, בנתב"ג זה עובד עוד יותר טוב, אבל חיפה – אני אבדוק את זה.

יצחק אהרונוביץ': יש לנו שם בעיה, אני אכנס לזה.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר שהדגש הוא בעיקר בנושא הסחר.

יצחק אהרונוביץ': בנושא של השיקום, דיברת גם על זה.

יצחק אהרונוביץ': אני מסכים לחלוטין עם הדברים, אבל לנו יש החלק הנוסף, שאני מתעסק אתו, וזה הנושא של השיקום בבתי-הכלא וכל הנושא של המכורים.

יצחק אהרונוביץ': צריך להחזיר אותם לתפקוד נורמטיבי.

יצחק אהרונוביץ': זאת רק נישה אחת, אבל זה באמת מאבק ארוך ומתיש.

מוחמד ברכה: בעניין של שיקום אסירים: אסירים שעוברים שיקום בשב"ס, שליש מהם חוזרים לסמים.

מוחמד ברכה: אלה שלא עוברים, 65% עוברים לפשע.

מוחמד ברכה: בכל קנה מידה זה משתלם.

יצחק אהרונוביץ': כן, אבל צריך לזכור, חבר הכנסת ברכה, שגם מערכת השיקום אצלנו היא מוגבלת בכמות.

יצחק אהרונוביץ': אי-אפשר להכניס את כולם.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו מפעילים שם גם מפעלים שאתה מכיר, גם חלק חינוכי וגם שיקומי.

מוחמד ברכה: אני אומר לך שצריך להוסיף לזה, זה משתלם בהחלט.

יצחק אהרונוביץ': אני מסכים.

יצחק אהרונוביץ': השנה מצוין היום הבין-לאומי למניעת סחר ושימוש בסמים בסימן מעורבות ואחריות של הורים.

יצחק אהרונוביץ': רבים מבני-הנוער מתפתים לנסות למתוח גבולות ולסכן עצמם לשווא בשימוש בסמים ואלכוהול.

יצחק אהרונוביץ': לא דיברנו – משפט אחד לגבי אלכוהול.

יצחק אהרונוביץ': יש לנו שם בעיה, אני לא רוצה להגיד אם פחות או יותר, אבל נושא האלכוהול הוא נושא מאוד מאוד חשוב.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים יותר ויותר בני-נוער מתמכרים, נוהגים.

יצחק אהרונוביץ': הם לא מודעים לנזק שהם גורמים לעצמם, ולפעמים גם, כשהם יוצאים לכביש – גם לתנועה עצמה, בתאונות דרכים.

יצחק אהרונוביץ': כאמור, המלחמה בתופעת הסחר בסמים היא באחריות המדינה וכל משרדי הממשלה, אך אני סבור כי במקביל לפעילות הממוסדת של השלטונות מוטלת עלינו, כהורים וכמחנכים, החובה לגלות מעורבות בחיי ילדינו ולהראות להם את הסכנות הגלומות בחומרים ממכרים ומזיקים אלו.

יצחק אהרונוביץ': מעבר לכך, עלינו להושיט ידנו לעבר הנערות והנערים אשר גדלו בתוך מציאות אכזרית.

יצחק אהרונוביץ': לפני כחודש הועברה הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול אלינו.

יצחק אהרונוביץ': אני נכחתי לפני יומיים בעיר מודיעין.

יצחק אהרונוביץ': דיברת על אחריות ההורים, נושא מאוד מאוד חשוב: היה כנס של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול בעיר מודיעין.

יצחק אהרונוביץ': הם ריכזו מכל הארץ את ההורים, סיירות של הורים שמתעסקים בזה, בעיקר בבני-נוער ובפיקוח והכוונה.

יצחק אהרונוביץ': באמת טקס מאוד מרגש, מכל הארץ, מהצפון ועד הדרום, היו שם מאות אנשים.

יצחק אהרונוביץ': בהחלט המעורבות של ההורים הפועלים בסיירות ההורים האלה, פעילותם מאוד מבורכת, ואני באמת רוצה לשלוח גם מפה ברכה, כי אין פה גוף אחד, יש פה כמה גופים שמתעסקים בזה.

יצחק אהרונוביץ': הנושא של נתונים, הבאתי, באמת טלגרפית: דיברנו על המריחואנה והחשיש מעל 1,000 ק"ג, קוקאין עוד 12 ק"ג, הירואין – מעל 100 ק"ג של הירואין, "אקסטזי" – 4,730 טבליות, אמפטמין – זה מעל 3,000 טבליות.

יצחק אהרונוביץ': אצלנו אלה עבירות חשיפה, שתדעו את זה כולם.

מוחמד ברכה: מה המספרים?

יצחק אהרונוביץ': אלה כמויות שנתפסו מתחילת השנה.

מוחמד ברכה: זאת טיפה בים לעומת הצריכה.

יצחק אהרונוביץ': לא, אין פה כרגע חולקים בינינו.

יצחק אהרונוביץ': אין חילוקי דעות בינינו על המספרים.

יצחק אהרונוביץ': מאחר שאלה עבירות חשיפה אנחנו מעודדים כמה שיותר לחשוף.

יצחק אהרונוביץ': אמרת, הדגש הוא על גבולות ועל סחר, זה הדגש.

יצחק אהרונוביץ': אלה מספרים – אי-אפשר למדוד אותם אם זה 20% או 30%.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו גם לא אוהבים לעשות את זה.

יצחק אהרונוביץ': נכון שזה לא מייצג.

מוחמד ברכה: – – –

יצחק אהרונוביץ': עזוב, אני לא נכנס לזה.

יצחק אהרונוביץ': אני יודע שאנחנו חיזקנו את עצמנו גם בגבולות, בעיקר בגבול ירדן; היתה לנו שם בעיה וחיזקנו עם יחידות, וגם בגבול הלבנון.

יצחק אהרונוביץ': אבל עדיין נכנסים סמים גם מהגבולות, גם דרך הים וגם דרך האוויר.

יצחק אהרונוביץ': צריך להמשיך.

יצחק אהרונוביץ': גבול מצרים הוא גבול פרוץ, בעיקר למריחואנה וחשיש, ואתה מכיר את התופעה.

יצחק אהרונוביץ': צריך להמשיך ולהתעסק עם זה.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר שזה לא רק במשרד אצלי, אבל מאחר שאני עונה על ההצעה לסדר-היום, אני חושב שבהחלט תופעת הסמים, צריך להמשיך ללוות אותה.

יצחק אהרונוביץ': היא אחד הנושאים החשובים במשרד, נמשיך לטפל בזה.

יצחק אהרונוביץ': אני שוב מברך גם אותך וגם את העבודה שעושים, וכולנו פה נמשיך לתמוך בפרויקט הזה, שהוא פרויקט חשוב לנו ולילדינו.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לך, השר לביטחון פנים.

מוחמד ברכה: לצורך הפרוצדורה, העניין יעבור לוועדה למאבק בנגע הסמים.

רוחמה אברהם-בלילא: אז האם לשר יש התנגדות?

קריאה: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נעבור להצבעה, כדי שהנושא יעבור לדיון בוועדה למאבק בנגע הסמים והאלכוהול.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה למאבק בנגע הסמים נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד הצביעו שבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שההצעה תועבר לוועדה האמורה.

רוחמה אברהם-בלילא: [מס' כ/253; "דברי הכנסת", הכנסת ה-17, מושב שלישי, חוב' מ', עמ' 19624.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים להודעתה של על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק כ/253 – שמירה על קווי צנרת נפט, התשס"ח–2008.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את הבקשה יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: גברתי היושבת-ראש, הצעת חוק שמירה על קווי צנרת נפט, התשס"ח–2008, שיזם חבר הכנסת ישראל חסון, התקבלה בכנסת השבע-עשרה בקריאה הראשונה ביום כ"ו בתמוז התשס"ח, 29 ביולי 2008.

אופיר אקוניס: בהתאם להוראות חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993, החליטה ביום כ"ג בסיוון התשס"ט, 15 ביוני 2009, כי ברצונה להחיל דין רציפות על הצעת החוק האמורה, וכעת מתבקשת הכנסת להחליט על החלת רציפות.

אופיר אקוניס: מטרת הצעת החוק היא לקבוע מסגרת חוקית מקיפה להגנה על קווי צנרת הנפט הגולמי ותזקיקיו, כדי למנוע מקרי גנבה, חבלה ופגיעה בקווי הצנרת, העלולים לסכן את שלום הציבור והסביבה עקב דליפת נפט.

אופיר אקוניס: הצעת החוק קובעת הוראות לעניין ביצוע פעולות לשמירה על תקינותם של קווי הצנרת כאמור ולצורך הגנה עליהם מפני פגיעות חיצוניות.

אופיר אקוניס: מאחר שיש חשיבות רבה להסדיר נושא זה, ובהתחשב בכך שהממשלה הביעה תמיכתה בהחלת רציפות על הצעת חוק זו, ולא הוגשה לכך כל התנגדות, מתבקשת הכנסת לאשר את החלת דין הרציפות על הצעת החוק.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לך, חבר הכנסת אקוניס.

רוחמה אברהם-בלילא: [מס' כ/259; "דברי הכנסת", הכנסת ה-17, מושב רביעי, חוב' ב', עמ' 20256.]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לבקשתה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון) (הרחבת תחולת החוק למקצועות בריאות נוספים), התשס"ט–2008.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את הבקשה יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון) (הרחבת תחולת החוק למקצועות בריאות נוספים), התשס"ט–2008, אושרה בקריאה ראשונה בכנסת השבע-עשרה והועברה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: את הצעת החוק יזמו חברי הכנסת , ו.

חיים כץ: ההצעה מבקשת לתקן את חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח–2008, שנחקק בכנסת השבע-עשרה והסדיר את העיסוק במקצועות ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, טיפול בהפרעות בתקשורת ובתזונה.

חיים כץ: בהצעת החוק מוצע להסדיר מקצועות בריאות נוספים, שהעיסוק בהם טרם הוסדר עד היום: קרימינולוגיה קלינית, רנטגנאות ודימות, פודיאטריה, טיפול בהבעה וביצירה, כירופרקטיקה ואוסטיאופתיה, כדי להבטיח את הרמה המקצועית ההולמת של העוסקים בהם ולהגן על בריאות הציבור.

חיים כץ: מוצע לקבוע את תנאי הכשירות שבהתקיימם יהיה אדם זכאי לקבל תעודה במקצועות בריאות אלה.

חיים כץ: כמו כן, מוצע לערוך כמה תיקונים והתאמות בחוק.

חיים כץ: בישיבתה ביום כ"ד בסיוון התשס"ט החליטה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להודיע לכנסת על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת החוק, ואני מתכבד להביא הודעה זו בפני מליאת הכנסת.

חיים כץ: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת כץ.

רוחמה אברהם-בלילא: ["דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 1695.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: בקשת ועדת הכספים להחיל דין רציפות על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 165) (פטור ממס על מלגה לסטודנט), התשס"ח–2008.

רוחמה אברהם-בלילא: יש רק הצבעה ואני עוברת להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 3 בעד הודעת ועדת הכספים – 7 נגד – אין נמנעים – אין הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 165) (פטור ממס על מלגה לסטודנט), התשס"ח–2008, נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהבקשה אושרה והחוק עובר לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: בקשת ועדת הכספים להחיל דין רציפות על הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 36) (שקיפות והרחבת חובת הדיווח על השכר בשירות הציבורי), התשס"ח–2008.

רוחמה אברהם-בלילא: גם כאן יש לנו רק הצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת להצבעה, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 4 בעד הודעת ועדת הכספים – 7 נגד – אין נמנעים – אין הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 36) (שקיפות והרחבת חובת הדיווח על השכר בשירות הציבורי), התשס"ח–2008, נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: תוצאות ההצבעה: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך, אני קובעת שהצעת החוק עוברת לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: ["דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 1683.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: בקשת ועדת הפנים והגנת הסביבה להחיל דין רציפות על הצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה בלבד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מתקנת, שאנחנו עוברים רק לאישור ההצעה, ולא כפי שכתוב כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: התנגדויות – אני לא רואה שכתוב התנגדות, כי ההתנגדויות בוטלו לפי דבריו של מזכיר הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת להצבעה, בבקשה.

משה גפני: אם הקואליציה נגד, אז בבקשה שהיא תבוא.

משה גפני: הצבעה מס' 5 בעד הודעת ועדת הפנים – 4 נגד – 2 נמנעים – אין הודעת ועדת הפנים והגנת הסביבה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד הצביעו ארבעה, נגד – 2, אין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהבקשה אושרה והחוק יועבר לוועדת הפנים להכנתו לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: [מס' מ/436; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 2005; נספחות.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 44), התשס"ט–2009, קריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: ההצעה מוגשת ללא הסתייגויות.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת .

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 44), התשס"ט–2009, לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: סעיף 29 בחוק ביטוח בריאות ממלכתי מתנה תנאים לכך שקופת-חולים תחזיק או תרכוש אמצעי שליטה בתאגיד אחר: נדרש שהתאגיד הוא בתחום הבריאות בלבד, שהקופה מחזיקה לפחות ב-20% מכל סוג של אמצעי שליטה, וכן שניתן היתר מראש להחזקה – –

רוחמה אברהם-בלילא: רק אם אפשר קצת יותר לאט בבקשה, כי אני חושבת שהמלים נבלעות.

קריאות: הוא ממהר לאיזשהו מקום?

רוחמה אברהם-בלילא: נראה שכן, יש לו לחץ, חוק ההסדרים המנופח שהגיע.

רוחמה אברהם-בלילא: נודה לך כולנו אם תאט את קצב הדיבור.

משה גפני: טוב, אני מתנצל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: – – או לרכישה בידי שר האוצר ושר הבריאות.

משה גפני: הצעת החוק המונחת בפניכם מבקשת להוסיף על אפשרות ההחזקה בתאגיד בתחום הבריאות גם אפשרות שקופת-החולים תחזיק באמצעי שליטה בתאגיד, שאף שאינו בתחום הבריאות הוא מספק שירותי עזר משקיים בתחומי הפעילות של קופת-חולים או של בתי-החולים.

משה גפני: הכוונה היא לתאגידים בתחומים משקיים שחיוניים, למשל, להפעלת בית-החולים, אך אינם מתחום הבריאות, כגון כביסה וגיהוץ, ניקיון או מזון.

משה גפני: גם לעניין תאגיד כזה, החזקת אמצעי השליטה תחייב היתר לפי הצעת החוק, וגם לגבי היתר זה יידרשו השרים להיווכח כי החזקת אמצעי השליטה מקדמת את מטרות קופת-חולים ואת השירותים לחברים ולא פוגעת במטרות חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

משה גפני: כמו כן, נדרשים בהצעת החוק תנאים נוספים, שיחייבו היקף מאוד משמעותי של החזקת אמצעי השליטה וכן, שמדובר בתאגיד שעיקר פעילותו או כל פעילותו היא למטרת אספקת השירותים לאותה קופת-חולים או לבתי-החולים שבבעלותה.

משה גפני: ברקע החקיקה עומדת פסיקת בג"ץ, שקבעה כי עקב העובדה ששירותי הכביסה והגיהוץ אינם בתחום הבריאות, גם אם הם בתחום המשקי הכרוך בהפעלת שירותי בריאות, אין אפשרות, לפי נוסח החוק, שקופת-החולים תחזיק בתאגיד לשירותי כביסה וגיהוץ.

משה גפני: הצעת החוק פוצלה ממסגרת הצעת חוק ההתייעלות, ולא הוגשו לה הסתייגויות.

משה גפני: אני קורא לכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

משה גפני: זה אחד הסעיפים בחוק ההסדרים שהם סעיפים טובים, לטובת הציבור, ואני לא רוצה שזה יעבור עם חוק ההסדרים, אלא אני רוצה שזה יעבור כהצעת חוק נפרדת, ואני מבקש את אישור הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת להצבעה, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: קריאה שנייה כהצעת הוועדה – בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך, אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 44), התשס"ט–2009, נתקבל.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני קובעת שחוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 44), התשס"ט–2009, עבר בקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/272).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת לנושא הבא: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 42 והוראת שעה) (תיקון מס' 2) (דיין עמית), התשס"ט–2009, של חברי הכנסת ואורי מקלב – קריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת , בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני מתכבד להגיש את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 42 והוראת שעה) (תיקון מס' 2) (דיין עמית), התשס"ט–2009.

משה גפני: הצעת החוק משווה את המציאות – כפי שהעברתי חוק דומה בכנסת הקודמת – משווה את מערכת בתי-הדין, זאת אומרת שיהיה דיין עמית; כמו שיש שופט עמית בנושאים של בית-משפט לתביעות קטנות וכדומה, יהיה דיין עמית לסידור גט ואישור גירושין שסודרו, וכל הנושאים שמנויים בעניין, כדי להקל על הציבור.

משה גפני: העיקרון בהצעת החוק הזאת, כמו בהצעת החוק שהבאתי בפעם הקודמת על דיין עמית בנושאים אחרים וכמו החוק שהבאתי על כללי אתיקה: כאשר משרד המשפטים הביא כללי אתיקה לשופטים, שאלתי למה לא כללי אתיקה לדיינים.

משה גפני: אז אמרו: לא, זה לא דומה.

משה גפני: משרד המשפטים – אני גם אמרתי היום בדיון בוועדת הכספים – אני לא מבין למה לא מביאים חוקים שקשורים לבתי-המשפט ויכולים לחול גם על בתי-הדין הרבניים, למה זה שונה.

משה גפני: למה, הדיינים לא צריכים כללי אתיקה?

משה גפני: לא צריך לסייע לציבור בדיין עמית?

משה גפני: ולכן, אני מבקש – – –

חיים אורון: מה זה?

חיים אורון: מה זה דיין עמית?

משה גפני: אני אגיד לך.

דן מרידור: הוא שואל אם זה חל רק על שופטים – – – דיינים – – –

קריאות: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אם תקשיבו לו, אז תוודאו שהוא לא מבשל את האוכל לשבת, אלא משהו אחר.

משה גפני: טומי לפיד, זיכרונו לברכה, היה בא אלי כל פעם, היה אומר לי: גפני, החוק הזה הוא טוב.

משה גפני: תגיד לי מה מסתתר מאחורי זה.

חיים אורון: מה זה דיין עמית?

משה גפני: דיין עמית, המשמעות של העניין – דיין שפרש לגמלאות, אם יש חסר בכל מיני נושאים כמו כתיבת גט או דברים מהסוג הזה שמנויים בחוק, יש אפשרות לקחת אותו כאשר יש צורך במערכת.

משה גפני: אם אין צורך, לא לוקחים.

משה גפני: למה הבאתי את זה?

משה גפני: פתאום – – –

חיים אורון: תגיד, מה דעתך על רב עיר עמית?

משה גפני: דעתי, שאם קובעים במערכת שמייעלים את בתי-המשפט – על כל פנים, מנסים – להביא שופט עמית, והכנסת אישרה את זה, למה לא עושים את זה על דיין עמית?

משה גפני: הרי זה שירות לציבור, אתה מקל על האנשים.

משה גפני: למשל יש זוג שצריך את כתיבת הגט, והדיין לא פנוי, אז לוקחים דיין עמית והוא עושה את זה; זה מקל על הזוג.

משה גפני: שאלתי את משרד המשפטים – והאמת, השר מרידור, מה הם באמת ענו לי?

משה גפני: השארנו לך מקום לעשות הצעת חוק פרטית.

משה גפני: אז עשיתי.

משה גפני: אני מבקש את תמיכת הכנסת.

משה גפני: תודה רבה.

חיים אורון: אני רוצה להציע – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: יהיה לך זמן דיבור, אתה נרשמת, כמובן.

חיים אורון: – – – להגיש הסתייגות להצעה שלך.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לדובר הבא.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורי מקלב – לא נמצא.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורי אריאל – לא נמצא.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: עומדות לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, ידידי חבר הכנסת , אני, אין לי בעיה עם החוק שלך.

חיים אורון: אני רק מבקש לקראת הקריאה השנייה והשלישית להגיש הסתייגות, שאני בטוח שאתה תתמוך בה.

חיים אורון: אני הייתי רוצה להחיל את הכלל הזה – חבר הכנסת גפני, האזן לי בבקשה – אני רוצה להחיל את הכלל הזה על רבני ערים, שלמיטב ידיעתי הם נושאי המשרה היחידים שאין מגבלה עד מתי הם יהיו רבני ערים.

חיים אורון: עד ש...

דן מרידור: אין מגבלה – – –

חיים אורון: אין מגבלה בגיל.

דן מרידור: יש מגבלה – – –

קריאות: – – –

משה גפני: שונה – – –

יעקב אדרי: עד גיל 100.

משה גפני: לא, לא.

יעקב אדרי: הרב גפני, עד איזה גיל?

חיים אורון: אז שונה, ויש כבר מגבלה בגיל?

משה גפני: גיל הפנסיה.

חיים אורון: טוב, אז אין לי הסתייגות.

חיים אורון: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, חבר הכנסת אורון.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא, חבר הכנסת אופיר פז-פינס, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך שלוש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, תודה.

אופיר פינס-פז: בעיקרון אני לא חושב שההצעה של חבר הכנסת גפני היא הצעה פסולה.

אופיר פינס-פז: אין ספק שיש עומס בבתי-הדין הרבניים, ודיין – אפשר להוסיף דיין שפרש לגמלאות, יכול להיות שהוא יכול לעזור להתגבר על העומס.

אופיר פינס-פז: הבעיה היא השיטה, המערכת.

אופיר פינס-פז: כשאני רואה אתמול שבבתי-דין יש דיינים שמבטלים גיורים, אז זאת הבעיה.

אופיר פינס-פז: הרי אני יודע איזה דיינים תביא, חבר הכנסת גפני, זאת בדיוק הבעיה.

אופיר פינס-פז: אדם עבר את כל תהליך הגיור, משפחה עברה תהליך גיור אורתודוקסי – אני לא מדבר על משהו אחר, אורתודוקסי – ואחרי עשר שנים מישהו החליט לבטל את הגיור, כי את הגיור עשה הרב דרוקמן, רחמנא ליצלן.

אופיר פינס-פז: מה קרה?

אופיר פינס-פז: הזקן שלו לא מספיק ארוך?

אופיר פינס-פז: הוא לא יודע מספיק תורה?

אופיר פינס-פז: למה להוציא את הנשמה לאנשים, מה הם עשו לכם?

אופיר פינס-פז: בסך הכול רצו להצטרף לעם היהודי.

אופיר פינס-פז: רצו להצטרף, עברו את כל הכללים.

אופיר פינס-פז: אז מה, עושים להם משטרת מחשבות, או שבודקים בציציות שלהם אם הם שומרים תרי"ג מצוות עשר שנים אחרי?

אופיר פינס-פז: הרי אני יודע בדיוק מה הסיפור הזה.

אופיר פינס-פז: מה, כולם חייבים, כל מי שעשה גיור צריך להיות גם מוגדר חרדי?

אופיר פינס-פז: מה, הוא לא יכול להיות רק מסורתי, או דתי לאומי, או לא דתי?

אופיר פינס-פז: מה קרה?

אופיר פינס-פז: הוא חלק מהעם היהודי.

אופיר פינס-פז: אז אני, אין לי בעיה שישימו דיינים עמיתים, אבל שיהיו אמיתיים – לא רק עמיתים.

משה גפני: הם לא יכולים לעסוק – – –

דוד רותם: הם לא יכולים לעסוק בנושאים האלה.

אופיר פינס-פז: אז הנחת את דעתי.

אופיר פינס-פז: קודם כול, אני שמח.

דוד רותם: הם יעסקו רק בנושאים כמו אישור גטין שניתנו בחוץ-לארץ, קבלת הצהרות.

דוד רותם: הגבלנו מאוד בוועדה – – –

אופיר פינס-פז: יפה.

אופיר פינס-פז: יפה.

משה גפני: יושב-ראש ועדת החוקה הגדיר את זה, וקיבלתי – – –

אופיר פינס-פז: צריך להיות בעניין הזה מאוד אחראיים, כי בסוף, זה הרי אנשים שכבר פרשו לגמלאות – – –

דוד רותם: יש דבר שנקרא שופט עמית – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אתה רוצה לעלות להסביר, חבר הכנסת , יושב-ראש ועדת החוקה – אני אאפשר לך.

אופיר פינס-פז: אז קודם כול, ההבהרה של יושב-ראש ועדת החוקה היא בהחלט חשובה – שהם מוגבלים לעסוק בתחומים מסוימים.

אופיר פינס-פז: הוא יעלה ויסביר.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת רותם יעלה ויסביר, היושבת-ראש נותנת לו, הוא יבוא לענות.

אופיר פינס-פז: בכל מקרה, אני רוצה לומר כך.

אופיר פינס-פז: בלי כל קשר לנושא דיין עמית, אני חושב שצריך להפסיק את המדרון החלקלק שעליו היום רבנים מחליטים לפסול גיורים של רבנים אחרים.

אופיר פינס-פז: זה יוביל אותנו למקומות חמורים מאוד, של אנשים שיאבדו את כל עולמם ואנשים שיתגיירו ליהדות ויש מעל ראשיהם חרב מתהפכת, כל יום יכולים לקחת להם את הגיור, יכולים לחרב להם את עולמם.

