ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 336, 2012-03-21 00:00

אורלי לוי אבקסיס: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: היום יום רביעי, כ"ז באדר התשע"ב, 21 במרס 2012.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שנתחיל בסדר-היום, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לסדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הראשון על סדר-היום הוא שאילתות דחופות, והשאילתות מייד יתחילו.

אורלי לוי אבקסיס: שאילתא ראשונה – שאילתא דחופה של חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, ששאלה את השר להגנת הסביבה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חברת הכנסת מיכאלי.

אורלי לוי אבקסיס: רק נמתין שהשר יעלה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

אנסטסיה מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר – – –

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו נמשיך, אני רק אדגיש שמקריאים את השאילתא כפי שהוגשה כלשונה, ולא מציגים חפצים בשאילתות.

אנסטסיה מיכאלי: כן, כן.

אורלי לוי אבקסיס: טוב.

אנסטסיה מיכאלי: סעיף 2 לחוק אוסר על גרימת רעש חזק או בלתי סביר, שמפריע או עלול להפריע לנמצאים בקרבתו.

אנסטסיה מיכאלי: רצוני לשאול: 1.

אנסטסיה מיכאלי: כמה תלונות על מפגעי רעש התקבלו במשרדך בשנה האחרונה?

אנסטסיה מיכאלי: 2.

אנסטסיה מיכאלי: כמה מתוכן – על הרעש מבתי-התפילה?

אנסטסיה מיכאלי: 3.

אנסטסיה מיכאלי: מה נעשה לאכיפת החוק?

אנסטסיה מיכאלי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: אני קודם כול מודה לחברת הכנסת מיכאלי, שהיא מעלה באמת נושא שהוא נושא חשוב מאוד, מפגעי רעש, ובפרט מפגעי רעש מבתי-תפילה.

גלעד ארדן: 1.

גלעד ארדן: אז קודם כול אני אפרט שבאגף פניות הציבור של המשרד להגנת הסביבה התקבלו בשנת 2011 2,600 פניות בנושא רעש.

גלעד ארדן: צריך אבל לציין שפניות רבות בנושא רעש מתקבלות ישירות ברשויות המקומיות ובמשטרת ישראל.

גלעד ארדן: כלומר, העובדה שהגיעו 2,600 פניות רק לאגף פניות הציבור במשרד להגנת הסביבה מעידה שככל הנראה מדובר בתופעה רחבה.

גלעד ארדן: משטרת ישראל בעבר אמרה לנו שהכמות הכי גדולה של תלונות בכלל אלו תלונות בתחום של רעש.

גלעד ארדן: 2.

גלעד ארדן: באופן ספציפי, מתוך אותן פניות שהגיעו אלינו בשנת 2011, 55 פניות היו בנושא מפגעי רעש ממסגדים, פנייה אחת בנושא של מפגעי רעש מכנסייה ופנייה אחת בנושא מפגעי רעש מבית-כנסת.

גלעד ארדן: אוקיי.

גלעד ארדן: אז אני חוזר, 55 פניות על רעש ממסגדים – – –

טלב אלסאנע: מתוך סך הכול כמה?

גלעד ארדן: מתוך 2,600 פניות – –

טלב אלסאנע: 2,600.

גלעד ארדן: – – בנושא רעש.

טלב אלסאנע: כן, כן.

גלעד ארדן: רעש זה אזעקות מכלי-רכב, בנייה, משיפוצים וכלי גינון וזיקוקים ואירועים ומסיבות וחתונות.

גלעד ארדן: 3.

גלעד ארדן: באשר לשאלה השלישית, מה נעשה לאכיפת החוק.

גלעד ארדן: המשרד להגנת הסביבה פועל ליישום הסמכויות המוקנות לו מכוח החיקוקים הרלוונטיים למפגעי רעש בשלושה היבטים: א.

גלעד ארדן: במישור המינהלי, באמצעות הוצאת התרעות, צווים ושימועים; ב.

גלעד ארדן: בהליך הפלילי המובהק, ניהול תיקי חקירה; בעבירות של גרימת רעש, ישירות, באמצעות החוק למניעת מפגעים, תקנות רעש, או כאשר מדובר בהפרות של תנאים לרשיון עסק מכוח חוק רישוי עסקים.

גלעד ארדן: וסמכות שלישית, באמצעות צו סדר הדין הפלילי, ברירות משפט, החוק למניעת מפגעים, תקנות רעש.

גלעד ארדן: כשיש בו סעיפים שלגביהם נעשה הליך שמאפשר לתת קנסות, למשל מפוחי עלים, אז בתרחישים כאלו המשרד פועל מול המפעיל או מי שגרם לרעש ישירות, למשל מפעיל המפוח, או הרשות המקומית, שהיא הגורם שמטעמו פועל המפעיל, ונותנים קנסות.

גלעד ארדן: מפקחי המשטרה הירוקה פועלים לאכיפת החוק למניעת מפגעים.

גלעד ארדן: יצוין שעבירה באמצעות ברירת משפט ניתנת ליישום רק כאשר ישנה עבירה ספציפית המנויה בצו, ורק כאשר ישנה עדות ישירה על זהות מבצע העבירה.

גלעד ארדן: לעניין אכיפת מפגעי רעש ממסגדים, בשל הרגישות הציבורית והפוטנציאל להתלקחות הזירה, המשרד נדרש לליווי משטרתי על מנת לבצע פעולות אכיפה, דוגמת תפיסת גורמים אחראים או תפיסת ציוד הכריזה.

גלעד ארדן: לצערי הרב, הנושא הזה איננו נמצא, ככל הנראה, בסדר העדיפויות של משטרת ישראל, ועל כן, למרות פניות שלנו פעמים רבות למשטרת ישראל, לא מוקצים הכוחות הנדרשים כדי ללוות את מפקחי המשרד ולבצע את פעולות האכיפה הנדרשות.

גלעד ארדן: בשנה האחרונה, לראשונה, פתח המשרד בכמה מקרים תיקי חקירה של מפגעי רעש מבתי-תפילה, ואלו עומדים בפני השלמה ויועברו לטיפול והחלטה של הפרקליטות.

גלעד ארדן: בנוסף, המשרד מנסה לפעול, כמובן, קודם כול בדרך של הידברות, על מנת להביא לחיבור מסגדים שאינם נתונים תחת החסות של אגף עדות דתיות במשרד הפנים למערכת כריזה מרכזית שקיימת בחלק מהיישובים; לצערי בחוסר הצלחה עד כה.

גלעד ארדן: יש לציין כי בכל האמור על מפגעי רעש ממסגדים בשטחי A ו-B ביהודה ושומרון, החוק למניעת מפגעים אינו חל באזורים אלו.

גלעד ארדן: ומשפט אחרון שאני רוצה לומר, שלפי מיטב הבנתי, תחושתי וכמי שמסתובב בשטח, כולל ביפו למשל, מי שסובל מהתופעה הזו, שאיננה קיימת במדינות מערביות אחרות, גם כאשר קיימים שם מיעוטים מוסלמיים גדולים, זה לא רק הציבור היהודי או הנוצרי בישראל; גם הציבור המוסלמי במדינת ישראל סובל מכך שיש חוסר תיאום בין מסגדים, או שיש איזו תחרות, אפילו, וכל מסגד כורז בכל שעה שנראית לו ובכל ווליום שנראה לו, וגם לאורך זמן כפי שנראה לו, ואני חושב שזה פוגע גם באוכלוסייה המוסלמית בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, יש לך אפשרות לשאלה נוספת.

אנסטסיה מיכאלי: אדוני השר, אני קיבלתי הרבה מאוד פניות מציבור שאכפת לו ושזה מפריע לו.

אנסטסיה מיכאלי: אני מבקשת להתייחס לנושא של רעש ממסגדים, במיוחד בשעות הבוקר, יותר ברצינות, מכיוון שבשעה 04:00 אין כמעט למי לפנות.

אנסטסיה מיכאלי: גם המפקחים של המשרד לאיכות הסביבה לא נמצאים בשטח, גם אנשי המשטרה לא נמצאים בשטח.

אנסטסיה מיכאלי: הציבור לא יודע לאן לפנות.

אנסטסיה מיכאלי: יש ארבעה משרדים, שהם כעיקרון יכולים לטפל בנושא: המשרד לביטחון פנים, המשרד לאיכות הסביבה, יש רשויות מקומיות.

אנסטסיה מיכאלי: הנושא עדיין לא טופל כמו שצריך.

אנסטסיה מיכאלי: לפחות אני מבקשת את התמיכה בחוק שאני יזמתי, חוק למניעת מפגעים (תיקון – איסור שימוש במערכת כריזה בבתי-תפילה).

אנסטסיה מיכאלי: החוק כרגע – עוד לא הצלחנו להעביר.

אנסטסיה מיכאלי: בעצם, העלינו את זה לוועדת השרים לענייני חקיקה, אבל עצרנו לפני ההצבעה, ואני מקווה שבמושב הבא – זה היום האחרון כעיקרון, ואנחנו יוצאים לפגרה – במושב הבא אני מתכננת להעלות את החוק עוד הפעם – –

אורלי לוי אבקסיס: מה השאלה?

אנסטסיה מיכאלי: – – ואני מקווה מאוד שתוכל לתמוך בהצעת החוק.

אנסטסיה מיכאלי: טוב שמיקי איתן נמצא כאן ושמע את התשובות שלך, מכיוון שהוא בעצמו התנגד לחוק, ועדיין הנושא הזה לא מטופל.

אנסטסיה מיכאלי: אני מבקשת תמיכה מהמשרד.

אנסטסיה מיכאלי: תודה.

גלעד ארדן: אני רוצה לחדד את הנקודה, אולי לא הובנתי כהלכה.

טלב אלסאנע: יש לי שאלה נוספת.

אורלי לוי אבקסיס: אתה רשום, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך שאלה נוספת.

גלעד ארדן: באופן עקרוני – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע.

אורלי לוי אבקסיס: השר לא סיים לענות.

טלב אלסאנע: אבל אין דבר כזה.

טלב אלסאנע: אחרי השאלה הנוספת שלה, אז כל אלה שרוצים להצטרף מצטרפים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן לו לענות, כי הוא התחיל לענות, ואז אתה תוכל לנצל את זכותך גם לשאלה נוספת, שאישרתי לך בזה הרגע.

גלעד ארדן: באופן עקרוני, כבר היום שימוש במערכות כריזה באזורי מגורים זה עבירה על-פי החוק הקיים.

גלעד ארדן: זה מה שאני מנסה לומר.

גלעד ארדן: זה לא נכון שמפקחי המשרד להגנת הסביבה לא נמצאים בשטח.

גלעד ארדן: הם רוצים מאוד להימצא בשטח, אבל כיוון שכפי שציינתי יש חשש שבגלל הרגישות של מקום שבו צריך לבצע פעולות אכיפה יכול להיגרם ויכולה להתעורר איזו התלקחות, אנחנו נדרשים לליווי משטרתי.

גלעד ארדן: כיוון שהיום נושא סדר העדיפויות של משטרת ישראל ואל מי היא מתלווה ואל מי לא – אם אני זוכר נכון עומד בראש המשרד שר ששייך למפלגה של השואלת – בשלב זה אני מודיע שכל מקום שבו משטרת ישראל תסכים להתלוות אל מפקחי המשרד אנחנו בהחלט – אני שמתי את זה במקום גבוה בסדר העדיפויות.

גלעד ארדן: בכל נושא הרעש בכלל מתבצעות פעולות אכיפה ויש כתבי אישום לגני-אירועים ואולמות שמחה בארץ, והיו פסקי-דין לאחרונה בתביעות שהמשרד הגיש.

גלעד ארדן: באותם מקומות שבהם כדי לאכוף אנחנו זקוקים לליווי משטרתי לא יהיו ולא יכולות להיות פעולות אכיפה עד שהמשטרה לא תואיל להתלוות אלינו.

גלעד ארדן: לכן אני חושב שהמפתח טמון קודם כול בסדר העדיפויות של משטרת ישראל.

גלעד ארדן: הציבור יכול להמשיך בשמחה רבה, ואנחנו נקבל את התלונות אל המשרד להגנת הסביבה, ובעיריית תל-אביב ובעוד רשויות מקומיות הן מתקבלות, אבל יהיה קשה מאוד לבצע אכיפה בלי שיהיה ליווי משטרתי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, באירועים, למשל, הפקחים שלכם לא יכולים להגיע אם אין שוטר שנלווה אליהם, אם יש תלונה על רעש?

גלעד ארדן: באיזה אירועים?

אורלי לוי אבקסיס: באירועים, בשמחות וכו'.

אורלי לוי אבקסיס: אולמות חתונה – – –

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני עוד הפעם אדגיש.

אורלי לוי אבקסיס: תבהיר, כן.

גלעד ארדן: כשיש היערכות של משטרה וגורמי ביטחון איזה סוג פעולות יכולות להביא לאלימות או להתלקחות.

גלעד ארדן: כשהמשרד בא ורושם או פותח בחקירה נגד אולם שמחות, הוא לא חייב לקבל ליווי משטרתי.

גלעד ארדן: כשהוא נכנס בלילה או רוצה להיכנס בלילה למסגד או לכפר שבו יש מסגד כדי להחרים את מערכת הכריזה, כי זה חפץ שעל-פי חוק סדר הדין הפלילי מבוצעת בו לכאורה עבירה, כי מדידת הרעש מראה שהוא בווליום מאוד מאוד גבוה, אז אנחנו נדרשים לליווי משטרתי, וליווי משטרתי כזה לא ניתן.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת , שאלה נוספת.

אנסטסיה מיכאלי: אז מה הפתרון?

גלעד ארדן: הפתרון הוא שתגישי שאילתא נוספת אל השר לביטחון פנים ותשאלי אותו מדוע משטרת ישראל מסרבת להתלוות למשטרה הירוקה כשהיא מבקשת לעשות פעולות אכיפה למסגדים.

אנסטסיה מיכאלי: לשיטור העירוני אין מכשירים – – –

גלעד ארדן: אני לא מדבר על שיטור עירוני.

גלעד ארדן: אני לא מצליח להסביר את עצמי.

גלעד ארדן: אני לא צריך שום עזרה מקצועית.

גלעד ארדן: אני צריך עזרה – למשרד שלי יש מדי רעש ויש אנשים שיכולים ומוכנים לצאת לפעולות הללו, אבל מבחינת ביטחונם ושלומם של המפקחים של המשטרה הירוקה – אין להם סמכויות לעצור אנשים שמתפרעים או נוקטים פעולות אלימות, ולכן צריך ליווי של משטרה כחולה לפעולות הללו.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, על-פי הנתונים שקיבלנו מהשר, מדובר ב-2,600 תלונות מדי שנה ו-50 בערך לגבי מסגדים.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, התלונות לגבי עניין מסגדים הן פחות משני פרומיל.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, 99.8% מהתלונות הן על רעשים – – –

גלעד ארדן: אני מקווה שאני לא טועה במתמטיקה, אבל 50 מ-2,500 זה 2%.

גלעד ארדן: או אולי אני טועה?

טלב אלסאנע: לא.

טלב אלסאנע: 2% זה אם היה מדובר בפחות.

טלב אלסאנע: אבל, 2%, אז 98% מהתלונות הן על רעשים אחרים, ולכן, לדעתי, השאילתא צריכה להיות לסגן שר הבריאות, כי היא מצביעה על אלרגיה, שהיא מחלה של השואל, מאשר שאלה עניינית – –

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא.

טלב אלסאנע: – – ואני מאוד מצטער – –

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אדוני – – –

גלעד ארדן: תתבייש לך.

גלעד ארדן: יש – – – דיבור פשוט גועל נפש.

טלב אלסאנע: – – שהשר נגרר לפרובוקציה – – –

אורלי לוי אבקסיס: אדוני חבר הכנסת טלב אלסאנע – –

גלעד ארדן: תתבייש לך.

אורלי לוי אבקסיס: – – הייתי בטוחה שיש לך שאלה עניינית.

טלב אלסאנע: מאוד עניינית.

טלב אלסאנע: מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מנצלים את – – –

טלב אלסאנע: לנפח 2% מעבר ל-98% – –

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת, זכותו – – –

טלב אלסאנע: – – זה אומר דורשני.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני חבר הכנסת טלב אלסאנע – – –

טלב אלסאנע: אז עכשיו אני שואל את – – –

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת , תן לי להשחיל מלה בבקשה.

גלעד ארדן: קודם כול, אני בכלל חושב שצריך להגיש תלונה לו, כי אם הוא מדבר – – – זו – להוציא אותו מהמליאה – –

אורלי לוי אבקסיס: תוכל לבחור חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי – – –

גלעד ארדן: – – ולא להתייחס בכלל לדבריו.

טלב אלסאנע: בוודאי אפשר להגיש.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול – השר גלעד ארדן, שאלה נוספת.

טלב אלסאנע: זו התנהלות – – –

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה נוספת לסגן – – –

גלעד ארדן: אני לא – – –

טלב אלסאנע: זו התנהלות בזויה.

טלב אלסאנע: זה ביזיון.

טלב אלסאנע: זו התנהלות בזויה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת , אני מבקשת.

אורלי לוי אבקסיס: אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

טלב אלסאנע: את לא יכולה לקרוא אותי לשום סדר.

טלב אלסאנע: אני שואל שאלה – – – הסמכות שלי והזכות שלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לסגור את המיקרופון לחבר הכנסת .

טלב אלסאנע: סליחה, סליחה – – –

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא ננצל פה – אתה יכול לדבר בשקט.

אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי בטוחה ששאלתך עניינית.

טלב אלסאנע: זה סטטיסטי – – –

אורלי לוי אבקסיס: אפשר היה גם להגיש.

טלב אלסאנע: זה הכול סטטיסטיקה – – – לא שאלתי – – –

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לסיים את הדברים, כדי שחברך, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, יוכל לשאול את השאלה שלו, ואני מאמינה ששאלתו תהיה עניינית.

טלב אלסאנע: לא, לא.

טלב אלסאנע: אני מבקש – – –

אורלי לוי אבקסיס: אני אוכל באמת, כפי שהציע השר, לפנות לחברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי ולהציע לה להגיש תלונה בו.

טלב אלסאנע: עוד לא שמעתי – – – מהרעשים האלה – – –

אורלי לוי אבקסיס: אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה, אף שאני לא נוהגת לעשות את זה במשמרת שלי.

טלב אלסאנע: – – – מה עושה המשרד שלו ברמת-חובב?

טלב אלסאנע: זה דבר – – –

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת , אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

טלב אלסאנע: זה הדבר – – – להציג את זה – – –?

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת – להוציא אותו החוצה בבקשה.

טלב אלסאנע: לא שמעתי שאנשים נהרגים מהדבר הזה, אבל ברמת-חובב כן נהרגים.

אורלי לוי אבקסיס: לכל חבר כנסת יש זכות להעלות שאלה לשר, גם אם מדובר אפילו במקרה בודד אחד.

טלב אלסאנע: מה – – – ישראל ביתנו?

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממך לצאת החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: תוכל להיכנס בעוד חמש דקות.

טלב אלסאנע: – – – חברה שלך?

אורלי לוי אבקסיס: הסאגה הזאת תיפסק.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה להוציא את חבר הכנסת .

אורלי לוי אבקסיס: תוכל להיכנס בעוד חמש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: (חבר הכנסת יוצא מאולם המליאה.)

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, ממשלת ישראל, אולי זו הפעם השלישית בכהונה שלי, שכמעט עוד חודש היא שנתיים, שאני מלא הערכה אליה בזה שהיא עצרה את הצעת החוק בוועדת השרים לענייני חקיקה, כי ממשלת ישראל הבינה ביושר שזו התגרות במוסלמים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק פשוט מתגרה במוסלמים, והסכסוך הפלסטיני-ערבי–ישראלי הוא סכסוך פוליטי.

גאלב מג'אדלה: לא רוצים להפוך אותו לסכסוך דתי.

גאלב מג'אדלה: כאן היתה התנהלות מושכלת של ממשלת ישראל, ועדת שרים לענייני חקיקה, ואני מצדיע להם על כך ששמו את הצעת החוק בצד.

גאלב מג'אדלה: גם אם אני לא מסכים עם הממשלה, צריך להגיד את הדברים ביושר.

גאלב מג'אדלה: בדקה התשעים היא נעצרה.

גאלב מג'אדלה: מה שאתה מתכוון בליווי משטרתי – אני ממליץ לך, בהמשך לשיתוף פעולה בינינו: אין לנו שום כוונה בקריאה לתפילה, שזה אחד הדברים הקדושים למוסלמים, להציק חס וחלילה לאחרים, גם לא למוסלמים שלא באים לתפילה.

גאלב מג'אדלה: לכן הדבר הזה, צריך להחריג אותו מכל הרעשים ולעשות אותו בהסדר ובהבנה.

גאלב מג'אדלה: אתן לך דוגמה.

גאלב מג'אדלה: המואזין בג'סר א-זרקא ב-04:30 ולא ב-04:00, והיום ב-04:50, קורא לתפילת שחרית.

גאלב מג'אדלה: אני נגד זה שהמואזין שלי בג'סר א-זרקא יפריע לאנשים בקיסריה בשנתם.

גאלב מג'אדלה: לכן הצעתי לקיסריה ולג'סר-א-זרקא ביחד לשמור על שכנות טובה ולהגיע להבנה איך אפשר שהמוסלמי יתפלל ויקראו לתפילה ולכבד את האקט הדתי המקודש הזה בלי להפריע לשכנים, כי באסלאם יש תביעה חזקה לכבוד לשכן.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גלעד ארדן: קודם כול, אני מאוד מעריך ומכבד את מה שאמרת ואותך באופן כללי ואת הפעילות שלך למען הסביבה.

גלעד ארדן: אני רק רוצה להדגיש שוב: אין לממשלה שום רצון ושום כוונה לבצע אכיפה על רקע דתי או שזה מה שיגרום להתלקחות, חס וחלילה.

גלעד ארדן: לכן, אני אמרתי, ואני אומר את זה גם מתוך ידיעה ומשיחות בעל-פה: לא תמיד אנשים מוסלמים מוכנים לכתוב תלונות, ואני מניח שאתם מבינים למה, אבל גם הציבור המוסלמי סובל מעודף כריזה ורעש בשעות הלילה הקטנות בנושאים הללו.

גלעד ארדן: גם לפני שהיו רמקולים ומערכות הגברה קראו למתפללים, ועשו את זה בלי רמקולים ובלי רמקולים ב-80 דציבל ב-03:00, 04:00 ו-05:00.

גלעד ארדן: וגם במדינות באירופה שיש בהן מיעוטים מוסלמיים גדולים מוצאים את הדרך לעשות את זה בלי להפריע לציבור.

גלעד ארדן: ואני חושב שצריך לחפש את הדרכים הללו גם כשמדובר בבית-תפילה של יהודים, של נוצרים, של מוסלמים.

גלעד ארדן: לא צריכה להיות הבחנה.

גלעד ארדן: אתה דיברת על שכנות טובה, וזה באמת הדבר המרכזי.

גלעד ארדן: אני חושב שהיום, כשיש אמצעים טכנולוגיים – אני לא רוצה לדבר על שעונים מעוררים או על אס.

גלעד ארדן: אם.

גלעד ארדן: אסים או על טלפונים או פלאפונים או דרכים רבות.

גלעד ארדן: אם רוצים באמת לשמור על שכנות טובה, תאמינו לי, חברות וחברים, אפשר למצוא את הדרך לקרוא.

גלעד ארדן: כולנו רוצים חופש פולחן וחופש תפילה.

גלעד ארדן: כולנו רוצים שכל מי שרוצה להתפלל יוכל לעשות זאת, וגם שיוכל להתעורר בזמן.

גלעד ארדן: זה לא חייב להיות על חשבון זה שאנשים או אנשים שקמים מוקדם לעבודה או עייפים מעמל יומם יצטרכו להיות ערים שעה או שעתיים באמצע הלילה.

גלעד ארדן: אני חושב שזו צריכה להיות שאיפה משותפת לכולנו, וזה לא משנה – יהודים, נוצרים או מוסלמים.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, השר להגנת הסביבה, השר ארדן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: השאילתא הבאה היא של חבר הכנסת שכיב מוראד שנאן, ששאל את שר הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת שנאן, אתה מוזמן, ומובן שסגן השר ליצמן, סגן שר הבריאות, שר הבריאות בפועל.

שכיב מוראד שנאן: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, בבתי-החולים הממשלתיים אזרחים נדרשים לשלם במזומן בלבד, ואין אפשרות לשלם באמצעות כרטיסי אשראי.

שכיב מוראד שנאן: ברצוני לשאול: 1.

שכיב מוראד שנאן: מדוע משרד הבריאות מונע תשלום בכרטיסי אשראי?

שכיב מוראד שנאן: 2.

שכיב מוראד שנאן: האם חולים, סובלים, אמורים להתרוצץ לחפש כספומט כדי שיוכלו לשלם במזומן?

יעקב ליצמן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יעקב ליצמן: ברשותך, אני רוצה להתחיל – אני כרגע בא מההלוויה של הנרצחים בטולוז בצרפת.

יעקב ליצמן: אני רוצה להביע את תנחומי.

יעקב ליצמן: שהמקום ינחם אותם ושלא יוסיפו לדאבה עוד.

יעקב ליצמן: אני רוצה גם לשלוח תנחומים לקהילה היהודית בטולוז, ויהי רצון שיקוים בנו "כימי צאתך מארץ מצרים אראנו נפלאות".

שלמה מולה: אמן.

יעקב ליצמן: אתמול הסתיימו השבעה על נשיא מועצת גדולי התורה, מרן האדמו"ר מוויז'ניץ, זכר צדיק וקדוש לברכה.

יעקב ליצמן: האדמו"ר מוויז'ניץ היה לוחם במלחמה נגד הידרדרות החינוך בארץ.

יעקב ליצמן: הוא פעל ודרש כל ימיו מכולם לחנך, לשפר את החינוך, גם החרדי, ובמיוחד – החינוך הכללי.

יעקב ליצמן: הוא חשב שההידרדרות הזאת הורסת את הארץ.

יעקב ליצמן: וכמובן, אני מביע את תנחומי גם לקריית החסידות ויז'ניץ, ובכלל לקהילה החרדית.

יעקב ליצמן: היום, לצערנו, גם נפטר אחד מגדולי הדור, הגאון הגדול הרב חיים פנחס שיינברג, זכר צדיק לברכה, ראש ישיבת "תורה אור" בירושלים.

יעקב ליצמן: הרב שיינברג עשה דברים גדולים מאוד בנושאי חסד ותורה, הרביץ תורה, היה ראש ישיבה הרבה שנים, ועזר מאוד לאנשים נזקקים.

יעקב ליצמן: כתוב בספרים: מיתת צדיקים מכפרת.

יעקב ליצמן: זכותם של גדולי ישראל תגן עלינו ועל כל עם ישראל, תזרז ותביא את הישועה הגדולה.

יעקב ליצמן: כתוב: בניסן נגאלו ובניסן עתידים להיגאל.

יעקב ליצמן: עכשיו בקשר לשאילתא: 1.

יעקב ליצמן: בהתאם לבדיקה של חשבות משרד הבריאות מול בתי-החולים הכלליים הממשלתיים עולה כי אזרחים יכולים לשלם בכרטיסי אשראי, למעט בבית-החולים נהרייה.

יעקב ליצמן: שם הבעיה.

שכיב מוראד שנאן: – – –

יעקב ליצמן: רגע, רגע, ניתן לך.

יעקב ליצמן: יש לך זכות לשאול עוד.

יעקב ליצמן: לטענת בית-החולים "נהרייה" הם אינם מאפשרים תשלום בכרטיס אשראי מאחר שזה לא כלכלי, אינו כלכלי להם, לא כדאי להם.

יעקב ליצמן: בשבוע הבא תתקיים פגישה של חשב המשרד עם מנהל הכספים של "נהרייה" לצורך בדיקת הנושא.

יעקב ליצמן: למותר לציין כי הטיפול הרפואי ברפואה דחופה אינו מותנה בתשלום מיידי, וניתן להסדירו לאחר מכן.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, אם מישהו צריך את חדר המיון, אי-אפשר להגיד: אם אתה לא משלם אז אתה לא נכנס.

יעקב ליצמן: חייבים להכניס אותו.

יעקב ליצמן: לעומת זאת, אחר כך מבקשים כסף.

יעקב ליצמן: בית-החולים טוען שזה לא כלכלי.

יעקב ליצמן: לפעמים זה כסף קטן, ועל זה לקחת – יורד מזה עוד עמלות וכל הדברים, אז זה לא כדאי.

יעקב ליצמן: כפי שאמרתי, ציינתי שחשב המשרד בשבוע הבא ייפגש עם אגף הכספים של בית-החולים לראות מה בדיוק ניתן לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת שנאן, יש לך שאלה נוספת.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה הבהרה.

שכיב מוראד שנאן: כבוד סגן השר, פשוט המקרה היה באמת בבית-חולים "נהרייה".

שכיב מוראד שנאן: אני הייתי שם במקרה ופגשתי זוג אזרחים זקנים מהעיר נהרייה, שמעון אזרזר ואשתו, שפשוט היה לו מאוד מאוד קשה.

שכיב מוראד שנאן: הבן-אדם, כמעט זלגו לו דמעות על זה שהוא צריך לרוץ לחפש כספומט להוציא 100 שקל.

שכיב מוראד שנאן: ומה קורה אם הוא צריך לשלם 2,000 שקל?

שכיב מוראד שנאן: האם בן-אדם שנדרש לשלם 2,000 שקל צריך להחזיק בכיסו מזומנים כי זה לא כלכלי לבית-החולים "נהרייה"?

שכיב מוראד שנאן: לדעתי אין שיקול דעת בעניין הזה ויש לחייבם לעשות את זה מייד.

יעקב ליצמן: אני מסכים אתך, אדוני.

יעקב ליצמן: המשרד יבדוק את זה.

יעקב ליצמן: אבל כמו שציינתי, אם הם הגיעו לנושא של הטיפול שלהם, טיפול בדחיפות – – –

שכיב מוראד שנאן: זה לא היה טיפול במיון.

יעקב ליצמן: לא היה, אוקיי.

יעקב ליצמן: אז אנחנו נבדוק את זה ואני אשמח להביא לך את הממצאים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאשרת שאילתא נוספת לחבר הכנסת שלמה מולה.

אורלי לוי אבקסיס: עד שהוא יגיע, באמת הנושא של הכספומטים – גם אין רישות בבתי-החולים.

אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי בבית-החולים "פורייה" כשאושפזתי, והיה נורא קשה אפילו בשביל דברים קטנים לחפש כספומט ולהתרוצץ, כי הייתי מאושפזת שם.

אורלי לוי אבקסיס: אז אולי לבדוק גם את העניין הזה.

יעקב ליצמן: אנחנו בודקים את הבעיה בכללותה, אבל אין לי פתרון.

יעקב ליצמן: לא אוהב לשקר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יצירתי, אתה יכול לחשוב על משהו.

יעקב ליצמן: בשבוע הבא, החשב – – –

שכיב מוראד שנאן: הטענה של הפקידה היתה – –

אורלי לוי אבקסיס: זה לא כלכלי.

שכיב מוראד שנאן: לא, לא.

שכיב מוראד שנאן: – – שמשרד הבריאות נתן הנחיה שאסור לשלם בכרטיס אשראי.

יעקב ליצמן: אז אמרתי שנבדוק את זה בשבוע הבא.

יעקב ליצמן: הבטחתי לך, בלי נדר, אני אעקוב אחר התשובה, ותזכיר לי.

יעקב ליצמן: אם אני אזכור לבד אני אשמח להביא לך את הממצאים.

שכיב מוראד שנאן: אני אשמח להזכיר.

יעקב ליצמן: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: אדוני, כבוד השר, ככלל, למה כל השירותים שניתנים בבתי-החולים לא יכולים להיות אחידים, גם אם זה עניין של אמצעי תשלום או אחרים?

שלמה מולה: לחלופין, האזרח שמגיע, נניח חס וחלילה אחד שמקבל שירות בתל-אביב, אם הוא נדרש בסופו של דבר, קרה לו משהו, הוא מגיע ל"נהרייה", למה הוא לא יכול ללכת עם מה שהוא יודע, למשל בתל-אביב, גם בנהרייה?

שלמה מולה: אני חושב שאתה באמת סגן שר מאוד אהוד, מאוד חרוץ.

שלמה מולה: לפי דעתי, כל השירותים שמשרד הבריאות נותן, ככל שיהיו אחידים בכל המקומות, האזרח ייהנה.

שלמה מולה: לכן, האוטונומיה שנותנים לבתי-החולים – יכול להיות שבתחום אולי הרפואי כן, בתחום האישי, אבל בתחום שירות שהאזרח נזקק אליו, ככל שיהיה אחיד יותר יהיה הרבה יותר קל.

שלמה מולה: תודה רבה.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת מולה, שני דברים: התשלום על החנייה הוא גם הכנסה לבית-חולים וגם בא לעשות סדר בחניות, שני הדברים יחד.

יעקב ליצמן: אין אפשרות להעביר את זה מבית-חולים לבית-חולים, כי אני רוצה להזכיר לך, יש כמה סוגי בית-חולים – בתי-חולים ממשלתיים, של קופות-חולים, "הדסה", "שערי צדק" – ציבוריים.

יעקב ליצמן: יש כמה.

יעקב ליצמן: כלומר, כל אחד, דינו לעצמו.

יעקב ליצמן: וגם, בתי-חולים ממשלתיים – כל אחד מנהל את התקציב שלו לבד.

יעקב ליצמן: לכן קשה לי.

יעקב ליצמן: אבל גם את זה אני מוכן לבדוק, לראות אם יש אפשרות לאחד את כל המחירים, בסוג תשלום אחד.

יעקב ליצמן: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני סגן שר הבריאות, שר הבריאות בפועל, השר ליצמן.

אורלי לוי אבקסיס: [מס' כ/256; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ט, עמ' 3845; נספחות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, והוא הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשע"ב–2012 – לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חבר הכנסת דני דנון.

דני דנון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמח להציג בפני הכנסת את הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה.

דני דנון: אחרי זמן רב, אפילו זמן רב מדי, אנחנו מצליחים סוף-סוף לסיים את החוק החשוב הזה, שכבר כמה כנסות ניסו להעביר אותו, שבמרכזו הקמת מרכז למורשת יהדות אתיופיה.

דני דנון: כולנו מכירים את הסיפורים על יהודי אתיופיה שבמשך אלפי שנים הצליחו לשמר את הקשר לעם ישראל, לארץ-ישראל, להתפלל, ואנחנו שמחים מאוד שרובם נמצאים היום בארץ-ישראל.

דני דנון: בעזרת השם, בשנתיים הקרובות אנחנו נעלה את שארית יוצאי אתיופיה לישראל, ואנחנו רוצים שיהיה מרכז למורשת יהדות אתיופיה.

דני דנון: החוק הזה הוא חוק חשוב ביותר.

דני דנון: הוא עבר דין רציפות – נמצאים אתנו השר , השר יולי אדלשטיין – יותר מ-90 חברי כנסת חתמו על הצעת החוק ותומכים בחוק הזה, ואני בטוח שהוא יעבור היום פה-אחד בכנסת ישראל.

דני דנון: הנושא המרכזי בחוק הוא הקמת מרכז שאליו יוכלו להגיע לא רק ילדים יוצאי אתיופיה אלא כל ילדי ישראל.

דני דנון: כמו שנמצאים פה בכנסת בקהל ילדים שבאים לבקר, ללמוד על הכנסת, כך יגיעו ילדי ישראל למרכז ללמוד על המורשת, על ההיסטוריה, על הקשר, על הכבוד הגדול שיוצאי אתיופיה מביאים לעם ישראל, מקור גאווה לא רק לילדים יוצאי אתיופיה – ואני מדגיש זאת – אלא לכל עם ישראל.

דני דנון: אני בטוח שהמרכז שיוקם יהיה מרכז מכובד, חינוכי, שבתוכו גם יהיה מכון מחקר וארכיון שיאסוף את כל החומרים שנאספו בארץ ובעולם וירכז אותם לטובת עם ישראל.

דני דנון: המרכז יופעל באמצעות מועצה ציבורית בת 15 חברים שתוכל לעסוק ולפקח, והיא תורכב משליש לפחות מקרב יוצאי אתיופיה.

דני דנון: גברתי היושבת-ראש, אנחנו היינו צריכים לדון – מה המשמעות של יוצאי אתיופיה; לסוגיה הזאת נתנו תשובה, שגם מי שנולד בארץ ולא עלה בעצמו, פיזית, לארץ-ישראל, עדיין נחשב יוצא אתיופיה, ואנחנו רוצים שגם ברבות הימים, כשיהיו פה עוד דורות, שיוכלו לשבת במועצה ולקדם את הנושא של המרכז, את המחקר, את החינוך.

דני דנון: אנחנו כולנו מודעים לחשיבות של הנושא הזה.

דני דנון: יש ארגונים רבים שפועלים בנושא של יהדות אתיופיה.

דני דנון: אני רוצה להודות לארגונים האלה ולומר להם: יהיה מקום לכולכם להשתלב במועצה, לתרום מהרצון שלכם, מהידע שלכם, ולהקים סוף-סוף את המרכז הזה.

דני דנון: אנחנו נדרשנו בוועדה לנושא התקציבי – אין מה לעשות, חבר הכנסת אורלב, זה נושא שהוא כבד וקשה, וזו אחת הסיבות לכך שהחוק הזה עוכב, ואנחנו החלטנו לא לחכות יותר, אלא להביא את החוק הזה היום להכרעה, להצבעה.

דני דנון: היו ויכוחים בין משרד האוצר – בין משרדי ממשלה; הוועדה קבעה שהמשרד שיפעיל את החוק יהיה משרד התרבות.

דני דנון: לגבי התקציב, אנחנו קוראים מפה למשרד האוצר להיערך – התחילה של החוק היא בעוד שישה חודשים – אנחנו קוראים למשרד האוצר להיערך, שבתקציב שנת 2013 של אוצר המדינה המרכז הזה כבר יתוקצב לפי החוק.

דני דנון: העלות התקציבית של החוק מוערכת בין 5 ל-7 מיליון שקלים.

דני דנון: אני רוצה, גברתי היושבת-ראש, להודות קודם כול לכל היוזמים, שחלקם הספיקו להיות כבר שרים ולחזור להיות חברי כנסת, אנחנו מברכים את כולם ואני רוצה להודות להם על ההתמדה, כי זה מסוג החוקים שכולם תומכים בהם, וכולם מברכים עליהם, אבל כשצריך להעביר אותם או לדאוג לתקציב קשה מאוד לעשות זאת, ואנחנו סוף-סוף רואים שהצלחנו בכך.

דני דנון: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, הגברת דנה גורדון, על ההתמדה והחריצות, ליועצת המשפטית, עורכת-הדין נירה לאמעי, לצוות הוועדה, דולי וציפי, לעוזרי, איציק ויפעת ותומר, ולומר מפה למי שרואה אותנו מקרב יוצאי אתיופיה: אנחנו התחייבנו – חבר הכנסת מג'אדלה – – –

גאלב מג'אדלה: יש שני עוזרים.

גאלב מג'אדלה: מאיפה יש לך שלושה?

דני דנון: יש צוות של הוועדה.

דני דנון: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אתה היית יושב-ראש ועדת הפנים – יש צוות ועדה ויש צוות של חבר הכנסת; ואני רוצה להזמין אותך באופן אישי, אנחנו אמרנו שאנחנו נקיים את הישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, בעזרת השם, במרכז שיוקם, שיהיה כבוד לכל עם ישראל.

דני דנון: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה חשובה זו.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה חבר הכנסת דני דנון.

אורלי לוי אבקסיס: כאמור, להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, אך יש בקשות דיבור של שני חברי כנסת, חבר הכנסת זבולון אורלב וחבר הכנסת שלמה מולה.

אורלי לוי אבקסיס: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת אורלב, ומייד אחריו – חבר הכנסת שלמה מולה.

אורלי לוי אבקסיס: חמש דקות יעמדו לרשות כל אחד מהדוברים.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר מיקי איתן, החוק הזה נולד בכנסת הקודמת, ביוזמתו של השר מיכאל מיקי איתן, שהיה היוזם הראשי של החוק והחתים אז 85 חברי כנסת, חלקם כיוזמים, חלקם כתומכים, ובמהלך הכנסת הקודמת גם הצטרף אלינו חבר הכנסת שלמה מולה, שביקש ונענה בחיוב, שהוא יברך, אחרי שהחוק יעבור, בשם כל היוזמים של החוק הזה, ובהחלט אנחנו רואים כבוד רב בכך שאתה תברך בשם כל היוזמים.

זבולון אורלב: אני מראש רוצה גם להודות לחבר הכנסת דני דנון, שבאמת גילה נחישות בלתי רגילה, וחוק שהתגלגל כבר שתי כנסות – הצליח להביא אותו לידי גמר.

זבולון אורלב: צריך לומר שהוויכוח התקציבי הוא פשוט מבייש; האם מדובר ב-5 מיליון או מדובר ב-7 מיליון.

זבולון אורלב: פשוט ויכוח תקציבי מבייש.

זבולון אורלב: ואני קורא מעל במה נכבדה זו לשר האוצר לקרוא לסדר את אגף התקציבים ולשים בפניו גבולות, עד כמה, לפעמים, פקידי משרד האוצר – שבדרך כלל עושים מלאכתם נאמנה – ואני חבר ועדת הכספים ורואה זאת – אבל עד כמה הם מרחיקים את שיקול הדעת הנבון כדי לקיים מפעלים חשובים.

אורלי לוי אבקסיס: אני נאלצת להסכים אתך במאה אחוזים.

זבולון אורלב: חשוב גם לומר, גברתי היושבת-ראש, שבצד הצעת החוק הזאת גם קיימת הצעת חוק המורשות, שיזמה שרת התרבות לימור לבנת, ולכתחילה היה רצון לכנס את כל המורשות למיניהן, של עדות ישראל הרבות, לחוק מורשות אחד, אבל לשמחתנו הממשלה הכירה בייחוד, במאפיינים היפים והמיוחדים, של עולי אתיופיה, בכך שחשוב מאוד לשמור על מורשתם דווקא מפני שהם קבוצת העלייה המאורגנת האחרונה שעלתה למדינת ישראל, ודווקא מפני מרחק – לא הקילומטרים – המרחק של השנים הרבות שבהן הם היו מנותקים מהעם היהודי כולו; יש להם מסורת חשובה ומסורת ייחודית.

זבולון אורלב: אני קרוב אצל העניינים האלה מפני שמרביתם לומדים בחינוך הממלכתי-דתי, וגם כיום שני-שלישים לומדים בחינוך הממלכתי-דתי ורק שליש בחינוך הממלכתי.

זבולון אורלב: ומתוך היכרות מקרוב – יש לעדה הזאת תרומה חשובה לשיבת ציון כאן במדינת ישראל.

זבולון אורלב: חשוב, גברתי, גם להדגיש שהמרכז הזה לא קם רק בעבור עולי אתיופיה, כדי שהם וצאצאיהם ילמדו את מורשתם; המרכז הזה קם בעבור כל אזרחי מדינת ישראל, כדי שהם יכירו וידעו.

זבולון אורלב: וכדי שזה לא יהיה רק איזה מוזיאון שבאים ורואים, יש גם מכון מחקר, שיפרסם פרסומים.

זבולון אורלב: ולוואי שכל עדות ישראל ילמדו לשמור על המורשת כפי שמנהיגי העדה, ובראשם שלמה מולה, נאבקו לקבל את החוק הזה.

זבולון אורלב: ואני מקווה מאוד שלא יקרה עם החוק הזה כמו שלצערי קורה עם חוקים אחרים שהופכים להיות בבחינת אות מתה.

זבולון אורלב: אז, חבר הכנסת מולה, מלאכתנו לא הסתיימה, חבר הכנסת דנון, מלאכתנו לא הסתיימה.

זבולון אורלב: עכשיו מתחיל הקרב.

זבולון אורלב: כדי ליישם את החוק הזה נתנו שהות מספקת של חצי שנה, ובוודאי השינויים התקציביים יהיו רק בראשית שנת התקציב 2013, אבל עדיין נצטרך להיות עם עין פקוחה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה יום חג, יום חג לעולי אתיופיה בישראל, וזה יום חג למדינת ישראל שעשתה את המאמצים, ובגבורה מופלאה ידעה להעלות בשני מבצעים גדולים את עולי אתיופיה, יחד עם העלייה הנמשכת עד היום, ואנחנו קוראים לחברי הכנסת להצביע פה-אחד ולתמוך בחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת זבולון אורלב.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת שלמה מולה, יש גם לך רשות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מוזמן לעלות, וכאמור, שני חברי הכנסת המבקשים את רשות הדיבור הם גם היוזמים של החוק הזה, חלק מהיוזמים, אז צריך לומר זאת.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת שלמה מולה.

אורלי לוי אבקסיס: לרשותך חמש דקות.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר מיקי איתן, אתה בהחלט חתן הראשי של החקיקה הזאת.

שלמה מולה: אני מוכרח להגיד לך, אני מאוד מתרגש.

שלמה מולה: אני פה בכנסת ארבע שנים, העברתי הרבה מאוד חוקים יחסית לחבר כנסת צעיר, אבל מעולם לא התרגשתי כמו שאני מתרגש היום.

שלמה מולה: אני אגיד לך מדוע, למה אני מתרגש.

שלמה מולה: חברי חברי הכנסת, יהודי אתיופיה חיים כאן 30 שנה, והתלאות והקשיים, קשיי הקליטה, חבלי הקליטה, רבים מאוד; חלקם אפילו קשיים אובייקטיביים, חלקם לא קשיים אובייקטיביים, והם נובעים מבורות ומאי-הכרת יהודי אתיופיה לעומק.

שלמה מולה: האמת היא, מי שמכיר את עולי אתיופיה, ומי שעבד או עובד עם יוצאי אתיופיה מתאהב מאוד בקלות ביהודי אתיופיה – –

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה – – –

שלמה מולה: – – אני אומר את זה, ואני מכיר את זה, ויש לי הרבה מאוד חברים – אבל אני רוצה להגיד לך למה אני חושב שהחוק הזה הוא צומת דרכים בהתהוותה, בקליטתה של העלייה מאתיופיה בישראל.

שלמה מולה: אני נאבקתי על זה יחד אתכם, וגם חבר הכנסת דנון, גם אורלב וגם כל החברים ששותפים – אני חזרתי ואמרתי שלא שהיה אכפת לי שהחוק הזה יהיה באכסניה של חוק המורשות; לא היה אכפת לי, אז לא היתה הבעיה.

שלמה מולה: אנחנו רצינו שהבעיה הזאת, של אי-הכרה של יהודי אתיופיה ויהדותם – אי-הכרה ביהדותם של יהודי אתיופיה – יכולה להיפתר אך ורק אם ייעשה מחקר מעמיק מאוד על יהודי אתיופיה.

שלמה מולה: כל המטילים ספק ביהדותם ישתכנעו כשיראו שיש נושאים מדעיים שמאששים את קיומם של יהודי אתיופיה באתיופיה, את קיום יהדותם על-פי דת משה וישראל.

שלמה מולה: עכשיו, זה היה הטריגר המרכזי, שאני רוצה לבוא ולהגיד שלפני – בסוף 1984 תחילת 1985, היתה הפגנה גדולה מול הרבנות הראשית – כשאבא שלך היה, דרך אגב, שר בממשלת ישראל – ובאותם ימים היה עורך-דין, פרופסור מיכאל קורינלדי, שהגיש בג"ץ, למה לא מכירים ביהדותם של יהודי אתיופיה.

שלמה מולה: ואז, לימים, ב-1988, בג"ץ פסק.

שלמה מולה: לא ניכנס לשאלות הלכתיות, אבל בג"ץ הורה למדינה להקים מרכז מורשת יהדות אתיופיה, חקר יהדות אתיופיה, כדי לשכנע, באמת, באמצעות אותו מכון, את החברה הישראלית, את הרבנות הראשית, להכיר ביהדותם של יהודי אתיופיה, כי היה ברור שחלק מהספקות נובעים באמת מבורות.

שלמה מולה: וזה לקח הרבה זמן.

שלמה מולה: אחר כך קמה עמותה עצמאית, שנקראת "בהלצ'ין", שבינתיים עשתה עבודה טובה מאוד באיסוף חומר וכן הלאה וכן הלאה.

שלמה מולה: מה שקרה, באמת, לימים, לא הצלחנו – כנסות ישראל לא הצליחו להשתכנע לחוקק חוק, ואז, זה בעצם מה שקרה בכנסת הקודמת, ביוזמתך, דווקא אתה היית חבר באופוזיציה.

שלמה מולה: אני נכנסתי מייד לכנסת, הצלחנו להחתים 80 חברי כנסת – גם שלי יחימוביץ, דרך אגב, חתומה על החוק הזה – לא כמעט, כל מי שאני רואה כאן שהיה חבר כנסת בכנסת הקודמת היה חתום.

שלמה מולה: מי שהיה שר התרבות – זה היה אפילו מג'אדלה, גם המשרד שלו תמך.

שלמה מולה: זאת אומרת, היה קונסנזוס.

שלמה מולה: כשאני מסתכל על השמות, גם אפילו השיח' צרצור.

שלמה מולה: זאת אומרת, היה ברור שהחוק הזה הוא חוק שמייצר קונסנזוס של הבית הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אין ספק.

שלמה מולה: וזה נכון.

שלמה מולה: ואז אני קיבלתי, קיבלנו כולנו, את העצה שלך, הכנסת כמעט התפזרה לה, אמרנו: נעביר את זה גם בטרומית וגם בקריאה ראשונה, כדי שיהיה אחר כך דין רציפות.

שלמה מולה: האמת, מדין הרציפות, במהלך של דין הרציפות, באמת האוצר מנע את קידום החקיקה, ואני לא רוצה לבכות על מה שהיה.

שלמה מולה: החוק היה יכול לעבור, ושלוש שנים כבר – היה אפשר להקים את המכון, אבל זה לא הדבר החשוב.

שלמה מולה: מה שאני רוצה להגיד: הדבר החשוב – שהחוק עובר.

שלמה מולה: אני מאוד מאוד שמח שהחוק עובר.

שלמה מולה: אני רוצה לומר לך שאני משוכנע – כל מי שרוצה גם להיות שותף במלחמה באפליה ובגזענות – למכון הזה, שבו יהיו גם מכון מחקר, גם ספרייה, גם מוזיאון, גם ארכיון, יהיו מדענים שיחקרו את העלייה מאתיופיה, יפרסמו פרסומים.

שלמה מולה: תאמין לי, תהיה לו תרומה משמעותית מאוד – למכון הזה תהיה תרומה משמעותית לשילובם ולהכרתם של יהודי אתיופיה בישראל.

שלמה מולה: אתה יודע מה?

שלמה מולה: גם סיפור גבורתם של יחידים, שיתפרסם, שיתועד.

שלמה מולה: עם ישראל, בסופו של דבר – אנחנו הרי לא נהיה לנצח נצחים, אנחנו נעבור מן העולם הזה.

שלמה מולה: כשנעבור מן העולם הזה, הדורות הבאים יבואו ויגידו: ואללה, איזו עלייה היתה לנו, כמו שאנחנו גאים בחוזה הציונות ובעלייה הראשונה, העלייה השנייה, בספרי הלימוד שלנו, כולנו מתגאים איך הם באו וייבשו את הביצה של המדינה הזאת – – –

אורלי לוי אבקסיס: יש עוד כמה עליות, שצריכות להיכנס גם – – –

שלמה מולה: נכון, נכון, עכשיו לא רק זה, אפילו הוויכוח שהיה לנו, שאלת, מה יהיה בעוד 50 שנה; הרי אני מאמין שבסוף עולי אתיופיה ואחרים יתערבבו, ואז כמעט לא יהיה צבע אחיד.

שלמה מולה: זה בסדר שיהיה, אבל שאלנו, מה יהיה, ובסוף הפרענו לך אפילו להכניס בחוק את המושג "צאצאיהם".

שלמה מולה: ולכן אני חושב שהחוק הזה עובר בקונסנזוס, אני מאוד שמח, ואני משוכנע: באמצעות החקיקה הזאת עולי אתיופיה ירגישו הרבה יותר מקובלים בחברה הישראלית.

שלמה מולה: אז תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת שלמה מולה.

אורלי לוי אבקסיס: כאמור, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשע"ב–2012, בקריאה השנייה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1–35 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–35 נתקבלו.

אורלי לוי אבקסיס: חברי הכנסת, שלמה מולה מאוד ענייני בנושאים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו עוברים לתוצאות: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, לעבור לקריאה שלישית?

דני דנון: לכבוד הוא לי.

אורלי לוי אבקסיס: גם לנו.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו עוברים לקריאה שלישית של הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשע"ב–2012.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: קריאה שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשע"ב–2012, נתקבל.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו נעבור לתוצאה: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשע"ב–2012, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת שלמה מולה, אתה מוזמן לעלות ולברך בשם המציעים, היוזמים.

שלמה מולה: כן.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: מיקי, דני – קודם כול אני רוצה להודות למיקי איתן, לשר מיקי איתן, וגם לשר יולי אדלשטיין, היתה לו הצעת חוק פרטית, ומוזגו שתי הצעות החוק.

שלמה מולה: אני גם רוצה, באמת, תודה מיוחדת למיקי, כי הוא בעצם התחיל את החקיקה הזאת.

שלמה מולה: אני יודע שהוא התמסר באופן אישי בנושא קליטת עולי אתיופיה, ובמיוחד, באמת – על סיפור עלייתם.

שלמה מולה: אני יודע שאתה התאהבת, אני רוצה להודות לך.

שלמה מולה: ונוסף על כך אני רוצה להודות ולהגיד תודה רבה לראש הממשלה, ולפרח – אני בדרך כלל לא מברך הרבה את ראש הממשלה, אבל בחוק הזה מגיעה לו תודה רבה, וגם לפרח – – –

ציון פיניאן: אתה עוד תברך הרבה את ראש הממשלה.

שלמה מולה: אמרתי, אמרתי.

שלמה מולה: אני – – –

ציון פיניאן: לא.

ציון פיניאן: אמרת שאתה לא מברך – – –

שלמה מולה: אמרתי – – –

ציון פיניאן: – – –

שלמה מולה: מאה אחוז.

שלמה מולה: אני מודה לו – – –

אורלי לוי אבקסיס: הוא ענייני.

שלמה מולה: אני מודה לו.

שלמה מולה: אני מודה גם לפרח לרנר, שעזרה וסייעה להעביר את החקיקה למרות ההתנגדות של האוצר.

שלמה מולה: והאחרון – –

ציון פיניאן: אמרתי שאתה יודע לפרגן – – – במליאה אמרת.

שלמה מולה: אני יודע.

שלמה מולה: מאה אחוז, מאה אחוז.

שלמה מולה: – – אני רוצה גם להודות לזבולון אורלב, ולכל החברים, שבאמת התמסרו לחקיקה, לאברהם מיכאלי, שאיננו כאן, ובמיוחד, במיוחד, לדני דנון, יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, שבא ואמר: אני את החוק הזה אעביר.

שלמה מולה: אז אני מודה לך.

שלמה מולה: וגם לדנה ולנירה, היועצת המשפטית ומנהלת הוועדה, שבאמת התמסרו ולא ויתרו עד הפסיק האחרון, והחוק עובר.

שלמה מולה: אני משוכנע ובטוח: כולם ייהנו מהחקיקה הזאת, כי היא איננה חקיקה שתהיה נחלת עולי אתיופיה בלבד – בכלל לחברה הישראלית.

שלמה מולה: אז תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: [מס' כ/426; "דברי הכנסת", חוב' י', עמ' 25151; נספחות.

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, והוא הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 53), התשע"ב–2012 – לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה כרמל שאמה-הכהן.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושבת בראש, חברת הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 53), התשע"ב–2012, שיזמתי.

כרמל שאמה-הכהן: תכליתה של ההצעה היא קידום התחרות בשוק התקשורת הסלולרית באמצעות הסרת החסמים המקשים כיום על מנויי חברות הסלולר לעבור בין החברות השונות ובולמים את התחרות בענף זה.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת החוק שני נדבכים המשלימים זה את זה: הנדבך הראשון עניינו ביטול מוחלט של מה שמכונה "קנסות יציאה", הוא הסכום שמנוי נדרש לשלם כשהוא מבקש לסיים את הסכם ההתקשרות שחתם עם חברת סלולר.

כרמל שאמה-הכהן: במסגרת תיקון מס' 46 לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982, נקבע כי תקרת התשלום שבעל רשיון רט"ן, חברת סלולר, יוכל לגבות ממנוי המבקש לסיים את ההתקשרות ביניהם תעמוד על סכום השווה ל-8% מממוצע החשבון החודשי שלו, כשהוא מוכפל במספר החודשים – אפשר קצת שקט פה?

כרמל שאמה-הכהן: רבים פה.

אורלי לוי אבקסיס: סגן שר האוצר וחבר הכנסת אופיר.

כרמל שאמה-הכהן: – – – תעמוד על סכום השווה ל-8% מממוצע החשבון החודשי שלו, כשהוא מוכפל במספר החודשים שנותרו עד לתום תקופת ההתחייבות.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושבת בראש, זה עדיין מכביד וחוסם לקוחות מלממש את התחרות הגוברת בתחום הסלולר.

כרמל שאמה-הכהן: כל קנס כלשהו – לא צריכים להיות קנסות.

כרמל שאמה-הכהן: צריכים להיות קנסות תעבורה למי שעובר עבירה, לא למי שרוצה לעבור חברה.

כרמל שאמה-הכהן: לאחר תיקון זה תוקנו הוראות החוק – ברגע שהמליאה תאשר בקריאה שנייה ושלישית – הנוגעות לבעלי רשיון אחרים, ובהם חברות הכבלים והלוויין, וכן ספקיות האינטרנט, שלגביהן נקבע כי לא יוכלו לגבות כל תשלום ממנוי המבקש לסיים את ההתקשרות עמן.

כרמל שאמה-הכהן: את זה ועדת הכלכלה כבר ביצעה והמליאה אישרה.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי חברת סלולר, היום אנחנו נאשר.

כרמל שאמה-הכהן: עתה מוצע ליצור אחידות בהוראות ולקבוע כי גם בכל הנוגע לחברת הסלולר, הן לא יוכלו לגבות כל תשלום או למנוע הטבה ממנוי שמבקש לסיים את ההתקשרות עמן, למעט גביית התשלום עבור ציוד הקצה שרכש המנוי מבעל הרשיון.

כרמל שאמה-הכהן: הוראה זאת תחול על הסכמים שנחתמו החל ב-1 בנובמבר 2011 והמנוי ביקש לבטלם החל ממועד פרסומו של חוק זה.

כרמל שאמה-הכהן: בלית ברירה, לגבי הסכמים שנחתמו קודם לתאריך זה ימשיכו לחול ההוראות שקבעו תקרה של 8% מממוצע החשבון כפול מספר החודשים שנותרו עד לתום תקופת ההתחייבות, וזה כדי שלא לבצע חקיקה רטרואקטיבית מרחיקת לכת שלא במידה ראויה.

כרמל שאמה-הכהן: אולם בהוראה זו לא די.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה – וזו הבשורה הכי גדולה, כבוד היושבת-ראש – נתנה את דעתה לכך שכאשר מנוי מבקש לסיים את ההתקשרות עם בעל הרשיון, הוא נדרש לשלם בעבור מכשיר הסלולר – הקרוי בלשון החוק "ציוד קצה" – מחיר מופרך הגבוה בהרבה ממחירו בשוק.

כרמל שאמה-הכהן: לדוגמה, חברת "סלקום", כבוד היושבת-ראש, פרסמה מודעה בעמוד שלם בעיתונות שהיא קוראת לחיילים, "מסלול חיילים", לקבל מכשיר "גלקסי S2" חינם.

כרמל שאמה-הכהן: כתוב 0.

אורלי לוי אבקסיס: ואז יש כוכבית למטה.

כרמל שאמה-הכהן: ואז יש כוכבית למטה, כתוב: "שווי ההטבה 5,100 ש"ח", כשהמכשיר הזה נמכר בשוק החופשי בחצי מחיר.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר עוד משהו.

אורלי לוי אבקסיס: המון חיילים פשוט מתפתים לעשות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שראש אכ"א פנתה אל שר התקשורת – –

כרמל שאמה-הכהן: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: – – ואמרה לו שהם מתמודדים עם תלונות ענקיות של חיילים שקנו מכשירים – – –

כרמל שאמה-הכהן: ונקלעו לחובות.

אורלי לוי אבקסיס: הגיעו לחובות שהמשכורת החודשית שלהם כחיילים אפילו לא מכסה רבע, ולכן הם הולכים אוטומטית לכיסוי החובות מול חברות התקשורת – – –

כרמל שאמה-הכהן: מה הכשל?

כרמל שאמה-הכהן: כשחברה אומרת לאדם, בין שהוא חייל או לא: אתה מקבל את המכשיר בחינם – –

אורלי לוי אבקסיס: נכון, זה מטעה.

כרמל שאמה-הכהן: – – הוא חושב שהוא באמת יהיה לקוח כל שלוש השנים.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אומר: אני לא משלם על זה כלום.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא קורא את האותיות הקטנות, שאם הוא ירצה להשתחרר – – –

אורלי לוי אבקסיס: והוא גם חייב לדבר כמה וכמה פעמים – – –

כרמל שאמה-הכהן: נניח, אבל ה"ברוך" הגדול זה הכבילה של התחרות, הרצון שלהם לחסום תחרות על-ידי זה שאם רגע אחד אדם חושב לעבור חברה – קיבל הצעה טובה יותר, זולה יותר, שירות חדשני יותר – הוא בא, ואז אומרים לו: כן, נכון, אתה יכול להשתחרר, אבל המכשיר – 5,000 ש"ח.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אומר: 5,000 ש"ח אני אשלם על המכשיר?

כרמל שאמה-הכהן: הוא אומר: רגע, אני מוותר בכלל על האפשרות להשתחרר.

כרמל שאמה-הכהן: בזה הם כבלו, או שהכניסו אדם להוצאה – – –

אורלי לוי אבקסיס: ומה קורה עכשיו?

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אנחנו קבענו הוראה מאוד ברורה, ואני מסביר עכשיו במלים שהכתיבה לי היועצת המשפטית לוועדה: כל עוד המנוי לא הביא את ההתקשרות שלו לידי סיום, הוא היה אדיש למחיר שננקב בחוזה ביניהם – מחיר וירטואלי לכאורה – שכן הוא קיבל זיכוי או הטבה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: אך כאשר הוא מבקש כאמור לנתק את ההתקשרות, הוא נדרש לשלם את המחיר שחברת הסלולר נקבה בחוזה, שהוא כאמור מחיר לא ריאלי, שמגלם בתוכו קנס חסימה.

כרמל שאמה-הכהן: תופעה זו מעקרת למעשה מתוכן את ביטולם של קנסות היציאה ומסיטה אותם אל מחירי המכשירים, ובפועל יוצרת חסם יציאה משמעותי.

כרמל שאמה-הכהן: לפיכך החליטה ועדת הכלכלה במהלך הכנת הצעת החוק להוסיף הוראה שלפיה בעל רשיון רט"ן, קרי חברת סלולר, לא יוכל לקשור בין הסכם לקבלת שירותי סלולר בינו לבין מנוי, לבין שירותי ציוד קצה, מחירי ציוד הקצה; לא יהיה יותר חיוב זיכוי.

כרמל שאמה-הכהן: זה יעבור מן העולם.

כרמל שאמה-הכהן: תקנה מכשיר כמו שקנית כל דבר, החברות יתחרו על מחיר זמן אוויר, ויתחייבו לתת מחיר data נמוך יותר.

כרמל שאמה-הכהן: הרי אין מתנות חינם ואין ארוחות חינם – היום אמר את זה הנגיד סטנלי פישר בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אמר: אין דבר כזה מתנות.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הסלולר באו ואמרו: תנו לנו לתת הטבות לצרכנים.

כרמל שאמה-הכהן: תנו.

כרמל שאמה-הכהן: תנו מחיר זול יותר.

כרמל שאמה-הכהן: תנו הטבה.

כרמל שאמה-הכהן: תנו אחרי כל שנה 1,000 ש"ח מתנה, תנו אחרי שלוש שנים 5,000 ש"ח מתנה.

כרמל שאמה-הכהן: לא נגביל אתכם.

כרמל שאמה-הכהן: אל תקשרו אדם בקנסות.

אורלי לוי אבקסיס: ופה אתה אומר, בעצם, שבמחיר הלא-ריאלי של אותו מכשיר, מגלם בפנים את הקנס – –

כרמל שאמה-הכהן: קנס – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – אם אתה בורח – – –

כרמל שאמה-הכהן: – – – רק אדם אדיש – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – – אם אתה רוצה לצאת.

כרמל שאמה-הכהן: – – – אדם לא חושב על זה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא בא, אומרים לו: תחתום, זה באותיות קטנות.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה גם מטעה.

כרמל שאמה-הכהן: מטעה, בטח, זה גם מפתה ומטעה.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם יכתבו לו 100,000 – אומרים לו: אבל אתה לא משלם את זה.

כרמל שאמה-הכהן: כל זמן שאומרים לך: אתה לא משלם – אתה פחות חושב.

כרמל שאמה-הכהן: הרי הוא בחיים לא יקנה את המכשיר הזה ב-5,000 – –

אורלי לוי אבקסיס: 5,000 שקל בשוק החופשי.

כרמל שאמה-הכהן: – – בשוק החופשי.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, ועדת הכלכלה החליטה במהלך הכנת הצעת החוק להוסיף הוראה שלא יהיה ניתן לקשור בין החשבון החודשי לבין המכשיר, בין שזה הסכם רכישה, השכרה, השאלה או החכרה של ציוד קצה, בין בהסכם אחד ובין בהסכמים נפרדים, ובכלל זה בדרך של מתן הנחה או הטבה כלשהי בהתקשרות אחת בשל ההתקשרות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בניתוק זיקה מוחלט בין העסקה לקבלת השירות מבעל הרשיון ובין העסקה לרכישת ציוד הקצה.

כרמל שאמה-הכהן: הוראה זו תגביר גם את מודעות הצרכנים למחירו האמיתי של המכשיר שהם רוכשים מבעל הרשיון ותביא, יש להניח, להוזלה משמעותית במחירי המכשירים שחברות אלה מוכרות.

כרמל שאמה-הכהן: עוד קבעה הוועדה כי תחילתה של הוראה זו תהיה ב-1 בינואר 2013, וכי שר התקשורת יוכל, באישור הוועדה, לדחות מועד זה בחצי שנה.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לחברי הכנסת לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, ולהפוך בפעם הראשונה – – –

ראובן ריבלין: חוק ה-DTT, זה מה שנקרא.

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה הסלולר.

ראובן ריבלין: מה עם החוק של מקבץ הערוצים?

כרמל שאמה-הכהן: של 18 הערוצים?

ראובן ריבלין: כן, היום הם עוד חמישה.

כרמל שאמה-הכהן: היום הם חמישה, שאנחנו רוצים להפוך לשמונה.

