ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 334, 2012-03-19 00:00

ראובן ריבלין: אדוני השר יצחק כהן, גברתי יושבת-ראש האופוזיציה, חברי וחברותי חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ה בחודש אדר התשע"ב, 19 בחודש מרס 2012 למניינם, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת לשבוע זה, שהוא השבוע האחרון בכנס החורף של המושב הרביעי של הכנסת השמונה-עשרה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 21), התשע”ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם:

ירדנה מלר-הורוביץ: החל בהצעת חוק פ/4145/18 וכלה בהצעת חוק פ/4171/18 – הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – הצעת חוק וחקיקת משנה המפחיתות מתקציב רשות מקומית), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת שי חרמש, ציון פיניאן, יצחק וקנין, רוברט אילטוב, פניה קירשנבאום ומשה גפני; הצעת חוק יום העצמאות (תיקון – מועד יום העצמאות), התשע”ב–2012, מאת חברת הכנסת ליה שמטוב; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון – החזר בשל ביטול פוליסת ביטוח), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת אמנון כהן, אלכס מילר, יעקב אדרי, דוד אזולאי, יצחק וקנין, רוברט אילטוב, ליה שמטוב, זאב אלקין, משה גפני, כרמל שאמה-הכהן וציון פיניאן; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – איסור ניצול בעלי-חיים למטרות הימורים), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת יואל חסון, רונית תירוש, דב חנין, אורי אורבך, אריה ביבי, איתן כבל, זבולון אורלב, ניצן הורוביץ ודוד אזולאי; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – פטור משכר לימוד לסטודנטים מתחת לקו העוני), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת שלמה מולה; הצעת חוק בתי-הדין הדתיים הדרוזיים (תיקון – נציגי הכנסת בוועדת המינויים), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת שכיב שנאן וחמד עמאר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – ביטול המועצות הדתיות), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת רוברט אילטוב; הצעת חוק איסור פרסום גזעני, הסתה לגזענות ורישום גזעני במסמכי תאגיד, התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת שלמה מולה; הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) (מס' 3) (תיקון – קרקע שנרכשה לצורכי ציבור בהרשאה), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, ציון פיניאן ויעקב אדרי; הצעת חוק-יסוד: הזכות לדיור, מאת חברי הכנסת דב חנין, מוחמד ברכה, חנא סוייד ועפו אגבאריה; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – תקופת צינון לנושאי משרה בתאגיד שמונו על-ידי הממשלה), מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר ורוברט אילטוב; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – פקיעת כהונה של חבר הכנסת),

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חברת הכנסת ציפי חוטובלי; הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון – שינוי יחסי זכייה בתוכנית הימורים יומיים), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת ציון פיניאן; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – חפיפה בין מועד החיוב למועד הוצאת החשבונית), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תנאים לביצוע צו הריסה), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת יעקב כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות החזר משכנתה), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וחנין זועבי; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (אחריות המדינה לגירעונות ועדה למילוי תפקידי ראש העירייה והמועצה), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת שי חרמש, ציון פיניאן, יצחק וקנין, רוברט אילטוב, פניה קירשנבאום, משה גפני, שלי יחימוביץ ואריה ביבי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס על מכירת לחם), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק איסור הדברה בקרבת מקורות מים על-ידי חומרים שאינם ידידותיים לסביבה ושאינם בעלי פריקות ביולוגית, התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת משה מטלון ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק לעידוד המיחזור של נייר ומוצריו, התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת אלכס מילר, גאלב מג'אדלה, כרמל שאמה-הכהן, עינת וילף, איתן כבל, דב חנין, , חמד עמאר, ליה שמטוב וזבולון אורלב; הצעת חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון – התאמת תוכניות ישנות), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת דב חנין, איתן כבל, ניצן הורוביץ ורחל אדטו; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קביעת תקרת ההוצאה המותרת בניכוי בגין משכורות), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – איחוד סמכויות), התשע"ב–2012, מאת חברי הכנסת אלכס מילר, כרמל שאמה-הכהן, איתן כבל, דב חנין, , חמד עמאר, ליה שמטוב, זבולון אורלב וגאלב מג'אדלה; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הריסת מבנה שמתגוררים בו ילדים), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת יעקב כץ, אופיר אקוניס, יריב לוין וציפי חוטובלי; הצעת חוק ייבוא רכבים עם תוסף דלק גמיש,

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע”ב–2012, מאת חברת הכנסת עינת וילף; הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – הגבלת רכיב ההוצאות המשפטיות במחיר דירה), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת מאיר שטרית, כרמל שאמה-הכהן ויצחק וקנין; הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי) (מענק לעצמאי בעד הכנסה מפוקחת), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת משה גפני ואורי מקלב.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בנושא: אי-יישום חוק תוכנית ההתנתקות (תיקון 4), התשע"א–2011, הצעתם של חברי הכנסת זאב אלקין, משה מטלון, אברהם מיכאלי, יעקב כץ ודוד רותם; וכן, מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בנושא: הכוונה להפריט את ארכיון המדינה, הצעת חבר הכנסת נחמן שי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תיקון טעות בחוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון מס' 2), התשע”ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: כן אודיע

ירדנה מלר-הורוביץ: כם כי חבר הכנסת גאלב מג'אדלה מבקש להסיר את שמו מהצעת חוק הרבנות הראשית (תיקון מס' 5), התשע”ב–2012 – פ/3088/18.

ירדנה מלר-הורוביץ: וכן, כי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות החליטה, לפי סעיף 89 לתקנון הכנסת, לחדש את הדיון בהצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 7), התשע”ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברצוני להודיע על החלטה בדבר תיקון טעות בחוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון מס' 2), התשע”ב–2012 – שהודעתי לפני כן.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: 1.

ראובן ריבלין: ממשלת המסים של נתניהו פוגעת במעמד הביניים וממשיכה לייקר את הדלק והחשמל;

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: עליית מחירי החשמל והדלק לצד ההזנחה של הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות

ראובן ריבלין: לפנינו שלוש הצעות אי-אמון של הסיעות השונות: האחת, של סיעת קדימה; השנייה של סיעות עבודה ומרצ; השלישית של סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד.

ראובן ריבלין: ראשונת ההצעות לאי-אמון היא הצעתה של סיעת קדימה, שנושאה: ממשלת המסים של נתניהו פוגעת במעמד הביניים וממשיכה לייקר את הדלק והחשמל.

ראובן ריבלין: ינמק הצעה זאת חבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, עשר דקות עומדות לרשותך.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נשמע את ההצעה של חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר בשם העבודה ומרצ, ולבסוף את הצעת האי-אמון של חבר הכנסת אחמד טיבי בשם הסיעות – – –

נחמן שי: אין שר.

ראובן ריבלין: הוא נמצא, נמצא.

ראובן ריבלין: השר יצחק כהן משיב על כל – – –

נחמן שי: אבל אין שר במליאה.

ראובן ריבלין: אז סגן השר משיב.

נחמן שי: אה, סגן השר משיב.

נחמן שי: אוקיי.

נחמן שי: הנה, שר הביטחון הגיע.

ראובן ריבלין: השר התורן גם יגיע והוא שר הביטחון, אבל השר המשיב פוטר אותם מזה.

ראובן ריבלין: אדוני שר הביטחון – – –

אהוד ברק: – – – הוא היה בחיל האוויר – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני יוכל אחר כך להרחיב את סגולותיו של סגן השר כהן.

נחמן שי: את עברו הצבאי ותפקודו בצה"ל.

ראובן ריבלין: בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, "אמרנו את הקדיש הראשון של התפילה ואז התחילו היריות"; כך סיפר הבוקר תלמיד בבית-הספר היהודי בטולוז לאחר שחמוש פתח באש וירה לעבר המוסד.

נחמן שי: את הצעת האי-אמון שלנו היום אחר-הצהריים לא נוכל להגיש מבלי שייאמרו דברים אחדים על האירוע שקרה בטולוז.

נחמן שי: גם אם ברגע זה איננו יודעים מה הרקע, הרי ברור שבמקום הזה בטולוז, בבית-ספר יהודי בשם "אוצר התורה", נהרגו הבוקר הרב יונתן סנדלר ושני ילדיו, שמותיהם: אריה בן השש וגבריאל בן השלוש וחצי, ובתו של מנהל בית-הספר מרים מונסונגו בת השמונה.

נחמן שי: גם אם איננו יודעים דבר, אנחנו מרגישים יחד עם הקהילה בטולוז והקהילה היהודית בצרפת את הכאב ואת הצער ואת השותפות באבל.

נחמן שי: אני מאמין שהקול שיוצא מהבית הזה הוא קול שמשותף לכל בית אחר במדינת ישראל.

נחמן שי: זה גורל יהודי אחד שמשותף לכולנו באשר אנחנו, בכל יום ובכל שעה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול אישרה הממשלה את פרק הדיור בדוח-טרכטנברג.

נחמן שי: זה היה פרק חשוב מאוד, פרק מורכב, מפני שכזכור לכולנו מחאת הקיץ האחרון נישאה על הגלים של הכעס, התרעומת, המרירות בנושא הדיור בישראל.

נחמן שי: מאהלי המחאה, מהראשון ועד האחרון שבהם, ניזונו מהתסכול של דור שלם של ישראלים שאינם יכולים להשיג לעצמם דיור במחיר שווה, במחיר הוגן.

נחמן שי: אנשים שגדלים בארץ הזאת, שעובדים בה, שמשרתים בה – עוד נדבר על כך – ברגע שמגיע השלב בחייהם שבו הם מקימים משפחה ורוצים לרכוש דירה, הם אינם יכולים לעמוד בכך.

נחמן שי: אנחנו אחת המדינות היקרות ביותר בעולם כשמדובר במחירי דיור.

נחמן שי: והנה, נפלה לידי הממשלה היכולת, הזכות, באמצעות ועדת-טרכטנברג, שהיא מינתה אותה ושראש הממשלה הבטיח שנקבל את מסקנותיה או את המלצותיה כמקשה אחת – מסתבר ש"מקשה אחת" זו גם כן מלה שאפשר לכבס אותה, אז כיבסו אותה ויצאו הרבה מקשות, לא מקשה אחת.

נחמן שי: הרבה, הרבה מקשות.

נחמן שי: והנה, מה קרה למשל לאותו נושא מסוים של הדיור – מה קרה לדיור.

נחמן שי: ראשית, היתה המלצה בנושא מיצוי כושר ההשתכרות לזכאים לדיור מוזל, מה שנקרא מחיר למשתכן.

נחמן שי: בשתי הסוגיות האלה, גם של מיצוי כושר ההשתכרות וגם בנושא של מחיר למשתכן, נפלה הממשלה בפח שכרתה לעצמה ולא היתה מסוגלת ליישב את הסתירה בין השותפים הקואליציוניים שלה וויתרה על מיצוי כושר ההשתכרות.

נחמן שי: זה עובד לטובת צד אחד בלבד בחברה הישראלית.

נחמן שי: אבל מה הצד השני?

נחמן שי: הצד השני לא יצא מקופח חס וחלילה.

נחמן שי: הוא קיבל – אני עוד לא רואה את הכסף – כמיליארד שקל כדי לפצות את אותם מעגלים או חוגים או מקורבים אל המפלגה האחרת.

נחמן שי: כך יצא שזה קיבל משהו וההוא קיבל משהו, אבל מי שנשאר באמצע זה אותו מעמד בינוני, אותו שליש מפורסם שלאחרונה דיבר עליו שר הביטחון, נדמה לי שבאיזה אירוע בניו-יורק, כשהוא אמר שיש בישראל שלושה שלישים, אבל בסוף מתברר שזה אותו שליש.

אהוד ברק: בדבוס.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: אמר את זה בדבוס.

נחמן שי: סליחה, לא בניו-יורק, בדבוס.

נחמן שי: תיקח אותי לשם בהזדמנות.

אהוד ברק: מסתובב הרבה – – –

נחמן שי: אז אנחנו מתבלבלים באיזה מקום, אבל זה לא שינה את הגודל של השליש.

נחמן שי: השליש נשאר שליש.

רוני בר-און: יפה שהוא זוכר איפה הוא אמר את זה.

שלמה מולה: שר הביטחון – – – נוסע.

שלמה מולה: מה, אתה מתגעגע – – –

נחמן שי: אני מבקש – שר הביטחון נחלץ לעזרתי ואני מבקש לא לתקוף אותי על כך.

רוני בר-און: – – –

אהוד ברק: – – –

נחמן שי: אני ממשיך עם עוד מסקנות-המלצות של ועדת-טרכטנברג שלא עלו יפה.

נחמן שי: למשל, בפרק המסים היתה המלצה להטיל מס יסף של 2% על העשירים – זה ירד; היתה המלצה אחרת להגדיל את הפרשות המעבידים לביטוח הלאומי – ירדה; היה פרק יוקר המחיה, שהיו בו המלצות חשובות לפתיחת השוק הישראלי ליבוא תוצרת חקלאית.

נחמן שי: אני רוצה לשמור על השוק הישראלי ועל החקלאים, אבל צריך גם להאזין לקולות האלה; היתה המלצה על הפחתת מכסי היבוא – היא נפרסה לאורך כמה שנים; מכון התקנים שהיה צריך להיחשף לתחרות – גם הוא, נדחתה ההמלצה לגביו.

נחמן שי: בקיצור, אני לא רוצה להלאות את הכנסת בכל פרט ופרט, אבל הגישה ברורה: היתה ועדה בשם "טרכטנברג", הגישה המלצות, ראש הממשלה אמר "מקשה אחת" ובסוף ממסמסים את זה, פורטים את זה, וכך נגמרת והולכת ועדת-טרכטנברג.

נחמן שי: ורק דבר אחד אפשר להגיד לראש הממשלה ולחברי הממשלה האלה: המחאה החברתית לכאורה עברה, לכאורה נעלמה, לכאורה לא קיימת.

נחמן שי: ואני רק יכול להבטיח לכם שכשייגמרו הגשמים, גשמי הברכה שיורדים פה, ויגיע האביב, ואחריו יגיע הקיץ, יופיעו מחדש המחאות ברחוב הישראלי, מפני שלא טיפלתם טיפול שורש בבעיות.

נחמן שי: בססמאות, בהצהרות, הכול עובר יפה.

נחמן שי: אבל כשזה מגיע להיכנס לעומקן של הבעיות, כשזה מגיע חס וחלילה לפגוע באחד מהשותפים הטבעיים שלנו, שותף טבעי א' או שותף טבעי ב', מסתבר שבעניין הזה אומץ לבו של ראש הממשלה הוא מאוד מצומצם.

נחמן שי: הוא מוותר על כך, נותן גם לזה וגם לזה, ואת המחיר בסוף הלוא משלמים כולנו.

נחמן שי: אני רוצה להזכיר בפורום הזה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג.

נחמן שי: אני רוצה להזכיר בפורום הזה את הדיווח האחרון שפרסם בנק ישראל על מצבו של המעמד הבינוני והבינוני-גבוה בישראל, וזה אותו מעמד שאנחנו כולנו חייבים לו – בעצם זה חוט השדרה של החברה הישראלית.

נחמן שי: זה המעמד שנושא על גבו את החברה הישראלית כולה.

נחמן שי: והנה מצא הבנק, לאחר בחינה שהוא בחן את ההכנסה הפנויה של המעמד, שמ-2007 חלה האצה בקצב עליית המחירים.

נחמן שי: אנשים יודעים את זה, הם מגלים את זה.

נחמן שי: הם לא צריכים את הדוח, אבל הם יודעים את זה.

נחמן שי: ולעומת זאת, המשכורות וההכנסה לא גדלו.

נחמן שי: ההכנסות לא גדלו.

נחמן שי: והתוצאה מהפער הזה היא שהמעמד הבינוני מתחיל להישחק.

נחמן שי: זאת אומרת, היכולת שלו לעמוד באותה רמת חיים לא גבוהה מי-יודע-מה שהוא ניהל לפני כן נפגעת, וההוצאות שלו גדלות על ההכנסות.

נחמן שי: בעצם יוצא שרבע מהאוכלוסייה שמוגדרת כמעמד בינוני נמצאת במצב שבו הכנסותיה נטו נמוכות מעלות סל הצריכה.

נחמן שי: אז יש כנראה נסים, ואנשים מביאים את הכסף מפה ומביאים את הכסף משם כדי לסיים את החודש.

נחמן שי: אבל המעמד הבינוני – אמרתי קודם שהוא חוט השדרה שעליו נישאת כל חברה, לא רק החברה הישראלית – הוא נשחק והולך.

נחמן שי: וזו היתה התחושה שהוציאה בקיץ האחרון את ההמונים לרחובות, תחושה אמיתית, תחושה של אובדן הביטחון בחברה, בממשלה, בהנהגה שמובילה אותם.

נחמן שי: וגם אם הם אמרו שזה לא פוליטי, הלוא הם התכוונו בהחלט למערכת הפוליטית שמנהלת את המדינה, שאחראית לה.

נחמן שי: והנה, כשבסוף היתה אפשרות לקחת את דוח-טרכטנברג ולעשות בו שימוש אמיתי, הורידו אותו מעל סדר-היום.

נחמן שי: טוב שטרכטנברג נסע אתמול לחוץ-לארץ, כדי שלא יראה איך מפעל חייו הולך ונעלם מאתנו.

אהוד ברק: הוא עשה עוד כמה דברים חשובים בחיים.

נחמן שי: טרכטנברג?

נחמן שי: אני לא מזלזל בטרכטנברג.

נחמן שי: להיפך, אני חושב שטרכטנברג חקר ובדק ומצא דברים חשובים מאוד.

נחמן שי: הביקורת שלי, אדוני שר הביטחון, היא עליך ועל חבריך בממשלה, שאתם לוקחים את טרכטנברג – גם אתה, כידוע, יש לך חלק בעניין, מפני שהיתה ציפייה שתקציב הביטחון יתרום איזו תרומה, ובסוף יוצא – את הגנים והחינוך לגיל היותר צעיר משלוש-ארבע ציפו שיממנו מתקציב הביטחון; כמו שאתה יודע, תקציב הביטחון לא קטן, ועשו פה את הקיצוץ הרוחבי המפורסם, שגם הוא לא מעיד על אומץ לב רב מדי.

נחמן שי: כשלא רוצים להתעמת עם אף שר ועם אף תקציב, עושים קיצוץ רוחבי, שזה אומר שפוגעים בכולם בעת ובעונה אחת, ואז כולם משלמים בסופו של דבר את המחיר עבור התוספות האלה.

נחמן שי: כך שלוקחים מיד אחת או מכיס אחד ומעבירים לכיס שני, והציבור לא יוצא נשכר.

נחמן שי: והמלה האחרונה שלי מחזירה אותנו אל המציאות, והיא קצת רלוונטית גם לך, אדוני שר הביטחון, זה עניין של ההגנה על העורף.

נחמן שי: אנחנו עברנו בשבוע שעבר עוד סבב – קוראים לזה סבב, אני מקווה שהסבבים האלה ייפסקו באיזו דרך קצת יותר דרסטית – אבל אני מוצא שהתוצאה מהשבוע האחרון שעבר פה היא שההגנה על העורף אינה מלאה, והנתונים מונחים לנגד עינינו.

נחמן שי: גם בנושא המקלוט, 1.7 מיליון תושבים מאוכלוסיית ישראל – אין להם מקלט, אין להם ממ"ד.

נחמן שי: 1.7 מיליון מהאוכלוסייה.

נחמן שי: ומרכיב שני בהגנת העורף, ערכות מגן: אני צועק לא פעם אחת, לא פעמיים ולא חמש פעמים מעל הבמה הזאת וליד המיקרופון – שם את עניין ערכות המגן.

נחמן שי: מדינת ישראל זקוקה ל-1.2 מיליארד שקל כדי לרכוש 40% מערכות המגן.

נחמן שי: נכון להיום – החודש, אדוני שר הביטחון, תסכים אתי, מסתיימת חלוקת ערכות המגן – רק 60% מהאוכלוסייה יכולה להצטייד; עוד 40% מהאוכלוסייה, אין להם ערכות מגן.

נחמן שי: רק שישה מתוך עשרה ישראלים יש להם, נכון להיום, ערכות מגן, ו-40% אין להם.

נחמן שי: והנה, שר הביטחון הנהן בראשו, סימן שלא טעיתי בנתונים.

אהוד ברק: הסתכלתי פשוט על בילסקי.

ראובן ריבלין: רק ארבעה מתוך עשרה אין להם, שישה יש להם.

נחמן שי: כן.

נחמן שי: זאת אומרת, בואו נתחלק – אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש, בסדר – –

ראובן ריבלין: להיפך.

ראובן ריבלין: ראה את ה-60% המלאים.

אהוד ברק: אני מוכרח לתקן אתכם – – –

נחמן שי: – – מחבר הכנסת דורון, דואני, בן-סימון ובן-אליעזר, אני מצטער, נגמרו ערכות המגן.

ראובן ריבלין: השר מבקש להעיר לך, אני אתן לך זמן.

אהוד ברק: אני מתקן ל"דברי הכנסת", שמשתמע שהסכמתי.

אהוד ברק: פשוט ראיתי את בילסקי, וזה הביא לי חיוך חיובי.

נחמן שי: אה, הוא עשה "כן" לבילסקי.

נחמן שי: בילסקי עשה לי "כן".

ראובן ריבלין: השר מודיע שהוא לא בהכרח מסכים עם – – –

נחמן שי: אני מצטט את בילסקי, שהוא יושב-ראש ועדת המשנה להגנת העורף, והוא יודע את זה היטב, והוא גם – – –

ראובן ריבלין: בוודאי השר כהן יפנה את תשומת לב הציבור.

נחמן שי: אבל אני שמח על המפגש שבין בילסקי לבין ברק.

נחמן שי: שני בי"תים.

נחמן שי: ב' לב' יביע אומר.

נחמן שי: אני מסיים, אדוני.

ראובן ריבלין: ברצון רב.

נחמן שי: שמתי לפני הכנסת היום שורה של נתונים, מקצתם בתחום הכלכלי, מקצתם בתחום הביטחוני; לא נגענו בנושאים אחרים.

נחמן שי: בכולם שוגה הממשלה, אינה ממלאה את תפקידה, והיא צריכה ללכת.

נחמן שי: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, מוטב מוקדם מאשר מאוחר.

נחמן שי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת בן-אליעזר, הלוא הוא פואד, לעלות ולהביא בפנינו את הצעת האי-אמון של סיעות העבודה–מרצ, אשר כותרתה היא: כישלון ממשלת נתניהו בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-אליעזר, בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קשה להתחיל בהצעת אי-אמון מבלי להזכיר את הפיגוע בטולוז, בצרפת, כאשר ישראלי ושניים מבניו נרצחו.

בנימין בן-אליעזר: הרב יונתן סנדלר עבר להתגורר לאחרונה בצרפת, אחרי שסיים את לימודיו בירושלים.

בנימין בן-אליעזר: הוא נרצח עם שני בניו לאחר שגבר על קטנוע פתח באש לעבר בית-ספר "אוצר התורה".

בנימין בן-אליעזר: הרוגה נוספת היא הבת של מנהל בית-הספר.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מביעים את השתתפותנו בצער המשפחות.

בנימין בן-אליעזר: שוב אנחנו עדים לגל טרור עולמי.

בנימין בן-אליעזר: מקרה נוסף, אדוני היושב-ראש, לפני שנתחיל באי-אמון – גם הכנסת לא יכולה להתעלם ממה שקרה אתמול ל-17 קשישים בבני-ברק, בבית-אבות, שכמעט נשרפו חיים.

בנימין בן-אליעזר: מדובר בקשישים שחיים בבית-אבות לא תקני, בלי רשיונות, והם מופקרים לגורלם.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו עומדים בפני נעילת הכנסת במושבה כמושב החורף.

ראובן ריבלין: כנס החורף.

בנימין בן-אליעזר: אני מקבל את התיקון.

בנימין בן-אליעזר: כנס החורף.

בנימין בן-אליעזר: כנס שהיה במרכזה של אחת התקופות היותר-סוערות ומרתקות, הן במזרח התיכון והן בישראל גופא.

בנימין בן-אליעזר: די אם אציין את אביב העמים, שגרם לאחת מרעידות האדמה הגדולות שידע אזור זה.

בנימין בן-אליעזר: התוצאה היא, אדוני היושב-ראש, חוסר ודאות וחוסר יציבות.

בנימין בן-אליעזר: איבדנו את מצרים כמדינת ציר, והיא משנה את פניה, וישנה סכנה שעל ציר הזמן אנחנו בעימות עם מצרים.

בנימין בן-אליעזר: סוריה מתערערת, ומנהיגה עושה רושם שימשיך לשחוט את עמו עד טיפת דמו האחרונה, והעולם נאלם.

בנימין בן-אליעזר: עירק מתערערת.

בנימין בן-אליעזר: לבנון איבדה את ההגמוניה הנוצרית והיא נשלטת על-ידי "חיזבאללה".

בנימין בן-אליעזר: סדקים ראשונים כבר מתגלים בממלכה ההאשמית.

בנימין בן-אליעזר: אך עיקר בעייתה של ישראל איננו זה, אלא בעיקר הסכסוך הישראלי-פלסטיני, שנמצא בתרדמת חורף, והאנרגיות עוד לא השתחררו.

בנימין בן-אליעזר: הסכסוך הזה, שעוד ידיר שינה מעינינו וימשיך לשמש עילה לתהליך ההתנפלות כנגדנו – נושא שגורם לעלייה דרמטית בתהליכי הדה-לגיטימציה כנגדנו.

בנימין בן-אליעזר: לראש הממשלה היתה יותר מהזדמנות אחת להיכנס ולהכניס את תהליך המשא-ומתן למשא-ומתן.

בנימין בן-אליעזר: כל הסיפורים האלה שאין עם מי לדבר, את זה לפחות אני לא קונה.

בנימין בן-אליעזר: ראש הממשלה הזה מסוגל היה, בהחלטה אחת, להביא את אבו מאזן לשולחן הדיונים.

בנימין בן-אליעזר: בהחלטה אחת.

בנימין בן-אליעזר: אבל הוא, בתמרוני קסם, הצליח להוריד מסדר-היום הבין-לאומי והלאומי את העיסוק בפלסטינים, וגרם לכל העולם – לזכותו ייאמר, כל העולם – לעסוק אך ורק בנושא אחד, זה הנושא האירני.

בנימין בן-אליעזר: כן, את זה אי-אפשר לקחת ממנו.

בנימין בן-אליעזר: אבל על זה אנחנו נשלם מחיר כבד בעתיד.

בנימין בן-אליעזר: לא רק משום שאנחנו יוצרים בשטחים מצב שלאט-לאט הופך להיות בלתי הפיך, אלא הוא עוד עלול להביא לקריסת הרעיון של המדינה היהודית.

בנימין בן-אליעזר: אירן היא איום.

בנימין בן-אליעזר: ולא מעט בזכות ראש הממשלה כל העולם מתעסק עם אירן.

בנימין בן-אליעזר: אסור לישראל להיות שומר הסף של העולם.

בנימין בן-אליעזר: האיום הוא קודם כול כנגד מדינות האסלאם הסוניות – אלו יצרניות הנפט והגז הטבעי.

בנימין בן-אליעזר: הוא איום על אירופה, איום על ארצות-הברית כמעצמה.

בנימין בן-אליעזר: ארצות-הברית ואירופה פתחו במלחמה כלכלית אמיתית כנגד אירן.

בנימין בן-אליעזר: מותר לשער שהאיומים הישראליים תרמו תרומה נכבדת להכבדת הסנקציות.

בנימין בן-אליעזר: עכשיו צריך להמתין חודשים אחדים ולבחון את האפקט שלהן על אירן.

בנימין בן-אליעזר: כל העולם מבין זאת, וגם מערכת הביטחון בישראל מבינה זאת.

בנימין בן-אליעזר: אבל ראש הממשלה בשלו.

בנימין בן-אליעזר: ראש הממשלה, עליך לחדול מהחתירה התמידית למלחמה באירן.

בנימין בן-אליעזר: העולם כולו מתגייס לעצירת הגרעין האירני.

בנימין בן-אליעזר: הוצאת אירן משירות הסליקה העולמי היא הצלחה אדירה.

בנימין בן-אליעזר: את זמנך, אדוני ראש הממשלה, תשקיע במה שזקוקה לו ישראל ובהכנתה לקראת המלחמה העתידית, שהיא שונה, היא אחרת מקודמותיה.

בנימין בן-אליעזר: מהתשה, שהיינו רגילים לה, אנחנו עוברים למציאות של מהלומה.

בנימין בן-אליעזר: את העורף צריך להכין כנגד איום הטילים.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה, בהזדמנות זו שיושב שר הביטחון, דווקא לברך את צה"ל על הפעילות האחרונה שלו, על הסבב האחרון.

בנימין בן-אליעזר: אבל תשימו לב למה שקרה: צה"ל הפעם יצא עם ידו על העליונה.

בנימין בן-אליעזר: אוקיי, היה ניצחון גדול מאוד ל"כיפת ברזל", היה ניצחון גדול מאוד בכך שצה"ל ידע ללכת ולהתמקד במטרות נקודה ולשים הצדה את ה"חמאס" ולפגוע בדיוק באלו שפגעו.

בנימין בן-אליעזר: את זה אי-אפשר לקחת מצה"ל.

בנימין בן-אליעזר: אבל, חברים יקרים, אי-אפשר להמשיך עם הריטואל הזה: כל פעם נותנים להם הפסקה; שלושה חודשים הם מתארגנים, מצטיידים, מזדוודים; ועוד פעם מתחיל הסיפור הזה.

בנימין בן-אליעזר: את זה אפשר לעצור רק בדרך אחת ויחידה.

בנימין בן-אליעזר: את זה אפשר לעצור רק בדרך אחת ויחידה.

בנימין בן-אליעזר: יושב פה שר הביטחון, שלא מעט בעבר גם דיבר על זה.

בנימין בן-אליעזר: רק בדרך אחת ויחידה, וזו דרך המשא-ומתן עם הפלסטינים.

בנימין בן-אליעזר: חברים, אזרחי ישראל זקוקים למנהיגות בוטחת ומנהיגות רצינית.

בנימין בן-אליעזר: לא מאיימת, תוך אזכור אלמנטים טראומטיים ורגשיים שנעלמו ולא יחזרו לעולם.

בנימין בן-אליעזר: אני אגיד לך מדוע, אדוני היושב-ראש: ישראל היא חזקה.

בנימין בן-אליעזר: ישראל היא חזקה ועמה הוא חזק.

בנימין בן-אליעזר: אי-אפשר לאיים עלינו עם השואה כל הזמן.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו נמצאים במציאות אחרת – בית משלנו, מדינה משלנו, צבא משלנו, כלכלה משלנו, הכול משלנו.

בנימין בן-אליעזר: זה שלנו.

בנימין בן-אליעזר: ואנחנו יושבים פה ואי-אפשר להוציא אותנו מפה.

בנימין בן-אליעזר: קרה עוד משהו במושב הזה, אדוני היושב-ראש: המחאה החברתית.

בנימין בן-אליעזר: קודמי דיבר רק עליה.

בנימין בן-אליעזר: היא לא נעלמה, היא נשארה.

בנימין בן-אליעזר: היא נשארה נחלתם של אלו, חברי, אלו שנושאים בנטל הצבא, אלו שנושאים בנטל המילואים.

שלמה מולה: היא נדחתה לאוגוסט הקרוב.

בנימין בן-אליעזר: כן.

בנימין בן-אליעזר: אלו שעובדים, אלו שמשלמים מסים, אלו שיום ולילה נותנים את דמם למדינה הזאת, והמדינה צריכה לתת להם תשובה.

בנימין בן-אליעזר: לצערי הגדול, הם עדיין סובלים מיוקר מחיה.

בנימין בן-אליעזר: דוח-טרכטנברג, עם כל הכבוד וההערכה, שראש הממשלה מתגאה בו כל כך הרבה, מתמוסס ונעלם.

בנימין בן-אליעזר: אתמול שמענו על הדוח שקיבלנו בעניין הדיור.

בנימין בן-אליעזר: פתאום אותו סעיף שעליו אמר איווט ליברמן שהוא הולך לנהל מלחמת חורמה ולא ייתן שימחקו את התנאי הזה, שמי שזכאי לדירה הוא איש עמל, איש עובד – פתאום התנאי הזה איננו ונעלם, ובעצם כל אחד יכול לבוא ולקבל דירה.

בנימין בן-אליעזר: אז מה הועילו, מה עשינו, מה תרמנו, מה נתנו?