אופיר פינס-פז: זה דבר שאסור שיימשך.

אופיר פינס-פז: ואני פונה לראשי הרבנים החרדים להפסיק את הדבר הזה, לעצור את הדבר הזה, כי הדבר הזה עלול להוביל למאבק מאוד מאוד חריף וקשה, שאני חושב שחייבים להימנע ממנו.

אופיר פינס-פז: תודה רבה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, חבר הכנסת אופיר פז-פינס.

רוחמה אברהם-בלילא: יושב-ראש ועדת החוקה, בוא תסביר לנו את אשר רצית לומר.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה אחרון, תסכם את הדיון, חבר הכנסת נסים זאב.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: שלוש דקות יספיקו לאדוני, נכון?

דוד רותם: תודה, גברתי.

דוד רותם: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, בחוק בתי-המשפט, כהוראת שעה, ועל מנת להקל את הלחץ בבתי-המשפט, אפשר החוק מינוי של שופט עמית, שניתנה לו סמכות להיות בבית-משפט לתביעות קטנות או בבית-המשפט לעניינים מקומיים, ולעסוק בנושאים שאדם – גם אם הוא פרש – יכול לעסוק בהם.

דוד רותם: הצעת החוק של הרב גפני בעצם באה להשוות בין בתי-הדין לבתי-המשפט וליצור מעמד של דיין עמית גם בבתי-הדין.

דוד רותם: אני קודם כול רוצה לומר לך, חבר הכנסת אופיר פינס – חבר הכנסת פז, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אתה רצית שאני אסביר, ואני – – –

אופיר פינס-פז: לא רציתי.

אופיר פינס-פז: אתה רצית להסביר.

אופיר פינס-פז: אני הבנתי.

דוד רותם: אתה הבנת.

דוד רותם: אז קודם כול, תדע לך, אני בהחלט מסכים אתך שצריך לעצור את המדרון החלקלק של ביטול גיורים, בעיקר כאשר הוא מנוגד לדין, הוא מנוגד לחוק והוא מנוגד לכל מוסר יהודי שהוא.

דוד רותם: וחבל שראש אבות בתי-הדין הרבניים לא פעל בהתאם להחלטה של נציבת תלונות הדיינים, והעמיד לדין את מי שהיה צריך להעמיד לדין בפרשה הזאת.

דוד רותם: על כל פנים, דיין עמית יורשה לעסוק אך ורק בנושאים שבהם אין צורך בשמיעת ראיות או בוויכוחים, או הכרעת-דין.

דוד רותם: הוא יוכל לאשר צוואות, לסדר גטין – דהיינו, את הצד הטכני – לאשר תצהירים על-פי חוק, זה גם למי שמבקש להשתחרר מצה"ל בשירות לאומי או דברים כאלה, ומתן צווי ירושה וצווי קיום צוואה בהסכמה.

דוד רותם: אין כאן שום דבר שצריך להכריע בו, אלא רק דברים שהם בהסכמה.

דוד רותם: אגב, צריך גם לזכור – כל החוק הזה יעמוד בתוקפו עוד שנה וחצי, משום שגם ההוראה לגבי שופט עמית היא הוראת שעה שתפקע בעוד שנה וחצי.

דוד רותם: לכן אני חושב – – –

משה גפני: – – –

דוד רותם: מר גפני, אתה גם תדאג שיאריכו את זה, אין לי שום ספק, ואם תהיה בעיה, אתה תכניס את זה לחוק ההסדרים, אנחנו יודעים.

דוד רותם: על כל פנים, מן הראוי לאשר את החוק הזה.

דוד רותם: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת רותם.

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, נשמע כאילו הבעיה היחידה והפערים שנשארו בין בתי-דין לבתי-משפט – הדבר היחידי זה הנושא של עמית, שופט עמית, ויש דיין עמית, ובזה אנחנו אולי סוגרים את הפערים, הרב משה גפני.

נסים זאב: זו נקודה בים.

נסים זאב: צריך לזכור את כל הכרסום המתמשך במשך שנים במעמדם של בתי-הדין.

נסים זאב: איך אפשר שבמשך שנים אנחנו, פה בקואליציה, צריכים להיאבק שהסמכויות שהיו לבתי-הדין במשך 50 שנה בכל מה שקשור להסכמי ממון בין בני-זוג שהגיעו להסכמה – בתי-הדין אין להם סמכות?

נסים זאב: אין להם יכולת לקבוע כאשר בני-הזוג שניהם מבקשים מבתי-הדין לדון בעניינם?

נסים זאב: זה הדבר הקריטי בענייננו.

נסים זאב: אם יש עיכובים של גטין, אם יש עגונות, זה המצב שבתי-הדין לא יכולים לקבל החלטה, וגם החלטתם היא לא סופית.

נסים זאב: ולכן יש בעיה, לפעמים, כשאנחנו רואים שאחד מבני-הזוג מתלונן ואומר: הגט הוא לא גט.

נסים זאב: למה?

נסים זאב: כאשר היתה הסכמה, ונתתי את הגט – הוא בא ואומר: הסכמתי לתת גט, אבל היה גם הסכם ממון, אז מה פתאום הצד השני חוזר בו?

נסים זאב: וזה מהווה בעיה, גם ברמה ההלכתית, אבל גם ברמה הזו שאנחנו רוצים באמת לעזור ולתת שיניים לבתי-הדין, ואנחנו בעצם מונעים את זה מהם.

נסים זאב: עוד דבר, גברתי היושבת בראש, אני יודע עד כמה יש מחסור בבתי-הדין, בפרט בבית-הדין הגדול, כשלפעמים צריכים להביא, ובבית-הדין הגדול תמיד צריך הרכב של שלושה.

נסים זאב: אין שום דיון שיכול להתקיים כמו בבית-הדין האזורי, שלפעמים דנים בשניים וכמובן הפסיקה היא בשלושה, תלוי מה הנושא.

נסים זאב: בבית-הדין הגדול תמיד צריך שלושה.

נסים זאב: ואם אחד מהדיינים נעדר מסיבות רפואיות, ולפעמים זה לא יום או יומיים, אז זה מהווה בעיה חמורה.

נסים זאב: ולכן, הנושא של דיין עמית הוא מאוד הכרחי.

נסים זאב: דבר נוסף אני רוצה לומר, ובזה אני מסיים.

נסים זאב: אני העליתי הצעת חוק וכל פעם אני נדחה, לצערי הרב, בדיוק בנקודה שצריך לעשות השוואה בין דיין לבין שופט.

נסים זאב: כמו ששופט לא צריך לגור במקום שיפוטו והוא יכול ללכת מעיר לעיר, אותו הדבר צריך לחול לגבי הדיין.

נסים זאב: ואם דיין גר בירושלים ומכהן בעבודתו כדיין בתל-אביב, צריך לאפשר לו זאת.

נסים זאב: אני מקווה שאני אביא את זה עוד בקדנציה הזו, ואולי עוד בשנה הקרובה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת להצבעה, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 42 והוראת שעה) (תיקון מס' 2) (דיין עמית), התשס"ט–2009, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת החוק הנדונה תועבר לוועדת החוקה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת אלקין, בבקשה.

): גברתי היושבת-ראש, שתי הודעות שלא דורשות אישור הכנסת והודעה שלישית שדורשת הצבעה ואישור הכנסת.

): הודעה ראשונה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה היום כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 30) (הפסקת חברות בכנסת של שר), התשס"ט–2009 – מ/429, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות, כדלקמן: מטעם סיעת בל"ד, בוועדת הכלכלה – במקום חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה יכהן חבר הכנסת נחמן שי.

): מטעם סיעת קדימה, בוועדה המיוחדת לפניות הציבור – חברי הכנסת שלמה מולה ורחל אדטו יכהנו כחברים קבועים בוועדה, במקומות הפנויים לסיעת קדימה.

): בוועדת החינוך, התרבות והספורט – במקום חבר הכנסת נחמן שי יכהן חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

): זה לא דורש הצבעה.

): עכשיו הודעה שדורשת הצבעה.

): גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה מיום ט"ז בסיוון התשס"ט, 8 ביוני 2009, ולהעביר את הצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע, התשס"ט–2009 – מ/408, מוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בוועדה משותפת של ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת הפנים והגנת הסביבה.

): הוועדה המשותפת תהיה בת שישה חברים, שלושה מכל ועדה, בראשות יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.

): מטעם ועדת המדע והטכנולוגיה יכהנו חברי הכנסת מאיר שטרית, איתן כבל, ; מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה – חברי הכנסת אריה ביבי, כרמל שאמה וחמד עמאר.

): יושב-ראש הוועדה המשותפת יהיה חבר הכנסת מאיר שטרית.

): ועדת הכנסת אישרה פה אחד את הבקשה.

): אני אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, לבקשתו של יושב-ראש ועדת הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 9 בעד הצעת ועדת הכנסת – 13 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע, התשס"ט–2009, מוועדת הפנים והגנת הסביבה לוועדה משותפת של ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים, ולפיכך אני קובעת שההצעה של יושב-ראש ועדת הכנסת אושרה.

אופיר פינס-פז: יושב-ראש הקואליציה דיבר אתי, אני זוכר שכשאת הבאת להצבעה את עניין דין הרציפות על חוק איסור נהיגה ברכב בחוף ים, אמרת שההסתייגויות הוסרו, ואנחנו מצביעים בעד ונגד.

אופיר פינס-פז: זה מה שזכרתי, וזה באמת עבר.

אופיר פינס-פז: גם אמרת שזה עבר.

אופיר פינס-פז: בפלט עדיין מופיע כאילו ההצבעה היתה על לא להחיל דין רציפות, ואז כאילו נוצר איזה בלבול, אז חשוב שהדברים ייאמרו.

רוחמה אברהם-בלילא: אז טוב שהבהרת את זה ואני מבקשת מאנשי המחשב לתקן את זה, בבקשה.

): גברתי היושבת-ראש – אפשר עוד בעניין הזה?

): עד כמה שאני הבנתי, הפנייה של שתי הסיעות היתה לא להחיל רציפות, ולכן הצבענו, כי אם מחילים רציפות – – –

רוחמה אברהם-בלילא: כל ההתנגדויות הוסרו, ובכל מקרה היתה בקשה להחיל דין רציפות.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרתי את זה בתחילת הדיון.

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שהבקשות שלא להחיל דין רציפות הוסרו, אז אנחנו עוברים רק להצבעה על החלת דין רציפות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכם על תשומת הלב, תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: ["דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 1968.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא – בעקבות הצעתם של כמה חברי כנסת, אנחנו עוברים לדיון לפי סעיף 86(א) לתקנון הכנסת, כאשר ההצעה לסדר-היום היא תוצאות הבחירות באירן.

רוחמה אברהם-בלילא: יפתח את הדיון חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, תודה, אדוני השר, אני גם מציע, אדוני השר מרידור, שאולי במסגרת הדיון גם תאמר משהו בנושא האירני.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה חשוב שהממשלה תאמר גם את דברה בדיון הזה.

אופיר פינס-פז: אני שמח שהכנסת החליטה לקיים דיון מליאה בעניין הזה ויושב-ראש הכנסת והנשיאות החליטו שהדיון הזה יתקיים היום.

אופיר פינס-פז: אני זוכר את האירועים בכיכר טיאננמן, אני זוכר את האירועים שהיו בפראג, אף-על-פי שהייתי ילד, ואנחנו זוכרים את האירועים שהיו במקומות אחרים בעולם כשאנשים נאבקו על חירותם.

אופיר פינס-פז: והיום העם האירני נאבק על חירותו, נאבק על דמוקרטיה, נאבק כנגד שלטון מדכא, שלטון דיקטטורי, טוטליטרי, אסלאמי, חומייניסטי, קיצוני.

אופיר פינס-פז: עושה רושם שלעם האירני נמאס, פשוט נמאס לחיות בצורה הזאת.

אופיר פינס-פז: ושוב אנחנו רואים בני-אדם – נשים, גברים, ילדים – עומדים חשופים מול קני רובים, מול אלות, מול נציגי השלטון, שתמיד משתמשים באלימות אכזרית כלפי חפים מפשע, שכפי שאמרתי, מפגינים ומביעים את מחאתם בצורה הכי לא אלימה שאפשר להעלות על הדעת.

אופיר פינס-פז: אומנם בצורה נחושה, יומיומית, מרשימה ביותר, מיליוני אנשים – אבל חשופים, והמשטר האירני מכה ללא רחם, באכזריות, הורג, מי יודע כמה הרוגים יש.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא יכולים באמת לדעת כי התמונות שמגיעות למערב הן תמונות מקוטעות.