כרמל שאמה-הכהן: היום נזכה, בעזרת השם, לראותו מושלם במליאה בקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: במבחן הרע במיעוטו עשית עבודה טובה, משום שאנחנו לא יכולים לחיות בלי זה.

ראובן ריבלין: נכון שיש הרבה טענות בעד זה, אבל אנחנו חייבים בסופו של דבר.

כרמל שאמה-הכהן: תראה, זה ברור, מי שלא רוצה לשלם דמי מנוי מאוד יאהב את זה.

כרמל שאמה-הכהן: מי שגם אין לו אפשרות לשלם דמי מנוי.

כרמל שאמה-הכהן: yes ו"הוט" מאוד לא אוהבות, כי זו פלטפורמה מתחרה.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק.

כרמל שאמה-הכהן: אין ספק.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, אתה יודע, אנחנו מאזנים דברים בין אינטרסים שונים.

ראובן ריבלין: אנחנו בזמנו בנינו את כל עולם התקשורת בעניין של פלטפורמות שידור, והיום כל אחד גולש לאחר.

כרמל שאמה-הכהן: אבל ה-DTT המורחב זו בשורה צרכנית חברתית מהמעלה הראשונה.

ראובן ריבלין: אנחנו עשינו מאמץ גדול בכנסת כאשר אנחנו נתנו את – –

כרמל שאמה-הכהן: אבל החודש – – –

ראובן ריבלין: – – החלק לא פרופורציונלי של ערוץ-99 בתשלום – לא פרופורציונלי בהתאם לאחוז הצפייה, אבל מבחינת אחוז ההתעניינות של הציבור, בוודאי שהכנסת ברגעים מסוימים – – –

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוד נעסוק בזה היום, יהיה דיון, ויש הסתייגויות רבות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לעניין הצעת החוק שכרגע חברי הכנסת התבקשו לאשר אותה, זו הצעת חוק שבפעם הראשונה תגדיר שצרכן הסלולר חופשי מקנסות על המכשירים, מקנסות על המסלולים, מכל קנס כלשהו.

כרמל שאמה-הכהן: הוא מקבל הצעה זולה יותר – הוא עובר.

כרמל שאמה-הכהן: חברות הסלולר שאומרות שהן רוצות להעניק הטבות ומתנות – שייתנו את זה לא בדרך של אהבה שתלויה בדבר.

כרמל שאמה-הכהן: סופה ליפול או לעלות ביוקר.

ראובן ריבלין: תזכה למצוות.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אוקיי, רבותי חברי הכנסת, הואיל ואין כאן הסתייגויות, אנחנו נצביע מקשה אחת בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני ישב, אדוני יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: נצביע קודם בקריאה שנייה, מקשה אחת – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 53).

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–3 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

ראובן ריבלין: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 53) נתקבלה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על החוק בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 53), התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע כי חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 53), התשע"ב–2012, נתקבל בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה רוצה להודות.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להודות, כמובן, למנהלת הוועדה, שהרגע יצאה, הגברת לאה ורון; ליועצת המשפטית, עורכת-הדין אתי בנדלר, ממלאת-מקום היועץ המשפטי לכנסת, שמשקיעות שעות רבות, בטח ביום הזה, כדי להשלים את כל העבודה המבורכת שנעשתה בוועדת הכלכלה, עבודה מאומצת בלוחות זמנים – לדעתי – כמעט בלתי אפשריים.

ראובן ריבלין: אני מבין שהיא לא נמצאת כאן

ראובן ריבלין: במליאה כי היא מכינה כבר את הדברים הבאים.

כרמל שאמה-הכהן: היא עובדת כדי להשלים עוד הצעות חוק מאוד חשובות, כולל הרפורמה ברשות השידור.

ראובן ריבלין: המשנה ליועצת המשפטית אתי בנדלר היא זאת שהכינה את חוק הבזק הראשון, לפני שהיו בו תיקונים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו הגענו כבר ל-53.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להודות כמובן לצוות שלי, לעוזרי – הדוברת, הגברת לבנת נזרי, העוזר דרור נאור והעוזר אלעד זמיר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחברי הכנסת שאישרו את ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: זה יום חג לצרכן הישראלי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זאת היתה הצעה ממשלתית, נכון?

כרמל שאמה-הכהן: פרטית שלי.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: חשבתי שחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, שידה רב לה בנושאי תקשורת, היתה גם היא בין היוזמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו שותפים מלאים לזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תבואו על הברכה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק נכי רדיפות הנאצים – לא, אנחנו דוחים את זה כי חבר הכנסת נמצא בהלוויית הנרצחים בטולוז, ואנחנו נמתין עד שהוא יגיע, וכמובן נשלב את זה בסדר-היום, כי ההיעדרות שלו היא מוצדקת ויותר ממוצדקת.

ראובן ריבלין: [מס' כ/447; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 27350; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת – – –

זאב אלקין: הוא פה.

ראובן ריבלין: נו, אז אולי כדאי שחברי הכנסת ידעו שאם הם לא יהיו אנחנו נמשיך בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אף פעם לא הצלחתי להפתיע את חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: אף פעם לא.

ראובן ריבלין: הוא תמיד חוק לפני כן כבר נמצא פה.

ראובן ריבלין: טוב, אבל באמת, אתם יודעים מה?

ראובן ריבלין: ציון נמצא פה?

ראובן ריבלין: הנה, חבר הכנסת לוין, בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת גפני, במקום שהיעדרותו מצדיקה את היותו שם, הוא בהלוויה של הנרצחים, ואנחנו נשלב את החוק בשלב מאוחר יותר.

ראובן ריבלין: אדוני השר – השר לביטחון הפנים, פעמים יש אירועים טרגיים שיש להם גם משמעות לאומית, וכדאי שאדוני ייקח סמכות – ייקח סמכות פשוט – הואיל ואף אחד אחר לא נותן את דעתו על עניין הזה, כי אני חושב שהלוויה יהודית היא לא הלוויה עם סדר, היא הלוויה עם לב.

ראובן ריבלין: אבל יכול להיות שגם – לפעמים, כאשר אנחנו יודעים שיכול להתפתח מצב שבו הכול בכול, ובכל זאת כבוד המתים – הנרצחים, ואורחים מחוץ-לארץ, אז כדאי אולי שהמשטרה תהיה יותר מעורבת, אף שהיא בדרך הטבע לא לוקחת לעצמה תפקידים ומתערבת בעניינים, אבל נדמה לי שלאירוע היום, המתנהל ברגע זה בהר-המנוחות, יש גם משמעות שהיא מעבר – משמעות ציבורית לאומית, וגם של המדינה.

ראובן ריבלין: לפעמים אתה יכול – כמו שאתה רואה למרחוק ובא ואומר: הדבר הזה עלול לשבש – אני מראש, גם אם לא צריך שום אישור ולא צריך שום התערבות, אני מראש כבר פוזל לאותו מקום כדי לקיים עין מפקחת, שלא יהיה איזה מצב שבו נידרדר, כי קצת יש – אפילו לפעמים אנחנו נערכים ולפעמים הלבבות פורצים והרצון להיות – אבל לפעמים כשהמשטרה נמצאת זה הרבה יותר טוב.

ראובן ריבלין: יש כאלה שאומרים: למה המשטרה מתערבת?

ראובן ריבלין: טוב, טוב שהמשטרה תתערב, למען העם ובתוך העם, כי המשטרה היא חלק מהעם.

ראובן ריבלין: הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה יריב לוין יציג.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות להצעה?

): יש הסתייגויות, ונדמה לי שגם בקשת רשות דיבור.

): אני כמובן אתייחס לזה בהמשך.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012.

): תכליתה של הצעת החוק לסתום פרצה שהתגלתה בדיני מימון הבחירות ולהגשים ערכים של שקיפות וטוהר המידות בהקשר של התמודדות לכנסת.

): חוק המפלגות וחוק מימון מפלגות קובעים כיום חובות החלות על מפלגות ועל מתמודדים בפריימריז, קרי בחירות מקדימות, בעניין ניהול חשבונות כספיים, דיווח ושקיפות, וכן תקרה של הוצאות והכנסות.

): כמו כן קבועות בחוקים אלה הוראות המשייכות תרומה למפלגה או למועמד גם אם לא ניתנה לו ישירות.

): הצורך בהוראות אלה ברור, ותכליתן לאזן בין החובה לשמור על זכויות יסודיות כגון חופש הביטוי הפוליטי והזכות להתמודד בבחירות לבין ערכי יסוד שמהם נגזר אמון הציבור בנבחריו, ובהם חובת השקיפות, השוויון בהתמודדות וההקפדה על טוהר המידות.

): הייתי אומר יותר מזה, אפילו מדובר בעקרונות שהם אכן מאושיות עבודת הבית הזה, שצריך להקפיד עליהן הקפדה יתירה.

): התברר כי כאשר אדם מודיע על התמודדותו בבחירות הבאות לכנסת, ואף נוקט צעדים הקשורים לכך, לרבות גיוס תרומות, אולם הוא עדיין לא נרשם כחבר מפלגה, הוא נמצא במין לקונה, מין שדה פתוח כזה, שאיננו מוסדר לחלוטין, שבו לא חלה עליו שום הוראה, מגבלה, לעניין שקיפות ולעניין תרומות, כפי שהדברים חלים על מפלגות או על מועמדים שמצטרפים למפלגה ומתמודדים במסגרת בחירות מקדימות פנימיות שלה, ואדם, במקרה כזה, יכול להוציא ולגייס כספים בסכומים בלתי מוגבלים ובחוסר שקיפות מוחלט.

): העניין הזה והמצב הזה לא רק מביאים לפגיעה קשה בשוויון בהתמודדות ולפריצת המגבלות שנקבעו בחוק לגבי חובת השוויון בין המפלגות ובין המתמודדים, אלא גם עלול להביא למעורבות עמוקה ומסוכנת של בעלי הון וגורמים זרים בקביעת הרכב הכנסת, כאשר ציבור המצביעים, בעודו הולך לקלפיות, איננו יודע על כך דבר וחצי דבר.

): לפיכך באה הצעת החוק הזאת, כדי לקבוע – – –

ראובן ריבלין: זאת אחת ההצעות שמכונות בפי הציבור "חוק לפיד"?

): זה מה שמכונה "לפיד 2".

דב חנין: בדרך יש לפיד 3 ולפיד 4.

): מה שמכונה "לפיד 2".

): אני, שלא כמו חברי הכנסת – – –

ראובן ריבלין: לפיד 2.

ראובן ריבלין: אין לי ספק שהחוק הזה ראוי, רק אולי צריך להחיל אותו מהבחירות הבאות, ולא מהבחירות האלה, כי אני לא אוהב חוקים – אני בטוח שגם אתה לא אוהב – אנחנו מבתינו למדנו שחוקים שנוגעים באנשים הם לא טובים; לא טובים לחבר הכנסת חנין ולעפו אגבאריה, ולא טובים לנו.

ראובן ריבלין: לא טובים.

ראובן ריבלין: אנחנו למדנו עליהם.

ראובן ריבלין: אבל אני חושב שהחוק הגיוני לחלוטין.

ראובן ריבלין: הוא צריך לחול שוויונית על דב חנין כמו על מי שהולך להקים – דב חנין, שכשנולד, היתה המפלגה שלו קיימת, ובוודאי אחרי שנכדיו ונכדי נכדיו – היא תהיה קיימת.

ראובן ריבלין: אבל השאלה שלי – האם אנחנו בכנסת באמת צריכים לחוקק חוק שהוא מתייחס כבר מייד, בתוך זמן עשייה, שכן אומרים, לא מחילים אלא אם כן מודיעים לפני כן.

): אני אומר לאדוני, ומובן שהסוגיה הזאת עמדה לנגד עינינו, בוודאי, בכל תהליך חקיקת החוק.

): אני אומר איפה בעיני עובר האיזון, ואנחנו ניסינו גם להביא אותו לידי ביטוי כאן.

): אין בכלל ספק שהחוק הוא חוק ראוי, ופרצה – צריך לסתום אותה.

): אין גם ספק, כמו שקורה בהרבה מאוד מקרים, ולא הסתרתי את זה לאורך כל שלבי הדיון בהצעת החוק, שהמודעות לקיומה של הפרצה היא מודעות שנובעת מכך שנמצא מי שחשב שהוא יכול לנצל אותה, ורוצה לבוא בשעריה.

ראובן ריבלין: אין ספק.

): כמו בהרבה מאוד נושאים אחרים שהתעוררו, וזה טבע הדברים וטבעם של החיים; לא על הכול אפשר לחשוב מראש.

): אני חושב שחלק לא מבוטל מהחקיקה הוא תולדה של אירועים שקרו ודברים שהתרחשו.

ראובן ריבלין: מה קורה – חבר הכנסת לוין, דבר שלא שאלתם את עצמכם – מה קורה אם אתה היום הולך – תוקפו של החוק הוא מיום פרסומו.

ראובן ריבלין: אני לפני שנה – – –

): אני תיכף – תיכף אני – נתנו לזה מענה, האמן לי, אדוני, תיכף אני אגיע לזה, ואפילו מענה שהוא מעט – נעשה בדיוק רב, כדי לייצר תוצאה נכונה עם מינימום של פגיעה, בוודאי רטרואקטיבית.

): לכן, נדמה לי שכאשר אנחנו נמצאים במצב שבו אדם מנצל את הפרצה, או יש חשש שמישהו מנסה לנצל את הפרצה – ואגב, יש חשש, אנחנו לא יודעים, אולי זה גם לא המצב, אבל במצב הזה, אני חושב, א.

): אין ספק שאת הנורמה צריך לקבוע.

): בעיני גם אין ספק שאת הפרצה צריך לסתום ולא לבוא ולהגיד: טוב, מי שכבר הצליח להיכנס, אז ניתן לו ליהנות.

): אני מזכיר שוב: מדובר בסוגיה של שליחת חברי הכנסת, אולי מפלגה או מפלגות שלמות לבית הזה, כאשר הן ממומנות בסכומי עתק על-ידי גורמים חיצוניים שאיש אינו יודע מי הם, ואף אחד לא יודע מה קורה.

): נקל לשער מה יתגלה כאן

): אם יתברר אחרי הבחירות שגורם זר כזה או אחר מימן במיליוני דולרים מפלגה או קבוצת אנשים שיושבת כאן בתוך הבית הזה, ואנחנו הרי יודעים שמשנבחר אדם לכאן, אי-אפשר להוציא אותו מכאן ולסיים את כהונתו במהלך הדרך, גם אם יתגלה דבר כזה.

): ולכן, אני חושב שבזהירות הראויה, במקרה הזה כפות המאזניים נוטות בכל זאת לכך שאנחנו צריכים לסתום את הפרצה באופן מיידי, ולא לבוא ולומר: רבותי, הרי לכם הפרצה, מי שיספיק לעבור בשער עד הכנסת הבאה יוכל לעבור, ולשמור שהמחנה יהיה טהור גם בכנסת התשע-עשרה, ולא רק בכנסת העשרים או לאחר מכן.

): עם זאת, אני בכל אופן אתייחס, כי אנחנו נקטנו משנה זהירות בלא מעט סוגיות כאן.

): הצעת החוק המונחת בפניכם קובעת חובות הנוגעות לעניינים של שקיפות, ניהול חשבונות והגבלות על סכומי תרומות לגבי אדם שהודיע על כוונה להתמודד אך עדיין לא הצטרף למסגרת מפלגתית רשמית.

): בהתאם להצעה, מי שהודיע ברבים על כוונתו להתמודד בבחירות הבאות לכנסת או גייס תרומות בסכום של 80,000 ש"ח לפחות, והגובה הזה נקבע על מנת שבאמת לא נחסום אנשים שרוצים לעשות סקרים, רוצים לבדוק את מצבם, שוקלים, אלא באמת, כאשר מדובר באקט שהוא כבר משמעותי – אדם כזה שטרם נרשם כחבר במפלגה שבמסגרתה בכוונתו להתמודד, יודיע למבקר המדינה על כוונתו להתמודד בבחירות, והמבקר יקבע, בין לפי הודעה זו ובין ביוזמתו, כי חלה לגבי אותו אדם תקופה שמכונה בחוק "תקופת ההסדר".

): בתקופת ההסדר יחולו הוראות דומות למה שקיים היום לעניין פריימריז.

): בין היתר, על-פי הנחיות מבקר המדינה ניתן לגייס תרומות עד סכום של 10,000 שקל.

): יהיה צורך להודיע עליהן למבקר.

): התרומות תפורסמנה באתר האינטרנט של מבקר המדינה, והגבלה כאמור תחול גם על הלוואות וערבויות.

): יוזכר כי מפלגה, אדוני היושב-ראש, זכאית לגייס תרומות רק בסכום של 1,000 שקל בשנה מאדם, וכפול מזה בשנת בחירות, ואנחנו מצאנו לנכון במקרה הזה דווקא להשוות את המצב לפריימריז, כלומר דווקא לתקרה העליונה, שהיא 10,000 שקלים מאדם.

): ואני אומר יותר מזה, למען הצגת מלוא התמונה: יש למפלגה אפשרות לגייס סכומים יותר גבוהים, עד כדי 120,000 שקל, אם היא מוותרת מראש על המימון הציבורי שהיא זכאית לו אם תצליח לקבל נציגות בכנסת.

ראובן ריבלין: – – –

): אני תיכף אתייחס לזה.

): גם לזה נתנו מענה.

): גם לזה.

): עכשיו, אני אומר יותר מזה.

): ההצעה קובעת כי גיוס תרומות לא ייעשה מתאגיד, מקטין או מתורם בעילום שם – שוב, בדומה להוראות שקיימות היום בתחום הזה – ואין זה משנה – וכאן נקודה חשובה – אם התרומות ניתנו למועמד עצמו או לאחרים הקשורים אליו, בדומה למה שחל לגבי מפלגות, על מנת שלא יתבצע מעקף, שגם הוא מסוכן מאוד, שיבוא אדם וכביכול באופן בלתי תלוי במועמד, יממן עבורו קמפיין בסכומי עתק.

): גם לעניין הזה ניתן כאן מענה.

): אין כאן הגבלה על היכולת לקבל תרומות מחו"ל, שוב, על מנת לעשות הקבלה והתאמה למצב הקיים.

): מי שאינו מקיים אחר הוראות החוק יהיה חשוף לסנקציות מינהליות של קנס, כפי שיקבע מבקר המדינה.

): במקרים מסוימים יחולו גם סנקציות פליליות, כפי שהדברים – – –

רוני בר-און: למה שלא יבטלו לו את – – –

): חבר הכנסת בר-און, לא היית בתחילת דברי.

): לו היית שומע, היית יודע גם למה, וגם שזה לא מה שאנחנו עושים, אז דעתך היתה נחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, יש אנשים שמלאכתם נעשית על-ידי אחרים, הם אפילו יכולים להתלונן כלפיהם.

): וגם יודעים שנעשתה מלאכה נאמנה, אבל לבקר – – –

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אני חושב שבאופן עקרוני, אם הדבר הזה ידוע מראש, הוא דבר בהחלט הגיוני.

ראובן ריבלין: למה שעליך – – –

רוני בר-און: – – –

ראובן ריבלין: מהבחירות הבאות.

רוני בר-און: – – – זה הלפיד שלאורו נלך.

): השאלה היא אם כשיש פרצה כזו צריך להגיד: טוב, בכנסת התשע-עשרה ישבו כאלה שניצלו אותה.

רוני בר-און: יריב, הכול אתה צודק.

רוני בר-און: במשחק הבא, במשחק הבא.

): והתשובה היא לא.

): חבר הכנסת בר-און, במצב שבו יש פרצה כזאת, אני חושב שחובתנו לדאוג שגם בכנסת התשע-עשרה לא ישבו אנשים שמנצלים את הפרצה הזאת ונבחרו דרכה.

ראובן ריבלין: אני אסביר לך.

ראובן ריבלין: אני אסביר לך.

ראובן ריבלין: היות שאתה באמת אינטלקטואל, אני אסביר לך.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שיש פה חברי כנסת שיושבים בספסלים האלה שהם, בגין הלקונה שהיתה בחוק, שאף אחד לא שם לב אליה, נבחרו לכנסת, ועכשיו הם מודיעים שהבא אחריהם לא יוכל להיבחר לכנסת.

ראובן ריבלין: זאת שאלה רצינית.

ראובן ריבלין: אתה מבין?

ראובן ריבלין: אתה אומר: אף אחד לא שם לב.

ראובן ריבלין: אבל יכול להיות שאהרונוביץ או אני נבחרנו כי לא היה החוק הזה.

ראובן ריבלין: עכשיו, דב חנין נבחר כל הזמן לפי אותם כללים, אבל – – –

רוני בר-און: – – – בתכלית של החוק, רק אני אומר לך – – –

ראובן ריבלין: והתכלית ראויה בהחלט.

רוני בר-און: והתכלית ראויה.

רוני בר-און: מהפעם הבאה.

רוני בר-און: מכיוון שאנחנו בבחירות, ואתה יודע את זה טוב ממני – אוקטובר, אולי אפילו יולי.

רוני בר-און: אתה יודע את זה טוב ממני.

רוני בר-און: בין יולי לאוקטובר.

): אני לא יודע.

): רבותי, אין לי לא החוש הנבואי ולא הניסיון שיש לכם.

): אני לא יודע.

): אני יודע רק דבר אחד: כשמגלים פרצה כזאת צריך לסתום אותה מייד, ולא לבוא ולהגיד לאנשים: אדוני, טוב, תשמע, עכשיו יש לך איזה כנסת שיש לך הזדמנות להשתחל אליה בדרך הזאת.

): זה הכול.

רוני בר-און: שנינו יודעים.

רוני בר-און: שנינו יודעים – – –

): זה הכול, זה הכול.

): זה הכול.

): עכשיו אני אומר יותר מזה.

): אגב, אני מודה שרבות מהצעות החוק שלי הן כאלה שלאחר שקיבלתי פניות מאזרחים ומאחרים עם רעיונות טובים ונכונים, הבאתי אותם לכאן.

): אני חושב שזה בדיוק תפקידי כנציג ציבור.

): לא תפקידי להמציא את כל הצעות החוק שלי ממוחי הקודח.

רוני בר-און: מאה אחוז, אתה צודק.

): עכשיו אני אמשיך ואומר:

): הצעת החוק קובעת הוראת מעבר שלפיה מי שהודיע על כוונה להתמודד לפני תחילת החוק, ועדיין אינו עושה את זה במסגרת מפלגתית רשמית, תוטל עליו חובת דיווח, והיא בלבד.

): כלומר, לא תחול עליו הגבלה לעניין גובה הכספים שהוא אסף בשעתו.

): גם חובת הדיווח הזאת תהיה רק על סכומים שמעל 10,000 ש"ח – שוב, על מנת לצמצם ככל הניתן את התחולה ביחס לדברים שנעשו טרם החוק, והדיווח הזה יכלול רק את סכום התרומה וללא פרטי התורם, כדי לא לחשוף תורמים – – –

ראובן ריבלין: הוא יוכל להחזיר – – –

): להחזיר הוא יכול.

): אם החזיר, הוא פטור מדיווח, ודאי.

): ומעבר לכך, גם אם הוא דיווח, הוא לא חייב לדווח את השם, כדי לשמור, לא לחשוף את התורם למשהו שהוא לא ידע.

ראובן ריבלין: מה שהוא עשה עד היום לפי החוק, ממשיך להיות – – –

): כן, אבל הוא צריך לדווח, לומר: קיבלתי 200,000 שקל מ-x ו-300,000 שקל מ-y.

): נדמה לי שברגע שאנחנו נחיל חובת דיווח כזאת ויבוא אדם, אם יהיה כזה, ויגיד: אני קיבלתי מיליון שקל מגורם עלום, שאינני רוצה לגלות את שמו, הציבור יודע מספיק, מבחינתי, והציבור ישפוט והציבור יחליט.

): אני רוצה להדגיש עוד דבר אחד: הצעת החוק הזאת – מי שישווה אותה לנוסח שהונח בפני הכנסת לקריאה הטרומית – עברה שינויים רבים מאוד, והנוסח המונח בפניכם אינו דומה לזה שהוצבע בקריאות הקודמות.

): אני רוצה בהקשר הזה להודות לחבר הכנסת דב חנין, שאומנם מתנגד באופן עקרוני להצעה, לפחות על-פי העמדות שהוא הביע עד היום, אבל היו לו לא מעט הערות קונסטרוקטיביות והצעות ששולבו פנימה לתוך ההצעה, כי הן היו פשוט נכונות ומוצדקות, לגופו של הנושא, ללא קשר לשאלת המחלוקת על עצם החוק מיסודו.

): אני חושב שהשינויים האלה נעשו מתוך הבנה והכרה שמטרת ההצעה היא בשום אופן לא לחסום ולא להגביל את יכולתו של שחקן חדש להיכנס לזירה הפוליטית, אלא רק להגשים את אותם ערכים של שוויון, טוהר מידות ושקיפות שעליהם דיברתי.

): להצעת החוק הזאת הוגשו הסתייגויות על-ידי חברי הכנסת של סיעת חד"ש ועל-ידי חבר הכנסת עתניאל שנלר, שהוא שותפי כיוזם של הצעת החוק הזאת.

): ועדת הכנסת לא קיבלה את ההסתייגויות, ואני מבקש, כמובן, שגם הכנסת תדחה אותן ותאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שגיבשה הוועדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני הבנתי, חבר הכנסת חנין, שאתה תהיה המנמק היחידי של ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: מצדך אתה מבקש עשר דקות.

ראובן ריבלין: יש לך יותר, אני רוצה רק להיות ברור שזה עשר דקות כדי להודיע לבאים אחריך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עתניאל שנלר – מבקש גם הוא חמש דקות.

ראובן ריבלין: האם דייקתי?

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, האם מקובל עלינו עשר דקות?

דב חנין: אני אעשה כל מאמץ להסתפק בעשר דקות.

ראובן ריבלין: בוא תגיד לי, אתה רוצה 12 דקות?

דב חנין: 12 דקות.

ראובן ריבלין: 12 דקות, וחבר הכנסת שנלר שש דקות.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: 10% הוספנו.

עתניאל שנלר: תוספת יוקר.

ראובן ריבלין: הוא יכול היה לשבת פה שעה וחצי.

דב חנין: עד הערב.

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: יש לו שש הסתייגויות כפול – – –

דב חנין: ארבעה חברים.

ראובן ריבלין: לא, אתה לא יכול לדבר בשם ארבעה.

רוני בר-און: זה לא חוק פרטי, זה – – – חוק פרטי – – – הוא מציג כיושב-ראש ועדה.

רוני בר-און: אתה אומר הסתייגויות ומצביעים.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

רוני בר-און: אין תשובה על הסתייגויות.

ראובן ריבלין: הוא יכול גם לתת לו, אבל יש לו הסתייגויות.

ראובן ריבלין: כל הסתייגות היא חמש דקות, יש לו שש הסתייגויות זה חצי שעה, כפול ארבעה חברים זה שעתיים.

ראובן ריבלין: הם מסתפקים ב-12 דקות.

ראובן ריבלין: קדימה.

ראובן ריבלין: בבקשה, מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אני רציתי להיות מדויק.

ראובן ריבלין: אני מודד את הזמן, ברגע שתתחיל – – –

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת לוין, עמיתי חברי הכנסת, לכאורה, ביסודו של החוק הזה, או של הצעת החוק הזאת עומד רעיון נכון.

דב חנין: רעיון השקיפות הוא רעיון נכון, ובוודאי שהוא נכון בכל הנוגע לתרומות, לקשרים עם תורמים.

דב חנין: זה דבר שנכון שיהיה שקוף, זה דבר שנכון שיהיה גלוי, וזה, אדוני היושב-ראש, גם דבר שנכון שיהיה מוגבל.

דב חנין: ראוי שיהיו כללים שאומרים מה מותר, מה אסור, כמה מותר, כמה אסור ואיך הדברים מתנהלים.

ראובן ריבלין: חוקי משחק שווים לכולם.

דב חנין: בוודאי.

דב חנין: ובכל זאת, עמיתי חברי הכנסת, אני התנגדתי ועדיין מתנגד להצעת החוק הזאת מהקריאה הטרומית ועד עצם היום הזה.

דב חנין: אני מתנגד להצעת החוק הזאת מכמה וכמה טעמים: טעם אחד, אדוני היושב-ראש, אתה רמזת עליו, ואני רוצה לומר לזכותו של חבר הכנסת לוין שגם הוא אמר אותו בגלוי, לפחות בקריאה הטרומית ובקריאה הראשונה.

דב חנין: בחוק הזה יש ממד פרסונלי מאוד גדול.

דב חנין: אומר חבר הכנסת לוין שהתמודדותו לכנסת של מר יאיר לפיד חושפת בפנינו שורה של פרצות בכל מיני תחומים, והוא בא לחשוף אותן.

ראובן ריבלין: ישיבת הממשלה יחד עם – – –

דב חנין: עם סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: לא עם סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: ישיבת הממשלה עם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה ומרכז ועדת הכספים היא חשובה.

ראובן ריבלין: אתם מרימים את קולכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין – אתם מפריעים לו.

ראובן ריבלין: רבותי, אתם רוצים, לכו תשתו קפה ותדברו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני, כפי שבהגינותו אמר חבר הכנסת לוין בקריאה הטרומית ובקריאה הראשונה, הוא מנהל היום איזה סוג של מסע לסתום את כל הפרצות שהתגלו לנו אגב התמודדותו של יאיר לפיד לכנסת.

דב חנין: אני כמוך, אדוני היושב-ראש, מרגיש חוסר נוחות – ואני אומר את זה בשפה רכה ועדינה – מהתמודדות פרסונלית; מהתמודדות באמצעות חקיקה עם בעיה פרסונלית.

דב חנין: אני חושב שזה מהלך מוטעה ומהלך בעייתי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אתה רמזת גם על הבעיה השנייה שיש בחוק הזה – יש בו ממד ממשי ריאלי של רטרואקטיביות.

דב חנין: זה נכון שברמה הפורמלית החוק חל מכאן ואילך, אבל אנחנו חיים בזירה פוליטית שבה אנשים מתארגנים ומכינים את עצמם, ומן הסתם גם עורכים את פעולתם על בסיס כללי יסוד מסוימים של השיטה וכללי התנהלות מסוימים של השיטה.

דב חנין: לכן, כמוך, אדוני היושב-ראש, גם אני סברתי שאם רוצים לתקן משהו, הדבר הזה צריך להיות מתוקן החל מהבחירות הבאות לכנסת ואילך, כדי שמי שרצה להתנהל בתנאים הנוכחיים, וכך הוא כלכל את מעשיו, את התנהלותו, לא ייפגע, וייפגע בצורה קשה ומשמעותית.

דב חנין: צודק חבר הכנסת לוין שאכן מהשלב שבו הצעת החוק הזאת הגיעה אלינו לקריאה טרומית ועד היום נעשו שינויים, ואני באמת רוצה להעריך את העבודה הרבה שנעשתה בוועדת הכנסת.

דב חנין: חבר הכנסת לוין עצמו, והצוות המקצועי של הוועדה, וההערות שנשמעו מכל מיני כיוונים הובילו לריכוך משמעותי בהצעת החוק כמו שהיא שהיתה בקריאה הטרומית.

דב חנין: בהצעה בקריאה הטרומית – אני רוצה להזכיר לכולנו, עמיתי חברי הכנסת – שאדם שהודיע במפורש או במשתמע על כוונתו לרוץ לכנסת, אם הוא לא הזדרז והודיע מייד למבקר המדינה והתחיל לדווח למבקר המדינה על כל מיני דברים, הוא היה צפוי לקנס שבועי של 150,000 שקל.

דב חנין: זאת אומרת, תוך חודשיים מוכרים את הבית.

דב חנין: על מה?

דב חנין: על זה שהוא אמר אני רוצה לרוץ לבחירות לכנסת, זה הכול.

רוני בר-און: אתה יודע כמה שבועות נכנס ב-26 מיליון שקלים לפי 150,000 שקל בשנה?

רוני בר-און: זה לא חודשיים, זה שלוש שנים.

דב חנין: תלוי איזה בית.

רוני בר-און: – – – ב-26 מיליון שקלים.

דב חנין: לא, אני אומר, 150,000 שקלים לשבוע.

ראובן ריבלין: נכון ששלוש שנים לוקח ל-3 מיליון, אבל יש כאלה שיש להם בתים שעולים רק 400,000 שקל.

דב חנין: בדיוק, יש גם כאלה, חבר הכנסת בר-און.

רוני בר-און: לקחת את תקרת הזכוכית של הכנסת – – –

דב חנין: יפה.

דב חנין: לכן, הדבר הזה שונה.

דב חנין: ועדיין, עמיתי חברי הכנסת, אני מתנגד לחוק הזה, ואני מתנגד לו לא רק בגלל הטעמים שהבאתי בפניכם – הממד הפרסונלי והממד הרטרואקטיבי של החוק – אלא גם בגלל שאלה עקרונית שקשורה לניסיון אמיתי לנתח את בעיותיה של המערכת הפוליטית הישראלית.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני שייך לאלה שטוענים שבעיית היסוד של המערכת הפוליטית הישראלית היא בעיית ההשתתפות, בניגוד לכאלה שטוענים שיש פה בעיית משילות.

דב חנין: אני לא חושב שיש בעיית משילות.

דב חנין: כמו שאדוני היושב-ראש יודע, היה בעברנו ראש ממשלה שיום אחד החליט לפנות חבל ארץ שלם, וכך קרה.

דב חנין: כך שמעתי – היה אפילו מנוגד למצע מפלגתו, ובכל זאת הוא החליט ועשה את זה.

דב חנין: אם ראש ממשלה יודע מה הוא רוצה לעשות, הוא יכול לעשות פה דברים מרחיקי לכת, אפילו יש הטוענים שהוא יכול להוציא אותנו למלחמה אזורית בהתייעצות עם אדם אחד, שניים או שלושה, אני לא יודע.

ראובן ריבלין: לא, אבל יכולים להפיל אותו.

ראובן ריבלין: תראה, ברגע שהוא מכריז על איזו כוונה, הכנסת יכולה לבוא ולהפיל אותו.

דב חנין: ברמה הרעיונית, העיונית, אבל ברמה המעשית ראש הממשלה בישראל עוד לא הופל, לא על התנתקויות ולא על מלחמות.

ראובן ריבלין: האם אדוני מרמז שברמה המעשית לא יהיה מצב בכנסת ישראל שיבואו 61 ויאמרו לראש הממשלה: אף-על-פי שאנחנו רוצים להמשיך להיות בכנסת, אנחנו מפילים אותך בגלל עיקרון?

ראובן ריבלין: אדוני לא מאמין בדבר כזה?

ראובן ריבלין: זה דבר שהוא – – –

דב חנין: אתה יודע?

דב חנין: זה לפחות מה שמלמדים אותנו לקחי ההיסטוריה.

ראובן ריבלין: לזכותו של ראש הממשלה שרון, הוא הביא את זה שלוש פעמים בפני הכנסת.

ראובן ריבלין: נכון שהוא הביא לפני המפלגה, המפלגה אמרה לו לא, אז הוא אמר: אז אני עוזב את המפלגה.

ראובן ריבלין: אבל הוא הביא לכנסת, והכנסת תמכה.

רוני בר-און: – – –

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להסביר את הטענה שלי, שבעיית היסוד שלנו בפוליטיקה הישראלית היא בעיית ההשתתפות.

דב חנין: אנחנו רואים את הבעיה הזאת מבחירות לבחירות, כאשר מספר האנשים שמשתתפים בבחירות הולך ומצטמצם.

דב חנין: אנחנו ראינו את הבעיה הזאת גם במחאה החברתית הגדולה של הקיץ הישראלי.

דב חנין: לרחובות הערים יצאו מאות אלפי אנשים, וזה כמובן היה דבר מבורך, מרשים, ואפילו, לטעמי, מרגש.

דב חנין: אבל אותם אנשים גם ביטאו תחושה גדולה של אי-נחת מהפוליטיקה, מהפוליטיקאים, מהמפלגות.

ראובן ריבלין: חבר'ה, אתם מקיימים פרלמנט בתוך פרלמנט.

ראובן ריבלין: חיים, תהיה היושב-ראש, שאחד-אחד ידבר.

חיים כץ: אין לי הכישורים.

דב חנין: ולכן, אדוני היושב-ראש, כשאנחנו באים לבחון את בעיית ההשתתפות, אנחנו צריכים להיות מאוד מוטרדים מאותה מערכת מסיבית של חסמי כניסה למערכת שאנחנו ייצרנו בפני האנשים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, לא סוד בפניך, ולא סוד בפני עמיתי חברי הכנסת שהייתי רוצה שכל אזרחי ישראל שרוצים לבוא לפוליטיקה יבואו למפלגתי.

דב חנין: הייתי מעוניין בכך.

דב חנין: זה עדיין לא המצב, אני אומר את זה באופן אובייקטיבי.

דב חנין: יש עדיין אנשים שסבורים שכמו שהם לא רוצים לתמוך בליכוד, הם גם לא רוצים לתמוך בחד"ש.

דב חנין: הם רוצים לתמוך במשהו שלהם, שהם יקימו אותו.

דב חנין: אין לנו שום אינטרס, מבחינת נקודת המבט של הפוליטיקה הישראלית בכללותה, להתנהל כסוג של מועדון סגור שמייצר חסמי כניסה בלתי אפשריים לאנשים שרוצים להתמודד בפוליטיקה.

דב חנין: אני מוצא את חסמי הכניסה האלה בשורה ארוכה של בעיות שנמצאות בחוק.

דב חנין: אני אזכיר רק שתיים מהם: הבעיה הראשונה שנמצאת בחוק היא באמת נקודת התחילה שלו – אותה הודעה על התמודדות: הודעה ברבים על כוונה להתמודד בבחירות לכנסת.

דב חנין: מה זה הודעה ברבים?

דב חנין: גם אם ישבת עם כמה מחבריך האישיים, ראית את מהדורת החדשות ביום שישי בערב – – –

ראובן ריבלין: זה לא אקט משפטי, זה אקט עובדתי.

דב חנין: זה אקט עובדתי, ודאי.

דב חנין: הודעת ברבים, אמרת לכמה אנשים – – –

ראובן ריבלין: איך אפשר לכמת?

ראובן ריבלין: אני הודעתי, וזה, ואחר כך הוא אומר – אמרתי סתם.

ראובן ריבלין: הוא אומר לך: אבל עובדה שאתה רץ – הוא אומר: החלטתי רק היום.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, האם יש איזה קריטריון משפטי?

שי חרמש: אבל אם אתה מגייס זה כבר לא סתם.

דב חנין: לא לא, זה חלופי.

דב חנין: זה חלופי, חבר הכנסת חרמש.

דב חנין: או הודעת ברבים, או גייסת כסף.

דב חנין: נעזוב לרגע בצד את העניין של גייסת כסף.

דב חנין: הודעת ברבים – – –

ראובן ריבלין: אם זה קומולטיבי זה ברור.

שי חרמש: – – – אם נשאיר את הגיוס – – –

קריאות: – – –

דב חנין: יקירי חבר הכנסת חרמש, ישבת בערב באספת קיבוץ ואמרת לחברים – חברים יקרים, נמאס לי, אני אלך לי לכנסת.

דב חנין: הודעת ברבים.

ראובן ריבלין: ואתה אוסף כסף.

דב חנין: לא, לא ואתה אוסף.

דב חנין: לא, בלי לאסוף כסף.

ראובן ריבלין: אוקיי.

דב חנין: לאסוף כסף זו חלופה.

ראובן ריבלין: יש לך הסתייגות על זה?

דב חנין: בוודאי.

שי חרמש: דב, אם הוא מתחיל לאסוף זה בסדר?

דב חנין: אם הוא התחיל לאסוף זה מצב אחר.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: יפה.

דב חנין: אבל אני אומר, עצם ההודעה ברבים מכניסה אנשים לסוג של "קוראלס" – אם הזכרנו כבר את ראש הממשלה לשעבר שרון – בלתי אפשרי.

דב חנין: מה, אז הודעת ברבים, מה קרה פה?

דב חנין: זו בעיה אחת.

דב חנין: בעיה שנייה היא הטלת המגבלה הקיצונית, לדעתי, שהורסת לחלוטין את היכולת של כוחות חדשים להיכנס לפוליטיקה, וזה הקביעה שאומרת שדינה של ערבות כדין תרומה.

דב חנין: תרומה, אדוני היושב-ראש, היא מאוד מוגבלת ביכולת – בסכום הכסף שיכול להינתן כתרומה.

ראובן ריבלין: רק שנייה, אני אתן לך את הזמן.

ראובן ריבלין: תגיד לי, חבר הכנסת לוין, יושב-ראש הוועדה והמציע, אם למשל קבוצה קמה פה ומודיעה שהיא מקימה מפלגה חדשה, החוק הזה – זאת אומרת – קודם היא היתה יכולה לאסוף תרומות – – –

): לא לא לא לא.

ראובן ריבלין: אם היא נמצאת במסגרת פוליטית – – –

): אם היא מתאגדת כמפלגה ויש הוראות קיימות, אין שום בעיה, אז יחולו עליה הוראות כמפלגה חדשה.

): הבעיה במצב שאדם לא מצטרף למפלגה קיימת – הוא לא מצטרף למפלגה קיימת, והוא גם לא מתאגד כמפלגה חדשה, אלא הוא בחלל הריק.

ראובן ריבלין: הבנתי.

): זו הבעיה.

ראובן ריבלין: לא, נגיד שקבוצת חברי כנסת פה מתכוונת להקים – – –

): אין בעיה, ברגע שהיא פה, כל עוד היא נמצאת פה היא חייבת – – – מפלגה – – – לא יכולה להיות אלא – – –

עתניאל שנלר: ממילא חל עליה הכול.

עתניאל שנלר: ממילא חל עליהם – – –

ראובן ריבלין: למה אתה אומר לי כך?

ראובן ריבלין: נגיד שקבוצה מחברי הליכוד באים ואומרים, 11 מחברי הליכוד באים ואומרים: אנחנו מתכוונים בכנסת הבאה לרוץ במפלגה אחרת – – –

): אבל אז, אדוני, הם מקימים מפלגה.

ראובן ריבלין: לא.

): לא מקימים מפלגה, לא יחול – – –

ראובן ריבלין: לא לא, לפני כן, אני אומר – לפני החוק שלך, לפני שיאושר החוק שלך.

): לא, אבל על מי שנמצא כאן בבית חלים כללים אחרים.

ראובן ריבלין: גם אם הוא במסגרת כזאת או במסגרת אחרת, גם אם הוא – – –

): בוודאי.

): בוודאי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: חוק המפלגות – אני נותן לך את כל הזמן – חוק המפלגות, חבר הכנסת יריב לוין, אומר שאם בן-אדם עוזב את מפלגתו, הוא לא יכול לרוץ בכנסת הבאה אלא במסגרת מפלגה חדשה.

ראובן ריבלין: האם בעצם ישיבתו פה – כשהוא יוצא ממפלגתו – הוא הקים מפלגה חדשה?

): צריך להבחין בין שני דברים.

): לכנסת אפשר לרוץ רק במפלגה.

): המגבלה כאשר אתה פורש ממפלגתך היא שאתה לא יכול להצטרף למפלגה קיימת – – –

ראובן ריבלין: ברור.

): – – –

ראובן ריבלין: לא, הוא בא ואומר: אני ארוץ לכנסת הבאה עם מפלגה חדשה, בינתיים הוא אוסף כסף.

ראובן ריבלין: מותר לו?

ראובן ריבלין: אסור לו?

): לא יכול.

): לא יכול.

ראובן ריבלין: לא יכול.

ראובן ריבלין: תודה רבה, בסדר.

דב חנין: בעיית הערבות, אדוני, היא בעיה מאוד מאוד קשה, כי למעשה, בן-אדם שרוצה להתמודד בבחירות צריך לגייס כסף.

דב חנין: הדרך היחידה שלו לגייס כסף – כיוון שהוא לא מקבל שום מימון מהמערכת הציבורית – הדרך היחידה המותרת לו לגייס כסף היא לקבל הלוואה מתאגיד בנקאי.

דב חנין: תאגיד בנקאי מוכן לתת את ההלוואה רק בתמורה לערבות, כמובן.

דב חנין: אם אנחנו אומרים שאנחנו מתייחסים לערבות כתרומה, אנחנו מונעים מאנשים שהם שחקנים חדשים בזירה להשיג את ההלוואה מהתאגיד הבנקאי, זאת אומרת בעצם – – –

ראובן ריבלין: כל ערבות היא תקציב, וכל ערבות היא תרומה, בוודאי, מה זה.

רוני בר-און: היחיד שלא הבין את זה – – –

דב חנין: לא.

דב חנין: מה שמקובל עד היום – – –

ראובן ריבלין: יש אפשרות שתצטרך לשלם את זה, אז זה תרומה.

דב חנין: לא לא לא לא, אדוני היושב-ראש, לא, יש פה שינוי גדול – – –

קריאות: – – –

דב חנין: – – – יש פה שינוי גדול מהמצב הקיים.

דב חנין: המצב הקיים אומר שני דברים; לערבות יש עלות, והעלות של הערבות – הריבית שלה וכל הדברים האלה – זה בוודאי תרומה.

דב חנין: וגם אם הערבות מחולטת, היא בוודאי גם כן תרומה.

ראובן ריבלין: אבל יש אפשרות שהיא מחולטת, זה תרומה.

ראובן ריבלין: אתה לוקח סיכון גדול.

דב חנין: לא, אבל אם אתה בעצם מטיל על עצם הערבות את המגבלות שיש על תרומה – – –

ראובן ריבלין: כשרוני בר-און היה שר האוצר הוא הסביר לי כל פעם שערבות מדינה זה תקציב.

רוני בר-און: – – –

ראובן ריבלין: ואני קיבלתי את זה, דרך אגב.

רוני בר-און: היחיד, דרך אגב, שלא הבין את זה, היה יושב-ראש צוות 100 הימים של הליכוד, שאמר שניתן כסף לאג"חים הקונצרניים, אבל בערבות מדינה.

רוני בר-און: הריבית על ההלוואה מכוסה בערבות, היא לא תרומה, כמו שערבות לא יכולה להיחשב תרומה – – –

דב חנין: אבל היא כן נחשבת בחוק הזה.

רוני בר-און: אני אמרתי לך שהחוק הזה טוב?

): אבל, חבר הכנסת בר-און, בפריימריז – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און – ושר האוצר לשעבר – אני לא מסכים אתך.

ראובן ריבלין: כל – כשאני נותן לך ערבות, כתוב – במג'לה היה סעיף עם הרבה קזואיסטיקה; היה סעיף אחד – שתי מלים; שהיה כתוב 498 – נקודה, הערב משלם – נקודה, 490.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הערבות היא מחויבות שאתה לוקח על עצמך.

רוני בר-און: רק שנייה.

רוני בר-און: עכשיו אני שואל אותך, אם כל הערבות נחשבת תרומה, למה שהוא לא ייתן לו את זה ישר כתרומה?

רוני בר-און: יותר טוב מכסף.

קריאה: – – – לא יודע – – –

דב חנין: נכון.

רוני בר-און: עכשיו, אני אומר לך, אם – – –

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: הוא מאמין לו, רק הוא מביא בחשבון.

רוני בר-און: אם אני נותן את ההלוואה והם אומרים לי, חמישה ערבים – אם יגידו לי שחלקו של הערב – –

ראובן ריבלין: פרו-רטה.

רוני בר-און: – – הוא פרו-רטה נחשב לתרומה, אני מוכן לשקול את זה – –

): בסדר – – –

רוני בר-און: – – אבל לא – – –

ראובן ריבלין: זה מה שהוא אומר.

רוני בר-און: לא, הוא לא אומר את זה.

ראובן ריבלין: אומר, אומר, אומר – אומר את זה.

קריאות: – – –

): – – –

ראובן ריבלין: גם הוצאה לפועל – – –

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתכוון לסיום.

ראובן ריבלין: אני מוסיף לך ארבע דקות מלאות, ובזה נגמר עניין.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לומר לך, ולומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שלפי דעתי החוק הזה מתמודד בצורה לא ראויה ופוגענית עם בעיה שאיננה באמת קיימת, ואני אסביר את עצמי.

דב חנין: כמו שחבר הכנסת לוין – – –

ראובן ריבלין: רבותי הנכבדים, השרים וסגני השרים וחברי הכנסת המלומדים, אי-אפשר לקיים פה דיון בתוך דיון.

קריאות: – – –

דב חנין: כמו שאמר, ובצדק, חבר הכנסת לוין, התמודדות לכנסת נעשית רק במסגרת מפלגה.

דב חנין: מפלגה כפופה למערכת מאוד מדוקדקת של דיני הוצאות והכנסות.

דב חנין: עוד לפני שמתחילה מערכת הבחירות צריך לרשום את המפלגה, זה תהליך שלוקח זמן, ומהרגע שהוא מתחיל יש מגבלה על ההוצאות ויש גם מגבלה על ההכנסות, על התרומות.

דב חנין: עכשיו, נניח שמר לפיד מגייס היום תרומות מבעלי הון, ושם את התרומות האלה כרגע בחשבונו הפרטי.

דב חנין: הוא את הכסף הזה יצטרך להעביר למפלגה.

דב חנין: הוא לא יכול להעביר את הכסף הזה למפלגה – הוא לא יכול להעביר אותו, מכיוון שלמפלגה אסור לקבל כסף שנמצא בחשבונו, גם אם הוא רוצה לתרום בעצמו למפלגה.

דב חנין: יותר מזה, נניח שהוא מקים עמותה, שנקראת "יאיר לפיד להנהגת ישראל" – – –

רוני בר-און: – – – אם הוא לקח כסף – –

דב חנין: לא, רגע, רוני.

דב חנין: רוני, דקה.

רוני בר-און: – – ושם בחשבונו הפרטי ליום פקודה, שישלם את המחיר – – –

דב חנין: אבל הוא לא יכול לעשות את זה.

דב חנין: הוא לא יכול לעשות את זה.

ראובן ריבלין: זה מה שאומר יריב.

ראובן ריבלין: זה מה שאומר יריב.

דב חנין: לא, הוא לא יכול לעשות את זה.

דב חנין: הוא לא יכול לעשות את זה, הוא לא יכול לתרום למפלגה של עצמו.

רוני בר-און: – – –

דב חנין: נניח שהוא מקים עמותה שנקראת "יאיר לפיד לראשות הממשלה", אוסף את הכסף לעמותה הזאת, גם העמותה הזאת לא יכולה לתרום למפלגה, מכיוון שהיא תאגיד, ואסורה תרומה מתאגיד.

דב חנין: זאת אומרת, בעצם, את אותו דבר – אותה פרצה שחבר הכנסת לוין מנסה לסתום, היא כבר סתומה.

דב חנין: הרי מתי מוציאים את הכסף?

דב חנין: בתקופת מערכת הבחירות, לא היום מוציאים את הכסף.

דב חנין: מוציאים את הכסף בשלושת החודשים, ארבעת החודשים, של מערכת הבחירות, והעניין הזה כבר מוסדר.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני אומר לכם שבמקום להתמודד עם בעיות שאינן אמיתיות, ולהטיל, באמת, מגבלות דרקוניות וקשות על הציבור, יש לנו חוקים – בסך הכול – שהם אפקטיביים, הם טובים.

דב חנין: אפשר לשפר, אפשר לתקן, אפשר לחדד בנקודה כזאת או אחרת, אבל החוק הזה הוא ממש לא בכיוון הנכון.

דב חנין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עתניאל שנלר, שש דקות לרשותך, ואחריו יעלה חבר הכנסת יריב לוין כדי להשיב, ואחרי זה אנחנו נעבור להצבעות.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה בראשית הדברים לברך את חברי חבר הכנסת לוין על הצעת החוק הראויה הזאת, וכמובן מבחינתי, כמציע, אני ודאי בעדה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דב חנין, אני רוצה להתייחס בדקה אחת לדבריך המלומדים והחשובים, ובתוכם נקודה אחת שהבהרת, שלהערכתך, השתתפות הציבור בבחירות לכנסת בכלל באה לידי ביטוי – ההשתתפות היא נמוכה מאוד, משום שסברת שיש חסמים לפוליטיקה, והנה החוק הזה שם עוד חסם.

עתניאל שנלר: ובכן, איני חושב שהבעיה היא החסמים.

עתניאל שנלר: אני חושב, חבר הכנסת חנין, שהציבור פחות בא להצביע משום שהוא מעריך אותנו פחות, משום שאנחנו דואגים, כל אחד בדרכו, שהציבור יעריך את הכנסת כפי שהוא מעריך את הכנסת.

עתניאל שנלר: שמעתי דבר אחר, חבר הכנסת חנין, שיש הסכמה די רחבה לשנות את שיטת הבחירות ולהעלות את אחוז החסימה – זה בהחלט חסם, ודווקא על זה יש הסכמה רחבה, ואני חושב – יש הסכמה – שהסיבה אינה חסמים, אלא הסיבה האמיתית היא חוסמים.

עתניאל שנלר: אנחנו כחברי הכנסת, בחקיקה כזו או אחרת, חוסמים – חוסמים לא את המתמודדים, אלא את המידע.

עתניאל שנלר: ולכן, אדוני היושב-ראש, תכלית החוק בעיני היא לא רק השוויון בין המתמודדים, אלא בעיקר אמון הציבור בכנסת ישראל ובשיטה הפרלמנטרית הנהוגה במדינתנו היקרה.

עתניאל שנלר: אמון מותנה בראש ובראשונה בשקיפות, ביושר – בשקיפות.

עתניאל שנלר: לא אם במחתרת יימצא הגנב.

עתניאל שנלר: הכול על השולחן, וזה תכליתו של החוק.

עתניאל שנלר: מי נמצא בבית הזה?

עתניאל שנלר: מיהם נבחרי הציבור היום?

עתניאל שנלר: האם באמת שאלנו את עצמנו – האם באמת כל שכבות הציבור נמצאות כאן?

עתניאל שנלר: האם באמת לכולם שוויון הזדמנויות?

עתניאל שנלר: ובכן, הציבור רוטן על כך שיש קשר בין הון לשלטון.

עתניאל שנלר: אני לא רוצה להאריך אם זה טוב או לא טוב; אני רוצה לדרוש שקיפות – שקיפות, ויראו אם העשירים בעלי ההון – הם באים לשלטון.

עתניאל שנלר: אדרבה, שיבואו, אבל שהציבור ידע איך הם באים.

עתניאל שנלר: שקיפות כלכלית תיצור הגינות שוויונית.

עתניאל שנלר: סוג אחר של אנשים מחברי חברי הכנסת מגיעים לכאן – אנשים שקשורים לתקשורת ושלטון, וטוב שכך.

עתניאל שנלר: אינני נגד אנשי התקשורת, אני רק רוצה לראות שקיפות, שהציבור יראו איך מנצל – וזה בסדר שינצל – איש התקשורת את המערכת שאתה הוא בא לכנסת.

עתניאל שנלר: ואני מברך אותם, שיבואו, אבל שהציבור ידע את האמת, מדוע לא? אין מה להסתיר.

עתניאל שנלר: הסוג השלישי זה קשרים ושלטון.

עתניאל שנלר: גם זה בסדר, שיש הרבה בנים ממשיכים; גם זה בסדר, שיש הרבה שכונות שמהן מגיעים חברי הכנסת, אבל שידעו את זה, זה לא בושה.

עתניאל שנלר: שיציגו את זה בפני הציבור.

עתניאל שנלר: יש גם קשרים בין גופים ציבוריים ושלטון, וגם זה בסדר, שגופים ציבוריים עוסקים כל העת בלשכנע את הציבור שיבחרו בנציגיהם, שהם יהיו בכנסת.

עתניאל שנלר: אני מבקש שקיפות.

עתניאל שנלר: ולכן, אדוני היושב-ראש, כל תכלית החוק הזה שקיפות, ולא מעבר לזה.

עתניאל שנלר: אני רוצה לסיים בעוד שני משפטים, ולא לנצל אפילו את הזמן שניתן לי.

עתניאל שנלר: אין יותר בלתי שווה מלהתייחס באופן שווה לאנשים ומצבים בלתי שווים.

עתניאל שנלר: אבל את היעדר השוויון הציבור צריך לדעת, ותכלית החוק – לכבודה של הכנסת, לכבודה של הדמוקרטיה – שמי שמתחרה יציג את כל המהלכים מול העם היושב בציון.

עתניאל שנלר: ומשכך, ולאחר שהוועדה שינתה במהות חלקים גדולים מאוד מהחוק – אני מוכרח לומר, למורת רוחי; אני חושב שהוועדה הלכה הרבה, מרחק רב מאוד, אולי רב מדי, אבל הוועדה החליטה מה שהחליטה, ובהיותי דמוקרט ככל יכולתי ונשמתי, אני מכבד את החלטת הוועדה, ואני אסיר את ההתנגדויות שהצגתי כאן.

עתניאל שנלר: ובכל זאת אני רוצה לומר, שמשום שסיעתי מתנגדת לחוק, ושוב – אני דמוקרט, וזה חוק שלנו יהיה קשה מאוד – אני לא אתנגד לחוק, אבל משום שאני מאוד מכבד את סיעתי, אני איאלץ – אהיה נוכח כאן, אבל לא אוכל להצטרף, כי אני עדיין דמוקרט, ורוצה לשמור על דמוקרטיה, ואני לא יוצא מהחדר, כי אני רוצה שבטלוויזיה יראו – כי זה הפתיחות, זה השקיפות – את המעשה הדמוקרטי במתח בין עשייה לבין הרצון, לכן אשב ואמנע, אני אמנע בהצבעה – –

ראובן ריבלין: אני אנהג כמוך, מאותם נימוקים.

עתניאל שנלר: – – ומשכך, אני בוודאי אנהג בצורה הזאת.

עתניאל שנלר: אני רוצה לסיים בדברי ברכה ליוזם החוק המרכזי, חבר הכנסת לוין, בתקווה שהחוק הזה יעבור, כראוי לכנסת ישראל.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עתניאל שנלר.

ראובן ריבלין: יריב לוין משיב.

ראובן ריבלין: לאחר מכן עוברים להצבעות.

ראובן ריבלין: סליחה, חבר הכנסת לוין; צודק, חבר הכנסת זחאלקה לא ביקש ממני מעולם לוותר על רשות הדיבור.

ראובן ריבלין: לרשותך חמש דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, רבותי וגבירותי חברי וחברות הכנסת, אומרים ש-hard cases make bad laws – שמקרים קשים עושים חוקים רעים, אבל מקרים אישיים – לא רק מקרים קשים, אלא מקרים אישיים, גם הם עושים – – –

ראובן ריבלין: לא לדבר מרחוק.

ראובן ריבלין: איוב קרא, סגן השר, קשה לנהל.

ראובן ריבלין: אנשים מדברים – הם רוצים את זמנם.

ג'מאל זחאלקה: – – – עושים חוקים רעים.

ג'מאל זחאלקה: עד עכשיו היו בחירות, נבחרה כנסת 18 פעמים בלי החוק הזה, וגם בעבר הודיעו אנשים רבים שהם הולכים להתמודד, ואפילו חרשו את הארץ בהודעתם שהם הולכים להתמודד, אז מה נשתנה כאן?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שניסיון, לא לחסום, אבל לשים מכשולים בפני אדם שרוצה להתמודד זה פגיעה חמורה בזכות יסוד – הזכות להיבחר.

ג'מאל זחאלקה: הזכות הזאת, כבוד היושב-ראש, כאשר מטפלים בה – – –

ראובן ריבלין: פה אין מניעת זכות להיבחר; רוצים להגביל את זה שרוצה להיבחר, להיות כמוך, שאתה במפלגה, ועליך חלות חובות.

ראובן ריבלין: אני גם חושב שלא טוב חוק אישי, אבל פה לא מגבילים את הזכות להיבחר.

ראובן ריבלין: פה מקשים על בן-אדם לעשות דבר שהיה מותר לו לפני כן.

ג'מאל זחאלקה: הרי זה אדם שחושב שהוא הולך לרוץ, שמעלה בדעתו שהוא הולך לרוץ, ויכול להיות שלא ירוץ בכלל, ואני שמעתי לפחות 20 אנשים שאמרו לאחרונה שעלה בדעתם להיבחר לכנסת, הודיעו זאת בפורומים שונים, בריאיון אקראי לאיזה עיתון או כלי תקשורת – האם כבודו חושב לרוץ לכנסת?

ג'מאל זחאלקה: אומר: עלה בדעתי, חשבתי, יכול להיות, ואז נכנסים לגל של פרשנויות, האם חלות עליו ההגבלות שכלולות בחוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהחוק הזה מיותר, הוא לא יתרום שום דבר פרט לכך שירתיע אנשים – אני מקווה, אנשים טובים – מלהיכנס לפוליטיקה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להסתכל על העניין של אדם או הזכות להיבחר כמו הזכות לבחור.

ג'מאל זחאלקה: כמו שאתה אומר שאתה לא תשים אדם שגר באיזה יישוב – המרחק של אדם לקלפי הוא מרחק סביר – אתה לא תביא חוק שיגיד: אנשים עם תכונות a, b, c צריכים לנסוע 300 ק"מ כדי להצביע, כי יש זכות להיבחר, והיא זכות בסיסית, ואסור לפגוע בה.

ג'מאל זחאלקה: גם הזכות לבחור וגם הזכות להיבחר צריכות להיעשות בתנאים נאותים, ללא העמסת יתר בחקיקה שרק מעכבת, שמה מכשולים, ואף – כבוד היושב-ראש, תרשה לי לומר לך – מעצבנת.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין – בבקשה, אדוני.

): תודה.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, נדמה לי שעלו בדברי המתנגדים להצעת החוק שלוש טענות עיקריות, אני אנסה להתייחס אליהן בתכלית הקיצור.

): טענה ראשונה – בסוגיית הערבויות.

): אדוני היושב-ראש, כבר בחוק הקיים ערבות לעניין פריימריז, וכך קובע גם המבקר, היא ערבות שנחשבת כתרומה.

ראובן ריבלין: אין כל ספק.

): אחרת אנחנו נייצר מנגנון פשוט למעקף כל הנושא הזה על-ידי כך שאדם יקבל ערבות ולאחר מכן הערבות הזאת תחולט וכל מנגנון הגבלת התרומות יקרוס.

): הטענה השנייה נגעה לעובדה שאדם יחשוב לרוץ, ואז מי יודע אילו מגבלות אנחנו מטילים עליו.

): אני אזכיר, אדוני היושב-ראש – מה שמדווחים בסוף זה כסף שאספת.

): אז אם רק חשבת ורק דיברת ולא אספת שקל, אתה לא בבעיה.

): אבל אם לא רק דיברת, אלא גם התחלת לאסוף – תדווח.

): ולכן גם בהיבט הזה ברור לגמרי שלטענות האלה אין בסיס.

): והטענה השלישית שנוגעת לסוגיית – אמר פה חבר הכנסת דב חנין, אולי בעצם החוק בכלל מיותר, כי ממילא מוציאים את הכסף בסוף.

): אז אני אומר שאם הוא מיותר, כנראה הוא גם לא כל כך נורא, אז בואו נסתום את הפרצה הזאת וכנראה שלא גרענו מיכולתו של אדם להתמודד באופן משמעותי.

): אבל אם אני אתייחס לעניין באופן יותר רציני, אני אומר, אדוני, שקמפיינים מתנהלים לאורך זמן ובהחלט ניתן להוציא, והרבה כספים, גם בתהליך שקורה לפני תקופת בחירות.

): דבר אחר, וזה הדבר החשוב ביותר בעניין הזה, אנחנו חוסמים לא רק את הפרצה כאשר אדם עצמו מגייס את הכסף.

): הבעיה הלא-פחות גדולה, והצבעתי עליה בדברי, כשהצגתי את החוק, היא כאשר אדם אחר עושה קמפיין עבור מישהו, ולכאורה אומר המועמד, אני, אין לי קשר לדבר הזה.

): ואת זה מנענו בפריימריז, מנענו כאשר אתה מאוגד כמפלגה.

): ולכן נכון וצריך שהדבר הזה יוסדר גם כאשר אדם עדיין לא החליט אם פניו להקמת מפלגה חדשה או לריצה בפריימריז.

): על כן אני מבקש שוב לדחות את ההסתייגויות ולאשר את החוק בנוסחו כפי שהובא על-ידי הוועדה.

): תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין, תשב במקום, כי אחרת אני לא אצביע על ההסתייגויות שלך.

ראובן ריבלין: אדוני, האם יש פה הסתייגות שאומרת שזה יחול מהכנסת התשע-עשרה?

ראובן ריבלין: מהכנסת העשרים?

ראובן ריבלין: אין.

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חלק מההסתייגויות הוסרו, אבל יש לנו שש הסתייגויות לסעיף 1.

ראובן ריבלין: אדוני מבקש – – –

דב חנין: להצביע רק על השתיים הראשונות.

ראובן ריבלין: רק על השתיים הראשונות, כל אחת בנפרד.

ראובן ריבלין: ובכן, יש לנו הסתייגויות לסעיף 1 ולכן אנחנו נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד שם החוק?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד שם החוק – 33 נגד – 9 נמנעים – 2 שם החוק נתקבל.

ראובן ריבלין: 33 בעד, תשעה נגד, שני נמנעים, אחד נוכח ולא משתתף.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: שם החוק נתקבל כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לסעיף 1 שתי הסתייגויות להצבעה: ההסתייגות הראשונה של קבוצת חד"ש, שהיא: דב חנין, מוחמד ברכה, חנא סוייד ועפו אגבאריה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות – יצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 35 נמנעים – 1 ההסתייגות הראשונה של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תשעה בעד ההסתייגות, 35 נגד, אחד נמנע, אחד משתתף ולא מצביע.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגות השנייה, שהיא האחרונה לסעיף 1, הסתייגות קבוצת חד"ש.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 35 נמנעים – 1 ההסתייגות השנייה של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד ההסתייגות – 10, 35 נגד, אחד נמנע, אחד משתתף ולא מצביע.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגויות לסעיף 1 לא נתקבלו.

ראובן ריבלין: ולכן אני מצביע על סעיף 1, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 32 נגד – 12 נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 32 בעד, 12 נגד, אחד נמנע, אחד משתתף ולא הצביע.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 2 ואנחנו נצביע על סעיף 2, שכן אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עתניאל שנלר הוריד את כל ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: הייתי עד, הוא אמר מעל הבמה שהוא מוריד את ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו נצביע על סעיף 2, שהוא הסעיף האחרון, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 2 – 33 נגד – 12 נמנעים – 1 סעיף 2 נתקבל.

ראובן ריבלין: 33 בעד, 12 נגד, אחד נמנע, אחד משתתף ולא מצביע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק וסעיף 2 בתוכה עברה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: ובכן, אני מציג את הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, להצבעה בקריאה שלישית כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 32 נגד – 13 נמנעים – 1 חוק המפלגות (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: 32 בעד, 13 נגד, אחד נמנע, אחד משתתף ולא מצביע.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק המפלגות (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בבקשה, יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה מבקש להודות וגם למסור הודעה מטעם ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: נתחיל עם התודות ואחר כך ההודעה.

): בוודאי.

): תודה.

): אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות קודם כול לשותפי להצעת החוק, חבר הכנסת עתניאל שנלר; לצוות המצוין של ועדת הכנסת בראשותה של אתי בן-יוסף – לנועה, לעאליה, למור; ליועצת המשפטית ארבל אסטרחן, על העבודה המסורה והטובה שהיא עשתה גם בהצעת חוק הזאת; לאנשי ונציגי משרד המשפטים ומשרד מבקר המדינה שסייעו בידינו בהכנת החוק; כמובן לצוות העוזרים שלי – לילך, רועי ומיכל.

): אני מבקש לעבור להודעה מטעם ועדת הכנסת שמחייבת הצבעה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אה, מחייבת הצבעה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי, ההודעה הבאה מחייבת הצבעה, נא להאזין.

): ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום את הרכב הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדה לקידום מעמד האשה לדיון בתקנות לפי סעיף 2 לתיקון מס' 4 לחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי, כדלקמן: מטעם ועדת הכלכלה – חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן כיושב-ראש הוועדה המשותפת, וחברי הכנסת דוד אזולאי, חמד עמאר, יואל חסון ועמיר פרץ; ומטעם הוועדה לקידום מעמד האשה – חברי הכנסת ציפי חוטובלי, אנסטסיה מיכאלי, נסים זאב, אורית זוארץ ושלמה מולה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להודעה זו.

): תודה.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: על הודעת היושב-ראש יש צורך להצביע.

ראובן ריבלין: ולכן כאשר היושב-ראש יגיע לכיסאו אנחנו נצביע על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת בשם הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד הצעת ועדת הכנסת – 29 נגד – 4 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר הרכב הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

ראובן ריבלין: 29 בעד, ארבעה נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת הוועדה כפי שהוּדעה על-ידי יושב-ראש הוועדה נתקבלה ואומצה על-ידי מליאת הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, הודעה לממשלה באמצעות שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

ראובן ריבלין: זו הודעה לפי סעיף 95.

ראובן ריבלין: בבקשה.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 95(א) לתקנון הכנסת, אני מודיע כי הממשלה חוזרת בה מהצעת חוק הפיקוח על מעונות-יום לפעוטות, התשע"א–2011.

שלום שמחון: לפיכך אני מבקש שההצעה תוסר מסדר-יומה של הכנסת לפי סעיף 95(ב) לתקנון הכנסת.

שלום שמחון: בעקבות אימוץ המלצות ועדת-טרכטנברג החליטה הממשלה להשלים את חקיקת החוק הזה ואימצה את הנוסח שעליו היא עומדת, נוסף על החלטות דרמטיות על השקעת סכומי עתק בהיקף של 3.5 מיליארד שקל למימון הנגזרות מן החוק והרחבת היצע המעונות כדי להגן על ההורים.

שלום שמחון: הנה כי כן, הכנסת בכל זאת לא מצליחה להשלים את המלאכה, ודורשת שינויים קונספטואליים בחוק, שעומדים בניגוד לעמדת הממשלה.

שלום שמחון: על רקע זה אין עוד דרך לקיים את החלטת הממשלה במסגרת הנוסח העומד כיום על סדר-יומה של הכנסת.

שלום שמחון: על רקע הנסיבות שנוצרו נאנסת הממשלה לחזור בה מן החוק.

שלום שמחון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, תוקף ההודעה מרגע מסירתה על-ידי הכנסת, אין צורך באישורה על-ידי המליאה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/657; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 27365; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן היה פה כל הזמן ופתאום הוא – – –

ציון פיניאן: אני פה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן, בבקשה, הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות לחוק זה, לאחר גמר הצגתו מייד נעבור להצבעה.

ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012.

ציון פיניאן: המועצה להשכלה גבוהה היא המוסד הממלכתי לענייני השכלה גבוהה במדינה, והיא מבצעת את סמכויותיה על-פי חוק המועצה להשכלה גבוהה.

ציון פיניאן: בין סמכויותיה כאמור, מתן היתר לפתיחתו ולקיומו של מוסד להשכלה גבוהה והכרה במוסד כמוסד להשכלה גבוהה, הסמכת מוסד מוכר להשכלה גבוהה, הענקת תארים אקדמיים מוכרים, הכרה בתואר של מוסד להשכלה גבוהה שהוכר או קיבל היתר על-ידי המועצה להשכלה גבוהה והענקת רשיון לשלוחה של מוסד להשכלה גבוהה הפועל בארץ אחרת.

ציון פיניאן: סמכויות אלה של המועצה להשכלה גבוהה מחייבות לעתים גם בדיקות במישור האקדמי, לרוב באמצעות הקמתן של ועדות בדיקה, או מומחים ויועצים בתשלום, בדיקות תקציביות גם באמצעות אנשי מקצועי חיצוניים ובדיקות משפטיות.

ציון פיניאן: התרחבותה המשמעותית של מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל בשנים האחרונות משפיעה באופן ישיר על היקפי הבדיקות הנעשות במערכת.

ציון פיניאן: בימים אלה החליטה המועצה להשכלה גבוהה על נהלים להתייעלות המערכת, ובמטרה לסייע בהליך הייעול כאמור מוצע להוסיף את סעיף 31 לחוק, אשר יסמיך את שר החינוך, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, לקבוע אגרות בעד הגשת בקשות למועצה לפי החוק, לבקשה להכרה לפי סעיף 9 לחוק, לבקשה לתעודת היתר לפי סעיף 21א לחוק, לבקשה להסכמה לפי סעיף 23 לחוק, לבקשה לרשיון לפי סעיף 25ג לחוק ולבקשה להכרה בתארים לפי סעיף 28א לחוק.

ציון פיניאן: כמו כן מוצע לקבוע כי קביעת האגרות בעד הבקשות האמורות תיעשה בין השאר תוך התחשבות בסוגים השונים של המוסדות להשכלה הגבוהה, כאשר קיימים טעמים המצדיקים זאת ובשים לב לתוכן הבקשה.

ציון פיניאן: כך, למשל, אגרה בעבור בקשה להכרה במוסד להכשרת עובדי חינוך המצוי גם בפיקוח משרד החינוך – ולפיכך חלק מהבדיקות הנדרשות אינן נחוצות לגביה – יכולה להיות שונה מהאגרה בעבור בקשה להכרה במוסדות אחרים.

ציון פיניאן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הבית לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שהביאה הוועדה.

ציון פיניאן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן, תודה לכולם, תודה במקום לבוא אחרי זה להודות.

ציון פיניאן: מודה לכולם, מודה לייעוץ המשפטי, לוועדת החינוך בראשות אלכס מילר ולכל החברים שנטלו חלק בהגשת החוק ובהבאתו לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת ציון פיניאן.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה, יש לנו סדר-יום מעתה ועד עולם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, בקריאה שנייה, מקשה אחת, שכן אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

רחל אדטו: על מי זה יגולגל, על הסטודנטים?

רחל אדטו: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 1 – 26 נגד – 8 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 26 בעד, שמונה נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן, להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה בקריאה שלישית (תיקון מס' 17).

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

רחל אדטו: מי ישלם, על מי זה יגולגל, על הסטודנטים?

ראובן ריבלין: אנחנו עכשיו באמצע הצבעה, חברת הכנסת אדטו.

ראובן ריבלין: כשאני אכריז תוכלי לומר את מילותייך.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 24 נגד – 6 נמנעים – אין חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: 24 בעד, שישה נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32), התשע"ב–2012, והצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33), התשע"ב–2012 – שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: [מס מ/625; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 23665, חוב' ט', עמ' 24883, חוב' י"ב, עמ' 25744; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת גפני יעלה ויבוא להציג את חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 42 והוראת שעה), התשע"ב–2012.

ראובן ריבלין: אנחנו מתקנים את סדר-היום ומחזירים את גפני, שהיה בהלוויה לא קלה של ארבעת הנרצחים בטולוז, ולכן אנחנו מחזירים אותו לסדר-היום.

ראובן ריבלין: בבקשה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 42 והוראת שעה), התשע"ב–2012.

משה גפני: הצעת חוק זו היא חלק מהצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 42), התשע"ב–2011, שהיא הצעת חוק ממשלתית שפוצלה לשתי הצעות חוק.

משה גפני: אנחנו קיבלנו אישור במליאת הכנסת על הפיצול.

משה גפני: את הצעת החוק הראשונה הבאנו לאישורה של הכנסת ביום כ"א בטבת התשע"ב, 16 בינואר 2012, והיא עסקה בדחיית תחילתו של הדיווח המקוון כדי שלא יחול על כלל העוסקים משנת 2012.

משה גפני: מתוך הצעת החוק הזאת פיצלנו את יתר הנושאים שלא היו קשורים באופן ישיר לדיווח מקוון, ועתה הם מובאים בפניכם.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, גם את החוק שהבאנו כאן לאישור – הוא היה פרי פשרה שעשיתי בין הגופים השונים, לשכת עורכי-הדין, רואי-החשבון, יועצי המס וכו', לבין עמדת רשות המסים, ואנחנו קבענו שהדיווח המקוון לא יחול על כולם, כפי שהיה אמור לחול, אלא רק על עוסקים מעל 2.5 מיליון שקל ו-20 מיליון שקל לעמותות שעוסקות בנושאים הללו, וזה היה בהסכמתו של מנהל רשות המסים בפועל, דורון ארבלי, שנתן את ידו לפשרה הזאת.

משה גפני: בהצעת החוק שבפניכם ביצעה הוועדה כמה תיקונים חדשים.

משה גפני: מדובר בתיקונים שיש בהם הקלות משמעותיות בעבור העוסקים.

משה גפני: התיקון הראשון שהכניסה הוועדה הוא שבעסקה של יצרן שמחזורו נמוך ממיליון ו-950,000 שקל ובעסקו מועסקים לא יותר משישה עובדים, החיוב במע"מ יהיה על בסיס מזומן.

משה גפני: המשמעות היא שאותם יצרנים יידרשו לשלם מס ערך מוסף רק לאחר קבלת התמורה מהלקוח.

משה גפני: מה שקרה עד היום – שהיצרנים הקטנים הללו, שמעסיקים לא יותר משישה עובדים והמחזור שלהם הוא פחות מ-2 מיליון שקל, נדרשו לשלם מע"מ כשהם לא קיבלו את הכסף הזה בכלל.

משה גפני: המשמעות של העניין פגיעה מאוד קשה ביצרנים הקטנים, הם צריכים לשלם כסף שהם עדיין לא קיבלו אותו.

משה גפני: מדובר בתיקון חשוב שמקל במידה רבה על אותם יצרנים, כיוון שהוא מונע מצב שבו בעת תשלום המס היצרן טרם קיבל מהלקוח את התמורה בעבור הנכס ולכן אין לו בעצם מקורות לתשלום המס.

משה גפני: עניין זה לא נכלל בהצעת החוק הממשלתית, והוא הוכנס בעקבות בקשת הוועדה.

משה גפני: הפשרה היתה – עם משרד האוצר, אנחנו דיברנו על העניין, הם בהתחלה התנגדו לזה; הפשרה היתה שזה יחול במשך שנה, אך שר האוצר באישור הוועדה יוכל להאריך את התחולה.

משה גפני: אני מקווה שהוראה חשובה זו תוארך בהמשך, מכיוון שזה, באמת, לעשות צדק, ולמנוע פגיעה – – –

ראובן ריבלין: ההארכה מותנית בבקשת שר האוצר – –

משה גפני: נכון.

ראובן ריבלין: – – ובאישור הוועדה.

משה גפני: נכון.

ראובן ריבלין: בסדר, מאה אחוז.

משה גפני: נכון.

משה גפני: בנוסף, במהלך הדיונים בוועדה הסתבר שגם לגבי נותני שירותים אשר לגביהם תיקנו את החוק כבר בעבר וקבענו שיהיה חיוב על בסיס מזומן, הדבר לא מיושם בפועל.

ראובן ריבלין: – – – לחבר הכנסת כרמל שאמה, יש דברים שאנחנו קבענו בשתי הקדנציות האחרונות, שלוש הקדנציות האחרונות, שאסור לוותר עליהם, וזה אישור הוועדה.

ראובן ריבלין: זה דברים שאנחנו – –

משה גפני: נכון.

ראובן ריבלין: – – מחייבים את הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מבין שאתה בא ואומר שלפעמים הממשלה מטרידה אותנו בבקשות כאלה או אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: – – –

ראובן ריבלין: כן, כן, בהחלט, זה נוגע גם לעניין זה, שיושב-ראש ועדת הכספים – כי הוא בא ואמר לי, ואני מצטרף לדעתו, כן.

ראובן ריבלין: נא לתת ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: ברשות יושב-ראש הישיבה ויושב-ראש ועדת הכספים, זה שבכל שנה היו באים לחדש את רשיון חברת החשמל בתקנות, וגם זה היה נעשה ברגע האחרון.

כרמל שאמה-הכהן: וגם תקנות – אתה יודע – קריאה אחת, דיון של רבע שעה.

כרמל שאמה-הכהן: התיקון של ועדת הכלכלה, שדחתה את התקנות והכריחה את הממשלה לפתוח את חוק משק החשמל לתיקון, עזר לנו לגלות ש-150 מיליון לא נוצלו לסבסוד חשמל לנזקקים.

כרמל שאמה-הכהן: אחרת, לא היינו מצליחים לתקן את זה.

כרמל שאמה-הכהן: בזכות הפתיחה של החוק – היום תבוא למליאה – – –

ראובן ריבלין: הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: – – – תיקון החוק שעזר לוועדה גם לבצע פיקוח פרלמנטרי על מאות מיליונים שבוזבזו ולא ניתנו לנזקקים.

ראובן ריבלין: אני מבין מה שאתה אומר לגופה של נקודה זו, אבל יש עיקרון וצריך שנקפיד עליו – עד שהרגלנו את הממשלה – – –

כרמל שאמה-הכהן: נכון, אבל שוחחנו על זה: פיקוח על חקיקה הוא יותר גבוה מפיקוח על תקנות.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אדוני הסביר זאת – בבקשה, כבוד יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: נא לסיים את דבריך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בילסקי.

משה גפני: בנוסף, במהלך הדיונים בוועדה הסתבר שגם לגבי נותני שירותים אשר לגביהם תיקנו את החוק כבר בעבר וקבענו שיהיה חיוב על בסיס מזומן, הדבר לא מיושם בפועל.

משה גפני: קיבלנו פניות רבות מעוסקים בעניין זה, ולבסוף החלטנו לקבוע הוראה חדשה שאוסרת על דרישת הוצאת חשבונית מס לפני מועד תשלום התמורה, לגבי עוסק שזכאי לחיוב במזומן.

משה גפני: תיקון נוסף המוצע בהצעת החוק – ושהממשלה ביקשה אותו – מתייחס למקרה של העלמת תשומות.

משה גפני: לפי החוק כיום ניתן להטיל קנס של עד 1% מהמחזור על חייב במס שלא ניהל ספרים, או ניהל אותם תוך סטייה מהותית מהוראות החוק והתקנות.

משה גפני: לפי המוצע עתה, במקרים שבהם אי-ניהול הספרים כולל גם אי-רישום חשבוניות או מסמכים אחרים המאפשרים ניכוי תשומות, יוטל על החייב קנס בשווי של 30% מאותן תשומות שהעלים, ואשר הוא ניכה אותן במועד מאוחר.

משה גפני: זאת אומרת, פה אנחנו החמרנו, ואנחנו הסכמנו עם הממשלה: מי שנוהג כחוק וכדין – להקל עליו בכל מה שאמרנו; ומי שמעלים, או מי שעושה דברים שהם אינם ראויים, יגדילו לו את הקנס.

משה גפני: כמו כן, הצעת החוק מסדירה את הסמכויות לדון בערעורים על קנסות שהוטלו הן בגין אי-ניהול ספרים והן בגין העלמת תשומות, וקובעת כי במקרה שבו הוגש ערעור על קנס כאמור, יידחה תשלום הקנס עד לסיום הדיון בערעור.

משה גפני: זאת בשונה מהמצב כיום, שבו נדרש החייב לשלם את הקנס גם במידה שהגיש עליו ערעור.

משה גפני: תיקון נוסף שהוסיפה הוועדה בהצעת חוק זו נוגע לדחיית תחילתם של הסעיפים לגבי הקצאת מספרי חשבוניות באופן מקוון לשנת 2017 במקום 2013.

משה גפני: הסיבה לדחייה המוצעת היא שמדובר בנטל שעדיין לא ברור האם נכון להטילו והאם ניתן יהיה ליישמו מבחינה תפעולית.

משה גפני: עם זאת, אפשרנו לשר, באישור ועדת הכספים, להקדים או לדחות את מועד התחילה.

משה גפני: להצעה זו אין הסתייגויות, והיא התקבלה בהסכמת כל חברי הוועדה.

משה גפני: מדובר בהצעה חשובה מאוד שמהווה בשורה עבור העוסקים הקטנים ומשפרת את מצבם מאוד, וזאת לאור ההישג שהוכנס על-ידי הוועדה להצעה הזו לגבי החיוב במזומן.

משה גפני: אני לא יודע מתי נלך לבחירות, אין לי מושג.

משה גפני: אני מרגיש איזה קצת התרופפות, אבל אולי לא.

משה גפני: אולי.

משה גפני: אם אנחנו נצטרך לעשות סיכום של ועדת הכספים בקדנציה הנוכחית – – –

אורי מקלב: למה – – – למה – – –

משה גפני: אני לא יודע – לגבי הנושא של פתיחת אזורי רישום, אני לא יודע מה יהיה עם זה.

משה גפני: אני לא מביע עמדה עכשיו.

משה גפני: אבל אם אנחנו נצטרך לעשות מאזן של ועדת הכספים, החוק שאני מציע עכשיו יהיה אחד מההישגים הגדולים שלנו: זה עוזר מאוד לעוסקים; זה פותר בעיות של חיוב על בסיס מזומן.

משה גפני: נהגו אתם שלא כדין, פגעו במסחר בעניין הזה ופגעו ביצרנים.

משה גפני: הצעת החוק הזאת מתקנת עוולות שנעשו בעניין, ואני מבקש את אישור מליאת הכנסת בקריאה השנייה ובקריאה השלישית לחוק הזה.

משה גפני: אין הסתייגויות – האופוזיציה והקואליציה תמכו.

משה גפני: זאת הצעת חוק טובה.

משה גפני: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה – – –

משה גפני: לגבי הבחירות, אני לא הבעתי עמדה.

אורי מקלב: לא?

משה גפני: אני אביע אותה בסוף היום.

אורי מקלב: טוב, נקווה שלא תצטרך להביע את העמדה שלך בעניין הזה גם כן.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים על הצגת החוק.

אורי מקלב: ואנחנו נעבור, חברים, לקריאה – – –

אברהם מיכאלי: זה איום מפורש או מרומז?

משה גפני: מה?

אורי מקלב: – – – לקריאה שנייה.

אברהם מיכאלי: זה איום מפורש או מרומז?

משה גפני: לא, לא הבעתי עמדה.

אורי מקלב: רבותי, חבר הכנסת, הרב גפני, תגיע למקומך – אני אפעיל את ההצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–10 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–10 נתקבלו.

אורי מקלב: 14 בעד.

אורי מקלב: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 42 והוראת שעה), התשע"ב–2012, אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ונעבור לקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 42 והוראת שעה), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: 15 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 42 והוראת שעה), התשע"ב–2012, אושרה בקריאה שנייה ושלישית, והיא תעבור לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: יושב-ראש ועדת הכספים – אתה בא להודות, או בשביל החוק השני?

משה גפני: – – – מביא את החוק השני – – –

אורי מקלב: החוק השני.

אורי מקלב: אם ככה, תעשה את זה ביחד.

אורי מקלב: [מס'מ/667; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 27370; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אוקיי, בבקשה, אדוני, אבל אני אקריא:

אורי מקלב: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012.

קריאות: – – –

אורי מקלב: אוקיי, סליחה.

אורי מקלב: אוקיי, בסדר, אוקיי.

אורי מקלב: אז אני, אם כך, אני מתנצל.

אורי מקלב: בסדר-היום שלי זה היה – – –

קריאה: – – –

אורי מקלב: דקה, עוד דקה.

אורי מקלב: לא – חיים כץ.

משה גפני: בסדר, בסדר, אין בעיה, שחיים – – –

אורי מקלב: חיים?

משה גפני: אני אעלה אחריו.

קריאות: – – –

אורי מקלב: טוב, אל תרדפו אותי.

אורי מקלב: גם ככה, אם כך – – –

משה גפני: אדוני היושב-ראש, החוק הזה היה קודם – – –

אורי מקלב: הלוואי שהיה.

אורי מקלב: כן, כן.

אורי מקלב: מאה אחוז.

אורי מקלב: אנחנו, אם כך, נדחה את זה עוד קצת, מייד אחרי יושב-ראש ועדת הרווחה, חבר הכנסת חיים כץ.

אורי מקלב: אני רק אקריא על מה אתה מודיע: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: בבקשה, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה והבריאות.

חיים כץ: אדוני, היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר, ביום חמישי, בישיבה שנערכה אי-שם ברמת-גן, כשגמרנו והעברנו בחקיקה, אז המשטרה – נציגי השוטרים – אמרו שהחיינו וקיימנו – – –

קריאה: כל הכבוד – – –

חיים כץ: זאת אומרת, אנחנו מחכים לזה לא מעט זמן.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012 – הצעת חוק ממשלתית, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת בפניכם משנה את שיטת עדכון קצבתם של גמלאי המשטרה ושירות בתי-הסוהר, כך שהגמלה תעודכן מדי שנה לפי שיעור עליית מדד המחירים לצרכן, במקום השיטה הקיימת של עדכון הקצבה בשיעור הגידול בשכרם של העובדים הפעילים.

חיים כץ: שינוי שיטת העדכון באופן דומה, לגבי גמלאי שירות המדינה, נעשה במסגרת תיקון מס' 50 לחוק, משנת 2009.

חיים כץ: ובאותו מועד לא הוחל השינוי, במתכוון, על שוטרים וסוהרים יחד עם שאר כוחות הביטחון.

חיים כץ: לאחרונה הגיע משרד האוצר – אפשר לציין פה את סגן שר האוצר במשרד האוצר, חבר הכנסת איציק כהן, יצחק כהן, שבמאמץ מרוכז של כעשרה ימים ולילות הגיעו ומיצו בכשרון רב הרבה מאוד מחלוקות שהתגלגלו במשך שנים בין הרשות המבצעת ובין אלה שאמרו: מגיעה לנו פנסיה, וזה נגמר ב-win-win.

חיים כץ: לא כל הצדדים מצליחים, אבל כל הצדדים מרוצים – ואללה, גם הזאב שבע וגם הכבשה שלמה, ולא החליפו את הכבשה כל רבע שעה.

חיים כץ: אותה כבשה.

חיים כץ: נשארה שמחה.

חיים כץ: לסיכום, בדבר החלת שיטת העדכון לפי מדד שנתי גם לגבי קצבאות גמלאי המשטרה והשב"ס בכל הדירוגים – ולפיכך מובא בפניכם תיקון חקיקה זה, שלפיו מועד המעבר בין שיטות עדכון הגמלה נקבע ל-30 באפריל 2012.

חיים כץ: כפי שהובהר לוועדה, שינוי מנגנון עדכון הקצבה לשיעורי עליית המדד מדי שנה, בינואר כל שנה – אני מקווה שזה בינואר, כי שאר הגופים במשק הם בינואר.

חיים כץ: זאת אומרת, אם זה צמוד, ורוצים אחידות בכל גופי הגמלה, אז הגמלה מתעדכנת בינואר; אם זה לא בינואר, אז זה לא בינואר, אבל ההצמדה היא אחת לשנה – נועד לשמור על ערך הקצבה ולמנוע את שחיקתה.

חיים כץ: בצד שינוי שיטת העדכון ניתנות לגמלאי המשטרה והשב"ס תוספות לקצבה שיפורטו להלן.

חיים כץ: אציין כי הצעת החוק שהגיעה לוועדה – הדבר עמד ברקע דיוניה, כי ככל שבסיכום בין-משרדי עתידי בין משרד האוצר למשרד הביטחון אשר לשינוי שיטת עדכון הגמלאות של משרתי הקבע בצה"ל, יעוגנו תנאים מיטיבים מאלו הקבועים בהצעת החוק שאני מקריא עכשיו, יוחלו ההטבות הרלוונטיות, בהתאמות הנדרשות, גם על גמלאות של המשרתים במשטרה ובשב"ס.

חיים כץ: בהקשר זה, ההוראה המוצעת שלפיה תוספת שמקורה בהסכם קיבוצי שהמדינה צד לו ואשר נכרת לאחר מועד המעבר בעד התקופה שלפני המועד האמור לא תיחשב משכורת קובעת, דהיינו, היה ויקבלו תוספות בשירות הביטחוני, קרי צה"ל, הן לא ייכנסו לבסיס השכר שממנו תיגזר הגמלה, ודאי עד שיעודכנו הגמלאות – אני לא יודע מה יהיה בשלב יותר מאוחר – אלא אם כן ניתן צו של שר האוצר לכך.

חיים כץ: שר האוצר הוא מעל לכול.

חיים כץ: אם יחליט שר האוצר, או לצורך העניין במקרה הזה סגן שר האוצר, שממלא יפה מאוד תפקיד של שר האוצר, יגיד: ואללה, יש – מה אתה עושה לי עם האצבע "לא", מה, אני ביקשתי ממך תגובות?

חיים כץ: הנה, אני אומר לך מה אני חושב – ויבוא ויחליט שההוראה הזאת לא תחול לעניין תוספות ייחודיות לכוחות הביטחון ולתוספות מכוח השוואת שכר השוטרים והסוהרים לשכר משרתי הקבע בצה"ל, ותוספות עתידיות כאמור בעד התקופה שקדמה למועד המעבר, יובאו בחשבון במשכורת הקובעת גם ללא צורך בצו.

חיים כץ: תוספות שמוצע להעניק כאמור לקצבת גמלאי המשטרה והשב"ס ניתנות בזיקה לתוספות לקצבה שניתנו במסגרת תיקון 50 לגמלאי שירות המדינה, תוך התאמה לדירוגים השונים הקיימים במשטרה ובשב"ס, לתשלומים ששולמו במהלך הזמן לגמלאי המשטרה ושב"ס מכוח היותם צמודים באותה תקופה למשכורות הפעילים, ובעיקר תוך התחשבות בעובדה שהתוספות יחלו להשתלם ממועד מאוחר יותר מהמועד שבו החלו להיות משולמות לגמלאי שירות המדינה.

חיים כץ: התוספות שישולמו, כפוף לקיום תנאי הזכאות לעניין מועד הפרישה והדירוג של העובד ערב הפרישה, הן: תוספת שחיקה, תוספת בשל מדד 2008 וכן תוספת בשל הסכמי שכר, ששיעורה לגבי הדירוגים שעליהם היא חלה הוא בגובה יתרת התוספת לפי הסכם המסגרת הקיבוצי מיום 17 באפריל 2008.

חיים כץ: נוסף על כך תשולם כאמור תוספת בשל המדד לשנים 2009–2011, כולל 2010, שממנה יופחת שיעור תוספות השכר שהתקבלו בתקופה שלאחר מועד שינוי שיטת העדכון לגמלאי שירות המדינה.

חיים כץ: הפחתה זו נעשית מאחר שבאותה תקופה המשיכה קצבתם של גמלאי המשטרה והשב"ס להתעדכן לפי שיעור הגידול בשכר המשרתים הפעילים, ואילו קצבת גמלאי שירות המדינה התעדכנה לפי שיעור עליית המדד.

חיים כץ: מובהר כי הפחתה זו לא תביא לפגיעה בגמלה ששולמה קודם לכן, והיא עשויה להפחית רק מהתוספת בעד המדד.

חיים כץ: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית עמדה הוועדה על כך שיינתן ביטוי מפורש להתחייבות שעוגנה בסיכום הבין-משרדי, ולפיה השיעור הכולל של התוספות שהזכרתי, יחד עם כל תוספת עתידית לקצבה, שתשולם רטרואקטיבית למועד שקדם לפרישה, לא יפחת – לגבי גמלאי אשר פרש לפני חודש ינואר 2012 וערב פרישתו דורג בדירוגים שבתוספת השלישית – מ-5%.

חיים כץ: הזכאות לתוספות האמורות תחול מהקצבה המגיעה מינואר 2012, ואולם ביצוע התשלום ייעשה באופן מדורג: התוספות שסכומן הכולל הוא עד 940 ש"ח ישולמו בכל חודשי 2012, ובעבור החודשים שכבר חלפו יתבצע התשלום במועד לתשלום קצבת יוני 2012.

חיים כץ: יתרת התוספות הכוללת לכל גמלאי תשולם בתשלומים נדחים בשנים 2014–2016.

חיים כץ: הוועדה עמדה על כך שפריסת התשלומים תהיה על פני תקופה קצרה מכפי שהוצע מלכתחילה, וכן על כך שהראשון מהתשלומים הנדחים, שהיה אמור להיות בגובה מחצית היתרה, יכול שיהיה גבוה ממחצית היתרה ועשוי להגיע עד 300 ש"ח, דבר שיהיה משמעותי במיוחד לגמלאים שקצבתם נמוכה.

חיים כץ: זאת אומרת, גמלאי שגמלתו היא בערך 6,400 שקל יקבל 20%, זאת אומרת 1,280.

חיים כץ: ב-300 שקל האלה תסתיים יתרת החוב שלו, והוא לא יצטרך לחכות לשנים 2014, 2015 ו-2016.

חיים כץ: כבר בתקופה הזאת נגמר החוב לגבי אלה שהגמלה שלכם נמוכה.

חיים כץ: אלה שהגמלה שלהם יותר גבוהה יקבלו מחצית 2014, רבע 2015 ורבע 2016.

חיים כץ: כדי לגשר בין מועד המעבר לשיטת העדכון המדדי בשירות המדינה, לעומת מועד המעבר לעניין גמלאי המשטרה והשב"ס, ולהעמידם במצב דומה לגמלאי שירות המדינה, כפי שאמרתי קודם, שקצבותיהם מתעדכנות לפי המדד זה שלוש שנים, תשולם להם, נוסף על התוספות שפורטו לעיל, גם תוספת הפרשים לתקופה שעד דצמבר 2011.

חיים כץ: תוספת ההפרשים היא לגבי מדדי העבר ולגבי תוספות שחיקה אשר ניתנו בעבר.

חיים כץ: תוספת ההפרשים תהיה בשיעור מלא בעד התקופה אוגוסט 2011 עד דצמבר 2011, ואילו בעד התקופה שבין יולי 2008 ליולי 2011 תשולם תוספת ההפרשים בשיעור שלא יפחת מ-50% וייקבע בצו של שר האוצר שיהיה טעון אישור של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בין השאר כדי לעדכנו בהתאם למה שיוסכם לגבי הפורשים משירות קבע.

חיים כץ: פריסת תשלום תוספת ההפרשים תיעשה על פני כמה שנים ותסתיים עד 2018.

חיים כץ: גם בעניין שיעור תוספת ההפרשים בעד העבר ופריסת התשלומים כאמור צפוי סיכום שיושג לגבי פורשי שירות הקבע להשליך לטובה גם על זכאותם של גמלאי המשטרה והשב"ס.

חיים כץ: בעת הכנת הצעת החוק בוועדה יוחדה התייחסות לדירוג הרופאים, לנוכח הסכם השכר האחרון שנכרת בין המדינה להסתדרות הרופאים, ואשר תוספות לפיו השפיעו על גמלת הרופאים גמלאי המשטרה והשב"ס, אך לא באו לידי ביטוי לגבי רופאים גמלאי שירות המדינה, שנותקו כבר ב-2009 מההצמדה למשכורת הפעילים.

חיים כץ: לאור האמור נקבע שיעור ניכוי מיוחד לדירוג הרופאים, בהתאם לתוספות שקיבלו לגמלה באמצעות ההצמדה לפעילים כאמור, וכן נקבע כי אם הניכוי עולה על גובה התוספת בעד המדד לשנים 2009–2011, תופחת יתרת הניכוי משיעור עליית המדד לשנת 2012, שיחושב בעת עדכון הקצבה הראשון.

חיים כץ: שיעורי ניכוי והפחתה מיוחדים נקבעו גם לגבי מפכ"לים וניצבי בתי-הסוהר שפרשו לגמלאות.

חיים כץ: אני מאוד רוצה לקוות, אדוני סגן שר האוצר במשרד האוצר, שבקרוב יושלם גם שינוי מנגנון עדכון הקצבה לגבי פורשים משירות קבע בצה"ל בהסדר שיהיה לטובת הפורשים וצפוי שישפיע לטובה גם על גמלאי המשטרה והשב"ס.

חיים כץ: הצעת החוק המוגשת כאן הוגשה אחרי עבודה מאומצת.

חיים כץ: ועדת העבודה והרווחה עשתה את זה בזמן הקצר ביותר שאפשר, בישיבות שלא מן המניין וכן מהמניין, בשעות הבוקר ובשעות הלילה, בימים רגילים ובימים לא רגילים, תוך הקפדה על סדר.

חיים כץ: ההצעה הזאת מגיעה למליאה ללא הסתייגויות – לשמחתי היא ללא הסתייגויות, ואני מקווה שהמליאה תאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

חיים כץ: במסגרת התודות, כדי לא להגיע ולעלות לכאן עוד פעם, אני רוצה – תודות מיוחדות: לשר המשטרה, שזה השר לביטחון הפנים, יצחק אהרונוביץ, לצוותים שלו שעמלו ודחפו והשקיעו והיו להם העוז והסבלנות לחכות עוד רגע, למרות הלחצים, כדי להביא הסכם טוב.

חיים כץ: תודה מיוחדת לסגן שר האוצר יצחק כהן, שעשה מעל ומעבר, תוך גילוי תבונה, שכל וגדלות רוח והביא לסיום הסיפור הזה.

חיים כץ: ללשכה המשפטית של ועדת העבודה והרווחה, ובמיוחד לעורכת-הדין נועה בן-שבת, שבפרק זמן מאוד קצר לקחה מהקטע של קריאה ראשונה, עזבה את הכול, עזבה את העיסוקים – הנחתי עליה הנחתות לא מקובלות – והביאה את החוק להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: כמו כן לעורכת-הדין שמרית גיטלין-שקד ולעורך-הדין אייל לב-ארי.

חיים כץ: לצוות הוועדה – ואללה, אנחנו גומרים היום מושב, שלוש שנים ו-105 חוקים – מסיימים בוועדה 105 חוקים, וזה לא דבר של מה בכך; צוות הוועדה עבד.

חיים כץ: אני מודה למנהלת הוועדה המיתולוגית, האחת והיחידה, וילמה מאור, למזכירות הוועדה מעיין, אתי וענת, ולעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו ולי קטקוב – – –

דוד אזולאי: אם היה אפשר למחוא כפיים – תאמין לי.

חיים כץ: לא, אסור.

אריה ביבי: גם בשם חברי הוועדה.

חיים כץ: אוהו, אריה ביבי.

חיים כץ: ואללה, תאמין לי, אתה – – –

אריה ביבי: התפלאתי מתי תזכיר אותי.

חיים כץ: תאמין לי, כשאתה מתחיל להזכיר שמות, אתה תמיד מסתבך.

אריה ביבי: לא.

אריה ביבי: אני התפלאתי מתי תזכיר אותי.

חיים כץ: לראש העמותה למען השוטר והאסיר.

אריה ביבי: השדולה.

אריה ביבי: השוטר, הסוהר והגמלאי.

חיים כץ: השוטר, האסיר – –

אריה ביבי: הסוהר.

חיים כץ: – – הסוהר והגמלאי.

חיים כץ: חבר הכנסת אריה ביבי, שלאחרונה, לצערי, נעדר מדיוני ועדת העבודה והרווחה, אבל הקפיד להגיע לכל דיון שנגע לשוטרים, לסוהרים ולגמלאים, והיה גם פעיל דומיננטי.

שלמה מולה: יש לך עוד ועדות, דיונים, עד יום שלישי?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: זהו, נגמר.

חיים כץ: זה החוק האחרון.

חיים כץ: 105 חוקים.

אריה ביבי: אתה יודע למה הוא אומר לך את זה?

אריה ביבי: אתה יודע למה.

חיים כץ: נו?

אריה ביבי: כי אנחנו במחנות שונים.

חיים כץ: אה, אתה רוצה שאני אפעיל אותו?

חיים כץ: לא, אני מכיר את חבר הכנסת שלמה מולה.

חיים כץ: הוא בטוח בניצחונו, הוא לא סופר אתכם, והוא רוצה שתתאמצו.

חיים כץ: אני אומר: ניפגש בקלפי.

חיים כץ: בכל אופן, לחבר הכנסת אריה ביבי – הפלגתי פה בתודות, כי בכל זאת אנחנו גומרים שלוש שנות מושב תוך כדי עבודה מאומצת של כל הצוות, ואני לא חושב שזה דבר של מה בכך, 105 חוקים, ואני לא מתייחס לא ל-150 תקנות ולא לכ-700 ישיבות של הוועדה.

חיים כץ: אז עשיתם עבודה גדולה, חברי לוועדה, תודה רבה לכם, ולכל חברי הכנסת, עפו אגבאריה שישב בוועדה ימים ולילות, ואלה שאינם פה אני לא נוקב בשמם, אבל נעשתה עבודה גדולה.

חיים כץ: בשמי אני רוצה להודות לכם על כל המאמץ הזה.

חיים כץ: זה לא דבר פשוט, וזה לא בא משום מקום.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

שלמה מולה: מאה אחוז.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

שלמה מולה: להצעת החוק אין הסתייגויות, וגם אין בקשות לרשות דיבור, לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו ישר נלך להצבעה.

שלמה מולה: נא להצביע.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–8 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

שלמה מולה: 13 בעד, אין מתנגדים.

שלמה מולה: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, עברה בקריאה שנייה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, האם להצביע בקריאה שלישית?

חיים כץ: – – –

שלמה מולה: אכן כן, נעשה זאת.

חיים כץ: – – –

שלמה מולה: נא להצביע.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, נתקבל.

שלמה מולה: 12 בעד, אין מתנגדים.

שלמה מולה: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

חיים כץ: – – – לגמלאי המשטרה והשב"ס.

שלמה מולה: מאה אחוז.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה.

ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לוח תיקונים להצעת חוק בית-הדין לעבודה (תיקון מס' 43), התשע"ב–2012.

לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 138), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת הכספים.

תודה.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: [מס' כ/434; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 25814; נספחות.

שלמה מולה: ]

שלמה מולה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

שלמה מולה: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת גפני להציג את הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 16), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה ושלישית.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש – – –

שלמה מולה: אני מבין שאין הסתייגויות.

): אין הסתייגויות.

שלמה מולה: מאה אחוז.

שלמה מולה: תודה רבה.

): רוב החוקים שמגיעים מוועדת הכספים, אין להם הסתייגויות.

שלמה מולה: היושב-ראש כנראה בקונסנזוס.

): כן.

): לא רק זה, אלא החוק הזה הוא גם של חברך לסיעה.

שלמה מולה: ואללה?

): של חבר הכנסת בילסקי.

): מזכירת הכנסת, אני מודה לך על זה שהקראת את ההודעה על החוקים.

): אם אתם תאפשרו לי להביא, מכיוון שיושב-ראש הקואליציה ויושבת-ראש האופוזיציה מסכימים שאני אביא את החוק של עקרות-הבית הקשישות, שאין על זה מחלוקת.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 16), התשע"ב–2012.

): הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית שהוגשה על-ידי חבר הכנסת זאב בילסקי, ומטרתה להעלות את המודעות הציבורית ביחס לניצולי השואה ולהקנות להם תחושה טובה ביחס לזכאותם לתמלוגים.

אברהם מיכאלי: איפה בילסקי?

): הוא לא כאן.

שלמה מולה: הוא אמר שיבוא?

): לא.

): הוא הודה לי כבר בטלפון.

שלמה מולה: מאה אחוז.

): בחוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז–1957, ובחוק נכי המלחמה בנאצים, התשי"ד–1954, נקבעה זכאותם של ניצולי השואה לתגמולים.

): מדובר בחוקים שנחקקו בשנות ה-50, והמינוחים שהם נוקטים ביחס לזכאות זו הם "נכה נצרך" ו"נכה נזקק".

): למונחים הללו יש משמעות קשה, שמעוררת תחושות לא נעימות בקרב הזכאים לתגמולים, ולעתים הם מעדיפים שלא לקבל את התגמולים כדי שלא יכונו "נכה נצרך" או "נכה נזקק".

): כדי שלא תיפגע זכותם של ניצולי השואה לתגמולים מוצע בהצעת חוק זו להחליף את המינוח כך שניצול השואה שנקרא קודם לכן "נכה נצרך" ייקרא מעתה "נכה זכאי לתגמול מוגדל לפי הכנסה", וניצול השואה שנקרא קודם לכן "נכה נזקק" ייקרא מעתה "נכה זכאי לתגמול לפי הכנסה".

): אדוני היושב-ראש, אני מבקש את תמיכת הכנסת, אבל אני רוצה להגיד לך, ואני רוצה להגיד לחברי הכנסת, למה זה מגיע ביום האחרון.

): אנחנו כבר אישרנו את זה בוועדה קודם.

שלמה מולה: נכון.

): מכיוון שמתנהל משא-ומתן בינינו לבין משרד האוצר לגבי כפל קצבה של נכי רדיפות הנאצים.

): ואנחנו העברנו בסביבות 50 מיליון שקל לצורך העניין הזה וצריך לתקן את החוק.

): זו פשרה שהגענו אליה עם האוצר, והארגונים – בתוך העניין.

שלמה מולה: מתי התיקון יבוא?

משה גפני: אני רציתי להביא את החוק, רציתי להביא אותו ולשלב את החוק של בילסקי בתוך החוק הכללי.

משה גפני: מכיוון שעדיין לא הסתיים המשא-ומתן, זה ככל הנראה יבוא בתחילת כנס הקיץ, בעזרת השם, אם לא נלך לבחירות קודם כמובן.

שלמה מולה: מאה אחוז.

משה גפני: אז אני לא יודע, נראה בסוף היום.

שלמה מולה: זה רק הקדוש-ברוך-הוא ידע.

משה גפני: נכון, מה שנכון נכון.

משה גפני: אז אני החלטתי לא לקפח אותו במושב הזה, להביא את הצעת החוק הזאת שהיא הצעת חוק מינוחית, אבל מאוד חשובה מבחינת הסמנטיקה והכבוד של נכי רדיפות הנאצים, ובעזרת השם, בתחילת כנס הקיץ אני אביא את החוק הגדול יותר של כפל קצבה שנמצא בכנסת כבר מ-1999, על כל פנים, שלוש כנסות.

משה גפני: הפעם הראשונה שהתקדמנו עם האוצר בעניין הזה היתה עכשיו.

שלמה מולה: מאה אחוז.

משה גפני: אז אני מבקש את תמיכת מליאת הכנסת בהצעת החוק.

משה גפני: תודה רבה.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני, אנחנו מודים לך.

שלמה מולה: נחכה רק עד שאתה מגיע למקום.

שלמה מולה: כפי שאמרתי, להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, אין בקשות לרשות דיבור.

שלמה מולה: אז אנחנו נעבור להצבעה.

שלמה מולה: בבקשה, נא להצביע.

שלמה מולה: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 1–7 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

שלמה מולה: בעד – 8, אין מתנגדים.

שלמה מולה: הצעת חוק נכי רדיפת הנאצים (תיקון מס' 16), התשע"ב–2012, עברה בקריאה שנייה.

שלמה מולה: האם להצביע קריאה שלישית, אדוני?

משה גפני: כן, אדוני.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 5 נגד – אין נמנעים – אין חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 16), התשע"ב–2011, נתקבל.

שלמה מולה: בעד – 5, אין מתנגדים.

שלמה מולה: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 16), התשע"ב–2012, עברה בקריאה שלישית, ולכן תיכנס לספר החוקים.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

שלמה מולה: אנחנו מודים לך ומודים גם לחבר הכנסת בילסקי שיזם את הצעת החוק, והוא שהסמיך אותך לברך גם בשמו.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: [מס' כ/443; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 27226; נספחות.

שלמה מולה: ]

שלמה מולה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

שלמה מולה: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת הרב גפני להציג את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 138), התשע"ב–2012.

שלמה מולה: גם זו הצעת חוק ללא הסתייגות וגם ללא בקשה לרשות דיבור, אז אני מניח שיהיה מאוד קצר.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אגב, לגבי החוק הקודם, חבר הכנסת בילסקי לא הסמיך אותי, מפני שיושב-ראש ועדה בקריאה השנייה והשלישית – זה כבר חוק של הוועדה.

שלמה מולה: מאה אחוז.

משה גפני: אבל זה חוק שהוא יזם אותו ובאמת מגיעות לו כל התודות ובעיקרון אני מסכים אתך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 138), התשע"ב–2012.

משה גפני: הצעת החוק הזו נולדה בשידור רדיו.

משה גפני: בשידור רדיו בתוכנית "סדר יום" ב"קול ישראל" עלתה אשה ואמרה שסבתא שלה היתה ב"הגנה" והיא נולדה לפני 1931 והיא לא זכאית לקצבת זיקנה.

משה גפני: וכתוצאה מכך העלו אותי לשידור ואמרו לי: אתה יושב-ראש ועדת הכספים, איך יכול להיות דבר כזה – – –

שלמה מולה: יכול להיות שזו התוכנית של קרן נויבך?

משה גפני: כן.

משה גפני: – – – חברתה הצעירה זכאית לקצבת זיקנה, והיא, שהיא מבוגרת יותר בשנה אחת, או כמובן בעשר שנים, היא לא מקבלת קצבת זיקנה.

משה גפני: אמרתי: לא יכול להיות דבר כזה, אני אבדוק.

משה גפני: בדקתי והתברר שבספר החוקים של מדינת ישראל היתה אפליה מאוד מאוד קשה: מי שנולדה לפני 1931 לא זכאית לקצבת זיקנה ומי שנולדה אחרי 1931 זכאית לקצבה.

משה גפני: הנחתי מהר הצעת חוק – חבר הכנסת אורי מקלב ואני הנחנו הצעת חוק.

משה גפני: משרד המשפטים תמך בכך בכל הכוח, הוא אמר: זה באמת חוסר שוויון מוחלט.

משה גפני: והיה ערר של האוצר.

משה גפני: דיברתי עם שר האוצר, הם הסירו את הערר, העברתי את זה.

משה גפני: זה בעצם היה צריך להיות בוועדה אחרת, אבל יושב-ראש הוועדה הסכים שזה יהיה בוועדת הכספים.

משה גפני: העברתי את זה בבליץ, במהירות הגדולה ביותר.

משה גפני: לא מזמן העברנו את זה פה בטרומית, אנחנו עכשיו כבר לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: בקריאה השנייה והשלישית אנחנו מתקנים עוול שאין כדוגמתו.

משה גפני: אנחנו מבטלים את הסעיף שיש בחוק, הוא מתבטל בהצעת החוק הזאת, וזכאית לקצבת זיקנה כל מי שנולדה ב-1920 וב-1930 וב-1940.

משה גפני: אנחנו מתקנים עוול גדול.

שלמה מולה: כל הכבוד.

משה גפני: במהלך הדיונים גילינו כי ישנן 87 עקרות-בית – אנחנו מדברים על 6,200.

משה גפני: יש בתוך ה-6,200 87 עקרות-בית – שהיו זכאיות לגמלת השלמת הכנסה.

משה גפני: אלה שזכאיות לגמלת השלמת הכנסה בגיל פרישה יהיו זכאיות גם להטבות נלוות לפי חוק האזרחים הוותיקים, להנחות בתרופות, בחשמל, בארנונה ועוד.

משה גפני: מה היה קורה כתוצאה מהעניין הזה?

משה גפני: אשה שהגיל הממוצע שלה 87 – עשינו חשבון, זה מגיל 83 עד גיל, כמה שאפשר, והיום תוחלת החיים ברוך השם היא גבוהה, הממוצע הוא אשה בת 87 – היא מתחילה לאבד, מכיוון שהיא תקבל קצבת זיקנה עכשיו, את ההנחה בתרופות.

משה גפני: היא תבוא לקופת-חולים ויגידו לה – כבר שנים היא מקבלת תרופות בהנחה מפני שהיא אשה מבוגרת, יגידו לה: עכשיו לא תקבלי בגלל גפני.

משה גפני: אמרתי: אני לא יכול להעביר חוק כזה.

משה גפני: בקיצור, תיקנו את העניין הזה בחוק.

משה גפני: היה לנו ויכוח גדול עם משרד האוצר, ובסופו של דבר אנחנו מכניסים גם את העניין הזה בהסכמת שר האוצר ושר הרווחה.

משה גפני: אגב, גם שר הרווחה היה בדיון בוועדה, וגם כאן במליאת הכנסת הוא תמך.

משה גפני: אני בעצם סיימתי את הנאום שלי, אבל אני חייב להגיד למליאת הכנסת:

משה גפני: אנחנו הוספנו עוד פרק לתוך החוק הזה שלא היה קודם, ואני מבקש גם את אישור המליאה.

משה גפני: זו גם הטבה גדולה, זה חוק הביטוח הלאומי שקשור לעניין, וכולם הסכימו, כל חברי הוועדה, כל מי שהשתתף בדיון.

משה גפני: הפרק הנוסף בהצעת החוק עניינו מענק אשפוז.

משה גפני: סעיף 43 לחוק הביטוח הלאומי קובע שהשירותים שיינתנו ליולדת וליילוד במסגרת אשפוז, סכום מענק האשפוז וכללי העדכון שלו, קבועים בלוח ב'1.

משה גפני: עוד קובע הסעיף כי מענק האשפוז ישולם לבית-החולים או למוסד הרפואי שבו אושפזה המבוטחת בקשר ללידה.

משה גפני: במהלך הדיונים על תקציב ההתאמות בוועדת הכספים – הרי היה סעיף ההתאמות שלא הביאו בזמן ואני ניהלתי אתם דיון על זה – עלה הנושא שיש לעדכן את מענקי האשפוז בגלל שמדובר במצוקה גדולה בבתי-החולים, בעיקר של הפגיות.

משה גפני: ואני ביקשתי מהם בסעיף ההתאמות להוסיף את הכסף הזה.

משה גפני: ביקשתי מהם 20 מיליון שקל, ודיברתי גם אחרי זה עם סגן שר הבריאות, והוא אומר: זה מאוד מאוד חיוני, זה יכול לעלות בחיי אדם.

משה גפני: בסוף הסכימו להביא את זה בתוך החוק הזה והתוצאה תהיה: העדכון האמור יחול על מענק אשפוז המשתלם החל ביום 1 בינואר 2014 ואילך.

משה גפני: עם זאת, קבענו גם בהוראת שעה סכומים מעודכנים שיחולו כבר החל באפריל 2012 ועד 2014, כך שכבר בתקופה הזו יוגדלו מענקי האשפוז בסכום כולל של 20 מיליון ש"ח ועוד 10 מיליון ש"ח לשנת 2014.

משה גפני: 20 המיליון שאני ביקשתי יתחילו מייד באפריל.

משה גפני: העדכונים הללו ייעשו וישולמו על-ידי המוסד לביטוח לאומי, ולפיכך קבענו שאוצר המדינה ישפה את המוסד לביטוח לאומי על ההוצאות שהוציא למתן מענק האשפוז, כפי שקבענו בשיעור עליית מחיר יום האשפוז.

משה גפני: מדובר במטרה חשובה מאוד שתביא להגדלת התקציב לפגיות ותסייע בשיפור השירות הניתן בהן.

משה גפני: אני מבקש את אישור המליאה בקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: אני לא יודע אם אנחנו נספיק להביא עוד חוק היום, אז אני מנצל את ההזדמנות הזאת.

משה גפני: אתה, אדוני היושב-ראש, חבר בוועדת הכספים, ונמצא פה ציון פיניאן – – – וליה, נמצאים פה חברים רבים מוועדת הכספים.

משה גפני: אי-אפשר היה להעביר את החוקים האלה במהירות כזאת גדולה אילולא היועצת המשפטית של הוועדה, אי-אפשר היה.

שלמה מולה: נכון.

משה גפני: אי-אפשר היה להביא אילולא הצוות המשפטי והצוות של הוועדה, טמיר כהן, שגית אפיק, באמת, הקשישות צריכות להודות לה, לא לי.

שלמה מולה: אלף אלף.

משה גפני: אי-אפשר משפטית, עם ויכוח עם האוצר, להביא את זה בפרק זמן כל כך קצר לאישור.

משה גפני: אני לא מדבר על חוקים אחרים שהבאנו.

משה גפני: אנחנו הבאנו, ציון, לפי דעתי 110 חוקים במהלך שלוש השנים האלה, וביניהם חוק ההסדרים וחוק בנק ישראל וחוקים ענקיים שהיה בהם – – –

שלמה מולה: חוק הקרקעות.

משה גפני: חוק הקרקעות.

שלמה מולה: חוק האלמנות.

משה גפני: הכול, הכול, הכול.

משה גפני: וזה חוץ מתקנות וצווים והעברות תקציביות וועדת שירות על שרים ועל שופטים והכול.

משה גפני: אבל זה, אמרתי, זה לא בזכותי, זה בזכות החברים ובזכות האנשים שעוסקים במלאכה.

משה גפני: הייתי נחמד היום.

משה גפני: תודה רבה.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

שלמה מולה: מאחר שאין, אמרתי, הסתייגויות להצעת החוק וגם אין בקשות דיבור אז אנחנו עוברים להצבעה.

שלמה מולה: אדוני, אני מחכה לך רק עד שאתה מגיע לשם.

שלמה מולה: בבקשה, נא להצביע.

שלמה מולה: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 1–7 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

שלמה מולה: בעד – 9, אין מתנגדים.

שלמה מולה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, הרב גפני, האם להצביע בקריאה שלישית?

משה גפני: כן, אדוני, תודה.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 138), התשע"ב–2012, נתקבל.

שלמה מולה: שמונה בעד, אין מתנגדים.

שלמה מולה: אכן, חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 138), התשע"ב–2012, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים.

שלמה מולה: תודה רבה לך, אדוני, יושב-ראש ועדת הכספים, וגם לצוות הוועדה.

שלמה מולה: [מס' מ/580; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' כ"ח, עמ' 19519; נספחות.

שלמה מולה: ]

שלמה מולה: אנחנו ממשיכים הלאה.

שלמה מולה: אני מבקש להזמין את השר לשעבר, חבר הכנסת יצחק הרצוג, להציג את הצעת החוק בית-הדין לעבודה (תיקון מס' 43), התשע"ב–2012, כולל לוח התיקונים.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, היושב-ראש , שנמצא בחוץ-לארץ, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק בית-הדין לעבודה (תיקון מס' 43), התשע"ב–2012.

יצחק הרצוג: הצעת חוק ממשלתית זו מתקנת את חוק בית-הדין לעבודה במספר רב של נושאים.

יצחק הרצוג: אני חייב לציין שבית-הדין לעבודה, שלא מעט ביקורת היתה עליו ברבות השנים, מוכיח את עצמו כאחד ממוסדות השיפוט הראויים, האמיצים, העצמאיים, הנועזים והחכמים ביותר בתפקוד שלהם בכל מה שקשור למערך יחסי העבודה.

יצחק הרצוג: ולכן, הצעת החוק הזו משדרגת הרבה מאוד פנים שקשורים לבית-הדין לעבודה, ובהם, בין היתר, תיקונים הנוגעים בתנאי הכשירות ודרך המינוי של נציגי הציבור שבבית-הדין לעבודה, וכן בהרכבי בית-הדין – סמכויות שופטים ורשמים והגבלת האפשרות להגיש בקשות רשות ערעור.

יצחק הרצוג: מרבית התיקונים הוצעו בעקבות המלצותיהן של שלוש ועדות ציבוריות נכבדות שבחנו את מבנה בית-הדין וסדרי עבודתו, האחרונה שבהן ועדה בראשות כבוד השופט – שופט בית-המשפט העליון בדימוס – יצחק זמיר.

יצחק הרצוג: אחד התיקונים המשמעותיים המוצעים נוגע במעמדם ותנאי כשירותם של נציגי הציבור, האחראים לחלק חשוב בהצלחת בית-הדין עוד מהקמתו, בשנת 1969, על-ידי הרחבת התמיכה שבית-הדין זכה לה ותרומתם בקביעת עובדות שנויות במחלוקת ובייעול הליכים שבהם יש צורך בולט במומחיות מיוחדת – ואם אני יכול להוסיף, גם מומחיות ביכולת לגשר בין הצדדים.

יצחק הרצוג: כדי לשפר את מעמדם ותרומתם של נציגי הציבור מוצע לשנות את תנאי הכשירות הנדרשים לצורך מינוי לנציג ציבור ואת אופן מינויו.

יצחק הרצוג: בין היתר מוצע לקבוע כי מינוי נציגי ציבור יהיה בהמלצה של ועדה מייעצת המורכבת משופט בדימוס, נציג משרד המשפטים, נציג שר התמ"ת וכן נציג של ארגון עובדים יציג ונציג של ארגון מעבידים יציג.

יצחק הרצוג: כמו כן מוצע כי במינוי נציגי הציבור יינתן ביטוי הולם לייצוג אוכלוסיות שונות.

יצחק הרצוג: כן מובהר כי כשיר לתפקיד נציג ציבור בבית-הדין יהיה רק מי שהוא בעל ניסיון של חמש שנים לפחות בתפקיד, בפעילות, במחקר או בהוראה, בתחומים שלהלן: משפט העבודה, יחסי עבודה, רווחה, ביטחון סוציאלי, כלכלה או מינהל ציבורי.

יצחק הרצוג: זאת כדי להבטיח שנציגי הציבור יהיו בעלי ידע והשכלה הרלוונטיים לעניינים הבאים לפני בית-הדין.

יצחק הרצוג: עוד מוצע שכשיר לכהונה כאמור יהיה מי שטרם מלאו לו 75 שנים.

יצחק הרצוג: כמו כן מוצע לקבוע כי נציג ציבור ימונה לתקופה של ארבע שנים, במקום שלוש שנים היום, וכי יהיה אפשר לחזור ולמנותו לתקופה אחת נוספת בלבד.

יצחק הרצוג: בכך בא לידי ביטוי רצון הוועדה להבטיח שנציג הציבור יכהן תקופה משמעותית, שבה יוכל לצבור מומחיות וידע בעניינים הקשורים לכהונתו.

יצחק הרצוג: כן מוצע להגביל את האפשרות להאריך את כהונתו ולקבוע אמות מידה להארכה.

יצחק הרצוג: נוסף על כך מוצע לקבוע כי שר המשפטים ושר התמ"ת יקבעו, בהתייעצות עם ארגוני העובדים והמעבידים היציגים, תקנות לעניין הליכי המיון וההשתלמויות שייערכו לנציגי הציבור.

יצחק הרצוג: אף תיקונים אלו מטרתם לשפר ולמסד את מעמדם של נציגי הציבור ולשפר את תרומתם למערכת.

יצחק הרצוג: במקביל להסדרת מינוים של נציגי הציבור מוצע לקבוע את הדרך שבה תתבררנה תלונות נגד נציגי ציבור וכן לקבוע כיצד יושעו או יועברו מתפקידם במידת הצורך.

יצחק הרצוג: מובהר כי העברה או השעיה מכהונה ייעשו על-ידי שר המשפטים ושר התמ"ת לאחר המלצת הוועדה המייעצת.

יצחק הרצוג: לבסוף, מוצע לקבוע הוראות הנוגעות בשיתופם של נציגי הציבור.

יצחק הרצוג: מוצע לקבוע כי בעניינים שבהם הסכסוך וההכרעה הנדרשים הם במהותם משפטיים, ולא עובדתיים, יהיה אפשר לוותר על נציגי הציבור.

יצחק הרצוג: משכך, נקבע כי בעניינים המנויים בתוספת השלישית ידון שופט בית-הדין האזורי כדן יחיד, אלא אם כן הורה נשיא בית-הדין האזורי אחרת, וכי ערעור על עניין זה יידון בפני הרכב של שלושה שופטים.

יצחק הרצוג: עוד מוצע לאפשר לשופט לדון כדן יחיד אם החליט על כך בהחלטה מנומקת, לבקשת אחד הצדדים, ולאחר שנתן לצדדים בהליך הזדמנות להשמיע את דבריהם בעניין זה.

יצחק הרצוג: נוסף על כך, מוצע להרחיב את סמכויות השופט להכריע בעניינים מסוימים שבסדרי דין לבדו, גם בעניינים שבהם דן בית-הדין בשלושה, כמפורט בתוספת הרביעית המוצעת.

יצחק הרצוג: סמכות דומה ניתנה לראש ההרכב במותב מורחב יותר.

יצחק הרצוג: שינויים משמעותיים נוספים שמוצעים עניינם הוראות בדבר הרכב בית-הדין הארצי וסמכויותיו.

יצחק הרצוג: ראשית, מוצע ליתן אפשרות לבית-הדין הארצי לדון כערכאה ראשונה גם בסכסוך קיבוצי מיוחד, שהסמכות בו נתונה היום לבית-הדין האזורי, אם הוא בעל חשיבות, דחיפות או רגישות מיוחדת ואם נתבקשה העברת הדיון כאמור על-ידי אחד מבעלי הדין או היועץ המשפטי לממשלה.

יצחק הרצוג: זאת מאחר שסכסוך מיוחד, אף אם אינו עונה על הגדרותיו של סכסוך קיבוצי כללי, מאחר שהוא חל על מפעל מסוים או מעביד מסוים, עשוי להיות בעל השפעה ברמה הארצית ועלול לפגוע באופן חמור בשירות ציבורי חיוני.

יצחק הרצוג: תיקון נוסף לחוק עניינו הרחבת הרכבי בית-הדין בעת הצורך.

יצחק הרצוג: מוצע לקבוע כי אף שבית-הדין הארצי דן ברגיל במותב של חמישה, דהיינו שלושה שופטים ושני נציגי ציבור, יהיה אפשר להרחיב את המותב בשופטים ובנציגי ציבור נוספים כאשר מתעוררת שאלה משפטית שמפאת חשיבותה, קשיותה או חידושה יש מקום לדיון בהרכב מורחב יותר.

יצחק הרצוג: אני רוצה להזכיר לכם למשל את סכסוך הרופאים השנה, ואני רוצה להזכיר לכם את העבודה, באמת, המרשימה של נשיאי בית-הדין הארצי לעבודה לדורותיהם, במיוחד שני האחרונים, סטיב אדלר ונילי ארד המכהנת, בסכסוכי עבודה מורכבים ביותר – הצעת החוק הזאת נותנת מענה גם לסוגיות מהסוג הזה.

יצחק הרצוג: הרחבת הרכב על-ידי תוספת שופטים תתאפשר גם בסכסוך קיבוצי כללי הנדון ברגיל במותב של שבעה.

יצחק הרצוג: עוד מוצע לקבוע אפשרות להרחיב את ההרכב בדיון בערעור על פסק-דין של דן יחיד המנוי בתוספת השלישית, או בדיון בערעור על פסק-דין של בית-הדין האזורי בעניינים פליליים.

יצחק הרצוג: לבסוף, מוצע להסמיך את שר המשפטים לקבוע בצו באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת סוגי עניינים שלגביהם לא תהיה אפשרות להגיש בקשת רשות ערעור אלא אם כן שוכנע בית-הדין כי אם הערעור על ההחלטה יידון במסגרת הערעור על פסק-הדין, ולא באופן מיידי, יהיה בכך כדי להשפיע על זכויות הצדדים באופן ממשי או שעלול להיגרם לצד להליך נזק של ממש או שעלול להתנהל הליך מיותר.

יצחק הרצוג: סמכות דומה ניתנה לשר בחוק בתי-המשפט לגבי בקשות רשות ערעור בבתי-המשפט האזרחיים.

יצחק הרצוג: ואסיים בכך שמוצע להרחיב את סמכויות רשמי בית-הדין לעבודה, לקבוע כי אלו יהיו מוסמכים לדון בתובענות לשכר עבודה, בתובענות לקצבה וכן בכל תובענה כספית אחרת בעניינים המנויים בתוספת החמישית המוצעת, בסכום גבוה מזה הקבוע כיום ועד 50,000 שקלים.

יצחק הרצוג: עד כמה שאני מבין אין הסתייגויות לחוק, למעט הסתייגות דיבור של חבר הכנסת מיכאלי, ואני מבקש מהמליאה לאשר את החוק החשוב הזה.

שלמה מולה: לא, יש הסתייגות של אורי מקלב.

אורי מקלב: אורי מקלב.

יצחק הרצוג: גם מר מיכאלי וגם מקלב – הסתייגויות דיבור, אני מבין, ואני מבקש מאוד מהמליאה לאשר את החוק כמות שהוא, לרבות לוחות התיקונים והצרופות.

יצחק הרצוג: זה שדרוג דרמטי – –

שלמה מולה: כולל – – –

יצחק הרצוג: – – של אחד מהמוסדות השיפוטיים החשובים ביותר בישראל.

יצחק הרצוג: תודה.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: אורי, בבקשה.

שלמה מולה: נא לנמק את ההסתייגות שלך, או הסתייגות דיבור או הסתייגות מהותית, בוא נראה.

שלמה מולה: כן.

שלמה מולה: בבקשה, יש לך חמש דקות, אדוני.

אורי מקלב: אשתדל לקצר, אפילו לא למצות את מלוא הזמן שאתה מאפשר, אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, קודם כול, כרגע ההסתייגות שלי היא לא הסתייגות דיבור אלא הסתייגות חשובה – אני עוד לא אומר מהותית – הסתייגות חשובה מאוד.

אורי מקלב: לדיבור יש איזו קונוטציה, שבדיבור – אתה תדבר ואחרי זה אפשר להמשיך הלאה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על נושא מאוד חשוב.

אורי מקלב: החוק הזה יש בו הרבה-הרבה דברים חשובים, דברים מהותיים, שינוי, שיפור, ייעול, שינוי סדרי דין.

אורי מקלב: נעשה לאחר מחשבה רבה.

אורי מקלב: רק יש עוד סקטור, והסקטור הזה הוא סקטור של הנכים.

אורי מקלב: וסקטור הנכים גם כן – המקום שהם צריכים להתדיין על בעיות שנוצרות בעקבות תהליך הבדיקה וקביעת הנכות שלהם, המקום זה בית-דין לעבודה.

אורי מקלב: בשונה מדברים אחרים שמגיעים לבית-דין לעבודה, כשמדובר על סכסוכים בין מעביד לבין עובד וכדומה, מדובר כאן בנכים – ההתנהלות שלהם הרצופה, הרגילה, מול הוועדות הרפואיות – והמקום שהם צריכים לערער אליו זה בתי-הדין לעבודה, ככה נקבע.

אורי מקלב: ומשכך, שהנכים צריכים לבוא ולערער על ועדות רפואיות וכדומה ועל קביעת נכות, ומי שיודע, ומי שקרוב – ואנחנו, בוועדה לפניות הציבור, השתקף בפנינו והוצפו בפנינו בעיות לא מעטות ואפילו בעיות קשות בוועדות הרפואיות.

אורי מקלב: הוועדות הרפואיות, קודם כול, קשה להגיד עליהן שהן ועדות שקופות; הן ועדות מאוד לא שקופות.

אורי מקלב: הן ועדות שהן לא אובייקטיביות, ועדות שהביטוח הלאומי עצמו מעורב בהן.