בנימין בן-אליעזר: הפערים הולכים ונשארים.

בנימין בן-אליעזר: הפערים החברתיים הולכים וגדלים.

בנימין בן-אליעזר: ועם החבורה הזאת אנחנו חייבים להמשיך להיאבק ולהחזיק את המדינה הזאת.

בנימין בן-אליעזר: על כן אני חושב, אדוני, שהרשימה עוד ארוכה.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לעצור כאן.

בנימין בן-אליעזר: כל אשר בפי זה לבקש מראש הממשלה שבמקום כל נאומי הזעם שלו ונאומי ההפחדה שלו, שייתן איזו תקווה לעם הזה, לאזרחים הנאמנים שלנו, להחזיר את האמונה בכוח שלנו, להתחיל להניע את תהליך השלום, להפסיק להפחיד ולאיים ולהתחיל לדאוג ליום המחר של תושבי מדינת ישראל.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, פואד.

ראובן ריבלין: אתה יכול להמתין, אדוני השר.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי להרצות את נימוקיו להצעת אי-אמון של סיעות רע"ם-תע"ל, בל"ד וחד"ש בנושא: עליית מחירי החשמל והדלק לצד ההזנחה של סטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רבים נדהמו בשבועות האחרונים לקבל חשבונות חשמל פי שניים ושלושה ממה שהם היו רגילים.

אחמד טיבי: אלפי שקלים, לעתים לגבי משפחה אחת.

אחמד טיבי: המעמסה היתה קשה מנשוא, המעמסה הכלכלית.

אחמד טיבי: ההסבר הרשמי היה שבחודש ינואר הקור היה הקשה ביותר והיתה עלייה של 15% במחירי החשמל.

אחמד טיבי: זו היתה הודעת חברת החשמל.

אחמד טיבי: לצד זה, אדוני, היתה עלייה במחיר הדלק.

אחמד טיבי: יש שצופים שהמחיר יגיע ל-10 שקלים לליטר.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עומדים לחצות את מחסום 8 השקלים.

אחמד טיבי: היתה התערבות מלאכותית בחודש האחרון כדי שזה לא יגיע ל-8 שקלים, התערבות של ראש הממשלה.

שלמה מולה: קוראים לזה "ספין".

אחמד טיבי: כן, ספין.

קריאה: זה היה לפני חודשיים.

אחמד טיבי: חודשיים, ובקרוב זה יחצה, בקרוב מאוד, את 8 השקלים.

אחמד טיבי: והצפי הוא שזה יגיע ל-10 שקלים.

אחמד טיבי: אומרים שב-2013, הצפי, אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: הספין הזה שווה 300 מיליון שקל.

ראובן ריבלין: תיזהר.

ראובן ריבלין: 230 מיליון שקל.

אחמד טיבי: נדמה לי שהורדה של כל אגורה עולה 40 מיליון שקל לאוצר המדינה.

אחמד טיבי: הצפי, אדוני היושב-ראש, הוא שמחירי החשמל יעלו בתחילת 2013 בעוד 10% בשל העובדה שחברת נתג"ז, שהיא החברה המובילה את הגז, החליטה להעלות את המחירים.

אחמד טיבי: אין ספק שלרוב הציבור מדובר בגזירות קשות ביותר.

אחמד טיבי: גם חשמל, שהוא מצרך יסוד, כמו מים, וגם במחירי המים יש בעיה.

אחמד טיבי: בנזין, חשמל, מים.

אחמד טיבי: בממשלה שאתה רואה את הסקרים, חבר הכנסת מולה, ואתה אומר: יש "דיסקרפנס" בין התמיכה במפלגת השלטון, בממשלה, בראש הממשלה, לבין הגזירות והמעמסה הכלכלית על האזרח הפשוט.

אחמד טיבי: השאלה – יש הסברים סוציולוגיים, סוציו-פוליטיים רבים לתופעה הזאת, אבל זה לא פוטר אף צד מהצורך לתת מענה לעליית המחירים הזאת.

שלמה מולה: אתן לך תשובה: כדי להשאיר את המצב המדיני, את הקיפאון המדיני, להמשיך לפגוע בערבים, מותר גם – – –

ראובן ריבלין: אתה מסכים שהוא ידבר על חשבונך?

אחמד טיבי: הוא אמר דברי טעם על חשבוני.

ראובן ריבלין: בסדר.

אחמד טיבי: האמת היא שגם מעמסה כלכלית, גם כישלון כלכלי, גם העלאת מחירים – האמרה במחירים – וגם אפס מעשה בתהליך המדיני.

אחמד טיבי: הקפאה מכוונת על-ידי החלטה מודעת שמעכשיו עד הבחירות – גם לפני הבחירות, אבל יש החלטה – מעכשיו עד הבחירות לא יקרה כלום, העיקר שהמצב לא יידרדר.

אחמד טיבי: לשמור.

אחמד טיבי: יש שקט עכשיו.

אחמד טיבי: לשמור על המצב הקיים.

אחמד טיבי: לגבי הממשלה הזאת באופן פרדוקסלי זה להרוויח נקודות.

אחמד טיבי: גם כלום כמעט, גם כלום במישור המדיני, גם עליית מחירים ובכל זאת הציבור מרוצה ממפלגת השלטון.

אחמד טיבי: נפלאות – – –

קריאה: התבונה.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: רזי התבונה או התבונה של כולם.

יצחק כהן: אני אסביר למה.

אחמד טיבי: אחרי שאני אעלה, אדוני סגן השר.

יצחק כהן: אני אשכנע אותך.

אחמד טיבי: אחרי שאני ארד מהבמה.

אחמד טיבי: אני השבוע, אדוני היושב-ראש, יזמתי בוועדת החינוך דיון על מחירי המעונות לסטודנטים באוניברסיטה העברית.

אחמד טיבי: הזמינו אותי מהתאחדות הסטודנטים וסיירתי בכפר הסטודנטים, במעונות רזניק, שגם אני גרתי בהם כשהייתי סטודנט שנה א' ברפואה, בבניין 10.

ראובן ריבלין: הוא מדייק.

אחמד טיבי: משלמים שם משהו בסביבות 1,500 שקל בלי מע"מ, בלי חשמל, בלי הוצאות.

אחמד טיבי: 1,500 שקל.

אחמד טיבי: כמעט כמו דירה בגבעה-הצרפתית.

אחמד טיבי: עם מגבלות.

אחמד טיבי: למשל, מחייבים אותם להתקשר עם "בזק" באינטרנט, אף שיש מחירים אחרים, שהם פחות, מחוץ לכפר.

אחמד טיבי: אומרים: ככה התקשרנו עם חברת "אפריקה-ישראל".

אחמד טיבי: המעונות בצפת – גם שם ביקרתי, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: בלשון המעטה, אפשר אחרת, רמה אחרת, תנאים אחרים.

אחמד טיבי: זה לא זה.

אחמד טיבי: זה לא זה – מגיע לסטודנטים יותר.

אחמד טיבי: ועדת-טרכטנברג החליטה לבנות 10,000 יחידות לסטודנטים.

אחמד טיבי: מינהל מקרקעי ישראל החליט להקצות קרקע ללא תמורה, חינם, כדי לבנות.

אחמד טיבי: אשרי המאמין שזה יקרה.

אחמד טיבי: אני עדיין מחכה שהדבר הזה יתממש.

אחמד טיבי: תעסוקת נשים, אדוני היושב-ראש, בעיקר תעסוקת נשים מהחברה הערבית.

אחמד טיבי: האשה הערבית מופלית פעמיים – גם בגלל שהיא אשה, גם בגלל שהיא ערבייה.

אחמד טיבי: רוב מוחץ של הנשים הן נשים מובטלות.

אחמד טיבי: ואז אומרים: אה, האשה הערבייה לא רוצה לצאת בגלל בעיות תחבורה.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: למה לא ליצור מקומות תעסוקה בתוך היישובים הערביים?

אחמד טיבי: אין אזורי תעשייה, אחד.

אחמד טיבי: ב.

אחמד טיבי: תתפלא לשמוע, הקונספציה השתנתה.

אחמד טיבי: נשים רוצות לצאת, רוצות לצאת מהיישובים, גם בשביל לעבוד, ובכל זאת יש אבטלה.

אחמד טיבי: ובכל זאת יש אבטלה.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני לאחרונה בפעילותי הפרלמנטרית נושא שני דגלים: אחד זה נושא התעסוקה, שבו בעיקר באמצעות אחת הוועדות הרציניות ביותר, ואני אומר את זה בצניעות, ועדת החקירה הפרלמנטרית לקליטת עובדים ערבים, שעושה עבודה מקצועית ומצוינת ומאירה באור זרקורים את הנתונים בכל משרד ממשלתי, בכל יחידת סמך כדי לצמצם את הפער.

אחמד טיבי: והנושא השני זה אלימות בחברה הערבית.

אחמד טיבי: הוועדה קיימה דיון רציני ביותר לאחרונה בהשתתפות ראש הממשלה, בהשתתפות אדוני, שרים רבים, משפחות – –

ראובן ריבלין: המפכ"ל.

אחמד טיבי: – – המפכ"ל, קציני משטרה, מומחים אקדמאים.

אחמד טיבי: זה הנושא הכואב ביותר, המדאיג ביותר, שכיום נתקלת בו החברה הערבית, ואנחנו קוראים לממשלה ליטול את האחריות שלה.

אחמד טיבי: אנחנו לא מגלגלים אחריות.

אחמד טיבי: יש לנו גם אחריות פנימית ואנחנו דנים, דשים בזה, מבקרים את עצמנו, אבל יש גם אחריות של המשטרה לאסוף את הנשק.

אחמד טיבי: נכון שאנחנו קוראים לממשלה להתערב, אבל לא קוראים לממשלה להיכנס לטייבה, למשל, ולהיכנס לבית של משפחת ג'באלי ולתקוף את האשה בטענה – כי חשבו שהיא שב"חית.

אחמד טיבי: משטרה.

אחמד טיבי: או להיכנס לשכונת אינסראת ולהתחיל להתעמת עם אנשים, עם אזרחים בטייבה.

אחמד טיבי: בשביל זה אנחנו אומרים שאנחנו רוצים שהמשטרה תקבל אחריות?

אחמד טיבי: או לרשום דוחות באופן סיטוני.

אחמד טיבי: בשביל זה המשטרה נכנסת ליישובים, לרשום דוחות?

אחמד טיבי: דוחות תנועה.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים טיפול בפשיעה.

אחמד טיבי: הציבור רוצה טיפול בפשיעה.

אחמד טיבי: איסוף נשק.

אחמד טיבי: פענוח מקרי רצח.

אחמד טיבי: המקרה הנורא באום-אל-פחם, שראש הממשלה פגש את האשה השכולה, ששכלה את בעלה ושני בניה.

עפו אגבאריה: והבטיח לעשות הכול.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: הוא והשר לביטחון פנים והמפכ"ל.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לדעת מי הפושעים, רוצים לראות אותם מאחורי סורג ובריח.

אחמד טיבי: גם בטייבה, גם באום-אל-פחם.

אחמד טיבי: בכל יישוב.

אחמד טיבי: הרגשת הביטחון האישי חסרה לאחרונה.

אחמד טיבי: אנשים מפחדים לצאת, שהבן יצא לבית-הספר ולא יחזור, או סתם לבילוי.

אחמד טיבי: הנשק ממלא, מציף חלק מהיישובים.

אחמד טיבי: מציף, תרתי משמע.

אחמד טיבי: איפה המשטרה?

אחמד טיבי: אם מישהו היה חושד שמדובר בנשק בעל רקע ביטחוני הוא היה נשאר דקה?

אחמד טיבי: ולכן, ההתרסה והכעס וסימני השאלה אצלנו, למה המשטרה לא פועלת, למה המשטרה לא מקיימת את תפקידה כפי שאנחנו רוצים, כאילו הרצח היה מתרחש בכפר-סבא, בהרצלייה או ביישוב יהודי.

אחמד טיבי: זה הזמן שכולנו ניקח אחריות.

אחמד טיבי: אמרתי – אנחנו לא מגלגלים אחריות.

אחמד טיבי: לוקחים על עצמנו גם אחריות.

אחמד טיבי: מי שרוצח אשה על רקע חילול כבוד המשפחה, אין לו כבוד.

אחמד טיבי: גבר שרוצח הוא לא גבר.

אחמד טיבי: אין לו כבוד.

אחמד טיבי: זה מעשה פרימיטיבי, אבל יש למנוע זאת ויש להחמיר בענישה.

אחמד טיבי: נקודה נוספת, ובזה אני אסיים, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: יש תופעה שלא מדברים עליה, או כי מפחדים או שלא בא – תופעת דמי החסות, ה"פרוטקשן".

אחמד טיבי: היא מתפשטת יחד עם הפשיעה.

אחמד טיבי: היא חלק מהפשיעה, ה"פרוטקשן".

אחמד טיבי: ביישובים שלנו יש "פרוטקשן".

אחמד טיבי: יש דמי חסות בכפרים, לא רק בנתניה ותל-אביב.

אחמד טיבי: גם שם יש, אבל אצלנו התפשטה התופעה הזאת.

אחמד טיבי: יש לגדוע את התופעה הזאת.

אחמד טיבי: אדם פועל כדי להתפרנס בכבוד ולהביא את הכנסתו ומשכורתו לטובת משפחתו, לא כדי לתת דמי חסות.

אחמד טיבי: איפה המשטרה, כדי למנוע את דמי החסות והפשעים והקרימינלים האלה?

אחמד טיבי: אני זועק את זעקת האזרח הקטן, שדורש ביטחון אישי ודורש מהרשויות לקבל אחריות.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: השר יצחק כהן, המשמש כסגן שר האוצר, יבוא ויעלה כדי להשיב על שלוש הצעות האי-אמון ולהביע את עמדתה של הממשלה בכל הנושאים שעליהם דיברו המסבירים השונים.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני, כמו חברי, רוצה לגנות את הרצח הברברי של הרב הישראלי, הרב סנדלר, ושני ילדיו, הילדים אריה בן השש וגבריאל בן השלוש וחצי, ובתו של המנהל, הילדה מרים מונסונגו בת השמונה.

יצחק כהן: הרב סנדלר הוא תושב ישראל שיצא בשליחות לצרפת, שליחות חינוכית, ושם מצא אותו מרצח, אותו ושני ילדיו, ועוד ילדה קטנה בת שמונה.

יצחק כהן: הייתי מצפה שקודמי שנאם פה – היה מגנה את זה.

יצחק כהן: חבל שלא גינה את זה.

אחמד טיבי: אני מגנה בכל לשון של גינוי, אני מתנצל ששכחתי.

אחמד טיבי: וכי חשבת אחרת?

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: נשלח ברכת רפואה שלמה לפצועים ותנחומים למשפחות.

יצחק כהן: למשרד האוצר מדיניות ברורה לגבי מיסוי הבנזין, המאזנת בין הצורך בשמירה על קופת המדינה, צמצום השימוש במוצר בעל השפעה חיצונית שלילית – –

נחמן שי: אני חושב ששמענו תשובה דומה.

יצחק כהן: – – אל מול עליית מחיר הדלק בעולם.

יצחק כהן: גם את הנאומים שלך שמענו כמה פעמים.

יצחק כהן: כתוצאה מכך העלאת מחיר הבנזין בארץ.

יצחק כהן: משרד האוצר גילה רגישות להעלאת מחיר הבנזין ולכן הפחית בשנה האחרונה פעמיים את הבלו על בנזין, כדי למנוע או לחלופין לצמצם את עליות מחיר הבנזין שנגרמו כתוצאה מעליית מחירי הדלק בעולם.

יצחק כהן: בנוסף, נקט משרד האוצר צעדים שמנעו את העלאת מחיר החשמל לכלל משקי-הבית והתעשייה, שהיתה צפויה לנוכח צמצום כמויות הגז הטבעי שסופקו לחברת החשמל הן מיבוא והן ממאגר "ים תטיס".

יצחק כהן: כיום המס המוטל על בנזין עומד על 2.96 ש"ח, והוא מהווה כ-38% מהמחיר לצרכן.

יצחק כהן: במשך שנים רבות סכומי הבלו המוטלים על בנזין לא שונו באופן מהותי, כך שבשנים 1999–2012 משקל המס מתוך מחיר הבנזין לצרכן ירד מ-59% בשנת 1999 ל-38% בשנת 2012.

יצחק כהן: בתחילת חודש מרס 2012, עקב עליית מחירי הדלק בעולם, אמור היה מחיר הבנזין לעלות ב-38 אגורות לליטר.

יצחק כהן: כדי להקל על הציבור – – –

שלמה מולה: כמה ירד – – – האחרונות?

יצחק כהן: תעשה את החשבון.

יצחק כהן: אם היה 59% ב-1999 – –

שלמה מולה: – – –

יצחק כהן: – – היום 68%.

יצחק כהן: אתה ידוע לי כאדם אינטליגנט – תעשה את החשבון.

יצחק כהן: בתחילת חודש מרס 2012, עקב עליית מחירי הדלק בעולם אמור היה מחיר הבנזין לעלות ב-38 אגורות לליטר.

יצחק כהן: כדי להקל על ציבור הצרכנים באופן שחלק מהעלאת המחיר יימנע, הופחת בהוראת שעה הבלו בכ-8.6 אגורות לליטר, כך שבתוספת המע"מ מחיר הבנזין יעלה ב-28 אגורות בלבד ולא ב-38 אגורות, וזאת עד ליום 30 באפריל 2012.

יצחק כהן: בתקופה קצרה זו, אדוני היושב-ראש, תבחן הממשלה את היבטיו השונים של המחיר לצרכן והמשמעויות הפיסקליות של הפחתת הבלו ומס הקנייה המוצעת.

יצחק כהן: הפסד ההכנסות מוערך ב-50 מיליון ש"ח.

יצחק כהן: זאת אינה הפעם הראשונה שמשרד האוצר מפחית את הבלו על הבנזין במטרה לבטל או להפחית את עליית מחירי הבנזין הנובעת מעליית מחירי הדלק בעולם.

יצחק כהן: בחודשים אוגוסט-ספטמבר הופחת הבלו על בנזין כדי למנוע את מלוא עליית מחירי הבנזין שהיתה צפויה בחודש אוגוסט, כך שהבלו הופחת ב-31 אגורות.

יצחק כהן: הפסד הכנסות המדינה היה כ-100 מיליון ש"ח.

יצחק כהן: יש לציין, אדוני היושב-ראש, כי כל הפחתה של הבלו שמשמעותה פגיעה בהכנסות המדינה ממסים צריכה להיעשות במקביל לגיוס הכנסות מדינה ממקורות אחרים, ולכן, היות שדלק הוא מוצר בעל השפעות חיצוניות שליליות, מוצדק להטיל על מוצר זה מסים כבדים במקום על מוצרי צריכה אחרים, שאינם בעלי השפעות חיצוניות שליליות.

יצחק כהן: נכון לתחילת שנת 2012 שיעור המס הכולל על בנזין בישראל גבוה מעט מהממוצע במדינות האיחוד האירופי, והוא דומה לשיעור המס בבלגיה, פורטוגל ודנמרק.

יצחק כהן: בעשר מדינות באירופה שיעור המס גבוה מאשר בישראל.

יצחק כהן: מחיר הבנזין לצרכן בישראל, לעומת זאת, נמוך בתחילת שנת 2012 מהממוצע במדינות האיחוד האירופי.

יצחק כהן: לגבי מחיר החשמל – – –

מוחמד ברכה: וכאן האנשים מרוויחים כמו באירופה?

יצחק כהן: אני אשכנע אותך.

יצחק כהן: בסוף תצביע עם הממשלה.

יצחק כהן: מחירי החשמל עלו מחודש אוגוסט האחרון ועד היום ב-15%.

יצחק כהן: העלאת המחיר נובעת ממעבר לייצור חשמל בסולר במקום בגז טבעי, החלת צו רוחבי של השר להגנת הסביבה הקובע כי יועדף שימוש בסולר על פני מזוט ושינויים בשער הדולר.

יצחק כהן: כתוצאה מפגיעות חוזרות בצינור המשמש להולכת גז טבעי ממצרים לישראל מאז חודש פברואר 2012, שובשה אספקת הגז המצרי לישראל כך שכיום אין אספקת גז מצרי לישראל.

יצחק כהן: בנוסף, מאגר הגז "ים תטיס", המספק גז טבעי לייצור חשמל, הולך ומידלדל, ולכן צומצמה תפוקת הגז לייצור חשמל.

יצחק כהן: לאור זאת נדרשת חברת החשמל לייצר חשמל בסולר כדלק חלופי עד להסדרת אספקה שוטפת של גז טבעי לישראל.

יצחק כהן: היות שמחיר הסולר ללא מס גבוה ממחיר הגז הטבעי פי חמישה – נחמן שי, פי חמישה – נרתם משרד האוצר לצמצם את העלאת תעריף החשמל עבור צרכני החשמל בישראל בשל המעבר לשימוש בסולר כאמור – משקי-בית ותעשייה – והפחית את הבלו על סולר לייצור חשמל ב-88% בתקופה מיום 1 בינואר 2012 ועד ליום 30 באפריל 2012.

יצחק כהן: החל ב-1 במאי 2012 ועד סוף שנת 2012 יופחת הבלו בשיעור של 69%.

יצחק כהן: בשנת 2011 הופחת הבלו על סולר לייצור חשמל החל מחודש פברואר, וכך ויתרה המדינה על כמעט 1.3 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: יש לציין כי הצפי לוויתור הכנסות המדינה ממסים לשנת 2012 הוא כ-4.2 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: לולא התערבות משרד האוצר וויתור הכנסות המדינה מסולר לייצור חשמל, מחיר החשמל היה עולה בשנת 2011 ב-6%, ובשנת 2012 ב-5.5% נוספים.

יצחק כהן: הממשלה קיבלה החלטות בדבר תיקונים חברתיים רבים שייטיבו עם אזרחי ישראל.

יצחק כהן: המשימה המרכזית שעמדה בפני הממשלה היתה הורדת יוקר המחיה.

יצחק כהן: הממשלה שינתה את סדר העדיפויות הלאומי במגוון רחב של תחומים, החל בסיוע לטיפול בילדים מהגיל הרך, דרך הפחתת שורה ארוכה של מכסים, תיקוני מסים וביטול עיוותי מסים, דרך הגברת התחרות במוצרים ושירותים לרווחה במשק בישראלי, דרך הגדלת מס הכנסה שלילי ודרך הקלות בדיור.

יצחק כהן: הממשלה אישרה אתמול את פרק הדיור של דוח ועדת-טרכטנברג.

יצחק כהן: מטרת ההחלטה, להגדיל את היצע הדירות וגם לעשות חלוקה מיטבית יותר של דירות לזוגות צעירים, למשפחות ולמי שזקוקים.

יצחק כהן: מדובר בהחלטה שתביא להגדלה של זמינות הדירות ולהורדת מחירים.

יצחק כהן: זה הפרק הרביעי שאישרה הממשלה מדוח ועדת-טרכטנברג.

יצחק כהן: הממשלה, כידוע לכם, אישרה את פרק המסים והיום מאות אלפי משפחות בישראל נהנות מתוספת של מאות שקלים בחודש בזכות נקודות זיכוי במס לעובדים הורים לילדים קטנים.

יצחק כהן: הממשלה אישרה את פרק יוקר המחיה, שבמסגרתו בוטלו המסים על אלפי מוצרים, המכס על רכישות באינטרנט בסכום של עד 1,200 שקלים.

יצחק כהן: כמו כן אישרה הממשלה את פרק החינוך, שבו הוחלט על ההחלטה התקדימית, על חינוך חינם מגיל שלוש.

יצחק כהן: כאמור, אישור ההמלצות העיקריות בפרק הדיור צפוי להביא להגדלה משמעותית של מספר הדירות למגורים בכל רחבי הארץ.

יצחק כהן: במשך חמש השנים הקרובות ישווקו 187,000 דירות חדשות, אדוני שר הביטחון, בכל רחבי הארץ, 60% מהן באזורי הביקוש העיקריים – מחוזות תל-אביב, המרכז וירושלים, מתוכן 40,000 לדיור בר-השגה.

יצחק כהן: הממשלה מתגייסת גם לסייע לזכאי הדיור הציבורי.

יצחק כהן: גובה הסיוע המקסימלי בשכר דירה שיינתן לזכאים הנאלצים לשכור דירה יעלה מ-1,750 ש"ח כיום ל-3,000 ש"ח בחודש.

יצחק כהן: לצורך זה תקצה הממשלה 800 מיליון ש"ח על פני חמש שנים, 160 מיליון ש"ח בשנה.

יצחק כהן: מישהו פה שאל, למה הציבור אוהב את הממשלה, אז אני מקווה ששכנעתי אותו.

יצחק כהן: צעד נוסף צפוי להגדיל את היצע הדירות בשוק ולהילחם בתופעת דירות הרפאים.

יצחק כהן: כדי למנוע מצב שבו דירות רבות עומדות ריקות, יוכפל גובה הארנונה על דירות העומדות ריקות במשך למעלה משישה חודשים בשנה.

יצחק כהן: אנו צופים כי צעד זה עשוי לשחרר לשוק הדיור למעלה מ-15,000 דירות באזורי הביקוש.

יצחק כהן: לצד דירות הרפאים קיים מספר רב של דירות ריקות הנהנות מפטור מלא מארנונה מכיוון שהן הוגדרו בלתי ראויות למגורים.

יצחק כהן: על-פי החלטת הממשלה משך הפטור יוגבל לתשעה חודשים בלבד, ולאחר תקופה זאת אם הן לא ישופצו ויוכשרו למגורים, תוטל גם עליהן ארנונה כפולה.

יצחק כהן: כמו כן, במטרה למנוע תופעה שבה קבלנים זוכים במכרזים אך מתמהמהים בבנייה ושיווק הדירות מתעכב, יוטל היטל שיגיע עד ל-10% ממחיר הדירה על כל קבלן שלא ישלים את בניית הפרויקט בתוך שנתיים מקבלת היתר הבנייה.

יצחק כהן: לגבי ציבור הסטודנטים – בספטמבר 2010 אושרה התוכנית השש-שנתית למערכת ההשכלה הגבוהה.

יצחק כהן: לשם יישומה יושקעו כ-7.5 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: 7.5 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: בין מטרותיה העיקריות של התוכנית: עידוד המצוינות המדעית המחקרית; שיפור איכות ההוראה וההון האנושי הנרכש; הגברת הנגישות למגזרים נוספים באוכלוסייה; הקמת מרכזי המצוינות והשבת המוחות; פיתוח תשתיות פיזיות במוסדות; גיוס סגל איכותי למוסדות.

יצחק כהן: במסגרת התוכנית הושם דגש רב על סיוע לסטודנטים ושופרו משמעותית נושאים רבים: גודל הכיתות ותשתיות הוראה.

יצחק כהן: קרן הסיוע לסטודנטים – קרן הסיוע הוכפלה בשנת הלימודים תשע"ב.

יצחק כהן: סכום הקרן, שעמד על 50 מיליון ש"ח, עומד כעת על כ-100 מיליון ש"ח, לרבות מענק מוגדל למשפחות נזקקות.

יצחק כהן: הקרן מחלקת הלוואות ומענקים לסטודנטים על בסיס קריטריונים סוציו-אקונומיים.

יצחק כהן: הקרן פועלת בשלוש רמות של מענקים לזכאי הקרן ורמה אחת של הלוואה, באופן הבא: מענק למשפחות סטודנטים בסך של 12,480 ש"ח, מענקים לסטודנטים בגובה 6,000 ש"ח ו-4,000 ש"ח, והלוואה בגובה 6,000 ש"ח, זאת בהתאם לדירוגם על-פי הקריטריונים של הקרן.

יצחק כהן: קשרי אקדמיה לקהילה – התקציב שהופנה לתחום מעורבות אקדמיה וסטודנטים בקהילה בשנת הלימודים תשע"ב עמד על כ-7.5 מיליון ש"ח ויועד לפעילויות הבאות: פרויקטים חברתיים; קורסים חברתיים; סטודנטים מצטיינים; מוסד מצטיין; אנשי סגל מצטיינים.

יצחק כהן: נוסף על כך, אדוני היושב-ראש, התקבלו תקנות המשפרות את תנאיהם של הסטודנטים במילואים וסטודנטיות בהיריון.

יצחק כהן: תקנות לקויות הלמידה – נמצאות בתהליכי גיבוש מתקדמים.

יצחק כהן: במסגרת דוח הוועדה לשינוי כלכלי-חברתי היתה המלצה בפרק הדיור להשקיע כ-100 מיליון ש"ח בהקמת מעונות לסטודנטים בהקצאות מינהל מקרקעי ישראל.

יצחק כהן: לאחר שיאומץ פרק הדיור צפוי – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי הזכיר פה שהיום במעונות הסטודנטים גובים 1,500 שקל מסטודנט.

אחמד טיבי: מלבד חשמל.

יצחק כהן: כשאתה דיברת, רשמתי את הסעיף הזה, הראיתי ליושב-ראש, תוך כדי הנאום של כבודו.

יצחק כהן: כך עולה שבמסגרת הוועדה לשינוי כלכלי-חברתי היתה המלצה בפרק הדיור להשקיע 100 מיליון ש"ח, חבר הכנסת אחמד טיבי, בהקמת מעונות לסטודנטים בהקצאות מינהל מקרקעי ישראל.

יצחק כהן: לאחר שיאומץ פרק הדיור – והוא אומץ – צפוי נושא זה להיות מקודם.

יצחק כהן: זאת ועוד, בשנתיים האחרונות, באמצעות הקרן לקליטת חיילים משוחררים, זוכים סטודנטים הלומדים במכללות בדרום, בצפון ובירושלים לפטור משכר לימוד עבור שנת הלימודים הראשונה, כפי שהבטיחה הממשלה.

יצחק כהן: מאז ראשית חודש נובמבר 2011 הוחלט על מתן הנחות לסטודנטים בכל קווי האוטובוסים בארץ.

יצחק כהן: החל בינואר 2012 זכאים הסטודנטים לנסיעה בכל קווי הרכבת בהנחה של 50%.

יצחק כהן: אז אם זה לא שכנע אותך, ידידי נחמן שי, מה ישכנע אותך?

יצחק כהן: מה?

יצחק כהן: אני מדבר על עובדות.

יצחק כהן: אני בדרך כלל לא מסרטט חזון.

יצחק כהן: אני מציג את העובדות כפי שהן.

אחמד טיבי: גן-עדן.

יצחק כהן: גן-עדן.

יצחק כהן: "איוא".

יצחק כהן: תגיד "בראבו".

נחמן שי: איך תעקר את המחאה, את הכעס הגדול שיש?

יצחק כהן: מחאה זה דבר מאוד סימבולי.

יצחק כהן: אני מדבר על עובדות, על מספרים.

יצחק כהן: אני הצגתי עובדות, תבדוק אותי.

יצחק כהן: הפרוטוקול רשם מלה במלה, אני יכול גם למסור לך את העובדות, תבדוק אותן.

יצחק כהן: איזה ממשלה עשתה מה שהממשלה הזאת עשתה בשלוש שנים?

יצחק כהן: תגיד לי אתה.

ראובן ריבלין: השר יצחק כהן, אתה אמרת את דברך, החברים אשר ביקשו להביע אי-אמון אמרו את דברם, וכמובן הציבור ישפוט.

יצחק כהן: בבקשה.

אהוד ברק: ממשלת ברק.

יצחק כהן: כן, חוץ מממשלת ברק – 1999–2001.

יצחק כהן: זכיתי להיות שר בממשלה הזאת.

ראובן ריבלין: נכון, היית שר.

אהוד ברק: כל הממשלות שהיית שר בהן פעלו – – –

יצחק כהן: לגבי הצעתו של חברי היקר, איש חיל רב-פעלים, פואד בן-אליעזר.

יצחק כהן: בתחום המדיני, ממשלת ישראל מברכת על נקיטת הצעד של ה-SWIFT, לנתק קשרים של המסלקה הבין-לאומית עם בנקים אירניים.

יצחק כהן: ראש הממשלה הציב לעצמו שני יעדים – ראש הממשלה ושר הביטחון: היעד הראשון הוא להבהיר שלישראל הזכות להגן על עצמה, בכוחות עצמה, מול כל איום.

יצחק כהן: היעד השני היה להעלות את איום התחמשותה הגרעינית של אירן לראש סדר העדיפויות הבין-לאומי.

יצחק כהן: בנושא זכותה של ישראל להגן על עצמה, ובמקרה הצורך לממש זכות זו: עמדה זו התקבלה בארצות-הברית באופן עמוק ביותר.