אופיר פינס-פז: אני מניח שמספרי הפצועים וההרוגים עולים עשרת מונים על מה שאנחנו יודעים ברגע זה.

אופיר פינס-פז: ואז אנחנו צריכים לשאול את עצמנו, גברתי היושבת-ראש, אנחנו – כולנו, כל העולם החופשי, כל העולם הדמוקרטי, יצטרך לשאול את עצמו, מה קורה אתנו, מדוע העולם מסתכל על מה שקורה באירן כאילו מדובר באיזה סרט בקולנוע, כאילו מדובר באירועים שמתרחשים בכוכב אחר, אולי על המאדים; מדוע העולם בוהה בתמונות ושותק ולא מרים קול צעקה, ולא מזדעזע ולא מזעזע.

אופיר פינס-פז: אני מסתכל על הנשיא אובמה, שהוא באמת פנומן, באמת אדם יוצא דופן, ופתאום אתה רואה שהאיש, נתקעות לו המלים, פתאום הדיבור שלו הופך להיות כבד, פתאום הוא לא מוצא את המלים.

אופיר פינס-פז: הנשיא אובמה.

אופיר פינס-פז: אני מסתכל על מנהיגי העולם החופשי, על מנהיגי אירופה, על מנהיגי ה-OECD – שתיקה או אמירה רפה.

אופיר פינס-פז: אני מסתכל על ארגוני זכויות האדם בכל העולם, איפה אתם?

אופיר פינס-פז: מה זה, כולם התקרנפו?

אופיר פינס-פז: מה, זו שתיקת הכבשים?

אופיר פינס-פז: מדוע אמות הספים של העולם לא זעות?

אופיר פינס-פז: מדוע האו"ם לא מכונס?

אופיר פינס-פז: מדוע נותנים לשלטון הכי מסוכן שקיים היום בעולם לדכא ביד קשה, באלימות, ברצח עם, את העם האירני, וכל העולם שותק, אינו פוצה פה ואינו עושה דבר?

אופיר פינס-פז: זה דבר מצמרר, זה דבר מקומם, זה דבר מדהים, וההיסטוריה תשפוט את כל מנהיגי העולם החופשי על אוזלת ידם, על רפיסותם.

אופיר פינס-פז: נכון שלא ישראל צריכה להוביל את העניין הזה.

אופיר פינס-פז: נכון.

אופיר פינס-פז: ואני לא בא בטענות לעצמנו.

אופיר פינס-פז: לא ישראל צריכה להוביל את העניין הזה, כי אם היא תוביל את העניין הזה השלטון יעשה בכך שימוש נגד אותם אנשים.

אופיר פינס-פז: נכון, ואני לא בא בעניין הזה בטענה לממשלת ישראל או לאף אחד בישראל.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה כחבר פרלמנט ישראלי, כאזרח המדינה הזו, כתושב העולם הזה.

אופיר פינס-פז: פשוט נחמץ הלב לראות את התמונות.

אופיר פינס-פז: הרי העם האירני משווע לעזרה, מסכן את נפשו, מתראיין בכל מיני תחנות רדיו באינטרנט, יודע שעוקבים אחריו, יודע שיפגעו בו ובמשפחתו.

אופיר פינס-פז: ולמרות זאת הם נלחמים יום אחר יום, לילה אחרי לילה.

אופיר פינס-פז: כמובן, בימים האחרונים פחות ופחות, כי העולם לא נחלץ לעזרתם, כי העולם נותן להם להפסיד מול המשטר הזה.

אופיר פינס-פז: זה דבר כואב ועצוב.

אופיר פינס-פז: דבר אחד של ביקורת בכל זאת צריך להגיד לגבי עצמנו, שלצערי אפשר לומר אותה גם לגבי כל האחרים – בהתחלה השיח היה כזה, גם בישראל, שמוסאווי הוא כמו אחמדינג'אד.

אופיר פינס-פז: אני ראיתי אפילו כותרות בעיתונות הישראלית על כך שגורמים בכירים בירושלים מעדיפים שאחמדינג'אד ינצח.

אופיר פינס-פז: איזה טמטום, איזה טירוף, איזו שטות.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: כי זה יעזור לישראל להעביר את המסר.

אופיר פינס-פז: אני משוכנע שאם המשטר הזה ייפול – מחמינאי דרך אחמדינג'אד – ויבואו אנשים כמו מוסאווי ואחרים, אם הם אוהבים או לא אוהבים, הם יצטרכו לשנות באופן דרמטי את המדיניות שלהם, גם כלפי הגרעון הצבאי והרבה דברים אחרים – כי בסופו של דבר הם יצטרכו לעלות על כנפיים של אנשים שרוצים לחיות, לחיות באופן נורמלי, אנשים שרוצים חירות, שרוצים סדרי עדיפויות לאומיים נכונים ולא מעוותים, אנשים שרוצים פרנסה, שרוצים להעלות את ההכנסה לנפש, אנשים שרוצים להיות בקשר עם העולם הנאור, החופשי.

אופיר פינס-פז: ולכן כל המדיניות תהיה חייבת להשתנות, אם מרצון ואם לאו.

אופיר פינס-פז: אני שמח שלפחות המסרים שראש הממשלה משמיע לאחרונה הם מסרים אחרים.

אופיר פינס-פז: אבל צריך לומר את האמת, שמלכתחילה היתה איזו תחושה גם בישראל שזה לא יצליח, שאין הבדל ביניהם, שהכול יהיה בר-חלוף.

אופיר פינס-פז: אגב, גם בכל העולם האחר, בכל העולם המערבי היתה קריאה ממש שגויה של המפה.

אופיר פינס-פז: או שמערכות המודיעין בכל העולם קרסו ולא ידעו לקרוא את התמונה באירן, או שרצו להציג תמונה אחרת כדי לשרת איזה אינטרס.

אופיר פינס-פז: אבל תכל'ס, בימים האחרונים ראיתי כשל בהבנה בכל העולם המערבי של מה שקורה באירן.

אופיר פינס-פז: היום יכול להיות שמבינים, אבל כתוצאה מכך בעצם כמעט שלא נעשה מעשה, ולצערנו אנחנו מתחילים לראות סימנים של שבירה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שזה לא יקרה ועדיין המהפכה הזאת תצליח, כי העם האירני ראוי לחירות ולדמוקרטיה כמו כל עם אחר בעולם.

אופיר פינס-פז: משפט אחרון שאני רוצה לומר הוא לעניין העתיד – אינני יודע מה יקרה בימים הקרובים בכל מה שקשור למהפכה של העם האירני, וגם אם חס וחלילה היא תיכשל, אני משוכנע שהמשטר הרודני באירן לא יוכל להחזיר את הגלגלים אחורנית, למקום שהם היו בו לפני מערכת הבחירות האחרונה באירן.

אופיר פינס-פז: זה לא יעזור להם, כי בסופו של דבר הזרעים נזרעו, העם האירני – גם אם המחאה הזאת תדוכא באמצעות המשטר האכזרי שם, הם לא יוכלו לגרום לה למות, משום שברור שהעם האירני אמר את דברו בצורה ברורה וחזקה, ואותנטית, ועוצמתית, ומרשימה, ואי-אפשר לאורך זמן לדכא את הלך הרוח הזה.

אופיר פינס-פז: שוב, אני רוצה לקוות שבאמת לא רק נראה הפגנות של יוצאי אירן בכל מיני מקומות בעולם, אלא נראה התעוררות של כל העולם החופשי, של כל העולם הנאור.

אופיר פינס-פז: זו הזדמנות לעשות מעשה נכון, מעשה צודק, מעשה שבאמת יכול לעשות הבדל באחת המדינות הגדולות בעולם, המשמעותיות בעולם, שבשלה ורוצה מאוד, מלמטה, שינוי, שינוי חיובי, שינוי לקראת קדמה ומודרניות.

אופיר פינס-פז: והעולם צריך להושיט לעם האירני יד ולא לסובב את הגב, להושיט יד באומץ ולא לפחד מהמשטר הנוכחי.

אופיר פינס-פז: אני יודע שהמשטר הנוכחי כבר הוכיח שהוא יודע לנקום ולהתנקם, הוא אחראי ללא מעט פיגועי טרור בהרבה מדינות בעולם.

אופיר פינס-פז: מי שזוכר את הפיגועים בארגנטינה ובמקומות אחרים, הכול המשטר האירני.

אופיר פינס-פז: אבל העולם חייב לגלות אומץ לב, לגלות נחישות ולהושיט יד לעם האירני, שנלחם על חייו, נלחם על דמותו, נלחם על עתידו, ואני מאוד מקווה שהעולם אכן יעשה את מה שמצווה עליו.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, מכבדים אותנו כאן בנוכחותם חברי קונגרס מאוסטרליה, אורחיו של סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת דני דנון.

רוחמה אברהם-בלילא: You are most welcome, Thank you very much.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך עומדות חמש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, ברור שבחירתו של אחמדינג'אד מהווה מכשול בפני העולם החופשי.

נסים זאב: היתה איזו תקווה שמוסאווי יוכל לעשות איזה שינוי ויחולל איזה מפנה, שארצות-הברית היתה יכולה אולי לשנות קצת את המדיניות של אירן או להשפיע עליה.

נסים זאב: מבחינתי לא היתה שום הפתעה כאשר ממשל דיקטטורי כזה, שמכריז השכם והערב על השמדתה של מדינת ישראל – מה העולם עושה?

נסים זאב: מישהו אכפת לו?

נסים זאב: עד שלא הבינה ארצות-הברית שהאיום האירני מהווה איום ישיר על המערב ואיום על ארצות-הברית – ארצות-הברית לא כל כך התערבה.

נסים זאב: דיברנו על סנקציות.

נסים זאב: אנחנו, מדינת ישראל, במשך שנים מתחננים למערב, לארצות-הברית, קצת להדק את הסנקציות על אירן.

נסים זאב: מה נעשה בדבר?

נסים זאב: העולם שותק, לעולם לא אכפת, וזה צריך ללמד אותנו איך העולם בכלל מתייחס לכל מה שקשור לסכסוך הישראלי-הפלסטיני מול בעיות הרבה יותר רציניות והרבה יותר קשות.

נסים זאב: כאשר מדובר באירן אומרים שזו בעיה פנימית של אירן, זו לא בעיה שצריכה להדאיג את העולם החופשי.

נסים זאב: מה עשה העולם כאשר כל יום יצאו מתאבדים מקלקיליה, משכם, מג'נין, והרגו פה אנשים, נשים וטף, כל יום?

נסים זאב: היו ימים של עשרה הרוגים, של 20 הרוגים, הגענו ל-30 הרוגים ביום שבת של פסח.

נסים זאב: מה העולם עשה?

נסים זאב: למישהו היה אכפת?

נסים זאב: כשאנחנו יוצאים ל"עופרת יצוקה" כל העולם פתאום מתעורר – מה פתאום, יש פה רצח של אזרחים.

נסים זאב: 7,000 "קסאמים" נורו לעבר מדינת ישראל, למישהו אכפת?

נסים זאב: אף אחד לא מתערב, זו כאילו בעיה פנימית, דבר מובן מאליו, אנחנו צריכים לקבל את זה, צריך להסכים עם זה.

נסים זאב: רבותי, אני רוצה להזכיר לכם שלפני פחות משנתיים, כאשר הנייה קיבל את השלטון בעזה, מה הוא עשה.

נסים זאב: הוא לא טבח ב"פתח"?

נסים זאב: הוא לא הרג אנשים בעזה, פצע אותם, ירה בהם, טבח בהם?

נסים זאב: למישהו היה אכפת?

נסים זאב: לא, זו בעיה פנימית בעזה.

נסים זאב: כך הסתכל על זה העולם.

נסים זאב: צריך להבין שטרור זה טרור, ובטרור צריך להילחם עד חורמה.

נסים זאב: אין פה פשרות.

נסים זאב: ולכן, גברתי היושבת-ראש, אני לא מצפה מהעולם שיעשה איזה מהפך רציני, אלא אם כן זה באמת יגיע למצבים כאלה, שאני לא יכול לתאר, שיהיו אלפים ורבבות של הרוגים.

נסים זאב: אחרת, העולם לא יעשה שום דבר, כי לעולם לא אכפת ממה שקורה.

נסים זאב: לכל אחד אכפת על עצמו, וכל עוד הוא מוגן – שאחרים יסתדרו עם הבעיה.

נסים זאב: הבעיה היא של האחר, לא שלו.

נסים זאב: לפחות אנחנו צריכים להפיק את הלקחים האמיתיים כאשר ארגוני טרור סביב מדינת ישראל – איך אנחנו צריכים לפעול.

נסים זאב: כשמדברים על "חמאס", צריך לראות את אחמדינג'אד מולנו, כשמדברים על "חיזבאללה", זה אחמדינג'אד מולנו, זה לא איזה עוד ארגון אחר.