אורי מקלב: הבעיה היא גם שהוועדות הן דרקוניות: אדם יכול להיכנס לוועדה רפואית ובתוך זמן קצר לצאת בלי שהוא קיבל שום ביטוי לבקשה שלו, לתובענה שלו, למה שהוא הגיש בפניה; התשובות לא ברורות – בכתב, והקביעות הן מאוד מאוד שרירותיות.

אורי מקלב: ואנחנו, כשאנחנו דנים בקביעות של הוועדות הרפואיות, הדרך שבה הם צריכים לערער ולשנות את זה היא דרך בתי-דין לעבודה.

אורי מקלב: עכשיו, בייעול הזה, החוק הזה בא ופוגע במי שצריך באופן קבוע להשתמש – בסכסוכי עבודה יכול להיות שזה משהו קצר ויכול להיות משהו שהוא חד-פעמי, אנחנו יכולים להחליט ככה ואנחנו יכולים להחליט אחרת, לצמצם את האפשרות של הערר, לקיים דיון גם בלי נציג ציבור, אבל מה נעשה לנכה?

אורי מקלב: מה נעשה לנכה שכשהוא מגיע לבית-דין לעבודה, בכל הסכסוכים שלו – וכמעט כולם צריכים להגיע לערעורים כאלה ואחרים – למה – השאלה שנשאלת תמיד – למה כשנכה מגיע לבקש את הבקשה שלו, בוועדות הרפואיות הוא לא מקבל אותה, אבל כשהוא מכניס חברה חיצונית, מדוע אז הוא זוכה?

אורי מקלב: וכי אדם אין לו זכות לקבל את זה בלי שהוא מכניס שותף שאחרי זה הוא צריך לשלם לו כל החיים?

אורי מקלב: ומכיוון שאני גם הבטחתי לקצר, אנחנו, חבר הכנסת אברהם מיכאלי, שגם הוא הסתייג, ואני הצטרפתי להסתייגות שלו, אנחנו רואים בחוק הזה – שלא בכוונה, ובעקיפין – פגיעה בציבור הנכים, ולכן בהסתייגויות שלנו רצינו וביקשנו להוסיף התנהלות מסוימת ולבוא לקראת הנכים במסלול מסוים שיהיה בתוך החוק הזה, אבל לא אפשרו לנו.

אורי מקלב: לא אפשרו לנו לא בגלל המהות ולא בגלל הרצון – אמרו שזה אולי הדבר הכי נכון, אבל לא במקום הנכון.

אורי מקלב: לא בחוק הזה, ככה לטענת היועצים.

אורי מקלב: השתכנעתי, או בכל אופן קיבלתי – אני לא יכול להגיד שהשתכנעתי – קיבלתי את מה שאמרו היועצים המשפטיים ויושב-ראש ועדת החוקה, ואנחנו נגיש את זה כהצעת חוק נפרדת בנושא, כדי לשנות את זה בחוק הביטוח הלאומי ובחוקים אחרים, איך להתנהל מולם.

אורי מקלב: לכן, אני הפכתי את זה, באמת, להסתייגות דיבור, ואני מושך את ההסתייגות שלי, והכוונה שלנו – להגיש הצעת חוק נפרדת בנושא.

שלמה מולה: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה, גם לך חמש דקות.

שלמה מולה: כן.

שלמה מולה: אני רוצה שהוא יחליף אותי.

שלמה מולה: הוא יכול להיות – – – כן.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

שלמה מולה: חבר הכנסת מקלב, בוא תחליף אותי בבקשה לכמה דקות.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, השר נמצא פה ברקע; אנחנו רואים אותו.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר שנמצא פה, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, בזמן שאתה מתחלף אני רוצה לשבח את החוק שהבוקר העבירו פה, על מורשת יהודי אתיופיה.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מולה, ירדת מכיסא יושב-ראש, אתה כרגע חבר כנסת מולה.

אורי מקלב: יש לו איזה משהו דחוף, לכן אני החלפתי אותו, אבל – – –

אברהם מיכאלי: החוק הזה הוא חוק חשוב, שאנחנו בכנסת כבר מטפלים בו כמעט שתי קדנציות, ואני מברך על כך שהחוק עבר הבוקר, ואני מקווה שהמימוש, הביצוע שלו יהיה מעשי והוא לא יישאר בספר החוקים כחוק יבש.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני מברך את ועדת החוקה שבאמת קידמה את חוק בתי-דין לעבודה.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת הרצוג, באמת, הוועדה עוסקת בזה כבר הרבה מאוד זמן, ואין ספק שהחוק שקודם ייעל את המערכת, ותבוא ברכה גם על משרד המשפטים שיזם את החוק.

אברהם מיכאלי: עם זאת, את ההסתייגות שלי, אדוני היושב-ראש, הגשתי בנקודה כאובה שלצערנו אנחנו במדינה כבר מכירים אותה כמעט עשרות שנים, אפשר לומר, הסוגיה של ועדות רפואיות של נכים.

אברהם מיכאלי: ועדות רפואיות של נכים מתנהלות, לצערי, לא בצורה תקינה.

אברהם מיכאלי: באים נכים לוועדה רפואית – יש שתי ועדות: יש ועדה ראשונה ויש ועדת עררים – ככה זה נקרא – שתיהן מתנהלות בביטוח לאומי.

אברהם מיכאלי: ועדה מתנהלת בביטוח לאומי כאשר הרופאים שיושבים בה הם רופאים של ביטוח לאומי, מקבלים שכר מביטוח לאומי, ובעצם אין פה שום הגינות – שאותו רופא שיושב מטעם הביטוח הלאומי, בשכר של ביטוח לאומי, יפסוק נגד ביטוח לאומי; למה שהוא יעשה את זה?

אורי מקלב: אומנם זה צעד תחת חסות של משרד הבריאות, אבל זה רק ב"כאילו".

אברהם מיכאלי: הרופאים האלה מקבלים שכר מביטוח לאומי – – –

אורי מקלב: השכר מביטוח לאומי ויש גם – יושב איש של ביטוח לאומי – – –

אברהם מיכאלי: כן.

אברהם מיכאלי: עכשיו, אנחנו, מי שקצת עסק בדבר הזה במשך תקופות – ומה לומר, מה לעשות, לפני שנכנסתי לכנסת עסקתי במקצוע עריכת-דין – עורכי-דין יודעים – וידוע שנכים שם לא מקבלים את יומם במובן הצדק ובמובן של הוכחת הטענות שלהם.

אברהם מיכאלי: החוק קבע שיש ערכאת ערעור אובייקטיבית, שהיא בית-הדין לעבודה, אבל מה לעשות, בבית-הדין לעבודה, החוק קבע, אדוני היושב-ראש, שהנקודות לערעור יובאו אך ורק בנקודה משפטית בלבד.

אברהם מיכאלי: בעצם זה גורם לכך שאותו נכה שמרגיש שלא ניתן לו יומו בוועדה רפואית ראשונה, בוועדה רפואית שנייה, רוצה לערער לבית-הדין לעבודה – אומרים לו: אדוני, תוכל לערער רק בנקודה משפטית.

אברהם מיכאלי: הוא מגיע לבית-הדין לעבודה, ובית-הדין לעבודה נאלץ, בגלל החוק, לדחות את הערעור, כי הערעור הוא לא על נקודה משפטית, אלא על עניין רפואי, ובעניין רפואי, בית-הדין אומר, אני לא מוסמך בכלל להכריע.

אברהם מיכאלי: ואז העוול נשאר אותו עוול, שוועדה רפואית ראשונה או שנייה קבעו מה שקבעו והנכה הזה נשאר עם הבעיה שלו.

אברהם מיכאלי: עכשיו, אני ביקשתי, בדיונים שהיו בוועדה, לנסות כרגע, בהזדמנות הזאת, שמביאים חוק חשוב, תיקון חשוב בחוק בית-הדין לעבודה, להכניס את התיקון הזה, שבית-הדין לעבודה יהפוך מוסמך, בעצם, לדון גם בעניינים רפואיים, כפי שעושים את זה בבית-משפט אזרחי.

אברהם מיכאלי: בית-משפט אזרחי, כשאדם מגיש – לדוגמה, בתביעות של נפגעי פציעות תאונת דרכים, היום, בניגוד למה שהיה בעבר – פעם היו מביאים רופא אחד ועוד רופא אחד ואז השלישי היה מכריע – היום בית-המשפט ממנה רופא נייטרלי מטעם בית-המשפט, שהוא יכריע בנקודה הרפואית, ובכך תם העניין בבית-הדין לעבודה.

אברהם מיכאלי: אני מבין שמשרד המשפטים מסתייג מהעמדה הזאת שלי ואומר לי, בית-הדין לעבודה כרגע לא בנוי לכך, בית-הדין לעבודה כרגע אין לו יכולת לעסוק בדברים האלה.

אברהם מיכאלי: ואני, בכל הכבוד, לא מקבל את הגישה הזאת, כי ככה אנחנו נישאר בבעיה הזאת 30 שנה.

אברהם מיכאלי: אפילו, אדוני היושב-ראש, הגשנו הצעת חוק פרטית כבר לפני תקופה ארוכה, והצעת החוק הפרטית הזאת תקועה בוועדת שרים לחקיקה, כי, שוב, באותו נימוק – גם את החוק ההוא, בזמנו, עצרו, ושר הרווחה דאז, השר בוז'י הרצוג, והיום השר הנוכחי, אומרים: תשמע, אין לי הסכמה כרגע מהביטוח הלאומי שנגיע להקמת רשות חדשה, או לחלופין להסמכת בית-הדין לעבודה לדון בעניינים רפואיים.

אברהם מיכאלי: ולכן, העוול נמשך.

אברהם מיכאלי: תיקנו חוק חשוב היום במסגרת החקיקה, אבל העוול הזה עדיין נמשך, ולכן אני חייב להביע את ההסתייגות הזאת, כי העוול זועק.

אברהם מיכאלי: העוול הזה, עם כל ההכחשות שהביטוח הלאומי אומר – זה לא נכון והנתונים לא כאלה – מי שיודע את הנתונים האמיתיים – וארגוני נכים מציגים אותם כל הזמן, ואנשי מקצוע שעוסקים בתחום מציגים את זה כל הזמן.

אברהם מיכאלי: העוול הזה נמשך, ולנו, ככנסת, אסור לתת לעוול הזה להימשך.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת אני קיבלתי על עצמי, אדוני היושב-ראש, למען קידום החוק, לא לעשות פה גיוסים על ההסתייגות שלי.

אברהם מיכאלי: אני הודעתי למשרד המשפטים שאני מתחשב כרגע בבקשה שלהם, ואני לא אביא את ההסתייגות שלי להצבעה, אבל אני מקווה שמשרד המשפטים יעזור לי, יחד עם הגורמים של רווחה וביטוח לאומי, כדי שנביא את הדיון האמיתי הזה פעם אחת להכרעה, כדי שהעוול הזה יתוקן, ולא בעוד 30 שנה נעמוד פה ועוד פעם נגיד, היה עוול ולא תיקנו אותו.

אברהם מיכאלי: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, חבר הכנסת מיכאלי, וכפי שאני הבנתי בסוף דבריך, אתה הופך את ההסתייגות להסתייגות דיבור.

אורי מקלב: ואם כך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק בית-הדין לעבודה (תיקון מס' 43), התשע"ב–2012, כפי נוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים שצורף להצעת חוק זו.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: הצבעה מס' 22 בעד סעיפים 1–19 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–19 נתקבלו.

אורי מקלב: שישה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת חוק זו אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: אנחנו נעבור לקריאה שלישית של ההצעה, כפי נוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 23 בעד החוק – 5 נגד – אין נמנעים – 1 חוק בית-הדין לעבודה (תיקון מס' 43), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: חמישה בעד, אין מתנגדים ונמנע אחד.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת חוק בית-הדין לעבודה (תיקון מס' 43), התשע"ב–2012, אושרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ותעבור – ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: [מס' מ/674; "דברי הכנסת", חוב' זו, עמ' 27677; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת חוק הבאה, שהיא הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב–2012 – לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק נועדה לתקן את תיקון מס' 4 לחוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות), התשנ"ח–1998, שעניינו איסור תיקון כלי רכב ישראליים בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית הידועים גם בשם שטחי A ו-B או שטחי הרשות הפלסטינית.

כרמל שאמה-הכהן: תיקון מס' 4, שנכנס לתוקפו לפני כארבע שנים, נחקק במטרה להתמודד עם התופעה החמורה ורחבת ההיקף של גנבת כלי רכב בישראל והעברתם לשטחי הרשות הפלסטינית לצורך פירוקם ומכירת חלקיהם, וכן עם הליקויים החמורים שנמצאו בכלי רכב שתוקנו בשטחי הרשות הפלסטינית.

כרמל שאמה-הכהן: לשם כך נקבעו בתיקון האמור שני איסורים פליליים ולצדם עונש שלוש שנות מאסר: האחד, איסור מסירת רכב לתיקון בשטחי הרשות הפלסטינית, והשני איסור העברת רכב באמצעות רכב אחר, כלומר גרירתו לשטחי הרשות הפלסטינית לצורך תיקון אותו רכב.

כרמל שאמה-הכהן: איסורים אלה חלים על תיקון רכב או טיפול בו, לרבות פחחות, צביעה ותיקון מערכת מיזוג האוויר של הרכב או טיפול בה.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, בהתאם לתיקון זה ניתנו למשטרת ישראל – האוכפת את הוראות החוק באמצעות יחידה מיוחדת, יחידת "אתגר" – כלי אכיפה נוספים, לרבות סמכות למסור הודעת איסור שימוש ברכב שבאמצעותו בוצעה עבירה מהעבירות שציינתי.

כרמל שאמה-הכהן: בשל הצורך לבחון את יעילותם של כלי האכיפה שנקבעו בתיקון מס' 4 לאורך זמן ועל סמך נתונים מבוססים ומקיפים יותר, החליטה ועדת הכלכלה בזמנו לחוקק את התיקון כהוראת שעה בלבד.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם לכך נקבע כי תוקפו יהיה לשנתיים, תוך הסמכת השר לביטחון הפנים, בהסכמת שר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים, ובאישור ועדת הכלכלה, להאריך בצו את תוקפו לתקופה אחת נוספת של שנתיים.

כרמל שאמה-הכהן: לאור הניסיון החיובי מיישום תיקון מס' 4 ותרומתו לצמצום היקפה של תופעת גנבת כלי הרכב וכן לפעילותה של יחידת "אתגר" בנושא זה, כפי שגם הוצג בדיוני ועדת הכלכלה, הן באישור הצו המאריך את תוקף הוראת השעה, לפני כשנתיים, והן בעת הכנת הצעת חוק זו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, מוצע לקבוע כי תוקפו לא יוגבל עוד בזמן.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, וכמו כן לסיים במילות תודה למנהלת הוועדה הגברת לאה ורון, ליועצת המשפטית עורכת-הדין אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת, ולאיתי – שמדבר עכשיו – איתי עצמון, תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: נא לאשר, בבקשה, חברי הכנסת, את החוק.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב–2012, בקריאה שנייה.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 24 בעד סעיפים 1–2 – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: שלושה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שאפשר לעבור לקריאה שלישית, אם אדוני מסכים.

כרמל שאמה-הכהן: בהחלט.

אורי מקלב: חברים, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 25 בעד החוק – 3 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: שלושה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת חוק זו אושרה ותעבור – ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: [מס' מ/575; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' כ"ה, עמ' 18961; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: נעבור להצעת חוק הבאה, שגם היא תיקון בפקודת התעבורה – בכל אופן, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 104), התשע"ב–2012, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

אורי מקלב: ודאי תסביר לנו מה זה תיקון 104, שנדע.

אורי מקלב: זו ודאי החמרה בעונשין.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

אורי מקלב: לא?

כרמל שאמה-הכהן: – – –

אורי מקלב: אה, לעניין נהג חדש.

אורי מקלב: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב-ראש – – –

אורי מקלב: במקום המב"נים?

כרמל שאמה-הכהן: סליחה?

אורי מקלב: במקום המב"נים?

כרמל שאמה-הכהן: המל"נים – המל"נים פוצל, זה החלק של הרשיון המדורג.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 104), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק נועדה לקבוע הסדר חדש בנושא רשיון נהיגה לנהג חדש, כלומר רשיון נהיגה שניתן לראשונה למבקש רשיון.

כרמל שאמה-הכהן: לפי המוצע, רשיון לנהג חדש יינתן לתקופה של שנתיים – כפי שקובעת גם היום פקודת התעבורה – אך תוקפו יוארך במקרים שבהם עבר הנהג החדש עבירות חמורות, עד לסיום ההליכים הפליליים נגדו, הכול כמפורט בהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהכוונה פה היתה: תוקפו לא יוארך במקרים שבהם עבר הנהג החדש עבירות תעבורה חמורות.

כרמל שאמה-הכהן: נוכח הנתונים המובהקים, המלמדים כי שיעור הנהגים הצעירים שטרם מלאו להם 24 שנים המעורבים בתאונות דרכים גבוה משיעורם באוכלוסייה, מוצע לקבוע הוראות מיוחדות לעניין מתן רשיון נהיגה לנהגים חדשים צעירים.

כרמל שאמה-הכהן: לפי המוצע, נהגים אלה יקבלו רשיון נהיגה מיוחד, "היתר נהיגה", שתוקפו יהיה לשישה חודשים בלבד, שבמהלכם יחול עליהם הסדר חדש לעניין החובה לנהוג עם מלווה, כפי שאפרט מייד.

כרמל שאמה-הכהן: לפי הוראות הפקודה כנוסחה היום, נהג חדש, בכל גיל, אינו רשאי לנהוג לבדו בשלושת החודשים הראשונים לאחר שקיבל את רשיון הנהיגה, והוא מחויב לנהוג במשך אותם חודשים כשלצדו יושב נהג מנוסה כמלווה.

כרמל שאמה-הכהן: ואולם, בפועל יכול נהג להימנע מלנהוג במשך אותם שלושה חודשים, ובתום התקופה להתחיל לנהוג באופן עצמאי, בלי שנהג כלל עם מלווה.

כרמל שאמה-הכהן: כדי להבטיח כי נהג חדש צעיר שטרם מלאו לו 24 אכן ינהג בפועל עם מלווה באופן שיכשיר אותו כראוי לנהיגה נכונה ובטוחה, מוצע לקבוע כי בששת החודשים כאמור הוא יחויב לנהוג עם מלווה לפי תוכנית הליווי שפרטיה ייקבעו בתקנות שיתקין שר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים, באישור ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: בתום תקופה זו, ואם יוכיח כי ביצע את תוכנית הליווי, יינתן לאותו נהג רשיון נהיגה לנהג חדש.

כרמל שאמה-הכהן: במקרה שלא הוכיח כאמור, יוארך תוקפו של היתר הנהיגה שבידו, עד שיוכיח כי ביצע את תוכנית הליווי, וזאת כל עוד טרם מלאו לו 24 שנים.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, ההוראות המוצעות לעניין היתר נהיגה וביצוע תוכנית הליווי יחולו כל עוד טרם מלאו לנהג החדש 24 שנים, ועם הגיעו לגיל זה לא יחויב עוד בנהיגה עם מלווה גם אם טרם סיים את ביצוע תוכנית הליווי.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר שלמעשה ביצוע תוכנית הליווי יהיה לפי המוצע תנאי לקבלת רשיון נהיגה, ובעקבות הערות שנשמעו בדיוני הוועדה, החליטה הוועדה לתת מענה לאותם נהגים צעירים שבשל נסיבות חייהם אין ביכולתם למצוא מלווה מתאים, קרוב משפחה או מכר אחר, לצורך ביצוע תוכנית הליווי, ובשל מצבם הכלכלי גם לא יוכלו לשלם למלווה, לרבות למורה לנהיגה, כדי לבצע את התוכנית.

כרמל שאמה-הכהן: מוצע לקבוע כי בתקנות לעניין תוכנית הליווי ייקבעו הוראות לעניין זכאותם של נהגים אלה לקבלת סיוע מהמדינה במימון הנדרש לצורך ביצוע התוכנית.

כרמל שאמה-הכהן: עוד החליטה הוועדה כי כל ההוראות לעניין היתר הנהיגה ותוכנית הליווי ייכנסו לתוקף רק לאחר שהוועדה תאשר את התקנות שיקבעו את פרטי תוכנית הליווי, לרבות לעניין סיוע מהמדינה כפי שציינתי.

כרמל שאמה-הכהן: כאמור, לפי הצעת החוק תוארך התקופה שבה נהג חדש מחויב לנהוג עם מלווה משלושה חודשים לשישה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר שההסדר המוצע עלול להביא להעלאת הגיל המינימלי שבו נהג חדש צעיר יוכל לנהוג ללא מלווה, החלטנו להפחית את הגיל לקבלת רשיון נהיגה לרכב פרטי, העומד היום על 17 שנים, ל-16 שנים ותשעה חודשים, כלומר קיצור של שלושה חודשים, ולהסמיך את השר, באישור הוועדה, לשנות את הגיל האמור.

כרמל שאמה-הכהן: כפי שנמסר בוועדה, הפחתת הגיל לקבלת רשיון נהיגה כאמור נבחנה על-ידי הגורמים המקצועיים במשרד התחבורה, ומהות התיקון מוסכמת על המשרד.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אני מקווה כי הצעת החוק המונחת בפניכם אכן תשפר את אופן הכשרתם של נהגים חדשים, ובכך תתרום למאבק בתאונות הדרכים.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: ושוב אחזור על מילות התודה וההערכה לצוות הוועדה – מנהלת הוועדה, הגברת לאה ורון, הייעוץ המשפטי – היועצת המשפטית, עורכת-הדין אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, ועורך-הדין איתי עצמון, וכן לעוזרי, לבנת נזרי, דרור נאור ואלעד זמיר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: תרשה לי לברך את היושב-ראש על העבודה המואצת שיחד עם הוועדה עשית בתקופה האחרונה, וזה מביא אותנו לכמה חוקים שאתה היום מציג במליאה, וזה חוק נוסף, וזה תוקן, אבל בכל אופן, אחזור על הצעת החוק – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 104), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 26 בעד סעיפים 1–7 – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 3, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: אם כך, נוכל לעבור, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לקריאה שלישית.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 27 בעד החוק – 3 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 104), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 3, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 104), התשע"ב–2012, אושרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: [מס' מ/608; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 26506; מושב שלישי, חוב' ל"ח, עמ' 21832; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, יש לך חוק נוסף – הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012 – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

): הצעה זו מסדירה את הרחבתו והפעלתו של מערך השידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, הידוע גם בשם "עידן פלוס" או ה-DTT.

): זה אותו מכשיר, אדוני היושב-ראש, שקונים פעם אחת, ואז אפשר לצפות בטלוויזיה בלי לשלם דמי מנוי – לא ל"הוט" ולא ל-yes.

): זה זוכה להצלחה, יש כבר מאות-אלפים כאלה שנמכרו – משחרר את האנשים מההוצאה החודשית.

): מי שמצמצם את הצפייה שלו לערוצים הבסיסיים, יש שם ערוצי השידור 2, 10, רשות השידור, ערוץ הכנסת, מגוון של תחנות רדיו יעלו עכשיו, אין-סוף כמעט, ואנחנו רוצים להרחיב את הסידור הזה מחמישה ערוצים שיש בהם היום אפשרות שידור, ל-18 ערוצים.

אורי מקלב: אני מאוד מכבד את מה שעשית, אבל עדיין לא השתכנעתי לעשות את זה – לא את זה ולא את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול לרכוש את ה"עידן" ולא לצפות.

כרמל שאמה-הכהן: מערך זה, שהוקם ומופעל היום על-ידי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, מאפשר לציבור גדול, שאינו מעוניין, מסיבות כלכליות ואחרות, לצפות בחבילות הערוצים שמציעות חברות הכבלים והלוויין, לקבל חבילת שידור מצומצמת יותר של ערוצים הפתוחים לכלל הציבור, בעלות חד-פעמית לצורך רכישת ממיר מתאים.

כרמל שאמה-הכהן: כידוע, כבר היום מופצים חמישה ערוצים באמצעות התשתית הקיימת, אך היא מורכבת ממְרַבֵּב אחד, שיכול להפיץ את שידוריהם של שישה ערוצי טלוויזיה וכ-24 תחנות רדיו, כאשר הכוונה היא להוסיף שני מרבבים נוספים, שיאפשרו את הפצתם של כשישה ערוצי טלוויזיה נוספים בטכנולוגיית חדות רגילה וכן כחמישה ערוצים בטכנולוגיית חדות גבוהה – HD.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק קובעת כי לא ייגבה כל תשלום עבור קליטתם של שידורים אלו, למעט התשלום עבור רכישת הממיר כאמור, וכן, כמו במערך הראשון שהוקם, מימון הקמתן של תחנות השידור הספרתיות הנוספות יהיה מאוצר המדינה, בין היתר תוך שימוש בכספי התמלוגים המשולמים בידי בעלי זיכיונות ורשיונות לשידורים לפי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, התש"ן–1990.

כרמל שאמה-הכהן: לפי נתוני הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, עד כה נמכרו כ-350,000 ממירים לקליטת שידורי "עידן פלוס".

כרמל שאמה-הכהן: השידורים, שנועדו בין היתר להחליף את השידור האנלוגי הישן, הביאו לחיסכון משמעותי בכסף ובתדרים, ואף סייעו בצמצום הקרינה שפלטו המשדרים הישנים.

כרמל שאמה-הכהן: זה גם המקום לברך את הרשות השנייה, שהובילה בהצלחה רבה את הקמת המערך במקצועיות, במהירות וביעילות, ותוך חיסכון בכספי ציבור.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק מסדירה את מינויו של הגורם המפעיל, הממונה הן על הקמתן והן על הפעלתן של תחנות השידור הספרתיות שבאמצעותן יופצו השידורים בכל רחבי הארץ.

כרמל שאמה-הכהן: לפי הצעת החוק, שר התקשורת ושר האוצר, באישור הממשלה וועדת הכלכלה, ימנו את הגורם המפעיל שיהיה גורם ממשלתי, תאגיד שהוקם בחוק או חברה ממשלתית בבעלות המדינה, שאינם משדרים שידורי טלוויזיה או רדיו בישראל, ויכול שיהיה הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

כרמל שאמה-הכהן: ביחס לזהותם של הגופים ששידוריהם יופצו באמצעות מערך ההפצה האמור: כהמשך למצב היום, הצעת החוק קובעת כי במערך המורחב יופצו שידורי הטלוויזיה של בעלי הזיכיונות בערוץ-2 ובערוץ-10, ערוץ הכנסת ורשות השידור – ששידוריה יופצו במסגרת שני ערוצים.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, יופצו שידוריהם של בעלי הרשיונות לשידורי טלוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, תתאפשר הפצתם של משדרי ערוץ ייעודי לפי חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982, אם יבקשו זאת, וכן שידוריהם של ערוצים נושאיים ושל הטלוויזיה הלימודית, שאליהם אתייחס בהמשך דברי.

כרמל שאמה-הכהן: שידוריהם של כל גופי השידור האלה יופצו באמצעות טכנולוגיית חדות רגילה.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, יופצו באמצעות המערך המורחב גם ערוצי רדיו כמפורט בהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מוצע כי הגורם המפעיל יפיץ, לבקשתה של רשות השידור, את שידורי הרשות גם במסגרת ערוץ בטכנולוגיית חדות גבוהה – ערוץ HD.

כרמל שאמה-הכהן: אציין כי לפי הנוסח המקורי של הצעת החוק התאפשר לרשות לשדר בערוץ HD שידורים שונים מאלו שהיא משדרת בערוצים בטכנולוגיית חדות רגילה.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה חששה כי מתן האפשרות לשדר שידור שונה במסגרת ערוץ HD יפגע בזכותו של כלל הציבור ליהנות מהשידורים, הממומנים כזכור מכספי האגרה, ואף ייתן עדיפות לאלו שברשותם טלוויזיות יקרות יותר המתאימות לקליטת השידור בטכנולוגיה זו.

כרמל שאמה-הכהן: זאת ועוד: הוועדה סברה כי הוספת ערוצים שרשות השידור תהיה רשאית לשדר צריכה להיעשות באמצעות תיקון חוק רשות השידור ולא אגב אזכור הערוצים שיופצו במערך "עידן פלוס".

כרמל שאמה-הכהן: לפיכך, בהתאם להצעת החוק, ערוץ ה-HD יהיה "ערוץ מראָה", שישדר אך ורק את השידורים שמשדרת רשות השידור באחד מערוצי השידור הקיימים.

כרמל שאמה-הכהן: לצערי, שר האוצר הגיש הסתייגות להחלטה זו, והוא מבקש לקבוע כי רשות השידור תוכל לשדר שידורים אחרים בערוץ ה-HD, ובלבד שרוב השידורים בערוץ זה ישודרו במקביל גם באחד הערוצים העיקריים.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, ברירת המחדל, לפי הסתייגות שר האוצר, תהיה למעשה מתן אפשרות לרשות השידור לשדר תכנים חדשים בערוץ נוסף, שלישי, ללא דיונים בכנסת לגבי אופיו וללא הסדרת הנושא בחוק רשות השידור.

ראובן ריבלין: זאת עמדת הממשלה?

כרמל שאמה-הכהן: לא, זאת הסתייגות שר האוצר.

ראובן ריבלין: כמה שאני מכיר את הממשלה – אני לא מכיר אותה טוב, אבל מי שמייצג את הממשלה בחוק התקשורת הוא שר התקשורת.

ראובן ריבלין: לכן אני רוצה לדעת מה היתה עמדת משרד התקשורת לגבי ההסתייגות של שר האוצר.

ראובן ריבלין: הנה יושב פה מי שנשלח על-ידי האוצר בכל פעם.

ראובן ריבלין: אני לא אומר שההסתייגות הזאת, אין בה היגיון, אני לא אומר.

ראובן ריבלין: אני הייתי שר התקשורת, יש בה היגיון.

ראובן ריבלין: אני גם יודע מה האילוצים.

ראובן ריבלין: יש דברים שמשרד האוצר עושה שאתה היית מעיף אותם ואני יודע שאתה כבר באמת אחד המומחים למערכת הזאת, וזה חשוב.

ראובן ריבלין: שר התקשורת, אתה מסכים להסתייגות של שר האוצר?

משה כחלון: הגענו לאיזו הסכמה.

ראובן ריבלין: הגעתם?

ראובן ריבלין: אז זהו.

ראובן ריבלין: זאת אומרת יש הסכמה של הממשלה.

ראובן ריבלין: אחרת אתם מביכים את כל – לכן באתי וישבתי פה, כי אני רוצה לדעת.

ראובן ריבלין: אם ההסתייגות – כי אומר בצדק יושב-ראש הוועדה: לצערי הרב, הגיש משרד האוצר הסתייגות.

ראובן ריבלין: כי אם זאת הסתייגות, זאת הסתייגות של משרד האוצר ולא של הממשלה.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, אם יש עמדה אחת של הממשלה – אין.

ראובן ריבלין: נא להסביר לנו את העניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: כל עוד שר התקשורת הוא משה כחלון ואני יושב-ראש הוועדה, לא יכול להיות הבדל בעמדות שמגיעות למליאת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אולי לפני כן אנחנו מתווכחים ומסתדרים – מגיעים לפה מאוחדים.

ראובן ריבלין: לא הבנתי את זה משר התקשורת, אני מוכרח להגיד לך.

משה כחלון: שאמה – – – הסתייגות של האוצר.

משה כחלון: שאלת אותי מה העמדה שלי.

משה כחלון: אני אומר: אני חושב שההסתייגות הזאת צריכה ליפול, כי אנחנו – – –

ראובן ריבלין: האם משרד האוצר שומע מה שאומר – אתה כפרלמנטר, ותיק גם, יודע שכאשר מביא יושב-ראש הוועדה לכנסת, היא צריכה להחליט אם היא מקבלת את ההסתייגות או היא משלחת אותה למקום שבו שלחה אותו הוועדה.

משה כחלון: אם אתה רוצה שאני אפרט עוד שני משפטים, אז היה לנו ויכוח בחוץ על ההסתייגות.

משה כחלון: אם ההסתייגות לא תתקבל האוצר ואני נמשוך את החוק.

משה כחלון: כדי לא למשוך את החוק הגענו להסכמה.

ראובן ריבלין: אתה רוצה למשוך את החוק?

ראובן ריבלין: כממשלה הוא יכול למשוך את החוק.

משה כחלון: זה היה התהליך.

כרמל שאמה-הכהן: זאת הסמכות של הממשלה.

משה כחלון: כדי לא למשוך את החוק הגענו להסכמה, ויושב-ראש הוועדה יפרט את ההסכמה שהגענו אליה – – –

ראובן ריבלין: האם את ההסכמה אפשר – אדוני יושב-ראש הוועדה, ואתה היית יושב-ראש ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: זאת דרך יפה דרך ועדת הכלכלה, זאת דרך נכונה.

ראובן ריבלין: אני רק אומר לך: האם אתה כיושב-ראש ועדת – האם לא יצטרך יושב-ראש הוועדה, אם הם הסכימו על משהו, להחזיר את החוק?

כרמל שאמה-הכהן: להחזיר את החוק הזה עוד הפעם, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: כן.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע כמה גלגולים הוא עבר?

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי לך, אני שואל אותך.

כרמל שאמה-הכהן: מה ששר התקשורת יאמר.

כרמל שאמה-הכהן: אם שר התקשורת יבקש שנחזיר את זה לוועדה, נחזיר את זה לוועדה.

קריאה: – – –

משה כחלון: אני אמרתי.

משה כחלון: חברים, סיכמנו שלא מחזירים לוועדה.

משה כחלון: הוויכוח היה אם אנחנו – אתה רוצה שאני אדבר מהצד?

ראובן ריבלין: בוודאי, בוודאי.

ראובן ריבלין: שמע, גם נדמה לי שהקואליציה צריכה לדעת איך להצביע.

ראובן ריבלין: אני בדרך כלל מצביע עם הקואליציה.

ראובן ריבלין: לא תמיד – – –

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאילטוב נכנס, הקואליציה יודעת איך להצביע.

ראובן ריבלין: זה בסדר גמור, רק אני מוכרח לומר לך – – –

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, הוויכוח שהיה זה על הנושא של הערוצים הנושאיים.

משה כחלון: הבקשה של האוצר זה לפתוח לגמרי, ואני חושב שהיא נכונה – לפתוח לגמרי.

משה כחלון: הבקשה של חברים בקואליציה היא להשאיר את המצב כפי שהוא.

משה כחלון: על מנת לשנות מספר, אם זה 1 או 4, כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, צריך להחזיר לוועדה.

ראובן ריבלין: בוודאי.

משה כחלון: אז אנחנו הגענו להסכמה: בתקופת הפגרה יש תיקונים נוספים.

משה כחלון: במסגרת התיקון ייכנס ערוץ נושאי נוסף ל-2014, בהסכמת השותפים שלנו לקואליציה.

משה כחלון: לכן אין צורך להחזיר לוועדה, כי זה as is נשאר.

ראובן ריבלין: האם רק ידוע לאוצר – האוצר עניין אותי בנושא הזה, במחשבה, לא למשוך את לבי – כדי להתייעץ.

ראובן ריבלין: האם האוצר מבין שהחוק יתקבל כפי שיושב-ראש הוועדה מציג אותו?

יצחק כהן: לצערו של האוצר – כן.

ראובן ריבלין: מבין?

יצחק כהן: לצערו של האוצר – כן.

ראובן ריבלין: אז הוא מבין.

ראובן ריבלין: אני רק בא ואומר: תשמעו, חברים – – –

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה שזה לא על חשבון זמן הדיבור שלי.

ראובן ריבלין: ודאי שלא.

ראובן ריבלין: קודם כול אתה לא מוגבל בשום דבר.

ראובן ריבלין: עד שלא מבין אחרון חברי הכנסת שהוא היה הסגן, שהוא היה אחד מטובי סגני יושב-ראש הכנסת – מה אפשר לעשות, שחררנו אותו לנהל את המשטרה – אני רוצה לומר לך, בוודאי שאתה תדבר פה, אפילו אם יצטרכו עד הלילה.

ראובן ריבלין: עד ליל הסדר תדבר.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה שלא יהיו אי-הבנות.

ראובן ריבלין: השר כחלון אומר: אנחנו מקבלים את נוסח הוועדה.

ראובן ריבלין: אנחנו אחרי כן, בממשלה, נביא עוד הצעה נוספת, תיקון מס' 342, ואת זה נביא בהסדר אחר, לא פה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, תברר את זה.

ראובן ריבלין: איפה חיילי האוצר?

כרמל שאמה-הכהן: העבירו דאגה מלבכם.

ראובן ריבלין: איפה האנשים מהאוצר, הם פה?

כרמל שאמה-הכהן: הסתייגות משותפת שלנו.

רוברט אילטוב: תיכף נסביר לו.

ראובן ריבלין: אתם צריכים להבין את זה חברי – – –

רוברט אילטוב: אנחנו הבנו.

כרמל שאמה-הכהן: לא רק שהם הבינו, הם גרמו לאחרים להבין.

כרמל שאמה-הכהן: ראוי להזכיר, כי לעומת הפצת שידורי רשות השידור בערוץ HD, לגבי גופים משדרים אחרים שיבקשו לשדר בערוצי HD, מוצע כי הפצתם תיעשה במקביל לשידורים בערוץ העיקרי ולאחר בחירה בהליך שוויוני שעליו יורה שר התקשורת, בהתייעצות עם שר האוצר ועם מועצת הרשות השנייה והמועצה לשידורי כבלים ולוויין.

כרמל שאמה-הכהן: מהטעמים שפירטתי, אני סבור כי על חברי הכנסת להתנגד להסתייגות זו ולהצביע נגדה.

כרמל שאמה-הכהן: באשר לתשלומים עבור הפצת השידורים: בהצעת החוק הממשלתית שאושרה בקריאה הראשונה, נקבע כי התשלומים, שיחושבו לפי סך התשלומים והעלויות הכרוכים בהפעלת תחנות השידור ובהפצת השידורים, למעט עלות ההקמה כאמור, יחולקו בין משדרי הטלוויזיה והרדיו לפי רוחב הפס הנדרש להפצתם, כאשר תשלום עבור רוחב פס שלא ינוצל יוטל על הגופים שמופצים במערך באותה עת.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה סברה כי הצעה זו אינה ראויה, חותרת תחת מטרת החוק, שהיא הגדלת היצע השידורים, ויוצרת חסם משמעותי לכניסה למערך, משום שהיא עלולה להגדיל באופן משמעותי את העלות שכל גוף מופץ יצטרך לשאת בה, מעבר לעלות עבור הקיבולת הנדרשת לשם הפצת שידוריו.

כרמל שאמה-הכהן: יתירה מזו: מאחר שברור כי הצעת הממשלה, שהיא בעצם הצעת האוצר, תקשה על גופי שידור לדעת באופן ברור מה תהיה עלות ההפצה שתוטל עליהם, גם אלה המעוניינים לבחון אפשרות להצטרף למערך, כמו הערוצים הייעודיים, יהססו לעשות כן בשל האי-וודאות כאמור.

כרמל שאמה-הכהן: מכאן, שהצעת האוצר עלולה ליצור תמריץ שלילי לגורמים חדשים שירצו להפיץ את שידוריהם באמצעות המערך.

כרמל שאמה-הכהן: לפיכך, ועדת הכלכלה קבעה שאין הצדקה לכך שגוף ששידוריו עלו למערך יממן את "שמירת המקום" עבור גופים שטרם עשו כן, והחליטה כי עלות דמי ההפצה והתפעול עבור הקיבולת של תחנות השידור הספרתיות שלא תנוצל, תוטל על אוצר המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: בעניין זה יש לזכור כי ללא השתתפות האוצר, עלול להיווצר מצב אבסורדי, שבו גורם פרטי אחד משלם למעשה עבור "שמירת מקום" במרבב לגורם פרטי אחר שמתחרה עמו.

כרמל שאמה-הכהן: נציגי משרד האוצר מסרו לוועדה הערכה, שהעלות השנתית שתוטל על אוצר המדינה כתוצאה משינוי זה עומדת על כ-10 מיליון ש"ח בשנה.

כרמל שאמה-הכהן: להלן כמה נתונים לעניין זה: להערכת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – ואני מדגיש, מדובר בהערכה בלבד – עלות דמי ההפצה בכל מרבב תהיה 20–24 מיליון שקלים לשנה, ולפיכך, ללא העמסת דמי הפצה בשל קיבולת פנויה על הגופים המופצים, כששת ערוצי הטלוויזיה יידרשו לשלם כ-3.5 מיליון שקלים דמי הפצה לשנה כל אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי שיוקם המרבב השני, ובהנחה שתישאר קיבולת פנויה של שני ערוצים לכל היותר, מדובר בסכום של כ-8 מיליון שקלים, שאם האוצר לא יישא בהם, התוספת לכל גוף מופץ תעמוד על כמיליון ש"ח לכל ערוץ.

כרמל שאמה-הכהן: כפי שכבר ציינתי, האי-וודאות ביחס לעלות דמי ההפצה עלולה להביא לכך שגורם מופץ לא יוכל להכין תוכנית עסקית שתהווה את הבסיס לעלייתו למערך, שכן הוא יהיה תלוי למעשה בגורמים אחרים, שהוא אינו יודע מהם שיקוליהם העסקיים.

כרמל שאמה-הכהן: מצד שני, ברור כי העלות התקציבית שתוטל על אוצר המדינה תצומצם ככל שיותר גופים יבחרו להפיץ את שידוריהם במסגרת המערך וימלאו את הקיבולת הפנויה בו.

כרמל שאמה-הכהן: מטעמים אלו אני קורא לחברי הכנסת לדחות את ההסתייגות שהגיש שר האוצר גם לסעיף זה.

כרמל שאמה-הכהן: כפי שציינתי קודם לכן, הוועדה דנה באריכות בהפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית והערוצים הנושאיים במסגרת המערך המורחב.

כרמל שאמה-הכהן: לעניין שידורי הטלוויזיה הלימודית, לפי הצעת החוק המקורית שהגישה הממשלה, הותנתה הפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית במערך המורחב בכך ששר החינוך ימסור הודעה לשר התקשורת, במועד הגשת בקשת הטלוויזיה הלימודית ובכל שנה לאחר מכן, שלפיה נוכח כי 51% לפחות משידורי הטלוויזיה הלימודית הם בנושאים חינוכיים המיועדים לילדים או לבני-נוער בהתאם לתקנות שיקבע.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר שהדעות בוועדה היו חלוקות בנושא זה, החליטה הוועדה, באישור הכנסת, לפצל את הסעיפים הנוגעים לתנאים להפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית ולקביעת התקנות על-ידי שר החינוך כך שניתן יהיה להפיץ שידורים אלה במערך המורחב גם ללא הודעת השר והתקנת התקנות כאמור.

כרמל שאמה-הכהן: לעניין שידורי הערוץ הנושאי – מדובר בערוץ מסוג חדש, שהוגדר בהצעת החוק כערוץ שלפחות שלושה-רבעים משעות השידור שלו מוקדשות לנושא אחד וששידוריו בנושא האמור משודרים במהלך לפחות 90% משעות צפיית השיא.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם להצעת הממשלה, מספרם של הערוצים הנושאיים לא יוגבל ורשימת הנושאים שיש לגביהם הצדקה כי יתקיימו בעניינם שידורים במסגרת ערוץ נושאי תיקבע על-ידי שר התקשורת ושר האוצר לאחר התייעצות עם המועצה לשידורי כבלים ולוויין ועם מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה הממשלתית קבעה מספר מצומצם של הוראות לעניין סייגים להשתתפות במכרז לבחירת משדר ערוץ נושאי ובעניינים נוספים.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה החליטה, פה-אחד, להתנגד להצעת האוצר ולא אישרה את הסעיף, כשהנימוק העיקרי הוא חוסר סבירות ההצעה, המאפשרת לשרים להחליט על הקמת ערוצי טלוויזיה חדשים שיתחרו בערוצים הקיימים, שמצבם ידוע, זאת כמעט ללא רגולציה, וקבלתה כלשונה היתה עלולה לגרום לנזק משמעותי לשוק התקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: רק בדיון מחדש הסכימה הוועדה לקבל הצעת פשרה שהצעתי, והיא כלולה בנוסח שבפניכם.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם לנוסח המוצע, מספרם של הערוצים הנושאיים לא יעלה על שלושה, ורשימת הנושאים שישדרו אותם ערוצים תיקבע על-ידי שר התקשורת, באישור ועדת הכלכלה, ללא מעורבות שר האוצר כפי שביקשה הממשלה, שכן אין מקום למעורבות שר האוצר בקביעת נושאים ותכנים בשידורי טלוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: שנית, הוועדה קבעה כי פרסום מכרז על-ידי המועצה לשידורי כבלים ולוויין לבחירת משדר ערוץ נושאי ייעשה באישור שר התקשורת וועדת הכלכלה, לאחר שהשר נוכח כי לא יהיה בהענקת הרשיון כדי לסכן באופן ממשי את יציבותם של גופים משדרים אחרים או את פעילותם של גופים אחרים המשדרים שידורי פרסומת.

כרמל שאמה-הכהן: שלישית, נקבע כי שידורי הערוץ הנושאי הראשון יחלו לא לפני תחילת שנת 2014, וכי שידוריהם של שני הערוצים הנוספים לא יחלו אלא בתום שנה מעלייתו לאוויר של הערוץ שקדם להם.

כרמל שאמה-הכהן: הדרגתיות זאת תאפשר בחינה מעמיקה של השפעותיו של כל ערוץ על שוק הטלוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: לצורך הסדרת שידוריו והפיקוח עליהם, החליטה הוועדה להחיל על משדר ערוץ נושאי הוראות שונות מדיני התקשורת, כמפורט בהצעת החוק, ובכללן חובת עמידה ביעדי הפקות מקור, תנאים לקבלת רשיון ולהעברתו ומתן סמכות למועצה לשידורי כבלים ולוויין לבטל רשיון, להגבילו או להתלותו.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה גם החילה על משדר ערוץ נושאי את הוראותיהם של חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה–2005, ושל חוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים, התשס"א–2001.

כרמל שאמה-הכהן: שר האוצר הגיש הסתייגות לסעיף זה, שמשמעותה חזרה לנוסח שנכלל בהצעת החוק המקורית.

כרמל שאמה-הכהן: אני סבור כי לאור הקשיים הרבים שהיו בהצעה זו, כפי שהצגתי, יש לדחות גם את ההסתייגות הזו של שר האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: במהלך דיוני הוועדה בנושא זה, התקבלה הצעתו של חבר הכנסת נחמן שי, ולפיה הסמכויות לעניין הערוץ הנושאי תינתן, במקום למועצת הכבלים והלוויין, לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

כרמל שאמה-הכהן: כן התקבלה הצעתי לדחות את יישום הוראה זו לשנת 2020.

כרמל שאמה-הכהן: מהנוסח שהתקבל עולה אפוא שהרשות השנייה תצטרך להפעיל סמכויות הקבועות בחוק התקשורת, הגם שהיא פועלת לפי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

כרמל שאמה-הכהן: שר התקשורת, חבר הכנסת אלכס מילר ואני הגשנו הסתייגות המבקשת למחוק הוראה זו, ואני קורא לכם לקבל אותה ולדחות את הסתייגותם של חברי הכנסת שי, חסון ואבסדזה המבקשים את החלתה המיידית של העברת הסמכויות לרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: נושא נוסף שהועלה במסגרת הצעת החוק, אף שאינו קשור אליה ישירות, הוא עניינו של ערוץ-10.

כרמל שאמה-הכהן: בפני הוועדה הונחה הצעתה של חברת הכנסת נינו אבסדזה שביקשה לשנות את מועד התשלום הדחוי לחובותיו של בעל זיכיון הקבוע בסעיף 102א1 לחוק הרשות השנייה, כך שהוא יידחה לסוף שנת 2012 או למועד מאוחר יותר, שיקבעו שרי האוצר והתקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: הצעה זו נדחתה על-ידי הוועדה, וחברי הכנסת אבסדזה, חסון, שי, טיבייב וכבל מבקשים להסתייג מהחלטה זו ולהוסיף את הדחייה האמורה כתיקון לחוק הרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: אני קורא לחברי הכנסת לדחות את הסתייגותם.

כרמל שאמה-הכהן: כידוע, הוועדה דנה גם בהצעה לתקן, במסגרת הצעת חוק זו, את חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, כדי לאפשר אחזקה משותפת של חברת החדשות של ערוץ-2 גם אם רק אחת משתי בעלות הזיכיון לשידורים בערוץ-22 תבקש רשיון, כך שאחת תשדר ברשיון והשנייה בזיכיון.

כרמל שאמה-הכהן: הצעה זו, כמו גם הצעות נוספות לתיקון חוק הרשות השנייה, שעניינן מניעת מונופול בשידורי חדשות בטלוויזיה המסחרית והארכת המועד להגשת בקשה לקבלת רשיון לשידורים, היו שנויות במחלוקת.

כרמל שאמה-הכהן: כדי לאפשר דיון מעמיק יותר בהצעות אלה ולמנוע עיכוב נוסף בקידום הצעת חוק זו, החלטנו, בדיון ביום 20 במרס 2012, שהתקיים לאחר שהוועדה החליטה לחדש את דיוניה בהצעת החוק, להניח את הצעת החוק ללא התייחסות לנושאים אלה, שבהם נדון בהמשך.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, הצעת חוק זו טומנת בחובה בשורה משמעותית לציבור בדמותה של יצירת אלטרנטיבה איכותית בעלות נמוכה לשידורים הרב-ערוציים של חברות הכבלים והלוויין.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: בנוסח הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסח הוועדה, למעט ההסתייגות של השר כחלון, חבר הכנסת מילר ושלי, שהיא היחידה – הצגתי אותה – –

ראובן ריבלין: הוא הציג אותה, הציג אותה.

כרמל שאמה-הכהן: – – לקבל את ההסתייגות כאמור, ההסתייגות שהוגשה על-ידי שר התקשורת ואת ההסתייגות שהגשתי יחד עם חבר הכנסת מילר, ולדחות את יתר ההסתייגויות, לרבות הסתייגויותיו של שר האוצר כפי שפירטתי קודם, וכן הסתייגות נוספת שהגיש שר האוצר לעניין סעיף 23 לחוק המוצע, שעניינו "תקנות בדבר פטור מתשלומי חובה בשל העברה", באישור ועדת הכלכלה, ולא ועדת הכספים, כפי שהוצע.

כרמל שאמה-הכהן: אני סבור כי הוועדה הנכונה היא ועדת הכלכלה, שפיתחה מומחיות לנושאי התקשורת וממילא גם מבט רוחבי המאפשר לה להבין את ההשלכות של הפטורים שאליהם מתייחס הסעיף על התנהלות שוק זה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זו אומנם מסדירה את הבשורה התקשורתית החדשה – גם צרכנית, גם תקשורתית וגם חברתית – לאזרחי ישראל, אבל היא היתה בעצם הפלטפורמה לכל הדיונים סביב ערוץ-10 וחברת החדשות, והמחלוקות בין "קשת" ל"רשת".

כרמל שאמה-הכהן: כל הדברים האלה או שהסתיימו או שנדחו, כי הוועדה הגיעה לכלל מסקנה שאסור לנו לפספס את סיום החקיקה היום.

ראובן ריבלין: הם פוצלו מהחוק.

כרמל שאמה-הכהן: פוצלו.

כרמל שאמה-הכהן: מה שהיה צריך – פוצל, ומה שלא צריך – לא הוכרע ונשאר באוויר, כדי שלא לעכב יותר את הצעת החוק הבאמת כל כך חשובה הזאת, כל כך חיובית, שהכין משרד התקשורת והוביל שר התקשורת, שמוביל מהפכה שלמה בתחום התקשורת בשנים האחרונות.

כרמל שאמה-הכהן: וכמובן, כמו שבטח שמת לב, קראתי המון דברי הסבר לחוק הזה וכך גם היו הדיונים – ארוכים, מורכבים, מתישים, עם הכרעות לא פשוטות.

כרמל שאמה-הכהן: כל זה לא היה יכול לקרות גם עם כל חוכמת חברי הכנסת ורצונם ללא צוות מופלא של ועדת הכלכלה, בראשות מנהלת הוועדה הגברת לאה ורון, והיועצת המשפטית, שבאמת בלעדיה החוק הזה לא יכול היה להסתיים.

כרמל שאמה-הכהן: חוק מאוד חדשני, מורכב, ולא פשוט – –

ראובן ריבלין: מי זאת היועצת המשפטית?

כרמל שאמה-הכהן: עורכת-הדין אתי בנדלר, שזו הפעם הרביעית היום שאני מזכיר את שמה במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: עד הרגע היא לא היתה, כי היא היתה עסוקה עוד בעבודה, כדי להכין עוד הצעות חוק – – –

ראובן ריבלין: אם היית מזכיר את שמה עוד כהנה וכהנה, לא היית אפילו מגיע – שנינו לא היינו מגיעים לדרגת הידע שלה בנושא של התקשורת – –

כרמל שאמה-הכהן: אין ספק.

ראובן ריבלין: – – בפרט ובנושאי המשפט בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: – – – גם לעורך-הדין אלקנה אפרת.

כרמל שאמה-הכהן: וכמובן נודה לצוות האישי שלי: הדוברת לבנת נזרי, דרור נאור ואלעד זמיר.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לאשר את ההצעה כאמור, למעט הסתייגות אחת, שנתמוך בה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, מה שעשתה הוועדה, כמובן, היתה בפניה הצעת החוק לקריאה ראשונה, והיא שינתה את פניה במידה רבה.

ראובן ריבלין: מה שהאוצר רוצה זה להחזיר את החוק לנוסחו בקריאה הראשונה.

ראובן ריבלין: הוועדה מיצתה את כל דיוניה והביאה, לאחר שפיצלה כמה נושאים שהיא חשבה שלא צריכים לעכב את הנושא בכללו, היא הביאה הצעה.

ראובן ריבלין: ויושב-ראש הוועדה ממליץ בפני כל חברי הכנסת לקבל את נוסח הוועדה, למעט הסתייגות אחת, שבה הוא מבקש לתמוך.

ראובן ריבלין: על כך יש הסתייגויות שונות.

ראובן ריבלין: קודם כול – ההסתייגויות של שר האוצר.

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה לנמק את כל ההסתייגויות יחד?

יצחק כהן: אני אסביר.

ראובן ריבלין: תסביר כמה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: יש לך פה הסתייגויות בשביל להסביר עד ליל הסדר, אין לך בעיה.

ראובן ריבלין: רבותי אנשי האוצר, הממשלה התכנסה מסביב לנוסח הוועדה כפי שהדבר בא לידי ביטוי בעמדתו של שר התקשורת, ואני מבין שהקואליציה גם היא מכוונת את הצבעתה בתמיכה מלאה בעמדת הוועדה, כפי שבאה לידי ביטוי בהסכמת משרד התקשורת.

ראובן ריבלין: היא מגבה את משרד התקשורת.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: את משרד התקשורת.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, אדוני אמר: את משרד התקשורת.

ראובן ריבלין: השר תמיד, ברור.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד ידידי שר התקשורת והרווחה מר משה כחלון, היום היה דיון די ארוך, בבוקר, עם שר התקשורת.

יצחק כהן: ההסתייגויות של האוצר, אדוני היושב-ראש, הן בעלות היבט צרכני מהמדרגה ראשונה – אנחנו רואים את זה עין בעין.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

יצחק כהן: אבל לאחר דיון ארוך ומעמיק הוחלט שנכון לעכשיו – אני מדגיש, נכון לעכשיו – ההסתייגויות לא יועלו להצבעה, והן יידונו בפגרה, בישיבתה של ועדת הכלכלה.

יצחק כהן: זה ההסכם שהגענו אליו.

ראובן ריבלין: אדוני מבין היטב, רק אני רוצה מה שאתה מבין לומר לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: אדוני מבין שאנחנו הולכים להצביע על הצעת החוק בהתאם לנוסח הוועדה, שהוא לא הדבר שאתם תדברו עליו בפגרה ועליו אתם תסכימו או לא תסכימו בוועדת הכלכלה, כי בינתיים החוק יתקבל כפי שהוא; זה ברור לאדוני?

ראובן ריבלין: כדי שלא תהיינה אי-הבנות אחר כך, שהטעיתי את – – –

יצחק כהן: זה ברור גם לחברים.

ראובן ריבלין: יש פה הבדלי – – –

יצחק כהן: כפי שאמרתי, ההסתייגות של האוצר, שאנחנו רואים עין בעין – –

ראובן ריבלין: אתם מורידים אותה.

יצחק כהן: – – עם שר התקשורת, היא בעלת היבטים צרכניים.

יצחק כהן: כרגע, נכון לעכשיו, אנחנו מורידים אותה, דוחים אותה להזדמנות אחרת, וההסכמה היא שאנחנו נדון בוועדה בפגרה.

ראובן ריבלין: הסכמה בינך ובין שר התקשורת.

יצחק כהן: ובין החברים גם – גם אני, גם יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: אתם תדונו בזה, אבל את החוק תקבלו כפי שהוא.

ראובן ריבלין: זה הכול.

יצחק כהן: אכן.

ראובן ריבלין: בסדר גמור, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: שר התקשורת, אתה רוצה לעלות?

ראובן ריבלין: כי הוא נימק כבר אחת מההסתייגויות.

ראובן ריבלין: אתה לא רוצה לעלות.

ראובן ריבלין: האם יש עוד מסתייג מהמסתייגים לחוק זה הנמצא באולם?

ראובן ריבלין: אין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, אני ראיתי יואל חסון – נחמן שי, אתה מתכוון להחזיק בהסתייגויות שלך?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, האם יש פה מסתייג המבקש להצביע על הסתייגויותיו לחוק זה, למעט אותה הסתייגות שכבר נומקה כפי שציין יושב-ראש הקואליציה?

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אנחנו מסתייגים רק בסעיף 4, נכון?

ראובן ריבלין: לא לסעיף 4, הסתייגות 4, לסעיף – – –

כרמל שאמה-הכהן: למחוק את סעיף 13(ז).

ראובן ריבלין: לסעיף 13.

ראובן ריבלין: ובכן, עד 13 לא קיימת כל הסתייגות, לכן נצביע על שם החוק וסעיפים 1–12 כולל סעיף 12 בקריאה שנייה, מקשה אחת, שכן כל ההסתייגויות הוסרו על-ידי המסתייגים או לא נמצאו במליאה המסתייגים שהיו יכולים לבקש להצביע על הסתייגותם.

ראובן ריבלין: שם החוק וסעיפים 1–12 ועד בכלל כהצעת הוועדה – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: אנחנו חסכנו הרבה זמן.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 28 בעד סעיפים 1–12 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–12 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע ששם החוק וסעיפים 1–12, כולל, עברו על-פי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: עברו בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 13.

ראובן ריבלין: בסעיף 13 הסתייגות שר האוצר יורדת; ההסתייגות "אם תתקבל – – –" יורדת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגות השר משה כחלון, כרמל שאמה ואלכס מילר, המציעים, בעמוד 33 להצעת החוק, בעמודים הצהובים – הסתייגות מס' 4, לסעיף 13, ואחר כך נצטרך להצביע עוד הפעם.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של שר התקשורת וחברי הכנסת כרמל שאמה-הכהן ואלכס מילר לסעיף 13 נתקבלה.

ראובן ריבלין: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות נתקבלה והסעיף נמחק.

ראובן ריבלין: אבל הסתייגות לנושא – אם תתקבל הסתייגות זו יתוקן סעיף 18 כך – בפסקה 1(א), בפסקה (6) המוצעת, הסיפא החל במלים "והחל ביום" תימחק.

ראובן ריבלין: התוספת ראויה ביותר להבנת החוק ולגיבושו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להצביע על התוספת להסתייגות כמדובר בעמוד 33.

זאב אלקין: לא צריך, זה אוטומטי.

ראובן ריבלין: רבותי, אני לא בטוח, כי – מה כתוב?

ראובן ריבלין: הסעיף יימחק.

ראובן ריבלין: אם הסעיף נמחק, אתם אומרים לי שצריך שיהיה כתוב – הסיפא החל במלים "והחל ביום" תימחק, אתם צודקים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רק לפרוטוקול הדגשתי זאת, ולכן אנחנו יכולים להצביע – על סעיף 13 כולל ההסתייגות נצביע בנפרד.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד סעיף 13 כולל ההסתייגות שנתקבלה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: סעיף 13 כולל ההסתייגות.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 30 בעד סעיף 13 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 13, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

ראובן ריבלין: סעיף 13 אושר בקולותיהם של 14 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים, בהתאם לתיקון שנתקבל על-ידי קבלת ההסתייגות על-ידי מליאת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, לשאר הסעיפים, מ-14 עד 24, אין הסתייגויות של חברי כנסת שנוכחים באולם ומבקשים להצביע עליהן.

ראובן ריבלין: הואיל וכך אנחנו מצביעים לפי נוסח הוועדה על סעיפים 14 עד הסוף, עד סעיף 24, כולל.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 31 בעד סעיפים 14–24 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 14–24 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אני קובע שחוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012, עברה בקריאה שנייה, כפוף להסתייגות שנתקבלה לסעיף 13.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם אתה מבקש להצביע בקריאה שלישית, לאשר את החוק ולהכניסו לספר החוקים?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: לפי בקשת יושב-ראש הוועדה, כרמל שאמה, אנחנו נצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 32 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אחר כך אתם תדונו על מה שאתם רוצים, כשהחוק הזה קיים בספר החוקים.

ראובן ריבלין: שר התקשורת, בהחלט תיקון חשוב.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום הכנסת אישרה – הרגע למעשה – הכנסת אישרה את אחד החוקים הצרכניים ביותר שחוקקנו לפחות במושב הזה.

משה כחלון: מדובר, אדוני היושב-ראש, על פוטנציאל חיסכון למשפחות של כ-3,600 שקל בשנה.

משה כחלון: היום כ-2.5 מיליון בתי-אב במדינת ישראל מחוברים לשתי חברות של טלוויזיה רב-ערוצית, והחברות האלה גובות משהו בגבולות ה-300 שקל בחודש, ופשוט אין אפשרות אחרת.

משה כחלון: יש שתי חברות בלבד, ואין אפשרות אחרת.

משה כחלון: אנחנו הצלחנו להכניס חמישה ערוצים, והיום התקבל חוק להרחיב ל-18 ערוצים.

משה כחלון: אין לי ספק שכחצי מיליון משפחות יצטרפו לפרויקט הזה.

משה כחלון: לנו אין כוונה לפגוע בחברות, אבל יש לנו כוונה לייצר איזה סוג של תחרות.

משה כחלון: אני לא אומר שזו תחרות שווה, בכל זאת 100 ערוצים מול 18 ערוצים, אבל יש לא מעט אנשים – סטודנטים, זוגות צעירים, אנשים מבוגרים – שלא צריכים את כל 100 הערוצים, הם לא מגיעים אליהם בכלל, ולכן הממיר הזה של ה-DTT מספיק להם, וזה יכול לתת להם מענה לחלק של הבידור שאפשר לקבל בבית.

שלמה מולה: אוקיי.

משה כחלון: שר בדרך כלל לא נוהג להודות לאנשים שעשו את זה, אבל פה באמת נעשתה עבודה קשה, יסודית, מורטת עצבים, והלידה הזאת היא לידה – אני לא יודע לאיזה בעל-חיים לוקח הכי הרבה זמן, אומרים פילה, אני יודע, שנה וחצי, לא יודע כמה – אז באמת לידה ארוכה.

משה כחלון: החוק הזה נולד עם הרבה-הרבה עצבים, עם הרבה מתח, עם הרבה גופים אינטרסנטיים שניסו למנוע, ניסו לצמצם אותו, ואני שמח שהכנסת קיבלה את ההחלטות האלה.

משה כחלון: קיבלנו את הסיוע של חברי הכנסת, בראשם כמובן יושב-ראש ועדת הכלכלה כרמל שאמה, שעשה פה עבודה ממש מקצועית, יסודית, אמיצה, נחושה, כמו שהוא יודע לעשות, ואנחנו רואים את התוצאות.

משה כחלון: בוועדה כמובן קיבלנו סיוע של חברי הקואליציה: רוברט אילטוב, יושב-ראש סיעת ישראל ביתנו, שסייע מאוד; חברת הכנסת יוליה שמאלוב, שלא נמצאת פה, סייעה מאוד; ולמעשה כל חברי ועדת הכלכלה.

משה כחלון: אני רוצה גם להודות למשרד האוצר באמת על השותפות וראיית טובת הצרכן.

משה כחלון: אין מה לעשות, משרד האוצר בחלק הזה של החוק ראה לנגד עיניו את טובת הצרכן בלבד, ולא שום דבר אחר.

משה כחלון: כמובן, הסיוע שלו ושיתוף הפעולה שלו אתנו הוביל לחוק הזה.

משה כחלון: אז באמת תודה רבה, אדוני סגן השר יצחק כהן, שהגיע לפה היום והפעיל את מלוא כוחו ועוצמתו כדי באמת לעזור לנו לסיים את החוק.

משה כחלון: ואחרונים, ברשותך, אדוני יושב-ראש הוועדה, אם תרשה לי, אני רוצה להודות להנהלת הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: היושב-ראש הקודם – – –

משה כחלון: ליושב-ראש הקודם, לאופיר אקוניס; לבנות אצלי במחלקה – זה התחיל עוד מנוגה רובינשטיין, היועצת המשפטית, שעזבה; לשריל, שהמשיכה עם זה, והיום טל, שנאחל לה לידה קלה, בעזרת השם – באמת, מרטנו לך את העצבים, וזו הזדמנות גם להגיד תודה וגם להתנצל; אתי בנדלר, גם כן, אני לא יודע אם ביום כיפור תצליחי למחול לנו על כל מה שעשינו לך וללאה, מנהלת הוועדה, אבל באמת לא היה קל.

משה כחלון: שיגענו אתכם, אבל הוכחתם לנו באמת – גם טל וליאת ולאה ואתי – שאתם יודעים, בואו נאמר, יודעות, למעשה להוציא את הפלונטרים, ככה, שהגברים מכניסים אתכן אליהם כל פעם ולחלץ אותנו באמת מכל הסיבוכים שהיו.

משה כחלון: והיו המון סיבוכים בחוק הזה, היו המון סיבוכים בחוק הזה.

משה כחלון: אז אני מאוד מקווה שלא פספסתי אף אחד בתודות.

משה כחלון: שוב, חוק חשוב, חוק חיוני להרבה מאוד אנשים, ותודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, שהיית סבלני אתי, כי אני בדרך כלל לא נוהג לדבר הרבה אבל פה זה היה מאוד חשוב.

משה כחלון: תודה רבה.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: כל הכבוד.