יצחק כהן: היא זוכה להסכמה מקיר לקיר בקונגרס האמריקני, ראש הממשלה שמע את זה בסנאט, בבית-הנבחרים, מההנהגה הדמוקרטית, מההנהגה הרפובליקנית, ובהכרה רשמית בבית הלבן.

יצחק כהן: גם היעד השני, להעלות את התחמשותה של אירן בנשק גרעיני לראש סדר העדיפות הבין-לאומי, הושג.

יצחק כהן: ראש הממשלה האמין מאז ומתמיד שאירן חמושה בנשק גרעיני תהווה איום קיומי על ישראל ואיום חמור על שלומו וביטחונו של העולם.

יצחק כהן: אם לא כולם, אז רוב הציבור היום כבר מבין שארגוני הטרור בעזה, ה"חמאס" ו"הג'יהאד", וגם ה"חיזבאללה" בלבנון, חוסים תחת מטרייה אירנית.

יצחק כהן: אסור לממשלת ישראל להפקיד את היכולת לפעול נגד האיום האירני בידי אחרים.

יצחק כהן: ממשלות קודמות הכניסו את אירן לעזה, אנחנו נוציא את אירן מעזה – כך אמר ראש הממשלה מעל דוכן זה.

יצחק כהן: כל מקום שפינינו אירן נכנסה: יצאנו מלבנון – אירן נכנסה; יצאנו מעזה – אירן נכנסה; יש מציעים לעשות דבר דומה ביהודה ושומרון – אירן תיכנס גם לשם.

יצחק כהן: אם נעשה הסכם עם הפלסטינים, אנחנו חייבים להבטיח שיסודות הביטחון איתנים ושאירן לא תיכנס לשטח.

יצחק כהן: אנחנו יודעים גם שכשהזהרנו שהדבר הזה יקרה בעזה ושנסיגה חד-צדדית תביא בדיוק לתוצאה הזאת, היה מי שהתעלם מהאזהרות והיום אנחנו יודעים מה התוצאות.

יצחק כהן: אנחנו גם יודעים שאנחנו לא יכולים להסכים לזה לאורך זמן.

שלמה מולה: כמה שרים שרון – – – שרים וסגני שרים – – –

יצחק כהן: על אויבינו לדעת – אתה לא אויב.

שלמה מולה: לא, לא, לא.

שלמה מולה: לא אמרתי.

יצחק כהן: על אויבינו לדעת שבסופו של יום ישראל – – –

שלמה מולה: לא ידעתי שהשרים וסגני השרים נתבקשו לדקלם את ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, למה – – –

יצחק כהן: מולה, לא מתאים לך.

יצחק כהן: אתה בן-אדם כל כך טוב.

יצחק כהן: אתה איש כל כך נחמד.

יצחק כהן: לא מתאים לך.

ראובן ריבלין: הוא לא מדקלם, הוא מקריא את מה – – –

יצחק כהן: איך אתה מידרדר?

יצחק כהן: תגיד לי.

עפו אגבאריה: בוא תציע שכל המזרח התיכון יהיה ללא נשק אטומי.

עפו אגבאריה: זה יותר טוב.

יצחק כהן: הנה, שר הביטחון פה.

יצחק כהן: דבר אתו.

עפו אגבאריה: נו, תציע, אתה בשם ראש הממשלה.

יצחק כהן: על אויבינו לדעת – אני שוב אומר שמולה הוא לא אויב שלנו, מולה הוא ידיד שלנו – שבסופו של יום ישראל לא תסבול בסיס אירני בעזה.

יצחק כהן: במוקדם או במאוחר בסיס הטרור של אירן בעזה ייעקר.

יצחק כהן: אירן גרעינית מסוכנת לישראל, לאזור ולעולם.

יצחק כהן: ואסור לאפשר לאירן לפתח נשק גרעיני.

יצחק כהן: דוח הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית שהתפרסם מהווה הוכחה נוספת – – –

אהוד ברק: אני הצעתי נוסחה: מולה – ידיד, המולות – אויבים.

יצחק כהן: דוח הסוכנות – אדוני היושב-ראש, אתה מכיר את הדוח הזה של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית שהתפרסם – מהווה הוכחה נוספת שהערכותיה של ישראל מדויקות.

יצחק כהן: אירן ממשיכה בתוכנית הגרעין שלה ללא מעצור, היא מעשירה אורניום לרמה גבוהה של 20%, תוך התעלמות בוטה מדרישות הקהילה הבין-לאומית.

יצחק כהן: הסנקציות החריפות נגד הבנק המרכזי וייצוא הנפט חייבות להימשך.

יצחק כהן: יושב פה שר הביטחון, ואני אומר, אדוני, בשם הממשלה, שהממשלה שמרה ותמשיך לשמור על איזון נכון בין צורכי הביטחון וצורכי הכלכלה וצורכי החברה מבלי לפרוץ את מסגרת התקציב.

יצחק כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר יצחק כהן, המשמש כסגן שר האוצר, על תשובותיו בשם הממשלה לכל המתדיינים, ואנחנו נעבור לדיון הכללי שבא בעקבות הצעות האי-אמון ותשובת הממשלה.

ראובן ריבלין: ראשונת הדוברים היא חברת הכנסת רונית תירוש – אני מאוד מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רונית תירוש תאמר את דבריה בשם סיעת קדימה.

ראובן ריבלין: שלוש דקות לכל אחד מהדוברים בדיון הכללי.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

ראובן ריבלין: רבותי, מי שלא יהיה כשיקראו את שמו, יאבד את זמן סיעתו להשתתף בדיון.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אדוני סגן השר במשרד האוצר, חברי חברי הכנסת, שמעתי והאזנתי גם לדברי סגן השר במשרד האוצר יצחק כהן, ואנחנו צריכים רק לברך.

רונית תירוש: אנחנו צריכים לברך את ראש הממשלה, אנחנו צריכים לברך את הממשלה ואת האוצר – באמת בשורה גדולה לעם ישראל: בחמש השנים הבאות אנחנו נזכה לראות בנייה של 185,000 דירות – – –

קריאה: 187,000.

רונית תירוש: 187,000 דירות, מתקן אותי שר הביטחון, ואנחנו צריכים כולנו לברך ולהיות מאושרים.

– – – דירות – לא הולך ברגל.

רונית תירוש: אלא מאי?

רונית תירוש: אני שומעת את יושב-ראש ארגון הקבלנים, את מנכ"לית "אנגלו-סכסון", שמשווקת הרבה מאוד דירות, אני שומעת את ד"ר סילברמן מהטכניון.

רונית תירוש: כל אלה אומרים שעבדו עלינו.

רונית תירוש: אז אני אומרת לך: אם יש עם שלם שמרגיש שעבדו עליו ואם יש עם שלם שאומר שעבדו עליו, אז כנראה עבדו עליו.

רונית תירוש: באנלוגיה לברווז של ראש הממשלה, מי שמתנהל פקה-פקה ומי שאומר פקה-פקה, בסופו של דבר כל כולו אוויר, פקה-פקה.

רונית תירוש: איך יכול להיות שכל בעלי המקצוע, כולל התאחדות הסטודנטים, אינם מוחאים כפיים?

רונית תירוש: אני אגיד לכם מדוע – משום שכולם מבינים שאי-אפשר לבנות כל כך הרבה דירות בקצב או בזמן כל כך קצר.

רונית תירוש: יתירה מזאת, הטילו עליהם היטל וקנס של עיכוב בבנייה בגובה 10% מעלות הבנייה או משווי הבנייה.

רונית תירוש: רבותי, אני אומרת לכם שהקנס הזה יקפיא חברות.

רונית תירוש: זה לא קנס שיץ אותן לעבוד יותר מהר ולבנות.

רונית תירוש: אנשים לא ירצו לקחת על עצמם את האחריות הזאת משום ששחרור הקרקעות הוא לא כל כך מהר.

רונית תירוש: ועדות הבנייה, כל רפורמת המרפסות שעוד לא יצאה לדרך ועוד יש לה מכשלות, ואני שמעתי שישראל ביתנו אמרו שהם ייתנו את הסכמתם לרפורמה של המרפסות רק אם יביאו את מיצוי כושר ההשתכרות כקריטריון לקבלת דירה, ואני לא רואה שזה קורה כשש"ס היא חלק מהקואליציה.

רונית תירוש: אז, אני שואלת את עצמנו: ממה האופטימיות הזאת?

רונית תירוש: ממה התחושה הזאת של זחיחות הדעת, שיש לנו בשורה ואנחנו הולכים להיטיב עם המחאה, עם מעמד הביניים, עם המעמד החלש, ולעזור לעם ישראל?

רונית תירוש: רבותי, יש פה באמת, לצערי הרב אני אומרת, עבודה בעיניים, ויש פה התנהלות, אדוני היושב-ראש, שהיא עקבית.

רונית תירוש: בדיוק אותה התנהלות היתה בנושא של גילאי שלוש ובניית הגנים לספטמבר הקרוב.

רונית תירוש: יצא ראש הממשלה עם בשורה לאומה ואמר להורים: אל תירשמו לגנים הפרטיים.

רונית תירוש: בספטמבר יהיה לכל אחד גן חינם.

רונית תירוש: ההורים שמעו ולא נרשמו.

רונית תירוש: אני אומרת לכם שמה שהולך לקרות פה בספטמבר – זה יהיה קטסטרופה, משום שלילדים לא יהיה מקום בגנים, ואז ההורים יישארו בבית וגם לא יצאו למקום העבודה שלהם.

רונית תירוש: אני אומרת, החיפזון מן השטן.

רונית תירוש: אני אומרת שוב לראש הממשלה: אני שמחה על כל בשורה שאתה רוצה להביא לאומה, ואלה דברים נכונים כשלעצמם, גם חינוך חובה לגילאי שלוש וגם הנושא של דיור בר-השגה.

רונית תירוש: אבל הדרך שבה אתם מתנהלים, המהירות, הלחצים שאתם מפעילים לא על עצמכם אלא על הציבור שצריך לספק את הסחורה – אתם מבהילים את כולם, אתם משתקים את כולם.

רונית תירוש: אני אומרת לכם: יהיה פה שיתוק מוחלט במדינה הזאת, ובסופו של דבר אל תתפלאו כשהממשלה הזאת לא רק תיפול מנכסיה אלא תאבד את השלטון שלה.

רונית תירוש: תודה רבה.

תודה רבה לחברת הכנסת רונית תירוש.

חבר הכנסת נסים זאב – בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: – – –

אתה רוצה להחליף עם מג'אדלה, שהוא יהיה?

נסים זאב: – – –

אז מג'אדלה יהיה, ואחריו אתה.

אם לא היית פה הייתי קורא "נסים זאב" והיה עובר זמנך.

נסים זאב: חשבתי שאדוני יקרא לי, ותיכף נכנסתי.

אני מייד אקרא לך, אבל אתה הרי מבקש כשנכנסת – – –

קריאה: – – – להחליף אותו – – –

קריאה: – – –

בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, נהניתי מכל רגע של הסקירה המאלפת של סגן שר האוצר, חברי חבר הכנסת יצחק כהן.

גאלב מג'אדלה: אני התחלתי להסתכל מסביב, למעלה ולמטה.

גאלב מג'אדלה: אולי אני במקום אחר.

גאלב מג'אדלה: אולי אני בנורבגיה.

גאלב מג'אדלה: מאיפה יש לכם הביטחון העצמי הזה לומר את הדברים האלה?

גאלב מג'אדלה: מה אתה מביא לנו מספרים?

גאלב מג'אדלה: אנחנו חיים במציאות, בתחושות.

גאלב מג'אדלה: איזה מספרים?

גאלב מג'אדלה: השר בגין, תסביר לחבר שלך, לעמית שלך: תחושות לא מעמידים מול המספרים.

זאב בנימין בגין: חס וחלילה.

זאב בנימין בגין: כבודו היה שר המדע.

זאב בנימין בגין: הוא יודע.

זאב בנימין בגין: מדע עושים על-ידי תחושות ואינטואיציה ולא על-ידי מספרים.

גאלב מג'אדלה: איזה מספרים?

גאלב מג'אדלה: העוני, הפשיעה, האלימות, השסעים בחברה הישראלית: חרדים, ערבים, אתיופים, חילונים, דתיים.

גאלב מג'אדלה: כל זה סידרה הממשלה?

גאלב מג'אדלה: רק נשאר להגיד לנו "גן-עדן"?

גאלב מג'אדלה: באמת.

גאלב מג'אדלה: מה זה, זלזול באינטליגנציה?

גאלב מג'אדלה: מה זה, קהות חושים?

גאלב מג'אדלה: מה קרה לנו?

גאלב מג'אדלה: מזל שהיתה המחאה החברתית, האוהלים והאמהות עם העגלות.

גאלב מג'אדלה: כל זה – עונה לנו הממשלה במספרים.

גאלב מג'אדלה: נפלא.

גאלב מג'אדלה: איך אומר אחד מישראל ביתנו כל הזמן?

גאלב מג'אדלה: כשאני שואל אותו: מה שלומך?

גאלב מג'אדלה: הוא אומר: גן-עדן.

גאלב מג'אדלה: חשבתי שאני עברתי לעולם הבא.

גאלב מג'אדלה: התחלתי להשתעשע בגן-עדן.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, יותר מזה.

גאלב מג'אדלה: עד עכשיו דיברתי על החברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: יש אוכלוסייה שכמהה להצטרף למעגל העבודה.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר בגין, אנשים כמהים, דורשים, תובעים ורוצים להצטרף למעגל העבודה.

זאב בנימין בגין: נכון.

גאלב מג'אדלה: רוצים להיות חלק מהעשייה בחברה הישראלית, לחסוך למדינה הבטחת הכנסה ואבטלה וגם לייצר צמיחה, לתרום לאחרים ולא רק לעצמם, והם לא מוצאים את מקומם במעגל העבודה.

גאלב מג'אדלה: תרשום לך בבקשה את הנתון של השר סער, שר החינוך: 13,472 אזרחים ואזרחיות ערבים מחזיקים ביד תואר B.Ed.

גאלב מג'אדלה: , מורה בכיר, ארבע שנות לימוד, יושבים בבית, וחלקם יותר משמונה שנים.

גאלב מג'אדלה: זה לא בזבוז?

גאלב מג'אדלה: תשאל את השיח' מסעוד גנאים, שבא מהחינוך, בתור מחנך, כמה אפשר לתרום על-ידי מחנך שנמצא במעגל העבודה?

זאב בנימין בגין: כמה היו שם?

זאב בנימין בגין: 13,000 – – –

גאלב מג'אדלה: 13,472 בוגרים ובוגרות אזרחי ישראל ערבים.

זאב בנימין בגין: כבודו מביא תחושות או מספרים?

גאלב מג'אדלה: לא.

גאלב מג'אדלה: זה מספרים.

זאב בנימין בגין: מספרים.

זאב בנימין בגין: – – –

גאלב מג'אדלה: עברתי מהתחושות למספרים.

זאב בנימין בגין: – – – תחושות.

זאב בנימין בגין: אני מסכים אתך.

גאלב מג'אדלה: עברתי מהתחושות למספרים.

זאב בנימין בגין: יפה.

זאב בנימין בגין: טוב עשית.

גאלב מג'אדלה: יותר מ-20,000 אקדמאים ערבים נוספים – לא במערכת החינוך – רוצים להצטרף למעגל העבודה.

גאלב מג'אדלה: מה, מהבנתך, השר בגין, מספר כזה, כמעט 34,000 אזרחים ואזרחיות מצטרפים למעגל העבודה.

גאלב מג'אדלה: יודע אדוני שר האוצר שטייניץ שאני מברך אותו, והוא היה אתי בשבוע שעבר בסיור בטייבה ובבאקה-אל-ע'רביה במערכת להב"ה, והוא חזר תחת רושם – בחיים לא היה לו כזה דבר.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לו: זה פרויקטים שאנשים מצטרפים למעגל העבודה.

גאלב מג'אדלה: זה פרויקטים שתורמים להשתלבות בחברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: תראה איזה דגם, עשייה שלך.

גאלב מג'אדלה: הנה, אני מצדיע לך ולממשלה כשהיא עושה.

גאלב מג'אדלה: אבל כשהיא לא עושה, אני יכול להגיד "גן-עדן"?

גאלב מג'אדלה: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא שאני מצטרף לחברי שקדמו לי לגינוי של מעשה הרצח המזעזע שקרה הבוקר בטולוז בצרפת.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, סגן שר החינוך.

גאלב מג'אדלה: אל תחזור על הדברים שלי.

נסים זאב: לא שמעתי, אז – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת זאב, שלוש דקות לרשותך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הרצח הנתעב שהיה בטולוז היום צריך להזכיר לכולנו שהטרור המוסלמי הברברי מתרחש בכל רחבי העולם.

נסים זאב: אין שליטה על זה.

נסים זאב: אנחנו חשופים לפיגועים – – –

עפו אגבאריה: למה אתה מכליל?

עפו אגבאריה: – – – בשביל מה?

נסים זאב: אני אומר, אותם טרוריסטים.

עפו אגבאריה: אתה אומר המוסלמי.

עפו אגבאריה: אבל יש הרבה מוסלמים שהם לא טרוריסטים.

נסים זאב: מה לעשות?

עפו אגבאריה: יש גם יהודים טרוריסטים, אז למה אתה לא אומר: כל היהודים?

נסים זאב: לוקחים מטרות – לא אמרתי כל המוסלמים, ואל תאמר דברים שלא אמרתי.

נסים זאב: אבל איפה שיש טרור יש גם מוסלמים, מה לעשות?

עפו אגבאריה: – – – טרור?

עפו אגבאריה: גם הוא מוסלמי.

עפו אגבאריה: הוא מוסלמי – – –

נסים זאב: תסתכל, תראה, תראה מה קורה בסוריה, מה קורה בסודן, מה קורה בכל מקום.

גאלב מג'אדלה: לא, נסים.

נסים זאב: רוצחים אחד את השני.

נסים זאב: השיעים את הסונים, והעלאווים את הסונים.

נסים זאב: אחד הורג את השני.

נסים זאב: על חרבך תחיה – מה לעשות?

נסים זאב: זה הדרך, התורה של – – –

גאלב מג'אדלה: הרב נסים, הרב נסים – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת נסים זאב – – –

עפו אגבאריה: – – – דרך התורה?

עפו אגבאריה: אתה לא מתבייש – – –

גאלב מג'אדלה: אולי אנחנו לא יודעים.

גאלב מג'אדלה: הוכח שזה מוסלמי, מי שרצח הבוקר?

נסים זאב: אין ספק, אין ספק.

נסים זאב: זה טרור.

עפו אגבאריה: אתה איש דת, אתה לא מתבייש – – –

יצחק וקנין: – – – חבר הכנסת נסים זאב, אני חושב, ההכללה לא במקומה.

יצחק וקנין: יש – – –

נסים זאב: אני לא הכללתי.

גאלב מג'אדלה: יש לך מידע שאנחנו לא יודעים?

גאלב מג'אדלה: אולי יש לך מידע שאנחנו לא יודעים?

נסים זאב: הוא מנסה, הוא מנסה, הוא מנסה לפרשן אותי בכוח, ואני מציע לך – תשאיר.

נסים זאב: אני מספיק יודע להסביר את עצמי.

גאלב מג'אדלה: האם יש לו מידע שאנחנו לא יודעים, שזה היה מוסלמי שרצח?

יצחק וקנין: רבותי, תאפשר לו.

יצחק וקנין: אני אמרתי את מה שאמרתי לא סתם.

יצחק וקנין: אני חושב שההכללות לא במקומן – – –

נסים זאב: אני לא מכליל, ואין לי עניין בזה, ואני מתנצל אם מישהו חושב כך.

נסים זאב: אני אומר לכם שלא זו הכוונה.

נסים זאב: אבל זה ברור שהיום העולם המוסלמי משתלט על אירופה, והיום סרקוזי, עם כל הרצון שלו היום להגביל את מה שאנחנו כחכמי חלם מנסים להגן על כל אלה שבאים היום מסודן, מאריתריאה, וכולם פה זועקים את זעקתם של אותם אומללים, בסופו של דבר, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, מה שקורה באירופה יקרה במדינת ישראל.

נסים זאב: אז מדברים על רוב יהודי – לא יהיה פה רוב יהודי, נקודה.

נסים זאב: ההתפשטות של הטרור העולמי והיכולת שלהם לפגוע בכל מטרה יהודית ובבטן הרכה כאשר מדובר בעיקר בילדים, בנשים, בבתי-ספר, זה דבר שבשגרה.

נסים זאב: ולכן אני חושב שבכל מקום שיש שם יהודים, צריכים אנחנו, הייתי אומר, לעשות את הכול כדי להגביר את השמירה בעולם כולו.

נסים זאב: צריך לזכור שמאז 2006 מנסה הקהילה הבין-לאומית לשכנע את אירן לעצור את תוכנית הגרעין שלה ואת המדיניות שלה.

נסים זאב: סוף-סוף לאחר חמש שנים, בפעם הראשונה, אדוני היושב-ראש, בהיסטוריה, נחסמה סוף-סוף מדינת אירן ממערכת סליקת הכספים הבין-לאומית.

נסים זאב: למעשה, רשת התקשורת העולמית בעולם, בסטנדרטים הקבועים, בעצם כל מה שקשור להעברת חשבונות בכל התחומים הפיננסיים – נעצרו.

נסים זאב: אני מקווה שזה ישפיע, אבל ברור שהתוצאה היא ברורה.

נסים זאב: כאשר אנחנו פה זועקים את הנושא של העלאת מחירי החשמל, הדלק, זה הא בהא תליא.

נסים זאב: זאת אומרת, אי-אפשר לבוא ולומר שאנחנו מנותקים מהעולם.

נסים זאב: אירן מאיימת על העולם.

נסים זאב: צריך לטפל באירן, כי אירן גרעינית היא שונה מאירן לא גרעינית, ואני חושב ששווה לשלם את המחיר הזה של הדלק בעוד העלאה של כמה פרוטות מאשר שהעולם ישלם בסופו של דבר מחיר דמים על-ידי אותו רודן, על-ידי אותו היטלר, אחמדינג'אד, שמנסה בעצם לחסל את מדינת ישראל.

יצחק וקנין: תודה.

נסים זאב: אני מקווה, ואני שוב חוזר ואומר שאנחנו לפחות צריכים קצת להתעשת, והאופוזיציה צריכה להיות קצת יותר אחראית דווקא בתקופה הזו, כאשר העולם היום זועק את אותה זעקה.

נסים זאב: אנחנו רואים במקביל שאירופה בעצם, והייתי אומר, נציג ה"חמאס" – בכל נושא זכויות האדם הוא מציג ומיוצג על-ידי ארגון "חמאס" שזה ארגון טרור.

נסים זאב: אז אני אומר לאותם האירופים והקהילה הבין-לאומית כשהיא זועקת נגד הטרור, וביד שנייה היא בעצם מאפשרת למי מטעמה, אותו ארגון של "חמאס" שהוא ארגון טרור לבוא ולדבר על נושא זכויות האדם – –

יצחק וקנין: משפט אחרון.

נסים זאב: – – אני חושב שזה תרתי דסתרי, וזו זריית חול בעיניים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת הרב מנחם אליעזר מוזס, סגן שר החינוך, ואחריו – שכיב שנאן.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, השר בני בגין, השר המקשר, חברי חברי הכנסת, יום קשה לעם היהודי – רציחתם של ילדי בית-ספר ההולכים לתומם ללמוד תורה במוסדות "אור יוסף" בצרפת.

מנחם אליעזר מוזס: מה נאמר?

מנחם אליעזר מוזס: מה נדבר?

מנחם אליעזר מוזס: אין לנו אלא מה שכתוב בתפילת "אב הרחמים": יזכרם אלוהינו לטובה עם שאר צדיקי עולם, וינקום בימינו לעינינו נקמת דם עבדיו השפוך.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, ברצוני לייחד דברים לזכרו של מורי ורבי כבוד קדושת מרן האדמו"ר מוויז'ניץ' זצ"ל שהלך לעולמו.

מנחם אליעזר מוזס: הוא הלך למנוחות, ואותנו, צאן מרעיתו ועדתו, עזב לאנחות.

מנחם אליעזר מוזס: האדמו"ר עלה לארץ לאחר שניצל מציפורני הנאצים בעירום ובחוסר כול, וכאשר הציעו לו להתפרנס מליטוש יהלומים הוא אמר:

מנחם אליעזר מוזס: תפקידי בחיים הוא ליטוש נשמתי ונשמות דור העתיד.

מנחם אליעזר מוזס: ואכן, מאז זכיתי להסתופף בצלו וליהנות מאורו, בעודי ילד, כאשר אבי ז"ל שלח אותי לקיים מה שנאמר בפרקי אבות, והווי גולה למקום תורה, לבני-ברק, כאשר קריית-ויז'ניץ' היתה שכונה נידחת בקצה הדרומי-מזרחי של בני-ברק, כאשר אפילו תחבורה ציבורית לא הגיעה למקום נידח זה אשר היה מוקף בפרדסים וביללת תנים בלילות.

מנחם אליעזר מוזס: ראיתי את האדמו"ר בתור ראש ישיבה העומד לצדו של אביו הענק בענקים מרן ה"אמרי חיים", זכותו יגן עלינו, אשר בעיני רוחו הקים את קריית-ויז'ניץ', הנחשון שבקריות החסידיות בארץ.

מנחם אליעזר מוזס: וכל כולו של ראש הישיבה היה זועק: חינוך, חינוך, חינוך, ושוב חינוך.

מנחם אליעזר מוזס: ולאחר 30 שנות כהונה כראש ישיבה, כרב השכונה, הוטלה עליו אדרת ההנהגה של האדמו"רות, והוא נשא את משא העם על שכמו, ונתן את לבו לכל הפונים אליו, ובמאור פניו, שלצערנו כבר לא נזכה לאור הזה, היה מחיה את הנדכאים ושבורי הלב והפיח בקרבם תקווה ושמחה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, כפי שציין יושב-ראש הכנסת בנאומו ביום פטירתו מעל במה זו, זכור לו גם שנושא החינוך היה בוער בעצמותיו, וכל מי שנקלע לד' אמותיו היה שומע דאגתו על כך שכמיליון ילדי יהודים לא יודעים מה זה "שמע ישראל", ואי-החינוך לערכי היהדות טומן בחובו את מכת האלימות ושאר מרעין בישין.

מנחם אליעזר מוזס: וזכור לי שהוא הציע לזבולון המר, שר החינוך המיתולוגי בימים ההם: צא אתה – ושר המשטרה – תעשה סקר בבתי-הסוהר ותראה אלה שיושבים שם איזה מוצר הם, מאיזה חינוך הם באים.

מנחם אליעזר מוזס: מה החינוך שהם קיבלו?

מנחם אליעזר מוזס: גם הנשיא, כשהוא בא לנחם ביום חמישי בערב את האדמו"ר, סיפר שהוא זוכר עוד לפני 40 שנה, כשהוא היה שר התחבורה, בטיסה טרנס-אטלנטית כל הזמן הרבי דיבר אתו על נושא החינוך.

מנחם אליעזר מוזס: אותו הדבר ראש הממשלה כשהתקשר אלי לנחם.

מנחם אליעזר מוזס: הוא גם רצה לבוא לבקר; בגלל בעיות ביטחוניות הוא לא הגיע.

מנחם אליעזר מוזס: אבל כולו אומר: חינוך וחינוך.

מנחם אליעזר מוזס: ואני רוצה לסיים באמרה שלו לכבוד חג הפסח הבא והמתקרב, וגם הכנסת הרי יוצאת עכשיו לפגרת הפסח.

מנחם אליעזר מוזס: חג הפסח, הוא אומר, מסמל את חג החינוך: "והגדת לבנך".

מנחם אליעזר מוזס: וכנגד ארבעה הבנים דיברה התורה: חכם, רשע, תם ושאינו יודע לשאול.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, הוא הסביר שאנחנו צריכים להשקיע גם בילד החכם המחונן – תן לחכם ויחכם עוד.

מנחם אליעזר מוזס: בילד הרשע – תתמודד עם האלימות שלו.

מנחם אליעזר מוזס: תתמודד עם זה, אל תתייאש.

מנחם אליעזר מוזס: בילד התם – תהפוך אותו למחונן, ושאינו יודע לשאול – זה הילד שזקוק לחינוך המיוחד.

מנחם אליעזר מוזס: כל הבנים האלה, אסור להתעלם וצריכים לתת להם את החינוך הראוי והנכון ולהשקיע את כל מה שניתן בחינוך של דור העתיד, וזו הערובה לעתיד העם היהודי.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: יהי זכרו ברוך.

יצחק וקנין: אמן.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת שכיב שנאן, ולאחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

יצחק וקנין: סליחה, מסעוד גנאים.

קריאה: יש דמיון.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אני פשוט באמת דילגתי על השם שלך.

יצחק וקנין: אני מכיר את השמות, זה לא – – –

קריאה: – – –

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, חבר הכנסת שכיב שנאן.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר בגין, חברי חברי הכנסת, בתחילת דברי אני מבקש, בשמי אישית ובשמה של כל סיעת העצמאות, לשלוח תנחומים למשפחות נפגעי האירוע בטולוז ולאחל החלמה לפצועים, ולקוות שהפשע והטרור לא ישיגו את יעדם, ולחזק תמיד את ידי הקהילה היהודית בצרפת.

שכיב מוראד שנאן: ובכל הקשור להצעות האי-אמון המועלות היום לדיון, מובן שאנחנו נבקש לדחותן ולהצביע נגדן כי אנחנו בעצמאות עדיין מאמינים כי לממשלה הזאת נותרה דרך ארוכה לעשייה, תרומה, טיפול והובלה של ענייני המדינה בכל התחומים.

שכיב מוראד שנאן: ואצלנו במיוחד נותרו תוכניות להשלמה וביצוע בתחום משרד הביטחון, שכולם מסכימים שהאיש שעומד בראשו, שר הביטחון אהוד ברק, הוא האיש הנכון בזמן הנכון, לעת הזו ולכל עת.

שכיב מוראד שנאן: ובנוסף, משרד התמ"ת, המשרד לענייני העורף ומשרד החקלאות, ששרינו עושים בהם עבודה מוצלחת ויפה, שנותנת שירות לכלל הציבור, וצריך להשלים את העשייה המיוחדת הזאת בתחום מיוחד במינו, שהוא השוואת אוכלוסיית המיעוטים במדינה, כאשר נעשית עבודה מדהימה בקידום התעסוקה, מעונות-היום, המסחר; כשרק לאחרונה קוימו ישיבות עם ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות ושם נחשפו תוכניות פעולה שחייבות להימשך, וכן הוא הדבר לגבי תוכניות שמשרד התמ"ת התחיל בביצוען במגזר הערבי ואשר נחשפו במסיבת העיתונאים של שר התמ"ת שקוימה באולמי "עואדיה" בשפרעם בסוף השבוע שעבר.

שכיב מוראד שנאן: פשוט עשייה שהתחילה דרך חשובה – להשלים את השוויון – וחייבת להמשיך, כי היא מקרבת מאוד את עניין סגירת הפערים ההיסטוריים שנותרו במרוצת שנות קיומה של המדינה לגבי המגזר הערבי בכלל.

שכיב מוראד שנאן: נכון הוא הדבר גם לגבי תוכניות ופעולות שמשרד החקלאות מבצע במגזר הערבי, הדרוזי והצ'רקסי בתחום הדרכים החקלאיות ועידוד ענפי חקלאות חדשים במגזר, כמו ענף הלול ועוד.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, אני אישית מאמין כי הדרך לשלום מתחילה קודם בשלום בפנים, בשלום בין אזרחי המדינה היהודים והערבים.

שכיב מוראד שנאן: ובעיני הדרך הטובה ביותר לזה עוברת רק דרך מסלול אחד – שכולנו נבין שהקיום המשותף שלנו יחד מחייב שילוב אמיתי ושותפות אמיתית בתהליך קבלת ההחלטות, שמשמעותה, בעיני, שילוב בכל הדרגים, החל מהממשלה והכנסת וכלה בתפקידים הזוטרים בשירות המדינה.

שכיב מוראד שנאן: אין בלבי ספק שזו הדרך היחידה לסיומם של פרקים אפלים ופתיחתם של מסלולים חיוביים בעתיד.

שכיב מוראד שנאן: למען כל המטרות האלה שהזכרתי אנחנו נצביע אמון בממשלה ונדחה את הצעות האי-אמון שהועלו בה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שכיב שנאן.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מסעוד גנאים, ולאחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, אנחנו חיים בעולם שהוא עולם מרושת.

מסעוד גנאים: הכול תלוי.