נסים זאב: לכן, הלוואי ישמע חכם ויוסף לקח ונבון תחבולות יקנה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא – סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך, אדוני, חמש דקות.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, תודה, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אנחנו רואים לפחות חלק מאותם דברים שקורים באירן.

אלכס מילר: אנחנו לא יכולים לקבל את התמונה המלאה על מה שקורה שם, כי הנגישות שם כמעט בלתי אפשרית לתקשורת, אנחנו גם לא יכולים לקבל תגובות של אזרחים, כי המשטר חוסם שם גם את קווי הטלפון, גם את האינטרנט.

אלכס מילר: אם למישהו באמת היה ספק מה המשטר הזה מסוגל לעשות לעם אחר, שיסתכל מה שהוא עושה לעם שלו, איך הוא מפזר את ההפגנות, איך הוא משתמש בנשק חם, איך הוא רוצח את האזרחים של האומה האירנית, ואני חושב שהעולם כולו צריך לעשות חשבון נפש על איך העולם מתמודד עם האיום האירני, ואני גם מאמין שהעולם כולו, כולל ישראל, מבינים שהאיום לא מסתכם אך ורק במירוץ של המשטר האירני להשגת פצצה גרעינית, אלא אנחנו גם מודעים לכך שיש מעורבות של אירן בתמיכה בטרור בכל העולם, כולל באזור שלנו – תמיכה כלכלית, תמיכה באמצעות אותם אנשים שנשלחים מאירן כדי לאמן את אותם לוחמים, בעצם מחבלים, שיוצאים ועושים פיגועים.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, הדרך שבחרה מדינת ישראל להתמודד עם האיום – בדרך של דרישה, של בקשה ממדינות המערב להטיל סנקציות כלכליות – כן יכולה לשפר את המצב, מכיוון שאנחנו מכירים את הבעייתיות שקיימת באירן בעקבות המשבר שיש בשוק הנפט, בעקבות המשבר הכלכלי שכל העולם נמצא בו.

אלכס מילר: חייבים לנצל את המצב.

אלכס מילר: אני גם לא מאמין שאותם מנהיגים שהיום נמצאים עם דגל המפגינים באירן הם אלה שיבואו – במידה שהם ייקחו את השלטון – וישנו את המצב, כי לא ראיתי אותם מפגינים כנגד המדיניות של המשטר הנוכחי, המשטר של אחמדינג'אד, אלא הם מפגינים על אותן תוצאות הבחירות שהיו בעקבות הבחירות האחרונות.

אלכס מילר: לא ראיתי אותם יוצאים כנגד הקו הקיצוני שבחר המשטר האירני.

אלכס מילר: לא ראיתי אותם יוצאים כנגד אותה מדיניות שמוביל אחמדינג'אד כלפי מדינות המערב, כלפי ישראל.

אלכס מילר: אני לא מאמין שבדרך כזאת ניתן להגיע לשינוי המצב באירן.

אלכס מילר: אני דווקא חושב שברגע שהעם יוצא כנגד המשטר, הוא גם צריך לצאת כנגד המדיניות שמוביל המשטר ולהציג מדיניות אחרת.

אלכס מילר: אני לא חושב שיש איזה הבדל משמעותי בין מוסאווי לאחמדינג'אד.

אלכס מילר: אני גם ראיתי את הדרך שהוא הוביל כשהוא נכנס לפוליטיקה האירנית.

אלכס מילר: אז אני גם לא מאמין שאם הוא יהיה המנהיג הבא של אירן הוא ישנה את הקו שבחר המשטר.

אלכס מילר: אבל אני דווקא כן חושב שאם אנחנו נצליח לבוא ולהבהיר לאומה האירנית שהדרך שבחר המשטר האירני היא לא נכונה ואנחנו יכולים להציע גם דרך אחרת – יש לנו היסטוריה מאוד טובה עם אירן, מאז לפני 30 שנה – ואני חושב שהאומה האירנית, ההיסטוריה שלה היא בין ההיסטוריות הכי ותיקות והיא יכולה לבוא ולתת דוגמה למדינות ערב בדרך ההתנהלות התרבותית שלה.

אלכס מילר: אבל מה שקרה בשנים האחרונות והקו הקיצוני, שאירן רוצה לשלוט על כל עולם האסלאם – אני חושב שדווקא בנושא הזה יש לנו דרך לשנות, ובזה אנחנו צריכים להתמקד, ולא לחפש דרכים איך לשנות את אחמדינג'אד למוסאווי, שזה בסופו של דבר לא יביא לפתרון.

אלכס מילר: גברתי, תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני, אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא, חבר הכנסת כרמל שאמה – לא נמצא; חבר הכנסת אורי אריאל – לא נמצא; חבר הכנסת נחמן שי – לא נמצא.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת מיכאל בן-יאיר, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: בן-ארי.

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה.

רוחמה אברהם-בלילא: בן-ארי.

אריה ביבי: חזק וברוך.

מיכאל בן-ארי: ברוך תהיה.

אריה ביבי: בפרסית.

מיכאל בן-ארי: גברתי היושבת-ראש, חברי, בדיוק.

מיכאל בן-ארי: אני בא לדבר פה בכובע של ילד שגדל בבית של עולים מאירן.

מיכאל בן-ארי: יותר נכון, אמא עלתה מאירן.

מיכאל בן-ארי: את אירן אני מכיר דרך הסיפורים של אמא שלי.

מיכאל בן-ארי: שירי הערש וסיפורי הילדות שלי לקוחים מדבר שלא מדברים עליו כל כך – העולם התרבותי העשיר של אירן של ראשית המאה הקודמת.

מיכאל בן-ארי: אמא עליה השלום היתה ילידת 1926, נולדה בפרברי טהרן, והיתה קשורה בנימי נפשה להיסטוריה של אירן ולמשוררים שלה.

מיכאל בן-ארי: מבלי משים זה גם הוטבע בנו כילדים.

מיכאל בן-ארי: ממש שירי הערש של הילדות שלנו לקוחים משם.

מיכאל בן-ארי: כשאני ארצה לנתח את מה שקורה באירן גם בכובע של ההיסטוריון, כמי שעסק בפילוסופיה של המרד ובחקר של מרד – להבין מה נעשה כאן.

מיכאל בן-ארי: אבל מאמא אני למדתי על התהליך התרבותי שעברה אירן במחצית הראשונה של המאה הקודמת.

מיכאל בן-ארי: אביו של השאה הפרסי שגורש בעקבות המהפכה החומייניסטית נקרא ה"ריזה שאה".

מיכאל בן-ארי: הוא היה האיש שגם היה קשור לגרמניה הנאצית, ועם זאת הוא העביר את אירן תהליך מודרניזציה, מערביזציה, מואץ ודורסני.

מיכאל בן-ארי: במלים שאנחנו מדברים עליהן היום, הוא אסר על נשים להסתובב ברעלות.

מיכאל בן-ארי: היה לו מאבק עז באייטולות למיניהם.

מיכאל בן-ארי: גם אז האייטולות היו אנטישמים, והוא דיכא אותם כל הזמן לטובת היהודים.

מיכאל בן-ארי: אלו סיפורי הילדות שלי.

מיכאל בן-ארי: ועם זאת, בתקופה ההיא גברים הוכרחו להסתובב עם מגבעות.

מיכאל בן-ארי: כשרצו לומר באירן על משהו שהוא יפה, האוריינטציה היתה צרפת.

מיכאל בן-ארי: אומרים: זה ferangi – אני אומר זאת במבטא פרסי – כלומר, זה משהו מיוחד, זה יפה, זה נאה, זה תרבותי וזה מודרני.

מיכאל בן-ארי: זה היה הכיוון במשך שנים.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לומר לכם שהתנופה התרבותית הזאת דחפה צעירים רבים לפקולטות לרפואה ולמקצועות מודרניים אחרים במרחב האירופי, בצרפת.

מיכאל בן-ארי: טהרן התהדרה בבתי-ספר גבוהים להנדסה, לימודי שפות ומדעים.

מיכאל בן-ארי: זה אתגר תרבותי – ומשום מה, פה אני לא שומע את הניתוחים האלה – שיצר פער עצום בין פריפריה נחשלת לבין מרכז אינטליגנטי, בין דור ישן ונבער לדור משכיל, חילוני בהשקפת עולמו ונהנתן באורח חייו.

מיכאל בן-ארי: במשפחה של אמא שלי הדבר בא לידי ביטוי בתוך המשפחה.

מיכאל בן-ארי: אמא שלי נאלצה באמצע כיתה ו' להפסיק את לימודיה, אחרי שבמשך חמש שנים וחצי היא למדה בבית-ספר "אליאנס" הצרפתי – כדי ללכת ולעבוד ולממן את לימודי ההנדסה של האח שלה.

מיכאל בן-ארי: אמא, עד סוף ימיה – איך אשתמש בביטוי – היתה ממורמרת על זה שהיא לא למדה ונאלצה כל ימיה להיות עובדת ניקיון.

מיכאל בן-ארי: באיזה מקום המרמור הזה הוא זה שהביא – אותה טלטלה לכיוון המערביזציה הביאה בסופו של דבר למהפכה שקראנו לה "המהפכה החומייניסטית".

מיכאל בן-ארי: האירנים הם לא דתיים במובן הנפשי שלהם, המהותי שלהם, זה לא דבר שמאפיין אותם.

מיכאל בן-ארי: אני מכיר אותם.

מיכאל בן-ארי: אני מכיר אותם מכל מיני זוויות.

מיכאל בן-ארי: זה לא דבר שמאפיין אותם.

מיכאל בן-ארי: אלא, כמו בכל מקום אחר, כשיש מצוקות כלכליות וכשיש פערים, אז מדלגים על הדבר הזה, או יותר נכון רוכבים עליו, ואותם תסכולים הביאו – ועליהם צמח האסלאם הרדיקלי של חומייני.

מיכאל בן-ארי: הזעקה נגד השחיתות והנהנתנות של שלטון השאה הניעה את תנועת המטוטלת הנגדית: מכיוון המערביזציה לכיוון האסלאם הרדיקלי.

מיכאל בן-ארי: כך אנחנו חווים במשך 30 שנה מציאות של רגרסיה.

מיכאל בן-ארי: צריך להבין שמה שקרה באירן ב-30 השנים האחרונות זו רגרסיה בפני העולם התרבותי המערבי המודרני, שהאייטולות, שנפגעו ממנו כל כך הניעו אותה.

מיכאל בן-ארי: אלא מה?

מיכאל בן-ארי: זה לא שורשי.

מיכאל בן-ארי: זה לא מהותי.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לומר שרגרסיה היא גם לא אידיאולוגיה.

מיכאל בן-ארי: זה סוס שבסופו של דבר נגמר.

מיכאל בן-ארי: רבותי, אנחנו נמצאים בשעה הזאת, שהסוס הזה נגמר, למגינת לבם של האייטולות.

מיכאל בן-ארי: החברה האירנית עברה שתי טלטלות: האחת, פנייה למערב ומודרניזציה; שנייה, לכיוון האסלאם המטורף כתנועת נגד.

מיכאל בן-ארי: עכשיו, היא מניעה את עצמה.

מיכאל בן-ארי: זה דבר שאני לא מבין איך הפרשנים לא רואים.

מיכאל בן-ארי: לא רואים את הדבר הזה.

מיכאל בן-ארי: הם מניעים את עצמם לכיוון קו אמצעי.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לומר שהתרבות המערבית, השיח הציבורי של החברה האירנית, רחוקים בשעה הזאת שנות אור מהשקפת עולמו של חומייני ויורשיו.

מיכאל בן-ארי: התרבות האירנית, שמשומרת, אגב, בכמה קהילות גולים ברחבי העולם, מלמדת שלאומה הזאת יש תרבות אחרת, שדוכאה במשך השנים האחרונות על-ידי התרבות השיעית.

מיכאל בן-ארי: אני זוכר את המגזינים שאמא שלי היתה מקבלת מאירן; העיתונים פה, "לאשה" וכן הלאה, יש להם מה להתקנא בהם מבחינת הרמה של הפתיחות שלהם, של התרבות ושל האופנה.

מיכאל בן-ארי: הדברים האלה לא היו קיימים במשך 30 שנה, והם יצרו, בסופו של דבר, את אותו מרמור שאנחנו רואים אותו היום ברחובות אירן.

מיכאל בן-ארי: בשעה זו יש לשוב ולזכור שאירן לא היתה מעולם חלק מהעולם הערבי.

מיכאל בן-ארי: יהודי אירן לא חוו אף פעם טראומה אנטישמית בזמן הקמת מדינת ישראל כפי שחוו היהודים במדינות ערב – –

רוחמה אברהם-בלילא: נא לסיים.

מיכאל בן-ארי: תיכף אסיים.