שלמה מולה: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת האתיקה בעניין השתתפות חברי הכנסת בתוכניות באמצעי התקשורת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/4172/18 וכלה בהצעת חוק פ/4240/18 – הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון – מצב מיוחד בעורף כהמשך לשעת התקפה), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, שאול מופז, זאב אלקין, איתן כבל, , נסים זאב, משה מטלון, ציפי חוטובלי, אורי אורבך, עינת וילף, ישראל חסון, יוחנן פלסנר, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אורית זוארץ, רוברט אילטוב, מירי רגב, עתניאל שנלר ומיכאל בן-ארי; הצעת חוק הפיקוח על ייבוא צעצועים, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ייצוג בפני המוסד), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקון – הוספת הורים בנפרד), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים וקצבת זיקנה), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק לתיקון פקודת היערות (מס' 5) (חובת פרסום לציבור על-ידי הצבת שלט), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת היערות (פקידי יערות ברשות מקומית), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון – אתר החרמון), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – פיקוח אחיד על שימוש בתמיכה), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק לתיקון פקודת הטלגרף האלחוטי (תשלום אגרות תדר על-ידי בעל זיכיון לשידורי רדיו), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת ציון פיניאן ונחמן שי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת קצבת זיקנה ושאירים), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת שלמה מולה; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – גמלאות להורה יחיד), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – ביטול שלילה רטרואקטיבית עקב יציאה לחו"ל), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת זאב אלקין, רוברט אילטוב, ועינת וילף; הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (חיוב מוגדל בשל נסיעה ללא כרטיס ברכבת מקומית – הפחתת הסכום וערר),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת דוד רותם ורוברט אילטוב; הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון – פעילות במקום תחת ריבונות ישראלית), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת יעקב כץ ואלכס מילר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – בחירה מבין נותני שירותים), התשע"ב–2012, מאת חברת הכנסת מירי רגב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ייעוד מענק אשפוז בשל לידת פג למחלקת פגים בלבד), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס ו; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ערר על קביעת ארנונה כללית) (תיקון – מועד השגה), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס בגין משיכת כספים מקופת גמל לא משלמת לקצבה שהופקדו לתקופה של 15 שנים), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת , משה גפני ואופיר אקוניס; הצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע (תיקון – ביטול המאגר הביומטרי), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת איתן כבל, דב חנין, ניצן הורוביץ, נחמן שי, מירי רגב, רחל אדטו ושלי יחימוביץ; הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת חמד עמאר, יריב לוין וליה שמטוב; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון – דיווח על הגבלת זכויות), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החלת החוק על מבקש מקלט, פליט וחוסה מדיני זמני), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הדיינים (תיקון – ייצוג הולם לנשים בוועדה למינוי דיינים), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – התאמת ימי ההיעדרות למספר הילדים), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק העונשין (תיקון – השוואת חובת דיווח), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק להבטחת תשלום שכר עובדים, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – סייגים להגבלת הספקת חשמל, מים וטלפון), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת חנא סוייד וקבוצת חברי הכנסת;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק עידוד העסקת אנשים עם מוגבלות, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק המים (תיקון – הנחות לאוכלוסיות זכאיות), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי, דב חנין, אורי מקלב, זבולון אורלב, אורלי לוי אבקסיס, אילן גילאון, מירי רגב, עמיר פרץ, ג'מאל זחאלקה, שלמה מולה, וכרמל שאמה-הכהן; הצעת חוק הלוואות ללא זכות חזרה, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – טיפול בזמן סביר), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – בחינות גמר), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – זכות למענק סיום יחסי עובד ומעביד), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק להגנה על האגן הצפוני של ים-המלח, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (איסור הנצחת אישי ציבור שהורשעו בעבירה שיש עמה קלון), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק להגנה על ים-המלח מפני פעילות בעל הזיכיון, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – הקצאת מקומות חנייה במקום ציבורי לאזרח ותיק שגילו עולה על 75), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת משה גפני, זאב אלקין, אורי מקלב, דליה איציק, פניה קירשנבאום ו; הצעת חוק סל תרבות ארצי, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלת סיעוד למבוטח הנמצא במוסד סיעודי), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב ו; הצעת חוק להקמת מרכז שהייה למסתננים, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת יעקב כץ; הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – הגבלת שיקול הדעת של פקיד סעד בנושא הוצאת קטין מהבית), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת מרינה סולודקין, מירי רגב, , רוברט טיבייב, גאלב מג'אדלה, מוחמד ברכה, חנא סוייד, עפו אגבאריה, אברהים צרצור, חיים אמסלם, אריה ביבי, ישראל אייכלר ונסים זאב; הצעת חוק-יסוד:

ירדנה מלר-הורוביץ: משק המדינה (תיקון – ביטול ההגבלה על חקיקה הצריכה תקציב), מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלה על השקעות בחברה שערכה הסדר חוב), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת כרמל שאמה-הכהן, מאיר שטרית, אריה אלדד, איתן כבל, אלכס מילר, דב חנין, ציפי חוטובלי, אילן גילאון ונינו אבסדזה; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הוספת מגנזיום אל מי השתייה), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת , גאלב מג'אדלה ומרינה סולודקין; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – קביעת אמות מידה שוויוניות למתן תגמולים), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת ישראל חסון, אריה ביבי, , אורי אורבך, זבולון אורלב, איתן כבל, אבישי ברוורמן, עתניאל שנלר, עמיר פרץ, נחמן שי, רוברט טיבייב, כרמל שאמה-הכהן ו; הצעת חוק השירה העברית, התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת אריה ביבי, דניאל בן-סימון, איתן כבל, מירי רגב ורונית תירוש; הצעת חוק התפתחות טבעית בערי יהודה ושומרון, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת יעקב כץ; הצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון – עבר פלילי), התשע"ב–2012, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק נגישות הבחינות הפסיכומטריות, התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – הגבלת מס הערך המוסף על דלק חב בלו), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – סייג למועמדות לכנסת ולכהונה בכנסת לחבר ועד עובדים), מאת חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן; הצעת חוק יידוע מדינה זרה בדבר הגבלת דרכון של סרבן גט (תיקוני חקיקה), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק מתן דין קדימה לבעלי עסקים קטנים כנושים בפשיטת רגל ובפירוק חברה (תיקוני חקיקה), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – איסור פגיעה בתנאי עבודה של עובד שחלה הגבלה על פיטוריו), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, ציפי חוטובלי,

ירדנה מלר-הורוביץ: ניצן הורוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – השבת כספים שנגבו ביתר למבוטח), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת איתן כבל, דוד אזולאי, אורי מקלב ומשה גפני; הצעת חוק-יסוד: הזכות לדיור, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול הגבלת מועד לתביעת גמלת כסף), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה (תיקון – ביטוח שומר הנפגע בעת מילוי תפקידו), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת זאב אלקין, אמנון כהן, פניה קירשנבאום, עינת וילף ואיתן כבל; הצעת חוק הגנה על עובדים בשעת-חירום (תיקון – הגנת שכר בעת מצב מיוחד בעורף), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקוני חקיקה), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת נעליים תוצרת הארץ), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת נחמן שי, שלי יחימוביץ, שלמה מולה ומגלי והבה; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – ריכוז מידע על שביתות), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויריב לוין; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – עידוד לימודי הנדסה וטכנולוגיה), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב ודוד רותם; הצעת חוק הספורט (תיקון – שקיפות ניהולית וכספית), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת יריב לוין, דב חנין, איתן כבל, שי חרמש ואחמד טיבי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת אגודות שיתופיות של עובדים), התשע"ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק השירות הצבאי, הלאומי או האזרחי במדינת ישראל, התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת דוד רותם, משה מטלון, רוברט אילטוב, אנסטסיה מיכאלי, חמד עמאר, ליה שמטוב, פניה קירשנבאום, אלכס מילר ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור בעד משיכת סכומים מקרן השתלמות) (הוראת שעה), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת כרמל שאמה-הכהן, משה גפני, אלכס מילר, אמנון כהן, דוד רותם, יריב לוין, זאב אלקין,

ירדנה מלר-הורוביץ: חמד עמאר, רוברט אילטוב, עמיר פרץ, יצחק וקנין, דני דנון, נחמן שי, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, רוברט טיבייב, ישראל אייכלר, דוד אזולאי, דליה איציק, שלי יחימוביץ, , זבולון אורלב, עינת וילף, יעקב כץ, איתן כבל, דניאל בן-סימון, זהבה גלאון, ניצן הורוביץ, ציפי חוטובלי, ציון פיניאן, מירי רגב, נינו אבסדזה, אריה ביבי, , , , שי חרמש, שלמה מולה, גדעון עזרא, יוחנן פלסנר, מאיר שטרית, עתניאל שנלר, רונית תירוש, עפו אגבאריה, חנא סוייד, אחמד טיבי, טלב אלסאנע, דב חנין, אורי אורבך, אריה אלדד, אורי אריאל, מיכאל בן-ארי, ליה שמטוב, יעקב אדרי, חיים אמסלם, נסים זאב, אורי מקלב, מרינה סולודקין, פניה קירשנבאום, אנסטסיה מיכאלי, משה מטלון, גאלב מג'אדלה, אורלי לוי אבקסיס, בנימין בן-אליעזר, אורית זוארץ, אברהם דואן, שכיב שנאן ורחל אדטו; הצעת חוק לתיקון פקודת רופאי השיניים (הסמכת שיננית), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת אבישי ברוורמן, אלכס מילר, כרמל שאמה-הכהן, שלי יחימוביץ, אריה אלדד, רחל אדטו, עינת וילף, איתן כבל ודניאל בן-סימון.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/672).

שלמה מולה: ]

שלמה מולה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

שלמה מולה: אני מזמין את השר יצחק אהרונוביץ להציג את הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב–2012, לקריאה ראשונה.

שלמה מולה: אדוני, בבקשה.

שלמה מולה: השר אינו מוגבל בזמן, אבל אנחנו ביום רביעי.

יצחק אהרונוביץ': זה ייקח שתי דקות.

יצחק אהרונוביץ': אני מבין את הצורך.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

שלמה מולה: להצעת החוק כמה נרשמים, מי שיהיה.

קריאה: – – –

שלמה מולה: נסים זאב.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ב-9 בינואר 2011 התקבלה החלטת ממשלה 2699, אשר ביקשה לשפר את היערכות המדינה למקרי חירום ואסונות, בין היתר לאור התוצאות האיומות של השרפה שאירעה בכרמל בחודש דצמבר 2010.

יצחק אהרונוביץ': בהחלטת הממשלה נקבע, בין השאר, כי יש להקים מערך כבאות ארצי וכן להעביר את שטח הפעולה של נציבות הכבאות וההצלה ממשרד הפנים למשרד לביטחון הפנים.

יצחק אהרונוביץ': בהמשך להחלטת הממשלה מובאת לפניכם הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, שבה מוצע לבצע רפורמה מקיפה בתחום שירותי הכבאות בישראל.

יצחק אהרונוביץ': החוק הישן, חוק שירותי הכבאות, התשי"ט–1959, מסדיר את שירותי הכבאות וההצלה כשירותים מוניציפליים במסגרת איגודי ערים ויחידות כבאות עירוניות, ולא בהסדר ארצי ואחיד.

יצחק אהרונוביץ': הצורך לערוך שינוי מבני של שירותי הכבאות ולהמיר את המערך ממבנה מבוזר למערך ארצי ואחיד, עלה מהמלצות מבקר המדינה וכן מהמלצות ועדות שונות שהוקמו במשך שנים.

יצחק אהרונוביץ': הצעת החוק המובאת בפניכם באה להניח את התשתית החוקית הנדרשת להפעלת רשות ארצית של כבאות והצלה בישראל.

יצחק אהרונוביץ': לפי המוצע בהצעה המובאת בפניכם, תפעל במשרד לביטחון הפנים רשות ארצית ובראשה יעמוד נציב אשר יופקד על ניהול הרשות ועל ביצוע תפקידיה.

יצחק אהרונוביץ': כן מוצע לקבוע כי הרשות תפעל להצלת חיי אדם ורכוש במקרים שונים, כגון דלקות למיניהן, מתן מענה מיידי באירוע חומרים מסוכנים, הצלת לכודים ועוד ועוד.

יצחק אהרונוביץ': בנוסף, מוצע להסדיר היבטים שונים הנוגעים לעבודתו, לתפקידיו ולסמכויותיו של כבאי ברשות, לצד עובדים אחרים.

יצחק אהרונוביץ': כמו כן, מוצעות הוראות לקידום הבטיחות באש בנכסים, ביערות ובחורשים.

יצחק אהרונוביץ': לסיכום, אני מבקש לאשר את הצעת החוק המוצעת בקריאה ראשונה ולהניחה על שולחן ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את זה שלא מהפרוטוקול – רבותי, אחד החוקים החשובים למדינת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': היו באמת הרבה ישיבות, הרבה דיונים.

יצחק אהרונוביץ': הכבאים לא ייפגעו, לא בשכר ולא בתנאים שלהם.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

שלמה מולה: להצעת החוק כמה נרשמים, אני אקריא את שמותיהם.

קריאה: – – –

שלמה מולה: דוד אזולאי, בבקשה.

שלמה מולה: אני סוגר את הרשימה.

שלמה מולה: ראשון הדוברים, דב חנין – איננו; ג'מאל זחאלקה – איננו; מיכאל בן-ארי – איננו; ישראל אייכלר – איננו.

שלמה מולה: חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: – – –

שלמה מולה: אתה פה, אז בבקשה, אדוני.

שלמה מולה: שלוש דקות לרשותך.

שלמה מולה: אחריו – חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, מכובדי, החוק שמונח כאן לקריאה ראשונה מייצר מערכת משודרגת בכל מה שקשור לנושא הכבאות – נושא כאוב וקשה, במיוחד לאור אסון השרפה בכרמל – מערכת שהיתה צריכה לעבור שדרוג מזה עשרות בשנים, שנתקלה בביורוקרטיות ובקשיים אין-קץ, בזלזול של הרבה רשויות – – –

שלמה מולה: עליזה.

שלמה מולה: עליזה.

שלמה מולה: רק רגע, שנייה.

שלמה מולה: עליזה, אם אתם תמשיכו לדבר אני אאריך את הישיבה עד חצות הלילה.

נחמן שי: יפה.

נחמן שי: יפה.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: המערכת הזאת, אדוני היושב-ראש, כפי שאתה יודע, נכנסה לתודעה הלאומית באסון קשה ביותר, שבו נספו למעלה מ-40 כבאים ואנשים ושוטרים ומתנדבים.

יצחק הרצוג: עדיין הסימפוזיון שם נמשך, אדוני היושב-ראש, וקשה לדבר.

שלמה מולה: כבוד השר – – –

יצחק הרצוג: אהרונוביץ, אנחנו מדברים אליך.

שלמה מולה: הוא מדבר על החוק שלך.

יצחק הרצוג: אם אתה רוצה, אנחנו מוכנים לנעול את הישיבה.

יצחק הרצוג: לא, אדוני היושב-ראש?

יצחק הרצוג: אז אני אומר לאדוני השר שכפי שהוא יודע, כיוון שאני הייתי אתו באותם ימים קשים מאוד, וראיתי את גודל השבר של המערכת של הכבאות, שאין ספק שהיה צריך להביא פתרון אחר, משודרג, שכולל כלים מכלים שונים, להפוך את מערך הכבאות הארצי למערך מודרני, משופר, משוכלל, גם עם כוח-האדם הטוב ביותר וגם עם ציוד ומערכת תומכת הטובה ביותר.

יצחק הרצוג: דא עקא, שהבעיה שבחוק הקיים היא שעדיין לא נפתרו סוגיות שנוגעות במערך יחסי העבודה עם הכבאים.

יצחק הרצוג: אני יודע שהיה משא-ומתן אינטנסיבי, גם על זכות השביתה.

יצחק הרצוג: אני יודע – אדוני השר בוודאי יאשר – שהמשא-ומתן נוהל בפיקוחו של בית-הדין הארצי לעבודה, כמדומני על-ידי נשיאת בית-הדין הארצי לעבודה, ועדיין, משיחות שקיימתי הבוקר עם יושב-ראש איגוד הכבאים הארצי יואב גדסי, מסתבר שיש פערים שטרם הושלמו, והיה נכון וראוי שייאמר כאן גם לפרוטוקול, שהם יושלמו עד הקריאה השנייה והשלישית בוועדה.

יצחק הרצוג: לכן, בהינתן המצב הזה, שבו מדובר בכבאים שמצד אחד מחרפים נפשם מנגד, נותנים שירות מאוד מאוד חשוב ברמה האזרחית, ומדובר בעובדים טובים, מיומנים ומקצועיים מאוד, ומצד שני עתידם לא לגמרי מוגדר וברור, הוא עדיין לוט בערפל בכל מיני סוגיות מורכבות, במיוחד בכל מה שקשור לתקנים, משאבים ואמצעים נוספים וגם מערך מוסדר של יחסי עבודה – אני חושב שלא נכון לבוא כרגע במחיאות כפיים, בתופים ובמצילתיים ולברך על המוגמר, אלא אנחנו מתכוונים, סיעת העבודה שמאוד מחויבת לרעיון של עבודה מאורגנת, לפקח ולהשגיח מקרוב אחר התקדמות החוק ואחר הבטחת מעמדם, טובתם, עתידם, שכרם, תנאיהם והפנסיה של אנשי הכבאות באשר הם, עקב בצד אגודל.

יצחק הרצוג: אני מקווה מאוד שזו כוונתו של השר, שזו כוונתו של משרד האוצר וזו כוונתה של הממשלה, שאם לא כן יהיה ראוי להסיר את החוק הזה מסדר-היום.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

שלמה מולה: אני מזמין את חברת הכנסת שלי יחימוביץ, יושבת-ראש מפלגת העבודה.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: גם לך שלוש דקות, שלי.

שלמה מולה: בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר לביטחון פנים, אסון הכרמל היה אחד האירועים הדרמטיים ביותר בתולדות המדינה, שבו לבושתנו, מדינת ישראל החזקה, עם אחד הצבאות החזקים בעולם, ששמו יצא לתהילה, התגלתה במלוא חולשת חוסנה הפנימי, ונזקקנו לסיוע של מדינות רבות אחרות; לא שמדובר בבושה, חלילה וחס, אבל אין ספק שגם הם ראו אותנו בקלוננו ונחשפנו במלוא חולשתנו.

שלי יחימוביץ': שירותי הכיבוי ומה שקרה להם הם במידה רבה סימבול לתהליכים מאוד קשים שמתרחשים במדינה ואשר אנו מנסים להיאבק בהם בכל כוחנו.

שלי יחימוביץ': הפקרת שירותי הכיבוי, הייבוש שלהם והחלשתם המכוונת הם חלק מאתוס כושל של החלשת המדינה והתפרקותה מכוחה תוך שהיא מעבירה חלקים-חלקים ממנה לגורמים פרטיים ומצמצמת את חלקה באחריותה לציבור אזרחיה.

שלי יחימוביץ': שירותי הכיבוי לא כשלו סתם כך; הם כשלו משום שיובשו במזיד.

שלי יחימוביץ': ואחד המסמכים המצמררים ביותר שעולים מטיוטת דוח מבקר המדינה הוא אותו פרוטוקול ישיבה שבה נוכחים גם ראש הממשלה בנימין נתניהו, גם שר האוצר יובל שטייניץ, גם שר הפנים אלי ישי שמבקש תוספת תקציב לשירותי הכיבוי, ואומר לו שר האוצר: לא תקבלו גרוש.

שלי יחימוביץ': קיבלתם מספיק.

שלי יחימוביץ': תקבלו עוד רק אם תעשו רפורמה.

שלי יחימוביץ': וכך אנחנו נחשפים לאותו מנגנון של לחץ וייבוש כדי לאיים על גוף ולאלץ אותו לעשות רפורמה.

שלי יחימוביץ': במקרה ההוא אף אחד לא ידע עוד איך תיראה הרפורמה, רק ידעו שצריך רפורמה, אותה מלה מטושטשת, כללית, שבדרך כלל היא גם שם נרדף להפרטה.

שלי יחימוביץ': האסון בכרמל לא קרה בגלל הארגון של שירותי הכיבוי.

שלי יחימוביץ': הוא לא קרה משום שהם לא עברו רפורמה.

שלי יחימוביץ': הוא קרה משום שהם עשו את דרכם לכיבוי שרפות עם כבאיות בנות 30 שנה שלא הצליחו לעלות במעלה ההר; הוא קרה משום ששירותי הכיבוי לא היו מצוידים אפילו בסולמות שמגיעים לקומה השביעית; הוא קרה כי כבאים הגיעו למקומות דלקה עם אפודי מגן שפג תוקפם; הוא קרה כיוון ששירותי הכיבוי הוזנחו בצורה פושעת ומודעת.

שלי יחימוביץ': יש הרבה מאוד אשמים באסון הזה, אבל יש קבוצה אחת שלא אשמה בכלל, ואלה הכבאים.

שלי יחימוביץ': אלה הכבאים, אנשים שעובדים מאוד קשה, בעבודה פיזית קשה, אחראית, מחרפים את נפשם ממש, לא כדימוי, אלא בפועל, ומשתכרים שכר ממוצע, ויש להם איגוד מקצועי כמו לכל עמיתיהם בעולם.

שלי יחימוביץ': בכל העולם כבאים מאוגדים באיגודים חזקים במיוחד, כדי שיהיה להם מסלול מקצועי של עלייה בדרגה, כדי שלא יהיו עובדי קבלן מתחלפים שבאים והולכים, כדי שיהיה להם אתוס מקצועי ומיומנות מקצועית.

שלי יחימוביץ': כאן, מלכתחילה הכוונה היתה לשבור את האיגוד ולהביא לכך שבסופו של דבר יועסקו בשירותי הכיבוי עובדי קבלן או עובדים שמעמדם רופף.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין, אדוני השר לביטחון פנים, שהחוק הזה, שמונח לפנינו, הוא לא כזה.

שלי יחימוביץ': יש בו מידה רבה מאוד של הבאה בחשבון של מעמדו של לוחם האש, ועל כן אנחנו גם לא נצביע נגדו.

שלי יחימוביץ': אלא שאנחנו גם לא נצביע בעדו, כיוון שעדיין חסרים בו דברים רבים מאוד, והם נעלמים בעינינו.

שלי יחימוביץ': למשל, אותם מאות כבאים חדשים שנשכרו בחוזים אישיים, מה יהיה גורלם?

שלי יחימוביץ': האם הם יהיו חלק מההסכם הקיבוצי?

שלי יחימוביץ': האם יהיה להם מעמד, או שהם יהיו תלושים באוויר?

שלי יחימוביץ': באופן כללי, אין סיבה להגיע לרפורמה כל כך דרמטית, ובהעברה של האחריות להם ממשרד למשרד, בלי להגיע אתם להסכם מוגמר ומוסדר, מה גם שרוב העניינים כבר לובנו, אפשר היה להגיע למעמד הזה בהסכמה אתם.

שלי יחימוביץ': לכבאים אין שלטר, הם לא שבתו מעולם, הם לא העזו לשבות מעולם.

שלי יחימוביץ': זאת קבוצה עם אחריות מדהימה לגורלם של האזרחים שהם מופקדים על חייהם ולגורלה של המדינה.

שלי יחימוביץ': אני מפצירה בך, אדוני השר לביטחון פנים – ואני גם מכירה את הרגישות שלך בנושא, ואתה יודע שאתה לא אטום לבקשותיהם המאוד-מוצדקות ולתביעותיהם הלגיטימיות – סיים את מהלך הרפורמה והגע אתה לקריאה שנייה ושלישית כשאותם לוחמי אש מסורים יודעים מה מעמדם המקצועי ויש להם אופק תעסוקתי, ביטוח פנסיוני ראוי – העניינים הפנסיוניים עוד לא מוסדרים – ושיקבלו את המגיע להם מתוקף עבודתם הקשה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: הדובר הבא הוא חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני.

שלמה מולה: אחריו – דוד אזולאי, אחריו – מאיר שטרית, דב חנין, ואחרון – נסים זאב.

שלמה מולה: בבקשה, אדוני, גם לך שלוש דקות.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי השרים אהרונוביץ, מרידור ונאמן, חברי הכנסת, אני שמעתי את ההצעה ואת הדברים, שמעתי את דברי עמיתתי יושבת-ראש מפלגתי שלי יחימוביץ ועמיתי השר לשעבר הרצוג, ואני מסכים לדבריהם.

אבישי ברוורמן: קודם כול, ידידי משכבר ימים, מן המדבר, השר אהרונוביץ, אני חושב שהחוק הזה – – –

שלמה מולה: איזה מדבר?

אבישי ברוורמן: אנחנו 16 שנה – כשאני הייתי נשיא האוניברסיטה הוא היה שם כמה שנים לידי כאחראי לדרום, ועשה מלאכתו נאמנה.

יצחק הרצוג: היה מפקד המחוז בשנת 2000.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

שלמה מולה: מאה אחוז.

יצחק הרצוג: אני מכיר את – – –

אבישי ברוורמן: אתה רואה, איפה שיש מזכיר הממשלה – – –

יצחק אהרונוביץ': מזכיר הממשלה – – – הרשות למלחמה בסמים.

יצחק אהרונוביץ': מזכיר הממשלה.

שלמה מולה: בבקשה.

אבישי ברוורמן: אין ספק שהחוק הזה, ידידי איציק, הוא התקדמות משמעותית לעומת הבלגן, חוסר הסדר, שהיה לגבי כל נושא הכבאות.

אבישי ברוורמן: אבל כמו שנאמר, הכבאים בישראל, עם כוח-אדם מצומצם, עם משאבים מוגבלים, עשו ועושים מלאכתם נאמנה במצבים הקשים ביותר, ולצערי – ולצערנו – רק אסון הכרמל סוף כל סוף זעזע את הספים.

אבישי ברוורמן: ואני מסכים לחלוטין – ואני גם אמרתי וכתבתי על זה – שהגענו למצב שבמדינת ישראל שרי האוצר יש להם כל הסמכויות, באמצעות הפקידים, ואין להם אחריות.

אבישי ברוורמן: אכן, יושב פה שר האוצר לשעבר יעקב נאמן, הגענו למצב, ב-1984–1985, עם היפר-אינפלציה, התנהלות תקציבית איומה, שבגללה נלקח הכוח מהשרים.

אבישי ברוורמן: לאחר שהיתה התוכנית של המיצוב אמרו, אנחנו מנטרלים את השרים לתקופה, פקידי אוצר הם שינהלו העברת תקציב מסעיף לסעיף, וישראל הפכה להיות המדינה היחידה בעולם שבה נערים ונערות צעירים, מוכשרים כשהיו, מנהלים את המדינה.

אבישי ברוורמן: אבל לאחר שנים המדינה התייצבה, ולמרות זאת, שנים רבות המשטר הזה נמשך, ובאסון הכרמל, לצערי – ואינני מדבר פה על עריפת ראשים – הגיע לצורה שבה אי-אפשר להעביר תקציב.

אבישי ברוורמן: אם אתה רוצה לעשות רפורמה, אומרים לך, לא תקבל תקציב, וההחלטה של ממשלה היא כבר לא החלטה.

אבישי ברוורמן: ולכן, במקרה הזה, זו גם הזדמנות לא רק לחוק הכבאות, אלא פעם אחת – ואולי בבחירות האלה – לשנות את המשילות בישראל, שפקידי ישראל, מצוינים כפי שהם, יקבלו אחריות רק לגודל התקציב למשרד, לבקר אותו, אבל לא תהיה להם שום סמכות לגבי העברת תקציב מסעיף אחד לסעיף שני, כמו בכל מדינה מתוקנת בעולם.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא בהיפר-אינפלציה, אנחנו לא במשבר של 1984–1985.

אבישי ברוורמן: אם יקרו שני דברים – התיקון הזה בשיטת המשטר, חוק הכבאות, שאתה, השר אהרונוביץ, מוביל, אני חושב שיתחיל תהליך שיפור משמעותי.

אבישי ברוורמן: אבל גם אני שוחחתי עם ידידנו יואב גדסי, יושב-ראש איגוד הכבאים, ואיציק, קח לך אתה, איש חכם, איש של פשרות, כי כמו שאמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ, נוצרו עוד כמה סעיפים, של אותם אנשים אמיצים עובדים, קשי יום ומסורים, כדי שאותם המבוגרים – תפתרו את הבעיה.

אבישי ברוורמן: תוספות מסוימות, סידורים מסוימים הם שוליים, אבל המסר הוא שישראל גם משנה את דרכה כלפי הכבאות, כלפי הכבאים, ולא מפקירים את אלה שעשו את העבודה כאשר מביאים אנשים חדשים.

אבישי ברוורמן: ולכן אני מצטרף ליושבת-ראש המפלגה, לא אשתתף בהצבעה, ואני מבקש ממך שלקריאה השנייה והשלישית, גם בתור שר וגם בתור ידיד, תקשיב ליואב ואנשיו ותביא את הסחורה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

אורלי לוי אבקסיס: הבא בתור ברשימת הדוברים – חבר הכנסת דוד אזולאי.

אורלי לוי אבקסיס: מייד אחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית.

נסים זאב: אני לפניו, הוא מסכם.

אורלי לוי אבקסיס: שמו לי ברשימה את שמך עם חץ, שאתה מסכם – שאתה אחרון הדוברים.

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן אתה רוצה אחרת, אז ניתן לך.

נסים זאב: אני בסך הכול רוצה לכבות את השרפה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

אורלי לוי אבקסיס: זה כבר הפך להיות חלק מהתקנון.

דוד אזולאי: לא רציתי לקחת ממך את הכבוד של הדובר האחרון.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה, חוק שירותי הכבאות, מגיע לאחר כשנה וחצי מאז אסון הכרמל, וזה זמן רב הממשלה עובדת ופועלת כדי להביא את החוק הזה עד הלום.

דוד אזולאי: חבל מאוד שהחוק הזה מגיע רק לאחר אסון הכרמל.

דוד אזולאי: לי אין ספק, אילולא היה אסון הכרמל לא היה מגיע החוק הזה, משרד האוצר היה ממשיך להתעלל בשירותי הכבאות ולייבש אותם כדי שבסופו של דבר תקרוס המערכת הזאת והאוצר יעשה בתוכה כרצונו.

דוד אזולאי: אני בכל אופן מבקש ממך, אדוני השר – אנחנו שוחחנו לפני הדיון הזה ושמעתי ממך אי-אלו הבהרות בכמה נושאים, ואני שמח על כך, יחד עם זה אני מרשה לעצמי שהדברים ייאמרו וייכתבו.

דוד אזולאי: צריך לזכור שלוחמי האש, כפי שקוראים להם, הכבאים – אז קראו להם – האנשים האלה עשו מלאכת קודש בתנאים קשים ביותר, במצבים לא הכי טובים, והצליחו בכל מקרה, בכל מקום ובכל זמן, בסיכון רב, לעצור ולבלום את התפשטות האש בכל אתר ואתר שהם נקראו אליו במדינה.

דוד אזולאי: לכן אני מאוד מקווה שהם לא ישלמו את המחיר של הרפורמה הזאת, שאכן הגיע הזמן שתהיה.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שבמדינת ישראל נקבל איגודי ערים עם פערים כל כך שונים ומשונים – על אותה עבודה שעושה איגוד ערים x יש שינוי באיגוד ערים y.

דוד אזולאי: אני מקווה שהרפורמה תעשה צדק אחת ולתמיד.

דוד אזולאי: אני גם יודע, אדוני השר, שיש דברים שעדיין לא נסגרו, למשל הנושא של השלטון המקומי; יש המון-המון רכוש וציוד שהרשויות השקיעו בו ממיטב כספן, ולא ראיתי שהנושא הזה בא לידי ביטוי בחוק.

דוד אזולאי: אני מקווה שעד לקריאה השנייה והשלישית גם כאן יהיה מענה, אחרת – אני לא רוצה לראות את השלטון המקומי עושה שרירים ומתנגד ופועל לאי-יישומו של החוק הזה.

דוד אזולאי: בל נשכח שבסופו של דבר השלטון המקומי הוא גורם מאוד חשוב, מאוד מרכזי, במערך הכבאות במדינת ישראל.

דוד אזולאי: דבר אחרון, ובזה אני מסיים – אני מאוד מקווה, אדוני השר, שאנחנו נעמוד כאן אחרי הקריאה השנייה והשלישית ונוכל לברך על המוגמר כאשר כולם, ללא יוצא מן הכלל – השלטון המקומי, הכבאים – צריך לעשות הכול כדי שהאנשים האלה, שבמשך שנים עמדו ועבדו בתנאים הכי קשים, שלא נחזיר להם במטבע רע, אלא במטבע טוב, כאות תודה והערכה על העבודה שעשו.

דוד אזולאי: אני בכל אופן, היות ששמעתי את ההבהרות ממך, אצביע בעד החוק הזה, ואני מקווה שבוועדה אצרף גם את הצעת החוק שלי, שעברה בקריאה טרומית ונמצאת היום בוועדה – אבקש לשלב אותה בהצעת החוק הממשלתית.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת דוד אזולאי.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מאיר שטרית עכשיו, ומייד אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק הוא חשוב, רק רציתי לומר – כי שמעתי קודם את חברת הכנסת שלי יחימוביץ אומרת – אף אחד לא יודע מה יהיה ברפורמה; אני רוצה לומר שבעניין הזה יש לך טעות.

מאיר שטרית: בהיותי שר הפנים אני יזמתי את הרפורמה בכיבוי האש, והאמת היא שעמדנו לפני סיום הרפורמה, הממשלה קיבלה החלטה, על-פי הצעתי, להקים רשות ארצית לכיבוי אש.

מאיר שטרית: הרפורמה נועדה לפרק את כל איגודי הערים – לא צריך איגודי ערים, זה בזבוז כסף מוחלט, פוליטיקה מיותרת, עשרות איגודים שבכל אחד מהם יש יושב-ראש, גזבר, סגן, מזכיר, משרדים, מערכת פוליטית – לא צריך את זה בכלל.

מאיר שטרית: איפה למדתי את זה?

מאיר שטרית: ראיתי כיצד מתנהלים ארגוני כיבוי אש בעולם.

מאיר שטרית: כך זה מתנהל בארצות-הברית, כך זה מתנהל באירופה.

מאיר שטרית: ואגב, היינו בתהליך מאוד מתקדם ברפורמה, שלא יצאה לדרך – כי לצערי הממשלה נפלה – בגלל סיבה אחת שעיכבה אותה, והיא ההתנגדות של ההסתדרות ושל הכבאים לוותר על השביתה.

מאיר שטרית: ואני לא הסכמתי בשום פנים ואופן שכבאים יוכלו לשבות במלחמה באש.

מאיר שטרית: הגענו כמעט לקראת פשרה שבה נאמר שהם מסכימים לא לשבות במלחמה באש – יהיה מותר להם לעשות עיצומים ארגוניים, אבל לא בזמן מלחמה באש.

מאיר שטרית: לצערי הרב הממשלה נפלה, ויתר הדברים כתובים בספרי ההיסטוריה.

מאיר שטרית: אבל אני רוצה לומר שאז היתה נכונות גדולה מאוד, של רוב האיגודים, ללכת למערך הזה ולפרק את האיגודים.

מאיר שטרית: הכוונה שלי אז היתה שהאיגוד הזה, לכיבוי אש, יהיה במשרד הפנים, יישאר במקום שהוא היה, לא התכוונתי להעביר אותו למקום אחר, אבל גם לא התנגדתי; אמרתי, אם מישהו חושב שזה צריך להיות במקום אחר, זה לא שאני מחפש טריטוריה.

מאיר שטרית: אני חושב שחשוב מאוד לבצע את הרפורמה הזאת, חשוב מאוד לבצע אותה, חשוב מאוד לתת את הכלים הדרושים לכיבוי אש ברמה מקצועית, לנהל את זה כיחידה סמי-צבאית, עם משמעת, עם הייררכיה מסודרת, עם אפשרות להעביר כוחות ממקום למקום, ואני אומר לך, השר לביטחון פנים, אל תוותר על זה.

מאיר שטרית: לא משנה כמה מלחמה צריך לעשות, צריך לסיים את המלחמה הזאת עכשיו, כשאתה עושה את החוק.

מאיר שטרית: בזמני, אגב, מאחר שהיה לי ויכוח עם חלק מהרשויות, אמרתי: חברים, אין בעיה, תדעו לכם, מיום שיש רפורמה והיא תצא לדרך, כל הכבאים שלא יהיו חברים באיגוד, מבחינתי לא קיימים; הם לא היו עובדים, אנחנו עושים איגוד ארצי וזהו.

מאיר שטרית: מי שרוצה, שיישאר בחוץ – זב"שכם.

מאיר שטרית: זאת אומרת, יש כלים בידי הממשלה לאכוף את הרפורמה.

מאיר שטרית: כי בעיני לא הגיוני לחלוטין שיהיה מצב של כל כך הרבה איגודים, מבוזרים, מפוזרים, שעולים הרבה מאוד כסף, ולצערי, ראינו את התוצאות בשרפה האחרונה בכרמל.

מאיר שטרית: אני מקווה שבאמת תצליח להעביר את זה את כל המשוכות, כי הפעולה הזאת מאוד מאוד חשובה לביטחון של אזרחי ישראל.

מאיר שטרית: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת מאיר שטרית.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו קיצרת בדברים, וחסכת לנו כמה שניות.

אורלי לוי אבקסיס: אז דב חנין מוזמן לעלות, ומייד אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

אורלי לוי אבקסיס: שלוש דקות לרשותך.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, חשוב לחזק את שירותי הכבאות בישראל.

דב חנין: השרפה הגדולה שהיתה בכרמל הראתה לכולנו כמה חיוני, כמה ראוי, כמה דחוף, לשפר את שירותי הכבאות בישראל.

דב חנין: וכדי לשפר את שירותי הכבאות בישראל צריך, קודם כול, לתקצב אותם: צריך לתת כסף, צריך לתת עדיפויות וגם צריך לארגן מחדש את המערכת כדי שתהיה רציונלית, הגיונית, פשוטה, מסודרת ואפקטיבית יותר.

דב חנין: אני רואה בחוק הזה הרבה מהלכים של ייעול ואפקטיביות, ואני תומך בהם.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, שירותי הכבאות מבוססים לא רק על תקציב ראוי ולא רק על מערכת מאורגנת ויעילה; שירותי הכבאות תלויים, קודם כול, לפני כל דבר אחר, בכבאים.

דב חנין: והכבאים, גברתי היושבת-ראש, הם האנשים שמחרפים את נפשם לעתים, נמצאים בתנאים קשים, לוחמים באש בתנאים קשים, מסכנים את עצמם, וראויים לכל תמיכה ולכל גיבוי שלנו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הדבר שאנחנו נצטרך להיות מחויבים אליו, לאורך כל התהליך של העבודה על החוק הזה, הוא בחינה מדוקדקת של מעמד, תנאים וזכויות של הכבאים בישראל.

דב חנין: אסור לנו להפוך את הכבאים בישראל מעובדים בעלי זכויות ומעמד; מעובדים מוגנים, עם יכולת להיאבק על תנאי עבודתם, על שכרם, על הזכויות שלהם – כולל גם לשבות, אם יש צורך, אם אין ברירה.

דב חנין: אסור לנו לפגוע בזכויותיהם ובמעמדם של כבאי ישראל.

דב חנין: במהלך העבודה על החוק הזה, לאחר שהוא יעבור את הקריאה הראשונה – אני מניח, היום – אנחנו מתכוונים להשקיע בעניין הזה את המאמצים המרביים, אדוני השר, כדי באמת להבטיח שהרפורמה תעשה את הדבר הטוב: ארגון של המערכת, ייעול של הפעולה שלה, קידום שלה, אבל חס וחלילה לא תפגע בזכויות הכבאים ולא תצמצם אותן.

דב חנין: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת דב חנין.

אורלי לוי אבקסיס: והבא בתור, כמו שאמרתי – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורלי לוי אבקסיס: ומייד לאחריו, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת נסים זאב.

אורלי לוי אבקסיס: לרשותך שלוש דקות.

ישראל אייכלר: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי הכנסת, יום קשה היום לעם ישראל, וזה מתקשר, לפחות רעיונית, לנושא של השרפה.

ישראל אייכלר: בעצם השרפה שהיתה בכרמל היתה אסון גדול מאוד, ויבורך השר, תבורך הממשלה, שמנסה למצוא שיפורים בעניין הזה של השרפות.

ישראל אייכלר: אבל יש גם שרפה שעליה נאמר: "כל בית ישראל יבכו את השרפה אשר שרף ה'".

ישראל אייכלר: אנחנו חוזרים עכשיו משתי הלוויות, שהסמליות שלהן, הקשר שבהן הוא נורא ואיום.

ישראל אייכלר: קודם כול, ההלוויה של הילדים הקטנים שנרצחו בטולוז על-ידי מרצח נתעב, שאני לא יודע למה הצרפתים כל כך דואגים שהוא יצא בחיים, לכל הרוחות.

ישראל אייכלר: אם אפשר לעשות משהו קטן, זה שהוא לא יצא משם בחיים.

מאיר שטרית: – – – עצרו אותו.

ישראל אייכלר: כבר עצרו אותו?

מאיר שטרית: – – – זה טוב שעצרו אותו – – – מיהו – – –

ישראל אייכלר: כל השיקולים הרציונליים לא מדברים אלי ברגע כזה.

ישראל אייכלר: אני רוצה ש"שֹפך דם האדם באדם דמו יִשפך", כמו שכתוב בתורה.

ישראל אייכלר: אבל, לעצם הדבר, אנחנו צריכים לדעת שהיות שאנחנו רואים שהיהודי הוא קורבן גם כשהוא בארגנטינה, גם כשהוא בטולוז, גם כשהוא בתל-אביב, גם כשהוא בחיפה, בירושלים, באיתמר – אנחנו צריכים להבין שיש לנו פה זעקה גדולה ומרה – –

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

ישראל אייכלר: – – כאשר באותו היום אנחנו גם קוברים בירושלים יהודי – ספר תורה – ראש ישיבה בן 102 שנים, הגאון רבי חיים פנחס שיינברג, ראש ישיבת "תורה אור".

ישראל אייכלר: רבותי, ראש הישיבה הזה לא נולד בירושלים; לפני כ-40 שנה הוא עלה מארצות-הברית, לא מארץ מצוקה אלא מתוך בחירה: הוא וישיבתו, והתיישבו בירושלים עיר הקודש והפיצו את אור התורה בעיר התורה, וכל השכונות החרדיות נהנו מאור תורתו במשך 102 שנה.

ישראל אייכלר: אם באותו היום, באדמת ירושלים, נקברים זקן בן 102 שנים – ספר תורה שנשרף – ושלושה ילדים קטנים, תינוקות של בית רבן, ואברך מרביץ תורה שנרצחו בידי מרצח בגלל היותם יהודים, זה מחייב אותנו לחשבון נפש.

ישראל אייכלר: תיאר בפני קרוב משפחה שהיה בהלוויה דבר מזעזע – אולי קראתם על זה בעיתונים, אני לא שמעתי: שאחרי שהמרצח הצליח לעשות את מעשיו במשפחת סנדלר, הילדה מרים מונסונגו, השם ייקום דמה, ברחה.

ישראל אייכלר: הוא תפס אותה בשערותיה, ירה בה, ולא היה בטוח שהיא מתה, והוא המשיך עד שהוא ידע שהיא מתה.

ישראל אייכלר: אמרתי בכלי תקשורת אמריקני: הרי כל מותר האדם מן הבהמה ומן החיה ביער – הבהמה הרבה יותר טובה, אבל חיה ביער, אין לה סנטימנטים – זו הנשמה.

ישראל אייכלר: אדם עם נשמה לא מסוגל לקחת בידיים ילדה ולתפוס אותה בשערותיה ולהרוג אותה.

ישראל אייכלר: אפילו אנשים שזורקים פצצות מרחוק, אפשר להגיד שלא מסתכלים בעיני הקורבן; או משאירים מכונית תופת – זו גם אכזריות נוראה, חייתית.

ישראל אייכלר: אבל ככה, לקחת בידיים ולטבוח ילדה קטנה, צריך להיות אדם מתועב, בלי נשמה.

ישראל אייכלר: אבל הרמב"ם אומר שאם אנחנו נגיד על הדברים האלה שהם מקרים, הרי זו דרך אכזרית; אסור להגיד שזה מקרים.

ישראל אייכלר: אם באותו היום נקברים בירושלים זקן וילדים – נערים טחון נשאו וזקנים משער שָבָתוּ – זה מחייב אותנו, ואת כל אחד מאתנו, לחשבון נפש, ולתשובה, ותפילה וצדקה, וזעקה גדולה, שבחג הפסח הזה נזכה שהקדוש-ברוך-הוא יעזור שייבנה בית-המקדש, ונזכה לגאולה השלמה, ואז נזכה: "אדם כי יקריב" – כמו שכתוב בפרשת השבוע – "מכם קרבן", שלא יהיה, חלילה, "מכם קרבן", אלא "מן הבהמה, ומן הבקר ומן הצאן".

ישראל אייכלר: ושיהיה, באמת, חג חירות שמח.

ישראל אייכלר: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אמן.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שהבטחתי – אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב, איך אומרים?

אורלי לוי אבקסיס: זה כבר הפך להיות מנהג שאתה מסכם את הדיונים, ומנהג הופך לדין, לא?

אורלי לוי אבקסיס: על-פי ההלכה.

נסים זאב: אין לי בעיה, אני מוכן לסכם, אבל שאני אדע את זה מראש.

נסים זאב: אני כל כך במתח מתי אני אעלה, כל רגע, וכל פעם שעוצרים אותי, אני עוד הפעם נכנס לחרדה, אני לא יודע מה, עד שאני מתגבר על עצמי; אני אומר לך את האמת.

אורלי לוי אבקסיס: היינו בטוחים שזה רצונך וזה רצוננו.

נסים זאב: עכשיו, גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני פשוט לא יכול לסבול, לשמוע פה, את חברי הכנסת, כאשר באים וקושרים את הנושא, מה שקרה בכרמל, לבין החקיקה הזו.

נסים זאב: אין שום קשר, שיהיה ברור.

נסים זאב: כאילו פתאום התעוררנו בעקבות שרפת הכרמל, ועכשיו החוק הזה יכול למנוע בעיה מהסוג הזה.

נסים זאב: אנחנו, פשוט, הזויים; אנחנו מדומיינים.

נסים זאב: אין שום קשר בין הנושאים.

נסים זאב: ואני רוצה לומר שמה שקרה בכרמל זה בדיוק כמו פיגוע טרור, להבדיל, ואני אסביר למה אני מתכוון.

נסים זאב: אומרים: איך יכול להיות?

נסים זאב: מדינת ישראל מנסה להתמודד מול אירן, מול הגרעין של אירן, עם כל הטכנולוגיות.

נסים זאב: יש לנו "כיפת ברזל", ועוד מעט נביא עוד הרבה "כיפות" יותר משוכללות, ומדינת ישראל מובילה יחידה בעולם בכל הנושא הטכנולוגי, ופתאום מחבל טרוריסט, שבא להתאבד – אין לנו תשובה, אין לנו מענה.

נסים זאב: אז מה זה מראה?

נסים זאב: מה זה מראה בדיוק?

נסים זאב: האם מדינת ישראל באמת מפגרת?

נסים זאב: לא.

נסים זאב: כי יש פה מצב שאי-אפשר למנוע אותו כאשר טרוריסט מחליט להתאבד ונכנס בתוך קהל המונים, ואתה לא מודע שאותו אחד רוצה לעשות פיגוע, והוא מפתיע את הקהל.

נסים זאב: זה בדיוק מה שקרה בכרמל.

נסים זאב: מה שקרה בכרמל – היתה פה טעות אנוש, כאשר מי שנתן את ההוראה בכל זאת להיכנס לאותו המיניבוס, אותו אוטובוס, הוא טעה, מה לעשות, והאסון קרה.

נסים זאב: ואני אומר לכם, אם לא היה האסון הכבד, כל נושא שרפת הר הכרמל, בכלל היום לא היינו מעלים אותו.

נסים זאב: ויכול להיות שגם החוק הזה לא היה עולה לסדר-היום; וגם אם היה עולה, היה לנו עוד הרבה זמן כדי להעביר אותו בחקיקה בכנסת, כי זה לא היה בוער.

נסים זאב: אבל מה לעשות, בא מבקר המדינה, כורך את הדברים, רוצה להטיל אחריות אישית על שר הפנים ועל שר האוצר, כאילו הם היו בשטח ולא עשו את העבודה שלהם.

נסים זאב: זה בדיוק כמו שרוצים היום להטיל אחריות על כל תאונת דרכים על שר התחבורה.

נסים זאב: מה לעשות, יש איזה כביש מפותל, שצריכים לשפץ אותו, צריכים ליישר אותו, ושר התחבורה באוזלת יד לא עושה זאת.

נסים זאב: איזה מין דבר?

נסים זאב: אני אומר לכם, גברתי היושבת-ראש, אם מבקר המדינה חושב שמישהו יאמין לדוח שלו, והוא לא יתקן לפני שהוא יוציא את זה לאור, הביקורת הציבורית שתהיה עליו תהיה חמורה ביותר.

נסים זאב: כי אי-אפשר היום לבוא – אחרי שכולנו יודעים מה היו הנתונים, מה היו העובדות ומה היו הטעויות, והיתה פה טעות אנוש – לבוא להטיל את זה פתאום על השרים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

נסים זאב: רגע, אני עוד לא גמרתי.

נסים זאב: אמרו לי שאני לא מוגבל בזמן, גברתי היושבת-ראש.

נסים זאב: לו ידעתי, הייתי מדבר לגבי הסעיפים עצמם.

אורלי לוי אבקסיס: ומי אמר לך?

אורלי לוי אבקסיס: יש תקנון.

נסים זאב: אמרו לי.

נסים זאב: אמרו לי שאצלי התקנון לא חל – –

אורלי לוי אבקסיס: אתה יוצר את התקנון.

נסים זאב: – – ובוודאי לא היום.

אורלי לוי אבקסיס: משפט אחרון, אוקיי.

נסים זאב: לא, לא.

נסים זאב: אני מאוד רציני.

נסים זאב: אמרו לי שאני אדבר – אמרו לכם או לא? לא קיבלתם הוראה כזאת?

נסים זאב: אני מבקש שמי שביקש ממני לדבר בזמן בלתי מוגבל, שיעביר את זה למזכירות פה וליושבת-ראש, שזה על דעת הקואליציה.

נסים זאב: זאב, זה לא יכול להיות, אני עומד פה, מדבר.

נסים זאב: רק הקדמה לוקחת לי שלוש דקות, כי אמרו לי שאני יכול לדבר אפילו חצי שעה פה היום.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

נסים זאב: אז אני מבקש את שלוש הדקות שהייתי רוצה לדבר לגופם של סעיפים, לאפשר לי לדבר.

נסים זאב: לא, אני מאוד רציני.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שלא סיכמו את זה עם המזכירות, לפנים משורת הדין אני אתן לך עוד דקה אחת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בזה גמרנו.

נסים זאב: עוד דקה אחת.

נסים זאב: עכשיו אני רוצה לדבר על הנושאים הרלוונטיים.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לכולם שמי שהתריע בפעם הראשונה, לאחר שכל הנושא של ה"יסעורים", שהם היו חלק מכיבוי האש במערכת של האיגוד העירוני – שבכל זאת הם יובאו במקרה של שרפות.

נסים זאב: ב-2002 אני העליתי את השאילתא הראשונה לשר הפנים ואמרתי שצריכים למצוא את החלופות, ולצערי הרב התשובה היתה שאין תקציב.

נסים זאב: ולכן לבוא היום ולהיתמם ולומר שיכולנו לפתור את זה, שאם היו יותר כבאיות של שנת 2010 יכולנו להתמודד עם זה – אני אומר לכם, זה לא קשור האחד לשני.

נסים זאב: משפט אחד בנושא העובדים.

נסים זאב: אני לא חושב שהעובדים צריכים לשלם פה את המחיר; שיהיה ברור.

נסים זאב: זה שרוצים להעביר את כל הנושא מאיגוד ערים לנושא של רשות, קודם כול צריכים להשאיר את המערכת ואת העובדים כפי שהם.

נסים זאב: ודבר נוסף – –

אורלי לוי אבקסיס: אחרון.

נסים זאב: – – הדבר האחרון, ממש דבר אחרון, אני רוצה לומר לגבי סעיף 23.

נסים זאב: אפשר – אני מבקש לשמוע, כי זה סעיף מאוד רציני, וכולנו צריכים לתת את הדעת על כך.

נסים זאב: בסעיף 23 כתוב: הוראות סעיף 24 לחוק שירותי כבאות מאפשרות לבעלי התפקידים המצוינים בסעיף לגייס לכיבוי דלקה כל אדם בגילים בין 16 ועד 50 שנה.

נסים זאב: זאת אומרת, בחור בן 16 יכול לקחת אחריות ולהשתתף בכיבוי שרפה, גם אם יש פה סכנה לחייו.

נסים זאב: ואני רוצה להבין מדוע היה צורך להעלות את גיל הנישואים לגיל 18.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי את הנקודה עכשיו.

נסים זאב: אם צעירה יכולה לקחת על עצמה אחריות בגיל 17 ובגיל 16 – –

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: הנקודה ברורה.

נסים זאב: – – למה לבנות בית יהודי היא לא יכולה?

נסים זאב: הרי זה הרבה פחות מסוכן והרבה יותר נכון, שבת ישראל שמחליטה להינשא, לאפשר לה.

אורלי לוי אבקסיס: הנקודה ברורה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: וכל החוק הזה של העלאת גיל הנישואים הוא אנטי-דמוקרטי, וצריכים להיאבק נגד החוק הזה, אדוני, במסגרת של חוק של כיבוי אש.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת נסים זאב.

אורלי לוי אבקסיס: הבהרת את הנקודה לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: יסכם את הדיון השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חוזר לפה כדי להבהיר נקודות מספר, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, וכל מי שרוצה להימנע מהצבעה.

יצחק אהרונוביץ': רבותי, אנחנו נמצאים פה באמת בנקודה או בזמן שעבדנו על החוק הזה תקופה ארוכה.

יצחק אהרונוביץ': מה שהיה זה לא מה שיהיה.

יצחק אהרונוביץ': לגבי הנושא של אסון הכרמל, אני לא רוצה להתייחס.

יצחק אהרונוביץ': דוח המבקר יגיד את דברו בעוד ימים מספר.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לכם שאנחנו נמצאים בתהליכים מאוד מורכבים עם השלטון המקומי, עם ועד הכבאים, עם משרד האוצר, משרד המשפטים.

יצחק אהרונוביץ': כולם נתנו כתף, ועבודה באמת רבה היתה לפנינו עד שהגשנו את החוק לקריאה ראשונה.

יצחק אהרונוביץ': הכבאים החדשים שנכנסו למערך, כ-200 במספר ועוד 100 שייכנסו בעתיד, בימים הקרובים, כולם ייכנסו להסכם הקיבוצי.

יצחק אהרונוביץ': זה הסיכום עם האוצר.

יצחק אהרונוביץ': לגבי הוותיקים, אמרתי, שום דבר לא ייפגע מבחינת זכויותיהם.

יצחק אהרונוביץ': החסכונות, הפנסיות, לא ייפגעו.

יצחק אהרונוביץ': התנאים לא ייפגעו.

יצחק אהרונוביץ': לגבי כל הנושא של הרכש, התוספות, שבצדק – אני אמרתי את זה לכבאים ואני אומר לכם, חברי הכנסת.

יצחק אהרונוביץ': העברתי אתמול לראש הממשלה ולאוצר את כל הבקשות של המשרד בסכומים גדולים מאוד, בפריסה לשנים מספר, כדי לייצב את המערך.

יצחק אהרונוביץ': הוא לא ייכנס לחוק, הוא ייכנס בתוספת כהצעת מחליטים לממשלה.

יצחק אהרונוביץ': לגבי הבאת החוק הזה לפה, זה על דעת ועד הכבאים.

יצחק אהרונוביץ': שומע אותי, חבר הכנסת יצחק הרצוג וחברת הכנסת שלי יחימוביץ?

שלי יחימוביץ': זה לא נכון.

שלי יחימוביץ': זה לא נכון.

יצחק אהרונוביץ': תני לי.

יצחק אהרונוביץ': בית-הדין לעבודה, הנשיאה, היא אמרה את זה: זה על דעתכם, שזה יובא לכנסת לקריאה ראשונה על דעתכם?

יצחק אהרונוביץ': והם נתנו את ברכתם.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לכם, אי-אפשר למשוך יותר מדי את החוק הזה.

יצחק אהרונוביץ': זה שאתם רוצים להימנע, זכותכם.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לכם, לכנסת, רבותי, אנו נמצאים ביום היסטורי.

יצחק אהרונוביץ': צריך להבין את זה.

יצחק אהרונוביץ': יהיו עוד דיונים בוועדת הפנים, עד שזה יועבר לקריאה שנייה ושלישית, ושם נבצע את כל התיקונים הנדרשים, על דעת הכבאים, הוועדים, וכל מי שעדיין לא נסגר, כי רוב הדברים כבר סגורים, אם לא הכול.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.

אורלי לוי אבקסיס: מייד כשתגיע למקומך אנחנו גם נעבור להצבעה על הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב–2012, בקריאה הראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו עוברים להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב–2012, לו והגנת הסביבה נתקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו נעבור לתוצאות: בעד – 25, אין מתנגדים, אין נמנעים; אבל יש נוכחים ולא משתתפים בהצבעה – 2.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני קובעת שהצעת החוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב–2012, עברה את הקריאה הראשונה ותעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה ולהכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/673).

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 8), התשע"ב–2012 – לקריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: יציג את הצעת החוק שר המשפטים מר יעקב נאמן.

יעקב נאמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 8), התשע"ב–2012, היא תוצר של עבודת צוות בין-משרדי אשר הוקם על רקע ההצטברות של מקרים שבהם נאשם ברצח נשלח לאשפוז תחת צו בית-משפט לאחר שנקבע שאינו אחראי למעשיו, וזמן קצר לאחר מכן, בהשוואה לעונש מאסר בעבירה מסוג זה, שוחרר מהאשפוז על-ידי הוועדה הפסיכיאטרית המחוזית.

יעקב נאמן: בעקבות מקרים אלו העלו כמה גורמים את הצורך לבחון את הנושא בהתחשב במסוכנותם לציבור של נאשמים אלה עם שחרורם.

יעקב נאמן: הודגש בנסיבות אלה הצורך להבטיח את אמון הציבור במערכת אכיפת החוק ולהגן על נפגעי העבירה.

יעקב נאמן: ההמלצה המרכזית של הצוות הבין-משרדי היתה להקים ועדה פסיכיאטרית מיוחדת, שחבריה יהיו בכירים, אשר תדון בנאשמים ברצח ובניסיון לרצח אשר בית-המשפט הורה על אשפוזם, ויוענקו לה סמכויות פיקוח ובקרה ביחס לנאשמים אלה בזמן יציאתם לחופשה ולאחר שחרורם, וזאת נוכח מסוכנותם של חולים אלה.

יעקב נאמן: אם הפר נאשם את התנאים שהטילה עליו הוועדה המיוחדת, הוועדה תהיה מוסמכת לשנותם או לבטלם, ואף להורות על אשפוזו מחדש בהתקיים תנאים מסוימים.

יעקב נאמן: תכליתה של הקמת הוועדה הפסיכיאטרית המיוחדת היא להגביר את ההגנה על הציבור מפני נאשמים ברצח ובניסיון לרצח.

יעקב נאמן: הצעת החוק כוללת כמה תיקונים משמעותיים נוספים, ובהם הגבלת תקופת צו האשפוז על-פי צו שניתן לפי סעיף 15 לחוק טיפול בחולי נפש, כך שהתקופה המרבית של אשפוז לפי צו שניתן בהליך פלילי לא תעלה על תקופת המאסר המרבית הקבועה בחוק לעבירה שבכתב-האישום.

יעקב נאמן: כמו כן, מוצע להבנות את שיקול דעתה של הוועדה הפסיכיאטרית בהחלטותיה על שחרור ועל מתן חופשות.

יעקב נאמן: עוד מוצע, שבית-המשפט המחליט שנאשם אינו מסוגל לעמוד לדין יקבע כי קיימות ראיות לכאורה לביצוע העבירה שבכתב-האישום או עבירה אחרת, וכי תינתן סמכות להעמיד לדין חולה אשר בית-משפט קבע כי הוא אינו מסוגל לעמוד לדין, בעודו מצוי בטיפול מרפאתי, וזאת במקרים המתאימים, וכאשר אינטרס הציבור מצדיק זאת.

יעקב נאמן: אנו סבורים כי הצעת החוק תביא להגברת ההגנה על הציבור מפני חולי נפש שביצעו עבירות, וזאת תוך שמירה על זכויותיהם של חולי הנפש הללו.

יעקב נאמן: נוכח כל האמור, מתבקשת הכנסת הנכבדה לתמוך בהצעת החוק האמורה בקריאה הראשונה.

יעקב נאמן: אבקש כי הצעת החוק תידון בוועדה משותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אף שהשר הממונה על ביצוע חוק טיפול בחולי נפש הוא שר הבריאות, וזאת כיוון שהתיקונים המוצעים עוסקים בחולי נפש אשר ביצעו עבירות פליליות ובהיבטים הפליליים של החוק.

יעקב נאמן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני שר המשפטים יעקב נאמן.

אורלי לוי אבקסיס: להצעת החוק הזאת נרשמו כמה דוברים.

אורלי לוי אבקסיס: ראשון הדוברים – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורלי לוי אבקסיס: שלוש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

ישראל אייכלר: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי הכנסת, העניין הזה של בריאות הנפש בשנים האחרונות זכה לתשומת לב ראויה, להבדיל מתקופות שבהן לא התחשבו וראו באנשים האלה מי שהם מחוץ לחברה, מחוץ לקהילה.

ישראל אייכלר: היום, ברוך השם, כל הגילאים – בעיקר בגילים הצעירים, אבל צריך גם בגילים המבוגרים להתייחס לאנשים האלה לא רק כאל בעלי נפש אלא גם כבעלי חוכמה.

ישראל אייכלר: יסולח לי אם אספר בדיחה, גם אם היא ידועה.

ישראל אייכלר: פעם אוטובוס נתקע ליד בית-חולים לחולי נפש.

ישראל אייכלר: נפל לו הגלגל והברגים נעלמו.

ישראל אייכלר: 50 אנשים חכמים יורדים ולא יודעים איך להסתדר.

ישראל אייכלר: ניגש לגדר אחד החוסים במוסד ואמר: חכמים גדולים, הרי לכל גלגל יש ארבעה ברגים.

ישראל אייכלר: תורידו משלושת הגלגלים האחרים בורג אחד מכל גלגל, ותרכיבו את שלושת הברגים לגלגל הרביעי, ואז יהיו לכם שלושה ברגים על כל אחד מהגלגלים.

ישראל אייכלר: כשתגיעו העירה תתקנו את זה.

ישראל אייכלר: כולם התפעלו מחוכמתו ושאלו אותו: אז מה אתה עושה פה?

ישראל אייכלר: הוא השיב: אני משוגע, אבל לא טיפש.

ישראל אייכלר: כלומר, יש לפעמים אנשים שהם חולים וסובלים, אבל יש להם כל החוכמה, ואפשר להפיק מהם הרבה.

ישראל אייכלר: יש לפעמים מצבים שאנשים מאבדים את דעתם ומגיעים לטירוף הדעת, והם אנשים שפויים.

ישראל אייכלר: אחד הדברים שמטריפים את הדעת של האנשים זה ההסתה שיש בתקשורת נגד אוכלוסיות שונות.

ישראל אייכלר: היום היתה אצלי קבוצת עובדים, מעובדי הרכבת, שמסיתים נגדם בתקשורת, עד שמישהו כתב שצריך להרוג אותם.

ישראל אייכלר: הם ממש מרגישים מאוימים.

ישראל אייכלר: ומה האיום בהסתה – האיום הוא שאנשים שפויים יקראו ולא יקרה שום דבר ולא יגידו שום דבר, אבל בכל אוכלוסייה יש אנשים לא שפויים.

ישראל אייכלר: הם עלולים לתרגם את הדברים האלה, דרך טירוף הדעת, לאלימות.

ישראל אייכלר: לכן כשמסיתים נגד אנשים או נגד עם – כשאנחנו רואים בעולם מעשי טרור, ואנחנו שואלים: איך מגיעים לכך, זה פשוט מאוד: כי האנשים האלה הוסתו.

ישראל אייכלר: אין כמעט אדם שעושה מעשה טירוף, בעיקר בעניינים שאינם קשורים לחיים הפרטיים שלו, שלא הוסת על-ידי התקשורת – אם תקשורת עולמית, אם תקשורת אסלאמית, אם תקשורת ישראלית.

ישראל אייכלר: אתמול קראתי מאמר, ולא אגיד מי כתב את זה, שיש בו הסתה נוראה נגד הרב אלי ישי ואריאל אטיאס, והסתת המונים נגד הציבור החרדי, הפרזיטי, הלא-משרת – דברים נוראיים.

ישראל אייכלר: אני בטוח שמיליוני הקוראים יודעים שזה עיתון אנטי-דתי, אם לא הייתי אומר אנטישמי, והם לא מתייחסים ברצינות לדבריו.

ישראל אייכלר: אבל אם מישהו אחד ייקח זאת פעם ברצינות יותר מדי ויקבל טירוף דעת ויפגע במישהו, צריך להטיל את האשם על מי שכתב את המאמר המסית הזה.

ישראל אייכלר: לכן, כשמדברים פה על טיפול בחולי נפש, צריך גם לטפל במי שמסית את האנשים – ועלולים לגרום לטירוף הדעת.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורלי לוי אבקסיס: הבא בתור ברשימת הדוברים – חבר הכנסת מאיר שטרית, ומייד אחריו יהיה אחרון הדוברים בנושא זה, חבר הכנסת נסים זאב.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, יש לך שלוש דקות.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, אין ספק שהנושא הזה מחייב הסדרה.

מאיר שטרית: לצערי, כנראה טחנות הצדק באמת טוחנות לאט.

מאיר שטרית: אני זוכר שהנושא עלה על שולחני עוד כשהייתי שר המשפטים, בוויכוח שהיה במשרד המשפטים, האם נכון המצב הקיים כיום – ואגב, החוק הזה עדיין לא מסדר אותו, ואני מציע לשקול, לשלב את זה בחוק: כאשר אדם טוען לאי-שפיות, או שעורך-הדין שלו מצליח בבית-המשפט להעביר את הנושא של אי-שפיות, האדם מאושפז בבית-חולים לחולי נפש.

מאיר שטרית: וקורה, לצערי לא אחת במצב הנוכחי, שאדם מאושפז כזה, אחרי שנתיים, שלוש שנים, הוא לפתע מרגיש טוב, הוא שפוי ומשוחרר הביתה, כאשר על רצח יכול היה לשבת עשרות שנים, לשבת במאסר עולם.

מאיר שטרית: זאת אומרת, זה שימש תירוץ.

מאיר שטרית: אם מישהו מצליח לשכנע את בית-המשפט, או מסיבה כלשהי הראיות הן כאלה שאדם, במקום להיכנס לכלא על רצח הוא לא שפוי באותו רגע, מכניסים אותו לבית-חולים לחולי נפש לכמה שנים, בית-הבראה, והוא אחר כך מוכיח שהוא בסדר – ומשחררים אותו הביתה.