מסעוד גנאים: כאשר אנחנו מדברים על התייקרות חשמל ודלק בישראל, אי-אפשר שלא לקשור את זה עם כל האווירה הבין-לאומית והעולמית, עם כל האירנופוביה שראש הממשלה הצליח באמת להכניס את העולם בה.

מסעוד גנאים: זה לא אני ואף אחד, אלא אובמה והאמריקנים שאמרו שהדיבורים והאיומים והפטפטת רק על האיום האירני ותקיפת אירן הביאו לעליית מחירי הנפט, וזה גרר עליית מחירי הדלק בישראל, וגם החשמל ושאר המוצרים.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, שקרים והגזמות וניפוח יזום כדי להגיע למטרה המסוימת של איזה מנהיג בסוף יביאו לחורבן.

מסעוד גנאים: והנה ההיסטוריה, אדוני היושב-ראש, ההיסטוריה הקרובה בעירק: אמרו שיש בעירק נשק כימי, אטומי, גרעין.

מסעוד גנאים: סדאם חוסיין יחריב את ישראל והעולם.

מסעוד גנאים: בסוף מה התברר, אדוני היושב-ראש?

מסעוד גנאים: כלום, אין כימי ואין בטיח.

מסעוד גנאים: אין שום דבר.

מסעוד גנאים: והסוכן שהדליף וניפח, שהוא עירקי – היה איזה תחקיר בטלוויזיה לפני כמה ימים – הוא ששיקר והכניס את כל העולם, למה?

מסעוד גנאים: בסוף, מה המחיר?

מסעוד גנאים: מחיר השקר, מחיר הרסני, כואב.

מסעוד גנאים: הוחרבה מדינה שלמה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת גנאים, יש לי רק – –

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: – – איזה תיקון קטן.

מסעוד גנאים: בבקשה.

יצחק וקנין: במלחמה בין עירק לבין אירן נהרגו כמיליון איש.

מסעוד גנאים: נכון.

יצחק וקנין: שם השתמשו בוודאות בחומרים כימיים.

יצחק וקנין: אלה דברים ידועים.

מסעוד גנאים: אבל לא – – –

יצחק וקנין: אלה דברים ידועים.

יצחק וקנין: אני לא מחדש פה כלום.

יצחק וקנין: זאת אומרת, זה לא – – –

מסעוד גנאים: – – –

עפו אגבאריה: – – – האמריקנים לעירקים, לסדאם, נתנו לו את זה בשביל שהוא ישתמש.

עפו אגבאריה: חוץ מזה לא היה כלום.

עפו אגבאריה: רמספלד – – –

יצחק וקנין: לא, אני רק ציינתי עובדה ככה – – –

עפו אגבאריה: – – –

יצחק וקנין: יכול להיות שאתה צודק, יכול להיות שאתה צודק.

יצחק וקנין: אין לי – – –

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כאשר הזכיר כבוד סגן השר את כל העניין של הסוכנות האטומית או מה שאומרים על הגרעין האירני היום, זה הזכיר לי מה שאמרו בשעתו על האטום העירקי שאיננו, על הכימי והביולוגי, ואני יודע מה, שלא היה.

מסעוד גנאים: נו, לפני כמה ימים, לפני יומיים, מקור במודיעין האמריקני אומר ל"ניו-יורק טיימס" שבישיבות סגורות עם אנשי המוסד הישראלי, הוא אומר: הדעה שלהם כמונו, שעדיין אין החלטה באירן לפתח נשק גרעיני.

מסעוד גנאים: את זה לא אומר בוגד כמוני, אלא אומר איש חשוב מאוד במודיעין האמריקני.

מסעוד גנאים: אז מה כל האירנופוביה הזאת?

מסעוד גנאים: מה הסוס הזה שראש הממשלה רוכב עליו בגלל איזו השראה אלוהית, איזה שליחות, שהוא בא לראשות הממשלה רק כדי להציל את עם ישראל מאחמדינג'אד, היטלר של המאה ה-21?

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אני חושב שכולנו נשלם ביוקר אם הסוס הזה ימשיך לדהור.

יצחק וקנין: לי אין ספק בדבר אחד, חבר הכנסת גנאים – –

מסעוד גנאים: אני סיימתי, אבל אם אתה רוצה אני אשאר.

יצחק וקנין: – – שאם אחמדינג'אד יחליט לירות פצצת אטום, הגורל שלנו יהיה משותף.

יצחק וקנין: זה בטוח.

מסעוד גנאים: אני חושב – – –

יצחק וקנין: לא יהיה פער ביני לבינך ברגע הזה.

יצחק וקנין: אז זה רק ככה לסיום.

מסעוד גנאים: אני חושב, אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שהאירנים – עדיין לא פיתחו – –

יצחק וקנין: הגורל יהיה משותף, אני אומר לך – – –

מסעוד גנאים: – – אין החלטה שיפתחו – – –

יצחק וקנין: ואז לא יפחידו.

יצחק וקנין: תראה, לפחות מה שהוא מצהיר כמנהיג של מדינה, מה שנקרא בשנות האלפיים, להשמיד את מדינת ישראל – הוא אומר את הדברים בצורה מפורשת.

יצחק וקנין: לא כדמגוגיה, כן?

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש – –

יצחק וקנין: אז אנחנו לא יכולים להתעלם מהדברים.

מסעוד גנאים: – – רק בסוף – – –

יצחק וקנין: אבל זה רק הערה, אני – – –

מסעוד גנאים: אף אחד אינו תומך באמרות של אחמדינג'אד או אחרים על השמדת מדינת ישראל.

מסעוד גנאים: אבל יש עם שלם, יש מדינה שלמה, יש אזור שלם שישלם ביוקר על הפטפטת והדיבורים על האיום האירני, שלפי דעתי הוא איננו.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת עפו אגבאריה, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, קודם כול אני מגנה את הרצח הנתעב שהיה בצרפת.

עפו אגבאריה: אני חושב שכל התקפה על אנשים חפים מפשע, ולא משנה מיהם ומהם, היא מעשה בלתי אנושי שיש מקום לגנות אותו.

עפו אגבאריה: הייתי מאוד רוצה לראות שגם כשחייל אמריקני תקף ורצח בדם קר 16 אזרחים חפים מפשע באפגניסטן – אני לא ראיתי שמישהו עמד פה וגינה את זה, וזה חבל.

עפו אגבאריה: אז כנראה, כשמדובר בצד אחד, אז צריכים כולם לגנות, וכאשר בצד השני, אז אין חובת גינוי מהאנשים.

עפו אגבאריה: זה מביא אותי לכל מה שהיה רק לפני שבוע בדרום, ומה שנקרא ההסלמה בדרום, וכתוצאה מכך יש עכשיו התקפה על בחורה שעובדת ב-OCHA – זה איזה ארגון בין-לאומי – שזה כלל גם את הממשלה וגם את נציגי ישראל באו"ם, על זה שהיא פרסמה איזו תמונה של ילדה פלסטינית שנהרגה כאילו מההתקפה הזאת.

עפו אגבאריה: יכול להיות שנפלה איזו טעות בצילום עצמו, אבל לא היתה טעות בהרג הילדים הפלסטינים.

עפו אגבאריה: עובדה שמה שהיה בחיסול הממוקד – מה שפה אמרו שאי-אפשר לקחת מצה"ל שהוא מחסל ממוקד – גם בחיסולים האלה שהיו במתקפה נרצחו ילדים קטנים, שניים לפחות, ילד וילדה, אז עובדה שיש.

עפו אגבאריה: ומה היה מכל הסיפור הזה?

עפו אגבאריה: לא שמעתי שמישהו גינה את הרצח של הילדים האלה.

עפו אגבאריה: חיסול ממוקד של אנשים מסוימים – הרגו 26 או 28 קורבנות שהחלק הגדול שלהם חפים מכל פשע, שאין נגדם שום דבר, רק בשביל שהממשלה תציג לראווה את "כיפת ברזל", כדי להוכיח לעולם שיש לנו נשק שאנחנו יכולים למכור.

עפו אגבאריה: אין להם בעיה שהאוכלוסייה של הדרום תהיה במקלטים, להלך עליהם אימים, לשכנע את כל העולם שהם מסכנים והם מבלים את רוב השעות שלהם במקלטים.

עפו אגבאריה: בצד השני, כאשר מחוסלים ונהרגים גם ילדים וגם זקנים אין לזה שום מחיר.

עפו אגבאריה: ומכל העניין הזה מה שרצתה להבליט הממשלה הזאת זה ש"כיפת ברזל" היתה כל כך טובה, כל כך חזקה, שיכלה ליירט את הטילים, 50 מתוך 300.

עפו אגבאריה: כולנו יודעים מה זה הטילים, וכולנו יודעים מה זה "כיפת ברזל".

עפו אגבאריה: זאת אומרת, הממשלה לא אכפת לה מהאזרחים, לא אכפת לה מהתושבים, העיקר להגיד לכל העולם: אנחנו מותקפים, הנשק שלנו הוא טוב, בואו תקנו.

עפו אגבאריה: ממשלה כזאת היא לא רק אנטי-חברתית, כפי שהיא, היא גם אנטי-לאומית של העם היהודי במדינת ישראל.

עפו אגבאריה: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עפו אגבאריה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר בגין, חברי וחברותי חברי הכנסת, הנאום הקצר הזה, אדוני, אני אקרא לו: "לאן דוהרת הרכבת, לאיזו תהום", או במלים אחרות "בומברדיה".

אילן גילאון: בזמן שהכול מכפישים ושופכים את דמם של עובדי הרכבת במדינת ישראל, מתנהלת עסקה אפלה ורקובה, שאני רוצה לציין את מראשותיה, אדוני.

אילן גילאון: המפרק – הקטר מאחורי המהלך הזה של ההפרטה של הרכבת, הוא קודם כול ללא ספק ראש הממשלה, אשר בכהונתו הראשונה היה זה שהפך את הרכבת מרשות לחברה ממשלתית.

אילן גילאון: זו היתה אולי התחנה הראשונה בדרך להפרטה.

אילן גילאון: התחנה הנוכחית, אדוני, קוראים לה "בומברדיה".

אילן גילאון: "בומברדיה", או בתרגום לעברית, "המפציץ".

אילן גילאון: "בומברדיה" זה "המפציץ".

אילן גילאון: "בומברדיה", שמספקת קרונות לרכבת, ושבהסכם מיקור החוץ אמורה להיות אחראית גם לתחזוקתם.

אילן גילאון: היא מוצגת לנו כחברה בין-לאומית ועתירת ידע שתדע להניע את הרכבת על הפסים הרצויים.

אילן גילאון: "בומברדיה", אבל לא טרחו להגיד לנו שלחברה היתה שרשרת מביכה של תאונות – בניו-יורק, בלונדון, למעשה היא הגיעה עד סין.

אילן גילאון: גם אצלנו דוח המכון לחקר הכשל קובע כי האחריות לשרפת שני קרונות רכבת ישראל בדצמבר 2010 היתה על חברת "בומברדיה".

אילן גילאון: למרות זאת, מתעקשים שר התחבורה והנהלת הרכבת להמשיך את ההתקשרות עם "בומברדיה".

אילן גילאון: הסיבה לכך אולי טמונה בתחנה הבאה, ששמה אוּרי יוגב.

אילן גילאון: אוּרי יוגב ששימש כראש אגף תקציבים בתקופת שר האוצר נתניהו, וכיועץ מיוחד, משמש כדירקטור וכיושב-ראש בפועל של דירקטוריון "רכבת ישראל" מאז יוני 2010.

אורי אריאל: קוראים לו אוֹרי.

אילן גילאון: אוֹרי, צודק.

אילן גילאון: מודה לך על התיקון, חבר הכנסת אוּרי.

אילן גילאון: למרות מאמצי השר כץ להפוך את המינוי לקבוע, חוות הדעת של המשנה ליועץ המשפטי הטילה צל כבד על המינוי ומעכבת אותו.

אילן גילאון: חוות הדעת חושפת כי קיים חשש לניגוד עניינים בשל הקשרים העסקיים והאישיים של יוגב עם מנכ"ל "בומברדיה ישראל" יוסי דסקל, שהיה מפקדו של יוגב בצבא ושימש כדירקטור בחברתו הפרטית של יוגב, Whitewater Security.

אילן גילאון: כמעט הייתי אומר, פרשת ווטרגייט.

אילן גילאון: החשש לניגוד עניינים גובר כשיוגב, חבר בדירקטוריון הרכבת – שתפקידו לפקח על התנהלות הרכבת ולא לנהל את הרכבת – השתתף בפגישת משא-ומתן שהתקיימה בגרמניה בין חברת "בומברדיה" לבין הנהלת הרכבת.

אילן גילאון: שמו של יוגב הושמט מהפרוטוקול בעברית של הפגישה, והימצאותו בפגישה מתגלה לנו מהפרוטוקול שערכה חברת "בומברדיה".

אילן גילאון: יוגב טוען שהגיע לפגישה "במקרה", אולם מסמכים שהגיעו לידי חושפים – – –

יצחק וקנין: כמה זמן כבודו צריך?

אילן גילאון: אני מייד מסיים, אדוני.

אילן גילאון: – – – היה תיאום בין "בומברדיה" לבין אורי יוגב בנוגע למלונות שבהם ישהו יוגב וחברי צוות המשא-ומתן.

אילן גילאון: זה אותו יוגב ששלושה ימים לפני ועדת האיתור לתפקיד מנכ"ל הרכבת, קיים כדירקטור פגישה לילית עם המועמד לתפקיד מנכ"ל הרכבת אורן מוסט.

אילן גילאון: לטענת מוסט, בפגישה אמר לו יוגב שהוא מתבקש להסיר את מועמדותו מתפקיד המנכ"ל לטובת מועמד מטעם שר התחבורה ישראל כץ.

אילן גילאון: שר התחבורה והנהלת הרכבת סטו מהמסילה, שלא לומר ירדו מהפסים.

אילן גילאון: על רקע הפרטת הרכבת מרחפת עסקה אפלה בין הנהלת הרכבת ומשרד התחבורה לחברת "בומברדיה".

אילן גילאון: הקורבן לקשר הרקוב והמושחת הזה הוא לא אחר מאשר הציבור כולו ועובדי הרכבת.

אילן גילאון: אסור שהממשלה תפריט, אדוני, את הרכבת באופן כזה שמא תהיה בכייה לדורות.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת זבולון אורלב.

יצחק וקנין: השתדלתי לתת לך לסיים את דבריך, כי הם היו מאוד מעניינים, כמו ה"בומברדיה".

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר בגין, ראשית אני רוצה לברך אותך על ההסכם בעניין מגרון.

זבולון אורלב: זה נכון שאני חשבתי שיכול להיות גם פתרון אחר, וזה הסדרה חוקית, אבל במקום שבו אפשר להגיע להסכמים, להבנות ולהסדרים, בעיני תמיד זה הפתרון המועדף; אני חושב שזה דבר חשוב.

זבולון אורלב: יש לי רק שאלה: מה יקרה עם המשימות הבאות שעומדות בתור?

זאב בנימין בגין: – – – דיון בבית-המשפט הגבוה לצדק בעוד שלושה ימים.

אורי אריאל: כן, אין עוד הסכם.

אורי אריאל: זה יפה מאוד, התשבחות, אבל יש בג"ץ ביום חמישי בבוקר.

זאב בנימין בגין: ביום חמישי אנחנו עומדים בפני המבחן האמיתי להסכם – – –

זבולון אורלב: אז זה מה שרציתי לומר, אנחנו הנחנו רשת ביטחון.

זבולון אורלב: כלומר, יש הסדר, אם בית-המשפט העליון יקבל את זה – זה בוודאי דבר שצריך לברך עליו.

זבולון אורלב: אבל אני רק רוצה להזכיר שאנחנו גם הנחנו איזו רשת ביטחון, שבמידה שדברים – שבעיני הם מועדפים, כפי שאמרתי, הסדרים והסכמים, מה עוד שהם יביאו להקמת יישוב חדש בארץ-ישראל, ביהודה ושומרון – במידה שההסדר הזה לא יעבוד, נדע כולנו שיש בהחלט רשת ביטחון.

זאב בנימין בגין: יש בינינו – – – בעניין הזה.

זבולון אורלב: אבל רציתי לפתוח את דברי, אדוני היושב-ראש, בגינוי חריף לרצח הילדים בבית-ספר בצרפת על-ידי מחבלים.

זבולון אורלב: המחבלים והטרוריסטים דואגים מדי זמן להזכיר לנו עד היכן, עד איזה תהומות יכולים לרדת בכך שרוצחים ילדים במקום שלכאורה הוא צריך להיות המגן ביותר עליהם, והוא בית-הספר.

זבולון אורלב: ברור לחלוטין שהרצח הזה, רצח של תלמידים יהודים בצרפת, הוא רק מפני היותם ילדים יהודים תמימים, אשר לא חטאו לא ולא עוו ולא פשעו.

זבולון אורלב: ומדינת ישראל כמדינת העם היהודי צריכה להביע דאגה, לתת תמיכה לקהילה היהודית בצרפת, לבדוק האם היא יכולה לתרום להדק את ההגנה כל הקהילה היהודית, לתת גיבוי לממשלת צרפת כדי לאתר את הרוצחים השפלים, את המחבלים.

זבולון אורלב: ומכאן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשלוח תנחומים להורים השכולים.

זבולון אורלב: בישראל יש קהילה מאוד גדולה של עולים מצרפת, שמשתתפים בבניין העם והמדינה, ואני בטוח שיחד אתם אנחנו מבטאים את רחשי לב הכנסת בשליחת התנחומים אל ההורים.

זבולון אורלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, שאפשרת לי לומר את הדברים האלה.

זבולון אורלב: ועכשיו, אם, ברשותך – – –

יצחק וקנין: אני אאפשר לך.

זבולון אורלב: ממש דקה אחת או שתיים.

זבולון אורלב: הממשלה עשתה, אני חושב, את אחת הפעולות הכי חשובות שלה בתחום הפנימי, והוא הנושא של שימור אתרים.

זבולון אורלב: זאת הממשלה הראשונה שפעלה באופן מוחשי, באופן ממשי.

זבולון אורלב: לא רק דיברה, אלא עשתה – הקצתה כספים, בנתה מנגנון ממשלתי כדי לטפח את שימור האתרים.

זבולון אורלב: ואכן, אני, יחד עם חבר הכנסת איתן כבל, המשמשים ראשי השדולה לשימור אתרים בכנסת, אני מוצא לנכון לשבח מאוד את הממשלה.

זבולון אורלב: אבל דא עקא – מה שקורה, יש אתרים מצוינים, באמת, לתפארת, כמו למשל האתר בעתלית, שמייצג את כל סוגיית ההעפלה, אבל הכניסה לשם כרוכה בתשלום.

זבולון אורלב: אי-אפשר לבקש מהמועצה לשימור אתרים, תוותרי על התשלום, כי אז היא תתמוטט.

זבולון אורלב: אי-אפשר לבקש מההורים עוד תשלום, כי גם ככה טיולים מאוד מאוד יקרים.

זבולון אורלב: אנחנו יודעים מוועדת החינוך שכל פעם צריכים לאשר את התשלומים, תשלומי הורים, וביניהם הטיולים, איך אנחנו מתמקחים על כל שקל ושקל כדי שלא לייקר את הטיולים.

זבולון אורלב: לכן אינני רואה ברירה אחרת אלא סבסוד של הממשלה.

זבולון אורלב: בסופו של דבר, עבור מי טיפחנו את כל אתרי המורשת האלה?

זבולון אורלב: טיפחנו אותם לא רק כדי שאנחנו המבוגרים – שחלקנו גם מכירים, או היינו חלק מהעניין הזה של המורשת – אבל בעיקר כדי להעביר ולהנחיל מדור לדור את המורשת של ההתיישבות החדשה בארץ-ישראל.

זבולון אורלב: ואם לא נצליח להעביר את זה לתלמידים, אז לשם מה טיפחנו את האתרים?

זבולון אורלב: לכן אני פונה לממשלה, ואנחנו נפנה גם בצורה מסודרת, שבצד ההקצאה התקציבית – המרשימה, אדוני היושב-ראש, באמת המרשימה – לטיפוח הפיזי של האתרים, צריך גם להקצות את הכספים והתקציבים הדרושים על מנת שהצעירים המטיילים – וברוך השם, תלמידי ישראל מטיילים – יוכלו בנגישות מיידית גם לבקר באתרי המורשת וילמדו באופן בלתי אמצעי את מורשת העם היהודי המתחדש כאן, במדינת ישראל.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת חנין זועבי, ואחריה – חבר הכנסת אורי אריאל.

יצחק וקנין: לרשותך שלוש דקות.

חנין זועבי: כן, תודה.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עולים לפה מדי יום – לא רק על בסיס שבועי – לאי-אמון כדי לדבר על ההתייקרויות ועל מדיניות כלכלית שמביאה לצמיחה כלכלית, אבל על חשבון האזרח ולא לטובתו של האזרח.

חנין זועבי: כולנו מרבים לדבר נגד הממשלה, בצדק.

חנין זועבי: אבל גם אולי נשאל את השאלה, מה עם האזרח?

חנין זועבי: מה עם החברה?

חנין זועבי: מה עם הזעם של האזרחים?

חנין זועבי: וכאן אפשר גם לשאול, איפה ההפגנות, ולאן נעלמה המחאה החברתית?

חנין זועבי: נכון שאני מדברת במסגרת של אי-אמון, ואני צריכה לדבר על מדיניות הממשלה, וכמובן להתנגד למדיניות הממשלה שאנחנו לא מסכימים לה, ולא לדבר דווקא נגד הפסיביות של האזרחים.

חנין זועבי: אבל זו גם בעיקר אשמתה הבסיסית של הממשלה: שהיא מייצרת – אם אפשר להגיד – שהיא מעודדת פסיביות של האזרחים; שהיא מעודדת אזרחות לא ערנית, אזרחות רדומה.

חנין זועבי: זו אחריותה של הממשלה, שלא רק נישלה את האזרחים מזכויותיהם, אלא גם נישלה את האזרחים מכוחם.

חנין זועבי: היא נישלה את האזרחים מאפשרות ההשפעה שלהם.

חנין זועבי: ממשלת נתניהו מנשלת את האזרחות מהמשמעות שלה, אדוני היושב-ראש.

חנין זועבי: הממשלה הזאת מתייחסת בלעג, ובאמת בזלזול, לא רק לזכויות של האזרחים, אלא גם לתבונתם של האזרחים.

חנין זועבי: גם לכוחם של האזרחים היא מתייחסת בלעג.

חנין זועבי: והממשלה הזאת הביאה לשני מצבים מסוכנים, שרק בזכותם ביחד – של שני המצבים האלה – היא ממשיכה להתקיים.

חנין זועבי: קודם כול, היא מכפיפה את הכלכלה לטובת חלק קטן מהאוכלוסייה, אבל בו בזמן היא מכפיפה גם את האזרחים לחשיבה ביטחונית במקום חשיבה אזרחית, חברתית, כלכלית.

חנין זועבי: אולי נשאל את עצמנו ואת אלה שיצאו גם לרחובות בקיץ האחרון איך זה קורה שדווקא אחרי מחאות רחבות הממשלה מצליחה להעביר בשקט מופתי התייקרויות בלתי פסוקות של דלק, של חשמל, של מים, מבלי להביא לשום רפורמה אמיתית בעלויות המחיה לאזרח.

חנין זועבי: איך זה שב-2002 היה היקף הסיוע למשכנתאות 5.7 מיליארד שקל, ואילו היום – גם אחרי גל המחאות – הוא 1.2 מיליארד שקל בלבד?

חנין זועבי: התשובה על השאלה למה הממשלה מצליחה להרוס את חיי האזרח הפשוט, התשובה נמצאת בפסקה, או במשפט: משום שהממשלה מצליחה להרוס את ההיגיון של האזרח הפשוט.

חנין זועבי: עכשיו כולם משוכנעים שהבעיה הביטחונית תמיד הכשילה את המחאה החברתית.

חנין זועבי: הרי המדיניות הכלכלית, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברות הכנסת, כן הגיעה למשפחה, כן הגיעה למוצרים הבסיסיים ביותר.

חנין זועבי: ואז אמרו שכאשר המדיניות תגיע למשפחה, האזרח יצא למלחמה, למלחמה נגד המדיניות הכלכלית.

חנין זועבי: אבל זה לא נכון.

חנין זועבי: האזרח לא יצא למלחמה על תנאי המחיה שלו.

חנין זועבי: כי לא למלחמות אלה מייעדים את האזרח.

חנין זועבי: לכן, כל עוד הסוגיה הביטחוניסטית היא השיח השולט בממשלה – אני מסיימת – היא תמשיך להיות הסוגיה השלטת גם ברחוב והיא תמשיך להיות הסוגיה השלטת אצל האזרח.

חנין זועבי: כל עוד שיח האיום הקיומי – משפט אחרון – הוא השיח השולט בממשלה, הממשלה תצליח להפוך את האזרחים מישות חופשית השולטת בגורלה לישות מוחלשת, עיוורת וצייתנית כל כך, עד שהיא מוכנה להתפשר על תנאי חייה וזכויותיה המינימליות.

חנין זועבי: אנחנו צריכים תפנית, אדוני היושב-ראש, בחשיבה, שיח שבו החיים ולא ההפחדות והפחדים, אלא החיים – הוא השיח שנמצא בראש מעיינינו.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת חנין זועבי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – סגן השר איוב קרא, אחרון הדוברים.

יצחק וקנין: לרשותך שלוש דקות.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, ראשית, אני שולח תנחומינו למשפחות ששכלו את יקיריהן בצרפת, ואיחולי רפואה שלמה לפצועים.

אורי אריאל: ואני מקווה שממשלת צרפת תדע מה לעשות, ולא פחות מכך, אני מקווה שממשלת ישראל תדע מה לעשות.

אורי אריאל: אני מחזק מפה, אני מעריך, בשם כל חברי הבית, את אחינו הדרומיים, כמיליון איש בדרום שישבו בכל מיני מחסות, כל מיני מקומות, מאימת ה"קסאמים", שהיה מי שקרא להם – האזרח מספר אחת קרא להם "חפצים מעופפים" בציניות.

אורי אריאל: היו כאלה שחלמו שאם הם יגרשו את אחינו מגוש-קטיף יבוא השלום.

אורי אריאל: סליחה הם עד היום לא ביקשו על הטעות הזאת; אולי יבקשו, שהרי לכל אחד עומדת זכות התשובה בכל רגע.

אורי אריאל: אבל בעיקר אני רוצה לומר שההגנה הכי טובה היא ההתקפה.

אורי אריאל: שר הביטחון, ראש הממשלה והממשלה משתבחים כל כך ב"כיפת הברזל" – ואין ספק שזה הישג טכנולוגי מדהים, גם במהירות הפיתוח, גם בסוג הפיתוח, גם בהפעלה, ושלוחה ברכתנו לחיילים.

אורי אריאל: זו לא תשובה לבעיה.

אורי אריאל: זה חלק מההתגוננות, אבל מי שלא מבין שאם הוא לא ישלוט באזור הזה, שמייצר כל הזמן פצצות, "כיפת ברזל" לא תהיה התשובה לעניין הזה, וצריך לעשות גם פעולות התקפיות.

אורי אריאל: אוהבים לשאול: מה, אתה מתגעגע לעזה?

אורי אריאל: אז אני עונה: ראשית, ראוי שנהיה בעזה ובנותיה, היינו שם, זה חלק ממקומותינו.

אורי אריאל: אבל גם מי שלא רוצה להיות בעזה, בין החידלון, בין אפסות המעשה, ורק הגנה, מקלטים, בטונים ו"כיפות ברזל", לבין להיות שם, יש דרך אמצעית, וזה לחסל את כל מי שנחשב לאויבנו.

אורי אריאל: ואם יש שם – לא "אם"; מכיוון שיש שם ארגונים שמוגדרים על-ידי ישראל כארגוני טרור, לא צריך לחכות שהם יעשו טרור.

אורי אריאל: מה, שר הביטחון וראש הממשלה לא ידעו מי זה קייסי עד לפני שבוע?

אורי אריאל: הם יודעים את זה שנה.

אורי אריאל: מדוע לא פגעו בו קודם?

אורי אריאל: מדוע חיכו עד היום?

אורי אריאל: זו שאלה לאחור, אבל השאלה העיקרית צריכה להיות בזמן עתיד.

אורי אריאל: הרי אתם יודעים מי אלה שמתכננים את הטרור גם ברגע זה שאנחנו נמצאים פה ומדברים, ואתם אחראים לסכל את זה היום ולא לחכות שזה יקרה ואז אולי תצליחו ואולי לא תצליחו.

אורי אריאל: לכן, אני חושב שהממשלה הזאת נכשלת בדרך שבה היא מטפלת בבעיה הזאת, ויעידו על כך מיליון איש שיושבים במקלטים ובכל מיני צינורות ביוב.

אורי אריאל: ולכן ראוי שהממשלה הזאת תודיע על בחירות ותסיים את דרכה.

אורי אריאל: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת סגן השר איוב קרא, ואחריו יסכם את הדיון השר גלעד ארדן.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית כול אני רוצה לגנות את הרצח בצרפת ולשלוח תנחומים למשפחות.

איוב קרא: אני חושב שבצדק, ביום עצוב זה, קשה לדבר פוליטיקה אבל אי-אפשר בלי זה.

איוב קרא: צריך לזכור שלפני שלוש שנים קיבלנו מדינה בפשיטת רגל כמעט – מדינית, כלכלית, ביטחונית – אחרי שתי מלחמות קשות שלא היה צורך בהן, ואלה הדברים כהווייתם.

איוב קרא: אנחנו לא קיבלנו אפילו צ'אנס שנחזיק מעמד כממשלה אפילו חודשים, והנה, על-פי כל אמות המידה, הממשלה הזאת היא אולי הממשלה הכי פופולרית שהיתה בשנים האחרונות, כי הציבור יודע להבדיל בין עיקר לטפל, והתוצאות בכל סקר מדברות בעד עצמן.

איוב קרא: אם אנחנו עוברים היום, בכל מקום, אדוני היושב-ראש, מזהים פעילות של תשתיות, של תחבורה, של רכבות, של כבישים, מבלי להבדיל בין מגזר למגזר, בין יישוב ליישוב.

איוב קרא: השרים מסתובבים בכל מקום, בכל יישוב, ואין בעיה עם זה, לא עושים את החשבונות של ה"עסקונה" – מקבל פה קולות או שם לא מקבל קולות, כמו מפלגות אחרות, אלא רואים בביקורים הללו זכות לשרת את האזרחים של ישראל כולם, בלי יוצא מן הכלל.

איוב קרא: הקמנו את הפקולטה לרפואה בצפת, שנותנת מנוף רציני מאוד לגליל העליון, ואנשים בעצם נהנים מעצם הקמת הפרויקט הזה.

איוב קרא: הוחלט גם על בית "יד לבנים" בפעם הראשונה בהיסטוריה בדאלית-אל-כרמל, כאתר מורשת לאומית – שם גדל וחיבר נפתלי הרץ אימבר את ההמנון הלאומי – והמשמעות של הדבר הזה היא תמיכה של עשרות מיליונים למקום הזה כדי להפוך אותו אתר תיירות ממדרגה ראשונה, שמכל העולם יפקדו אותו.

איוב קרא: אני רוצה לומר לך שהצלחנו לסיים את צינור הגז באזור העמק, עמק יזרעאל, אף שזה עלה לנו בדם, יזע ודמעות – כי ראינו את טובת המדינה לנגד עינינו, וגם כשהאזרחים שלנו בצפון שילמו מחיר כבד ולא אהבו את זה.

איוב קרא: אבל הפרויקט הזה, שהיה צריך לצאת שנים לפני זה, איש לא העז לגעת בו כדי לטהר את אזור המפרץ, כדי להביא לאוויר טוב באזור הזה, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: במגזר הערבי, אדוני היושב-ראש, היתה זכות לממשלה הזאת להחליט על מתן תוכנית מיוחדת, "תוכנית ברוורמן", של 800 מיליון לערים הגדולות במגזר הערבי, ועשינו תוכנית מיוחדת של מאות מיליונים למגזר הבדואי, ועוד 1.050 מיליארד למגזר הדרוזי.

איוב קרא: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שגם הגדר בגבול מצרים, שעולה מיליארדים, שאיש לא טרח או העז להתחיל בעניין הזה – עולה מיליארדים – איש לא טרח אפילו לחשוב לקיים או לפעול כדי להפסיק את זרימת המסתננים משם.

איוב קרא: אני רוצה לומר, אפילו בראש-הנקרה היתה לי זכות, יחד עם חברי, להקים נגישות מיוחדת לנכים, שיוכלו ליהנות מהאתר הזה.