מיכאל בן-ארי: – – להיפך, השלטון של השאה ניחן בסובלנות כלפי יהודים.

מיכאל בן-ארי: הניסיון של השלטון האסלאמי להשתלט על העולם האסלאמי – הניסיון של השלטון באירן – באמצעות החצנת יתר בנקיטת עמדה עוינת נכשל.

מיכאל בן-ארי: חוץ מ"חיזבאללה" ובשאר אסד אף אחד לא אתם.

מיכאל בן-ארי: הדברים האלה, צריכים לקחת אותם ולהבין אותם.

מיכאל בן-ארי: אלו הן שעותיו האחרונות של השלטון החומייניסטי.

מיכאל בן-ארי: בחזית הפנימית הוא עומד מול עם שאיבד בו אמון, ועכשיו הוא מאמין שהוא מסלק אותו.

מיכאל בן-ארי: בחזית החיצונית הוא עומד בפני שני איומים: אחד, זה החזית הערבית נגדו; העולם הערבי רואה בו אויב ולא ידיד.

מיכאל בן-ארי: עם זה, אלה שהם ידידים שלו, שרואים אותו לקראת מפלתו – – –

רוחמה אברהם-בלילא: ולסיום?

מיכאל בן-ארי: לסיום, אני אומר שכל התסמינים מלמדים כי האיום האירני הוא נמר של נייר.

מיכאל בן-ארי: האיומים על ישראל הם, בראש ובראשונה, אובדן דרך.

מיכאל בן-ארי: זה האיום האמיתי, שאנחנו לא יודעים מנין באנו ולאן אנחנו הולכים.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

מיכאל בן-ארי: משפט אחרון.

מיכאל בן-ארי: אם יש פה הצעת אי-אמון על יחסי ישראל–ארצות-הברית, זה לא הכיוון שאליו אנחנו הולכים.

מיכאל בן-ארי: צריך לזכור שכשנדע לאן אנחנו הולכים, כל האיומים כולם יוסרו ובא שלום על ישראל.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לחבר הכנסת בן-ארי.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא, חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, העם האירני הוא עם נאור.

שלמה מולה: לעם האירני, בהחלט, יש היסטוריה רבת-שנים וטובה עם העם היהודי.

שלמה מולה: אבל מה שקורה באירן באמת בימים אלה זה שילוב קטלני של לאומנות דתית וקנאות דתית ושלטון עריץ, שלא בוחל בשום אמצעי כדי לדכא אנשים שמבקשים חופש.

שלמה מולה: האדם נולד לחופש, כל אזרח נולד להיות אדם חופשי.

שלמה מולה: מה שקורה באירן זה דבר שכל מי שמסתכל עליו שואל את עצמו הכיצד אומות העולם שותקות כשהן רואות את אותה גברת שנרצחה בהפגנה כשביקשה להיות חופשייה.

שלמה מולה: ואני אומר לך, גברתי היושבת-ראש, דווקא כמי שהגיע בגיל צעיר ממדינה דיקטטורית של עריץ – שלטונו של מנגיסטו היילה מריאם, שידע לרצוח אנשים בעת שרצו להפגין, להתנגד לשלטון.

שלמה מולה: מי שלא היה בכלא או מי שלא קיבל מכות בעת הפגנה אינו יכול לתאר לעצמו מה זה אומר.

שלמה מולה: אולי, ברמה אישית, אולי זו גם היתה הסיבה שאני באופן אישי הייתי צריך ללכת ברגל כדי לברוח משם.

שלמה מולה: אני משוכנע שמיליוני, אלפי אירנים, אילו היתה להם האפשרות לברוח, היו עושים כן.

שלמה מולה: מי שמחפש חופש, מי שרוצה להיות חופשי, בהחלט בהחלט הוא לא היה נשאר כך.

שלמה מולה: אבל כנראה הימים האלה הם ימים קשים להם, לאזרחים.

שלמה מולה: אנחנו, נכון, לא מתערבים.

שלמה מולה: אבל כשוחרי חופש, כאנשים שמזדהים עם מי שמחפש חופש, אנחנו יכולים רק להזדהות עם העם האירני המפגין נגד העריצות, נגד דיכוי, שמחפש את החופש.

שלמה מולה: זה נכון, אירן מייצרת טרור שהוא גם מופנה נגדנו.

שלמה מולה: יש לנו את "הג'יה

שלמה מולה: אד האסלאמי" בסביבה, יש לנו את ה"חמאס" בסביבה, יש לנו את "חיזבאללה" בצפון, ואלה גם כן יודעים לזרוע טרור ואימה גם לעמם שלהם.

שלמה מולה: אבל אנחנו, כבני העם היהודי היושב בציון, שמחפש את השלום, צריכים לבוא ולהגיד: כל אדם שמחפש חופש, אנחנו צריכים להזדהות אתו.

שלמה מולה: אנחנו גם היינו עבדים במצרים, אי-אפשר לשכוח את זה.

שלמה מולה: לכן אני חושב שדווקא בימים אלה מיליוני אירנים שמחפשים את החופש, שרוצים להפגין והזכות האלמנטרית שלהם נלקחת מהם – כל מה שאנחנו יכולים לעשות כעם ישראל הוא להזדהות עם המפגינים.

שלמה מולה: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לך, חבר הכנסת מולה.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא הוא חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה; אחרון הדוברים.

מסעוד גנאים: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת היא שכל מה שראינו בטלוויזיה, דיכוי המפגנים והאלימות נגד המפגינים, כולנו יודעים שכל זה נוגד את הדמוקרטיה, נוגד את חופש הביטוי, וצריך לתת לעם האירני להחליט מי ההנהגה שלו, בלי זיוף, בלי סילוף.

מסעוד גנאים: אבל הבחירות באירן ותוצאותיהן גם שמו את הפוקוס על הרבה דברים.

מסעוד גנאים: האחד, זה הצביעות של אמריקה והמערב וגם ישראל.

מסעוד גנאים: כי אחרי שיצאו התוצאות, ואחמדינג'אד הוא שניצח, כך בהתחלה, גם בישראל יש כאלה שכתבו שהם שמחים על זה שאחמדינג'אד הוא שניצח, ולא מיר חוסיין מוסאווי, משום שאחמדינג'אד יכול לשחק תפקיד יותר טוב בהצטופפות המערב כולו, ובאיחודו ובליכודו עם ישראל נגד אירן, משום שאחמדינג'אד אומר שהוא מכחיש שואה, שהוא רוצה להשמיד את מדינת ישראל – ככה הוא מכריז.

מסעוד גנאים: אז כל הדברים האלה עוזרים לישראל כדי לאחד את אירופה, את אמריקה, נגד אירן.

מסעוד גנאים: ואם יבוא רפורמיסט דמוקרט כמו מוסאווי, שהוא לא מכחיש שואה, ולא מכריז על זה שהוא רוצה להשמיד את מדינת ישראל, אבל רוצה להמשיך באטום האירני, אז הוא מסוכן כאילו למדינת ישראל.

מסעוד גנאים: ככה קראנו, ככה נכתב, לצערי הרב.

מסעוד גנאים: אני רוצה להגיד גם בקשר לאמריקה – מה היה המשטר באירן לפני המשטר האסלאמי?

מסעוד גנאים: היה השאה של אירן.

מסעוד גנאים: האם הוא היה דמוקרט גדול?

מסעוד גנאים: האם הוא האמין בחופש הביטוי?

מסעוד גנאים: בחופש?

מסעוד גנאים: לא.

מסעוד גנאים: אבל למרות זה הוא היה בן חסות של ארצות-הברית, ביחסים טובים עם ישראל.

מסעוד גנאים: זה רק מצביע, לפי דעתי, על דבר אחד – שלארצות-הברית, לצערי, וגם לישראל, חשובים האינטרסים שלהן.

מסעוד גנאים: דיקטטור, דמוקרט, מאמין בחופש, לא מאמין – זה לא חשוב.

מסעוד גנאים: החשוב זה שישרת את האינטרסים של המערב, של אמריקה או של ישראל.

מסעוד גנאים: זה דבר מסוכן, משום שאני חושב שאם אנחנו באמת רוצים דמוקרטיה אז היא לא צריכה להיות דמוקרטיה בעירבון מוגבל.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת סיכום משותפת לסיעות קדימה, הליכוד, ישראל ביתנו, העבודה, ש"ס, יהדות התורה, האיחוד הלאומי והבית היהודי – מפד"ל החדשה – יקריא אותה חבר הכנסת .

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

קריאה: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: ככה היא נקראת: הבית היהודי – מפד"ל החדשה.

רוברט אילטוב: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, ברצוני להקריא את הודעת הסיכום המשותפת לסיעות קדימה, הליכוד, ישראל ביתנו, העבודה, ש"ס, יהדות התורה, האיחוד הלאומי והבית היהודי – מפד"ל החדשה.

רוברט אילטוב: כנסת ישראל עוקבת בדאגה אחר הפרות זכויות האדם באירן ורצח האזרחים החפים מפשע שמתחולל בעקבות הבחירות באירן.

רוברט אילטוב: לעם היהודי ולעם האירני יש היסטוריה רבת-שנים, ותקוותנו כי היחסים החמים שאפיינו בעבר את המדינות יחזרו לאותו מסלול.

רוברט אילטוב: מדינת ישראל דורשת מכל ממשל באירן למלא אחר דרישות מועצת הביטחון והקהילה הבין-לאומית: 1.

רוברט אילטוב: להפסיק לאלתר את המאמץ להגעה ליכולת הגרעינית; 2.

רוברט אילטוב: לחדול מתרבות ההסתה והקיצוניות המופגנת כלפי העולם החופשי בכלל ומדינת ישראל בפרט; 3.

רוברט אילטוב: הפסקה מוחלטת של הכחשת השואה ושל הקריאה בעד השמדת מדינת ישראל; 4.

רוברט אילטוב: עצירה מיידית של פגיעה באזרחים חפים מפשע ושל דיכוי הפגנות דמוקרטיות בכוח אלים ובלתי סביר.

רוברט אילטוב: תודה

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: האם השר ירצה להתייחס לדיון?

דן מרידור: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אוקיי, אז אנחנו עוברים להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 10 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רוברט אילטוב – 8 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רוברט אילטוב נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, בעד הצביעו שמונה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהכנסת מאשרת את הצעת הסיכום שהובאה על-ידי חבר הכנסת ואושרה על-ידי מרבית סיעות הבית, שהקראתי קודם את שמותיהן.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשאילתות לשר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: השר ישיב על שאילתא של חבר הכנסת שמספרה 3, בנושא:

רוחמה אברהם-בלילא: תנאי כליאת מחבלים המזוהים עם ה"חמאס".

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': הוא לא נמצא פה.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא נמצא.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ב באדר התשס"ט (18 במרס 2009): רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה מחבלים פלסטינים המזוהים עם ה"חמאס" כלואים בבתי-הסוהר על-פי פסקי-דין של בתי-המשפט בישראל?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה מהם הורשעו ברצח או בסיוע לרצח?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: אבקש פירוט מלא של תנאי כליאתם, לרבות ביקורים, לימודים, רכישות, ספורט ובידור.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת שאל על תנאי כליאת מחבלים המזוהים עם ה"חמאס".

יצחק אהרונוביץ': 1–2.

יצחק אהרונוביץ': נכון להיום, בבתי-הסוהר כלואים 2,154 אסירי "חמאס", מתוכם 36 הורשעו ברצח ו-229 הורשעו בסיוע לרצח.

יצחק אהרונוביץ': תנאי כליאתם של האסירים הביטחוניים מפורטים בפקודת נציבות שירות בתי-הסוהר.

יצחק אהרונוביץ': 3.

יצחק אהרונוביץ': לבקשת חבר הכנסת אתייחס לכמה סוגיות: ביקורים – האסירים מורשים לקבל מבקרים מדרגת קרבה ראשונה בלבד: בן-זוג, הורים, ילדים, אחים, אחיות, סבא וסבתא.

יצחק אהרונוביץ': הביקורים יתקיימו למשך 45 דקות, כשמחיצה שקופה מונעת מגע בין האסיר למבקרים, פרט למקרים מיוחדים.

יצחק אהרונוביץ': תדירות הביקורים היא אחת לשבועיים, כאשר בסמכות מפקד בית-הסוהר לשלול ביקורים או לאשר ביקור נוסף בהתאם לתפקוד האסיר.

יצחק אהרונוביץ': ומעבר לכך זכאי האסיר להיפגש עם עורך-דין, נציג ארגון הצלב-האדום ואיש דת מוסמך.

יצחק אהרונוביץ': לימודים – האסירים רשאים לקבל פעולות חינוך בתאי המגורים, להיבחן בבחינות הבגרות וללמוד בהתכתבות במסגרת האוניברסיטה הפתוחה.