מאיר שטרית: נדמה לי שצריך אחד מהשניים – בזמנו, אגב, אחד השיקולים היה שאדם שנראה שפוי, ויוצא מבית-החולים, צריך לחזור למשפט ולמאסר.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק הזאת, שלי ושל דוד אזולאי, עברה בקריאה טרומית ונמצאת על שולחן ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; בדיוק מה שאתה מציג עכשיו.

מאיר שטרית: אז אני שמח; כנראה כיוונתי לדעת גדולים.

מאיר שטרית: הסוגיה מחייבת טיפול, כי לדעתי, לא עולה על הדעת, ואני אומר בצער – ראיתי שלשום פסק-דין בעסקת טיעון של הנער שרצח את חברו בסכין; מה שנקרא, לא רצח מתוך אי-שפיות דעת.

מאיר שטרית: קיבל שבע שנות מאסר, או שמונה שנות מאסר.

מאיר שטרית: זה מזעזע, הקלות הבלתי-נסבלת של הענישה.

מאיר שטרית: צריך לומר את זה לשופטים.

מאיר שטרית: לא יכול להיות שעל רצח שבעיני הוא מדרגה ראשונה, אדם שבא, מתנפל על חברו אצלו בבית, לוקח סכין מטבח גדולה, דוקר אותו במפשעה והורג אותו – מקבל שמונה שנות מאסר; ניכוי שליש – יצא אחרי חמש שנים הביתה.

מאיר שטרית: והבן של האמא שצועקת בצדק בבית-משפט – היא צעקה: געוואלד, היא צודקת.

מאיר שטרית: איך יכול להיות שאדם שרצח אדם ישב בסופו של דבר חמש שנים בכלא?

מאיר שטרית: הדבר הזה מחייב טיפול.

מאיר שטרית: אומרים: שופטי ישראל רחמנים בני רחמנים.

מאיר שטרית: תפסיקו להיות רחמנים על אכזרים, כי אמרו כבר חז"ל שכל המרחם על אכזרים סופו שמתאכזר לרחמנים.

מאיר שטרית: ובעניין הזה באמת אין מקום לרחמים.

מאיר שטרית: אני חושב שכדי באמת לעקור את תופעת האלימות והרצח והפגיעה באנשים חלשים אין דרך אחרת לבד מהתרעה מאוד מאוד חריפה או לפחות ניתוקו של אותו אדם פושע, אותו אדם, מהמערכת החברתית; לשים אותו מאחורי סורג ובריח להרבה שנים עד שיזדקן, ואז כנראה הוא לא יכול לפגוע יותר.

מאיר שטרית: ונדמה לי שלדבר הזה, גם בסוגיה הזו, אדוני שר המשפטים, ראוי לתת את הדעת ולמצוא לעניין הזה פתרון.

מאיר שטרית: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת מאיר שטרית.

אורלי לוי אבקסיס: וכנהוג אצלנו, חבר הכנסת נסים זאב יהיה אחרון הדוברים גם בסעיף הזה.

אורלי לוי אבקסיס: עד שחבר הכנסת נסים זאב יתפוס את מקומו ליד הפודיום, יש הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 20) (תנאי כהונה והעסקה בחברות ציבוריות ובחברות איגרות חוב), התשע"ב–2012; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 116) (איסור יציאה מהארץ לעובדי שירות), התשע"ב–2012; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 68) (הטלת התחייבות להימנע מעבירה לאחר ביטול הרשעה), התשע"ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה למזכירת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב, לרשותך שלוש דקות.

מאיר שטרית: החוקים האלה שהונחו, לא באים לדיון היום?

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק החברות כן.

מאיר שטרית: למה?

זאב אלקין: כי זה קיבל פטור – – –

נסים זאב: בשביל זה אני סחבתי לפני כן את הדיון, חשבתי שיביאו את זה בזמן וטוב שעשו את זה.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני אעצור לרגע ואני אאפס לך את השעון.

אורלי לוי אבקסיס: למען הסר ספק, הצעת חוק החברות (תיקון מס' 20) (תנאי כהונה והעסקה בחברות ציבוריות ובחברות איגרות חוב), התשע"ב–2012, תבוא מייד לאחר סעיף 17 לסדר-היום; מייד לאחר הצעת חוק החברות (תיקון מס' 19) (מינוי מומחה לבחינת הסדר חוב בחברת איגרות חוב).

אורלי לוי אבקסיס: זה סדר-היום החדש, מאחר שהצעת החוק האמורה קיבלה פטור מחובת הנחה.

אורלי לוי אבקסיס: (קריאה ראשונה)

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב, עכשיו אני אתחיל לספור לך שלוש דקות.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, המקרים המזעזעים ביותר שהתרחשו בשנים האחרונות הם שראינו שאמהות הטביעו את ילדיהן, הורים שרצחו את ילדיהם, ותמיד, לא שנהגו בסלחנות, אבל בוודאי הטענה היא אי-שפיות.

נסים זאב: זאת אומרת, איך יכול להיות שאמא רוצחת את הילד שלה?

נסים זאב: ודאי שהיא מטורפת.

נסים זאב: אבל לא יכול להיות שאותו אבא בקריית-היובל שרצח את הבת שלו וקבר אותה והעמיד את כל מדינת ישראל על הרגליים ועשה את זה בתחכום כה רב, יבוא ויטען לאי-שפיות, כי הוא היה מספיק מתוחכם איך לבצע את הרצח הזה, מאותם המניעים שלו, וזה לא משנה.

נסים זאב: אז יכול להיות שבאותו רגע אחז אותו טירוף.

נסים זאב: אין לי ספק שכל רצח, כל רצח, בא מתוך טירוף.

אורלי לוי אבקסיס: יש בו טירוף.

נסים זאב: כי איך אפשר לקחת חיים של הזולת, של האדם האחר, בפרט כשמדובר בחיים של ילד, בפרט כשמדובר בתינוק הביולוגי של אותם הורים?

נסים זאב: לצערי הרב, מה שקורה לאחרונה זו טקטיקה של עורכי-הדין לטעון לאי-שפיות.

נסים זאב: וברגע שהטענה לאי-שפיות נתפסת בבית-המשפט, ואפילו אני סומך על עורכי-הדין איך שהם יודעים, הייתי אומר, להכין את הרוצח איך הוא ישחק על במת בית-המשפט וגם בפני משטרת ישראל בתוך החקירות, והוא עושה את זה די טוב, הוא יותר מדי מתוחכם כדי לטעון שהוא לא שפוי.

נסים זאב: הוא יותר מדי שפוי, הוא יותר מדי מרושע, הוא יותר מדי מתוחכם, אפילו לזרות חול בעיניים של אותם חוקרים ולהציג אולי מצג שווא, של מסכן, של אומלל, של אדם שבאמת עשה את הדבר מתוך דיכאון או בלית ברירה.

נסים זאב: אני אומר, צריך להבין, אם הוא ידע שבשורה התחתונה הוא ישלם את המחיר ואם בית-המשפט יטיל עליו 30 שנה או 25 שנה – לא משנה, לפי העניין – והוא יבין שיש לו ברירה או להיות בבית-חולים לחולי נפש או להיות בבית-סוהר, אני אומר לכם, הוא יוכיח שהוא הכי שפוי בעולם, שהוא הכי נורמלי ורק הוא אולי כעס, עשה את זה מתוך מניעים אחרים.

נסים זאב: אבל אם הוא יודע שבתוך שנתיים או שלוש שנים הוא משתחרר, למה לא?

נסים זאב: שווה לי לסבול קצת יותר אבל אחר כך אצא בן-חורין.

נסים זאב: לכן אני חושב שהחוק הזה חייב – הייתי אומר, ההיגיון המוסרי, המשפטי, האנושי – לתקן את המצב הקיים, ויישר כוח לכבוד שר המשפטים בעניין.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת נסים זאב.

אורלי לוי אבקסיס: האם אדוני השר רוצה לסכם?

אורלי לוי אבקסיס: אז נעבור להצבעה, ברשותך, אדוני השר?

אורלי לוי אבקסיס: מה מציע אדוני השר, לסכם או להצביע?

יעקב נאמן: להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו עוברים להצבעה, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה על הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 8), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 8), התשע"ב–2012, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו נעבור לתוצאות: בעד – 10, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת החוק עברה את הקריאה ראשונה ותעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/676).

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, והוא הצעת חוק החברות (תיקון מס' 19) (מינוי מומחה לבחינת הסדר חוב בחברות איגרות חוב), התשע"ב–2012 – לקריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: גם אותה יציג שר המשפטים מר יעקב נאמן.

יעקב נאמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק המונחת על שולחן הכנסת מבקשת לתקן את חוק החברות ולקבוע הסדרים בנושא הסדרי חוב בחברות איגרות חוב.

יעקב נאמן: בשנים האחרונות אנו עדים להתרבותם של הסדרי חוב בין חברות איגרות חוב לבין מחזיקי איגרות החוב, שבמסגרתם נדרשים המחזיקים לוותר על חלק ניכר מחובות החברה כלפיהם.

יעקב נאמן: הסדרי החוב מעלים חשש לחוסר איזון בין המחזיקים באיגרות החוב לבין החברה ובעלי מניותיה.

יעקב נאמן: מטרתה של הצעת החוק היא לנסות ולפתור את חוסר האיזון האמור.

יעקב נאמן: ההצעה מבקשת להקנות לשחקנים הקיימים אמצעים לחיזוק מעמדם במשא-ומתן לגיבושו של ההסדר וליכולת בחינתם את ההסדר המוצע.

יעקב נאמן: כן מבקשת ההצעה להקנות לבית-המשפט כלים לביקורת אפקטיבית על התהליך.

יעקב נאמן: חוסר האיזון בהליך אישורו של הסדר חוב נובע מבעיית נציג הנובעת בחברות איגרות חוב בעיקר מהפיזור הרב של המחזיקים באיגרות החוב ומכך שהגופים המוסדיים מחזיקים חלק ניכר מאיגרות החוב.

יעקב נאמן: ההחזקה בידי הגופים המוסדיים יוצרת בעיית נציג הנובעת בין היתר מכך שגופים אלה מנהלים את כספם של אחרים.

יעקב נאמן: התוצאה הינה שלא תמיד עומד בפני גופים אלה מערך תמריצים מתאים להשקעת משאבים בבחינת מצבה של החברה או בניהול משא-ומתן יסודי מולה.

יעקב נאמן: על אלה יש להוסיף פערי המידע בין החברה למחזיקים.

יעקב נאמן: לצד הצורך בהגנה על זכויות המחזיקים קיים אינטרס ציבורי מובהק בהגנה על מחזיקי איגרות החוב, כיוון שחלק לא מבוטל מהחיסכון הפנסיוני מושקע באיגרות חוב אלה.

יעקב נאמן: בתיקון מס' 17 לחוק החברות נקבעו כללי ממשל תאגידי ייחודיים לחברות איגרות חוב אשר נועדו להתמודד עם בעיית הנציג בחברות אלה.

יעקב נאמן: יחד עם תיקון זה נעשו בשנים האחרונות מאמצים רגולטוריים וחקיקתיים של רשות ניירות ערך ואגף שוק ההון במשרד האוצר לשם הסדרת תחום זה.

יעקב נאמן: אולם מהלכים אלה אינם מסדירים את כלל הסיכונים העומדים בפני המחזיקים באיגרות החוב, ולכן גם בימים אלה שוקדים הרגולטורים על שיפור הרגולציה של תחום זה.

יעקב נאמן: הצעת החוק שבפניכם, חברי הכנסת הנכבדים, היא חלק ממאמץ זה.

יעקב נאמן: חשוב לציין כי הצעת החוק לא נועדה לעודד הסדרי חוב; נקודת המוצא חייבת להיות תשלום החוב במלואו במועד שנקבע.

יעקב נאמן: אולם יש לזכור כי לעתים הסדרי חוב הכרחיים ומשרתים בנקודת זמן נתונה את כלל האינטרסים של המעורבים בהליך.

יעקב נאמן: לכן הצעת החוק מבקשת להביא לגיבוש הסדרי חוב יעילים כאשר אלה נדרשים לדעת הצדדים להסדר ואין חלופות טובות יותר למחזיקים.

יעקב נאמן: הבעיות הייחודיות בחברות איגרות חוב יוצרות, כאמור, חשש לגיבוש הסדרי חוב שאינם מיטיבים עם מחזיקי איגרות החוב.

יעקב נאמן: לפיכך, מוצע להסמיך את בית-המשפט למנות מומחה מטעמו לבחינתו של הסדר החוב המוצע ולסייע בהליך המשא-ומתן לגיבושו.

יעקב נאמן: על מנת שהמומחה יוכל לסייע לצדדים בגיבושו של ההסדר במהלך המשא-ומתן ביניהם ולא יעמוד בפני הסדר מוגמר בתום הליך המשא-ומתן, מוצע להטיל על הנאמן על איגרות החוב חובה לפנות לבית-המשפט בבקשה למינוי המומחה עם תחילת המשא-ומתן.

יעקב נאמן: על מנת להקנות למחזיקי איגרות החוב אפשרות להצבעה מושכלת על ההסדר המוצע ולהקנות לבית-המשפט כלי לביקורת על ההליך, יידרש המומחה להגיש לבית-המשפט ולמחזיקים – זמן סביר לפני כינוסן של האספות לאישורו של הסדר החוב – חוות דעת מפורטת על הסדר החוב המוצע.

יעקב נאמן: לשם הבניית חוות דעתו של המומחה וכדי שרכיבים חשובים להסדר החוב ייבחנו לעומקם, מוצע לקבוע כי על המומחה להתייחס בחוות דעתו לכמה נקודות החיוניות לצורך בחינת כדאיות ההסדר.

יעקב נאמן: כך, יידרש המומחה לבחון, בין היתר, את ערכן של המניות שנותרו בידי בעלי המניות, ככל שנותרו, ואת התמורה שניתנה על-ידם לשם כך; את ערכה של התחייבות מחזיקי איגרות החוב להימנע מתביעות כלפי נושא משרה בחברה או בעלי עניין אחרים בה, ככל שניתנה, בשים לב לתביעות אפשריות כלפי גורמים אלה, ואת החלופות השונות להסדר המוצע, לרבות חלופת הפירוק.

יעקב נאמן: נוכח כל האמור, מתבקשת הכנסת הנכבדה לתמוך בהצעת החוק האמורה בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יעקב נאמן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, כבוד שר המשפטים מר יעקב נאמן.

אורלי לוי אבקסיס: גם להצעת החוק הזו נרשמו כמה דוברים.

אורלי לוי אבקסיס: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק אגיד שמייד אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת בן-ארי, שלוש דקות.

מיכאל בן-ארי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כשמדברים על הסדרי חובות בהצעת חוק החברות, אני רוצה לדבר על חברה שהיא חברה לאומית, שממשלת ישראל עושה בה, כפי הנראה, שימוש והיא לעזר רב למשרד האוצר, ואני מדבר על החברה שנקראת מפעל הפיס.

מיכאל בן-ארי: אני לא אשכח, בערב ראש השנה האחרון הסתובבתי בתל-אביב, ושלטי חוצות ענקיים – שמן הסתם עולים הון עתק למפרסם – מאחלים לאזרחי ישראל שהשנה אראלה תתקשר אליהם.

מיכאל בן-ארי: רבים-רבים מן האזרחים, מן הסתם, ראו את זה וחייכו מאוזן לאוזן, באו הביתה וציפו לטלפון הגואל מאראלה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לומר לכם שאראלה לא התקשרה אליהם.

מאיר שטרית: הם לא קנו כרטיס.

מיכאל בן-ארי: הם לא קנו כרטיס?

מיכאל בן-ארי: רבים-רבים, לצערי הרב, לא קנו כרטיס אחד, לא קנו שני כרטיסים, הם קנו הרבה יותר.

מיכאל בן-ארי: ואם אתה שואל, חבר הכנסת שטרית, אתה מאלה שמפעל הפיס הוא החבר שלהם, ומי שהיה ראש רשות.

מיכאל בן-ארי: כי יש שני גופים שאני לא יכול לדבר אתם על העוול הזה שנקרא מפעל הפיס: לא הרשויות המקומיות, שמשוחדות לטעמי, ולא כלי התקשורת.

מיכאל בן-ארי: אלו שני אגפים שונים של מפעל הפיס, שכל שנה מגדיל את ההכנסות שלו – תקשיבי לי, גברתי היושבת-ראש – במיליארד שקלים.

מיכאל בן-ארי: במיליארד שקלים הם מצליחים להעלות.

מיכאל בן-ארי: אני ראיתי בשנים האחרונות, זה פשוט לא ייאמן.

מיכאל בן-ארי: מאיפה הכסף הזה בא?

מיכאל בן-ארי: בדקתי.

מאיר שטרית: תמיד מורידים מיליארד שנה – – –

מיכאל בן-ארי: כן, כן.

מיכאל בן-ארי: אני אראה לך את הנתונים.

מיכאל בן-ארי: אני בדקתי מאיפה הכסף הזה בא.

מיכאל בן-ארי: דיברתי לפני כמה זמן עם רב מקומי באחד היישובים החזקים והמבוססים, הוא אומר לי: מה יש?

מיכאל בן-ארי: אני לא מכיר אנשים שמהמרים.

מיכאל בן-ארי: אמרתי לו: תגיד לי, אצלך ביישוב, זה יישוב מבוסס, עשיר, זו עיר, זו כמעט עיר, חצי עיר כזאת, אצלך – אני אגיד: שוהם; אצלך יש תחנה של מפעל הפיס?

מיכאל בן-ארי: הוא אומר: אני לא מכיר.

מיכאל בן-ארי: אמרתי לו: כן, כי בבני-ברק יש 30, באום-אל-פחם יש 11, במקומות של החלשים – –

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

מיכאל בן-ארי: – – שם מפעל הפיס שולח את זרועותיו ומוכר לאנשים אשליות, ומוכר לאנשים תקוות שווא, ואנשים באים עם המשכורת הדלה שלהם – – –

מאיר שטרית: אתה מציע לבטל את – – –

מיכאל בן-ארי: לא, לא, לא, אני לא מציע לבטל את מפעל הפיס, אני מציע לרסן את המפלצת הזאת.

מיכאל בן-ארי: זו מפלצת שפוגעת בשכבות החלשות, פוגעת באוכלוסייה החלשה, מנצלת את תמימותה, מנצלת את חולשתה, ואומרת: צדיקה אני.

מיכאל בן-ארי: ואומרת: אני עושה חסד, מקדמת את הספורט בישראל.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה, אל תקדמו את הספורט ואל תהפכו אנשים לאומללים.

מיכאל בן-ארי: פגשתי לפני כמה זמן פה, בסופרמרקט בירושלים, בא אלי איזה יהודי ואומר לי: חבר הכנסת, תציל אותי, אני מכור – ברשותך, 20 שניות.

מיכאל בן-ארי: אני מכור.

מיכאל בן-ארי: מוציא לי כזאת חבילה של ניירות שנקראים "צ'אנס".

מיכאל בן-ארי: הסביר לי אחד האנשים שמבין במכורים, אומר לי: אלה שמכורים לא יכולים להתאפק שבוע, הם צריכים את הריגוש המיידי.

מיכאל בן-ארי: ולכן מפעל הפיס המציא להם מכונות מזל.

מיכאל בן-ארי: בלאס-וגאס עוד לא המציאו את מה שהמציא מפעל הפיס, עוד לא המציאו.

מיכאל בן-ארי: ליד הלשכה שלי בשכונת-התקווה, צמוד, קיר אל קיר, יש מפעל הפיס.

כרמל שאמה-הכהן: צודק, צודק.

מיכאל בן-ארי: אני רואה את האומללים האלה.

מיכאל בן-ארי: סיפרו לי שהאנשים בשכונת-התקווה, בגן-התקווה – –

שכיב מוראד שנאן: – – –

מיכאל בן-ארי: – – קיבלו כסף מרון חולדאי ללכת לשכור דירות – –

מאיר שטרית: – – –

מיכאל בן-ארי: – – ואמר לי אחד מפעילי השכונה: את כל הכסף, את כל הכסף – הם באו עם הכסף כדי לשכור דירה – הם באו למפעל הפיס, אמרו: מה, קיבלנו 15,000 שקלים, נדפוק קופה, אראלה תתקשר אלינו.

מיכאל בן-ארי: אמרו: ראית, אני שמעתי ברדיו איך היא התקשרה למישהו, גם אלי היא תתקשר.

מיכאל בן-ארי: אבל לא יכלו להתאפק – שהיא תתקשר אליהם.

מיכאל בן-ארי: במכונת המזל, בתוך שלושת רבעי השעה – –

שכיב מוראד שנאן: – – –

מיכאל בן-ארי: – – 15,000 שקלים נפלו.

מאיר שטרית: כמה זמן אתה מדבר?

מיכאל בן-ארי: אדוני, אני רוצה – אני אסיים.

מיכאל בן-ארי: אבל, רבותי, מפעל הפיס הזה, כדאי שאנחנו – אני מגיש היום על שולחן הכנסת חוק, ואני מבקש שיתמכו בזה.

מיכאל בן-ארי: לא היום, זה יוגש בעזרת השם – – –

מאיר שטרית: – – – עוד הגרלה – – –

מיכאל בן-ארי: לרסן את הפרסום של האשה המפתה הזאת שקוראים לה אראלה, שגורמת למשפחות להיות אומללות.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת בן-ארי.

גאלב מג'אדלה: זה לא אישי.

גאלב מג'אדלה: זו העבודה שלה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני מזמינה את חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורלי לוי אבקסיס: ועד שהוא יעלה – הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת האתיקה בעניין קובלנה של תנועת "אומץ" נגד סגן השר איוב קרא.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55) (רשיון לשירות מודיעין), התשע"ב–2012; הצעת חוק לאיחוד מוקדי החירום הטלפוניים, התשע"ב–2012; לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 107), התשע"ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מאיר שטרית: אלה היום?

אורלי לוי אבקסיס: הן רק הונחו היום.

מאיר שטרית: לא, הם באים לדיון היום?

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים לא קיבלנו הערה או הנחיה חדשה.

אורלי לוי אבקסיס: כשנקבל – נודיע.

מאיר שטרית: אני יכול להעיר משהו למיקרופון?

אורלי לוי אבקסיס: באופן חד-פעמי, אבל משפט, שניים, לא יותר.

מאיר שטרית: לסדר.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש להעיר לסדר העבודה של הכנסת.

מאיר שטרית: זה פשוט עובר כל גבול.

מאיר שטרית: זה שבסדר-היום יש הצעת חוק אחת או שתיים – – –

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מאיר שטרית – –

מאיר שטרית: רגע, תני לסיים את המשפט.

אורלי לוי אבקסיס: – – הן הונחו.

אורלי לוי אבקסיס: הן לא – – –

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: לא את אלה.

מאיר שטרית: הודיעו לא מזמן – היושבת-ראש, מזכירת הכנסת הודיעה לפני חמש דקות על הנחת שתי הצעות חוק שבאו לדיון היום והן קיבלו פטור מחובת הנחה בבוקר.

מאיר שטרית: אז, זה ניחא.

מאיר שטרית: אבל עכשיו אמר לי יושב-ראש הקואליציה שעכשיו מכנסים את לאשר עכשיו הצעות חוק לקריאה שנייה ושלישית שגמרו אותן בוועדות, לבוא לדיון בכנסת.

מאיר שטרית: זה לא בסדר.

מאיר שטרית: בבוקר, נגיד, היו פה המפלגות ויכלו לדעת שמניחים וכן הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: טוב.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לשים קץ לעניין הזה.

מאיר שטרית: לא יכול להיות שכל הכנסת כבר הלכה הביתה – עכשיו מניחים הצעות חוק לדיון היום.

מאיר שטרית: זה בלתי מתקבל על הדעת מבחינת – – –

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת שטרית, רק להודיעך שבנשיאות גם הודיעו שבמהלך היום יבואו הצעות חוק – –

מאיר שטרית: – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – הכול כפוף לסיום של הוועדות ועבודתן.

אורלי לוי אבקסיס: רק להזכירך: פעם אתה כאן ופעם אתה שם.

מאיר שטרית: – – –

אורלי לוי אבקסיס: כשהיית חלק מהקואליציה הקודמת, גם אתה נהנית מכך.

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: לא היה דבר כזה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה משהו שהוא מאוד אופייני לסיום מושב.

מאיר שטרית: היושבת-ראש, אני אומר לך: לא היה דבר כזה.

מאיר שטרית: תקשיבי טוב, לא היה דבר כזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר שטרית.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: לרשותך שלוש דקות.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת שטרית, לבי עליך שאתה צריך להיות האיש הבודד באופוזיציה עכשיו.

מאיר שטרית: לא חשוב.

מאיר שטרית: אני חבר כנסת.

מאיר שטרית: אני אומר לך: לא היה דבר כזה.

מאיר שטרית: לא היה דבר כזה.

ישראל אייכלר: אני אומר את זה בצחוק.

ישראל אייכלר: לא נורא.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, אדוני, נציגי הסיעה שלך יודעים על כך.

מאיר שטרית: מי זה נציגי הסיעה שלי?

אורלי לוי אבקסיס: נציגי הסיעה.

מאיר שטרית: מי זה?

מאיר שטרית: מי זה?

מאיר שטרית: הם לא פה.

מאיר שטרית: הם לא פה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם היו בנשיאות.

מאיר שטרית: – – –

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, יש לך שני סגני יושב-ראש בנשיאות הכנסת, ושניהם קיבלו את מה שגם אני קיבלתי שם כשהייתי בישיבה, וכך הודיעו, וזה נוהג מקובל, כך הבנתי.

מאיר שטרית: ממש לא.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, ברשותך, אנחנו נמשיך בסדר-היום.

מאיר שטרית: – – –

מאיר שטרית: (קריאה ראשונה)

אורלי לוי אבקסיס: נבקש את מלוא תשומת לחבר שלנו שמנסה כבר כמה דקות לומר כמה משפטים, ואני מתחילה לספור לך מחדש.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, בבקשה.

ישראל אייכלר: גברתי היושבת-ראש, תודה, אני רוצה לנצל את חוק החברות ולדבר על החברה שחייבת בימים האלה, על-פי ההלכה, להקציב מעות חיטים לקמחא דפסחא לכל דכפין, לכל אדם בישראל, שיוכל בליל הסדר לשבת ולהסב לשולחן מלא מזון, מצות ויין וכל הצרכים.

ישראל אייכלר: המנהג בישראל, במשך דורי דורות, הוא שבימים של ערב פסח צריכים לדאוג לכל אחד שיהיה לו קמחא דפסחא ומעות חיטים.

ישראל אייכלר: זה מביא אותי למחשבה על העניין של החברות.

ישראל אייכלר: אדוני שר המשפטים, שמעתי שבארצות-הברית יש חובה על חברות כלכליות להקציב אחוז גבוה מאוד, ואומרים אפילו 25%, אולי, מהרווחים ולתת לתרומות לק, לעניים, לנזקקים ולכל מיני דברים כאלה.

ישראל אייכלר: פה בארץ אני שומע שהחברות, האחוז שהן נותנות ומפרישות מרווחיהן לצורכי ציבור, חוץ מהמסים שהן משלמות, זה ממש מזערי.

ישראל אייכלר: אולי הגיע הזמן – אני לא אומר לחוקק – לבדוק מה קורה בחוק בארצות-הברית.

ישראל אייכלר: האם זה נכון שחברות כלכליות ויצרניות מזון וכל מיני דברים בארצות-הברית מפרישות 25% או 20% לעניים ולמסכנים?

ישראל אייכלר: זה הקמחא דפסחא החשוב ביותר.

ישראל אייכלר: אם אנחנו מדברים על חוק החברות, אם החברות היו מפרישות, לא 25% אלא מעשר – 10% מהרווחים שעושים מהצרכנים בימי הפסח, לקרנות קמחא דפסחא ולמעות חיטים לאנשים עניים, החברה היתה יותר צודקת, ולא היה אדם בישראל שישב בליל הפסח ולא יהיה לו את מלוא צרכיו.

ישראל אייכלר: אז ננצל את זה קודם כול לקרוא לעם לתרום לאנשים שנזקקים.

ישראל אייכלר: לכל אחד יש בשכונה, בבית, במשפחה – – –

מאיר שטרית: – – – מוכרים פיתות בפסח.

מאיר שטרית: הם עושים הכי הרבה כסף.

ישראל אייכלר: אלה שמוכרים פיתות בפסח, שימכרו רק למוסלמים ולנוצרים.

ישראל אייכלר: אפילו את הכסף שלהם אני לא רוצה.

ישראל אייכלר: אבל אלה שמוכרים מוצרי פסח ונהנים מרווחים אדירים בחודש ניסן, לפחות יחשבו גם על האנשים בשכונה שלהם, בעיירה שלהם, בק שלהם ובמדינה כולה, למען יוכל כל אזרח בישראל לשבת בליל הסדר.

ישראל אייכלר: שוב, אני מאחל שיהיה לנו חג כשר ושמח.

ישראל אייכלר: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אמן.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי חותמת על כמעט כל מלה.

אורלי לוי אבקסיס: באמת הסולידריות החברתית היא משהו שהחזיק אותנו כעם גם בגולה וגם כאן.

אורלי לוי אבקסיס: הלוואי שזה יהיה משהו שישתרש בכל האוכלוסיות בחברה שלנו.

ישראל אייכלר: גם אל תשכחי – – – חברה קפיטליסטית – – – בארצות-הברית כל חברה מפרישה 20%–25% לצורך – – –

אורלי לוי אבקסיס: יפה.

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר שגם לקפיטליסטים יש רגש.

ישראל אייכלר: באמריקה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מאיר שטרית, אתה מוזמן לעלות.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר המשפטים, אני אומנם אתמוך בהצעת החוק הזאת, אבל אני לא חושב שהצעת החוק הזאת מספקת, כמו שאתה יודע את דעתי בעניין.

מאיר שטרית: גם היום, בעצם, כל הסדר חוב ברוב המקרים מגיע לבית-המשפט ומקבל את האישור של בית-משפט.

מאיר שטרית: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

מאיר שטרית: ימשיך להיות המצב שטייקונים ובעלי הון ימשיכו לעשות תספורות באופן חופשי, והפעם גם יקבלו הכשר של בית-המשפט.

מאיר שטרית: אני חושב שזה דבר בלתי תקין.

מאיר שטרית: לא יכול להיות שאדם מגייס כסף מן הציבור ומחליט לא להחזיר את הכסף, והמדינה מרשה לו לגייס פעם נוספת כספים נוספים מהציבור, שגם אותם אולי יחזיר ואולי לא יחזיר.

מאיר שטרית: אני מבין את המגבלות שבעניין.

מאיר שטרית: לכן בהצעת החוק המקורית שהגשתי הצעתי שאדם שגייס כסף ומבקש לעשות תספורת לא יוכל יותר לגייס בבורסה כסף לשום חברה שלו, אלא אם כן הוא החזיר את החוב.

מאיר שטרית: אז אמרו: אתה בעצם פוגע בעסקים, כיוון שיכול להיות שחברה אחרת שלו היא כן מצליחה.

מאיר שטרית: אז אדרבה, שיתכבד מהחברה האחרת שהיא מצליחה וישלם את הכסף לחברה שמפסידה וישלם לאנשים.

מאיר שטרית: לצערי, הממשלה הפילה את הצעת החוק.

מאיר שטרית: אדוני השר, אני רוצה להביא לידיעתך שהגשתי הצעת חוק חדשה, יחד עם חבר הכנסת שאמה, שיושב כאן, שאנחנו קוראים לה: קלון כלכלי, שבה בעצם אנחנו מציעים דבר יותר רך מההצעה המקורית שלי.

מאיר שטרית: ההצעה הזו אומרת שאדם שמגייס כסף ועושה תספורת ישעבד, במחילה מכבודו, את כל הדיבידנדים שהוא מחלק בחברות שלו לעצמו – ישעבד אותם לטובת החוב.

מאיר שטרית: זה רק הגון וצודק.

מאיר שטרית: אתה לא יכול להגיד: אני עכשיו עושה רווחים מחברה אחת, אבל את החובות שלי לציבור אני לא משלם.

מאיר שטרית: אנחנו אומרים: אדוני, בסדר, לא רוצים לאסור עליך לגייס כסף?

מאיר שטרית: בסדר, אבל אתה לא יכול לחלק דיבידנדים לעצמך ולאחרים ולהגיד: אני עכשיו את החוב שלי לא אשלם.

מאיר שטרית: זה דבר בלתי תקין בעליל.

מאיר שטרית: זה צעד יותר רך.

מאיר שטרית: אני מקווה שאתם לפחות בחוק הזה תתמכו.

מאיר שטרית: זה צעד יותר אפקטיבי.

מאיר שטרית: אדוני השר, אסיים ואומר רק דבר אחד.

מאיר שטרית: הרי זה מרגיז מאוד לראות שכל כך הרבה מנהלי קופות גמל, כמו שמניתי פה על במת הכנסת, עשרות מנהלים, כל אחד מושך שכר שבין 5 ל-25 מיליון שקל לשנה.

מאיר שטרית: הם קונים את איגרות החוב האלה של החברות, וכשההוא לא משלם, הם יושבים בשקט.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי מחר הם מחפשים עבודה אצל אותו טייקון.

מאיר שטרית: איפה השכל?

מאיר שטרית: אם היו עובדים אצלך אנשים כאלה, היית מפטר אותם מזמן.

מאיר שטרית: הרי לא צריך להיות חכם גדול כדי שלא להפסיד כסף של הציבור.

מאיר שטרית: הרי – מספרים: מ-2006 עד 2011, מיום שהועברו קופות הגמל וקופות הפנסיה לניהול על-ידי גופים פרטיים, גבו דמי ניהול של 11 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: 11 מיליארד שקל, על חשבון מי?

מאיר שטרית: על חשבון הפנסיות, קופות הגמל וקופות ההשתלמות של הציבור.

מאיר שטרית: וכמה הרוויחו הקופות האלה לציבור ריאלית, אדוני השר?

מאיר שטרית: אפס.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

מאיר שטרית: אז אם המנהלים כאלה מוכשרים – –

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

מאיר שטרית: – – אני לא מבין איך משאירים אותם בעבודה.

אורלי לוי אבקסיס: קיבוצים פשטו את הרגל בגלל דברים כאלה.

מאיר שטרית: לכן אני אצביע נגד החוק.

מאיר שטרית: אני מצטער, אמרתי שאני אתמוך.

מאיר שטרית: אני לא אתמוך.

מאיר שטרית: אני אצביע נגד החוק הזה.

כרמל שאמה-הכהן: למה נגד?

מאיר שטרית: כי הוא לא מספיק – – –

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אמרת הרגע – – –

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שעדיף לראות בעין אחת מאשר להיות עיוור.

מאיר שטרית: בסדר.

מאיר שטרית: גם היום יש הסדר של בתי-משפט.

מאיר שטרית: בתי-משפט משאירים את ההסדרים.

מאיר שטרית: זה גם היום.

מאיר שטרית: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

מאיר שטרית: זה, איך אומרים, חלב שנשפך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת מאיר שטרית.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה הבהרה, למען הסר ספק: ביום שני סדר-היום פורסם, ולא רק שפורסם, הוא גם נדון בישיבת הנשיאות.

אורלי לוי אבקסיס: כל חברי הנשיאות מסיעות הבית שמעו והיו מודעים לו, אך מכיוון שלא היה ולא פורסם סדר-היום של יום רביעי, הודיעו שעל כך תבוא הודעה.

אורלי לוי אבקסיס: סוכם גם שכל מה שקשור לסדר-היום של יום שלישי חייב להיות בהסכמה, אך לא כך ביום רביעי, שאז לא צריך הסכמה, וקראנו שתהיה חובת נוכחות על חברי הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: זה שחברי כנסת לא נשארו ולא מילאו את חובתם – אולי לא כמוך, חבר הכנסת מאיר שטרית – בעצם לא מטילה אשם על אף אחד אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, ובעצם באותו נושא.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: – – –

יריב לוין: – – –

אורלי לוי אבקסיס: ועד שחבר הכנסת נסים זאב יגיע אלינו, יש הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 9) (החלת הוראות על בגיר שסובל מאנורקסיה נרבוזה), התשע"ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה – – –

מאיר שטרית: לא משנה – – –

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אנחנו לא פותחים את הדיון הזה לעוד דוברים.

אורלי לוי אבקסיס: (קריאה ראשונה)

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב, לרשותך שלוש דקות.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, את עמדתו של חבר הכנסת שטרית אני יודע.

נסים זאב: הוא חושב שהחוק בא להיטיב עם הטייקונים, עם בעלי ההון, ובא לשפר את מעמדם.

נסים זאב: זה לא כך.

נסים זאב: אם אתה חושב שכל המשקיעים צריכים להיקבר יחד עם בעלי ההון ולחסל את אותן חברות, את אותם משקיעים, אני לא חושב שזה בדיוק לזרוק את התינוק עם המים.

נסים זאב: לא יכול להיות שלא נמצא פתרון ואלטרנטיבה לאותם בעלי הון.

נסים זאב: עכשיו, זה לא משהו שהוא מכוון שאותו בעל עסק, אותו בעל חברה, הוא רוצה לקרוס רק כדי, הייתי אומר, שהמשקיעים שלו ירדו לטמיון יחד אתו.

נסים זאב: הוא נקלע באמת למצוקה.

נסים זאב: חבר הכנסת שטרית, אני פשוט מנסה להבין אותך ואני שומע אותך הרבה פעמים.

נסים זאב: אני לא מצליח – – –

מאיר שטרית: תשאל אותי.

נסים זאב: הרי מדובר פה במאות ואלפים של משקיעים.

נסים זאב: עכשיו, אתה לא מיטיב עם בעל החברה – אתה, אותם אנשים – – –

מאיר שטרית: בכסף של הציבור.

נסים זאב: בכסף של הציבור, ודאי.

מאיר שטרית: שואלים את הציבור, שאלו אותך:

מאיר שטרית: לקחת לך כסף – – –

נסים זאב: אבל יש לך שתי אפשרויות: או לחסל אותו ולחסל את החברה, ומובן שגם המשקיעים יורדים לטמיון עם כל כספם, או שאתה מחפש דרך של מוצא, לתת לו לצאת מהמים – – –

מאיר שטרית: לגייס עוד כסף.

נסים זאב: לא משנה.

נסים זאב: ובשביל זה אתה מביא את אותו המומחה.

נסים זאב: בשביל זה אתה מביא את אותם בעלי מקצוע שמלווים אותו.

נסים זאב: ואם אותם מומחים באים ואומרים: אנחנו רואים אלטרנטיבה, אנחנו רואים אור בקצה המנהרה, יש יכולת, אולי לא כרגע, אבל עתידית, ויש אפשרות שאותם משקיעים יקבלו את כספם בחזרה – בא החוק, מחפש את אותה אלטרנטיבה, את אותן אפשרויות והזדמנויות שיש לכל בעלי חברות.

נסים זאב: ואני רוצה לומר לך: תאמין לי, אני מכיר עשרות חברות שקרסו והגיעו לפשיטת רגל.

נסים זאב: אני מכיר חברות בארצות-הברית – קח את חברת "גיטאנו", שהיו לה 800 מיליון דולר, ופתאום הגיעה, אגיד לך, לפת לחם.

נסים זאב: ובסופו של דבר התאוששו.

נסים זאב: אני אומר לך, התאוששו ובנו את עתידם, והיום הם מובילים בארצות-הברית.

נסים זאב: זה לא אומר – – –

מאיר שטרית: – – – הציבור – – –

נסים זאב: והציבור משקיע אצלם, כן.

מאיר שטרית: קיבלו את הכסף שלהם בחזרה?

נסים זאב: קיבל חלק.

נסים זאב: חלק קיבל.

נסים זאב: אני לא אומר.

נסים זאב: אבל אם אתה בא ואומר שאין אלטרנטיבה ואתה אומר שאתה לא נותן לו אפשרות לקחת הלוואות – ואם מדינת ישראל מוכנה לקחת את הסיכונים האלה, אחרי בדיקה מקצועית, אני אומר לך שזה כן נכון לעזור.

נסים זאב: אפילו על חמור כתוב: עזוב תעזוב עמו.

נסים זאב: לא תראה את חמור אחיך או שורו נופלים בדרך והתעלמת מהם – הקם תקים עמו.

נסים זאב: אז תחשוב שזה רק חמור, תן לן אפשרות תקומה.

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת.

אופיר אקוניס: תודה.

מאיר שטרית: מה רש"י אומר על זה?

מאיר שטרית: רש"י אומר על זה שעזוב תעזוב עמו רק אם – – –

נסים זאב: עמו.

נסים זאב: רק עמו.

מאיר שטרית: אבל הוא לא עוזר – – –

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: לא, אתה.

נסים זאב: זאת הפרשנות שלך.

נסים זאב: זאת הפרשנות שלך.

נסים זאב: יש לו עדיין השקעה, יש לו עדיין כספים.

נסים זאב: זה לא שהוא נהפך – הוא לא הפך להיות מ-100 לאפס.

נסים זאב: הוא הפך להיות מ-100 ל-40.

נסים זאב: אתה נותן לו אפשרות לעלות ל-60.

נסים זאב: אתה נותן לו אפשרות להתמודד עם הבעיה ולתת לו חזרה אפשרות לעלות – – –

מאיר שטרית: אתה נותן הלוואה לבן-אדם והוא לא מחזיר לך את הכסף; תיתן לו עוד פעם הלוואה?

אופיר אקוניס: תודה רבה לדו-שיח, אתם יכולים – – –

נסים זאב: אני כבר אמרתי – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת זאב.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת זאב, נא לסיים.

נסים זאב: אני חושב שהחוק, במשפט אחד, לא בא – –

אופיר אקוניס: בבקשה.

נסים זאב: – – להטיב עם הטייקונים אלא להציל את המשקיעים, וכך אתה צריך לראות את פני הדברים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני מבין שאתה היית אחרון הדוברים, כתמיד.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: תחזור למקום ונעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: בבקשה, נא להצביע.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החברות (תיקון מס' 19) (מינוי מומחה לבחינת הסדר חוב בחברת איגרות חוב), התשע"ב–2012, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, ארבעה בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 19) (מינוי מומחה לבחינת הסדר חוב בחברת איגרות חוב) – הדיון יימשך בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר אקוניס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/677).

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 20) (תנאי כהונה והעסקה בחברות ציבוריות ובחברות איגרות חוב) – יציג את הצעת החוק השר יעקב נאמן, שר המשפטים.

קריאה: זה לא לפי הסדר?

אופיר אקוניס: זאת תוספת.

אופיר אקוניס: זאת תוספת, וסדר-היום נקבע, ניתן לי על-ידי המזכירות.

מאיר שטרית: אבל יש סדר-יום קודם.

נסים זאב: אבל היא הכריזה שאחרי סעיף 17 – – –

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שהניחה הממשלה על שולחן הכנסת מבקשת להסדיר את מדיניות התגמול לנושאי המשרה בחברות ציבוריות ובחברות איגרות חוב ולקבוע הליך אישור מיוחד לשכרו של המנהל הכללי בחברות אלה.

יעקב נאמן: על רקע טענות בדבר גובהו המופרז של שכר הבכירים, ובעקבות הגשתן של הצעות חוק פרטיות להגבלת שכר הבכירים בחברות ציבוריות, מינתה ועדת השרים לענייני חקיקה ועדת משנה לבחינת הסוגיה, והיה לי הכבוד לעמוד בראשה.

יעקב נאמן: הוועדה שמעה מומחים רבים ובחנה את ההסדרים הקיימים בעולם לבקרה על שכר בכירים.

יעקב נאמן: בעקבות המלצותיה של הוועדה גיבש צוות במשרד המשפטים בראשות המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים כלכליים-פיסקליים, מר אבי ליכט, הצעה מקיפה ומאוזנת לפתרון הבעיה.

יעקב נאמן: הצעת החוק שלפני

יעקב נאמן: כם עברה שינויים נוספים על מנת להגביר את האפקטיביות של ההסדר המוצע, וגם זאת בריכוזו של מר אבי ליכט.

יעקב נאמן: אציג בקצרה את עיקרי ההצעה: א.

יעקב נאמן: מדיניות התגמול.

יעקב נאמן: מוצע כי מדיניות התגמול לכלל נושאי המשרה בחברה תיקבע על-ידי ועדת תגמול מיוחדת לענייני שכר שימנה הדירקטוריון.

יעקב נאמן: מדיניות התגמול תתייחס, בין היתר, לאמות המידה הנהוגות לקידום מטרות החברה בראייה ארוכת טווח, גודל החברה והיקף פעילותה, וכן מגבלות ותקרות לגבי רכיבים משתנים בתגמול.

יעקב נאמן: ועדת התגמול תהיה מורכבת מרוב של דירקטורים חיצוניים ושאר חבריה יהיו דירקטורים בלתי תלויים.

יעקב נאמן: הוועדה תביא את המלצותיה לאישור הדירקטוריון ולאחר מכן לאישור האספה הכללית.

יעקב נאמן: אישור מדיניות התגמול באספה הכללית של חברה ציבורית יהיה טעון, נוסף על רוב רגיל של בעלי המניות, גם רוב מקרב בעלי המניות שאינם בעל השליטה ואשר אין להם עניין אישי בהחלטה.

יעקב נאמן: בחברת איגרות חוב יידרש רוב רגיל לצורך האישור באספה הכללית של בעלי המניות.

יעקב נאמן: בהיעדר תמיכה של הרוב הדרוש לקבלת ההחלטה באספה הכללית יחזור הנושא לדיון מחודש בוועדת התגמול ובדירקטוריון.

יעקב נאמן: בדיון זה יהיה צורך להתייחס לעמדת האספה הכללית, כחלק ממכלול הנתונים והנסיבות הנבדקים ונבחנים על-ידי ועדת התגמול והדירקטוריון.

יעקב נאמן: עם זאת, ההכרעה הסופית בדיון המחודש תהיה בידיו של הדירקטוריון; זאת, למעט בחברה-נכדה ציבורית.

יעקב נאמן: א1.

יעקב נאמן: מדיניות התגמול בחברה-נכדה – חברות פירמידה.

יעקב נאמן: הסדר מיוחד מוצע לגבי חברה ציבורית נכדה הנשלטת על-ידי בעל שליטה דרך לפחות שתי חברות ציבוריות או חברות איגרות חוב.

יעקב נאמן: הוועדה להגברת התחרותיות במשק מצאה כי שליטה בחברות בדרך זו מאפשרת לבעל השליטה לשלוט שליטה אפקטיבית בחברות באמצעות היקף מצומצם של הון אישי, או, במקרה של חברות איגרות חוב, תוך מימון רכישת החברה או פעילות החברה בהתבסס על כספי ציבור.

יעקב נאמן: לכן, בחברות כאלה, עמדת האספה הכללית תהיה מחייבת, ולא ניתן יהיה לאשר סטייה ממנה בוועדת התגמול ובדירקטוריון.

יעקב נאמן: ב.

יעקב נאמן: אישור תנאי הכהונה וההעסקה של מנכ"ל.

יעקב נאמן: מוצע כי תנאי כהונתו והעסקתו של המנהל הכללי יהיו טעונים אישור מראש של האספה הכללית.

יעקב נאמן: למנהל הכללי תפקיד מרכזי בפעילות החברה ושכרו משמש, בדרך כלל, סמן עליון לשכר בחברה.

יעקב נאמן: לכן מוצע כי תנאי ההתקשרות עמו יובאו לאישור האספה הכללית גם אם הם תואמים את מדיניות התגמול שאושרה על-ידי החברה.

יעקב נאמן: תנאי כהונתו והעסקתו של המנהל הכללי יובאו לאישור האספה הכללית בדומה למנגנון האישור המוצע לעניין מדיניות התגמול.

יעקב נאמן: בחברה ציבורית ההחלטה תובא לאישור האספה הכללית ברוב מיוחס, אולם אם האספה הכללית לא אישרה את ההסכם, תובא ההחלטה לאישור מחודש בפני ועדת התגמול והדירקטוריון.

יעקב נאמן: בחברות ציבוריות נכדות, מהטעמים המפורטים לעיל החלטת האספה הכללית תהיה מחייבת.

יעקב נאמן: הואיל והסכם השכר של המנהל הכללי מובא לאישור מראש של האספה הכללית, ישנו חשש שחברות יתקשו לגייס מנהלים כללים מחוץ לחברה או לקבוצה, משום שאלה לא יהיו מוכנים לקחת סיכון ששכרם לא יאושר בידי האספה הכללית.

יעקב נאמן: מסיבה זו מוצע להסמיך את ועדת התגמול לקבוע כי אישור התגמול למנהל כללי חיצוני לא יובא לאישור האספה הכללית, אולם זאת רק אם לדעת ועדת התגמול הבאת ההסכם לאישור האספה הכללית תסכל את ההתקשרות, והתגמול המוצע תואם את מדיניות התגמול של החברה.

יעקב נאמן: ג.

יעקב נאמן: אישור תנאי כהונה והעסקה של נושאי משרה אחרים.

יעקב נאמן: לגבי נושאי משרה שאינה דירקטורים, תנאי כהונה והעסקה שתואמים את מדיניות התגמול של החברה יאושרו בוועדת התגמול ובדירקטוריון ולא יהיו טעונים אישור של האספה הכללית.

יעקב נאמן: אולם תגמול אשר חורג ממדיניות התגמול של החברה יהיה טעון אישור האספה הכללית לפי המנגנונים האמורים לעיל, דהיינו רוב מקרב המיעוט בחברה ציבורית, אפשרות להתגברות על עמדת האספה הכללית בחברה שאינה חברה-נכדה ציבורית.

יעקב נאמן: גם תנאי תגמול החורגים ממדיניות השכר צריכים להיות מנומקים לפי אמות המידה שלאורן קובעת החברה את מדיניות התגמול הכללי.

יעקב נאמן: לגבי דירקטורים אשר כבר היום שכרם טעון אישור האספה הכללית לפי חוק החברות, אם התגמול חורג ממדיניות התגמול של החברה, יידרש בחברה הציבורית רוב מקרב המיעוט.

יעקב נאמן: מכיוון שמדובר בגמול הדירקטורים עצמם, לא תהיה אפשרות לדיון מחודש בדירקטוריון.

יעקב נאמן: אנו סבורים כי הנחנו על שולחן הכנסת את ההסדר המאוזן והמתאים ביותר שניתן להציע על מנת לסייע בריסון שכר הבכירים בחברות הציבוריות.

יעקב נאמן: נוכח כל האמור, מתבקשת הכנסת הנכבדה לתמוך בהצעת החוק האמורה בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת לצורך הכנתה לקריאות השנייה והשלישית.

יעקב נאמן: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת יחימוביץ – האם את רוצה לקרוא לה?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה.

אופיר אקוניס: ואחריו תהיה חברת הכנסת יחימוביץ, אם תהיה פה.

אופיר אקוניס: את יודעת, מנהלת סיעת העבודה, צריך להיות פה כאשר – – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: לא, מאה אחוז.

אופיר אקוניס: את, אני בטוח שאת יודעת, אבל האם חברת הכנסת יחימוביץ – – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: אז נתתי לו, כפי שאת רואה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, גם כאן, נדמה לי שהממשלה קצת מסתבכת באלף ואחד תיקונים, כשאפשר לעשות את הדבר הפשוט ביותר – שעליו גם הגשתי חוק, ולצערי הממשלה הפילה אותו – להגביל את שכר הבכירים.

מאיר שטרית: הצעתי דרך, אדוני השר, נורא פשוטה לפתור את הבעיה: לקבוע שכר מקסימום למנהל בחברה ציבורית; נגיד פי-15, פי-10 משכר המינימום, אבל כל תוספת מעבר לזה תותנה בחלוקת דיבידנדים.

מאיר שטרית: הווי אומר, אם החברה שלו מרוויחה, והוא באמת עושה עבודה טובה, ומחלק דיבידנדים לציבור בעלי המניות – שגם הוא שותף בחברה – יקבל גם הוא תוספת שכר גדולה.

מאיר שטרית: אם הוא לא מחלק דיבידנד, הוא לא יוכל לקבל תוספת שכר.

מאיר שטרית: הנה, אני חוזר עוד הפעם לטייקונים.

מאיר שטרית: אותם מנהלי קופות הגמל, ידידי נסים זאב, שלוקחים שכר בין 5 מיליון ל-25 מיליון שקל לשנה – תשמע טוב – מאיפה הם לוקחים את השכר הזה?

מאיר שטרית: מקופות הפנסיה שלך.

מאיר שטרית: של הציבור.

מאיר שטרית: מקופות הגמל של הציבור.

מאיר שטרית: והם שש שנים לא הרוויחו גרוש לציבור.

מאיר שטרית: זה נראה לך נורמלי?

מאיר שטרית: זה הגיוני בעיניך?

מאיר שטרית: מה, לא היינו מוצאים מנהלי קופות שיעבדו רק בשכר של 100,000 שקל לחודש, של מיליון שקל לשנה?

מאיר שטרית: זה לא מספיק?

מאיר שטרית: אני אמצא לך 100 מועמדים.

מאיר שטרית: לא אחד, לא שניים – 100.

מאיר שטרית: אבל יש כנראה מין קליקה שהאחד ממנה את השני, ומנהלי קופות למיניהם – ואני יכול להגיד לך מי ממנה את מי – שמקבלים הון עתק.

מאיר שטרית: למה לא?

מאיר שטרית: זה ג'וב יוצא מהכלל, אתה יכול להפסיד כסף של הציבור – במיליארדים, לא במיליונים – ועדיין למשוך משכורת של 10 ו-15 מיליון שקל לשנה.

מאיר שטרית: זה סקנדל.

מאיר שטרית: ואני אומר לך, אדוני שר המשפטים – שגם היה שר אוצר – הממונה על שוק ההון לא עושה את עבודתו.

מאיר שטרית: אם היה ממונה רציני על שוק ההון, הוא היה מפטר את המנהלים האלה כולם לאלתר וקובע תקרה.

מאיר שטרית: מה, שכר של מיליון שקל לשנה זה רע למנהל קופת גמל?

מאיר שטרית: מה רע בזה?

מאיר שטרית: חייבים למשוך 10 מיליון שקל על חשבון הציבור או 20 מיליון שקל על חשבון הציבור?

מאיר שטרית: לכן, אדוני השר, זה חוק – בסדר, אני יודע שכוונתך טובה, ואתה מנסה ללכת בין הטיפות ולמצוא סידור.

מאיר שטרית: אבל זה לא סידור.

מאיר שטרית: יש דרך נורא פשוטה – ליצור מגבלת שכר בסקטור הציבורי, בחברות ציבוריות.

מאיר שטרית: ואני אמרתי – אני לא רוצה להיות רע לב – פי-10 משכר המינימום.

מאיר שטרית: זהfair enough .

מאיר שטרית: ואם מעל זה, יהיה מותנה בחלוקת דיבידנד של החברה.

מאיר שטרית: התוצאה תהיה שבאמת, אותם מנהלים שעושים עבודה טובה ומרוויחים כסף, ומחלקים לציבור, לשותפים בחברה – מחלקים להם דיבידנדים – גם הוא יקבל תוספת.

מאיר שטרית: כשהיום המצב הוא שבעצם החברה יכולה להפסיד – ואגב, אתה רואה את זה כל יום בעיתונים, אדוני שר המשפטים.

מאיר שטרית: כל יום אתה רואה חברה מפסידה.

מאיר שטרית: היום היה בעיתון – או אתמול, נדמה לי – "רמי לוי" – החברה הפסידה x מיליוני שקל, הוא מושך משכורת 20 מיליון שקל.

מאיר שטרית: תגיד לי, נסים זאב, זה לא הכסף של הציבור, הכסף של "רמי לוי"?

מאיר שטרית: זה כסף של הציבור.

נסים זאב: אני מסכים אתך, אבל הצעת החוק באה להחמיר פה.

מאיר שטרית: בסדר, אבל אני לא פותח – – –

נסים זאב: אתה לוקח נושא אחר וכאילו – – –

מאיר שטרית: זה לא נושא אחר, נסים.

מאיר שטרית: זה אותו נושא.

מאיר שטרית: זה קביעת תקרת שכר למנהלים בחברות ציבוריות.

מאיר שטרית: זה לא נושא אחר, זה אותו נושא בדיוק, רק הטיפול שהממשלה עושה הוא לא טוב, הוא לא נכון, הוא לא מספיק.

מאיר שטרית: צריך טיפול הרבה יותר נוקב, הרבה יותר חזק, אם רוצים להגן על הציבור.

מאיר שטרית: בשיטה הזאת ימשיכו – ימשיכו, תזכור מה שאני אומר לך – אנשים לעשות מה שעושים עד היום, למשוך הון עתק על חשבון הציבור ולא להרוויח גרוש עבורו.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אדוני.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

אופיר אקוניס: שלוש דקות.

אופיר אקוניס: סליחה?

אופיר אקוניס: אחרון הדוברים – אני סוגר אחרי חבר הכנסת חנין, שביקש.

אופיר אקוניס: עוד מישהו?

כרמל שאמה-הכהן: נסים זאב לא דיבר.

אופיר אקוניס: הוא לא ביקש.

כרמל שאמה-הכהן: דבר, נסים.

נסים זאב: אבל אני רשום לכל אורך הדרך.

אופיר אקוניס: אתה לא רשום לאורך כל הדרך.

אופיר אקוניס: אתה לא רשום לזה.

נסים זאב: אני הודעתי לה שאני רשום.

נסים זאב: אלא אם כן – – –

אופיר אקוניס: אתה נרשם למפרע.

אופיר אקוניס: סליחה, לפני שתתחילי, חברת הכנסת יחימוביץ, חנין, נסים זאב אחרון הדוברים לפני ההצבעה.

אופיר אקוניס: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, איזו הצעת חוק מגוחכת, חסרת שיניים, חסרת משמעות.

שלי יחימוביץ': אחרי שנתיים שיושבת ועדת-נאמן – הוועדה הזאת הוקמה בכלל כדי לטרפד את הצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת חיים כץ שאמרה דבר כל כך פשוט, שהשכר הגבוה ביותר בחברה לא יעלה על פי-50 – 50 – מהשכר הנמוך בחברה.

שלי יחימוביץ': 50 – לא פי-2 לא פי-10, לא פי-20; פי-50.

שלי יחימוביץ': הם לא יכלו לשאת את זה, והקימו ועדה.

שלי יחימוביץ': ולקח להם שנתיים כדי להביא את הצעת החוק המגוחכת הזאת שתספק המון פרנסה למשק, אני מבטיחה לכם, ליועצי מס, לרואי-חשבון, לעורכי-דין, שישחיתו שעות וימים להסביר לדירקטורים את המשמעויות הנעלמות והמורכבות של הצעת החוק הזאת, שכל תכליתה – כל תכליתה – שלא יהיה פיקוח על שכר בכירים, ושהחזירות הזאת תימשך.

שלי יחימוביץ': חדשות מהיום: שיאנית שכר חדשה.

שלי יחימוביץ': יושבת-ראש "הוט", סטלה הנדלר, עלתה לחברה 14.8 מיליון שקלים.

אופיר אקוניס: ב"הוט"?

שלי יחימוביץ': ב"הוט", שמפטרת עובדים ולא נותנת לעובדים להתארגן וממררת את חייהם.

שלי יחימוביץ': "רמי לוי" – ממש האביר על הסוס הלבן שמוכר בזול.

שלי יחימוביץ': הוא ואשתו 8 מיליון שקלים שכר, ו-9 מיליון בדיבידנדים.

שלי יחימוביץ': אתם יודעים באיזה תנאי עבדות הוא מעסיק את העובדים שלו?

שלי יחימוביץ': בתנאי שעבוד, יורד לחייהם.

שלי יחימוביץ': לא מוכן לחתום על הסכמים קיבוציים בענף המזון שמעלים את השכר, רחמנא ליצלן, מ-22 שקלים ל-24 שקלים בשעה.

שלי יחימוביץ': הוא לא מוכן לחתום על ההסכמים הקיבוציים האלה, כי זה פוגע בתחרות, ותראו מה הוא לוקח לעצמו לכיס.

שלי יחימוביץ': יש בזה צדק?

שלי יחימוביץ': יש בזה היגיון?

שלי יחימוביץ': יש בזה היגיון כלכלי?

שלי יחימוביץ': עזבו מוסר – היגיון כלכלי, יש בזה?

שלי יחימוביץ': ואגב, גם כשחברה מרוויחה, חבר הכנסת שטרית, ידידי, אין שום סיבה לשכר כזה.

מאיר שטרית: נכון.

שלי יחימוביץ': ואגב, אם חברה מרוויחה, הכול זה בגלל המנכ"ל הגאון?

שלי יחימוביץ': העובדים לא עשו כלום?

שלי יחימוביץ': שום דבר?

שלי יחימוביץ': ואם למשל "כימיקלים לישראל" גרפה הון תועפות כי מחירי הפוספט בעולם עלו, לא כי המנכ"ל גאון, זאת סיבה למשכורת מטורפת כמו המשכורת של ניר גלעד?

מאיר שטרית: יש טענה שקשה למצוא מנהלים, מנכ"לים.

שלי יחימוביץ': כן, הם יברחו.

שלי יחימוביץ': המנהלים יברחו מהארץ אם הם לא יקבלו מיליון וחצי שקלים בחודש.

שלי יחימוביץ': אתם יודעים מה?

שלי יחימוביץ': שירדו מהארץ.

שלי יחימוביץ': אם הם ירדו מהארץ כי השכר הזה לא מספיק להם, שכר של פי-50 מהשכר הנמוך באמת – – –

מאיר שטרית: לא מחכים להם בחוץ-לארץ.

שלי יחימוביץ': קודם כול, אתה צודק, כי אף אחד לא מחכה להם.

שלי יחימוביץ': שנית, יש כאן היעדר פטריוטיזם מוחלט.

שלי יחימוביץ': אני גם לא מאמינה להם, אף אחד לא ישלם להם יותר.

שלי יחימוביץ': אנחנו באמת נורא מצטיינים בשכר לבכירים.

שלי יחימוביץ': "שופרסל" מודיעה שהיא הולכת לפטר 600 עובדים.

שלי יחימוביץ': זה מצטרף כבר לעובדים שפוטרו.

שלי יחימוביץ': שימו לב – – –

אופיר אקוניס: לסיום.

שלי יחימוביץ': "שופרסל", בשלוש השנים האחרונות – תראו את ההיגיון הכלכלי.

שלי יחימוביץ': למה שיפטר?

שלי יחימוביץ': החברה במצוקה?

שלי יחימוביץ': חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': בשלוש השנים האחרונות הם הרוויחו רווח נטו של יותר מ-900 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': משכו דיבידנד, שימו לב, של 1.2 מיליארד.

שלי יחימוביץ': דיבידנד מופקר שהורס את החברה, פוגע בכרית הביטחון שלה.

שלי יחימוביץ': שילמו לבכירים באותה תקופה 65 מיליון שקלים, לחמשת הבכירים, והם מפטרים 1,000 עובדים.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין, למען הסדר הטוב, שאחרי שעשיתי את התחשיב הזה התקשר אלי מנכ"ל "שופרסל" ואמר שהם לא התכוונו לפטר שום עובד, הם רק התכוונו לפרישה מרצון.

שלי יחימוביץ': באמת, נו?

שלי יחימוביץ': מי יכול להפריש מרצון 1,000 עובדים?

אופיר אקוניס: נא לסיים.

שלי יחימוביץ': העוול הזה שנעשה על חשבון המשקיעים והחוסכים, על חשבון הציבור, על חשבון העובדים, וממשיך להעשיר בצורה בלתי סבירה ומקוממת קבוצה כל כך קטנה עד כדי חזירות – באמת, אי-אפשר לשאת את זה יותר – ימשיך להתקיים גם בחסות הצעת החוק חסרת השחר הזאת.

שלי יחימוביץ': לכן, בשבוע הראשון של המושב הבא של הכנסת, חבר הכנסת חיים כץ ואנוכי מתכוונים להעלות מחדש את הצעת החוק שלנו.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: הודעה למזכירת הכנסת ולאחר מכן – חבר הכנסת חנין, אתה יכול להתקרב בינתיים.

אופיר אקוניס: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 27), התשע"ב–2012, שהחזירה הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך, התרבות והספורט.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכנסת בעקבות דיון מהיר בנושא: אוזלת ידה של המשטרה בטיפול בהפרעות לסיור מרצ ו"שוברים שתיקה" בחברון, הצעתם של חברי הכנסת זהבה גלאון ומוחמד ברכה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קריאה ראשונה)

אופיר אקוניס: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

מאיר שטרית: – – –

אופיר אקוניס: אתה יכול ללכת לוועדת הכנסת, אדוני.

אופיר אקוניס: אם אתה רוצה.

מאיר שטרית: הם אישרו.

אופיר אקוניס: לא אישרו.

מאיר שטרית: אישרו, בטח.

אופיר אקוניס: אה, את החוק.

מאיר שטרית: בוודאי.

אופיר אקוניס: הניחו, אוקיי.

מאיר שטרית: אף אחד לא פה.

מאיר שטרית: חוק של 50 דף, מישהו רוצה שנקרא אותו עכשיו?

אופיר אקוניס: עם כל הכבוד, כולם ידעו שהיום הכנסת מתפקדת עד שעה מאוחרת.

אופיר אקוניס: מי שהעדיף ללכת לעניינים פוליטיים, זאת זכותו.

מאיר שטרית: זה לא מקובל.

מאיר שטרית: התירוץ הוא מפלטו של נבל.

מאיר שטרית: זה לא מקובל.

מאיר שטרית: אדוני לא זוכר דבר כזה בכנסת שביום האחרון של המושב מביאים עשרות חוקים ובאותו יום מניחים על שולחן הכנסת.

מאיר שטרית: זה לא לעניין.

אופיר אקוניס: אין לי ניסיון רב שנים פה כחבר כנסת וסגן יושב-ראש, אבל תמיד הימים האחרונים של המושב מלאים בחקיקה עד שעת לילה מאוחרת.

מאיר שטרית: אבל לא ביום האחרון.

אופיר אקוניס: היום עוד אנחנו נהיה עד שעת ערב מוקדמת, אם אני מעריך נכון.

מאיר שטרית: הוויכוח שלי הוא לא כמה זמן נשארים.

מאיר שטרית: הוויכוח שלי הוא – – –

אופיר אקוניס: לא, ברור שלא כמה זמן נשארים.

מאיר שטרית: אם היו מניחים אתמול, זה היה בסדר.

מאיר שטרית: אז אף אחד לא יכול לבוא בטענה שהוא לא יכול היה לקרוא, הוא לא ידע – – – אבל אנשים כבר לא פה.

מאיר שטרית: תסלח לי, גם אם זה כשר, זה מסריח בעיני.

אופיר אקוניס: טוב, תודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני אומר בנושאים סביבתיים, אדוני היושב-ראש, שהאויב הגדול ביותר של הטוב הוא הכאילו.

דב חנין: גם כאן אני אומר את זה בצער, כי החוק הזה הוא כאילו פתרון, כאילו התמודדות, עם אותה בעיה כאובה, צורבת ומרגיזה של תנאי כהונה ותנאי העסקה מופקרים של נושאי משרה בחברות ציבוריות.

דב חנין: אנחנו לפני כמה חודשים, אדוני היושב-ראש, חווינו תנועת מחאה עצומה שדרשה צדק חברתי.