איוב קרא: זה עלה כסף רב.

איוב קרא: בתקופה האחרונה הצלנו כמה מפעלים שהיו על סף פשיטת רגל.

איוב קרא: הקמנו מרכזים לצעירים בצפון ובדרום.

איוב קרא: הקמנו מרכז לצעירים בבית-ג'ן, ובקרוב נקים מרכז לצעירים בירכא, והקצינו לכך משאבים.

איוב קרא: אנחנו ממשיכים בעשייה הזאת.

איוב קרא: אני חושב שמחר – – –

ראובן ריבלין: באתי חדש, אני נותן לך עוד דקה, אבל משלוש דקות זה – – –

איוב קרא: אוקיי.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, הייתי מצפה שאנשים יאמרו את הדברים כהווייתם.

איוב קרא: באירופה, כל כלכלות המדינות המפותחות קורסות, וכאן הכלכלה הישראלית איתנה, יציבה.

איוב קרא: זה לא סוד שיש עוד הרבה מה לשפר, אבל גם אין ספק שפשיטת הרגל של הכלכלה שהיתה ב-2009 שונה לאין-ערוך ממה שקורה היום, במובן החיובי.

איוב קרא: לכן, אדוני היושב-ראש, ההחלטה אמש להקים אלפי בתים לזוגות צעירים, החלטת ממשלה היסטורית, ועוד דברים בדרך, הם תעודת הוקרה לממשלה הזאת.

איוב קרא: אני חושב שצריך לגבות את הממשלה הזאת – תראו מה קורה מסביבנו, אנשים נרצחים יום-יום, שעה-שעה.

איוב קרא: אנשים צריכים להקים קול זעקה כאן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

איוב קרא: כמו שמקימים קול זעקה למען הסודנים היה צורך להקים – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני לא – – –

איוב קרא: – – – מבחינת זכויות אדם.

איוב קרא: אנשים שיושבים בבית – – –

ראובן ריבלין: אדוני סגן השר – –

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, מלה אחרונה.

ראובן ריבלין: – – אני בעד זה שתהיה שר ואז תוכל לדבר הרבה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, רק מלה אחת.

איוב קרא: אני מצפה מהבית הזה שיסת

איוב קרא: כל לא בחד-כיווניות או בחד-סטריות על זכויות אדם, ויצעקו גם נגד כל רצח העם שמשתולל בסוריה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר גלעד ארדן, שיעלה ויבוא ויסכם את הדיון כפי שהוא רגיל, בקצרה ובתמציתיות, ואז נעבור מייד להצבעה.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מחברי הכנסת להתכנס, לבוא ולשבת, וכשהשר ארדן יסיים נוכל לעבור ולהמשיך בסדר-היום, שהוא עמוס.

ראובן ריבלין: אדוני השר – בבקשה, אדוני.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני מתכבד לסכם את הדיון שהתקיים כאן בשעות האחרונות בהצעות האי-אמון שעסקו באופן כללי בטענות גם בתחום הכלכלי-חברתי, גם בתחום המדיני-ביטחוני.

גלעד ארדן: אני חייב לומר קודם כול, אדוני היושב-ראש, שאף אחד לא חושב שהממשלה היא מושלמת.

גלעד ארדן: בכלל, אין ממשלות מושלמות ואין אנשים מושלמים וכולנו בשר ודם, וכולנו פועלים ושואפים כדי לעשות הרבה יותר טוב למען אזרחי – – –

ראובן ריבלין: אם היינו מושלמים לא היה לנו למה לשאוף לשפר כל הזמן.

גלעד ארדן: נכון, כדי לשפר את איכות החיים של אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: אבל אני כן חייב לומר, ואני מבין שהאופוזיציה צריכה לעשות את תפקידה ולמתוח ביקורת על הממשלה, אבל שבוע אחר שבוע זה מאוד מאוד טורד, אפילו מטריד, שחברי כנסת מכובדים עולים כאן על הדוכן, מטיחים בממשלה האשמות, הרבה פעמים על מעשים שהם עצמם אחראים להם כשרים לשעבר, ובעצם מאחזים את עיני הציבור כאילו יש דרך מהירה וקלה לפתור את הדברים.

גלעד ארדן: כך זה בנושא של מחירי הדלק, שהאופוזיציה תמיד מתעלמת ממה שקורה בעולם, ממחירי הנפט, מהעובדה שההתייקרויות הללו הן נחלתן – לצערנו כמובן – של כל מדינות העולם.

גלעד ארדן: כך זה קורה הרבה פעמים במחירי מים, כשסיעת קדימה מתעלמת מהעובדה למשל שנושא המע"מ על המים התווסף לאחר החלטה של ממשלת קדימה – –

שי חרמש: אז תתקן את השגיאות.

גלעד ארדן: – – בעניין תאגידי המים.

שי חרמש: תתקן את השגיאות, נו.

גלעד ארדן: וכך בהרבה מאוד תחומים נוספים.

שי חרמש: כבוד השר, תתקן את השגיאות.

גלעד ארדן: אנחנו מסתכלים לציבור בעיניים וחושבים ואומרים בגאווה רבה שאין ולא היתה כמעט ממשלה שעשתה כל כך הרבה בזמן כל כך קצר למען האזרחים, בכל התחומים שאתם מזכירים שבוע אחר שבוע ככותרת, בין שזה בנושא הכלכלי-חברתי, בין שזה בנושא המדיני-ביטחוני.

גלעד ארדן: ודי אם אזכיר חלק קטן מהפעולות של הממשלה רק בשבועות האחרונים: רק השבוע הממשלה אישרה את פרק הדיור בהמלצות ועדת-טרכטנברג.

גלעד ארדן: זהו הפרק הרביעי שהממשלה מאשרת מתוך דוח הוועדה, כאשר בעבר – כמו שאתם זוכרים או לא רוצים לזכור – אושרו כבר פרק המסים, שבזכותו – שוב, הכול דוגמאות על קצה המזלג כי היושב-ראש, בצדק, לא יאפשר לי לתת פה סקירה מקיפה של כל פעולות הממשלה, אבל רק על קצה המזלג אזכיר מפרק המסים את נושא הטבות המס להורים עובדים: 430 שקל נטו בחודש לאבות עובדים שיש להם ילדים עד גיל חמש; 215 שקלים לחודש – הכול בנטו, כמובן – לאמהות עובדות שיש להן ילדים עד גיל חמש; ביטול המסים על אלפי מוצרים, מוצרי חשמל, רכישות באינטרנט עד סכום של 1,200 שקלים.

גלעד ארדן: זה במסגרת פרק המסים.

גלעד ארדן: פרק הדיור, שאושר אתמול, נועד לטפל בהרבה מהמחדלים של הממשלה הקודמת בתחום הדיור, כמו הקפאת התכנון ויצירת עודף ביקושים מול היצע נמוך – זו עוד פעולה במסגרת הפעולות שהממשלה נוקטת וכבר השפיעו: אותה עלייה במחירי הדיור, שנגרמה כתוצאה מפעולות שחברים בכירים באופוזיציה עשו בעבר – בכוונה טובה אבל בחוסר הבנה מוחלט של שוק הדיור הישראלי – אז כדי לגשר על המחסור הזה קיבלנו החלטה שבזכותה ישווקו בשנים הקרובות כמעט 200,000 דירות חדשות בכל רחבי הארץ, דירות רבות גם באזורי הביקוש העיקריים, מתוכן 40,000 דירות לדיור בר-השגה.

גלעד ארדן: גם זכאי הדיור הציבורי, קיבלנו אותם מהממשלה הקודמת במצב מאוד לא פשוט, שמחירי הדיור עולים אבל הסיוע לשכר דירה עומד על סדר-גודל של, דומני, כ-1,200, 1,500 שקלים בחודש.

גלעד ארדן: אז ההחלטה שנתקבלה אתמול כמעט מכפילה את הסיוע לזכאי הדיור הציבורי ומעמידה אותו, אדוני היושב-ראש, על 3,000 ש"ח, עד 3,000 שקלים לחודש.

גלעד ארדן: לצורך זה הממשלה מקצה כ-800 מיליון שקלים לזכאי הדיור הציבורי בחמש השנים הקרובות, 160 מיליון שקלים בכל שנה.

גלעד ארדן: זה, ככה, אדוני היושב-ראש, על קצה המזלג בתחום המיסוי, בתחום הדיור.

גלעד ארדן: כמובן, חשוב להזכיר בתחום החינוך את ההחלטה ההיסטורית – וכמובן הכי קל לאופוזיציה להגיד: כן, אבל הגנים עוד לא בנויים.

גלעד ארדן: חברים, הגנים לא יכולים להיבנות בן-לילה, אבל התקציב ההיסטורי של מיליארדי שקלים, ליישם אחרי 27 שנה של עיכובים את חוק חינוך חובה חינם מגיל שלוש, זה דבר שאף ממשלה אחרת לא עשתה והממשלה הזאת עשתה; שריינה את התקציב, קיבלה את ההחלטה, יצאה לביצוע, ובזכותה מאות אלפי משפחות יוכלו ליהנות מהקלה של אלפי שקלים בעלויות של הגנים, בסבסוד צהרונים, בהשתתפות בתשלומי הורים, בין שזה לטיולים ובין שזה לטובת ספרי לימוד.

גלעד ארדן: ולכן, אדוני היושב-ראש, בתחומים הכלכליים, בתחומים החברתיים, כשאנחנו רואים את המצב של ישראל מול מדינות העולם, שפעם הכלכלות שלהן נחשבו לכלכלות מובילות – וגם פה, כשמדובר על יעדים חברתיים, מה לנו יעד חברתי יותר טוב ויותר חשוב מאשר יעד האבטלה?

גלעד ארדן: כאשר מדינת ישראל היום, וזה לא נוח לאופוזיציה להציג את הנתון הזה – נתון האבטלה היום בישראל הוא אולי הנמוך ביותר שהיה אי-פעם במדינת ישראל.

גלעד ארדן: חבל שאתה מפהק, חבר הכנסת נחמן שי.

גלעד ארדן: אם היו גלי אבטלה בישראל כמו שיש היום בספרד או בארצות-הברית, אני לא חושב שהיית יכול לפהק.

גלעד ארדן: כי אז היו כאן מאות-מאות אלפי מובטלים.

נחמן שי: – – –

גלעד ארדן: אז טוב שחברים באופוזיציה יכולים להיות רגועים ולהתעסק בפריימריז ובהליכים הדמוקרטיים החשובים שמתקיימים, וזה בזכות המדיניות החברתית של הממשלה, שהביאה לכך שהיום הנתון של האבטלה הוא אולי הנתון הנמוך ביותר שהיה מאז ומעולם; וגם כוח ההשתתפות בעבודה, או אחוז ההשתתפות בעבודה בישראל, שהוא היה, כזכור לכולנו, די נמוך, נמצא במגמת שיפור בתקופה האחרונה.

נינו אבסדזה: רק שאצלנו עובדים מקבלים פחות מאשר מובטלים במדינות נורמליות.

גלעד ארדן: מאשר מובטלים?

נינו אבסדזה: כן.

נינו אבסדזה: העובדים מקבלים פחות מאשר – – –

גלעד ארדן: חברת הכנסת אבסדזה, אנחנו ראינו שאת אפילו התפנית לא רק לפהק, כמו חבר הכנסת שי, אלא אפילו להשתתף בתוכניות ריקודים.

גלעד ארדן: וזה בזכות, כנראה, שהמדיניות של הממשלה יכולה לאפשר לחברי האופוזיציה באמת לעסוק בדברים – גם בשעות פנאי איכותיות ומגוונות יותר.

נינו אבסדזה: זה היה לאות הזדהות עם אותו – – – שאתה חושב – – –

גלעד ארדן: אני מברך אותך על כך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי האופוזיציה, אולי אתם לא יודעים, אבל השר מבקש כבר לסיים.

ראובן ריבלין: אתם, בקריאות הביניים, פשוט לא נותנים לו לומר את המלים המסיימות.

נחמן שי: הוא רוצה לגמור – – –

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: כי אחרת אנחנו לא נסיים אף פעם את הדיון.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, בנושא המדיני-ביטחוני – טוב, אני חושב שמובנת לנו עמדתה של חברת הכנסת זועבי.

גלעד ארדן: אבל אני לא סבור שהיא מייצגת, לא את רוב הציבור ולא את רוב הכנסת.

גלעד ארדן: וברור שמה שמטריד אותה זה ה"חטאים", בעיניה, של המדיניות הישראלית.

גלעד ארדן: חבל שחברת הכנסת זועבי וחברים אחרים בבית לא שמים את הדגש על רצח העם שמתבצע בסוריה, על האיומים הקיומיים שהמנהיגות האירנית, גם בתמיכתה בארגוני הטרור וגם באמירות הברורות שלה, ברצון להשמיד את מדינת ישראל.

גלעד ארדן: וחברת הכנסת זועבי לא מבינה שאם לכאן יירו טילים עם ראשי נפץ גרעיניים, הטילים האלה לא יבחינו בין תושבי תל-אביב, חיפה, או נצְרת או נצֵרת או יישובים ערביים אחרים.

גלעד ארדן: וכשראש הממשלה מביא במדיניות שלו להישגים חסרי תקדים בגיוס של הקהילה הבין-לאומית לצעדים כמו חרם על רכישת נפט, או ניתוק מערכת ה-SWIFT, או הבנקאות האירנית מהרכש הבין-לאומי, אז במקום שגם חברי הכנסת הערבים יבואו לכאן ויצדיעו לראש הממשלה, אתם חוזרים שוב ושוב על אותם טיעונים מוכרים, שלא שכנעו ולא ישכנעו לא את חברי הכנסת ולא את הציבור בישראל.

גלעד ארדן: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש מהכנסת, בדחילו ורחימו, לדחות את הצעות האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר ארדן, וגם על כך שהוא דיבר באמת בתמציתיות רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, הודעה למזכירת הכנסת, ומייד נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: הודעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק בית-הדין לעבודה (תיקון מס' 43), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: 1.

ראובן ריבלין: ממשלת המסים של נתניהו פוגעת במעמד הביניים וממשיכה לייקר את הדלק והחשמל;

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: עליית מחירי החשמל והדלק לצד ההזנחה של הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות

ראובן ריבלין: רבותי, בפנינו שלוש הצעות אי-אמון, שהראשונה שבהן היא הצעת סיעת קדימה, שכותרתה: ממשלת המסים של נתניהו פוגעת במעמד הביניים וממשיכה לייקר את הדלק והחשמל, כפי שנומקה על-ידי חבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד האי-אמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה – 34 נגד – 48 נמנעים – אין הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 34 בעד, 48 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעת קדימה, כפי שנומקה על-ידי חבר הכנסת נחמן שי, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון של סיעות העבודה ומרצ, שאותה נימק חברנו חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, הלא הוא פואד.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות העבודה–מרצ להביע אי-אמון בממשלה – 32 נגד – 49 נמנעים – אין הצעת סיעות העבודה–מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 32 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעות מרצ והעבודה, כפי שנומקה על-ידי בנימין בן-אליעזר, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעות האי-אמון מטעם סיעות רע"ם-תע"ל, בל"ד וחד"ש בנושא: עליית מחירי החשמל והדלק לצד ההזנחה של הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות, כפי שנומקה על-ידי חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 27 נגד – 48 נמנעים – אין הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 27 בעד, 48 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעות רע"ם-תע"ל, בל"ד וחד"ש, כפי שנומקה על-ידי חבר הכנסת אחמד טיבי, גם היא לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להמשך סדר-היום.

ראובן ריבלין: אבל לפני כן הודעות למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב–2012; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 8), התשע"ב–2012; הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב–2012; הצעת חוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, התשע"ב–2012; הצעת חוק החברות (תיקון מס' 19) (מינוי מומחה לבחינת הסדר חוב בחברת איגרות חוב), התשע"ב–2012.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (מס' 11) (איסור קבלה או רכישה של חומר חציבה שנכרה ללא רשיון), התשע"ב–2012, של חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 18) (מסירת מידע על עמלות ללקוח שהוא אזרח ותיק), התשע"ב–2012, של חבר הכנסת רוברט אילטוב; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 98) (קרן ייעודית לחינוך מכספי היטל השבחה), התשע"ב–2012, של חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 18) (מסירת פרטים מזהים של חברי מפלגה ממרשם האוכלוסין), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת יריב לוין, איתן כבל ויוחנן פלסנר; הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (מס' 2) (רישום לנישואין של בני-זוג יהודים), התשע"ב–2012, של חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (מס' 3) (אזורי רישום לנישואין של בני-זוג יהודים), התשע"ב–2012, של חברת הכנסת פניה קירשנבאום וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 190) (מוסדות ציבוריים הפועלים לעידוד התיישבות), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת זאב אלקין וציון פיניאן.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: [מס' כ/421; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 23693; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 39), שאותה יציג יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות והפנסיה, חבר הכנסת חיים כץ.

ראובן ריבלין: נדמה לי שזה החוק ה-105, לא?

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 39), התשע"ב–2012; הצעת חוק של חברי הכנסת דב חנין, מוחמד ברכה, חנא סוייד, עפו אגבאריה, זהבה גלאון, ציפי חוטובלי, עינת וילף, ניצן הורוביץ ואילן גילאון.

חיים כץ: לצערי הרב, תופעת הנשים המוכות טרם מוגרה כליל מחברתנו והיא קיימת בכל מגזר ומעמד בישראל.

חיים כץ: אשה מוכה נאלצת לעבור תהליך פנימי מורכב וממושך שבמהלכו עליה להכיר שהיא מוכה לא בגלל "אשמתה", אלא בגלל אשמתו של – לא שומע את עצמי.

ראובן ריבלין: רבותי, מי שלא רוצה – – –

חיים כץ: לא שומע את עצמי.

ראובן ריבלין: נא לא להפריע, בפרט לא מתחת לבמה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים כץ: – – – אלא בגלל אשמתו של בן-זוגה, וכן לאזור את תעצומות הנפש, לקום ולעזוב את ביתה ואת בן-זוגה המכה, ולפנות, לעתים כשרק בגדיה לגופה, בעצמה או עם ילדיה למקלט לנשים מוכות, מקלט שלעתים מחייב אותה להעתיק את עיר מגוריה ולעזוב את מקום עבודתה, וכל זאת כדי להימלט על נפשה ולהציל את חייה.

חיים כץ: השהייה במקלט לנשים מוכות נעשית על חשבון המדינה.

חיים כץ: כמו כן, אשה מוכה ששוהה במקלט לנשים מוכות זכאית כיום לדמי כיס חודשיים בשיעור של 25% מגמלת הבטחת הכנסה בהתאם להרכב משפחתה.

חיים כץ: מדובר בסכומים שנעים בין כ-550 לכ-900 שקלים חדשים, שאמורים לספק צרכים דחופים לאשה ולילדיה.

חיים כץ: יחד עם זאת, בין יתר השיקולים שאשה מוכה עשויה לשקול טרם החלטתה לפנות למקלט לנשים מוכות נמצא השיקול הכלכלי: מה יהיו מקורות הקיום בזמן השהייה במקלט שבאמצעותם תוכל להמשיך ולשלם שכר דירה או משכנתה, ארנונה וחיובים שוטפים נוספים – אותם חיובים שמוסיפים לחול עליה גם כשהיא שוהה במקלט; לכמה זמן יספיקו לאשה מקורות הקיום שברשותה והאם יאפשרו לה להתקיים בכבוד.

חיים כץ: יצוין כי לפי החוק הקיים אשה שמקבלת גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה תפסיק להיות זכאית לה מכיוון שהיא שוהה במקלט, שבו כל החזקתה היא על חשבון המדינה.

חיים כץ: מכלול שיקולים אלה עשוי לגרום לחלק מהנשים המוכות לא לפנות למקלט לנשים מוכות, ובכך להאריך את סבלן ולהמשיך ולעמוד בסכנת חיים יומיומית.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת בפניכם מוצע לקבוע שאשה בגירה, בכל גיל שהוא, ששוהה במקלט לנשים מוכות באישור לשכת הסעד או משרד הרווחה והשירותים החברתיים תקופה העולה על 30 ימים, תהיה זכאית לגמלה לפי חוק הבטחת הכנסה.

חיים כץ: הזכאות לגמלה תהיה כפופה למכלול הוראות חוק הבטחת הכנסה, ובהן בדיקת הכנסותיה של האשה.

חיים כץ: יחד עם זאת, מהגמלה שתשולם לאשה ששוהה במקלט ינוכו 25%, לאור העובדה שהאשה שוהה במוסד וכל החזקתה היא על חשבון המדינה.

חיים כץ: יצוין כי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות הסכימה להוראה בדבר ניכוי כאמור, שכן הדבר הועמד כתנאי לקביעת הזכאות לגמלה.

חיים כץ: ואולם, כולי תקווה שלמרות זאת המדינה תבחר שלא לנכות שיעור זה מהגמלה, או לכל הפחות למצוא דרך אחרת להבטיח את זכאותה של האשה לסכום בגובה הבטחת הכנסה, כגון המשך תשלומי דמי הכיס החודשיים בשיעורם היום במקביל לתשלום הגמלה.

חיים כץ: החוק, לפי הנוסח שאישרה הוועדה, יחול על כל אשה ששוהה במקלט ביום פרסומו של החוק תקופה העולה על 30 ימים.

חיים כץ: הוועדה דחתה את עמדת נציגי משרד האוצר שלפיה רק אשה שהיתה זכאית לגמלה לפי חוק הבטחת הכנסה ערב כניסתה למקלט תוסיף לקבל את הגמלה אם היא שוהה במקלט תקופה העולה על 30 ימים.

ראובן ריבלין: אבל זאת הסתייגותו של שר האוצר.

חיים כץ: אני לא יודע אם הוא יסתייג.

ראובן ריבלין: לא, שר האוצר מבקש את מה שאתה אומר עכשיו.

ראובן ריבלין: אז מדוע לא קיבלתם את זה בגוף החוק?

חיים כץ: למה, הוא התעורר כנראה מאוחר.

ראובן ריבלין: אם תתקבל הסתייגות זו, יתוקן סעיף 2 כך: בפסקה 26 המוצעת, אחרי "30 יום" יבוא "ושבחודש שקדם לשהייתה במקלט, כאמור, היתה זכאית לגמלה".

חיים כץ: אני אגיד לך, אתה – – –

ראובן ריבלין: כי אני – – –

חיים כץ: אתה מקדים אותי בשורה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת חנין וברכה, אתם צריכים לתת לי רשות להשתתף בהצבעה, כי אני מתכוון להצביע בעד החוק, אבל אני מקוזז עם סעיד נפאע, ואתם סתם תפסידו שני קולות.

ראובן ריבלין: אז אם אתם מרשים לי, אני אשתתף בהצבעה, ברשותכם.

חיים כץ: תראה, אתה הקדמת אותי בדיוק בשתי שורות.

חיים כץ: לאור החלטת הוועדה כאמור, הגיש שר האוצר הסתייגות ברוח עמדת נציגי משרדו שהובאה בוועדה.

חיים כץ: הגיש הסתייגות.

חיים כץ: אני מבקש לציין שההסתייגות, אם תתקבל, תיצור שני סוגים של נשים מוכות במקלט – –

ראובן ריבלין: אתה צודק.

חיים כץ: – – כאלה שיקבלו גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה וכאלה – – –

ראובן ריבלין: וכאלה שלא יקבלו גמלה – – –

חיים כץ: – – – וכאלה שיקבלו דמי כיס חודשיים זעומים.

ראובן ריבלין: נכון.

חיים כץ: מדובר בהבחנה פסולה – – –

ראובן ריבלין: האם אתה מתכוון לנמק את ההסתייגות?

יצחק כהן: – – –

חיים כץ: אני בטוח שהוא לא רוצה את ההסתייגות.

חיים כץ: אדוני – – –

יצחק כהן: אני מאוד רוצה.

חיים כץ: למה אתה רוצה?

חיים כץ: קודם כול, אני בטוח שאתה לא רוצה נשים מוכות במקלטים.

יצחק כהן: חס ושלום.

חיים כץ: אנחנו רוצים – – –

יצחק כהן: – – –

ראובן ריבלין: אתה תוכל להשיב לו.

חיים כץ: המנהג המגונה הזה – – –

ראובן ריבלין: אתה תוכל להשיב לו.

חיים כץ: מדובר בהבחנה פסולה, אדוני שר האוצר.

חיים כץ: מדובר בהבחנה פסולה בין שני סוגי נשים – יהיו כאלה שיקבלו קצבה ויהיו כאלה שיקבלו דמי כיס – –

יצחק כהן: כל מי – – – תקבל קצבה.

חיים כץ: – – ללא כל צורך, וספק רב אם תוכל לעמוד במבחן המשפטי – –

ראובן ריבלין: אבל היו כאלה שיהיו במקלט ויהיו זכאיות, ויהיו כאלה שלא יהיו זכאיות.

חיים כץ: – – היה וחברי הכנסת יחליטו לקבלה.

יצחק כהן: – – –

ראובן ריבלין: הוא לא מסכים.

ראובן ריבלין: הוא לא מסכים עם – – –

חיים כץ: עוד אציין, שאם מטרת הצעת החוק היא לשבור את המחסום הכלכלי שמונע מאשה לפנות למקלט, הרי שבקבלת ההסתייגות של שר האוצר אנו מעודדים נשים שלא יהיו זכאיות לגמלה – –

ראובן ריבלין: אתה צודק.

חיים כץ: – – להקדים את צאתן מהמקלט בגלל שיקול כלכלי ובלי לבחון את טובת האשה, שלומה וביטחונה.

חיים כץ: אני פונה לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בנוסח – – –

ראובן ריבלין: לדחות את ההסתייגויות.

חיים כץ: – – – לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בנוסח שאישרה הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבוד השר – – –

חיים כץ: רגע, עוד משפט אחד, בשביל לא לחזור אחר כך.

חיים כץ: אני רוצה להודות לצוות הלשכה המשפטית של הוועדה: לעורך-הדין אייל לב-ארי, לעורכת-הדין נועה בן-שבת, לעורכת-הדין שמרית גיטלין-שקד; לצוות הוועדה: המנהלת וילמה מאור ומזכירות הוועדה מעיין, אתי והדס – – –

ראובן ריבלין: איך קוראים למנהלת הוועדה?

חיים כץ: וילמה מאור.

ראובן ריבלין: בסדר.

חיים כץ: ולעוזרי הפרלמנטריים – מנהלת הוועדה המיתולוגית, בשביל זה אמרת "איך קוראים לה" – למה לא אמרתי "המיתולוגית".

ראובן ריבלין: טוב.

חיים כץ: מנהלת הוועדה המיתולוגית וילמה מאור, ועוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו ולי קטקוב, שעסקו במלאכה ותרמו לקידומה של הצעת החוק.

חיים כץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני סגן שר האוצר, קודם כול אתה, כסגן שר, רשאי להביע את הסתייגויות הממשלה, שכן תוקן תקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: אבל אני מציע לך לא לנמק את ההסתייגות, כי הוועדה דנה והבחינה – הרי מבחינה כספית כמעט שאין הבדל – הבחינה באפשרות שבה יהיו שני סוגי נשים מוכות.

ראובן ריבלין: ואני מציע, כי נדמה לי – – –

יצחק כהן: – – –

ראובן ריבלין: נדמה לי שבכנסת, על כל מרכיביה, ידחו את ההסתייגות; ואני לא חושב שזה ראוי שתידחה איזו הסתייגות של הממשלה.

יצחק כהן: זה ראוי – – –

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: פשוט לא נוח לי להצביע נגד הממשלה, אבל אם לא תהיה לי ברירה אני אעשה זאת, כי יושב-ראש הוועדה, שאני סומך עליו מאוד, המליץ בפני לא לקבל את ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד השר, אני מציע שתנמק ותסביר, אבל אל תסתייג.

אורית זוארץ: – – –

יצחק כהן: לא, לא, אין שני סוגים.

יצחק כהן: לא – טעות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, יש פה טעות – אין פה שני סוגים.

ראובן ריבלין: אוקיי.

יצחק כהן: בהתאם לחוק הבטחת הכנסה, תשמ"א–1980 – אני לא שומע את עצמי.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להגביר את הרמקול.

ראובן ריבלין: דרך אגב, הרמקול בדוכן – אם לא מדברים לתוך המיקרופונים – – –

יצחק כהן: בהתאם לחוק, אדוני היושב-ראש, אשה השוהה במקלט לנשים מוכות אינה זכאית לגמלת הבטחת הכנסה.

יצחק כהן: הצעת החוק נועדה למנוע מצב שבו אשה שהיתה זכאית לגמלת הבטחת הכנסה טרם כניסתה למקלט, תבחר שלא להיכנס למקלט מחשש לאיבוד הזכאות לגמלה האמורה בתקופת שהייתה במקלט.

יצחק כהן: נוסח הצעת החוק שאושר בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות קובע שכל אשה השוהה במקלט כאמור תהיה זכאית בתקופת שהיתה במקלט לגמלת הבטחת הכנסה – אוקיי?

יצחק כהן: – בין שהיתה זכאית לגמלה האמורה טרם כניסתה למקלט ובין שלא, וזאת בכפוף לתנאים הקבועים בחוק.

יצחק כהן: מה מבקשים?

יצחק כהן: מה הממשלה מבקשת בהסתייגות?

יצחק כהן: לתקן את נוסח הצעת החוק כך שהזכאות לגמלת הבטחת הכנסה בעת שהייה במקלט תחול רק על מי שהיתה זכאית לגמלת הבטחת הכנסה בחודש שקדם לכניסה למקלט.

שלמה מולה: לא, לא, לא, מה פתאום?

אורית זוארץ: למה – – –

יצחק כהן: למה לא? זה הכול.

יצחק כהן: אין פה שני סוגים, אין פה שום דבר.

ראובן ריבלין: טוב, אתה עומד על כך שאתה מבקש.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה אינו חושב שהוא צריך לענות.

ראובן ריבלין: הוא הסביר היטב מדוע עלולים להיווצר שני סוגים.

ראובן ריבלין: הדבר הוא לא מהותי ולכן יחליט כל חבר כנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה ואני מודיע שאף שאני מקוזז עם חבר הכנסת נפאע קיבלתי את הסכמת חבריו לכך שאני אוכל להצביע, כי אחרת אתם מאבדים שני קולות.

ראובן ריבלין: ולכן – רק רגע.

ראובן ריבלין: קודם כול, הואיל ויש הסתייגות אנחנו מצביעים על שם החוק.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, מי נמנע – נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד שם החוק – 56 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

ראובן ריבלין: חברי הממשלה, אני רק רוצה להסביר לכם שיש – 56 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע ששם החוק עבר.

ראובן ריבלין: לסעיף 1 הסתייגות של הממשלה – בקיצור נמרץ.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: כבוד השרים, אתם מסתירים.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 32 נגד – 25 נמנעים – 1 ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 1 נתקבלה.

ראובן ריבלין: 32 בעד ההסתייגות, 25 נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגות הממשלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: אם כך, אדוני היושב-ראש, אתה רוצה להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על סעיף 1, כולל ההסתייגות.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 60 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 60 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 1 נתקבל בכפוף להסתייגות, שגם היא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על סעיפים 2 ו-3 בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 2–3 – 59 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2–3 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 59 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהחוק עבר כהצעת הוועדה ובכפוף להסתייגות לסעיף 1 כפי שנתקבלה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה לא מבקש להחזיר לדיון, אתה מבקש להצביע על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 39), התשע"ב–2012, בקריאה שלישית – כפי שנוסח על-ידי הוועדה ובהסתייגות שנתקבלה לסעיף 1.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 60 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 39), התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד הצעת חוק זו, אדוני היושב-ראש, רבותי היוזמים – 60, נגד – אין, נמנעים – אין.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 39) עברה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אני מזמין את אחת מיוזמות החוק, את חברת הכנסת זהבה גלאון, לבוא ולהודות.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה עשה זאת כבר בדבריו על החוק עצמו.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לארגון ויצו על היוזמה לחקיקת החוק, לחברי חברי הכנסת שהצטרפו למהלך, ובעיקר ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שזה החוק ה-100 שלו.

חיים כץ: 101.

זהבה גלאון: ואחד.

זהבה גלאון: החוק ה-101.

זהבה גלאון: אין דברים כאלה.

זהבה גלאון: לכל צוות הוועדה.

זהבה גלאון: אני מודה לך שנאבקת ונלחמת.

זהבה גלאון: חבל שהאוצר הכניס את ההסתייגות שהוא הכניס.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על הניסיון להשפיע על האוצר, שלא צלח.