יצחק אהרונוביץ': ספורט – ככלל, תוענק לאסיר שעת טיול ביום, ובמהלכה מותרת פעילות ספורט.

יצחק אהרונוביץ': בידור – האסירים יורשו להחזיק בטלוויזיה ולצפות בשידורים של ערוצים המאושרים להם.

יצחק אהרונוביץ': ברשותך, חבר הכנסת אורלב, מאחר שיש פה שאילתא גם של חבר הכנסת ביבי, ומדובר גם על אסירים ביטחוניים, אני רוצה להמשיך.

יצחק אהרונוביץ': גם ברשותך, היושבת-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה משנה את סדר הדוברים, אבל מדברים על אותו נושא, אז נאמר שתענה על השאילתא של חבר הכנסת אריה ביבי, שמספרה 167, בנושא תנאי מאסרם של האסירים הביטחוניים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שאין פה התנגדות של מי מחברי הכנסת שנוכחים באולם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכם, חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אריה ביבי שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ח בסיוון התשס"ט (10 ביוני 2009): לפני כחודשיים עלתה סוגיית תנאי מאסרם של האסירים הביטחוניים לכותרות, וזאת לאחר כישלון המאמצים לשחרור גלעד שליט.

רוחמה אברהם-בלילא: באותה תקופה הוחלט כי נושא זה ייבחן מחדש על-ידי ועדה שתוקם לצורך הנושא.

רוחמה אברהם-בלילא: עדיין לא התקבל מידע חדש בנושא זה.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם הוקמה ועדה בעניין?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נתקבלו החלטות בסוגיה?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה כדי לטפל בעתיד בעניין?

יצחק אהרונוביץ': לשאלתו של חבר הכנסת אריה ביבי, ששאל גם על תנאי מאסרם של האסירים הביטחוניים – וזה מתיישב עם השאילתא הקודמת: 1–3.

יצחק אהרונוביץ': לפני כשלושה חודשים החליטה הממשלה על הקמת ועדה לבדיקת תנאי הכליאה של האסירים הביטחוניים בראשות שר המשפטים דאז, פרופסור דניאל פרידמן.

יצחק אהרונוביץ': לאחר כמה דיונים הוחלט בעקבות שיקולים מקצועיים שבראשות הוועדה יעמוד נציב שירות בתי-הסוהר.

יצחק אהרונוביץ': לאחרונה סיימה הוועדה את עבודתה והמלצותיה צפויות לעלות בקרוב בדיון בקבינט הביטחוני-המדיני.

יצחק אהרונוביץ': אני מעריך שזה יהיה בימים הקרובים, וכל הסוגיה הזאת, ידונו בה בישיבת הקבינט הקרובה, שתהיה בימים הקרובים.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: האם השואלים מסתפקים בתשובת השר או שיש שאלה נוספת?

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת , בבקשה.

זבולון אורלב: כבוד השר לא התייחס לסוגיית שליחת מכתבים.

זבולון אורלב: אני מבין גם שיש תנאים יותר מפורטים שנקבל בכתב, כך נמסר לי מלשכתו, ואשמח לקבל.

זבולון אורלב: שאלתי, אדוני השר: אתמול מלאו, לפי התאריך העברי, שלוש שנים להימצאות גלעד שליט בידי ה"חמאס".

זבולון אורלב: יש כאן פער מדהים בין התייחסות ה"חמאס" לחייל ישראלי יחידי לבין התייחסות מדינת ישראל לרוצחים.

זבולון אורלב: שאלתי, האם בדעת הממשלה – ונא, השר, אל תענה לי על ועדות; הפקודות האלה לא נקבעו על-ידי ועדות, הן נקבעו בידי מפקדים, בידי בעלי סמכות – האם זה לא צועק לשמים, הפער הזה?

זבולון אורלב: מדוע אי-אפשר, עוד לפני ועדות, לבטל דברים כמו בידור, כמו ספורט, כמו לימודים אוניברסיטאיים, כמו, אולי, לצמצם ביקורים?

זבולון אורלב: לעשות משהו.

זבולון אורלב: אנחנו לא שומעים את הקול של גלעד שליט צועק אלינו?

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת אורלב, הכאב של גלעד שליט הוא כאב של כולנו, ואני שותף לכאב.

יצחק אהרונוביץ': הייתי רוצה לראות אותו במהרה בבית הוריו.

יצחק אהרונוביץ': הנושא של כל הבחינה של האסירים הביטחוניים, כפי שציינתי, מוכן, ערוך, וצריך להביא את זה לקבינט, לקבל את האישור של הקבינט.

יצחק אהרונוביץ': מבחינתי, אני מוכן.

יצחק אהרונוביץ': יש שם כל מיני דברים שאני לא יכול לפרט בפני הכנסת.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שאחרי שהם יאושרו בקבינט, חלקם או כולם, תשמע דברים אחרים.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריה ביבי.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

אריה ביבי: אדוני השר, אמרת שמונה הנציב הנוכחי – ואני מאמין ביכולתו, והוא אחד הנציבים הטובים, אם לא הטוב ביותר – לבדוק את נושא בעיית האסירים הביטחוניים.

אריה ביבי: לעניות דעתי, היה טוב אם היו ממנים שניים-שלושה נציבים של העבר, שהם יבחנו את הנושא, כי להם אין אינטרס.

אריה ביבי: הנציב הנוכחי מפקד על שירות בתי-הסוהר; להם אין אינטרס, ואז הם יכולים לבדוק את נושא האסירים הביטחוניים הרבה יותר טוב, מבחינת תנאי מחייתם.

אריה ביבי: אני בהחלט מצטרף לחבר הכנסת אורלב, שאמר שאצלנו יש אלפי אסירים ואצלם יש אחד, כך שהתנאים שלהם מיום ליום, לדעתי – אני לא יודע, לא ביקרתי מזמן בשירות בתי-הסוהר – משופרים לאין ערוך לעומת האסיר הבודד.

יצחק אהרונוביץ': תודה לך, חבר הכנסת אריה ביבי, כנציב לשעבר, ואני מאוד מעריך אותך גם בתפקידך הקודם.

יצחק אהרונוביץ': שני דברים.

יצחק אהרונוביץ': לגבי גלעד שליט, כולנו, כל חברי הבית, בטח שותפים לדעתי ולדעת חבר הכנסת , שהיינו רוצים לראות את גלעד שליט בבית, וצריך לעשות את הכול כדי להחזיר אותו.

יצחק אהרונוביץ': הנושא, הסוגיה הזאת של האסירים הביטחוניים עלתה בממשלה הקודמת בסוף כהונתה.

יצחק אהרונוביץ': החליטו להקים ועדה.

יצחק אהרונוביץ': לא אני החלטתי, הממשלה הקודמת החליטה להקים ועדה בראשותו של הנציב הנוכחי.

יצחק אהרונוביץ': לטעמי, וכפי שאני מכיר את העבודה – את סוף העבודה ואת פרקיה – אני חושב שהוא עשה עבודה טובה.

יצחק אהרונוביץ': לגבי ההמשך, יכול להיות שיש בזה, לגבי ועדות נוספות, על זה דיברנו.

יצחק אהרונוביץ': אבל בואו נראה את סיום עבודתה של הוועדה הנוכחית בראשותו, ואחרי זה בטח יהיה גם דיון.

יצחק אהרונוביץ': אני חושב שזו תהיה עבודה טובה ומקצועית.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה, שמספרה 28, של חבר הכנסת דוד אזולאי – לא נמצא; לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ד בניסן התשס"ט (8 באפריל 2009): פורסם כי שלושה ילדים נעצרו והוסעו בשבת לתחנת המשטרה.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון הדבר?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כן – האם שונתה עמדתה העקרונית של המשטרה שלא לכפות על שומרי שבת לחלל שבת?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מה קרה עם הנערים שנעצרו?

רוחמה אברהם-בלילא: 4.

רוחמה אברהם-בלילא: האם המעצר בגלל הזזת כיסא היה מוצדק?

רוחמה אברהם-בלילא: 5.

רוחמה אברהם-בלילא: האם ייבדק הנושא?

יצחק אהרונוביץ': (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת דוד אזולאי ביקש לדון בפרסום שלפיו שלושה ילדים נעצרו והוסעו בשבת לתחנת המשטרה.

יצחק אהרונוביץ': 1.

יצחק אהרונוביץ': ביום שבת, 27 בספטמבר 2008, סמוך לשעה 17:28, התקבלה הודעה כי באזור כפר-חב"ד שלושה נערים שברו את מחסום הרכבת ואת הבודקה של השומר.

יצחק אהרונוביץ': למקום יצאו מש"ק בית-דגן ומתנדב.

יצחק אהרונוביץ': השוטר, בהגיעו למקום, פנה למודיע וגבה את עדותו.

יצחק אהרונוביץ': לדברי המתלונן, הוא שמע דברים נשברים ויצא לכיוון עמדת מאבטח הרכבת, ושם הבחין בחשודים השוברים את כיסא השומר וחלונות הבודקה שבורים.

יצחק אהרונוביץ': הנערים עוכבו על-ידי המתלונן ואחיו עד שהגיעה למקום משטרה.

יצחק אהרונוביץ': הנערים שנתפסו לא זוהו על-ידי המתלונן, והזדהו בפרטים שלא ניתן היה לאמתם בו במקום.

יצחק אהרונוביץ': לאור זאת, הועבר דיווח לרב"ש כפר-חב"ד, אשר התבקש לזמן את הורי הנערים מייד עם צאת השבת.

יצחק אהרונוביץ': בסיום החקירה שוחררו הקטינים בערובה.

יצחק אהרונוביץ': 2–5.

יצחק אהרונוביץ': הנערים עוכבו לתחנה על-ידי שוטר ממשטרת ראשון-לציון והם נחקרו רק בצאת השבת ובנוכחות הוריהם.

יצחק אהרונוביץ': ראוי לציין כי בניגוד לאמור בכתבה, החשודים הם קטינים בגיל האחריות הפלילית, ושלושתם מעל גיל 14 שנים: אחד מהם יליד 1994 ושניים ילידי 1993.

יצחק אהרונוביץ': ראוי לציין כי משטרת ישראל בכללותה מגלה רגישות רבה כלפי הציבור שומר המסורת, ולפיכך עמדת המשטרה שלא לכפות על שומרי שבת לחלל שבת לא שונתה.

יצחק אהרונוביץ': נוהל עיכוב/מעצר חשוד בשבת מסדיר את הטיפול המשטרתי בחשוד שומר שבת, כאשר בוצעה עבירה פלילית בשבת.

יצחק אהרונוביץ': במקרה הנוכחי לא היה מנוס מלעכב את הקטינים לתחנה בשבת שכן הנערים הודו בביצוע עבירת גרימת נזק במהלך השבת, ומאחר שלא ניתן היה לזהותם באופן ודאי בעת האירוע, הם עוכבו לתחנה.

יצחק אהרונוביץ': עם זאת, מתוך התחשבות נחקרו החשודים רק בצאת השבת.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 50 של חבר הכנסת בנושא: חילול קברים בהר-הזיתים.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ט באייר התשס"ט (13 באייר 2009): פורסם כי בשבוע שעבר שוב חוללו קברים בהר-הזיתים בירושלים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה כמה שנים אנו מתריעים על הפקרת ההר וחילול קברים, ומתבשרים על תקציב שהוקצב לפיתוח ההר ובעיקר לשמירתו ואבטחתו.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה פעמים חוללו קברים בהר-הזיתים מאז 2000?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נתפסו הפורעים?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מה עושה המשטרה כדי למנוע זאת?

יצחק אהרונוביץ': 1.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת ביקש לדון בחילול קברים בחלקת התימנים בהר-הזיתים בירושלים.

יצחק אהרונוביץ': מבדיקה שנערכה עולה כי משנת 2000 נפתחו 53 תיקים בגין חילול מצבות בהר-הזיתים.

יצחק אהרונוביץ': יש לציין כי לעומת שנת 2006, שבה נפתחו 11 תיקים, יש ירידה משמעותית, כאשר בשנת 2008 נפתחו רק שלושה תיקים.

יצחק אהרונוביץ': 2.

יצחק אהרונוביץ': בתחילת חודש מאי נפתח תיק בעקבות תלונה שהוגשה על-ידי חברה קדישא בגין שבירת מצבות.

יצחק אהרונוביץ': יש לציין כי תאריך הגשת התלונה אינו משקף את מועד ביצוע העבירה בפועל אלא רק את המועד שבו דבר ביצועה נודע לראשונה למתלוננים.

יצחק אהרונוביץ': בעקבות מידע מודיעיני שנתקבל במפלג לתפקידים מיוחדים ביחידה המרכזית של מחוז ירושלים נעצרו 14 קטינים גילאי 12–14, שהם תושבי א-טור, באזור שסמוך לחלקת התימנים.