דב חנין: צדק חברתי הוא פתרון בעיותיהם של עניים, הוא התמודדות עם מצוקתן של שכבות ביניים נשחקות, אבל הוא גם הגינות וצדק מול אלה שגוזרים קופונים ושואבים מהקופה הציבורית במישרין ובעקיפין משאבים, כסף והון.

דב חנין: לכן, כאשר עלתה הצעת החוק שאמרה: בואו נחבר את שכרו או את התגמול של נושא המשרה בחברות הציבוריות למי שמשתכר את השכר הנמוך ביותר בחברות האלה, אני חשבתי שזה צעד מינימלי, בסיסי ומתבקש.

דב חנין: אבל במקום ללכת בכיוון הזה, הממשלה יצרה לנו פה מנגנון מפותל ומשונה שאיננו מקדם אותנו למטרה שאליה אנחנו צריכים להתקדם.

דב חנין: אני מצטרף, כמובן, לדברים שאמרה קודם מעל הדוכן הזה חברת הכנסת יחימוביץ, אבל אני רוצה להוסיף ולהידרש להשקפת העולם שעומדת ביסודו של החוק הזה.

דב חנין: מאחורי החוק הזה עומדת השקפת עולם מעוותת, שאומרת שמי שאחראי להצלחותיה של החברה הציבורית זה מי שעומד בראשה.

דב חנין: לא העובדים גורמים לשגשוג, לא המומחים שמועסקים בתוך החברה תורמים לה, הצמרת הניהולית היא המובילה את ההצלחות של החברה.

דב חנין: אני חולק על התפיסה הזאת מכול וכול.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שיש מחקרים רבים בשנים האחרונות שמצביעים על כך שאין כל קשר בין התגמול המופקר שמקבלים נושאי משרה בחברות לבין תרומתם המעשית האמיתית לחברות האלה.

דב חנין: ההיפך הוא הנכון.

דב חנין: לפעמים אנחנו מוצאים שהתגמולים המופקרים והמופרכים שמקבלים נושאי המשרה בחברות, הם דווקא ובמיוחד בחברות שמצבן הכלכלי הוא לא טוב; שאותם נושאי משרה הובילו את החברות האלה למשברים, לקשיים ולפעמים אפילו להתפרקות.

דב חנין: את הקשר הזה שבין הצלחתה של החברה לבין התגמול המופרך שניתן למי שעומד בראשה, צריך לנתק.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני כמובן מתנגד להצעת החוק הזאת, ואני מקווה שאנחנו נצליח אולי בכנס הקיץ לקדם במקום ה"כאילו" פתרון שיקדם אותנו למערכת יותר נכונה ויותר שוויונית של העסקה, שבה יש אכן קשר בין התגמול לצמרת לבין התגמול לבסיס החברה – אלה שנותנים, אלה שמשקיעים, אלה שבאמת תורמים; אלה שבזכות עבודתם ועמלם החברה מצליחה.

דב חנין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת נסים זאב – אחרון הדוברים, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשאני שומע את חברי מהאופוזיציה איך שהם מתנגדים, פשוט בחירוף נפש, אני מבין אותם.

נסים זאב: יש להם הצעה ייעולית יותר: בואו נגביל בעלי חברות, בואו נגביל את בעלי העסקים ונקבע להם אנחנו את השכר שלהם.

נסים זאב: יש פה מצב של אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי.

נסים זאב: זה בדיוק העניין שאולי אותם בעלי מוחות יברחו ממדינת ישראל.

מאיר שטרית: לא יברחו, אל תדאג.

שלי יחימוביץ': תשמע, אם אתה רוצה כוחות טובים – – –

מאיר שטרית: גם בחוץ-לארץ לא משלמים כך.

נסים זאב: אז רגע, בסדר.

נסים זאב: לכן אני רוצה לומר לך, בדיוק את זה בא סעיף 2 לומר לך: "מוצע לחייב חברות ציבוריות וגם חברות פרטיות, שהן חברות איגרות חוב, למנות ועדת תגמול, ומוצע שרוב חבריה של אותה ועדה יהיו דירקטורים חיצוניים".

נסים זאב: זה בדיוק העניין.

נסים זאב: אותו יושב-ראש של ועדת הביקורת של החברה גם יהיה דירקטור חיצוני.

נסים זאב: כשיש לך – – –

מאיר שטרית: מי ממנה אותו?

נסים זאב: לא משנה, אבל הוא לא תלוי.

נסים זאב: הם לא תלויים בחברה.

מאיר שטרית: מי ממנה אותם?

מאיר שטרית: בעל החברה ממנה אותם.

נסים זאב: לא משנה, אבל הם לא תלויים.

נסים זאב: תסלח לי, מי מביא את מבקר המדינה?

מאיר שטרית: הכנסת.

נסים זאב: הכנסת.

נסים זאב: והוא מבקר את הכנסת או לא?

נסים זאב: אז תעיף אותו.

נסים זאב: מי אתה רוצה שימנה אותו, בית-משפט?

נסים זאב: אולי בוא נקבע שאת מבקר המדינה ימנה בית-המשפט העליון כדי שהוא לא יהיה תלוי בכנסת ולא בממשלת ישראל.

נסים זאב: ואנחנו ממליצים על מבקר המדינה.

נסים זאב: למה?

נסים זאב: אנחנו פוגעים בעצמנו, או שאנחנו חשודים שמבקר המדינה יבצע את מה שאנחנו רוצים.

מאיר שטרית: אתה ראית דוח ביקורת על הכנסת?

נסים זאב: בסדר.

נסים זאב: אף פעם לא ראיתי שהמבקר הולך אתנו.

מאיר שטרית: לא ראית דוח ביקורת, תראה לי.

נסים זאב: של מה?

מאיר שטרית: של המבקר על הכנסת.

נסים זאב: מתי ראיתי דוח ביקורת של המבקר?

נסים זאב: תאמין לי, כל פעם שאני רואה את הספרים האלה, כל פעם אני קורא פרק אחר.

נסים זאב: אני לא מפסיק לקרוא.

נסים זאב: כמה שזה מעניין וכמה שזה מותח – אין לך מושג, תאמין לי.

נסים זאב: חבל על הזמן.

נסים זאב: אם אנחנו רק נקרא את הספרים של כבוד המבקר אנחנו נוכל לעסוק בהם – תאמין לי, כל יום שלישי במליאה נגמור ב-12 בלילה, ולא בשש אחרי הצהריים.

נסים זאב: אבל מה לעשות?

נסים זאב: יש דברים אחרים שהם גם חשובים לכולנו.

נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, באים ואומרים: או לייעל באופן דרמטי – אנחנו כבר נקבע את השכר – או שאנחנו נלך למהלך אחר.

נסים זאב: באה הממשלה ואומרת: אנחנו באים לייעל.

נסים זאב: החוק הזה בא לייעל, בא להשלים מהלך, כדי למנוע את אותה הפקרות.

נסים זאב: נכון, יש רעיונות נוספים שאתה יכול באמת להציע אותם בקדנציה הבאה, או במושב הבא, אינני יודע.

מאיר שטרית: בקדנציה הבאה.

נסים זאב: בקדנציה הבאה תהיה הרבה יותר חזק, כי אתה תהיה אולי בקואליציה, ונראה אותך מציע.

נסים זאב: אני לא סתם אומר "בקדנציה הבאה".

נסים זאב: כשאתה תהיה בקואליציה, אני רוצה לראות איזה הצעות תביא.

נסים זאב: אני רוצה לראות אותך מביא, ואז אותם הטייקונים שאתה עכשיו מדבר עליהם, הם יבואו אליך ויגידו לך: אדוני, חסר לך לצאת נגדנו כי אנחנו עכשיו – – –

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

מאיר שטרית: – – – שהגשתי את החוק בתקופת היותי בקואליציה, והחוק עבר בכנסת בקריאה טרומית, ולצערי נתקע בוועדת הכספים.

נסים זאב: בסדר, אני לא פוסל את זה על הסף.

נסים זאב: תראה, חבר הכנסת שטרית, אני בהחלט חושב שצריך להגביל אותם.

נסים זאב: זה גזל של כספי ציבור, אני מסכים אתך.

נסים זאב: השאלה היא באיזה ערוץ, באיזה מהלך, באיזה כיוון אנחנו עושים את זה, וזה הוויכוח – האם אנחנו הולכים במהלך דרמטי, באופן חד יותר, ואז זה יגרום שאותם בעלי מוחות יעופו ויעזבו את העסקים, כי זה לא משתלם להם, או שאנחנו רוצים את שביל הביניים.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: אנחנו נמתין עד שאתה תתקרב למקומך ונעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: בבקשה, נא להצביע.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 36 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החברות (תיקון מס' 20) (תנאי כהונה והעסקה בחברות ציבוריות ובחברות איגרות חוב), התשע"ב–2012, לו, חוק ומשפט נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, הצעת חוק החברות (תיקון מס' 20) (תנאי כהונה והעסקה בחברות ציבוריות ובחברות איגרות חוב), התשע"ב–2012 – 12 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: ההצעה תעבור להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר אקוניס: [נספחות.

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: החלטת ועדת הפנים והגנת הסביבה בדבר תיקון טעות בחוק לתיקון פקודת היערות (מס' 5) – הצבעה בלבד.

אופיר אקוניס: את ההחלטה יציג יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה.

אופיר אקוניס: נא לעלות.

אופיר אקוניס: אתה רק מציג ואנחנו מצביעים.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, מונחת בפניכם הצעת החלטה מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה, בהתאם להוראות סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, לפי הצעת יושב-ראש הכנסת, בדבר תיקון טעות בחוק לתיקון פקודת היערות (מס' 5), התשע"ב–2012.

כרמל שאמה-הכהן: חוק לתיקון פקודת היערות (מס' 5), התשע"ב–2012, התקבל בכנסת ביום י"ד בטבת התשע"ב, 9 בינואר 2012, ופורסם ברשומות.

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף 11 לחוק האמור תוקן חוק בתי-משפט לעניינים מינהליים, התש"ס–2000, והוספה לפרט 41 שבתוספת הראשונה שבו פסקה שסומנה "(3)".

כרמל שאמה-הכהן: ואולם, בחוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011, שהתקבל בכנסת ביום ג' באב התשע"א, 3 באוגוסט 2011, כבר הוספה בפרט 41 האמור פסקה שסומנה "(3)", שתחילתה ביום 15 באוגוסט 2012.

כרמל שאמה-הכהן: בשל טעות טכנית ניתן הסימון "(3)" בשנית, ומוצע אפוא לתקן את הטעות.

כרמל שאמה-הכהן: מוצע כי תחילתו של תיקון הטעות תהיה ביום תחילתו של החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אודה לכם על אישור החלטת הוועדה על תיקון הטעות כאמור.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: נא לחזור למקומך ונעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: מייד לאחר ההצבעה – הכרזה.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 37 בעד ההחלטה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר טעות בחוק לתיקון פקודת היערות (מס' 5), התשע"ב–2012, נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אופיר אקוניס: אני קובע שהחלטת ועדת הפנים והגנת הסביבה בדבר תיקון טעות בחוק לתיקון פקודת היערות (מס' 5) עברה.

אופיר אקוניס: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת האתיקה בעניין נסיעת חברי כנסת לחו"ל ללא היתר מראש וללא שהומצאו המסמכים הדרושים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/454).

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 35) (מימוש תווי קנייה), של חבר הכנסת אלכס מילר – מציג את החוק חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן – הצעת חוק לקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: חוזרת לדיון בו?

כרמל שאמה-הכהן: זו הצעת חוק שהוכנה לקריאה ראשונה במליאה, הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אלכס מילר.

כרמל שאמה-הכהן: הוא פשוט לא נמצא באזור, וביקש ממני לנמק בשמו.

אופיר אקוניס: אז אתה מציג עכשיו כעשר דקות, קריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: אוקיי, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק צרכנית.

כרמל שאמה-הכהן: תופעת תווי הקנייה הפכה להיות מאוד נפוצה, בעיקר לקראת החגים, חגי ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: מקבלים, גם כמתנות, גם במקום העבודה, תלושי קנייה שניתן על-פיהם לרכוש ברשתות שונות, בחנויות שונות.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק באה לתקן שני כשלים: 1.

כרמל שאמה-הכהן: שתוקף תווי הקנייה לא יהיה מוגבל.

כרמל שאמה-הכהן: הרי מה זה תו קנייה?

כרמל שאמה-הכהן: תו קנייה זה כסף מלא ששילם אדם לעוסקים.

כרמל שאמה-הכהן: למה שכסף זה יימחק?

כרמל שאמה-הכהן: זה חוב שאין סיבה שיימחק בתוך שנה, כשם שחובות הצרכנים או הלקוחות לחנויות לא נמחקים אחרי שנה.

כרמל שאמה-הכהן: יש תקופת התיישנות, ובכל דבר שצריך שתהיה סבירות.

אופיר אקוניס: בכלל זה לא יהיה מוגבל, התו.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: קבענו איזה סוג של הגבלה, כי אמרנו – – –

אופיר אקוניס: עכשיו זה בערך שנה וחצי.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו זה שנה.

כרמל שאמה-הכהן: קבענו חמש שנים.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו – אדם, חמש שנים, עד שהוא שומר את התו, וזה לא סביר שישמור אותו אם הוא לא יודע איפה הוא, וגם ערכו נשחק מבחינה אינפלציונית – – –

אופיר אקוניס: חמש שנים.

כרמל שאמה-הכהן: חמש שנים.

כרמל שאמה-הכהן: והתיקון השני שהוכנס לחוק: בתווים היום קובעים כמה ערכים נקובים, תלוי לאיזו חנות אתה פונה.

כרמל שאמה-הכהן: אומרים לך: זה 100 שקלים ל"מגה".

אופיר אקוניס: נכון, ובחנות כזאת זה 90.

כרמל שאמה-הכהן: קבענו שיהיה ערך אחד.

כרמל שאמה-הכהן: ערך אחד, בלי לבלבל.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים, בצרכנות, שהכול יהיה ברור, שקוף וחד.

אופיר אקוניס: זו הצעה שהייתי אומר עליה: איך לא חשבתי על זה?

כרמל שאמה-הכהן: איך אלכס חשב עליה?

אופיר אקוניס: איך לא חשבתי על זה?

כרמל שאמה-הכהן: אתה קונה בתווי קנייה?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: בעבר.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו כחברי הכנסת הרי לא מקבלים שי לחג.

אופיר אקוניס: אבל עבדתי בשירות הציבורי, היו תווי קנייה, והיה בדיוק מה שאתה מתאר: גם זמן מוגבל, וגם בחלק מהחנויות ערך מופחת, שזה דבר לא מובן.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: זה תיקון מצוין, באמת.

כרמל שאמה-הכהן: כן, תיקון מאוד חשוב, ואני מבקש מחברי הכנסת לאשר אותו בקריאה ראשונה – ככה אולי אולי נסיים אותו במהרה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אופיר אקוניס: יפה מאוד.

אופיר אקוניס: בבקשה, נעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 38 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 35) (מימוש תווי קנייה), התשע"ב–2012, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 35) (מימוש תווי קנייה), התשע"ב–2012 – שישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: ההצעה תעבור לוועדת הכלכלה של הכנסת, ובאמת, כדאי למהר ולסיים לחוקק אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: כאן, גברתי, כתוב, על הצג שלי: החלטת ועדת הפנים.

אופיר אקוניס: זו ההחלטה הקודמת, אבל הכוונה היא לחוק הגנת הצרכן.

אופיר אקוניס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/455).

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: הצעת חוק לאיחוד מוקדי החירום הטלפוניים, התשע"ב–2012, של חברי הכנסת משה גפני ואורי מקלב.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להציג?

מאיר שטרית: – – –

אופיר אקוניס: קצת משתנה סדר-היום.

אופיר אקוניס: קצת משתנה, נתון לשינויים.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

מאיר שטרית: חוק התכנון והבנייה, מה אתו?

מאיר שטרית: חוק התכנון והבנייה – – –

קריאה: – – – ארוחת ערב.

אופיר אקוניס: אתה צריך לספר לנו מה ארוחת הערב, עם מי – סליחה, אתה לא יכול להטיל פצצות כאלה באולם.

אופיר אקוניס: מה זה?

אופיר אקוניס: השר שלום מספר לנו מה יש לך ב-20:00.

מאיר שטרית: – – – עכשיו, בדקה התשעים, בלי דיון, בלי כלום.

מאיר שטרית: אני עוזב.

אופיר אקוניס: אה, זה מפני שהוא הזכיר לך את ארוחת הערב.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מקלב – בבקשה, אדוני.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת שטרית עוזב.

ציפי חוטובלי: במקרה הזה – – –

אופיר אקוניס: זה עניין לסיעות, לא עניין ליושב-ראש, גברתי.

אופיר אקוניס: אין פה – לא צריך להתקזז.

אופיר אקוניס: בסדר, נחכה.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להציג את זה?

אופיר אקוניס: זה מוקדי החירום.

אופיר אקוניס: אני יכול לספר לך על החוק הזה, הייתי בדיון הזה.

אופיר אקוניס: אתה יכול להציג, לא נראה לי שתהיה התנגדות.

אופיר אקוניס: איחוד מוקדי החירום הטלפוניים, התשע"ב–2012.

אופיר אקוניס: זה ה-911 המפורסם מארצות-הברית.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אנחנו מבקשים לאחד את הטלפונים לחירום שיש במדינת ישראל למספר אחד, שהוא יהיה המספר המוביל לכל מוקדי החירום.

אורי מקלב: כפי שאנחנו יודעים, מהירות התגובה והמקצועיות שבהן שירותי החירום נותנים את הפתרון, את התשובה, לכל מקרה חירום שיש בארץ, זה בעצם הדבר שיכול להפוך אירוע מאירוע שעבר בשלום לאירוע שלא עבר בשלום.

אורי מקלב: חברי חבר הכנסת גפני הוא היוזם של החוק, רק מכיוון שהוא לא היה כאן באולם אני נאלצתי לייצג אותו.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על חוק – הוא יהיה בן שלוש ספרות, והמוקד הזה יקבל את כל הפניות, ידע לנווט, ישבו גם המומחים, אם זה בכיבוי אש, אם זה בנושא של הצלת חיים של מגן-דוד-אדום או גופים אחרים שיהיו שם, ואם זה משטרה, כך שידעו להגיש את האנשים המיומנים ביותר לאירוע שיהיה.

אורי מקלב: גם כאשר מקבלים דיווחים מהשטח, הם ידעו אם לתגבר כוחות משירותי החירום האלה או לתגבר שירותי חירום אחרים.

אורי מקלב: אנחנו גם מודעים לכך – אדם שנמצא ונקלע למצב של חירום, באותו זמן הוא גם לא זוכר בדיוק את מי הוא צריך להזמין, למי הוא צריך עכשיו לקרוא, ואז הוא לא יודע אם זה 101, אם זה 100, אם זה 102.

אורי מקלב: הוא הרי נמצא עכשיו בסיטואציה מאוד קשה שהיא לא בסטנדרט שלו.

אורי מקלב: לפעמים זה גם יכול להיות איש מבוגר שגם בזמן ולעת הזו הוא לא יודע לאן לכוון את הקריאה שלו, והוא נמצא – ומה שנקרא, ההשלכה היא השלכה שלפעמים היא שאלת חיים.

אופיר אקוניס: אתם עדיין לא מציעים את המספר, נכון, חבר הכנסת גפני?

אופיר אקוניס: צריך לחשוב על זה.

אופיר אקוניס: על העיקרון.

משה גפני: יש מספר בארצות-הברית.

אופיר אקוניס: 911.

משה גפני: אבל יש מספר גם באיחוד האירופי, שהוא 112.

אופיר אקוניס: 112.

אורי מקלב: יצטרכו להחליט על מספר שהוא יהיה המספר המוביל שנקלט – – –

אופיר אקוניס: בקריאה השנייה והשלישית יהיו חייבים להביא מספר, או שאתם משאירים את זה לשר – – –

משה גפני: לא, הוועדה תחליט.

אופיר אקוניס: הוועדה תחליט.

משה גפני: מחכים לתיאום בין המשרדים.

אופיר אקוניס: לגבי מספר, אז בסדר.

אופיר אקוניס: אז בינתיים רק אולי להבהיר לציבור שהמספרים הישנים בתוקפם.

אורי מקלב: אנחנו נקווה בעזרתך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: גם הוסיף כאן המחוקק, חבר הכנסת משה גפני, הוא הוסיף השפעה על זכויות הילד: יש בהצעת החוק כדי להקל על יצירת קשר עם מוקדי החירום וכן זה יתרום להצלת חיי ילדים, ומעבר לכך, להצלת חיי אדם.

אורי מקלב: בשמנו – אבל אני באמת מודה לך, אדוני, חבר הכנסת משה גפני, על הרעיון.

אופיר אקוניס: אם הוא רוצה, אתם יכולים לחלק את הזמן.

משה גפני: קריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: לא, חמש דקות וחמש דקות, אתה יכול, אם תרצה בכך.

אורי מקלב: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אם אתה תהיה מוכן להמשיך בדברים, אני אודה לך מאוד.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גפני?

משה גפני: – – – אני בעד להצביע.

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: הצעת חוק לאיחוד מוקדי החירום – – –

כרמל שאמה-הכהן: – – –

אופיר אקוניס: לא רשום לי כאן.

אופיר אקוניס: בבקשה, בוא תעלה.

אופיר אקוניס: אפשר מהצד, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רק רוצה להעיר הערה.

כרמל שאמה-הכהן: המספר שהוקצה למוקדי החירום על-פי ההצעה זה 112, בהתאם לתקינה האירופית, האיחוד האירופי.

כרמל שאמה-הכהן: הרבה פניות, יחסית, מאזרחים הגיעו בעקבות הפרסום על הדיון בוועדת הכלכלה, ואמרו: אנחנו רגילים גם ל-911.

כרמל שאמה-הכהן: למה שלא שזה יהיה גם 911 וגם 112?

כרמל שאמה-הכהן: הרי המספר הזה לא מוקצה לאף אחד אחר, ולא יוקצה לאף אחד אחר.

כרמל שאמה-הכהן: מי שיהיה לו נוח יחייג את זה, יגיע לאותו מוקד, וזה הכול.

כרמל שאמה-הכהן: זה התיקון היחידי שאני רואה לקראתכם.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, שני מספרים.

משה גפני: אתה צריך להגיד שעדיין אין מספרים כאלה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, כרגע עדיין אין מספרים כאלה, עד שהחקיקה והיישום יושלמו.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אלה מספרים שפנויים ממילא ואין בהם שום – – –

משה גפני: אנחנו בעד זה.

אופיר אקוניס: מצוין, תודה.

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר אקוניס: נא להצביע.

אופיר אקוניס: הצעת חוק לאיחוד מוקדי החירום הטלפוניים.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 39 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לאיחוד מוקדי החירום הטלפוניים, התשע"ב–2012, לו נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: הצעת החוק לאיחוד מוקדי החירום הטלפוניים, התשע"ב–2012, תועבר להכנתה לקריאה השנייה והשלישית בוועדת הכלכלה של הכנסת.

אופיר אקוניס: עד אז, לטובת מי שצופה בנו, המספרים הקיימים הם בתוקפם – 100, 101, 102, המוכרים לכולנו שנים ארוכות.

סילבן שלום: 103 זה חברת החשמל.

אופיר אקוניס: 103 זה חברת חשמל, נכון.

אופיר אקוניס: כל הכבוד, יושב-ראש חברת החשמל, השר היום סילבן שלום.

אופיר אקוניס: ב-1991 זה היה?

אופיר אקוניס: לא, משום שב-1992 נבחרת לכנסת.

סילבן שלום: 1990–1992.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: 1990–1992, הכניס את המספר 103 לחברת חשמל, אז גם אותו אנחנו הכנסנו.

אופיר אקוניס: אני מודה לך על ההערה, אדוני.

אופיר אקוניס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/452).

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק התכנון והבנייה (קרן ייעודית לחינוך מכספי היטל השבחה), של חבר הכנסת יריב לוין, קריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני, עשר דקות.

אופיר אקוניס: אם הוא רוצה, לא חייב – עד עשר דקות.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כבוד השר, הצעת החוק שאני מביא בפניכם כאן היום היא פרי עבודה משותפת ויוזמה של ראש העיר קריית-אונו יוסי נשרי ופרי שיתוף פעולה בינינו בניסיון לקבוע כאן תקדים.

יריב לוין: אני רוצה לומר לכנסת, הצעת החוק הזו היא בהחלט קביעת תקדים, היא איננה עניין פשוט.

יריב לוין: והיא קובעת שניתן יהיה להעביר ולעשות שימוש בעודפי כספים שנותרו כתוצאה מכך שתשתיות שהיו אמורות להתבצע ולהיבנות, תשתיות פיזיות, מכספי היטל השבחה, נשלמה הקמתן.

יריב לוין: הוא מציע לאפשר לעשות שימוש באותם עודפים ולהשקיע אותם בתשתית האנושית, קרי, להשקיע אותם בחינוך, בפרויקטים חינוכיים מיוחדים באותן רשויות מקומיות.

יריב לוין: הסטת כספים מתשתיות פיזיות לתשתיות האנושיות זה לא דבר ברור מאליו, זה לא דבר פשוט.

יריב לוין: הצעת החוק הזאת, כפי שמונחת בפניכם, מגבשת מתווה שעיקרו מבוסס על הסכמות שהגענו אליהן עם נציגים של הממשלה על בסיס אחד ברור לחלוטין: נקודת המוצא ונקודת הפתיחה היא שאנחנו מקפידים הקפדה יתירה ומלאה על כך שהתשתיות הפיזיות תיבנינה במלואן.

יריב לוין: לא יהיה מצב שיתאפשר שימוש בכספים במקום שבו הדבר עלול לסכן את השלמת התשתיות הפיזיות.

יריב לוין: אבל ההצעה הזאת נועדה לתמרץ רשויות לפעול ולעשות את הדברים בצורה יעילה וזולה ככל הניתן, באופן שישאיר בידיהן עודף כסף כדי לסייע ולחזק את מערכת החינוך.

יריב לוין: אני חושב שהראייה של השקעת כספים שמיועדים לתשתית, שמטבע הדברים מיועדים למשהו שמכוון בראייה לטווח ארוך – האפשרות להשקיע אותם בפרויקטים חינוכיים, זו ראייה שמשקפת לטעמי שינוי תפיסה מסוים ושינוי, בכיוון הנכון, של ראיית ההשקעה בתשתית האנושית, ראיית ההשקעה בחינוך כהשקעה שהפירות העתידיים שלה הם לא פחות חשובים מכל השקעה אחרת, אולי הכי חשובים שיש.

יריב לוין: אני אומר יותר מזה: מדובר במסגרת הצעת החוק הזו בהקפדה על כך שהכספים האלה לא ילכו להשלמת משכורות, לכיסוי גירעונות, לדברים מן הסוג הזה.

יריב לוין: הם כולם יכולים להיות מופנים רק לפרויקטים ייעודיים שמשביחים ומוסיפים למערכת החינוך מעבר למה שניתן באופן רגיל.

יריב לוין: ההצעה מעגנת שורה ארוכה של מנגנונים שהתכלית שלהם היא להבטיח בקרה וזהירות, כדי שבאמת לא יתברר שהכספים הוצאו בלי שלנושא של התשתיות הפיזיות יש כיסוי מלא.

יריב לוין: בין היתר נדרשים במקרה הזה אישורים גם של ראש הרשות המקומית, וגם של הגזבר וגם של המהנדס לצרכים השונים שקבועים בהצעת החוק.

יריב לוין: ישנה הגדרה ברורה מהי השקעה בחינוך, שמבטיחה את זה שיהיה מדובר באמת בתוכניות העשרה, השלמה, תוכניות נוספות, ולא דברים אחרים.

יריב לוין: וחשוב גם לומר – ישנה הגבלה על הסכום המקסימלי שאותו אפשר יהיה לנצל, והוא לא יותר מ-10% מיתרת ההכנסות ולא יותר מ-75 שקלים לתלמיד, וזה מצד אחד על מנת לעודד רשויות לפעול ביעילות, לעודד מצוינות בחינוך, אבל לא להעמיק פערים באופן בלתי מבוקר ובלתי הולם.

יריב לוין: ונדמה לי שבדרך הזו אנחנו גם יוצרים כאן איזון שהוא איזון נכון ואיזון חשוב.

יריב לוין: אני רוצה להודות מאוד ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת אלכס מילר, שהוביל וקידם את החוק הבאמת-מורכב הזה, הלא-פשוט; להודות לנציגי משרדי הממשלה שהיו שותפים לדיונים, ואני מקווה שימשיכו אתנו יד ביד גם בהכנת החוק לקריאה השנייה והשלישית; ושוב, מעל לכול, לשוב ולהודות לראש העיר קריית-אונו יוסי נשרי שבאמת לא רק יזם את העניין אלא דחף אותו, השקיע מאמץ עצום, הביא גם הרבה מאוד ידע מקצועי לתוך התהליך הזה, ובסופו של דבר אני חושב שהביא את הצעת החוק הזאת לכך שהיום אנחנו יכולים להביא אותה לקריאה ראשונה בנוסח שהוא נוסח מפורט, מהודק, עונה על הדרוש, ונעשה גם בתיאום עם הממשלה.

יריב לוין: על כן, אני מבקש מהכנסת כמובן לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה.

יריב לוין: תודה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: אנחנו מייד נעבור להצבעה.

נסים זאב: רגע, רגע, יש לי זכות דיבור.

אופיר אקוניס: לא נרשמת.

נסים זאב: נרשמתי.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: איפה?

אופיר אקוניס: המזכירה, אני פשוט לא רואה פה את – – –

נסים זאב: אני אמרתי שאני רוצה להירשם, אלא אם כן – – –

אופיר אקוניס: אני אגיד לך תיכף – – –

נסים זאב: אני ביקשתי כבר לפני שעתיים-שלוש.

אופיר אקוניס: בוא, אז תעלה, שלוש דקות.

אברהם מיכאלי: מי לא דיבר היום, מי?

אברהם מיכאלי: נסים, דיברת כבר מספיק – – –

נסים זאב: לא, לא, אני רוצה לדבר על זה.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

אופיר אקוניס: אתה לא רשום, אגב.

אופיר אקוניס: בבקשה, שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הייתי 15 שנה חבר ועדת תכנון ואני יודע מה המשמעות של היטל השבחה.

נסים זאב: אני מכיר את הוויכוחים שמתנהלים בין אותם אנשים בעלי נכסים שהשביחו את דירותיהם, והרשות המקומית, בצדק, דורשת את חלקה.

נסים זאב: יש שמאים כאלה ואחרים – יש שמאי של העירייה, יש שמאי שהאיש מביא מטעמו – ולפעמים יש פערים של אלפי שקלים רבים, ובסופו של דבר באים ומתפשרים.

נסים זאב: אני רוצה לומר – נכון, נושא החינוך הוא חשוב, עומד לנגד עינינו, אבל אני לא הבנתי למה 10% ולא 20%, למה חינוך ולא רווחה, למה חינוך ולא תרבות, ולמה – מה, חסרים סעיפים רלוונטיים שהם חיוניים לרשויות המקומיות?

נסים זאב: למה?

נסים זאב: מפני שמישהו מישראל ביתנו ביקש את החוק הזה?

אופיר אקוניס: הוא לא מישראל ביתנו.

אופיר אקוניס: יוסי נשרי הוא מהליכוד.

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: חבר הכנסת זאב, החוק הזה – – –

אופיר אקוניס: יוסי נשרי הוא מהליכוד.

נסים זאב: מה ההיגיון?

נסים זאב: אני אומר לך, לא הבנתי מה ההיגיון שעומד – – –

יריב לוין: אני רוצה לומר לך משהו.

יריב לוין: אנחנו קיבלנו בחוק הזה שיתוף פעולה עצום ממשרד הפנים, בניגוד אולי למדיניות שהיתה נהוגה במשך שנים, משום ששר הפנים ראה, כפי שאנחנו רואים, את החינוך, את הקצאת משאבים נוספים לחינוך, כדבר שהוא דבר מהותי ומרכזי.

יריב לוין: זו הצעת חוק שאני היוזם שלה – – –

נסים זאב: אבל ועדת-טרכטנברג נתנה עכשיו מיליארדים לחינוך.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אנחנו עשינו את זה עוד הרבה לפני טרכטנברג.

יריב לוין: צריך להבין דבר פשוט: התוכניות המשלימות בחינוך, שיכולות להעשיר ולהוסיף – – –

נסים זאב: אין לזה גבול.

נסים זאב: אז למה 10%?

נסים זאב: תן להם 20%, תן להם 30% – – –

יריב לוין: אני אגיד לך למה.

נסים זאב: עוד אתה אומר משפט – תן לי לומר לך משהו, יריב.

יריב לוין: לא, אני אגיד לך למה 10%.

יריב לוין: כדי שלא יהיה מצב שיש סיכון ליכולת להשלים את התשתיות הפיזיות – – –

נסים זאב: אוקיי, אז אני מבין שזה "עשר תעשר את כל תבואת זרעך", וכספך.

יריב לוין: לא נכון.

נסים זאב: יש מעשר שנותנים מהתבואה ונותנים מהכספים, ובעצם כספי צדקה של משרד הפנים, במקום שילכו לתשתיות, הולכים לחינוך.

נסים זאב: טוב.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: זה עודף שנשאר מהיטלי השבחה – – –

נסים זאב: אין עודפים.

נסים זאב: אין מצב של עודפים.

יריב לוין: יש.

נסים זאב: אין מצב של עודפים, אני אומר לך.

נסים זאב: כל רשות – ואם נשאר עודפים, אז הרשות לא עושה את עבודתה.

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: לא נכון.

נסים זאב: כי יש – אני אומר לך, תסתכל על הכבישים בירושלים, תסתכל על התשתיות בכל עיר כמעט.

נסים זאב: זה קטסטרופה מהלכת.

יריב לוין: נסים – – –

נסים זאב: אז אתה אומר: נשאר עודף של כסף.

נסים זאב: אני אומר לך: לא נשאר, אבל רוצים להשאיר בקופה קצת, משהו לחינוך.

נסים זאב: בסדר, אבל אני אומר לך שיש פה עניין של איפה ואיפה.

נסים זאב: אני אומר לך שלדעתי אין בזה שום היגיון.

נסים זאב: לא שאני לא אתמוך, אני אתמוך בזה, אבל אם משרד הפנים ושר הפנים החליטו לוותר ולתת 10% לרשויות למטרות חינוכיות – –

יריב לוין: – – –

נסים זאב: – – ושזה אינטרס – אני מאמין שזה אינטרס של הרשויות המקומיות – בסדר, אני לא אתנגד לדבר, אבל זה שיש בזה הרבה היגיון, אני לא חושב.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: כל שאר הדוברים שנרשמו אינם נמצאים, ולכן – – –

מיכאל בן-ארי: לא, אני נמצא.

אופיר אקוניס: סליחה, נכון, אתה פה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: לא ראיתי אותך.

אופיר אקוניס: היית שקט כזה היום.

אופיר אקוניס: קורה.

מיכאל בן-ארי: את ה"ריטלין" הספקתי לקחת בבוקר.

אופיר אקוניס: מה הספקת?

מיכאל בן-ארי: את ה"ריטלין".

אופיר אקוניס: אה.

אופיר אקוניס: אבל אתה לא משתתף ב"אח הגדול", אתה גם לוקח – – –

מיכאל בן-ארי: אתה רואה, הם השתלטו גם עלי.

אופיר אקוניס: שלוש דקות, חבר הכנסת בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי הליכוד, אני פונה אליכם.

מיכאל בן-ארי: שלוש שנים אתם חוגגים לשלטונכם.

מיכאל בן-ארי: אני, בין היתר, תושב היישוב קרני-שומרון, אני רוצה לדבר על עניין של תכנון ובנייה.

מיכאל בן-ארי: לפני כשבועיים העלה פה חברי חבר הכנסת יעקב כץ את העניין של הקפאת הבנייה בפועל בהתיישבות ביהודה ושומרון, ועלה לענות לו השר בני בגין, והוא אמר: אני מוזמן להנחת אבן פינה לשכונה בקרני-שומרון.

מיכאל בן-ארי: אמר וצדק, אבל לא אמר הכול.

מיכאל בן-ארי: סתם בשביל המידע: קרני-שומרון – למעלה מ-2,000 משפחות, 7,200–7,300 תושבים.

מיכאל בן-ארי: יישוב גדול, מהוותיקים ביישובי השומרון, מערכת חינוך מפוארת, אבל יישוב במחנק, יישוב שעניבת חנק הונחה על צווארו.

מיכאל בן-ארי: מדי שנה נרשמים לנישואים 110–120 זוגות במועצה הדתית קרני-שומרון, ובמשך – – –

יריב לוין: כן ירבו.

מיכאל בן-ארי: כן ירבו.

מיכאל בן-ארי: – – – ובמשך עשר השנים האחרונות, יריב יקירי – שתי תוכניות בנייה בקרני-שומרון.

יריב לוין: – – – אתה צודק.

מיכאל בן-ארי: אני צודק, ואני רוצה גם לומר את מה שאני צודק.

יריב לוין: – – – כמיטב יכולתנו – – –

מיכאל בן-ארי: אתם לא עושים כמיטב יכולתכם.

מיכאל בן-ארי: בוא, תן לי לדבר.

מיכאל בן-ארי: יש לך אחר כך זכות לדבר, אתה יושב-ראש ועדה – – –

יריב לוין: – – – הישגים חשובים – – –

מיכאל בן-ארי: הישגים חשובים.

יריב לוין: לא מספיק.

מיכאל בן-ארי: רגע, אני רוצה לענות לשר בני בגין, שלא נמצא פה.

יריב לוין: לא מספיק.

מיכאל בן-ארי: אדוני השר שלא נמצא פה, הנחת אבן הפינה לשכונת מעוז-דניאל שאתה הולך מחר לשם זו תוכנית מלפני עשר שנים; אני לא יודע מי היה ראש ממשלה אז.

מיכאל בן-ארי: ומאז – – –

אופיר אקוניס: אריאל שרון.

מיכאל בן-ארי: ומאז – – –

אופיר אקוניס: הוא היה לפני עשר שנים.

מיכאל בן-ארי: ומאז, מכובדי – אתה עושה את החשבונות.

מיכאל בן-ארי: בסדר, אריאל שרון, הבונה וההורס, הבונה והמחריב.

מיכאל בן-ארי: ומאז אין תוכניות בנייה.

מיכאל בן-ארי: עשו חסד מאוד מאוד גדול, עכשיו אישרו 42 יחידות דיור, בתחנוני-תחנונים, כשאישרו 400 יחידות דיור בכל יהודה ושומרון.

מיכאל בן-ארי: רבותי, זו ממשלת הליכוד?

מיכאל בן-ארי: זו ההבטחה שלכם לגידול טבעי?

מיכאל בן-ארי: זו ההבטחה שלכם להתפתחות של ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון?

מיכאל בן-ארי: הקפאה, מחנק, אין תכנון, אין בנייה ביהודה ושומרון.

מיכאל בן-ארי: המהנדסים אצלנו לא צריכים כבר לקבל משכורת, כי הם מובטלים מעבודה, בזכותה – או יותר נכון באשמתה – של ממשלת הליכוד, החונקת את ההתיישבות.

מיכאל בן-ארי: ולכן, לצערי הרב, היטל השבחה לחינוך עם החוק הזה לא יגיע להתיישבות ביהודה ושומרון, כי הליכוד, כמו הליכוד: הרס את חבל ימית, הרס את גוש-קטיף, ועכשיו פועל להחרבת ההתיישבות.

מיכאל בן-ארי: חבל, חבל שמי שמניף על דגלו את ההתיישבות ואת הבנייה, בפועל עוסק בהחרבתה.

מיכאל בן-ארי: תודה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: תחזור למקומך, ומשום שאף אחד מהנרשמים או הנרשמות לא נמצא, נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 40 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 98) (קרן ייעודית לחינוך מכספי היטל השבחה), התשע"ב–2012, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 98) (קרן ייעודית לחינוך מכספי היטל השבחה) – תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אופיר אקוניס: ההצעה תעבור להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

אופיר אקוניס: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת – בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: אחר כך הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מאחר שאני מניח שאלה ההודעות האחרונות לכנס הזה מטעם ועדת הכנסת, אני רוצה לשוב ולהודות לכל הצוות של הוועדה בראשותה של אתי בן-יוסף; לייעוץ המשפטי – ליועצת המשפטית ארבל אסטרחן, על העבודה שהם עשו לאורך כל הכנס הזה, עבודה יעילה ומקצועית לתפארת.

): ההודעות כדלקמן – אני מודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת הכלכלה: מטעם סיעת קדימה – במקום חבר הכנסת אחמד טיבי, שכיהן כממלא-מקום קבוע, תכהן חברת הכנסת דליה איציק כממלאת-מקום קבועה.

): לעניין קביעת ועדות – ועדת הכנסת קבעה כי הוועדה המיוחדת לזכויות הילד תדון בהצעת חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות (תיקון מס' 2) (דחיית מועד סיום ההחלה), התשע"ב–2012, מ/645; ועדת הכספים תדון בהצעת חוק ליישום שינוי בסדרי עדיפויות בתקציב המדינה לשנת הכספים 2012 ולמימון השינוי החברתי-כלכלי (תיקוני חקיקה) (דחיית תוספות לקצבאות ילדים), התשע"ב–2012, מ/652; ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק המאבק בתופעת משקאות משכרים מזויפים, התשע"ב–2011, הצעתם של חברת הכנסת פניה קירשנבאום וקבוצת חברי הכנסת, פ/3584/18; ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: המחסור החמור בעובדים סיעודיים בעידן המסתננים, הצעתו של חבר הכנסת ישראל אייכלר.

): תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך .

אופיר אקוניס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/452).

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת אורי אריאל – הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (מס' 11) (איסור קבלה או רכישה של חומר חציבה שנכרה ללא רשיון), קריאה ראשונה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי, ראשית, אני רוצה להודות לאלה שיזמו את החוק הזה, ותמיד לפנות לציבור הרחב דרך ערוץ הכנסת ולומר: חברים, חברות, תעבירו הצעות חוק לכל חברי הבית.

אורי אריאל: זה עובד.

אורי אריאל: זה שווה.

אורי אריאל: לא כל הצעה, לא תמיד, אבל הנה לפניכם הצעת חוק שהיא לא המצאה שלי, היא תולדה של דוח מבקר המדינה, שקבע שזו מכת מדינה – החציבה והכרייה הבלתי-חוקיות – וארגון "ירוק עכשיו", כשמו כן הוא, והפורום המשפטי יזמו, טרחו, הכינו הצעת חוק ששיפרנו, שיפצנו, אבל היא בוודאי לרוחם, והיא ממלאת צורך חיוני שקיים בשטח.

אורי אריאל: החוק הזה, בעזרת השם, ייתן לנו אפשרות להקטין את הבעיה, ואולי לעוקרה מהשורש.

אורי אריאל: קיבלנו את הארץ הזאת מהקדוש-ברוך-הוא לעובדה ולשומרה; שני הדברים, ואין ביניהם סתירה כלל וכלל.

אורי אריאל: לעובדה – במובן הזה של להוציא לחם מן הארץ.

אורי אריאל: לעתים מוציאים ממנה גז, לפעמים מוציאים מים, ולפעמים מוציאים שיש ודברים אחרים.

אורי אריאל: ברוך השם, אפשר לומר שזכינו, כמו שכתוב, בארץ זבת חלב, דבש וגז.

אורי אריאל: זה חידוש, זה לא כתוב, אבל יש מזה הרבה, וכנראה עוד דברים טובים שעוד לא הגענו אליהם.

אורי אריאל: מבקר המדינה קבע בדוחות – כבר יותר מאחד, לאורך השנים – שיש מכת מדינה בנושא הכרייה והחציבה שנעשות באופן פיראטי, ללא רשיונות.

אורי אריאל: בכך פוגעים כמובן גם במיסוי שמגיע למדינה, גם בחוקים השונים, ולא פחות מכל אלה – בצד האקולוגי הנופי ובטבע, ששייך לכולם.

אורי אריאל: הוא לא שייך למישהו שיכול לעשות בו כבתוך שלו.

אורי אריאל: לכן הצעת החוק הזאת, שנקראת הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (איסור קבלה או רכישה של חומר חציבה שנכרה ללא רשיון), באה להגדיר את הדברים בצורה יותר מפורשת ולהגדיל את הענישה בצורה משמעותית, כך שהיא תרתיע.

אורי אריאל: אין כמובן כוונה להעניש, אלא להרתיע, אבל אם מישהו עובר על החוק הזה, עונשו יהיה חמור.

אורי אריאל: אנחנו נמצאים במצב שצריך רשיונות מאת משרדי הממשלה לכל פעולה כזאת, והרשיון ניתן לשטח מאוד מסוים, לזמן מסוים, מעת לעת צריך לחדש את הרשיון הזה, וכל זה כדי לאפשר פיקוח וויסות מתאימים על כל העיסוק בתחום הזה.

אורי אריאל: החקיקה מציעה להעניש יותר בחומרה, ברמה שמי שעוסק בחומרים מעין אלה וקנה ממחצבות לא חוקיות – ואנחנו לא מדברים על האיש הפרטי שקונה לבית שלו איזה טנדר, אלא אנחנו מדברים על קבלנים ועל סוחרים – אנשים כאלה, עונשם יהיה עד שישה חודשי מאסר או קנס השווה כיום ל-75,000 שקלים חדשים.

אורי אריאל: אם מדובר בתאגיד, אז יכול להיות כפל קנס, ואם יש רשלנות מצד אלה שצריכים לאכוף את החוק או לבצע אותו, יש שם גם ממד של ענישה.

אורי אריאל: החוק הזה יביא לשינוי בשטח בכל אזורי ארץ-ישראל, כולל – צריך לומר את זה, אני רוצה לומר את זה – ביהודה ושומרון, ששם רוב התופעה של חציבה פיראטית.

אורי אריאל: שם היא לא השולית, היא לא הדברים החריגים, היא בדרך כלל רוב העניין; בעיקר ערבים, אבל יש גם יהודים שחוצבים באזורים שהם באחריות מדינת ישראל, מה שנקרא שטחי C, ואין אכיפה ואין פוצה פה ואין מצפצף.

אורי אריאל: ההפקרות הולכת וגדלה, כמו תמיד שכשרואים שמשהו מצליח, אז יש עוד ועוד יזמים שמנצלים את הפרצה ורואים לעצמם חירות לעשות כבתוך שלהם בדברים ששייכים למדינה, פוגעים באופן אנוש בטבע, בנופים התנ"כיים הקדומים של ארץ-ישראל.

אורי אריאל: אני מקווה שאכן גם האכיפה תשתפר, והמינהל האזרחי והגופים האחרים שממונים על האכיפה, ברגע שיהיה להם את החוק הזה, ישתמשו בו כדי לשנות ולהגביר את האכיפה ולהביא את החשודים – להגיש נגדם תלונות, ולעשות את העניין הזה כדי להוריד את ההשתוללות הפיראטית בשטח.

אורי אריאל: לסיום, אני מבקש להודות לכמה גופים ואנשים: עוד הפעם ל"ירוק עכשיו" ולפורום המשפטי; אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, ידידי חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, שמצא את הנתיבים כדי להביא אותנו לניסוחים שמאפשרים את העברת החוק בקריאה ראשונה.

אורי אריאל: וכמובן, אני פונה ומבקש וסומך עליו שזה יגיע במהרה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי אריאל: בסך הכול אני חושב שהגענו למודל הנכון בעזרתך; אולי יהיו עוד שיפוצים קטנים.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לצוות הוועדה שבראשותך, שבהחלט סייע.

אופיר אקוניס: זו קריאה ראשונה, לא?

אופיר אקוניס: היום מודים בקריאות הראשונות.

אורי אריאל: מודים גם בקריאה הראשונה.

אופיר אקוניס: טוב, מאה אחוז.

אורי אריאל: אני יודע כמה שעות הושקעו בזה ואיזה מאמץ.

אופיר אקוניס: לא, מאה אחוז, זה בסדר.

אופיר אקוניס: בדרך כלל מודים בסוף הקריאה השלישית.

אורי אריאל: אני מציע לעצמנו להודות יותר, לפרגן יותר, ולא הפוך.

אופיר אקוניס: בהחלט, רק שצריך לברך על המוגמר.

אורי אריאל: אני מחזיר לך עוד עודף של שלוש דקות.

אופיר אקוניס: לא בגלל שלוש הדקות.

אופיר אקוניס: בדרך כלל, אדוני, מברכים על המוגמר.

אופיר אקוניס: מה, אנחנו יודעים מה יקרה כאן בקיץ?

אופיר אקוניס: אנחנו יודעים מה יהיה פה?

אופיר אקוניס: אנחנו לא יודעים.

אורי אריאל: יש מנהג חדש בכנסת – –

אופיר אקוניס: לברך על החצי.

אורי אריאל: – – להודות גם בחצי, ואם מישהו לא רוצה, הוא לא חייב.

אורי אריאל: זו לא תהיה עבירה על המשמעת.

אורי אריאל: בכל מקרה, לסיום, אני מבקש לאחל חג כשר ושמח, חברי הכנסת והשרים, לעובדי הכנסת – זו הזדמנות טובה, היושב-ראש, להודות גם להם; הם עובדים, עובדים, עובדים, אין לנו הרבה הזדמנויות להודות להם – וכמובן לעם ישראל, ושיהיה לנו חג כשר ושמח.

אורי אריאל: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חג שמח.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בן-ארי, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת זאב, ואחר כך – חבר הכנסת לוין, ואז נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, בהיעדר שר – – –

אופיר אקוניס: השר פה.

מיכאל בן-ארי: השר עסוק, לא נפריע לו.

מיכאל בן-ארי: אתמול בדרכי לירושלים נסעתי עם מדריך טיולים, אחד שמכיר כל רכס וכל נחל וכל אבן שהוזזה ממקומה בארץ-ישראל, ובדרך הוא אומר לי: אתה רואה שם?

מיכאל בן-ארי: מעבר לאוכף יש שם בליטה כזאת, זה יאלו, שעל שם זה עמק איילון, זה מה שקורים יאלו.

מיכאל בן-ארי: חשבתי לעצמי באותו רגע: איזה מזל, חבר הכנסת אורי אריאל, שאיזה איש שרוצה לעשות קצת מזומנים לא החליט לבוא ולכרות את הגבעה הזאת שנקראת יאלו, שעל שמה עמק איילון.

מיכאל בן-ארי: "שמש בגבעון דום וירח בעמק אילון" – לא היינו יודעים איפה זה התחיל, מאיפה זה בא, כי מישהו החליט לחצוב את זה.

מיכאל בן-ארי: מי שמסתובב ביהודה ושומרון, ארץ אבותינו, מכיר את התופעה הקשה והנוראית שהרים נעלמים; פתאום, שלא כדרך הטבע, בור מרובע באמצע רכס הררי.

מיכאל בן-ארי: אני מלמד את התלמידים שלי שיש רכס הררי כזה וכזה, שעליו הלכו אלה, שמפה כבשו את זה, ופתאום אין רכס הררי, באמצע הוא תקוע, כי מישהו החליט לעשות באמצע הרכס איזה סוג של נגיסה.

מיכאל בן-ארי: ואין פוצה פה ואין מצפצף.

מיכאל בן-ארי: אני מברך את חבר הכנסת אורי אריאל על החוק הזה – לשמור על הארץ האהובה שלנו, על התוואי שלה, על קווי הרום שלה, כפי שלימדו אותנו במפות סימון שבילים.

מיכאל בן-ארי: אתה מחפש מפת סימון שבילים מסוימת, אתה מחפש את קווי הרום – הם נעלמו.

מיכאל בן-ארי: במקום למעלה, הם הפכו למטה, באיזה פצע כואב באדמתה של ארצנו.

מיכאל בן-ארי: אבל הייתי שמח אם בהכנה לקריאה השנייה והשלישית היינו מוסיפים, חבר הכנסת אריאל, את המניעה לייצא חומרים שנחצבים מן הארץ, למעט ים-המלח ודברים כאלה.

מיכאל בן-ארי: אבל לא ייתכן היום – אני לא יודע כמה אתה מודע, אבל שיירות של משאיות של אדמה ושל אבנים מן הארץ עוברות דרך הגשרים לכיוון ירדן, ומשם לערב-הסעודית ולמקומות אחרים.

מיכאל בן-ארי: גם את זה צריך לעצור, כי זה משאב חסר כאן, וכל מה שיש לנו זה כדי לבנות את ארצנו, כדי לעשות את שיבת ציון, שבעזרת השם תלך ותגדל, ולא לבנות ארצות אחרות.

מיכאל בן-ארי: שהן יסתדרו עם המשאבים שלהן.

מיכאל בן-ארי: שוב ברכותי על החוק המאוד-חשוב הזה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יריב לוין.

אופיר אקוניס: אבל לפני כן, עד שהוא יבוא, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: (קריאה ראשונה)

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

אופיר אקוניס: אני התבלבלתי.

אופיר אקוניס: בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני בהחלט רואה לעצמי זכות להיות שותף להצעת החוק הזאת, שחבר הכנסת אורי אריאל הזמין אותי להיות חלק מיוזמיה, ואני חושב שהצעת החוק הזאת היא בעלת משמעות עצומה לכל מי שמסתובב בשטח ומכיר אותו, והיא, דרך אגב, גם מאירה זרקור ברור על כך שלא בטובתנו יש שני סוגים של אכיפת חוק: יש אכיפת חוק שנעשית כלפי כרייה בלתי חוקית ברוב שטחי מדינת ישראל, ויש קצת פחות אכיפת חוק, וגם את זה צריך לומר, שנעשית כלפי כרייה בלתי חוקית שנעשית בעיקר באזור יהודה ושומרון, ומן הסתם לא על-ידי המתיישבים היהודים שם.

יריב לוין: התופעה הזאת היא חמורה מאוד, היא קיימת בהיקפים מאוד מאוד גדולים, ובסופו של דבר היא גורמת נזק סביבתי עצום, ועושה גם דבר נוסף, כי ברגע שאתה מכניס גורמי כרייה בלתי מורשים, שבאופן טבעי הם גם בלתי מבוקרים מבחינת תשלומי המסים עליהם וכן הלאה, אתה יוצר תחרות בלתי הוגנת בשוק, ואז אתה גורר גם את אלה שמבקשים לעבוד באופן תקין ומסודר למקומות אחרים.

יריב לוין: ולכן אני חושב שההצעה הזאת יש בה פן סביבתי חשוב, אבל יש בה, לא פחות מזה, גם פן כלכלי חשוב, משום שהיא עושה צדק עם כל אותם אלה שפועלים באופן מסודר.

יריב לוין: אני חושב, אגב, שהצעה זו והצעות דומות לה הן חשובות אבל הן לא מספיקות.

יריב לוין: אני חושב שאנחנו צריכים למצוא הרבה יותר דרכים לחנך ולהעמיק את ההבנה, לא רק אצלנו אלא גם אצל האוכלוסייה הערבית ביהודה ושומרון, שבסופו של דבר כל מהלך כזה הוא מהלך שפוגע בכולם, ושמירה והקפדה על איכות סביבה ועל נושאים מן הסוג הזה בסופו של דבר משרתות את כולנו.

יריב לוין: אני בהחלט חושב שהצעת החוק הזאת, כפי שאמר חבר הכנסת אריאל, שהיא פרי יוזמה של ארגונים שפועלים מחוץ לכנסת ומסייעים ומביאים בפנינו הצעות, היא עוד דוגמה טובה לשיתוף פעולה נכון, כפי שצריך להיות בינינו כאן כמחוקקים לבין גופים שאמונים על טיפול בנושאים שונים, עוסקים בהם באופן וולונטרי, ובסופו של דבר בשיתוף הפעולה ובזכות הידע המקצועי שלהם אנחנו יכולים להגיע ולקדם הצעות שהן לתועלת כולם.

יריב לוין: אני כמובן מקווה שהכנסת תאשר את ההצעה בקריאה ראשונה ונוכל להשלים את חקיקתה בכנס הבא.

יריב לוין: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: עכשיו חבר הכנסת זאב, ואחר כך נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: זה היה אמור להיות הפוך, אבל לא נורא.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היו כאן דיונים רבים בנושא של גנבת חול, בדרום בפרט.

נסים זאב: משאיות שלמות, בלילות, מעבירות חומר ממקומות שונים, מחוץ ליהודה ושומרון, בתוך יהודה ושומרון, מעבירות לרש"פ, ואין אפילו יכולת לפקח על זה.

נסים זאב: בעיקר כאשר אנחנו מדברים בחציבה, אנחנו רואים עין בעין את הגנבה, את הגזלה ואת הגלישה, מדי פעם, שחברה מקבלת רשיון על איזה הר לחצוב, והיא בעצם ממשיכה לחצוב כאילו מדובר לא על רדיוס מסוים אלא הרבה מעבר.

נסים זאב: לכן, יש פה עניין של גנבה וגזלה, ואני חושב שהצעת החוק נותנת פה את הגבולות והמעצורים, ועל כך תבורך, חבר הכנסת אריאל.

נסים זאב: אבל אני לא מבין.

נסים זאב: אנחנו מדברים על החול, ובעצם מתחת לאף שלנו גונבים לנו את המדינה.

נסים זאב: כשאנחנו מדברים על שטחי C, אדוני היושב-ראש, שהם בשליטה ביטחונית ישראלית ובניהול המינהל האזרחי, השטחים האלה מהווים כ-60% משטחי יהודה ושומרון.

נסים זאב: יושבים בהם למעלה מ-300,000 ישראלים, אולי כמה עשרות אלפי פלסטינים, שהם בעצם כ-5% בסך הכול מאוכלוסיית הרשות, ואנחנו רואים מול עינינו גזלה של שטחי C באופן מקצועי ביותר, בשיטת הסלאמי, כשהם מקבלים מימון ואנחנו יודעים שיש מי שעומד מאחוריהם, יש קרן של הרש"פ שמשלמת פיצויים, מבטיחה להם: תפלשו לאותם שטחים, תנסו לגזול.

נסים זאב: גם אם תקבלו צווי הריסה, אנחנו נפצה אתכם.

נסים זאב: והבנייה הבלתי-חוקית באזור הישראלי – הרש"פ הקימה קרן של מאות אלפי דולרים לפיצוי פלסטינים במקרה של הריסת מבנים באזור C.

נסים זאב: זה דבר שהיה גם בעיתון "אל-חיאת אל-ג'דידה", שהכיסוי הפלסטיני כולל סיוע, מבנים, סיוע משפטי.

נסים זאב: לכן אנחנו רואים שבפועל, גם כאשר קיימים צווי הריסה – השיטה מטעם הבג"ץ שהורסת, להרוס, עד שהפרקליטות תגיש את תגובתה.

נסים זאב: ומתי הפרקליטות, אם בכלל, מגישה תגובה?

נסים זאב: בדרך כלל לא.

נסים זאב: ולכן, אנחנו אומרים שהבנייה בפועל של הרשות הפלסטינית בשטח C, אפילו על-פי הסכמי אוסלו, שישנן הגדרות ברורות בשטחי A, B, ו-C – אנחנו אומרים שזה לא מתקיים, והם מצפצפים.

נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, כאשר אנחנו בוכים על אותה מחצבה, מתחת עינינו נגזלות אדמות שהן שטחי C, ומדינת ישראל לא עושה מספיק כדי לסלק את אותם גנבים.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: אנחנו נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: נא להצביע.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 41 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (מס' 11) (איסור קבלה או רכישה של חומר חציבה שנכרה ללא רשיון), התשע"ב–2012, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אופיר אקוניס: נוכל להוסיף אותך לפרוטוקול, כבוד השר.

אופיר אקוניס: בעד – 11, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אופיר אקוניס: אם תרצה להוסיף לפרוטוקול, נוסיף לפרוטוקול.

סילבן שלום: רוצה.

אופיר אקוניס: מוסיפים את הצבעתו של השר שלום, שכמובן תומך בחוק, לפרוטוקול.

אופיר אקוניס: ובכן, ההצעה תעבור להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכלכלה של הכנסת.

יריב לוין: אה, לוועדת כלכלה זה עובר?

אופיר אקוניס: כן.

יריב לוין: כן, כי זו קריאה שנייה ושלישית.

יריב לוין: סליחה.

שכיב מוראד שנאן: אפשר להעביר את זה לוועדת הכנסת, שיקבעו לאן לשייך את זה.

אופיר אקוניס: כבר לא.

אופיר אקוניס: בקריאה שנייה ושלישית.

אופיר אקוניס: את זה אתה צריך לבקש בקריאה הראשונה.

אופיר אקוניס: [מס' מ/541; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ג', עמ' 12829; מושב זה, חוב' ח', עמ' 24668; נספחות.

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה שעל סדר-היום, הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 27).

אופיר אקוניס: אני מקווה שחבר הכנסת חיים אורון, חבר הכנסת לשעבר, רואה עכשיו את שידורי ערוץ-99.

אופיר אקוניס: משום שכשאנחנו התחלנו, אדוני, לטפל בדבר הזה בוועדת הכלכלה בתחילת הקדנציה של הכנסת השמונה-עשרה, הוא אמר שבחיים לא יקרה כלום ולא יהיה שום דבר עם החוק הזה של רשות השידור, ודיברו על זה לפני 20 שנה וכדומה.

אופיר אקוניס: והנה זה פלא, זה קורה בעוד כמה דקות.

אופיר אקוניס: נא להציג, אדוני, את החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שלא רק חבר הכנסת לשעבר חיים אורון רואה את זה – – –

אופיר אקוניס: היו עוד אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, גם עוד כמה ספציפיים.

כרמל שאמה-הכהן: כי יש לפחות עוד אחד, בכיר לא פחות ממנו, שלא אזכיר את שמו, שאמר אמירה יותר מרחיקת לכת.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר לפני כמה חודשים: אם הרפורמה ברשות השידור תסתיים יום אחד ותצא לפועל בימיך כיושב-ראש ועדת כלכלה, אני יורד את הקסטל בריצה בלי בגדים.

כרמל שאמה-הכהן: אז אני מקווה שהוא – – –

אופיר אקוניס: כדי שנזהיר את הציבור.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לפחות שהוא יגיד שהוא טעה בהערכה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר את זה גם בסוג של – – –

אופיר אקוניס: בכנסת הזאת?

כרמל שאמה-הכהן: בכנסת הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר את זה בסוג של זלזול לגבי כוונות הממשלה והוועדה להוביל וליישם את הרפורמה.

מיכאל בן-ארי: מי אמר את זה?

אופיר אקוניס: זה מעניין.

אופיר אקוניס: זה היה – – –

כרמל שאמה-הכהן: תראה, אם הוא צופה עכשיו בערוץ-99 – – –

אופיר אקוניס: לא, אבל הוא חבר בכנסת המכהנת?

כרמל שאמה-הכהן: – – – אם הוא צופה בערוץ-99, אז יכול להיות שבעוד חצי שעה אפשר לצפות בו בקסטל, למי שזה מעניין אותו.

אופיר אקוניס: לא, אבל הוא חבר בכנסת?

אופיר אקוניס: הוא לא פרש.

מיכאל בן-ארי: מי זה, אבל?

אופיר אקוניס: הוא חבר בכנסת הזאת עדיין.

כרמל שאמה-הכהן: הוא חבר בכנסת, כן.

אופיר אקוניס: הוא לא פרש.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל אנחנו נשמור על כבודו.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: מעניין.

כרמל שאמה-הכהן: משיקולים קולגיאליים.

מיכאל בן-ארי: אני הולך לשבת בקסטל.

אופיר אקוניס: אוי ואבוי.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא צפוי כזה מראה מלבב.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, נותר לו רק להגיד את השם.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא היית בתקופה הזאת, אתה פטור.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא חשוד.

אופיר אקוניס: או-אה.

אופיר אקוניס: זה מתחיל.

אופיר אקוניס: זה "חם–קר".

אופיר אקוניס: הוא מתחיל – – –

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, אני מוחה.

מיכאל בן-ארי: כולנו חשודים בזה.

מיכאל בן-ארי: הוא חייב להגיד.

אופיר אקוניס: יש בזה משהו.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא נוכח במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: כולכם פה פטורים.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעה זו הוכנה והודפסה ממש בדקות האחרונות, בגלל כל השינויים והעדכונים שהיו עד הרגע האחרון כדי לסגור את כל הקצוות.

כרמל שאמה-הכהן: מימון מדינה, הסכם פיטורי מאות עובדים בהסדר הרפורמה, הסדר מתווה מול היצירה הישראלית והעברית – כל הדברים האלה הובילו לכך שאנחנו נמצאים כאן דקות לפני נעילת הכנס ומאשרים באופן סופי את הרפורמה שאמורה להעמיד את רשות השידור, רשות שהיא היום נכה, מדדה אחרי כל טכנולוגיה אפשרית קיימת בערוצים אחרים, עם תכנים שלא מעניינים את הציבור, מאבדת לאט-לאט ובאופן בטוח – הייתי אומר אפילו לא מאבדת גובה, אלא מדממת.

כרמל שאמה-הכהן: והגיעה הממשלה, בהובלת השר הממונה, שזה ראש הממשלה, והחליטה לעשות סדר ברשות השידור, כך שרשות השידור תהיה חזקה, לא זקוקה להזרמות כסף של האוצר מעת לעת, לא זקוקה לאישורים של ועדת הכלכלה להעלאת הארנונה כדי לכסות גירעונות, שהצופים אוהבים לראות ומחכים לראות את השידורים ואת התוכניות שלה; שידור ציבורי אמיתי, שיכול להיות גם לגאווה ישראלית אמיתית.

כרמל שאמה-הכהן: בהצעה הזאת היו המון שינויים מהצעת החוק הממשלתית.

כרמל שאמה-הכהן: חברי היושב בראש היה שותף לכל הדיונים.

כרמל שאמה-הכהן: ביחד הכנסנו שינויים שהם גם תקשורתיים וגם חברתיים וגם כלכליים וגם נורמטיביים-משפטיים, כדי להפוך את רשות השידור לכזאת שעומדת על רגליים איתנות, גם פיננסית, גם משפטית וגם תדמיתית.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אכביר מלים לגבי כל השינויים, אלא על שינוי אחד שהובילה הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא קשור לשידור, אבל אני מקווה שהוא יהיה סימן דרך.

כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה מקפידה מאוד להבטיח ייצוג של נשים, וכך, גם בוועדת האיתור של רשות השידור וגם במועצה החדשה שתיבחר יש הבטחת ייצוג של לפחות 40% לנשים.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שזו בשורה אמיתית וציון דרך; גם השריון שאתה הצעת לנציגי פריפריה, ולא רק הפריפריה המוכרת לנו, כולל פריפריה חברתית, לא רק פריפריה גיאוגרפית.

כרמל שאמה-הכהן: אלה שינויים מבורכים.

כרמל שאמה-הכהן: חיזקנו את מעמד המנכ"ל; הפרדנו עד כמה שהיה אפשר, עד כמה שאפשר להפריד את רשות השידור מהפוליטיקה, על-ידי בלמים ואיזונים מתאימים, כולל לא הכרעות פרסונליות של שר כזה או אחר, אלא העברנו להכרעת ממשלה כולה, שמייצגת זוויות שונות.