זהבה גלאון: ושוב, תודה לכל חברי הכנסת.

זהבה גלאון: מדובר בבשורה גדולה לנשים מוכות, שעכשיו לא תחשושנה לעזוב את מעגל הטרור הביתי מחשש לאיבוד הבטחת הכנסה.

זהבה גלאון: הן תוכלנה ללכת למקלט לנשים מוכות בידיעה שהסכום הזה עומד לרשותן.

זהבה גלאון: תודה לכל חברי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון, וכולנו מאחלים לה שלא תדע צער.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/660; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 26995; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון), התשע"ב–2012.

ראובן ריבלין: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החינוך.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, יבוא ויעלה.

ראובן ריבלין: אדוני, ממלא-מקום יושב-ראש הכנסת, אם תבוא ותעלה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון), התשע"ב–2012.

אלכס מילר: חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ו–2005, חוקק במטרה להסדיר את תחום הנהיגה הספורטיבית בישראל ולאפשר קיום פעילות ספורטיבית בתחום המוטורי, לרבות עריכת מירוצים וקרטינג.

אלכס מילר: תחום זה מצוי כולו בתחום סמכויותיו ומומחיותיו המקצועיות של משרד התרבות והספורט.

אלכס מילר: סעיף 29(א) לחוק קובע כי כלי תחרותי שאינו טעון רישום ורשיון רכב לפי פקודת התעבורה, או חלקי חילוף של כלי תחרותי כאמור, מותרים בייבוא בכפוף להוראות שיקבע שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, בהתייעצות עם שר התרבות והספורט ושר התחבורה, ולאחר שניתן לכך אישור בכתב מאת רשות מוסמכת.

אלכס מילר: זאת, אף שלמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אין המומחיות, הידע והניסיון בתחום הנהיגה הספורטיבית, ובכלל זה בעניין ייבוא כלים תחרותיים וחלקי חילוף, בשל ההבדלים המהותיים בין כלים אלה לבין כלי רכב רגילים.

אלכס מילר: לפיכך מוצע להעביר את הסמכות להתקין תקנות בעניין זה לשר התרבות והספורט לאחר התייעצות עם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אלכס מילר: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הבית לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שהביאה הוועדה.

אלכס מילר: אני מבקש להודות ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירב ישראלי, למתמחה שלה שמרי סגל, למנהלת הוועדה, גברת , ולצוות העוזרים טליה, אודי ומרינה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת אלכס מילר.

יצחק וקנין: כאמור, רבותי, להצעה זו לא הוגשו הסתייגויות וגם לא בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון), התשע"ב–2012.

יצחק וקנין: רבותי, קריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: 34 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, ההצעה עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה, אפשר להצביע בקריאה שלישית?

אלכס מילר: כן.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים, רבותי, להצבעה בקריאה שלישית – הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון).

יצחק וקנין: מי בעד, רבותי, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 36 נגד – אין נמנעים – אין חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון), התשע"ב–2012, נתקבל.

יצחק וקנין: 36 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/551; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' י"א, עמ' 14684; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012 – קריאה שנייה וקריאה שלישית, רבותי.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, שהיא הצעת חוק ממשלתית, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: סעיף 7 לחוק מג-דוד-אדום קובע כי מד"א תגבה אגרות ממי שקיבל ממנה שירותים לפי החוק בשיעור שיקבעו שר הבריאות ושר האוצר.

חיים כץ: מכוח הסעיף הותקנו תקנות אשר מסדירות את תשלום האגרות עבור הסעות חירום באמבולנס של מד"א.

חיים כץ: בית-המשפט העליון קבע כי על-פי נוסח החוק כיום, מד"א רשאית לגבות תשלומים רק עבור שירותים שנקבעה לגביהם אגרה בתקנות.

חיים כץ: משמעות הפסיקה הינה כי מד"א לא רשאית לגבות תשלום עבור שירותים אחרים, שאינם הסעות חירום באמבולנס, עד להסדרה חקיקתית של הנושא, בין בחקיקה ראשית ובין בחקיקת משנה.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע להסמיך את מד"א לגבות תשלומים בעד שירותים אחרים הניתנים על-ידה, שאינם הסעות חירום, כגון נוכחות באירועים המוניים, הסעות מתוכננות באמבולנס והדרכות.

חיים כץ: התשלומים לא יוגדרו כאגרות, ולפיכך מד"א תוכל להפחית מהמחירים שקבעה, והיא לא תהיה מחויבת למחיר אחיד בכל הארץ.

חיים כץ: עוד מוצע לקבוע כי יראו בתשלומים שגבתה מד"א בעבר, ללא מקור הסמכה בחוק, כתשלומים שנגבו כדין, ולפיכך מד"א לא תהא מחויבת להשיב תשלומים אלו.

חיים כץ: לגבי אגרות הסעות חירום באמבולנס מוצע לקבוע את ההוראות הבאות: 1.

חיים כץ: כל תעריפי אגרות החירום יאושרו על-ידי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; 2.

חיים כץ: הזעקת אמבולנס שהסתיימה ללא פינוי הנפגע לבית-חולים וללא טיפול רפואי לנפגע על-ידי צוות מד"א לא תחויב בתשלום; 3.

חיים כץ: הזעקת אמבולנס שהסתיימה ללא פינוי הנפגע לבית-חולים אבל ניתן טיפול רפואי לנפגע על-ידי צוות מד"א בזירת האירוע תחויב בתשלום מופחת.

חיים כץ: שר הבריאות ושר האוצר יקבעו, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, מהו טיפול רפואי המחייב את הנפגע בתשלום.

חיים כץ: לוועדה נמסר על-ידי משרד הבריאות, כי עריכת בדיקות רפואיות פשוטות לנפגע לא יחייבו את הנפגע בתשלום.

חיים כץ: עוד מוצע להסמיך את מד"א לקבוע כללים לעניין הנחות או פטורים מתשלום אגרה בשל מצב בריאותי או כלכלי של מקבל השירות.

חיים כץ: משרד האוצר הגיש הסתייגות, והוא מבקש לקבוע את אישור הוועדה לתקנות האגרות כהוראת שעה לחמש שנים בלבד.

חיים כץ: אני קורא לכם לדחות את ההסתייגות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית כנוסח הוועדה.

חיים כץ: יחד עם זה, אם נאשר את זה, לא נמשוך את החוק.

חיים כץ: אני רוצה להודות לצוות הלשכה המשפטית, עו"ד נועה בן-שבת, עו"ד שמרית גיטלין-שקד, עו"ד אייל לב-ארי; לצוות הוועדה, המנהלת המיתולוגית וילמה מאור, למזכירות הוועדה מעיין, ענת ואתי, ולעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו ולי קטקוב, שעסקו במלאכה ותרמו לקידומה של הצעת החוק.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, לשם החוק יש הסתייגות של האוצר – לשם החוק אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת כהן, סגן שר האוצר, אתה רוצה לנמק במקום שר האוצר?

יצחק וקנין: אין צורך.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: הוא רשאי לנמק, השאלה אם הוא רוצה לנמק.

יצחק וקנין: תגיד כמה מלים כדי שנצביע על ההסתייגות.

יצחק כהן: למען הסר הספק, אדוני היושב-ראש, בפסקה (2), המלים "אחרי 'ושר האוצר' יבוא 'באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת'" – יימחקו.

יצחק כהן: זו ההסתייגות.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אם תתקבל הסתייגות זו, יתווסף להצעת החוק סעיף 4: "הוראת שעה: בחמש השנים שמיום תחילתו של חוק זה יקראו את סעיף 7א(א) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, כך שאחרי 'ושר האוצר' יבוא 'באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת'".

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: על שם החוק לא היו הסתייגויות.

יצחק וקנין: נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 11 בעד שם החוק – 38 נגד – אין נמנעים – 1 שם החוק נתקבל.

יצחק וקנין: 38 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק וקנין: אם כן, שם החוק עבר כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיף 1, כאמור, יש הסתייגות של האוצר, כפי שנימק אותה סגן שר האוצר.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 1.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 12 נמנעים – אין ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 1 נתקבלה.

יצחק וקנין: בעד – 26, 12 נגד.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף 1, כולל ההסתייגות שהתקבלה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 – 42 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יצחק וקנין: 42 בעד, אחד מתנגד ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, סעיף 1 עבר, כולל ההסתייגות, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיפים 2 ו-3 אין הסתייגות.

יצחק וקנין: נצביע על 2 ו-3 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד סעיפים 2 ו-3 כהצעת הוועדה?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 2–3 – 37 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 2–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 37 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 2 ו-3 עברו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנו עוברים להצבעה על כל החוק בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, אפשר להצביע בקריאה שלישית?

יצחק וקנין: אם כן, אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 38 נגד – 1 נמנעים – אין חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, נתקבל.

יצחק וקנין: 38 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק נתקבלה ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/607; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 22272; מס' פ/3221; מושב שלישי, חוב' ל"ג, עמ' 20376; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הגנת הסביבה (פליטות והעברות לסביבה – חובות דיווח ומרשם), התשע"ב–2012, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הגנת הסביבה (פליטות והעברות לסביבה – חובות דיווח ומרשם), התשע"ב–2012, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אמנון כהן: הצעת חוק זו היא מיזוג של שתי הצעות חוק – הצעת חוק שיזמה הממשלה והצעת חוק פרטית באותו נושא שיזמו חברי הכנסת דב חנין, משה גפני, דוד אזולאי, אמנון כהן, רחל אדטו, איתן כבל, אברהים צרצור וניצן הורוביץ.

אמנון כהן: הצעת החוק נועדה ליצור נדבך חשוב נוסף בשקיפות המידע הסביבתי בישראל, כך שמידע על פליטות והעברות של חומרים מזהמים ופסולת על-ידי מפעלים יהיה נגיש לכול באמצעות האינטרנט.

אמנון כהן: הצעת החוק מניחה כי הבאת מידע זה לידיעת הציבור תיצור תמריץ למפעלים לצמצם את פליטת המזהמים לסביבה ותאפשר לציבור לפקח ביתר יעילות על מעשיהם ומחדליהם של המפעלים.

אמנון כהן: הנתונים יאפשרו גם לגופי האכיפה לגבש מדיניות ראויה ולפקח ביתר יעילות על פעילות מזהמת.

אמנון כהן: הצעת החוק מטילה על מפעלים חובת דיווח שנתית על כמויות חומרים מזהמים ופסולת אשר נפלטו או הועברו לסביבה מהמפעלים.

אמנון כהן: כמו כן קובעת הצעת החוק כי יוקם מרשם פליטות והעברות של חומרים מזהמים ופסולת ממפעלים לסביבה וכן רשימת מצאי אשר תכלול מידע על חומרים מזהמים, שפכים ופסולת אשר נפלטו לסביבה ממקורות שונים, כגון תחבורה על כל ענפיה, חקלאות ומקורות זיהום קטנים.

אמנון כהן: המרשם ורשימת המצאי יהיו פתוחים לעיון הציבור, בכל עת, באתר האינטרנט של המשרד להגנת הסביבה ויעודכנו אחת לשנה לכל הפחות.

אמנון כהן: הצעת חוק זו מבטיחה כי כל אדם המעוניין בכך יוכל באמצעות האינטרנט וללא תשלום, לקבל מידע על אודות פליטות והעברות של חומרים מזהמים או פסולת באזור מגוריו, וכן מידע נוסף על אודות פליטות והעברות של חומרים מזהמים ופסולת.

אמנון כהן: החשיבות הרבה בנגישות המידע הסביבתי לציבור הוכרה באמנת מועצת האומות המאוחדות בדבר נגישות המידע, שיתוף ציבור בקבלת החלטות ונגישות לצדק בנושאים סביבתיים.

אמנון כהן: מכוח אמנה זו נחתם פרוטוקול קייב, אשר מטרתו להגביר את נגישות המידע לציבור, את שיתוף הציבור בקבלת החלטות בנושאים סביבתיים כמו גם את המניעה וההפחתה של פליטות לסביבה, באמצעות יצירת מרשם פליטות והעברות של חומרים מזהמים לסביבה.

אמנון כהן: החשיבות הרבה ביצירת המרשם הוכרה גם על-ידי האיחוד האירופי וכן על-ידי הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, ה-OECD, אשר קרא למדינות החברות בו לאמץ את המנגנון האמור.

אמנון כהן: הצעת חוק זו מיישמת את התחייבויותיה של ישראל במסגרת תהליך הצטרפותה ל-OECD כמו גם את עקרונות פרוטוקול קייב.

אמנון כהן: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית מצאה הוועדה כי יש לערוך בה מספר לא קטן של שינויים, בין השאר כדי להתאים את הצעת החוק לפרוטוקול קייב.

אמנון כהן: כך, למשל, החליטה הוועדה להדגיש בהוראות החוק את העיקרון שלפיו המפעלים נושאים באחריות לכך שהדיווחים שלהם ישקפו את המצב העובדתי לאמיתו ויהיו אמינים ומהימנים.

אמנון כהן: על כל מפעל מדווח לחשב את הנתונים באמצעות שיטת החישוב המיטבית – שיטת חישוב המביאה למידע מדויק ככל הניתן, בהתבסס על נתונים הזמינים באורח סביר למפעל המדווח, כאשר הרשם מוסמך להורות מה היא שיטת החישוב המיטבית.

אמנון כהן: לעניין רשימת המצאי החליטה הוועדה לקבוע כי סוג המידע שייכלל בה, ייקבע על-ידי הרשם בין השאר על-פי מידת הסיכון לבריאות הציבור או לסביבה ולאחר הליך שיתוף ציבור.

אמנון כהן: כן מוצע כי הרשם יוכל לדרוש מרשות ציבורית למסור לו מידע הנדרש לצורך עריכת רשימת המצאי.

אמנון כהן: עוד נכללה בהצעת החוק מסגרת שתאפשר למשרד להגנת הסביבה להעריך את היעילות הסביבתית של מפעלים ולפרסם לציבור, לראשונה בישראל, דירוג של מפעלים לפי יעילותם הסביבתית.

אמנון כהן: כמו כן מצאה הוועדה כי הסנקציות שנכללו בהצעת החוק המקורית לא היו מאוזנות, ולכן החליטה, מצד אחד, שיש להחמיר באופן משמעותי את הענישה, ומאידך גיסא להפחית באופן משמעותי את סכומי העיצום הכספי.

אמנון כהן: לסיום, בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית סברה הוועדה כי אין להשית על המפעלים אגרה למימון המרשם וכי מימון הפעלת החוק צריך לבוא מתקציב המשרד להגנת הסביבה.

אמנון כהן: הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

אמנון כהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש והגנת הסביבה, חבר הכנסת אמנון כהן.

יצחק וקנין: רבותי, להצעה זו אין הסתייגויות, אבל יש בקשה לדיבור של חבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, לרשותך חמש דקות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, אנחנו היום, עמיתי חברי הכנסת, עושים מהפכה בתחום הסביבתי.

דב חנין: המהפכה הזאת היא מהפכת השקיפות הסביבתית, הפיכת הנושאים הסביבתיים לידועים, לשקופים לציבור.

דב חנין: לא צריך להיטרטר לחפש אינפורמציה, כל המידע הסביבתי ייאסף, יקוטלג ויועבר לידי הציבור באופן שיטתי על-ידי רשויות המדינה.

דב חנין: זוהי תפיסה מודרנית של איך הניהול הסביבתי צריך להיעשות.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, קודם כול, להביע הערכה לצוות המחקר של "אדם טבע ודין", שעשו עבודה מעולה בגיבוש העקרונות הבסיסיים שעליהם בנינו את הצעת החוק הפרטית שהוגשה קודם; אני רוצה להביע הערכה לשר להגנת הסביבה גלעד ארדן ולצוות משרדו, שבהמשך גיבשו גם הצעת חוק ממשלתית; רוצה להביע הערכה גם לשר וגם לצוות משרדו על הנכונות לשיתוף פעולה מעשי, רציני.

דב חנין: לפעמים היו ויכוחים, אפילו ויכוחים לא פשוטים, אבל בסופו של דבר הצלחנו להגיע להסכמות ולהגיע לוועדה בעמידה משותפת של המשרד להגנת הסביבה ושל יוזמי הצעת החוק הפרטית שקדמה להצעת החוק הממשלתית.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לשקיפות סביבתית יש שני ממדים חיוניים: הממד הראשון הוא הממד הדמוקרטי.

דב חנין: יש לנו זכות לדעת מה נפלט לסביבה שלנו, מה נפלט לאוויר שלנו, מה מגיע למים שלנו, מה מגיע לאדמה שבה אנחנו מגדלים את היבולים החקלאיים שלנו.

דב חנין: יש לנו זכות לדעת מה מזהם את הסביבה שלנו.

דב חנין: להצעת החוק הזאת יש גם ממד אופרטיבי.

דב חנין: הממד האופרטיבי הוא השפעה מעשית גדולה, מרחיקת לכת, של השקיפות הסביבתית על המצב הסביבתי.

דב חנין: ההשפעה הזאת היא השפעה שיש לה שלושה מישורים: המישור הראשון הוא השפעה על הציבור.

דב חנין: ציבור שער לזיהומים הסביבתיים, ציבור שמכיר את הסיכונים הסביבתיים הוא ציבור מודע, הוא ציבור שיודע להיאבק על זכויותיו, הוא ציבור שיודע לפעול באופן נכון ורציונלי מול סיכונים ומול איומים.

דב חנין: האפקט השני של הצעת החוק הזאת הוא כמובן על הרשויות: על הרשויות של הממשל המרכזי, על הרשויות של השלטון המקומי.

דב חנין: הם חייבים לשקף לציבור, הם חייבים לפעול.

דב חנין: חובות דיווח וחובות שקיפות מניעות את הרשות לפעול בצורה יותר אפקטיבית ויותר מעשית.

דב חנין: אפקט שלישי של ההצעה או של החוק מגיע למזהמים עצמם.

דב חנין: הספרות מלמדת שכאשר גורמים מזהמים יודעים שהם פועלים במערכת שקופה, השקיפות עצמה משנה את ההתנהגות שלהם.

דב חנין: כאשר מפעלים ידעו שיש מדד סביבתי לפעולתם, כאשר מפעלים ידעו שיש מדד שיודע להעריך ולמדוד את הזיהומים שהם מייצרים, הם יתנהגו בצורה שקולה, זהירה ומידתית יותר.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה שונה בתכלית בנקודת המבט הרעיונית שלו מחוק חופש המידע.

דב חנין: חוק חופש המידע מטיל את הנטל על האזרח ללכת, לדרוש, לבקש מידע, להגיש בקשה, לשלם אגרה ולרוץ אחרי הרשויות כדי שהרשויות יספקו לו או לא יספקו לו את המידע שהוא מבקש.

דב חנין: בחוק הזה התפיסה היא תפיסה הפוכה: במקום משיכה של מידע על-ידי הציבור, דחיפה של מידע לאזרחים על-ידי הרשויות.

דב חנין: זוהי התפיסה המודרנית, הנכונה, בנושאים סביבתיים.

דב חנין: תפיסה כזאת קיימת גם במדינות אירופה המתקדמות, וטוב שמדינת ישראל מיישרת פה קו עם המדינות המתקדמות ביותר במודל של שקיפות סביבתית שהוא מודל דמוקרטי ואופרטיבי, כפי שאמרתי קודם לכן.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, בחוק הזה ישנם מנגנוני אכיפה מאוד אפקטיביים, הן אכיפה פלילית והן אכיפה מינהלית.

דב חנין: אנחנו למדים וחוזרים ולמדים שמנגנוני האכיפה המינהלית שהכנסנו לראשונה בחוק המזהם משלם, אחד מחוקי הבסיס של המהפכה הסביבתית הגדולה בחקיקה, שנעשתה בקדנציה הקודמת, הם מנגנונים נכונים, אפקטיביים ויעילים.

דב חנין: אנחנו מכניסים את המנגנונים האלה לחוקים נוספים, וטוב שכך, ועם הזמן המשרד להגנת הסביבה יותר ויותר ישתמש במנגנונים האלה ויבצע באמצעותם אכיפה שהיא גם מהירה יותר וגם אפקטיבית יותר.

יצחק וקנין: תודה.

דב חנין: אני רוצה רק להודות, כדי לא לעלות פעם נוספת.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, קודם כול להודות ליושב-ראש הוועדה שלנו, יושב-ראש והגנת הסביבה, חבר הכנסת אמנון כהן, שניהל את הדיון גם ברצינות, גם ביעילות וגם במסירות מאוד רבה.

דב חנין: אני רוצה להודות כמובן לצוות הוועדה, ליועץ המשפטי של הוועדה, ליועצים המשפטיים של הוועדה, על העבודה המצוינת שלהם.

דב חנין: אני רוצה לחזור ולהודות לארגון "אדם טבע ודין", לשר להגנת הסביבה, לצוות המשרד להגנת הסביבה על שיתוף הפעולה המצוין בינינו, ואני מקווה שכך נקדם חוקים סביבתיים חשובים רבים נוספים.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת .

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – הצעת חוק הגנת הסביבה (פליטות והעברות לסביבה – חובות דיווח ומרשם), התשע"ב–2012.

יצחק וקנין: השר ידבר אחרי ההצבעות.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–39 – 33 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–39 נתקבלו.

יצחק וקנין: בעד – 33, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, ההצעה עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש והגנת הסביבה – – –

אמנון כהן: – – –

קריאה: להצביע.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 32 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הסביבה (פליטות והעברות לסביבה – חובות דיווח ומרשם), התשע"ב–2012, נתקבל.

יצחק וקנין: בעד – 32, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אדוני השר גלעד ארדן, השר להגנת הסביבה, מבקש לומר מילות תודה לכל העוסקים במלאכה.

גלעד ארדן: תודה, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: בראש ובראשונה אני רוצה להודות לידידי חבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש והגנת הסביבה, שמוכיח בכל תפקיד שהוא עושה בכנסת, גם כיושב-ראש בעבר, וגם בוועדה הזאת, שהוא באמת מנהל אותה ביד רמה ולא מבזבז זמן – מקדם חוקים מאוד מאוד חשובים לטובת אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: אני באמת מודה לו על כך מעומק הלב.

גלעד ארדן: החוק הזה, שיש לו גרסה ממשלתית ויש לו גרסה שהוביל אותה חבר הכנסת חנין, שעל עשייתו בתחום של הסביבה באמת כבר אין צורך להכביר מלים, יחד עם חברי כנסת נוספים שהובילו את החוק, בעצם הביא לכך שישראל מקבלת היום חוק סביבתי ששם אותה באמת במקום אחר לגמרי.

גלעד ארדן: היום אנחנו יכולים לומר שבחלק מהתחומים הסביבתיים – אני תמיד מתלונן שישראל נמצאת בפיגור של עשרות שנים בתחום הזה של דיווח לציבור ושקיפות, שזה אחד מהערכים המרכזיים שה-OECD מוביל – ישראל בזמן מאוד קצר עומדת להיות אחת המדינות המובילות.

גלעד ארדן: כדי שיהיה ברור, מדובר פה במנגנון בלי צורך שהציבור יגיש בקשות על-פי חוק חופש המידע ואגרות וכו', מנגנון שמביא את עידן האינטרנט והשקיפות לתחום של הגנת הסביבה, כי כל אזרח ואזרחית יוכלו לראות, על-ידי כניסה לאתר של המשרד להגנת הסביבה, את כל הפליטות והפסולות של כל המפעלים המזהמים בעלי ההשפעות המשמעותיות.

גלעד ארדן: הם בעצם יחויבו לדווח על הכמויות של הפסולת והפליטות, והדבר הזה יעודכן כל הזמן און-ליין.

גלעד ארדן: מובן שהשקיפות הזו תיתן לנו ולרשויות כלים לקבל החלטות ולעצב מדיניות טובה ונכונה יותר שתשפר את הסביבה ואת איכות האוויר, ואני מעריך שהיא גם תשפיע על בעלי המניות של אותם חברות ומפעלים שיחששו מהשקיפות הזו, כי יגיע גם היום שבו לא רק בגלל המחיר של מוצר האזרחים יעשו חרם ולא יקנו אותו אלא גם מפני שהם ידעו שאותה חברה שמייצרת את המוצר גם מזהמת את הסביבה במידה לא לגיטימית ושעולה על הנדרש.

גלעד ארדן: כשמדברים על צדק חברתי צריך לזכור שצדק סביבתי הוא חלק בלתי נפרד.

גלעד ארדן: אם כתוצאה מאותה מערכת של שקיפות נראה שאזור אחד בארץ סובל מכמות זיהומים הרבה יותר גדולה מאזור אחר, אז באמת צריך למקד את מאמצי הממשלה ואת ההשקעות הממשלתיות באותו אזור.

גלעד ארדן: לכן החוק הזה כל כך חשוב.

גלעד ארדן: שוב, אני מודה לוועדה, לחבר הכנסת אמנון כהן, לחבר הכנסת חנין, וכמובן כמובן לאנשי המשרד להגנת הסביבה שעושים מאמצים אדירים לעמוד בקצב של כל החוקים הסביבתיים שעוברים בשנים האחרונות, ללשכה המשפטית, לאשכול תעשיות במשרד.

גלעד ארדן: תודה לכולם.

גלעד ארדן: וכמובן לצוות המקצועי של והגנת הסביבה וללשכה המשפטית שם.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אדוני השר, תודה רבה.

[רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/453).

]

אנחנו עוברים לנושא הבא, והוא: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 190) (מוסדות ציבוריים הפועלים לעידוד ההתיישבות), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת וציון פיניאן – קריאה ראשונה.

ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת שלמה מולה.

סליחה.

בבקשה, חבר הכנסת אלקין יציג את החוק, ואחר כך ראשון המשתתפים בדיון הוא חבר הכנסת מולה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חברי השרים וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג לקריאה ראשונה את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 190) (מוסדות ציבוריים הפועלים לעידוד ההתיישבות).

זאב אלקין: הצעת החוק מאוד מאוד פשוטה.

זאב אלקין: ברשימה של מטרות ציבוריות בפקודת מס הכנסה, בסעיף 9(2)(ב), היא מציעה להוסיף כאחת מהמטרות הציבוריות מטרה חדשה של עידוד התיישבות.

זאב אלקין: החקיקה הראשית מסדירה מספר מטרות ציבוריות כמו חינוך, בריאות, סעד, דת וכו', שעמותות שפועלות בתחום הזה נהנות מהטבת מס לתורמים לעמותות האלה.

זאב אלקין: התברר שעמותות שעוסקות בשנים האחרונות יותר ויותר בתחום עידוד ההתיישבות בגליל ובנגב נפלו בין הכיסאות, כי עידוד ההתיישבות זה לא בדיוק חינוך, עידוד ההתיישבות זה לא בדיוק תרבות ועידוד ההתיישבות זה לא בדיוק דת.

זאב אלקין: אז, לפעמים ניתן להתחכם, ועמותה שעוסקת בהתיישבות יכולה להציג את עצמה כעמותה שעוסקת בפרויקט חינוכי ולנסות לקבל את המעמד.

זאב אלקין: אבל חלק ניכר מהתנועות, שמוכרות לרבים מחברי הכנסת בבית הזה, כמו למשל תנועות "אור" ו"איילים", למעשה יש להן בעיה לגשת למס הכנסה, לפקידי מס הכנסה, ולבקש את המעמד הרלוונטי.

זאב אלקין: לכן, למעשה, באה הצעת החוק הזאת לסגור את הפער הזה ולתקן את המעוות, כאשר כמעט כל נושא יכול היום לקבל את המעמד של תמיכה בתחום של הטבות מס, ואגב בלי שום קשר להבחנות אידיאולוגיות.

זאב אלקין: למשל בנושא הדת מגישים לבניית בתי-כנסת ומגישים לבניית מסגדים.

זאב אלקין: כל נושא אפשרי מקבל את התמיכה.

זאב אלקין: אותו דבר בנושא של תרבות ואותו דבר בנושאים האחרים.

זאב אלקין: מאשרת, וחברי כנסת ותיקים, במיוחד אלה שהיו חברים בו מכירים את זה, שבערך פעם בכמה שבועות, פעם בחודש, יש כל פעם רשימה בסדר-גודל של כ-100 עמותות שמקבלות את המעמד לאחר שמס הכנסה בחן את הנושא והגיע למסקנות שהם עונים לקריטריונים.

זאב אלקין: עד לשנים האחרונות כל הנושא של עידוד ההתיישבות בכלל לא נזקק לעזרה של העמותות.

זאב אלקין: המדינה נשאה בעול של עידוד ההתיישבות במשך עשרות שנים.

זאב אלקין: לצערי, בשנים האחרונות יותר ויותר התחום הזה הוא נחלתן של העמותות.

זאב אלקין: אני מברך את העמותות על העבודה הנפלאה.

זאב אלקין: מובן שהייתי מעדיף אם לא היינו נזקקים להן ואם המדינה היתה עושה את כל המלאכה.

זאב אלקין: אבל, לצערי, זה לא המצב.

זאב אלקין: שוב, הזכרתי רק שתי דוגמאות מפורסמות של חבר'ה צעירים ומצוינים, גם ב"אור" וגם ב"איילים", שבזכותם מוקמים היום גם כפרי סטודנטים בנגב וגם יישובים חדשים.

זאב אלקין: אגב, מובן שהרבה פעמים גם במימון ממשלתי, אבל המימון הממשלתי הזה לא מספיק, והם מגייסים לא מעט תרומות.

זאב אלקין: לכן הם פנו אלי וביקשו לקדם את הצעת החוק הזאת שתסדיר את הבעיה ותאפשר לעמותות הרלוונטיות לפנות למס הכנסה ולבקש את המעמד, שכפי שאמרתי נהנות ממנו עמותות רבות ומגוונות גם בימין וגם בשמאל, גם יהודים, גם מוסלמים וגם נוצרים, וכמעט כל עמותה אפשרית במדינת ישראל חוץ מדווקא מספר קטן של עמותות.

זאב אלקין: אני שמח שהממשלה החליטה – זה לא היה פשוט אבל הצלחנו לשכנע את משרד האוצר, שאף פעם לא אוהב להרחיב את מספר הנושאים שנהנים מהטבת מס – לתמוך בהצעת החוק.

זאב אלקין: יותר מזה, למעשה, הנושא הזה פועל כבר היום, כי שר האוצר, ואני מברך אותו על כך, הזדרז ובסמכות שיש לו הכניס את המטרה הזו כחלק מהמטרות שכבר היום העמותות יכולות להגיש ולבקש בגללן את המעמד.

זאב אלקין: למה, עם זאת, צריך את החקיקה הראשית?

זאב אלקין: כי למעשה החקיקה הראשית מנציחה את זה לדורות – שר אוצר אחד הכניס, שר אוצר אחר יכול להוציא, ובמקרה הזה החקיקה הראשית תכניס את זה ויהיה הרבה יותר קשה לשנות את זה אם וכאשר מישהו ירצה לשנות.

זאב אלקין: סביב הצעת החוק הזאת התעורר ויכוח משני סוגים.

זאב אלקין: ויכוח אחד – כשדנו בוועדת כספים, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, הממשלה רצתה לצמצם את ההגדרות לכך שיהיה כתוב – אני מפשט, יש שם נוסח ארוך, אבל הרעיון היה עידוד התיישבות לפי סדרי העדיפויות שנקבעים בממשלה.

זאב אלקין: הציע יושב-ראש ועדת הכספים שלקריאה ראשונה בינתיים לא לצמצם, ולהשאיר את הניסוח הרחב, מתוך חשש שאולי עמותות, נניח, שפועלות בפרויקטים שהממשלה במקרה תומכת בהם אבל לא משקיעה, תהיה להן בעיה להוכיח: כן הממשלה מעודדת, זה כן סדר עדיפויות, לא סדר עדיפויות.

זאב אלקין: אנחנו נדון עוד על ההגדרה המדויקת, וככה סיכמנו עם הממשלה, לקראת קריאה שנייה ושלישית של החוק.

זאב אלקין: הוויכוח השני שהתעורר, ואליו אני רוצה להתייחס בסיום, אדוני היושב-ראש, היה ויכוח שבעיני הוא היה, אני חייב להגיד, הזוי.

זאב אלקין: באו כמה חברי כנסת בוועדת הכספים ואמרו: אנחנו כעיקרון בעד עידוד התיישבות, אבל אנחנו חוששים שמא יהיו עמותות שעוסקות בהתיישבות ביהודה ושומרון רחמנא ליצלן, ואולי גם הן ייהנו מהחוק הזה.

זאב אלקין: אגב, אמרנו בדיון בוועדה שהעמותה הראשית שעוסקת בהתיישבות ביהודה ושומרון, עמותת "אמנה", לא צריכה את זה.