יצחק אהרונוביץ': כולם הודו כי שברו מצבות כחודש לפני חקירתם, ריססו כתובות ופגעו בבית-הקברות.

יצחק אהרונוביץ': החשודים הובילו את החוקרים לבית-הקברות והצביעו על הקברים שחיללו.

יצחק אהרונוביץ': במסגרת החקירה עלה כי המעשים בוצעו ללא כל תכנון מוקדם, אף שהנזקים נגרמו, מאחר שמדובר בבית-העלמין היהודי.

יצחק אהרונוביץ': התיק בעניינם של החשודים יועבר לתביעה, לצורך בחינת שאלת העמדתם לדין בגין מעשיהם.

יצחק אהרונוביץ': 3.

יצחק אהרונוביץ': לאור חשיבות הנושא ועל רקע הקשיים הטופוגרפיים הקשורים לחלקה התימנית, המשטרה מקצה אמצעים וכוחות מיוחדים לנושא, נוסף על המאמץ המודיעיני המתמשך והאינטנסיבי שמושקע בתחום זה.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: האם לשואל יש שאלה נוספת?

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

חיים אמסלם: תודה, אדוני השר, על תשובתך.

חיים אמסלם: אני מבין שבכל זאת יש מגמה של ירידה בוונדליזם הזה.

חיים אמסלם: אני רוצה לשאול: האם במסגרת הפעולות שהמשטרה עושה יש פעולת שיטור מדי פעם בפעם, בשעות הלילה, בשעות הערב או בשעות שלא נמצאים שם אנשים, על מנת להרתיע?

יצחק אהרונוביץ': אני חוזר, חבר הכנסת אמסלם.

יצחק אהרונוביץ': יש פה רשימה ארוכה של אמצעים שאני לא יכול לפרט אותם בכנסת, מה אנחנו עושים שם, והיא כוללת אמצעים טכנולוגיים ואמצעים מוסווים.

רוחמה אברהם-בלילא: אולי השר יוכל לומר לחבר הכנסת אחרי זה את כל הפרטים בצד, או שיש עם זה בעיה?

יצחק אהרונוביץ': אוכל למסור לך באופן אישי, אבל יש הרבה דברים שאנחנו משתמשים בהם.

יצחק אהרונוביץ': הדברים האלה, בתחום המודיעיני, מטופלים.

יצחק אהרונוביץ': אני חושב שגם המעצר המיידי שבוצע נותן את אותותיו.

יצחק אהרונוביץ': מעבר לזה, אם תרצה עדכון מה עושים, אילו אמצעים, את זה אפשר – בנפרד.

רוחמה אברהם-בלילא: זו שאילתא רגילה, ולו יכולתי, תאמין לי שבשמחה רבה הייתי מאפשרת לך.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה, שמספרה 86, של חבר הכנסת יריב לוין, בנושא: עמדות בידוק במחסום הכניסה לירושלים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת יריב לוין שאל את השר לביטחון פנים ביום י"א בסיוון התשס"ט (3 ביוני 2009): במחסום הכניסה לירושלים, בכביש 45, מופעלות שתי עמדות בידוק בלבד, והדבר גורם לפקקי תנועה ארוכים בכל בוקר.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא מופעלת עמדת בידוק שלישית, בדומה לקיים במחסומים אחרים?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה כדי למנוע את יצירת הפקקים המיותרים בכל בוקר?

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, תודה, כנסת נכבדה, חבר הכנסת יריב לוין ביקש לדון בהפעלתן של שתי עמדות בידוק בלבד במחסום הכניסה לירושלים, מה שגורם לפקקי תנועה ארוכים בכל בוקר, ואני נוסע על הציר הזה כל בוקר ויוצא משם כמוך.

יצחק אהרונוביץ': 1.

יצחק אהרונוביץ': מחסום הבידוק הביטחוני בכניסה הצפונית לירושלים, כביש 45 בהמשך כביש 443, מופעל על-ידי מג"ב עוטף-ירושלים.

יצחק אהרונוביץ': המחסום מורכב משתי עמדות בידוק שמוצבות על שני המסלולים הקיימים בכביש זה.

יצחק אהרונוביץ': בנוסף, קיים מפרץ בידוק שבו מתבצעות הבדיקות המעמיקות, על מנת שלא לגרום לעיכובים בזרימת התנועה, במיוחד בשעות השיא, 06:00–09:00.

יצחק אהרונוביץ': לאור האמור, לא ניתן להוסיף עמדות בידוק נוספות, בשל מגבלותיו הפיזיות של הכביש.

יצחק אהרונוביץ': יש לציין כי בכל שעות היממה, לרבות בשעות השיא, הבידוק מתבצע במהירות וביעילות, על מנת לאפשר זרימה מהירה של התנועה.

יצחק אהרונוביץ': המשטרה מבצעת מלאכת איזון סבוכה בין הסיכונים הביטחוניים הקיימים לבין זמני ההמתנה במחסום, ומטבע הדברים לעתים נגרם עיכוב בתנועה, כל זאת בהתאם להתרעות ולנסיבות בשטח.

יצחק אהרונוביץ': 2.

יצחק אהרונוביץ': אני חייב להודיע, ואתה בטח מכיר את העתירה שהיתה במסגרת בג"ץ 3902/06, בתחום הבג"ץ, שהוא קבע שם אם צריך לפתוח מסלול נוסף, והוא כתב שם: עניינה של העתירה היה, בין היתר, פתיחת מסלולים נוספים בכל מחסומי הקבע בכבישים מסביב לירושלים – והתייחס אף למחסום הזה מושא השאילתא.

יצחק אהרונוביץ': בית-המשפט העליון דחה את העתירה.

יצחק אהרונוביץ': אבל בלי שום קשר יש שם בעיה טופוגרפית, שאי-אפשר להרחיב לעוד מסלול, לפתוח, וזה עיקר הבעיה.

יצחק אהרונוביץ': אני, כמוך, ער לזה, לשעות העומס, ועושים את הכול – לפעמים זה עובר; הבוקר עברתי בצורה חלקה, ולפעמים זה לוקח הרבה זמן, אני מסכים אתך.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אדוני מעוניין בשאלה נוספת?

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

יריב לוין: אדוני השר, גברתי היושבת-ראש, הייתי מבקש לשאול שתי שאלות משום שלהשאיר את המצב כך ללא פתרון, שאנשים יעמדו בפקקים האלה כל בוקר, זה בלתי סביר.

יריב לוין: שאלה אחת היא: האם לא ניתן לפחות להציב איזה לוח, שיתריע בצומת שליד כלא "עופר" על כך שיש שם פקק ויפנה חלק מהתנועה לכיוון גבעת-זאב?

יריב לוין: הדבר הזה יכול גם לווסת את התנועה יותר נכון וגם אולי לחסוך חלק מהפקק.

יריב לוין: השאלה השנייה היא: האם אין אפשרות לשנות את מיקום עמדת הבידוק למקום שמבחינה טופוגרפית יאפשר לייצר מסלול נוסף ולפתור את הבעיה הזאת מן השורש?

יצחק אהרונוביץ': תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

יצחק אהרונוביץ': לגבי שינוי המקום – זה כבר נבחן יותר מפעם אחת.

יצחק אהרונוביץ': כמי שהתעסק בזה גם בתחום שהתעסקתי בו קודם, זה המקום.

יצחק אהרונוביץ': יש גם בעיה של החלק המוניציפלי וגם בתחום הביטחוני, יש שם שילוב – גם לבאים מאזור התעשייה.

יצחק אהרונוביץ': לגבי השלט, אני אבדוק את הנושא, יכול להיות שיש בזה – אנחנו גם מכירים את זה ממקומות אחרים, כשיש עומס על הכביש, ואז אתה יכול לבחור.

יצחק אהרונוביץ': דרך אגב, הרבה פעמים אני בוחר את הציר השני אבל אני נכנס לפקק גם בצד השני.

יצחק אהרונוביץ': זה נכון, אבל אבחן את זה.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה, של חבר הכנסת , שמספרה 139, בנושא: גנבת מזוזות מפתחי חנויות.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום י"א בסיוון התשס"ט (3 ביוני 2009): פורסם כי חנויות בבאר-שבע סובלות מתופעה של גנבת מזוזות מפתחי החנויות.

רוחמה אברהם-בלילא: לא ברור אם הדבר נעשה כדי לפגוע או משום בצע כסף.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם ידוע למשטרה על כך? 2.

רוחמה אברהם-בלילא: האם הוגשו תלונות בנושא?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נחקר הנושא?

רוחמה אברהם-בלילא: אם כן – מה העלתה החקירה עד כה?

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אברהם מיכאלי ביקש לדון בפרסום שלפיו חנויות בבאר-שבע סובלות מתופעה של גנבת מזוזות מפתחי החנויות.

יצחק אהרונוביץ': 1–3.

יצחק אהרונוביץ': מבדיקה שנערכה לאחרונה במערכת המשטרתית לא אותרו תלונות שבגינן נפתחו תיקים בעניין השחתת מזוזות.

יצחק אהרונוביץ': בעקבות הפרסום פנה עוזר ראש מדור החקירות לאחד מבעלי העסקים שהוזכרו בכתבה, ובשיחה עם בעל העסק הוברר כי האירוע המתואר בכתבה אינו מוכר לו, ולכן הוא לא יכול להתייחס אליו.

יצחק אהרונוביץ': לנו במערכת המשטרתית אין כלום, שום דיווח.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אדוני מסתפק בתשובת השר?

אברהם מיכאלי: אם העיתונאי כתב – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: השאילתא הבאה, שמספרה 147, של חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, בנושא: אלימות שוטרים כלפי נער בן 14.

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שהוא לא נוכח – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום י"א בסיוון התשס"ט (3 ביוני 2009): בצילומים שהתפרסמו בערוץ-2 נראים שוטרים גוררים בברוטליות נער צעיר בן 14 מבית-שמש שנחשד בהצתת שדה, ומכים אותו מכות נמרצות.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נפתחה חקירה במחלקה לחקירות שוטרים כנגד השוטרים האלימים?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה כדי למנוע הישנות מקרים נוספים של אלימות שוטרים כנגד בני-נוער?

רוחמה אברהם-בלילא: תשובת השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס ביקש לדון בפרסום שבו נראו שוטרים גוררים נער שנחשד בהצתת שדה ומכים אותו נמרצות.

רוחמה אברהם-בלילא: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מבירור שנעשה עם המחלקה לחקירות שוטרים הוברר כי התלונה התקבלה וכי בתאריך 3 ביוני 2009 נפתחה חקירה בנושא.

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: משטרת ישראל מוקיעה כל מקרה של אלימות ושימוש בכוח שאינו כדין.

רוחמה אברהם-בלילא: נושא סמכות השימוש בכוח והתנאים לשימוש בסמכות זו מועברים לכל חניך בקורסים המשטרתיים.

רוחמה אברהם-בלילא: על מנת להטמיע את הנושא הוא מועלה גם בשיעורים שבועיים מפעם לפעם.

רוחמה אברהם-בלילא: בנוסף, בהתאם להחלטת מפכ"ל, משנה זו עוברים כל שוטרי התחנות יום חינוך במסגרת אימון התחנות השנתי העוסק בערך המשמעת, שבו מנותחים אירועים הנוגעים לעמידה על כללי המשמעת, ייצוגיות, ממלכתיות ודוגמה אישית.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, מתקיימות סדנאות בנושא אתיקה וערכים, כאשר אחד הנושאים המטופל בסדנה – באמצעות תיאטרון חינוכי – עוסק בנושא אלימות שוטרים.

רוחמה אברהם-בלילא: הסדנאות מועברות לקורס קצינים ייעודי, קורס פיקוד ומטה וקורס הקצינים הבכירים.

רוחמה אברהם-בלילא: אשר לעבודה עם קטינים – ישנה פקודה המסדירה את אופן הטיפול בקטינים על-ידי המשטרה בכל הנוגע להפעלת הסמכויות הניתנות לשוטרים ביחס אליהם ומפרטת את האופן שבו על שוטרים לנהוג כלפי קטינים בעיכובם, מעצרם וחיפוש בגופם.

רוחמה אברהם-בלילא: אם יש תלונה על אלימות שוטרים, התלונה מועברת לטיפול המחלקה לחקירות שוטרים, אשר לה הסמכות לחקור בעניינים אלה.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שצוין לעיל, מח"ש פתחה בחקירת האירוע מושא השאילתא, ויש להמתין לתוצאות החקירה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

רוחמה אברהם-בלילא: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, ב' בתמוז התשס"ט, 24 ביוני 2009, בשעה 11:00.

רוחמה אברהם-בלילא: ישיבה זו נעולה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.