כרמל שאמה-הכהן: ועל כן, מרגע זה נשאר בעיקר ליישם.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה גם – חבר הכנסת מיכאלי, ברשותך.

אברהם מיכאלי: נסים שואל מה עם רשת א'.

נסים זאב: מה עם "מורשת"?

נסים זאב: הבטחת לנו, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: הכול.

אופיר אקוניס: הרפורמה חלה על כל הרשתות, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אני לא רואה את זה.

נסים זאב: זה מגיע לקריאה שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: כל מה שהובטח, קוים.

נסים זאב: אני אומר לך, אני לא רואה.

נסים זאב: איפה?

כרמל שאמה-הכהן: כל שהובטח קוים, אתה יכול להיות רגוע.

כרמל שאמה-הכהן: כל שהובטח קוים.

נסים זאב: אבל זה יבוא בנפרד?

כרמל שאמה-הכהן: ומה שהובטח ונשכח – יקוים.

כרמל שאמה-הכהן: ואם משהו הובטח ונשכח – יקוים.

נסים זאב: אני רוצה לראות את זה אחר כך.

אברהם מיכאלי: מתי, בכנסת הבאה?

כרמל שאמה-הכהן: לא יודע.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע למה בדיוק, ספציפית, הוא מתכוון.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שכל מה שהבטחנו – – –

נסים זאב: אני מדבר על רשת "מורשת", שדובר לתת 3 מיליון שקלים.

נסים זאב: אני לא רואה את זה בהצעת החוק.

נסים זאב: אני לא רואה את זה.

אברהם דואן: בהצעת החוק אין כסף.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שזה הוסדר פה לאוצר בדרך אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: אתה בטוח?

כרמל שאמה-הכהן: אתה בדקת את זה?

נסים זאב: אין דרך אחרת.

נסים זאב: אמרנו שזה יהיה בתוך המסגרת הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אין דבר כזה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: במשך ישיבות שלמות – – –

אופיר אקוניס: הוא מדבר על זה שאין תקציב צבוע לרשת "מורשת", בעוד שלרדיו רק"ע יש.

אופיר אקוניס: נכון?

אופיר אקוניס: זה מה שאתה מתכוון שעשינו בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שאתה ותיק ממני פה ביום אחד לפחות.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה אפליה?

כרמל שאמה-הכהן: אם רצית שמשהו יהיה כלול פה, בחוק, היתה צריכה להיות הצעה והצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא הוקוס-פוקוס, ודברים נכנסים לתוך חוק.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא זוכר.

כרמל שאמה-הכהן: תשמע, אני היום אחרי יום ארוך, אחרי שאתמול לאחותי היה טקס חינה והלכנו לישון מאוחר בלילה, והיום – יום עבודה מאומץ.

אופיר אקוניס: מזל טוב.

כרמל שאמה-הכהן: וזה, אני חושב, אולי החוק הקרוב לעשירי שאנחנו מציגים פה היום מטעם ועדת הכלכלה, לכן אני לא זוכר את הפרט, ואני לא רוצה להגיד לך.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שאם משהו סוכם והובטח, הוא קוים.

כרמל שאמה-הכהן: אם חלילה, חלילה, חלילה, חלילה, ובשגגה, הובטח ונשכח – יקוים, כי שום דבר לא התקלקל, רק תיקנו פה כבר.

כרמל שאמה-הכהן: היו הסתייגויות – – –

אופיר אקוניס: המסתייגים לא נמצאים, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: המסתייגים לא נמצאים, ולכן אני מבקש מהמליאה לאשר את ההצעה, את הרפורמה, לתת לרשות השידור את ההזדמנות – אני חושב האחרונה – שהיא ראויה להיות שידור ציבורי אמיתי בישראל, כזה שהאזרחים לא מזהים רק עם תשלום אגרה, אלא עם שידור ושירות אמיתי.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה הכניסה, חבר הכנסת זאב, בהנחיה בחוק – לא סוכם, נכתב – שהשר הממונה, ראש הממשלה, חייב למנות בתוך 30 ימים מיום אישור החוק ועדה בראשות מנכ"ל משרדו, שתגיש לו מסקנות בתוך 60 ימים מיום מינויה, לחלופות לתשלום אגרת הטלוויזיה, חלופות שייתרו לדעתי את כל אגף הגבייה, או את רובו, שצורך – בצדק, אנשים עובדים שם – עשרות מיליונים, ויבטיח גבייה של אגרה קטנה בהרבה, לא בדרך שאנחנו מכירים, אלא בדרך יותר צודקת, יותר יעילה, שכל אזרחי ישראל משתתפים בה.

כרמל שאמה-הכהן: גם זו, לדעתי, בשורה שנחכה לה בשבועות הקרובים, ואני בטוח שנשתמע.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לאשר – – –

נסים זאב: המכירה של המבנים – גם זה סוכם?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: לצורך המימון, מדובר פה במימון של מאות מיליונים.

כרמל שאמה-הכהן: לרשות השידור עוד אין המכונה, לא של הדולרים ולא של השקלים.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו היה צריך לממן את זה.

כרמל שאמה-הכהן: האוצר התגייס והזרים סכום לא מבוטל, אבל ועדת הכלכלה באה ואמרה לרשות השידור: אתם לא "אפריקה ישראל" ולא "גינדי החזקות", אתם לא צריכים נדל"ן.

נסים זאב: בתוך כמה זמן צריכים לפנות?

כרמל שאמה-הכהן: יש נכסים שיימכרו בטווח זמן מיידי, יש כאלה שצריכים לעבור תהליך השבחה, כי חבל למכור, נניח בתל-אביב, נכס שבנוי היום, שלוש קומות, ויש פוטנציאל ל-40–50 קומות.

כרמל שאמה-הכהן: תשביח אותו, תסדר אותו, תכין אותו כדי לקבל את התמורה המיטבית, כי מדובר בסכומי מימוש של לא מיליונים ולא עשרות מיליונים אלא יותר מכך.

כרמל שאמה-הכהן: לכן, מדובר בכסף ציבורי גדול, והוא ישמש לכיסויי הגירעון, אבל זו הזדמנות אחרונה: עוד פעם גירעון ברשות השידור – בפעם הבאה זה סגירה; זה לכולם ברור.

כרמל שאמה-הכהן: זאת לא תהיה שיטה שבאים – ולכן זה יבוא עם פיטורים בהסכמה, פיטורים של מאות עובדים, כך שיקלו את התזרים השוטף של רשות השידור, העמקת והרחבת הגבייה על-ידי החלופות שיוצגו על-ידי ועדת-לוקר, ובא לציון לא גואל אבל לפחות משדר ראוי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: וכמובן, לא נרד לפני שנודה, יחד אתך – מי שרואה את החוק, חוק מאוד עבה – לצוות, לא הזכרנו אותו היום: מנהלת הוועדה, הגברת לאה ורון; עורכת-דין אתי בנדלר, היועצת המשפטית לוועדה, שרוב היום נעדרה מהצעות החוק הקודמות שהגשנו, כי היא עבדה ועמלה עד רגע זה – –

ראובן ריבלין: המשנה ליועץ המשפטי לכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: המשנה ליועץ המשפטי לכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: – – ויושבים לצדן גם עורכי-דין אפרתי אלקנה ועצמון איתי, וכמובן, עוזרי, לבנת נזרי, אלעד זמיר ודרור נאור.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אייכלר מבקש להסתייג.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להשאיר את ההסתייגויות או רק להשתמש בזכות הדיבור שלך?

אופיר אקוניס: יש לך ארבע הסתייגויות, ולכן יש לך 20 דקות.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת דב חנין, שאין לו הסתייגויות, אבל יש לו בקשה לרשות דיבור.

אופיר אקוניס: כיוון שיש לך ארבע הסתייגויות, וזה חמש כפול ארבע, זה 20 דקות.

אופיר אקוניס: אני אסמן 20 דקות, אבל אתה בטח תרחם עלינו, והשר שלום, יש לו ארוחת ערב; לא אמר לנו עם מי.

ישראל אייכלר: כתוב: "ורחמיו על כל מעשיו", ודאי ורחמיו על כל דיבוריו.

ישראל אייכלר: קודם כול, אני רוצה לשבח את היושב-ראש הקודם והיושב-ראש הנוכחי של ועדת הכלכלה ואת צוות הוועדה, שעבדו קשה מאוד, כי זה חוק באמת קשה, באפן מהותי הוא קשה, כי אנחנו לוקחים כסף מאזרחי ישראל ונותנים לאנשים מסוימים זכות לבטא את דעתם, ומה לעשות שבמדינה של 7 מיליון אנשים יש לפחות 14 מיליון דעות?

ישראל אייכלר: אז יוצא אפוא שלפעמים 3% מהאוכלוסייה, יש להם ביטוי בכלי התקשורת של 97%.

ישראל אייכלר: המשחק 80–20 מוטה פה אפילו למשחק 3–97.

ישראל אייכלר: הבעיה הזאת הובילה את המערכת, את הוועדה, לכל אורך החקיקה, כי גם כשבוחרים יושב-ראש, כשבוחרים מועצה, האנשים שנקבעים שם ושנבחרים שם הם אנשים שקובעים את סדר-היום הציבורי.

ישראל אייכלר: אדוני יושב-ראש הכנסת ואדוני יושב-ראש הישיבה, דעו לכם שפעם כתב אדם בשם איתן הבר מאמר: המפיקות היורדות לחיינו.

ישראל אייכלר: כל בוקר יושבות המפיקות בכלי התקשורת ולא יודעות איך למלא את התוכניות.

ישראל אייכלר: רואים איזו ידיעה, עושים מזה נושא, וזה הופך לסדר-היום הציבורי במשך כל היום.

ישראל אייכלר: ובעוונותינו הרבים – – –

אופיר אקוניס: אגב, אעדכן אותך.

אופיר אקוניס: סיון רהב-מאיר כתבה טור דומה ב"גלובס" – איך נקבע מי עולה לשידור.

אופיר אקוניס: יש להם המחברת הקבועה לכל נושא.

אופיר אקוניס: זה טור מרתק שהיא כתבה לפני חודשיים.

אופיר אקוניס: היא מעדכנת את הטור של איתן הבר, או בשפה יותר חדשנית.

ישראל אייכלר: מדינה שלמה מדברת על מה שקובעים כמה אנשים שם, שלעתים הם עושים את זה בתום לב, אבל בדרך כלל יש להם הדעות שלהם, ואנחנו מממנים את זה.

ישראל אייכלר: זה דבר יותר נורא מאשר ערוצים פרטיים או עיתונים פרטיים, ששם הבעלים מחליטים מה שהם רוצים.

ישראל אייכלר: ולכן, מאוד חשוב בחוק הזה שהאנשים שייבחרו, גם המועצה וגם ועדת האיתור וגם האנשים שייקבעו, ידעו שיש להם ביד משאב ציבורי, שלא שייך לא להם ולא לאבותיהם, ואין להם ירושה.

ישראל אייכלר: אבל בגלל השעה המאוחרת ובקשת החברים, אני לא רוצה להאריך ולספר על תלאות הציבור, בפרט הציבור החרדי, בקשר לרשות השידור והתקשורת כלל.

ישראל אייכלר: אני רוצה להתמקד בכמה נושאים, כמה שאני יכול בקצרה.

ישראל אייכלר: ראשית, רשת "מורשת".

ישראל אייכלר: הבטיח יושב-ראש הוועדה שרשת "מורשת", שרצינו לצבוע בשבילו, כמו שצבעו בשביל רק"ע – רדיו ברוסית, צבעו 9 מיליון שקלים – רצינו שבמורשת ישראל, שזה כולל הרבה דברים – ודאי לא שידורים חרדיים – שיהיו 3 מיליון שקלים, והובטח שהדבר הזה יבוצע, ולא בוצע, לא נחקק ולא נכנס בהצעת החוק, וזה דבר שחסר.

ישראל אייכלר: אם הייתי יודע שיש אפשרות בדרך ההסתייגות להכניס את 3 המיליון, הייתי עושה את זה.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות את זה?

כרמל שאמה-הכהן: – – –

ישראל אייכלר: אולי היועצת המשפטית תגיד – אולי הדבר הזה, בתוך ההסתייגות שלי, להכניס – – –

אופיר אקוניס: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני לא חושב שזה אפשרי.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להחזיר את החוק לוועדה?

ישראל אייכלר: לא לא לא.

ישראל אייכלר: אם אפשר לעשות את זה בהסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש הסתייגות – – – אני מוכן לתמוך בה.

ישראל אייכלר: בכמה הסתייגויות שאני רואה פה אני לא רואה את זה.

אופיר אקוניס: אני לא זוכר הסתייגות כזאת.

ישראל אייכלר: אבל אתה יכול לעזור בהסתייגות אחרת, שכתוב שצריך להיות בעל תואר אקדמי, ואני רוצה שכל אזרח יוכל לעשות את זה.

ישראל אייכלר: זו הסתייגות מס' 6.

ישראל אייכלר: בסעיף 23 המוצע כתוב: "ובעל תואר אקדמי", "או יותר".

ישראל אייכלר: אז אני מבקש שזה יימחק, ויוכל כל אזרח לקבל את התפקיד.

ישראל אייכלר: זה דבר שהייתי יכול לעזור.

ישראל אייכלר: אבל בעניין רשת "מורשת", אני לא יודע איך אפשר לעשות את זה כדי – – –

אופיר אקוניס: לא בחוק הזה, כנראה.

אופיר אקוניס: זה כבר סגור.

ישראל אייכלר: היתה עוד הסתייגות שעלתה למליאה, אמרה היועצת המשפטית שזה יעלה למליאה מול נוסח הוועדה.

ישראל אייכלר: זכור לך משהו כזה?

ישראל אייכלר: אולי זה יכול לעזור לרשת "מורשת".

ישראל אייכלר: בכל מקרה, לא ייתכן ולא צריך להשלים עם זה – היום בבוקר היה נושא שאני דווקא הסכמתי לו, של מעונות-יום.

ישראל אייכלר: אמר שר בממשלה לשדרית: את והשידור שלך יגרמו להורדת החוק, ואתם מונעים מכל מיני מניעים.

ישראל אייכלר: הוא לא צדק, כי אני חושב שהנושא היה מוצדק בעניין מעונות-היום, צדקה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אבל למעשה יש ביכולת השדרנים לקחת דברים, ויותר חמור – אפשר למנוע דברים ולא לדווח על דברים.

ישראל אייכלר: יש המון נושאים שאנו רוצים שידווחו, ולא מדווחים, ויש נושאים שאנו רוצים שידווחו בהגינות, ולא מדווחים בהגינות, וכשאנחנו מבקשים תגובה, אומרים: תשלח פקס למערכת, וזה לא משודר, כך שכל הדברים האלה בכל רשות השידור עדיין לא סודרו.

ישראל אייכלר: אבל אני מאוד מקווה שרוח המפקד, מה שנקרא, הרוח הטובה שיושב-ראש הוועדה וגם ראש הממשלה רצו, שרשות השידור לא תישאר איזו פינה קטנה של כמה אנשים, של 3% מהמדינה – הייתי באחד השידורים, אמרתי לשדרן: אתה מייצג רק 3% מהמדינה, אז הוא אומר: אבל אנחנו 3% האיכותיים.

ישראל אייכלר: את זה אני לא רוצה לשמוע ברשות השידור.

אברהם מיכאלי: מי אמר את זה?

ישראל אייכלר: אדם שאני מחשיב אותו מאוד.

ישראל אייכלר: לא אגיד את שמו בפומבי.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אייכלר, בסעיף 24(ב1) נקבע – בזכות, אני חושב, הערה שלך, וזה כן נכנס לחוק – שבקביעת תנאי עבודתם של עובדי הרשות לא תהיה אפליה בין עובדי מחלקות שונות, ואז הדגשה: ובכלל זה של עובדי רשת "מורשת" של הרשות, לעומת רשתות רדיו אחרות.

אופיר אקוניס: נכון מאוד.

אופיר אקוניס: זה היה במהלך הדיונים.

אופיר אקוניס: אני זוכר.

ישראל אייכלר: יישר כוח.

אופיר אקוניס: אז אתה יכול לוותר על כל ההסתייגויות.

אברהם מיכאלי: יש הצעת חוק.

ישראל אייכלר: זהו, הגשנו, אני וחבר הכנסת אזולאי, לסמן 3 מיליון שקלים ל"מורשת".

ישראל אייכלר: אני מבקש שהחוק הזה יקודם.

ישראל אייכלר: לסיכום, אני רוצה לומר שוב שאני רוצה שעובדי "קול ישראל" ועובדי רשות השידור ידעו: זה לא ירושה של אבא שלהם ולא של אבא שלי.

ישראל אייכלר: זה כסף של האזרח, ואם זה כסף של האזרח, כל אזרחי ישראל צריכים להיות מיוצגים, וודאי שאסור להם לפגוע בחלק מן האוכלוסייה, גם אם הם מאוד לא אוהבים את מעשיהם ואת אורחות חייהם.

אופיר אקוניס: תודה.

ישראל אייכלר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת , חמש דקות.

אופיר אקוניס: אחר כך נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: אתה, כמובן, מסיר את ההסתייגויות, נכון?

ישראל אייכלר: – – –

אופיר אקוניס: אתה מוותר על כל ההסתייגויות, ושאר המסתייגים לא נמצאים.

אופיר אקוניס: אז נעבור להצבעה בקריאה השנייה, ואחר כך – בקריאה השלישית.

סילבן שלום: דב, אתה לוקח דוגמה מאייכלר – – –

אופיר אקוניס: לא, אל תבנה על זה, השר שלום.

סילבן שלום: – – –

אופיר אקוניס: תשמע לי.

אופיר אקוניס: תאמין לי.

סילבן שלום: – – – הסתייגויות – שתי דקות.

אופיר אקוניס: תאמין לי.

אופיר אקוניס: אני יודע על מה אני מדבר.

סילבן שלום: ממוצע של שתי דקות.

אופיר אקוניס: תאמין לי.

אופיר אקוניס: אל תבנה על זה.

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני נמצא קצת במצב מיוחד כאן.

דב חנין: אני לא הייתי חבר בוועדה המשותפת שעסקה בחוק הזה, וחבר הכנסת כרמל שאמה הקדיש באמת הרבה מאמץ והרבה אנרגיה, כדרכו, לקידום החוק הזה.

דב חנין: יש לי כמה הערות מהותיות לחוק, אבל אני נמצא במצב בעייתי, כיוון שבמקביל לחוק הזה התנהלו הדיונים ברפורמה בתכנון ובבנייה ולא היתה לי הזדמנות להגיע ולהגיש הסתייגויות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני הייתי מצטרף להסתייגויות שהגישה סיעת מרצ, אלא שחברי מרצ אינם כאן, ולכן לא תהיה לי הזדמנות להצביע בעד הסתייגויותיהם.

דב חנין: אני רוצה להעיר ארבע הערות.

דב חנין: ההערה הראשונה נוגעת לנושא: השידור הציבורי הוא מערכת חשובה וחיונית.

דב חנין: מול תרבות הרייטינג של השידורים המסחריים הפרטיים אנחנו צריכים שידור ציבורי ואנחנו צריכים שידור ציבורי הרבה יותר טוב ממה שיש לנו.

דב חנין: מערכת השידור הציבורי דורשת רפורמה, והרפורמה שאנחנו צריכים היא הרפורמה שתקדם שידור ציבורי יותר פתוח, יותר דמוקרטי, יותר משתף ויותר עצמאי.

דב חנין: יש כל כך הרבה יוזמות, יש כל כך הרבה אנרגיה בציבור הישראלי, שהיו יכולות למצוא ערוץ נהדר במערכת טובה, אפקטיבית, יעילה, פתוחה ודמוקרטית של שידור ציבורי.

דב חנין: למרבה הצער, זה איננו המצב.

דב חנין: כאן אני מגיע להערה השנייה.

דב חנין: אחת הבעיות הגדולות של השידור הציבורי היא הכפיפות שלו, הנמשכת בדרכים ובמנגנונים שונים, לממשלה.

דב חנין: גם בהצעת החוק הזו, למרבה הצער, הכפיפות הזאת נשארת.

דב חנין: יותר מדי נושאים תלויים באישורה של הממשלה.

דב חנין: אני לא חושב שהממשלה צריכה לאשר.

דב חנין: אני לא חושב שהממשלה צריכה לקבוע.

דב חנין: אני לא חושב שהשידור הציבורי צריך להיות שידור ממשלתי.

דב חנין: אני חושב שצריך להיות שידור ציבורי עצמאי.

דב חנין: יש מודלים מצוינים לדבר הזה בעולם.

דב חנין: אני הייתי מציע שזה הכיוון שאנחנו נלך אליו.

דב חנין: בהצעת החוק הזו אני רואה עדיין מנגנונים של פוליטיזציה, וברשות השידור, כפי שאנחנו מכירים אותה, ישנה גם היום פוליטיזציה מסוכנת.

דב חנין: ישנה השתלטות של לשכת ראש הממשלה על מערכות השידור הציבורי, ואפילו לחצים על מי יהיה קריין ומי לא יהיה קריין, מי ידבר ומי יהיה עורך ומי לא יהיה עורך, מה יהיו התכנים ולמה עשו שידור חי מהפגנת הענק של המחאה החברתית שהיתה בקיץ – דברים חמורים, מסוכנים, מיותרים.

דב חנין: אנחנו לא מעוניינים בהתערבות ממשלתית בתוך השידור הציבורי, לא במישרין ולא בעקיפין: לא במישרין, באמצעות התערבותו של האיש הפוליטי, אבל גם לא בעקיפין, בדרכים שאנחנו ראינו בחודשים האחרונים באמצעות מי שהממשלה או שרים בממשלה מינו לייצג אותם.

דב חנין: נקודה שלישית, נקודה כואבת במיוחד – ייצוג האוכלוסייה הערבית.

דב חנין: אני מצטער על כך שבחוק כל כך ארוך ומורכב, עם מנגנוני ייצוג שונים, רבים ומגוונים, לא נמצא מקום לנציג אחד, נציג אחד, מינימום שבמינימום, של המיעוט הערבי במדינת ישראל, בזמן שרשות השידור בוודאי צריכה לשקף, לשדר ולדבר גם אל הערבים אזרחי ישראל.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הדבר הזה מצער.

דב חנין: הדבר הזה הוא נסיגה אחורה בהשוואה לחקיקה ישראלית אחרת ובהשוואה לנורמה שמוכנסת יותר ויותר לתוך המערכת שלנו, של הבטחת ייצוג לאוכלוסייה הערבית.

דב חנין: נקודה רביעית ואחרונה נוגעת לתחום היצירה הישראלית והיוצרים.

דב חנין: אני חושב שאחד מתפקידיו המרכזיים של השידור הציבורי קשור להבטחת מקומה של היצירה הישראלית התרבותית, היצירה הקולנועית, היצירות הנוספות, וזהו תחום שאנחנו צריכים לחזק אותו, לפתח אותו ולקדם אותו בתחום השידור הציבורי.

דב חנין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה לך.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אדוני.

אופיר אקוניס: כשתתקרב למקומך, נעבור להצבעה שהיא לא פחות מהצבעה היסטורית, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, בניגוד לכל אמירה של כל מיני פסימיסטים שהיו בבית הזה, בוועדה, גם בקריאה הראשונה וגם בדיונים בנושא החוק הזה ובנושא רשות השידור – – –

זאב אלקין: – – –

אופיר אקוניס: כן, זה נכון.

אופיר אקוניס: הצעת חוק רשות השידור – אין הסתייגויות, משום שהמסתייגים לא – אנחנו עוברים לקריאה השנייה.

אופיר אקוניס: המסתייגים לא נמצאים.

זאב אלקין: גם הם חשבו שזו היסטוריה.

אברהם מיכאלי: איפה הגיוס?

אברהם מיכאלי: איפה הגיוס?

אברהם מיכאלי: הצבעה מס' 42 בעד סעיפים 1–40 – 10 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–40 נתקבלו.

אופיר אקוניס: ובכן, עשרה תומכים, מתנגד אחד ואין נמנעים.

אופיר אקוניס: הצבענו כמקשה אחת, כמובן, על הצעת הוועדה.

אופיר אקוניס: ברשות היושב-ראש, אנחנו נעבור לקריאה השלישית.

): כן.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לקריאה השלישית של הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 27).

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 43 בעד החוק – 10 נגד – 1 נמנעים – אין חוק רשות השידור (תיקון מס' 27), התשע"ב–2012, נתקבל.

אופיר אקוניס: ובכן, עשרה תומכים, מתנגד אחד ואין נמנעים.

אופיר אקוניס: אני קובע שהצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 27) עברה בקריאה שלישית, והחוק ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: נא להודיע לחבר הכנסת חיים אורון, ג'ומס, שהיה מאוד סקפטי, אדוני היושב-ראש – שהדבר לא יקרה.

אופיר אקוניס: אולי הוא צופה בנו, אבל אם לא, אולי אתה מתנדב להתקשר אליו.

ראובן ריבלין: יעבירו את זה – – –

אופיר אקוניס: נעביר לידיעתו.

אופיר אקוניס: הוא יתעדכן.

): אני מאמין שהוא מתעדכן מעת לעת.

): [מס' מ/666; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 27366; נספחות.

): ]

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

אופיר אקוניס: הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה).

אופיר אקוניס: יציג את החוק חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, יושב-ראש .

אופיר אקוניס: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, לפני שאני מתחיל את הדברים הכתובים לגבי הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה), התשע"ב–2012 – כמה פעמים, אדוני היושב-ראש, אתה או סגנים אחרים או היושב-ראש נאבקים עם הצד הזה של המליאה כנגד טענות, צעקות והתרסות על יוקר המחיה, על מחיר הדלק, על מחיר המים, על מחיר החשמל וכמה אנשים מסכנים יש.

): הגדילה לעשות יושבת-ראש האופוזיציה, ויום אחד הקריאה מכתב של זוג צעיר עם פירוט החשבונות שלו.

): היום, כשמגיעה הצעת חוק – – –

אופיר אקוניס: של צעירה ששוקלת לרדת מהארץ.

): כן.

): והיום, כשמגיעה הצעת חוק שמעבירה באופן ברור בכל שנה כ-80 מיליון ש"ח סיוע ברכישת חשמל, מוצר כל כך בסיסי, לא פחות מדלק ואפילו יותר מדלק – –

אופיר אקוניס: נכון.

): – – סבסוד של 80 מיליון ש"ח בחשמל למשפחות הכי חלשות במדינת ישראל, והם – אף אחד מהם לא נמצא פה.

): אף אחד מהם לא הסכים לדחות את סידורי הפריימריס שלו – –

אופיר אקוניס: אבל במקום שהם נמצאים הם מדברים על זה – – –

): – – או את הסידורים האחרים.

): אבל כשנחזור לכנס הבא ויהיו ביום שני הצעות אי-אמון, הם יעמדו כאן ויצעקו על ראש הממשלה ועלינו: אתם לא עושים כלום, אתם לא עושים כלום.

): רואים מי לא עושה כלום ומי עכשיו נשאר פה כדי לעשות.

): אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה), כאמור, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

): חוק משק החשמל, התשנ"ב–1996, קובע בסעיף 60(ד11) שבו, כי שר האנרגיה והתשתית – כתוארו אז – ושר האוצר, בהתייעצות עם הרשות לשירותים ציבוריים – חשמל ועם רשות החברות הממשלתיות, רשאים, בצו, לדחות מועדים שונים לעניין רשיונות לחברת החשמל לישראל בע"מ, הנקובים בכמה סעיפים קטנים של סעיף 60 לחוק, לתקופות שלא יעלו על שנה אחת בכל פעם, אם נוכחו כי הדבר חיוני לקידום מטרות החוק.

): בהתאם לסעיף המסמיך, צו זה טעון אישור של של הכנסת.

): כבוד היושב-ראש, ב-19 בדצמבר 2011 העביר אלי שר האנרגיה והמים בקשה לקבלת אישורה של לצו משק החשמל (דחיית מועדים לפי סעיף 60(ד11) לחוק), התשע"ב–2011.

אופיר אקוניס: כל כך מוקדם?

אופיר אקוניס: כשאני הייתי העבירו לי יום לפני.

כרמל שאמה-הכהן: אה, העבירו לך יום לפני?

אופיר אקוניס: כן, גברתי המנהלת, מנהלת הוועדה זוכרת את הרשיון להמשך הפעולה של חברת חשמל, יום לפני שעמד הרשיון לפוג, ואז שאלו: מה רציתם, שלא נאשר את הרשיון?

כרמל שאמה-הכהן: אז אצלך יום לפני, אצלי נתנו עשרה ימים.

אופיר אקוניס: עשרה ימים, יפה, התקדמו.

כרמל שאמה-הכהן: בקשת הדחייה היתה לתקופה של שנה, מ-1 בינואר 2012.

כרמל שאמה-הכהן: דהיינו, הבקשה הגיעה ימים ספורים, כפי שהבנת מהר וכפי שקרה גם לך, לפני מועד פקיעת הרשיונות בסוף השנה.

כרמל שאמה-הכהן: אזכיר כי פנייה לוועדה לקבלת אישורה לדחיית מועדים הפכה למעין ריטואל קבוע, שכמה ימים לפני המועד שבו פוקעים כל הרשיונות פונים לוועדה ומבקשים את אישורה.

כרמל שאמה-הכהן: הליך זה, כך הובא לידיעתי, נעשה כבר כמה פעמים, אם בחקיקה ראשית ואם בחקיקת משנה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור כי בהליך זה, שבו הופכים את הוועדה, על-כורחה, לחותמת גומי, יש כדי לפגוע במעמדה של הכנסת ובתפקידה כרשות מפקחת על הממשלה, ולפיכך, במסגרת הדיון שהתקיים בוועדה הסכמתי לאשר דחיית מועדים רק עד ליום כ"ג בניסן התשע"ב, 15 באפריל 2012, ודרשתי תיקון בחקיקה ראשית של חוק משק החשמל.

כרמל שאמה-הכהן: כתוצאה מכך, הממשלה הגישה את הצעת החוק הנוכחית, שבה הוצע לבטל את הצורך באישור של ועדת הכלכלה להארכת המועדים הנקובים בחוק.

כרמל שאמה-הכהן: חשוב להזכיר כי דחיית מועדים משמעותה המשך דחיית הרפורמה במשק החשמל ובחברת החשמל.

כרמל שאמה-הכהן: נוסחה המקורי של הצעת החוק אשר הוצע על-ידי משרד האנרגיה והמים לא התקבל, שכן למעשה הוא היה מאפשר לדחות בחקיקת משנה את יישום הרפורמה שעוגנה בחוק של הכנסת לפני שנים רבות, כל זאת ללא הגבלת זמן וללא פיקוח פרלמנטרי.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם להצעתי, וכדי לא לפגוע באספקת החשמל הסדירה, תוקנה הצעת החוק כך שהמועדים הנקובים בסעיף 60(ד4)(2) ו-(4) ובסעיף 60(ד8)(1) לחוק יוארכו בשנה נוספת עד ליום – זה לא שנה, זה כמה חודשים – עד ליום י"ט בטבת התשע"ג, 1 בינואר 2013.

כרמל שאמה-הכהן: ובנוסף, ניתן יהיה לדחות מועדים אלה בצו בשנה נוספת אחת בלבד, עד ליום כ"ט בטבת התשע"ד, 1 בינואר 2014, תוך הותרת הפיקוח הפרלמנטרי על כנו.

כרמל שאמה-הכהן: בתקופה זו, כך הובטח לוועדה, תגבש הממשלה הצעת חוק חדשה, שבה יובהרו, כך אני מקווה, תוכניות הממשלה בקשר לביצוע הרפורמה וההסדרים המתחייבים במשק החשמל.

כרמל שאמה-הכהן: במהלך דיון, אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר, אם אינני טועה, שעסק במחירי החשמל, נשאלו נציגי רשות החשמל וחברת החשמל שאלה בדבר מידת הביצוע של הוראה שקיימת בחוק לאספקת חשמל מוזל לאוכלוסיות נזקקות.

כרמל שאמה-הכהן: חקיקה ראשית משנת 2007 קובעת ש-1.5% מסך צריכת החשמל בישראל יסופק לצרכנים נזקקים בהנחה של 50%, עד לצריכה של 800 קילוואט-שעה בחשבון דוח חודשי.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בהנחה של מעל 200 ש"ח, בין 200 ל-250 ש"ח, למשפחה.

כרמל שאמה-הכהן: התשובה היתה מדהימה.

כרמל שאמה-הכהן: ציפיתי לשמוע מידת ביצוע של 90%, 80%, 70%, 60%, 50%, בתקופה שכולם זועקים ומחפשים איך לעזור.

כרמל שאמה-הכהן: אז קשה, אני יודע, לשכנע את האוצר בחקיקה חדשה, אבל החקיקה קיימת.

כרמל שאמה-הכהן: 50% – אפילו מחצית, לכדי מחצית לא הגיעו.

כרמל שאמה-הכהן: אמרו 40%, ככה בלי להתבייש.

כרמל שאמה-הכהן: זה אומר שמעל 100,000 משפחות יכולות לקבל את הסבסוד שמגיע להן על-פי חוק ולא מקבלות מאז שנת 2007.

כרמל שאמה-הכהן: כאן אמרנו, מאחר שהסמכות נכון להיום היתה נתונה לשרים, לממשלה, בלי קשר לכנסת, לקבוע אילו אוכלוסיות יקבלו, מתי וכמה, אמרנו להם: זו הזדמנות.

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שפתחנו את חוק החשמל, בואו נשנה אותו, לא רק למועדים, לדחייה שאתם רוצים, אלא גם לסיוע לאוכלוסיות הנזקקות.

כרמל שאמה-הכהן: נכון להיום, לפני השינוי שאנחנו הולכים להעביר, מי שמקבלים את ההנחה אלה קשישים שמקבלים קצבת זיקנה בתוספת גמלת הבטחת הכנסה, וכן כל מי שמקבל תגמולים כנכה נצרך או כנכה נזקק לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז, או לפי חוק נכי המלחמה בנאצים, התשי"ד–1954.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה גיבשה שורה של קבוצות נוספות שהחל מכניסת החוק לתוקף יזכו לקבל חשמל מוזל: נכים המקבלים שר"מ, מדובר על כ-17,000, אם אינני טועה, סך הכול, שמקבלים קצבת שירותים מיוחדים בשל היותם תלויים בעזרה רבה מהזולת בביצוע כל פעולות היום-יום ברוב שעות היממה או התלויים לחלוטין בעזרת הזולת בביצוע כל פעולות היום-יום בכל שעות היממה.

כרמל שאמה-הכהן: אלה אנשים שבדרך כלל זקוקים לחשמל לפעולות עודפות לצרכים שלהם, החל בחימום הרגליים כתוצאה מהנכות דרך פעולות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: הקבוצה השנייה, אדוני היושב-ראש, ילדים נכים.

כרמל שאמה-הכהן: כ-8,600 ילדים נכים בנכות קשה התלויים לחלוטין בעזרת הזולת או זקוקים לטיפול רפואי מיוחד, לרבות ילדים שמונשמים 24 שעות ביממה, ילדים שמקבלים הזנה תוך-גופית.

כרמל שאמה-הכהן: אלה מקרים קשים ביותר.

כרמל שאמה-הכהן: הקבוצה השלישית, קשישים המקבלים גמלת סיעוד בשל היותם תלויים לחלוטין בעזרת הזולת.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בכ-30,000 קשישים שלא נמצאים בבתי-אבות או בדיור מוגן אלא בביתם, שהם סיעודיים וזקוקים לעזרה, הם יזכו לעזרה בזכות החוק שאנחנו מעבירים היום.

כרמל שאמה-הכהן: חיילים בודדים, קרוב ל-3,000 חיילים בודדים שהצבא משכיר להם דירה או מסייע להם בשכירות של דירה, אבל ההוצאות הנוספות – – –

אופיר אקוניס: יפה.

כרמל שאמה-הכהן: לא צריך להכביר מלים לגבי חייל בודד שכל עזרה היא בשבילו דבר גדול.

כרמל שאמה-הכהן: קבוצה חמישית, חד-הוריות, אם חד-הוריות, כאלמנות צה"ל, שלא מבחירה, או חד-הוריות שאף פעם לא נישאו אלא הקימו משפחה בכל מיני אמצעים מודרניים, תהליכים מודרניים, או חד-הוריות מבחירה, שהתגרשו, התחתנו והתגרשו – אלה חד-הוריות מבחירה.

אופיר אקוניס: או אמצעים ישנים.

כרמל שאמה-הכהן: חד-הוריות מבחירה שמקבלות הבטחת הכנסה ויש להן שלושה ילדים יקבלו את העזרה הזו; חד-הוריות שלא מבחירה, גם עם שלושה ילדים, יקבלו את העזרה הזו.

כרמל שאמה-הכהן: משפחות המקבלות הבטחת הכנסה עם ארבעה ילדים ויותר – יש 12,000 משפחות כאלו – משפחות מרובות ילדים, ברוכות ילדים, שהן מקבלות כבר הבטחת הכנסה מהמדינה אבל כל עזרה תסייע להם.

כרמל שאמה-הכהן: וההבדל בין הסיוע הזה לסיוע הכספי האחר למשפחות קשות, משפחות לפעמים במצוקה, שכשאב הבית מקבל את הכסף לא בטוח שהוא יעשה בזה שימוש למוצרי יסוד שהילדים חייבים בהם; כשאתה נותן סיוע ישירות לחשמל אתה יודע שיהיה יותר קל לחמם את הילדים ולבשל וכל מה שצריך ושיהיה להם חשמל סדיר בבית.

אופיר אקוניס: מה יהיה מנגנון ההפחתה?

כרמל שאמה-הכהן: סליחה?

אופיר אקוניס: איך זה יהיה?

אופיר אקוניס: הכסף יוחזר פעם ברבעון?

כרמל שאמה-הכהן: הכסף כל חודש בחשבון מזוכה.

אופיר אקוניס: אה, מייד.

כרמל שאמה-הכהן: כל חודש בחשבון מזכה.

כרמל שאמה-הכהן: מה שאתה קורא "ברבעון", האוצר כמובן – – –

אופיר אקוניס: כן, שר האוצר הגיש הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: כן, הגיש הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: הסתייגות מאוד מוזרה.

אופיר אקוניס: הוא לא נמצא אז הוא לא – שר האוצר לא נמצא ולכן תגובתו לא תידון.

כרמל שאמה-הכהן: שר האוצר נמצא בהמבורג – מהמבורג בגרמניה ביקש להילחם בהצעה הזו ולהגיש הסתייגות.

אופיר אקוניס: מאה אחוז, הוא – הוא לא פה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא פה, כן, הוא שלח מכתב.

אופיר אקוניס: אין מכתב, הוא לא נמצא, מה?

אופיר אקוניס: אני לא ראיתי – הסתייגות לא תהיה, הוא לא נמצא.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

אופיר אקוניס: השר לא נמצא.

רוברט טיבייב: אדוני היושב-ראש, אני דיברתי עם נציגי השר, הם אמרו שהם יורידו את ההסתייגות.

אופיר אקוניס: גם ככה הוא לא נמצא, השר לא נמצא.

רוברט טיבייב: אני יודע, מבחינה טכנית הם לא הספיקו לעשות את זה.

אופיר אקוניס: מאה אחוז, לא נמצא, אין הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: טוב אבל שלא ניפול בזה, שנקבל חוות דעת משפטית שלא צריך להצביע על ההסתייגות, שלא יהיה – – –

אופיר אקוניס: ודאי שלא צריך.

אופיר אקוניס: השר לא נמצא, מה?

סילבן שלום: לדעתי דנים בהסתייגויות – – – לא נמצא, כי יש נציג של הממשלה.

סילבן שלום: זאת דעתי.

אברהם מיכאלי: להצביע ולהפיל.

אופיר אקוניס: ויש לך – אתה מסתייג או משהו?

סילבן שלום: אני לא מסתייג, אבל אם יש, אתה יכול להצביע ולהפיל אותה, אבל כבוד היועץ המשפטי – – –

אברהם מיכאלי: נכון, אנחנו נפיל את זה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: תראה, בשעה 15:30 הגיעה ליועץ המשפטי של ועדת הכלכלה הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא קיבלנו מאז הסרה, אני מציע להצביע למען הסר ספק ולמען – – –

אופיר אקוניס: למה הסתייגות שר שונה מהסתייגות של חברי כנסת?

סילבן שלום: מכיוון שיש נציג של הממשלה – – –

אופיר אקוניס: אוקיי, ואתה מייצג את הממשלה כרגע.

כרמל שאמה-הכהן: השר לא מציג את זה באופן אישי, הוא מציג את זה בשם הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה נציג של הממשלה ולכן הממשלה קיימת, אבל צריך לבדוק את זה עם היועץ המשפטי.

אופיר אקוניס: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש להצביע על ההסתייגות, שלא יהיה שום ספק בתקינות של ההליך.

אופיר אקוניס: אין שום בעיה, נצביע על ההסתייגות.

אברהם מיכאלי: אין בעיה, אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני אסביר, מאחר – – –

אופיר אקוניס: אני מודה לך, השר שלום, אני למדתי משהו.

אופיר אקוניס: בבקשה, אתה יכול להמשיך.

כרמל שאמה-הכהן: – – – מאחר שהיו בערך 120,000 מכסות פנויות, אבל האוצר אמר: אתה תמוטט לנו את כל שיקולי תקציב המדינה ואת כל השלכות הרוחב, אמרתי: תשמע, כדי להריץ את זה וכדי לא להתווכח, לא נמצה את כל 120,000 המכסות הפנויות, ניקח טווח ביטחון, אפילו לטווחים שדומים לאי-מימוש הביצוע של ההוראה שקיימת בחוק, ומיצינו, לדעתי, משהו בסביבות – בין 70,000 ל-80,000 מכסות, וקבענו הוראה בחוק שבכל רבעון יחושב סך הסבסוד, ואם סך הסבסוד מתקרב לגבול, הקבוצה האחרונה שהוכרזה כאן בחוק תיגרע.

כרמל שאמה-הכהן: אין סיכוי שנגיע לגבול הזה, זה היה רק כדי שהאוצר יפסיק לתקוף את ההצעה הזו בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שאנחנו עושים דבר גדול.

אופיר אקוניס: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע מה זה לעזור לאנשים – יצא לי בחיים, במיוחד לקראת ערב חג הפסח, לעזור לכל מיני עמותות או לארגן יחד עם חברים עזרה לזולת – ואתה צריך לאסוף משאבים.

אופיר אקוניס: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: זה אותו סוג משפחות ואותה אוכלוסייה.

כרמל שאמה-הכהן: כמה קשה לאסוף את המשאבים, כמה קשה אחרי זה לחלק את זה.

כרמל שאמה-הכהן: פה, בהחלטה אחת, בערנות של ועדה, מצב חוק קיים, אנחנו עוזרים במיליוני פעמים – זה 80 מיליון בשנה, זה עד סוף 2013, זה 120–140 מיליון שקלים עזרה לאוכלוסיות הנזקקות.

אופיר אקוניס: יפה.

כרמל שאמה-הכהן: זו הבשורה האמיתית של הכנסת בסיום הכנס – חברתית.

כרמל שאמה-הכהן: וכשכל חברינו מהצד הזה, לצערי, לא נמצאים לעזור כדי להפיל את ההסתייגות של האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: ובכן, להצעת החוק – – –

כרמל שאמה-הכהן: כמובן, אני ממליץ להפיל את ההסתייגות של האוצר.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: להצעת החוק, כפי שהודעתי, לסעיף 1 אין הסתייגויות.

אופיר אקוניס: לסעיף 2 – הסתייגות שר האוצר שלא נמצא.

אופיר אקוניס: שר האוצר מציע למחוק את הסעיף.

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו נצביע על ההסתייגות.

אופיר אקוניס: פשוט נצביע קודם על ההסתייגות.

אופיר אקוניס: ובכן, מי בעד ההסתייגות ומי נגד?

ראובן ריבלין: של מי ההסתייגות?

כרמל שאמה-הכהן: של שר האוצר.

אופיר אקוניס: זו הסתייגות הממשלה, אדוני היושב-ראש.

קריאה: לא הממשלה, שר האוצר.

אופיר אקוניס: הסתייגות שר האוצר.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – אין נגד – 10 נמנעים – אין ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 2 לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, בעד ההסתייגות – אין, עשרה מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: ההסתייגות לא התקבלה.

אופיר אקוניס: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השנייה – – – נכון, אנחנו בקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו מצביעים על הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה), עכשיו בקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 45 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה), התשע"ב–2012, נתקבל.

אופיר אקוניס: ובכן, 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה), עבר בקריאה השלישית, והוא ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: אומרת המזכירה שבהפלת ההסתייגות לסעיף 2, בעצם זאת אנחנו אישרנו בקריאה השנייה, כאשר הפלנו את ההסתייגות.

אופיר אקוניס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/456).

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

אופיר אקוניס: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55) (רשיון לשירות מודיעין), קריאה ראשונה; של חבר הכנסת – ההצעה שלך?

כרמל שאמה-הכהן: לא, זו הצעה – – –

אופיר אקוניס: גם פה?

כרמל שאמה-הכהן: אני מציג אותה.

אופיר אקוניס: אתה מציג אותה, תציג.

אופיר אקוניס: בבקשה, של מי הצעת החוק?

כרמל שאמה-הכהן: אמנון כהן.

אופיר אקוניס: של חבר הכנסת אמנון כהן.

אופיר אקוניס: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55), שהוכנה בוועדת הכלכלה לקריאה ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה בעיקרה עוסקת בפתיחה לתחרות של כל שירותי המידע לגבי מספרי טלפון, שהיום בדרך כלל כלואים במונופול של 144 – מותג מאוד ידוע, אבל מותג מונופוליסטי.

כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה, יש לה קו ברור של פתיחה לתחרות של כל שירות שאין סיבה שלא יהיה פתוח לתחרות.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, על הצעת החוק הפרטית הזו, של אמנון כהן, שלא נמצא כרגע להציג אותה, התקיימו כמה ישיבות.

כרמל שאמה-הכהן: יש בה מורכבות מסוימת, אבל לבסוף הגענו לנוסח שהיה מקובל לקריאה ראשונה, ואם יצטרכו התאמות נוספות, הוסכם שאלה יבוצעו לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה, כאמור, נועדה לקדם את התחרות בתחום שירותי המודיעין, לעודד גורמים נוספים להיכנס לפעילות בתחום, להרחיב את מגוון השירותים, ובכלל זה את סוג המידע שניתן לקבל באמצעותם, והכול בהתאם להוראות החוק המוצע ובכפוף לצורך להגן על הזכות לפרטיות.

כרמל שאמה-הכהן: אין ספק שזה גם יוזיל את השירות וישפר את השירות, ואני מבקש מחברי הכנסת לאשר את ההצעה בקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת זאב, בבקשה, אתה ביקשת – – –

נסים זאב: – – –

אופיר אקוניס: אתה לא – מוותר.

אופיר אקוניס: מוותר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בן-ארי, שגם ביקש, לא נמצא.

אופיר אקוניס: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה הראשונה.

אופיר אקוניס: נא להצביע – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55).

קריאה: עכשיו זה הסעיף האחרון?

אופיר אקוניס: זה הסעיף שלפני האחרון.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 46 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55) (רשיון לשירות מודיעין), התשע"ב–2012, לו נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, בעד הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 55) (רשיון לשירות מודיעין), הצביעו שבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים, וההצעה תעבור לוועדת הכלכלה של הכנסת להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר אקוניס: [מס' כ/409; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 22305; נספחות.

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן – בבקשה, אדוני, חבר הכנסת שאמה, גם זה שלך?

אופיר אקוניס: זה לא.

אופיר אקוניס: זה קריאה שנייה ושלישית כבר; בבקשה – (תיקון מס' 32), התשע"ב–2012.

אופיר אקוניס: ולאחר מכן, טוב, לא חשוב, קודם נסיים עם זה.

אברהם מיכאלי: – – – כץ, מה קרה עם זה?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו – זה חוקים בסגנון שונה, חבר הכנסת מיכאלי.

כרמל שאמה-הכהן: ועדת כלכלה זה חוקים אחרים, ועדת העבודה והרווחה – אנחנו לא מתחרים.

כרמל שאמה-הכהן: איזה תיקון אנחנו עכשיו מציגים, כבוד היושב-ראש?

אופיר אקוניס: עכשיו את תיקון מס' 32.

אופיר אקוניס: עכשיו זה תיקון מס' 32, מייד אחרי זה תיקון מס' 33, וזה הסעיף – – –

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברת הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32), התשע"ב–2012, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם לסעיף 14ו לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, בעסקאות לרכישת טובין, סוגי טובין, שירותים או סוגי שירותים, שקבע שר התעשייה, המסחר והתעסוקה – בתקנות לפי אותו סעיף – רשאי צרכן לבטל את הסכם הרכישה בתוך תקופה שנקבעה ולקבל החזר כספי.

כרמל שאמה-הכהן: תקנות אלה אף קובעות כי העוסק רשאי לגבות מהצרכן דמי ביטול בשיעור של 5% ממחיר הטובין או מערך השירות או 100 שקלים חדשים לפי הנמוך מביניהם.

כרמל שאמה-הכהן: במקרים רבים צרכנים מבקשים לבטל עסקאות שאינן כלולות בתקנות האמורות או שמועד ביטול העסקה נעשה לאחר תום המועד המזכה בהחזר כספי, והם מקבלים מהעוסק שובר זיכוי.

כרמל שאמה-הכהן: כאמור, הזיכוי הכספי ניתן לצרכן או משום שהתקנות אינן חלות על אותן עסקאות, או משום שהמועד לקבלת ההחזר חלף או משום שהעוסקים אינם מחויבים לפי התקנות להחזיר את מלוא התמורה, וצרכנים מעדיפים לקבל שובר זיכוי על כל הסכום ששילמו.

כרמל שאמה-הכהן: עד היום, אופן הנפקת שוברי זיכוי אלה והמגבלות אשר היו מוטלות על מימושם היו נתונים להחלטת העוסק בלבד.

כרמל שאמה-הכהן: בהצעת חוק זו מוצע לקבוע כמה הסדרים: שוברי הזיכוי יודפסו או ייכתבו באופן שימנע את מחיקת הכתוב בהם, והסכום הנקוב בשובר הזיכוי יהיה הסכום ששולם בעת ביצוע העסקה, גם אם מחיר הטובין בעת קבלת השובר ירד.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, מוצע לקבוע כי שובר הזיכוי יהיה תקף לשנתיים לפחות מיום מסירתו לצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, מימוש שובר הזיכוי לא יותנה בהצגת החשבונית שניתנה לצרכן בעת ביצוע העסקה המקורית ולא יהיה תוקף לתנאים המגבילים את אפשרות המימוש של שובר הזיכוי, לרבות לעניין מימוש במכירה מיוחדת, וזאת בכפוף להוראות לעניין סייגים ואופן המימוש של שוברי הזיכוי שאותן השר הוסמך לקבוע בתקנות.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, אדוני היושב-ראש, מוצע לחייב עוסקים לציין את תוקף שובר הזיכוי, את האפשרות להשתמש בו ללא תנאים מגבילים או בסייגים, כפי שקבע השר, על גבי השובר עצמו, באותיות ברורות ובהבלטה מיוחדת.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק אף קובעת, כי אם צרכן ירצה לממש שובר זיכוי לרכישת טובין או שירותים שמחירם נמוך מהסכום הנקוב בשובר הזיכוי, וההפרש לא עולה על 5% מהסכום הנקוב בשובר או 100 שקלים חדשים, לפי הנמוך מביניהם, הוא יהיה זכאי לקבל את העודף במזומן.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מוצע להחיל את כל ההוראות בתיקון המוצע גם על שובר מתנה.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, את הצעת החוק הזאת יזמה חברת הכנסת רונית תירוש, ואני רוצה לברך אותה על יוזמתה ועל נחישותה להעביר ולהשלים את החקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: אין לי ספק שמדובר בהצעה צרכנית חשובה.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אני מבקש שתאשרו אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שהכינה הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: בהצעת החוק הבאה, האחרונה של ועדת הכלכלה, אני אודה באופן מרוכז.

אופיר אקוניס: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: על כל ההצעות.

אופיר אקוניס: ללא ספק.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אופיר אקוניס: בהחלט.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: תחזור, אדוני, למקומך, ואנחנו נצביע.

כרמל שאמה-הכהן: – – –

אופיר אקוניס: אני יכול להפעיל?

אופיר אקוניס: אתה מגיע?

אופיר אקוניס: אתה בדקת את זה?

): – – –

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר אקוניס: בבקשה, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32).

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 47 בעד סעיפים 1–2 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אופיר אקוניס: האם להמשיך לקריאה השלישית?

): כן.

אופיר אקוניס: אנחנו נצביע גם בשלישית.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 48 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32), התשע"ב–2012, נתקבל.

אופיר אקוניס: ובכן, שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32), התשע"ב–2012, עבר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית והוא ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אופיר אקוניס: כדי להסיר ספק אנחנו נצביע מחדש על הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה) בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: אוקיי, עכשיו אנחנו כבר את ההסתייגות הפלנו.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: אז אנחנו על שם החוק נצביע כהצעת הוועדה – אין הסתייגויות.

אופיר אקוניס: נפעיל בבקשה.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 49 בעד שם החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

אופיר אקוניס: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: שם החוק התקבל כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: האם להצביע גם על ההסתייגות?

אופיר אקוניס: לא? כן להצביע על ההסתייגות?

אופיר אקוניס: לסעיף 2.

אופיר אקוניס: לסעיף 1 אין הסתייגויות ואנחנו מצביעים עכשיו כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: עוד לא על ההסתייגות.

אופיר אקוניס: אנחנו על סעיף 1.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 50 בעד סעיף 1 – 8 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אופיר אקוניס: שמונה בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: סעיף 1 נתקבל כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו מצביעים על סעיף 2 ועל ההסתייגות של שר האוצר.

אופיר אקוניס: אנחנו נצביע מחדש – מי בעד ההסתייגות ומי נגדה.

אופיר אקוניס: זאת ההסתייגות של שר האוצר.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 51 בעד ההסתייגות – 1 נגד – 8 נמנעים – אין ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 2 לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, בעד – 1, שמונה מתנגדים.

אופיר אקוניס: ההסתייגות לא התקבלה.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו מצביעים על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 52 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אופיר אקוניס: סעיף 2 כנוסח הוועדה התקבל ברוב של תשעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: הסתיימה הקריאה השנייה.

אופיר אקוניס: אנחנו נעבור לקריאה השלישית של הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה).

אופיר אקוניס: נא להצביע.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 53 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה), התשע"ב–2012, נתקבל.

אופיר אקוניס: ובכן, עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: חוק משק החשמל (תיקון מס' 10 והוראת שעה) התקבל בקריאה השנייה והשלישית – זאת הקריאה השלישית – וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: [מס' כ/424; "דברי הכנסת", חוב' ח', עמ' 24627; נספחות.

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף האחרון על סדר-היום: תיקון מס' 33 להצעת חוק הגנת הצרכן.

אופיר אקוניס: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, כרמל שאמה-הכהן.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברת הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33), התשע"ב–2012, שיזמו חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יריב לוין ואנוכי, ועניינה הוא שליחת דוח פירוט חיובים שנתי לצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: בהצעת החוק מוצע לתקן את סעיף 13ב לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, כך שעוסקים המתקשרים עם צרכן בעסקה מתמשכת יהיו חייבים לשלוח לצרכן, במהלך חודש מרס של כל שנה, דוח ובו פירוט החיובים שבהם הוא חויב במסגרת העסקה המתמשכת בשנת הכספים שחלפה, לרבות חיובים נלווים לעסקה, דוגמת חיוב מנוי על שירותי כבלים או לוויין המשלם בעסקה המתמשכת עבור שירות VOD בשל הזמנת סרט.

כרמל שאמה-הכהן: בדוח יפרט עוסק גם את הסכום הכולל של אותם חיובים וכן את יתרת החובות המתייחסים לאותם חיובים שהצרכן לא שילם עד מועד משלוח ההודעה.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מוצע לקבוע, כי אם עוסק יטען כי לצרכן חוב נוסף המתייחס ליתרת החובות שהיה עליו לכלול בדוח השנתי, הנטל להוכיח חוב כזה יוטל עליו, כלומר על העוסק.

כרמל שאמה-הכהן: עוד נקבע כי פירוט החיובים השנתי הראשון יישלח לכתובתו הרשומה של הצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: משלוח ההודעה בדרך ממוחשבת, באמצעות הדואר האלקטרוני או דרך מסך הטלוויזיה, יתאפשר רק לאחר משלוח פירוט החיובים הראשון ולאחר שהצרכן נתן את הסכמתו המפורשת למשלוח בדרך הממוחשבת המסוימת.

כרמל שאמה-הכהן: בהקשר זה אציין, כי לאור מקרים שהובאו לידיעת הוועדה, ובהם למשל משלוח הודעת התשלום דרך מסך הטלוויזיה בלי שהצרכן ידע כי הודעה כזו נשלחה לו, החליטה הוועדה לתקן את הוראות הסעיף הנוגעות למשלוח הודעות בדרך ממוחשבת ולקבוע כי תידרש הסכמה מפורשת מצדו של הצרכן גם לאופן המשלוח ולא רק לעצם השליחה הממוחשבת, כפי שניתן היה להבין עד עתה.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה החליטה להחריג מהחובה לשלוח פירוט חיובים עסקאות מתמשכות למכירת טובין שהתשלום בהן קבוע, אחיד ובלתי תלוי בהיקף הצריכה של הצרכן, כדוגמת עיתונים, בשל העובדה כי בעסקאות מסוג זה הצרכן מודע הן לסכומי התשלום והן לקבלת הטובין, ולפיכך פוחת הצורך בפירוט החיובים השנתי.

כרמל שאמה-הכהן: אדגיש כי במידה שהצרכן יבקש לקבל פירוט חיובים כאמור בעסקאות מסוג זה, תחול על העוסק החובה לשלוח לו דוח כאמור.

כרמל שאמה-הכהן: עוד ניתנה לשר התמ"ת הסמכות להחריג מתחולת החוק סוגי עוסקים כפי שיקבע בתקנות באישור ועדת הכלכלה, כמו עסקים קטנים.

כרמל שאמה-הכהן: תחילתה של החובה לשלוח פירוט חיובים שנתי תהיה בשנת 2013, כלומר, תתייחס לחיובים של הצרכן בשנת הכספים 2012, ותחול גם על עסקאות שנחתמו ערב תחילתו.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת חוק זו, שלא רק תקל על צרכנים ביחסיהם עם העוסקים, אלא גם תמנע את הצורך לשמור כמויות נכבדות של חשבונות וחשבוניות, לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם לקבלה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: זו הצעת החוק האחרונה להיום, אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: לכנס.

כרמל שאמה-הכהן: וגם לכנס?

כרמל שאמה-הכהן: צודק.

כרמל שאמה-הכהן: ואני רוצה גם להודות להרכב המופלא של ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: מיהו?

ראובן ריבלין: תפרט.

כרמל שאמה-הכהן: מה, כבר לא יודעים בעל-פה?

ראובן ריבלין: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אז בראשות הוועדה – מנהלת הוועדה גברת לאה ורון; היועצת המשפטית – –

ראובן ריבלין: המשנה ליועץ המשפטי לכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רואה איך אני יודע מה אתה אוהב?

כרמל שאמה-הכהן: – – עורכת-הדין אתי בנדלר; עורכת-הדין , הממונה על נוסח החוק בלשכה המשפטית, שידה בכל הצעות החוק הנדונות בכנסת ועובדת – כך הובא לידיעתי – לילות כימים, פשוטו כמשמעו; עורך-דין איתי עצמון, שגם נמצא אתנו כאן.

כרמל שאמה-הכהן: ואני רוצה להגיד לך שהעומס בשבועיים האחרונים על אנשי ועדת כלכלה, ואני לא מדבר על החברים, לא על היושב-ראש – על הצוות – היה, הגיע עד כדי בלתי נסבל, ואני הרגשתי, ברגעים לא מועטים, ממש לא נעים מהם, אבל – – –

ראובן ריבלין: אפשר להעביר קצת חומר לוועדות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: אני הצעתי להם לפצל את ועדת כלכלה לכמה ועדות.

ראובן ריבלין: ועדת הכלכלה היא חובקת עולם, אפשר לפעמים לוותר לוועדת הכספים על איזה דיון או – – –

כרמל שאמה-הכהן: אבל הכול נגמר טוב, גם אם חלק היה – – –

ראובן ריבלין: אין, אין מה לדבר שהוועדה פעלה לעילא ולעילא.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, גם לך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אין לנו הסתייגויות לחוק זה ולכן מקשה אחת אנחנו נצביע עליו בקריאה שנייה – משם החוק ועד אחרון הסעיפים.

ראובן ריבלין: נא להצביע, חברי הכנסת, בקריאה שנייה על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33).

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 54 בעד סעיפים 1–2 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שבקריאה שנייה עברה הצעת החוק.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33) מוכנה לקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, נצביע בקריאה השלישית?

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים בקריאה שלישית על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33).

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 55 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33), התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33) עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בטרם אסיים את הכנס, כנס החורף של המושב השלישי של הכנסת, אבקש להודיע לחברי הכנסת ולממשלה שבכוונתי להמליץ לפני נשיאות הכנסת שהבחירות של הכנסת למבקר המדינה הבא עלינו לטובה יתקיימו בשבוע השלישי של חודש מאי, בין התאריכים 14 ו-16 במאי – או ביום שני או ביום שלישי או ביום רביעי – בתיאום שנקבע, קרוב לוודאי שביום שני או ביום רביעי; פירושו: או ב-14 או ב-16 במאי.

ראובן ריבלין: זאת כוונתי, וכך עלי להודיע בהתאם לתקנון ולחוק, ולחוק מבקר המדינה.

ראובן ריבלין: הודעה זו גם תישלח לכל אמצעי התקשורת על מנת שכל חברי – – –

אורי מקלב: המבקר הנוכחי יודע מזה – – –

ראובן ריבלין: המבקר הנוכחי, אין לו say בעניין הזה.

ראובן ריבלין: אנחנו מחויבים על-פי החוק.

ראובן ריבלין: אבל המבקר הנוכחי יודע שאנחנו לא יכולים אלא – לא פחות מ-90 יום ולא יותר מ-30 יום מיום פקיעת כהונתו של המבקר הנוכחי, צריכה הכנסת לקיים את ההליך.

ראובן ריבלין: ברגע שאנחנו מודיעים, עד עשרה ימים לפני כן יכולים כל עשרה חברי כנסת להגיש מועמד מטעמם, ובלבד שהמועמד עצמו גם הוא יחתום על מכתב הסכמה לשמש כמועמד למבקר המדינה.

ראובן ריבלין: אתה רוצה להודות?

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מקלב, היוזם של החוק שעבר.

ראובן ריבלין: בבקשה, ברצון רב.

אורי מקלב: נציג היוזמים, אני עם כמה מחברי.

אורי מקלב: ממש בחצי דקה.

ראובן ריבלין: ברצון רב.

אורי מקלב: אני בכל אופן מרגיש אחרון אחרון חביב.

אורי מקלב: החוק הזה החוק האחרון שבמושב הזה.

אורי מקלב: באמת אחרון אחרון חביב.

אורי מקלב: טרחה לא מעטה היתה מסביב לחוק הזה.

אורי מקלב: כמה שהוא נראה חוק פשוט, מתברר שלהגן על הצרכן זה דבר לא כל כך קל.

אורי מקלב: היה צריך לעבוד הרבה.

אורי מקלב: הספקים עמדו והיה להם מה להגיד בחוק הזה.

אורי מקלב: אבל בסופו של דבר, אחרי מאמץ גדול של יושב-ראש הוועדה – ובשביל זה עליתי, להודות לו, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, ועמיתי חבר הכנסת יריב לוין, שהרבה טרח, וחבר הכנסת גפני, יחד עם מנהלת הוועדה לאה ורון, והיועצת המשפטית אתי בנדלר, וכל הנלווים לכך עשו מאמץ של הרגע האחרון והביאו את זה.

אורי מקלב: וזכה שזה באמת יהיה החוק האחרון.

אורי מקלב: זה סוף של שרשרת של חוקים שחוקקנו להגנת הצרכן, חוץ מאלה שנמצאים בקנה לקראת המושב הבא.

אורי מקלב: ראוי באמת מבחינתנו שזה יהיה החוק האחרון.

אורי מקלב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת וסגן יושב-ראש הכנסת מקלב.

ראובן ריבלין: אני רוצה, רבותי, בתום כנס החורף של המושב השלישי של הכנסת, ולקראת הפגרה המבחינה בין כנס החורף לכנס האביב והקיץ, להודות לכל העובדים בכנסת, ובראשם למנכ"ל הכנסת דן לנדאו; למזכירת הכנסת הנכבדה ירדנה מלר-הורוביץ ולצוות מזכירות הכנסת; לסגן המזכיר נאזם באדר; ליועץ המשפטי לכנסת עורך-דין איל ינון, היועצים המשפטיים, המשנים ליועץ המשפטי עצמו וצוות הלשכה המשפטית; למנהלות ולמנהלי ועדות הכנסת ולצוותי הוועדות; צוות והרשמות הפרלמנטריות – תודה רבה לכן, אתן שם יושבות בצד, ובתוך חצי שעה הפרוטוקולים נגלים לעיני כל העם; צוות מחלקת הדפוס, העושה, באמת, עבודה חשובה.

ראובן ריבלין: אדוני קצין הכנסת, אנא מסור תודתנו לכל אנשי משמר הכנסת, ולך בעיקר, קצין הכנסת יוסף גריף; ליחידת סדרני הכנסת וצוות סדרני המליאה – תודה רבה לכם על כל עבודתכם במשך כנס ארוך וממושך ומלא מתח בימים מסוימים, שאתם הצלחתם להתגבר עליהם, והעם כולו מודה לכם על כך; צוות עובדי המשק והתחזוקה; לרופא הכנסת, ד"ר ליפשיץ, ואחיות המרפאה; צוות מערכת "דברי הכנסת"; צוות המחשוב, ו בראשו; צוות ערוץ הכנסת; עובדי מזנון הכנסת, אשר משרתים אותנו ואשר דואגים לכלכלתנו.

ראובן ריבלין: תודה לכולכם.

ראובן ריבלין: תודה לחברות וחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה לנשיאות הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה לכול.

ראובן ריבלין: ובכן, תם סדר-היום של ישיבה זו ושל כנס החורף.

נסים זאב: מי יודה לך עכשיו – – –

ראובן ריבלין: הישיבה הבאה, חבר הכנסת נסים זאב, תתקיים ביום שני, ה' באייר – ח' באייר, סליחה.

ראובן ריבלין: ה' באייר זה יום העצמאות.

ראובן ריבלין: ח' באייר תשע"ב, 30 בחודש אפריל 2012 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: מי שעוסקים בצורכי ציבור באמונה, חבר הכנסת נסים זאב, הקדוש-ברוך-הוא ישלם שכרם.

ראובן ריבלין: ישיבה זו וכנס זה נעולים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.