זאב אלקין: יש לה קרן שנהנית מהמעמד הזה כבר שנים רבות, ולכן היא דווקא לא פנתה אלי ולא ביקשה לקדם את החוק, אלא ביקשו תנועות שעוסקות בנגב ובגליל.

זאב אלקין: אבל עדיין, להפתעתי הרבה גיליתי שישנם חברי כנסת שמבחינתם עצם הצל של ספק של חשש שאולי איזה גורם שאולי עוסק בהתיישבות בגוש-עציון או במעלה-אדומים, אולי ייהנה מזה, אז זה סיבה מספקת כדי להפיל הצעת חוק שלמעשה מטרתה לעזור להתיישבות בנגב והגליל.

זאב אלקין: אגב, נשאלתי בוועדה, נמצאים פה חברינו חברי כנסת ממפלגות ערביות – נשאלתי:

זאב אלקין: האם זה חוק ליהודים בלבד?

זאב אלקין: והתשובה היא חד-משמעית לא.

זאב אלקין: בזמנו רצינו להציע הצעת חוק בניסוח – – –

שכיב מוראד שנאן: – – –

מוחמד ברכה: בניסוח – – –

זאב אלקין: כן, כן.

זאב אלקין: אני מצטט.

זאב אלקין: שאל חבר הכנסת שכיב שנאן.

מוחמד ברכה: בניסוח אין בעיה, אבל בפועל אין – –

זאב אלקין: מה זה "בפועל"?

זאב אלקין: בפועל זה מס הכנסה.

מוחמד ברכה: – – אין התיישבות, אין שום יישוב ערבי שהוקם מאז קום המדינה – – –

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: ממשלת ישראל תומכת, למשל, בהקמה של יישובים חדשים לאוכלוסייה הבדואית, לדוגמה, בנגב.

זאב אלקין: ממשלת ישראל תומכת ורוצה לפתח את התיישבות הדרוזים בצפון, וכל העמותות שיעסקו בנושאים האלה ודאי שיקבלו ויפנו למס הכנסה בדיוק באותה צורה שמי שבונה מסגד – בנושא של דת לא כתוב שזה בית-הכנסת.

זאב אלקין: אותו הדבר גם כאן.

זאב אלקין: לכן, גם בנושא הזה ניתנו הבהרות מאוד מאוד ברורות לגבי הניסוח של הצעת החוק.

מוחמד ברכה: מה העלות התקציבית של החוק?

זאב אלקין: קשה מאוד להעריך את העלות התקציבית של החוק מסיבה מאוד מאוד פשוטה, כי למעשה, כפי שאמרתי, מדובר על מספר קטן מאוד של עמותות.

זאב אלקין: כששאלו את משרד האוצר, אתם מכירים את התשובה של משרד האוצר – הוא אמר:

זאב אלקין: השלכות רוחב וכו'.

זאב אלקין: זה יכול להגיע – – –

מוחמד ברכה: לא, כי זה ישליך על ההצבעה – איזה רוב צריך לקבל בקריאה ראשונה.

זאב אלקין: לא, לא, לא, לא.

זאב אלקין: הממשלה לא מתנגדת, לכן זה לא משליך על ההצבעה.

זאב אלקין: זו לא הצעת חוק תקציבית, אם זו שאלתך.

מוחמד ברכה: זו השאלה.

זאב אלקין: הממשלה תומכת בהצעת החוק, ולכן הצעת החוק לא מוגדרת כתקציבית אלא נהנית מתמיכת הממשלה.

זאב אלקין: ואני פונה לחברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה בקריאה לאשר את הצעת החוק ולעשות חסד עם אותם חבר'ה צעירים נלהבים, ואגב, רובם, ממה שאני מכיר, לא מצביעים למפלגה שאני מייצג אלא מצביעים למפלגות שהאופוזיציה מייצגת, ועסוקים בפיתוח הנגב והגליל.

זאב אלקין: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: – – –

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת, יש כמה חברים שרשומים לדיון בחוק.

מוחמד ברכה: הרשימה סגורה.

מוחמד ברכה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת שלמה מולה – שלוש דקות.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חבר הכנסת אלקין, אני לא מכיר אותך כבן-אדם תמים, ואני חושב שאם אתה חשבת שאנחנו לא נעלה על כך, אתה פשוט טעית.

שלמה מולה: אתה זורה חול בעיני הציבור.

שלמה מולה: הצעת החוק הזו באה אך ורק – יש לה תכלית אחת: לשרת את יהודה ושומרון ותו לא.

שלמה מולה: אם אלקין היה רוצה באמת לקדם את הגליל ואת הנגב ואת אותם אחד או שניים היישובים, אולי ערביים, שייבנו בעתיד, אתה היית כולל את זה בנגב-גליל.

שלמה מולה: בוא בבקשה, בוא נעשה דיל: אני מביא לך את כל האופוזיציה, ואם אתה תבוא ותגיד: אני בעד חוק גליל-נגב וגושי התנחלויות, אולי אני הייתי מסכים אתך.

זאב אלקין: – – –

שלמה מולה: רק רגע.

שלמה מולה: שנייה, שנייה רגע.

שלמה מולה: שנייה רגע.

שלמה מולה: הצעת החוק הזו באה בעצם להעביר תקציב אוטוסטרדה למקומות שבהם אלקין רוצה להיבחר בליכוד.

שלמה מולה: זה כל הסיפור, זה כל העניין.

לאה נס: מה רע?

שלמה מולה: לא אמרתי שרע, לא אמרתי שרע.

שלמה מולה: לפחות הציבור ידע על מה רוצה אלקין לקדם את הצעת החוק.

שלמה מולה: אני התפלאתי דווקא על הרב גפני – – –

אורי אריאל: – – – שהוא יחזור לקדימה?

שלמה מולה: הרב גפני בדרך כלל הוא בן-אדם רציני מאוד.

שלמה מולה: כשאנחנו באנו אליו, טענו את טענותינו במהלך הדיון, דווקא הוא היה מאוד נדיב.

שלמה מולה: אני מאוד התפלאתי.

שלמה מולה: בדרך כלל אתה לא נותן שיעבדו עליך.

שלמה מולה: אלקין רוצה לעבוד עליך, ואתה לפחות – אפילו, דרך אגב, הממשלה בדרך כלל מגמגמת.

שלמה מולה: גם בחוק הזה גמגמה.

שלמה מולה: מה היא אמרה?

שלמה מולה: אמרה: אולי אנחנו נתמוך בסדר עדיפויות של הממשלה, התיישבות שהממשלה תעדיף.

שלמה מולה: מה זה להעדיף?

שלמה מולה: ברור שבממשלה הזו תמיד יהודה ושומרון יהיו בעדיפות עליונה.

שלמה מולה: אולי תהיה ממשלה אחרת שתקבע אחרת.

שלמה מולה: לכן, לא רצו לכבול את ידם.

שלמה מולה: אבל אני לא מתפלא על אלקין.

שלמה מולה: זו האג'נדה שלו, זה בסדר.

שלמה מולה: שכיב שנאן, אני מסתכל עליך.

שלמה מולה: איפה העצמאות?

שלמה מולה: איך אתם יכולים לתמוך בהצעת החוק הזו?

שלמה מולה: איך אתם יכולים לבוא ולהגיד, לתת לאיזה התנחלות שבסוף אין בה עתיד, ועם ישראל יצטרך להיפרד מאותן התנחלויות.

שלמה מולה: אבל למה אתם רוצים לתת כסף להם?

שלמה מולה: למה?

שלמה מולה: זה נכון, אני יודע שחברי העצמאות – אתם קורצים לביבי נתניהו.

שלמה מולה: הרכבתם את הקואליציה.

שלמה מולה: שר הביטחון נהנה מאוד מהממשלה הזאת, זה בסדר גמור.

עינת וילף: – – – שר הביטחון – – –

שלמה מולה: אבל אתם ליברלים, אתם ליברלים.

שלמה מולה: איך אתם יכולים להסכים להצעה כזו?

שלמה מולה: אני אומר לך, גברתי עינת, את יודעת, כשלוקחים כסף, בעצם מה שקורה, כשלא לוקחים מס מאותם המתיישבים ומאותם מקומות, בסופו של דבר זה גורע מאוכלוסיות החלשות – והם צריכים חינוך, הם צריכים רווחה, הם צריכים התיישבות, הם צריכים דיור ציבורי.

שכיב מוראד שנאן: – – –

שלמה מולה: מה שקורה כאן – לוקחים פשוט כסף, לא יגבו מסים, ואז ילך לשם.

שלמה מולה: בסופו של דבר, האוכלוסיות שזקוקות באמת לטיפול לא יקבלו טיפול.

שלמה מולה: למה אתם לא יכולים לחשוב חכם?

שלמה מולה: עכשיו, אלקין, איך הוא עובד עליכם?

שלמה מולה: הוא מדבר על "איילים", זה נכון.

שלמה מולה: "איילים" – זה כפר סטודנטים מצוין, צעירים אידיאליסטים בנגב, זה מצוין.

שלמה מולה: אם הוא היה נותן רק להם הייתי גם נותן ונותן.

שלמה מולה: אבל למה לתת למקומות שהם במחלוקת בעם ישראל?

שלמה מולה: אתם יודעים שבסופו של דבר עם ישראל יצטרך להיפרד מההתנחלויות.

שלמה מולה: למה להשקיע מיליארדים מיותרים שבסופו של דבר לא ישרתו את עם ישראל?

שלמה מולה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת דורון אביטל.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: ולאחריו – חבר הכנסת עתניאל שנלר.

קריאה: – – –

דורון אביטל: האמת שלא הייתי בטוח שאני אדבר, אבל זאב אלקין דיבר על דיון הזוי בוועדת כספים.

דורון אביטל: ראו, החוק הזה יש לו שני קצוות מוזרים.

דורון אביטל: חוק לעידוד התיישבות שמנוסח באופן ריק בלי סדר עדיפויות.

דורון אביטל: כמובן זו הטבה ריקה.

דורון אביטל: התיישבות היא תמיד עידוד של משהו על פני משהו אחר, יישוב ספר על פני יישוב במרכז הארץ, או משהו מהסוג הזה.

דורון אביטל: החוק הזה במקור שלו היה חוק לעידוד ההתיישבות הציונית, והמלה "ציונית" הושמטה בגלל התנגדות משפטית.

דורון אביטל: ככלל אני רוצה להתריע פה על שימוש נדוש ומוגזם במלה "ציונית".

דורון אביטל: פרס היצירה, יצירת האמנות הציונית, של שרת החינוך והתרבות; רק חִשבו שיהיה פרס על מדע ציוני, ערכות ללימוד ציונות.

דורון אביטל: כל הרעיון הזה שציונות היא משהו שהוא לא מתחדש, שהוא לא משהו – ציונות של 1948 אינה ציונות של 2012 – שציונות זה לא נושא שהוא נושא פוליטי, שנדרש פה דיון אמיתי לגבי מה הנגזרות שלו.

דורון אביטל: ולכן אני אומר, חוק שביסודו יש משהו – תסלחו לי – לא כשר, הושמטה מלה, ולאחריה מנסים לשכנע אותנו שההשמטה הזאת היא מקרית, איננו חוק כשר.

דורון אביטל: תתכבד הממשלה, תחליט מהם סדרי העדיפויות שלה, מהם הגבולות שהיא רוצה לנסח למדינה הזאת, איפה יישובי הספר, ואנחנו באופוזיציה נחליט האם אנחנו תומכים בהתיישבות הזאת.

דורון אביטל: אבל כל עוד החוק מנוסח בצורה כזאת פתוחה וחסרת אחריות, איננו יכולים לתמוך בחוק הזה.

דורון אביטל: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עתניאל שנלר, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הקואליציה ולחבר הכנסת פיניאן שהגישו הצעת חוק ציונית ממעלה ראשונה, ואני לא מבין את חברי מקדימה.

עתניאל שנלר: אני עכשיו מדבר בשם הציונות.

עתניאל שנלר: ציונות זה עלייה והתיישבות, וכל מי שמדבר נגד התיישבות בגליל, בנגב – מייד אני אדבר גם על מה שאתה הצעת, מולה – בכל מקום בארץ-ישראל, הוא קודם כול מדבר נגד המפעל הציוני, נקודה.

עתניאל שנלר: גם אם יש לנו ויכוח איפה להשקיע את הכסף.

דורון אביטל: זה הוויכוח.

עתניאל שנלר: לכן בבסיס הדבר, להגיד שהולכים נגד עידוד ההתיישבות בארץ-ישראל – נפלנו על הראש?

עתניאל שנלר: מדינה ציונית בנגב, בצפון, ביהודה ושומרון?

עתניאל שנלר: מה קרה לנו?

שלמה מולה: אנחנו בעד הנגב והגליל.

עתניאל שנלר: ירדנו מהפסים?

עתניאל שנלר: מילא, אנחנו לא במרכז.

עתניאל שנלר: אבל אנחנו כבר מעבר לציונים גם?

עתניאל שנלר: ירדתם מהפסים.

עתניאל שנלר: אתה הצעת, מולה.

עתניאל שנלר: אתה הצעת.

עתניאל שנלר: אתה אמרת: גושי התיישבות, כן, מקומות אחרים לא.

שלמה מולה: נכון.

עתניאל שנלר: מישהו יכול להגדיר מהם, הגדרות ערכיות כאלה?

עתניאל שנלר: אתה יודע, אני לא גר בגושי ההתיישבות.

עתניאל שנלר: מה אתה אומר?

שלמה מולה: הממשלה.

עתניאל שנלר: אני לא גר בגושי ההתיישבות, לא מגיע חינוך לילדים שלי?

עתניאל שנלר: לא מגיע לי שירותים?

שלמה מולה: מגיע לך.

עתניאל שנלר: תחליט הממשלה להוריד אותי מביתי, אם יחליט העם להוריד אותי מביתי, יהיה ויכוח.

עתניאל שנלר: העם יחליט.

עתניאל שנלר: יכול להיות שאתם יודעים מה דעותי.

עתניאל שנלר: יכול להיות שחלק יגידו: צריכים להישאר, חלק לא.

עתניאל שנלר: אבל עד אז הילדים והנכדים שלי לא יכולים לקבל את מה שאתה מקבל בתל-אביב?

עתניאל שנלר: אתם פשוט ירדתם מהפסים.

שלמה מולה: בתל-אביב לא מקבלים שום ניקוד.

עתניאל שנלר: אבל בגליל מקבלים?

עתניאל שנלר: בנגב מקבלים?

עתניאל שנלר: בגושי ההתיישבות מקבלים?

שלמה מולה: למה אתה משווה?

עתניאל שנלר: למה דם של ילד באלון-מורה, שהוא בגוש התיישבות, פחות חשוב מהדם של הילדים שלך?

שלמה מולה: אתה מבקש העדפה.

שלמה מולה: אתה מבקש העדפה.

עתניאל שנלר: מאיפה עזות המצח ללכת נגד המפעל הציוני?

שלמה מולה: אתה מבקש העדפה.

עתניאל שנלר: לכן תודה לכם שהעליתם את החוק הזה, וחשוב שכל מפלגה ציונית תתמוך.

עתניאל שנלר: ואני אומר לכם, הדיון איפה תהיה התיישבות הוא יהיה דיון; יהיה דיון נוקב מאוד, קשה מאוד, וכולנו נתווכח עליו.

עתניאל שנלר: ומה שלא צריך להיות, כנראה אם ייגזר, לא יהיה.

עתניאל שנלר: אבל אי-אפשר להגיד: לא לפתח את הארץ הזאת במדינה ציונית.

דורון אביטל: סדרי העדיפויות שלך – – –

עתניאל שנלר: אני אומר לכם, קדימה, אתם בורחים מהעם.

עתניאל שנלר: אתם בורחים מהציונות.

דורון אביטל: אתה תגיד לי מה זו ציונות?

דורון אביטל: אתה תגיד לי?

עתניאל שנלר: תחזרו.

עתניאל שנלר: לא, תחזרו.

עתניאל שנלר: אין קשר בין ההסדר המדיני לבין החוק הזה.

עתניאל שנלר: הסדר מדיני זה סיפור אחד, והיכולת לעזור להתיישבות כערך ציוני של יישוב הארץ – אולי רק אנשים כמוני, ש-30 שנה גרים בהתיישבות, אולי מפני שאני עבדתי וגדלתי במשק, וחפרתי את האדמה וחרשתי וזרעתי, אני מבין את הערך של ההתיישבות.

עתניאל שנלר: אי-אפשר מהכול לעשות פוליטיקה.

עתניאל שנלר: בסוף גם על הציונות תעשו פוליטיקה?

דורון אביטל: ההגדרה של הציונות היא פוליטיקה.

דורון אביטל: מהי ציונות?

עתניאל שנלר: בושה גדולה.

עתניאל שנלר: ראוי שקדימה, כמו כל הבית הזה, תתחילו לתמוך בציונות.

דורון אביטל: מהי ציונות, זו שאלה פוליטית.

עתניאל שנלר: מספיק שהכול יהיה פוליטיקה.

עתניאל שנלר: מדינה שהכול נמדד בפוליטיקה?

עתניאל שנלר: אין טיפת ערכים בבית הזה?

עתניאל שנלר: אני אתנחם בערכי העבודה, בערכי ההתיישבות – – –

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: אני חושב שהמשך הדיון ייעשה בסיעה שלכם.

מוחמד ברכה: תודה.

דורון אביטל: מהי ציונות היום, מה הנגזרות, זו שאלה פוליטית.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: אני הצעתי להם.

מוחמד ברכה: אם הם יקבלו את ההצעה.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק מסוכן ובעייתי, והוא מסוכן ובעייתי פעמיים.

דב חנין: פעם אחת בכך שהוא מגייס את המדינה, את מערכות המיסוי של המדינה, את מערכות העידוד של המדינה, לטובת פרויקט פוליטי; לטובת פרויקט פוליטי שנמצא במחלוקת קשה בתוך ישראל – –

מיכאל בן-ארי: אין מחלוקת על הציונות.

מיכאל בן-ארי: אין מחלוקת על הציונות.

דב חנין: – – ולטובת פרויקט פוליטי שנתפס בכל העולם כמנוגד לדין הבין-לאומי.

דב חנין: אמנת ז'נבה הרביעית אוסרת במפורש העברה של אזרחי המדינה הכובשת לתחומי השטח הכבוש.

יולי יואל אדלשטיין: על הנגב אתה מתכוון?

דב חנין: איזה נגב?

דב חנין: איפה אתה חי?

דב חנין: אדוני השר, באמת, קצת רצינות.

דב חנין: על מה אנחנו מדברים?

דב חנין: אנחנו מדברים על שטחים כבושים לפי הדין הבין-לאומי, ואלה השטחים שישראל כבשה בשנת 1967.

יולי יואל אדלשטיין: אז מה הקשר לחוק לזה?

עינת וילף: אתה יודע שהדין הבין-לאומי – – –

דב חנין: הדין הבין-לאומי, גברתי, הוא מאוד ברור.

דב חנין: אמנת ז'נבה הרביעית אוסרת העברת תושבים לשטח כבוש.

עינת וילף: – – –

דב חנין: השטח הזה נתפס בדין הבין-לאומי כשטח כבוש.

דב חנין: כך קבע גם בית-הדין הבין-הלאומי בהאג.

ישראל חסון: אבל גם עצרת האו"ם – – –

דב חנין: אנא קראי את החלקים הראשונים של פסק-הדין החשוב בעניין חומת ההפרדה.

דב חנין: הקביעה היא ברורה וחד-משמעית.

דב חנין: אמנת ז'נבה הרביעית – לשונה איננה ניתנת למחלוקת.

דב חנין: זה נכון שבית-המשפט הישראלי אומר – – –

עינת וילף: – – –

דב חנין: לא, הוא לא אומר שאמנת ז'נבה הרביעית לא אומרת את זה.

דב חנין: הוא אומר שאמנת ז'נבה הרביעית היא משפט בין-לאומי הסכמי, ולא משפט בין-לאומי מנהגי.

דב חנין: ומדינת ישראל, לצערי הגדול, לא החילה את אמנת ז'נבה בתוך ישראל.

דב חנין: אבל עדיין אין ספק שזה משפט בין-לאומי הסכמי, ומדינת ישראל בדין הבין-לאומי מחויבת להתנהג כמדינה.

דב חנין: היא מחויבת להתנהג כמדינה לפי האמנות, כולל אמנת ז'נבה הרביעית, שאנחנו צד להן.

דב חנין: זה שמדינת ישראל מתנהגת בצורה מנוגדת לדין הבין-לאומי זה לגמרי לגמרי לא ממין העניין וזה לא מוצדק.

דב חנין: עכשיו אני חוזר אל החוק.

דב חנין: אני אומר, החוק הזה הוא בעייתי ופסול מכיוון שהוא בעצם מזרים כספים לטובת פרויקט שהוא פרויקט פוליטי, פרויקט שנוי במחלוקת ופרויקט בלתי חוקי מבחינת הדין הבין-לאומי.

דב חנין: מעבר לזה, על מה אנחנו מדברים?

דב חנין: על בניית התנחלויות בשטחים, שכל כוונתה היא למנוע הסדר שלום, ולזה בעצם החוק הזה מייצר מנגנונים נוספים וערוצים נוספים.

מיכאל בן-ארי: ראינו אתכם, שלום.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, בחוק הזה ישנה בעייתיות נוספת, ואני חושב שעמד עליה בצדק חבר הכנסת אביטל.

דב חנין: זה חוק שהוא לא רק חוק פוליטי בעייתי ופסול, אלא זה חוק שמכניס מנגנונים אידיאולוגיים לתוך מערכות המיסוי של המדינה.

דב חנין: ובדרך הזאת, כמו ששמענו כאן, מחר בבוקר תהיה היצירה הציונית, יהיה הכדורגל הציוני, תהיה התרבות הציונית, יהיו בתי-הספר הציונים.

מוחמד ברכה: סלילת הכבישים.

מיכאל בן-ארי: מה רע בזה?

מיכאל בן-ארי: למה לא?

דב חנין: סלילת כבישים ציונית.

דב חנין: אדוני, אתה אוהב את זה, אבל זה בעייתי.

דב חנין: זה בעייתי מאוד.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי הכנסת, מכל הסיבות האלה, את הצעת החוק הרעה הזו צריך לדחות היום.

דב חנין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, חבר הכנסת חנין.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עפו אגבאריה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא מבין, פשוט, למה צריך לעשות כזאת היתממות ולבוא ולהגיד לאנשים שזה חוק לתיקון פקודת מס הכנסה למוסדות ציבוריים הפועלים לעידוד התיישבות.

עפו אגבאריה: ופה חבר הכנסת זאב אלקין אומר שזה גם למוסלמים וגם לנוצרים.

עפו אגבאריה: חבר הכנסת זאב אלקין, אני לא זוכר שבמדינת ישראל עד היום, אחרי שנהרסו בשנת 1948 מעל 500 כפרים ערביים, הוקם כפר אחד ערבי.

עפו אגבאריה: אני גם רוצה להזכיר לך, שבנגב יש כפר שכבר נהרס 36 פעמים, והולכים להפקיע אדמות של הבדואים, מעל 80% או 90% של אדמות הבדואים, כדי להקים שם כל מיני חוות לאוליגרכים יהודים ולא לאוכלוסייה ערבית.

עפו אגבאריה: אז זה מוזר.

ישראל חסון: איפה?

ישראל חסון: איפה, חבר הכנסת אגבאריה?

עפו אגבאריה: איפה?

עפו אגבאריה: באל-עראקיב, ליד אל-עראקיב.

עפו אגבאריה: בנגב.

ישראל חסון: איפה מקימים חוות?

עפו אגבאריה: למה הנגב לא צריך להיות בשביל האנשים האלה?

עפו אגבאריה: אז למה הוא לא יכול לדבר ישירות, שאני רוצה – – –

ישראל חסון: איפה מקימים חוות לאוליגרכים, תגיד לי.

מוחמד ברכה: חוות.

עפו אגבאריה: חוות, חוות.

עפו אגבאריה: לכל מיני אנשים, כמה חוות.

עפו אגבאריה: רק אחת?

ישראל חסון: אחת לא מקימים.

ישראל חסון: בטח לא באל-עראקיב.

עפו אגבאריה: אז זה על-יד, אז זה לא באל-עראקיב, נו אז מה?

ישראל חסון: לא מקימים חווה – – –

עפו אגבאריה: אז מה מקימים שם בנגב, לא מקימים שום דבר?

ישראל חסון: רק בודדים אבל.

עפו אגבאריה: אז זאת אומרת, הכסף הזה הוא לא בשביל מי שדואג – חבר הכנסת, זה בשביל ההתנחלויות.

ישראל חסון: מקימים יישובים בנגב, נכון, אני אומר לך.

עפו אגבאריה: על אדמות?

ישראל חסון: על אדמות שמדינת ישראל מגדירה כאדמות מדינה.

ישראל חסון: עכשיו, אתה יכול – – –

עפו אגבאריה: כל הוויכוח הוא על ההגדרה הזאת.

ישראל חסון: לא – – –

עפו אגבאריה: מפקיעים אדמות מאנשים – – –

ישראל חסון: אתה כבר אומר שדורון – – –

מוחמד ברכה: חבר הכנסת, אם – – – זה יהיה על חשבונך.

מוחמד ברכה: בבקשה.

עפו אגבאריה: אני אומר שלא צריך כל כך להיתמם ולבוא להגיד שזה בשביל כל האוכלוסייה ובשביל כל אזרחי מדינת ישראל.

עפו אגבאריה: ידוע שהכסף הזה הולך להתנחלויות, וכל המחאה החברתית שעדיין מהדהדת במדינת ישראל, אני מקווה שהיא באמת תימשך גם השנה, היא על הרקע הזה, והכתובת היתה על הקיר.

עפו אגבאריה: הכסף הולך להתנחלויות שהן בלתי חוקיות, וכל העולם מכיר בזה שהן בלתי חוקיות, ואתם רוצים להזרים שם את הכספים ולהפקיר את השכבות העניות שלא יכולות לרכוש דירה, לא יכולות לרכוש חינוך, לא יכולות לרכוש בריאות.

עפו אגבאריה: זה בושה, אז אם מישהו באמת רוצה את החוק הזה, אז לא צריך לזרות חול בעיני האנשים, יבוא ויגיד: החוק הזה בשביל המתנחלים, בשביל המתיישבים.

עפו אגבאריה: אנחנו הולכים לשפוך כסף במקום בלתי חוקי, ואזרחי ישראל אין להם מזה שום תועלת.

עפו אגבאריה: אז לא צריך לשקר לאנשים – צריך להגיד את האמת בעיניים.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב ראש, רבותי חברי הכנסת, בחוק החדש של אלקין נשברים שיאים חדשים – –

מוחמד ברכה: חברים, חבר הכנסת חרמש.

ג'מאל זחאלקה: – – נרשם שיא חדש של חוצפה, או שפל מוסרי שאני חשבתי, איך אומרים, שמטעם הבושה לא מגישים חוק כזה.

ג'מאל זחאלקה: כאשר אותו אלקין הגיש לפני חודשים מספר חוק שמטיל מס נוסף על עמותות שנאבקות למען זכויות אדם, למען יישום החוק הבין-לאומי, הוא מביא חוק שנותן הקלות במס לעמותות שמפירות ברגל גסה את החוק הבין-לאומי – מה זה אומר?

ג'מאל זחאלקה: אם יש היום עמותה שרוצה להפר את החוק הבין-לאומי, לבנות התנחלות על קרקע פלסטינית, היא תקבל הנחה במס; עמותה אחרת רוצה למחות על כך, היא תצטרך לשלם מס מעל 50% – וכל ההצעות האחרות שנועדו לפגוע במימון של ארגוני זכויות אדם.

ג'מאל זחאלקה: יש חוצפה גדולה מזו?

ג'מאל זחאלקה: מדובר במתן הנחות לשודדי קרקעות.

ג'מאל זחאלקה: מי ייהנה מהחוק הזה?

ג'מאל זחאלקה: עמותת "עטרת כוהנים", עמותת אלע"ד, עמותות של מתנחלים, ועמותות שרוצות להקים גם בגליל ובנגב; רוצות להקים על האדמות שלנו שהופקעו באופן מתגרה כדי למנוע – זה אמר לא אחר מאשר שר השיכון: אנחנו מרחיבים את חריש כדי למנוע את התרחבות היישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר זאת במפורש.

ג'מאל זחאלקה: גם זה לא כשר?

ג'מאל זחאלקה: לא רק לא כשר, כבוד היושב-ראש, זה מסריח.

ג'מאל זחאלקה: הסירחון בכנסת היום שובר שיאים חדשים, אני חושב שצריך לבוא כאשר אלקין עולה להציע חוק, צריך לבוא עם מסכות, הריח פה בלתי נסבל.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת שכיב שנאן.

מוחמד ברכה: לאחר מכן אנחנו ניכנס לשלב הסיכומים של המציע ושל דברי השר אדלשטיין.

מיכאל בן-ארי: יושב-ראש, שרים, חברי כנסת, בשיר על דודו, יש קטע: "לאן התגלגלת יא דודו?

מיכאל בן-ארי: " לאן התגלגלת, מפקד סיירת מטכ"ל?

מיכאל בן-ארי: לאן התגלגלת?

מיכאל בן-ארי: אני אגיד לך בלי להתבייש.

מיכאל בן-ארי: במוצאי-שבת היתה הפגנה בתל-אביב – – –

דורון אביטל: אינני חושב כמוך.

מיכאל בן-ארי: תקשיב.

מיכאל בן-ארי: – – – רשות דיבור.

דורון אביטל: זה לגיטימי לא לחשוב כמוך.

מיכאל בן-ארי: אני ברשות דיבור, לכן אני אומר את מה שאני אומר.

מוחמד ברכה: לא, זה שאתה ברשות דיבור, זה נכון.

מוחמד ברכה: אבל כשאתה מפנה אליו דברים, אתה לא יכול להגיד לו: אל תענה לי.

מוחמד ברכה: אתה רוצה לדבר, אני אגן על זכותך לדבר.

דורון אביטל: כיוון שהוא פנה אלי אני רוצה לדבר אתך.

מוחמד ברכה: אדוני, תפנה למזכירה, בסדר.

דורון אביטל: כיוון שהוא פנה אלי אני רוצה לדבר אתך.

מיכאל בן-ארי: אני אשמח שתענה לי על דברים שאני אומר עכשיו.

מיכאל בן-ארי: מוצאי-שבת, הפגנה בתל-אביב.

מיכאל בן-ארי: חבר'ה צברים ישראלים עומדים וצועקים: "לא כיפה, לא ברזל, צה"ל לך לעזאזל".

מיכאל בן-ארי: חבר'ה, גדלו בתל-אביב, או לא יודע איפה, בטח ההורים שלהם היו ציונים גדולים, והילדים – "לא כיפה" – אני אגיד לך מה אני אומר ואתה תקשיב – "לא כיפה, לא ברזל, צה"ל לך לעזאזל".

מיכאל בן-ארי: מאיפה זה בא?

מיכאל בן-ארי: זה בא בדיוק – – –

שלמה מולה: אל תחנך אף אחד.

מיכאל בן-ארי: כן, אני מחנך של הציונות, כן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מולה, לא להפריע בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אני יודע שזה כואב לך.

שלמה מולה: אתה, אל – – –

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שלמה מולה, לא להפריע בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אני יודע שזה כואב לך.

מיכאל בן-ארי: מאיפה זה בא – – –

שלמה מולה: אל – – –

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שלמה מולה.

מיכאל בן-ארי: זה בא בדיוק מזה.

מיכאל בן-ארי: שואל פה איזה חבר כנסת, אתם רוצים?

מיכאל בן-ארי: זה ציוני, זה ציוני, כאילו איזה בושה.

מיכאל בן-ארי: כן, זאת מדינה ציונית, מה לעשות.

מיכאל בן-ארי: אנחנו פה לא בגלל שום דבר אחר, ובלי התנצלויות.

שלמה מולה: אין לך – – –

מיכאל בן-ארי: כן, אז למה אתם מתנגדים להתיישבות?

שלמה מולה: – – –

מוחמד ברכה: שלמה מולה, אל תאלץ אותי להגן עליו יותר מדי, בחייך.

מיכאל בן-ארי: היושב-ראש אובייקטיבי, באמת, אל תפריע לו.

מוחמד ברכה: אני חייב להגן עליך, מה אני אעשה.

מיכאל בן-ארי: אובייקטיבי, האובייקטיביות נוזלת מכל הכיוונים.

מיכאל בן-ארי: רבותי, מה שאנחנו שומעים כאן, ואני רואה שזה מקומם אתכם, ואני שמח שזה מקומם אתכם, סימן שעדיין נשאר לכם איזה מצפון ציוני, שאתם יוצאים נגד חוק שעוסק בהתיישבות, וכשהם מדברים כאן על התנחלויות, המעוז של האויב, הם מתכוונים להתנחלויות בלוד, הם מתכוונים להתנחלויות בנצרת-עילית, הם מתכוונים להתנחלויות בנגב, הם מתכוונים להתנחלויות האלה; גם ליהודים ביפו הם קוראים מתנחלים, אתה יודע את זה, חבר הכנסת מולה?

שלמה מולה: תהיה בריא.

מיכאל בן-ארי: גם על זה תשאל אותם, את אלה שדיברו פה קודם.

מיכאל בן-ארי: תראה למי חברתם, תראו לאן הגעתם.

מיכאל בן-ארי: אני לא מתבייש, רבותי, שאני בעד כל דבר ציוני, כי אני פה רק בזכות זה.

מיכאל בן-ארי: זה הפך להיות שם גנאי – אתם לא מתביישים?

מיכאל בן-ארי: בהתיישבות יהודית זה הפך להיות שם גנאי?

מיכאל בן-ארי: ולכן החוק הזה הוא חוק נדרש אבל הוא מועט מדי.

מיכאל בן-ארי: מדינת ישראל לא צריכה לתת רק 35% הנחה, צריך לתת 100% בוודאי למי שתורם להתיישבות, שמעודד התיישבות.

מיכאל בן-ארי: מדובר בכסף שאנשים תורמים, לא שהמדינה נותנת – אנשים תורמים להתיישבות, צריכים לקבל הכרה מלאה במס.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת שכיב שנאן.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת אלקין המציע כדי לסכם את הדיון.

מוחמד ברכה: אחר כך השר אדלשטיין ביקש לומר כמה דברים.

מוחמד ברכה: לאחר מכן נעבור להצבעה.

מוחמד ברכה: אדוני, בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: אני מקווה שהרב גפני נמצא באולם.

שכיב מוראד שנאן: ידידי, חבר הכנסת שלמה מולה, במענה על הדברים שלך, כשהנושא עלה לדיון בוועדת הכספים, בהצעה הראשונית שהיתה, גם אני התנגדתי כמוך ולא הסכמתי להצעה כפי שהוצגה, ואתה יודע את זה בצורה חד-משמעית.

שלמה מולה: – – –

שכיב מוראד שנאן: תקשיב לי, אני עונה לך.

שכיב מוראד שנאן: שמעתי אותך בקשב רב.

שלמה מולה: – – –

שכיב מוראד שנאן: אבל אחרי – – –

מוחמד ברכה: אמרת לו מה שרצית לומר לו.

מוחמד ברכה: תן לו לענות.

שכיב מוראד שנאן: אחרי שהורידו משם את המלה, המשמעות של החוק הפכה להיות כללית.

שכיב מוראד שנאן: ואני שאלתי פשוט בצורה ברורה, ואני רוצה שיהיה רשום בפרוטוקול: מה יקרה כשמדינת ישראל תגיע מחר להסכם עם הפזורה הבדואית בדרום, ויקימו את היישובים הבדואיים – לא משנה אם זה תשעה או 12 או 13 – והאם אותם יישובים יהיו זכאים לקבל את אותה הנחה, כן או לא.

שכיב מוראד שנאן: התשובה היתה כן, ולכן אני תמכתי בהצעת החוק, ולא בגלל שום דבר אחר.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, שיהיה ברור שגם אני חי בתוך עמי, וגם אני יודע שמאז קום המדינה עד היום לא הוקם יישוב ערבי אחד.

שכיב מוראד שנאן: זה ברור לי בצורה חד-משמעית, ואני גם מבין את זה ויודע את זה.

שכיב מוראד שנאן: השאלה היתה פשוטה: מה יהיה אם יקומו יישובים בדואיים, האם הם יהיו זכאים, כן או לא.

שכיב מוראד שנאן: והתשובה היתה כן.

שכיב מוראד שנאן: ולכן – הרב גפני עמד על זה בצורה חד-משמעית – – –

מיכאל בן-ארי: – – –

שכיב מוראד שנאן: הרב גפני עמד על זה בצורה חד-משמעית – –

מוחמד ברכה: תפסיק להפריע וגם לדבר בטלפון בתוך האולם.

שכיב מוראד שנאן: – – שהצעת החוק לא תעבור אם היא לא תהיה שוויונית לכלל האוכלוסייה במדינת ישראל, עם כל ההסתייגות וההבנה שמ-1948 עד היום לא קם יישוב ערבי אחד.

מוחמד ברכה: תודה רבה, חבר הכנסת שנאן.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת זאב אלקין.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אני אענה רק במשפט אחד.

זאב אלקין: יש לי הצעה לחברי מסיעת קדימה.

זאב אלקין: לפי הגישה שלכם, אתם מחר צריכים לקחת ולהגיש לכנסת הצעת חוק, כדי שבחוק היום איפה שכתוב "דת" יהיה כתוב "דת בכל מקום, חוץ מיהודה ושומרון"; איפה שכתוב "תרבות", שיהיה כתוב "במטרה ציבורית" – כי הרי אין הבדל.

זאב אלקין: אין הבדל.

זאב אלקין: מה ההבדל בין תרבות לעידוד התיישבות?

זאב אלקין: אותו דבר – –

דורון אביטל: זול.

דורון אביטל: זול.

זאב אלקין: – – יהיה כתוב "תרבות, רק לא ביהודה ושומרון".

זאב אלקין: "חינוך, רק לא ביהודה ושומרון" – –

שלמה מולה: – – – אל תדאג.

זאב אלקין: – – "רווחה, רק לא ביהודה ושומרון".

זאב אלקין: זה שהתנועה אסלאמית מקבלת כספים לפי החוק הזה, זה לא מפריע לכם – –

שלמה מולה: – – –

זאב אלקין: – – רק החשש שמא ואולי איזה גוף של התיישבות ביהודה ושומרון – שעוד לא קיים, אתם לא יודעים להגיד את שמו – אולי פעם יקבל, אתם מוכנים לצאת נגד "אור", נגד "איילים".

זאב אלקין: תתביישו לכם.

דורון אביטל: לא צריך להגזים.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: יש הצעה יותר מוצלחת.

מוחמד ברכה: במקום להגיד "תרבות, רק לא ביהודה ושומרון" – "תרבות, רק במדינת ישראל"; "בריאות, רק במדינת ישראל".

מוחמד ברכה: זה מספיק, אני חושב.

עתניאל שנלר: זה יוביל להחלת החוק ביהודה ושומרון.

מוחמד ברכה: בבקשה, בבקשה, תעשו את זה.

מוחמד ברכה: תעשו את זה.

מוחמד ברכה: רבותי, אני מזמין את השר יולי אדלשטיין לומר את דבריו, ואחר כך אנחנו עוברים להצבעה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, החוק הזה – – – הוא לא לוקח ממישהו אחר, הוא רוצה – – – יותר.

מוחמד ברכה: נכון, נכון.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עמיתי השרים, הקשבתי קשב רב לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שהבנתי, אדוני היושב-ראש, את הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: המחלוקות לא חדשות.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק לא הבנתי דבר אחד: מה הקשר של החוק המוצע לכל הוויכוח שהתקיים כאן?

יולי יואל אדלשטיין: ואני לא אומר את זה באיזו תחושה של התנשאות, כלומר, איך לא הבינו?

יולי יואל אדלשטיין: כי לי קרה פחות או יותר אותו דבר.

יולי יואל אדלשטיין: כשראיתי את הכותרת של החוק בוועדת שרים לחקיקה – ואני, כידוע, לא מסתיר את דעותי בנושא יהודה ושומרון – אמרתי: ואללה, הצעה מצוינת.

יולי יואל אדלשטיין: בטח חברי הכנסת אלקין ופיניאן הגישו הצעה טובה לעידוד ההתיישבות ביהודה ושומרון.

יולי יואל אדלשטיין: ואז הסתכלתי על נוסח החוק – מה שהייתי מציע לאלה שעלו לדבר במשך שלוש דקות לעשות לפני שעולים לדבר – ואלו בדיוק המלים: "בפקודת מס הכנסה, בסעיף 9(2)(ב), בהגדרה 'מטרה ציבורית', אחרי 'חינוך' יבוא 'עידוד ההתיישבות'".

יולי יואל אדלשטיין: איך הגענו מזה לכדורגל ציוני, ליהודה ושומרון, לוויכוח אם זה dispute territories – שטחים במחלוקת – או שטחים כבושים?

יולי יואל אדלשטיין: אין לי מושג.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לתמוך בהצעת החוק הזאת כפי שקראתי אותה.

יולי יואל אדלשטיין: ואני מבקש גם, למען הסר ספק, להודיע על תמיכת הממשלה על-פי החלטת ועדת שרים לחקיקה, כך שלא נדרש שום רוב מיוחד בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 190) (מוסדות ציבוריים הפועלים לעידוד התיישבות), התשע"ב–2012.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: ומי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 נגד – 14 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 190) (מוסדות ציבוריים הפועלים לעידוד התיישבות), התשע"ב–2012, לוועדת הכספים נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 34 תומכים, ובהתנגדות 14 חברי כנסת, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הבאה היא – – –

דורון אביטל: רגע, רגע.

מוחמד ברכה: סליחה.

מוחמד ברכה: נכון, אני מתנצל, אדוני.

מוחמד ברכה: בעקבות דבריו של חבר הכנסת מיכאל בן-ארי המכוונים אישית לחבר הכנסת דורון אביטל, ועל-פי סעיף 34(א), זכות התגובה לחבר הכנסת אביטל.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

דורון אביטל: החוק הזה הוא הזדמנות לספר סיפור למיכאל בן-ארי.

דורון אביטל: כצל'ה, תישאר, זה סיפור על צבא, זה יעניין אותך.

דורון אביטל: אוקיי.

מיכאל בן-ארי: – – –

דורון אביטל: לא, לא, לא.

דורון אביטל: סיפור על צבא, אתה חייב להישאר.

מיכאל בן-ארי: אבל אני לא הולך להירדם?

דורון אביטל: לא, לא, לא, אתה לא תירדם, סיפור קצר.

דורון אביטל: 1982, כפר סיל.

דורון אביטל: קצין בגולני מתעקש, ברוח סיפורי הגבורה של מלחמת העצמאות, לחסל טנק סורי עם רימון רסס.

דורון אביטל: עולה, נפצע; עולה, נפצע.

דורון אביטל: הסיפור נגמר.

דורון אביטל: רפול – מפקד מפואר, צנחן ציוני מפואר – אומר:

דורון אביטל: לא יחולקו יותר צל"שים על חיסול טנקים עם רימוני רסס.

דורון אביטל: מה הוא רצה להגיד?

דורון אביטל: לא ממחזרים סיפור גבורה של 1948 ב-1982.

דורון אביטל: ולכן, הוויכוח פה מה זה ציוני זה ויכוח רציני, וזה לגיטימי שיהיה פה עניין מה הנגזרת – מה הנגזרת – של להיות ציוני ב-2012.

דורון אביטל: זו השאלה הפוליטית הכי רצינית בשולחן הזה.

דורון אביטל: הבנת?

דורון אביטל: ולכן לנסות – – –

מיכאל בן-ארי: – – – התיישבות – – –

דורון אביטל: מיכאל – – –

מיכאל בן-ארי: – – –

דורון אביטל: מיכאל, מיכאל, מיכאל, לנסות לערער את ה- credentialהציוני שלי מפני שלך יש איזו תפיסה מסוימת לגבי מה זה ציוני, זו שטות מוחלטת.

דורון אביטל: אז תירגע בעניין הזה.

דורון אביטל: החוק הזה הוא חוק טוב כמו כל חוק אחר להעלות את הדיון הזה ולא להיתמם.

דורון אביטל: זה או חוק ריק לגמרי – עידוד התיישבות, מה זה?

דורון אביטל: על פני מה?

דורון אביטל: יישוב ספר על פני מה?

דורון אביטל: כפרי על פני עירוני – מה?

דורון אביטל: מה סדר העדיפויות?

דורון אביטל: או שזה חוק לא תמים, שנשמטה לכם מלה בחוק בגלל המשפטן, ועכשיו אתם קופצים.

דורון אביטל: אז די עם ההיתממות.

דורון אביטל: אני ציוני בטח לא פחות ממך; לדעתי הרבה יותר, מיכאל.

מיכאל בן-ארי: אני בטוח שאתה ציוני, לכן – – –

מוחמד ברכה: תודה.

מיכאל בן-ארי: – – –

מיכאל בן-ארי: [רשומות (הצעות חוק (חוב' מ/671).

מיכאל בן-ארי: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, והיא הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק השר הממונה על השירות הלאומי-אזרחי, חבר הכנסת דניאל הרשקוביץ.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: זה אותו נושא?

מוחמד ברכה: לא יכול להיות אותו נושא – לא, לא.

מוחמד ברכה: אלה שני דברים שונים.

מוחמד ברכה: אתה בקריאה ראשונה, הוא בקריאה טרומית.

דניאל הרשקוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מטרתו של חוק זה, אשר מובא להצבעה בקריאה ראשונה, הינה להבנות בחקיקה ראשית את התשתית המשפטית להפעלתו של השירות הלאומי הקיים בישראל זה כארבעה עשורים.

דניאל הרשקוביץ: החוק אינו מחולל שינוי באופיו של השירות הלאומי ובעקרונות המרכזיים שמובילים את הפעלתו לאורך השנים אלא מבקש ליצור מסגרת נורמטיבית מקיפה להפעלתו.

דניאל הרשקוביץ: כמו כן, החוק מסדיר גם כמה סוגיות הנוגעות בשירות האזרחי לפי חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם – חוק טל.

דניאל הרשקוביץ: לגבי שירות זה החוק אינו מבקש לשנות מההסדרים הקיימים בחוק טל ובתקנותיו אלא מוסיף כמה הוראות נדרשות.

דניאל הרשקוביץ: לאור פסיקת בג"ץ בעניין חוק טל מלפני כמה שבועות, הוסף סעיף להצעת החוק שמבה

דניאל הרשקוביץ: יר שכל הוראה בחוק הקשורה לשירות האזרחי לפי חוק טל תתבטל עם פקיעתו של חוק טל.

דניאל הרשקוביץ: השירות האזרחי-לאומי החל לפעול כבר בשנות ה-70 של המאה הקודמת, כאשר קבוצה של בנות דתיות שקיבלו פטור מהצבא ביקשו לשרת את המדינה בדרך חלופית.

דניאל הרשקוביץ: עם השנים, מספר המתנדבים הלך ועלה ונוספו אוכלוסיות חדשות: בנים ובנות בעלי פטורים רפואיים משירות צבאי; בעלי פטורים אחרים; בני ובנות המגזר הערבי; תלמידי הישיבות שתורתם אומנותם, ועוד.

דניאל הרשקוביץ: כיום פועלים במסלולים השונים של השירות האזרחי-לאומי כ-15,000 מתנדבים ומתנדבות.

דניאל הרשקוביץ: המתנדבים פועלים בכל תחומי העשייה במדינה – מתחומי החינוך, הרווחה והבריאות, עבור בתחומי הגנת הסביבה וקליטת העלייה, ואף בתחומי הביטחון ושירותי ההצלה.

דניאל הרשקוביץ: הם מסייעים לתלמידים בבתי-הספר, לחולים בבתי-החולים, לקשישים ולבעלי המוגבלויות במעונות ולעולים החדשים שהגיעו לארץ.

דניאל הרשקוביץ: כמעט כולנו רואים אותם ונהנים בדרך זו או אחרת מהשירות שלהם.

דניאל הרשקוביץ: ההשפעה שלהם על כל התחומים הללו הינה השפעה גדולה ויש גופים רבים שקשה לדמיין איך היו פועלים בלעדיהם.

דניאל הרשקוביץ: הצעת החוק באה גם לתת מענה להתחייבות המדינה בפני בג"ץ בעתירה שבה נדרשה המדינה להעביר את ההסדרה של התחום מתקנות, כפי שזה היום, לחוק ראשי.

דניאל הרשקוביץ: בעתירה זו נדרשה המדינה גם לקבוע הסדר יותר מפורט לגבי הקריטריונים שבהם צריך לעמוד גוף המבקש ליהנות מסיוע של מתנדבי השירות האזרחי-לאומי.

דניאל הרשקוביץ: המדינה התחייבה בפני בג"ץ להסדיר את כל פעולתה של מערכת השירות האזרחי-לאומי בהצעת חוק ממשלתית, וכך אכן עשינו בהצעת חוק זו.

דניאל הרשקוביץ: במסגרת החוק מוסדרות שתי סוגיות עיקריות: 1.

דניאל הרשקוביץ: הקמה והגדרה של האורגנים השונים שלוקחים חלק באחריות על מערכת השירות האזרחי-לאומי – הרשות לשירות האזרחי-לאומי שתיכנס בנעלי מינהלת השירות האזרחי-לאומי, הפועלת כיום במשרד המדע והטכנולוגיה ונמצאת תחת אחריותי; המועצה הציבורית המייעצת שאמורה לייעץ לשר האחראי ולרשות שתוקם בשורה של סוגיות שקבועות בחוק – אגב, כאמור, כל אלה קיימים כבר היום – הגופים המוכרים שכבר כיום אחראים להפניה ולליווי של מתנדבות ומתנדבי השירות הלאומי; הגופים המפעילים שבהם מתבצעת ההתנדבות בפועל, כדוגמת משרדי ממשלה, רשויות מקומיות, בתי-חולים, עמותות ועוד.

דניאל הרשקוביץ: במסגרת החוק מוסדרים כל התפקידים של כל אחד מהגופים הללו, הסמכויות שלהם, דרכי הפעולה ומערכת היחסים ביניהם.

דניאל הרשקוביץ: קביעת ההוראות והכללים שעל-פיהם ינהגו כל הגופים האמורים, וכן הכללים המחייבים את המתנדבים במסלולים השונים.

דניאל הרשקוביץ: זה הנושא השני שהחוק נדרש אליו.

דניאל הרשקוביץ: החוק בא להסדיר את הכללים להפעלתם של המתנדבים.

דניאל הרשקוביץ: המתנדבים מצטרפים לשירות מרצונם החופשי ועל כך יש להוקיר אותם.

דניאל הרשקוביץ: אני סבור שההתנדבות היא נשמת אפה של מערכת השירות האזרחי-לאומי, וחושב שכל ניסיון להפוך את השירות לשירות חובה, לא רק שלא יקדם את המערכת אלא יפגע בה בצורה קשה ויביא לירידה בנכונות ובמוטיבציה הקיימות אצל הצעירים כיום.

דניאל הרשקוביץ: יחד עם זאת, משהחליטו צעיר או צעירה להתנדב לשירות האזרחי-לאומי, חשוב שתהיה מערכת כללים ברורה ומקיפה שתחול עליהם.

דניאל הרשקוביץ: החוק שאני מביא היום לכנסת בא לעשות בדיוק את זה – לקבוע את הכללים להפעלת המערכת ואת ההוראות שעל-פיהן יפעלו המתנדבים.

דניאל הרשקוביץ: החוק קובע, בין היתר, מי זכאי להצטרף לשירות, מהם התחומים שבהם ניתן לבצע את השירות, מהם תנאי השירות של המתנדבים, מהי ההכשרה שצריכים לקבל המתנדבים, כיצד ישולבו המתנדבים בפעילויות בשעת חירום, ועוד סוגיות רבות וחשובות.

דניאל הרשקוביץ: החוק נכתב בשיתוף פעולה בין-משרדי לאחר דיונים ארוכים מול משרד האוצר, משרד המשפטים ומשרדים נוספים אחרים.

דניאל הרשקוביץ: אני מבקש להודות לכל המשרדים על שיתוף הפעולה שהביא לחוק שאני מביא היום לכנסת.

דניאל הרשקוביץ: אני מבקש בהזדמנות זאת להודות ולהצדיע לאלפי המתנדבים אשר קיבלו פטור משירות צבאי ובחרו לתרום למדינה ולחברה על-ידי הצטרפות לשירות האזרחי-לאומי.

דניאל הרשקוביץ: אני בטוח שחוק זה יצעיד את מערכת השירות האזרחי-לאומי קדימה, לרווחת כלל תושבי מדינת ישראל.

דניאל הרשקוביץ: אני מבקש מכם לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעביר את הדיון בהצעת החוק לקראת הקריאה השנייה והשלישית לוועדת הפנים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים ואני מודיע שרשימת הדוברים סגורה.

מוחמד ברכה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת ישראל אייכלר – בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, כשאני שומע חוק שירות אזרחי, אני שואל בעצם מה זה אזרח, מיהו אזרח.

ישראל אייכלר: האם הילד שנולד בארץ-ישראל בדור חמישי, ויושבת מדינת ישראל וזוממת השכם והערב חוקים איך למנוע מהוריו לקבל – לא סיוע לדיור – מניעת גזל קרקעות של מינהל מקרקעי ישראל על-ידי מחיר למשתכן, שהוא לא יקבל באיזו דרך מיצוי כושר השתכרות.

ישראל אייכלר: שהאמא שלו תצא לעבוד – ואמא שמגדלת עשרה ילדים בבית, עושה שירות אזרחי לעם ישראל, היא לא אשה עובדת?

ישראל אייכלר: היא לא ממצה את כושר ההשתכרות?

ישראל אייכלר: זו הרי מזימה שנועדה מלכתחילה למנוע מציבור מסוים, שלא יזכה בזכויות האדם הבסיסיות, כמו מלבוש, דיור, מעון וכל הדברים היפים שמפא"י בשעתו דגלה בהם באופן הכי ברור.

ישראל אייכלר: גם כשאני התחתנתי – כבר סיפרתי את זה כמה פעמים – מדינת ישראל של מפא"י, שלא דגלנו בה, לא העלתה על דעתה להתנות משכנתאות או זכאות של משרד השיכון לפי איזה מוצא או לפי איזה עדה או לפי איזה קהילה.

ישראל אייכלר: אפילו העניין הזה של העדפת יוצאי צבא – זה ברור, זה מובן שאדם שמשרת בצבא, כל מדינה יש לה העדפות שהיא נותנת לאנשי צבא; אבל לשלול בנימוקים אחרים של כושר השתכרות, זו הרי גזענות לשמה.

ישראל אייכלר: זה אומנם לא על-פי עדה, אבל זה ממש גזענות.

ישראל אייכלר: ומי עושה את זה?

ישראל אייכלר: אנשים שמקרוב באו, מפלגה שדוגלת ואומרת – ישראל ביתנו רוצה לעשות את ישראל לא הבית שלי, לא הבית של הילדים שלי, לא הבית של אמא שלי, של סבתא שלי, של סבתא רבתא שלי, שנולדה בירושלים.

ישראל אייכלר: הרי זה דבר מדהים, אני מתבייש בשביל איווט ליברמן וחבריו, שהפכו לנושאי דגל של גזענות האנטי – האנטי-ערבית, האנטי-יהודית.

ישראל אייכלר: מה זה?

ישראל אייכלר: אני פשוט מתבייש, יש בישראל ביתנו אנשים טובים.

ישראל אייכלר: אז אומרים לי: שירות אזרחי זה זכויות האזרח, זכויות האדם.

ישראל אייכלר: וחוץ מזה אני רוצה לומר שהציבור החרדי עושה שירות אזרחי לא פחות מכל אחד אחר, והרבה יותר.

ישראל אייכלר: בעיני, אמא יהודייה ואבא יהודי שמגדלים עשרה ילדים והולכים אתם לבתי-חולים בלילות ובימים, ומגדלים אותם לתורה וליראת שמים, לנימוס ולדרך-ארץ, ולהמשך קיום הדורות, זה גם שירות אזרחי.

ישראל אייכלר: וכשהילדים האלה מתנדבים בכל ארגון וולונטרי במדינת ישראל – מזק"א ועד "איחוד הצלה", וסתם ארגוני אהבת חסד, ומחלקים צדקה, ואוספים צדקה, וגבאי צדקה, ואנשים שעוזרים אחד לשני, זה לא שירות אזרחי?

ישראל אייכלר: אדוני השר, אתם עושים איזו מינהלת – אני לא יודע מה הכוונה שעומדת מאחורי זה.

ישראל אייכלר: אם זה דברים ארגוניים, אין לי שום בעיה עם זה, ואני מניח שככה הדברים.

ישראל אייכלר: אבל למה שלא תכירו בכל הארגונים האלה כשירות אזרחי?

ישראל אייכלר: למה יהודי כמוני צריך להסתובב ברחוב – –

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

ישראל אייכלר: – – ויגידו שאנחנו לא תורמים למדינה, כשכל משפחתנו – ולא רק משפחתנו – כל קהילתנו עוסקים בסיוע, בעזרה לאנשים, 24 שעות ביממה, כולל, אגב, אוכלוסיות ערביות.

מוחמד ברכה: תודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין פה שם שכולכם מכירים, שהוא מהקהילה שלנו – חסיד בעלז – אבל הוא רק דוגמה אחת מני אלפים, הרב אלימלך פירר.

ישראל אייכלר: אין אצלו שאלה אם זה יהודי או ערבי, אם זה אשכנזי או ספרדי, חילוני או דתי.

ישראל אייכלר: כל ארגוני החסד החרדיים לעולם לא מפלים בין אזרחים, אז למה זה לא שירות אזרחי?

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ישראל אייכלר: זהו שירות אזרחי.

ישראל אייכלר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מוחמד ברכה: אחריו – חברת הכנסת חנין זועבי.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק החדש מדבר על התנדבות ולא על חובה, ועל פניו, כל אדם חופשי – ירצה, יתנדב; לא ירצה, לא יתנדב, אין כאן כפייה.

ג'מאל זחאלקה: אני טוען שזה אחד החוקים הכפייתיים ביותר, שיש בו הכפייה החזקה ביותר שאפשר להעלות על הדעת.

ג'מאל זחאלקה: זה מזכיר את אותו אדם שלא רוצה לתת, חבר הכנסת אורלב, גט לאשתו, ואחר כך מטילים עליו עונש אחר עונש עד שהוא בהתנדבות, באופן וולונטרי, חותם על הגט.

זבולון אורלב: כופים אותו עד שיאמר "רוצה אני".

ג'מאל זחאלקה: בדיוק, וזה מה שעושים לנו.

ג'מאל זחאלקה: מענים אותך עד שתגיד: אני מוכן.

ג'מאל זחאלקה: זו הכוונה.

מוחמד ברכה: אני מתנדב.

ג'מאל זחאלקה: אני מתנדב.

ג'מאל זחאלקה: מוכן להתנדב כאילו.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול להעלות עשרות טענות נגד החוק הזה ונגד ההתנדבות.

ג'מאל זחאלקה: קודם כול, שמורה לנו הזכות לשכנע את הנוער שלנו לא להשתתף במפעל הזה, כי זה נועד לטשטש את הזהות הלאומית שלו.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה לשמוע בכל פעם שאנחנו מממשים את הזכות הזאת התקפה מקיר לקיר כאן בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: אבל איפה הבעיה המרכזית בחוק הזה – החוק הזה נועד לעשות מהלך אסטרטגי, כבוד היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: המהלך הזה הוא – להפוך את הזכויות שלנו לזכויות מותנות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, דבר שאתה מקבל היום כאזרח, מחר-מחרתיים יהיה מותנה באם עשית שירות אזרחי או לא עשית.

ג'מאל זחאלקה: יגיד, מה השתנה?

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לכם בדיוק מה השתנה.

ג'מאל זחאלקה: מה שהשתנה – שעד עכשיו קיבלנו סעד מבג"ץ.

ג'מאל זחאלקה: למשל, היה החוק של ביטוח לאומי.

ג'מאל זחאלקה: רצו לשנות את החוק של ביטוח לאומי ושילדים של אלה שעשו צבא ייקחו יותר כסף.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו איימנו בבג"ץ והממשלה נסוגה.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו הממשלה, אני אומר לכם, בעוד שנה תבוא בחוק ותגיד, מי שעשה שירות לאומי או אחד מהמשפחה שלו עשה שירות לאומי או שירות צבאי, יקבל פי-שניים ממי שלא עשה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נלך לבג"ץ ונטען לאפליה.

ג'מאל זחאלקה: ואז הממשלה תבוא ותגיד: פתוחה בפניהם הדלת להתנדבות לשירות לאומי, או שירות אזרחי קוראים לו.

ג'מאל זחאלקה: ואם אתה לא עשית את זה, אז אתה אשם.

ג'מאל זחאלקה: פה קבור הכלב בחוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן ניסיון לשלילת זכויות אזרח ולהפוך אותן לזכויות מותנות.

ג'מאל זחאלקה: ועל כן אנחנו מתנגדים לחוק הזה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת חנין זועבי, ואחריה – חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

מוחמד ברכה: רבותי, אני אצטרך לנהוג אחרת.

מוחמד ברכה: אני שולח אליכם שליחים וזה לא עוזר.

מוחמד ברכה: כנראה אני צריך לפזר את ההתקהלות בדרכים אחרות.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו הערבים, ואני חושבת שגם החרדים, בשום פנים ואופן לא רואים בחוק הזה חוק של שירות אזרחי.

חנין זועבי: אנחנו רואים בו חוק אידיאולוגי, חוק פוליטי, והוא כזה.

חנין זועבי: הוא חוק של לויאליות אידיאולוגית למדינה שעדיין מתנהלת כמו מפעל אידיאולוגי, ולא כמו מדינה נורמלית.

חנין זועבי: לויאליות לעמדות ולאמונות זה דבר שבא בניגוד מוחלט לתפיסה הליברלית הדמוקרטית שמשאירה את האמונות ושמשאירה את העמדות מחוץ לתחום הלויאליות של המדינה.

חנין זועבי: אנחנו רואים בחוק הזה חוק לא לגיטימי שמבקש להתנות את המעמד האזרחי שלנו ביחסנו הרגשי למדינה, חוק שמבקש להתנות את הזכויות שלנו בעמדותינו האידיאולוגיות.

חנין זועבי: זה הפגם הראשון והברור ביותר בחוק.

חנין זועבי: אבל גם בצד האזרחי, כאילו אזרחי של החוק, שמדבר כביכול על חלוקת הנטל בין האזרחים, יש עיוות קונספטואלי.

חנין זועבי: חוק זה מבקש להעביר את מקור האי-צדק ואת מקור האי-שוויון מאחריותה של המדינה לידיו של האזרח.

חנין זועבי: מדובר בחוק שרוצה להגיד לנו, לערבים וגם לחרדים, שאתם האזרחים אחראים לאי-שוויון, אתם האזרחים אחראים לאי-צדק, אתם צריכים לשלם למדינה תמורת האזרחות שלכם או תמורת הזכויות שהן חלק בלתי נפרד מכל אזרחות.

חנין זועבי: האזרחות אינה טובה, האזרחות אינה מתנה.

חנין זועבי: גם הזכויות שלי אינן טובה ואינן מתנה.

חנין זועבי: אני לא אסירת תודה בכלל למי שנותן לי את הזכויות שלי.

חנין זועבי: במקרה שלי הוא גם לא נותן לי.

חנין זועבי: אלה הן זכויות שמגיעות לי בתור אזרחית ובתור בן-אדם.

חנין זועבי: לכן את הטענה הזאת של זכויות מול חובות אנחנו לא מקבלים.

חנין זועבי: שום דמוקרטיה, שום בן-אדם דמוקרט לא מקבל.

חנין זועבי: לא משלמים לאף מדינה ולשום גוף בעד הזכות שלנו.

חנין זועבי: משלמים אולי בעד מתנות, משלמים בעד פריווילגיות, בעד זכויות לא משלמים.

חנין זועבי: אולי יש היגיון כלשהו במחשבה שנייה, אולי יש היגיון כלשהו כשרוצים שאני, הערבייה, אשלם עבור אזרחותי במדינת היהודים.

חנין זועבי: אולי זה ההיגיון?

חנין זועבי: אולי האזרחות שלי כערבייה במדינת היהודים היא-היא הפריווילגיה?

חנין זועבי: אולי היא-היא המתנה שאני צריכה לשלם עבורה.

חנין זועבי: כן, אולי אני צריכה להסכים שיש פה דבר חריג, אולי זו באמת פריווילגיה להיות אזרחית ערבייה במדינה יהודית.

חנין זועבי: אפשר לחשוב על מעמד זה כעל מתנה – נותנים לערבי לחיות במדינת היהודים.

חנין זועבי: אני מנסה לקצר – – –

מוחמד ברכה: לא, את צריכה לסיים.

חנין זועבי: שנייה.

מוחמד ברכה: אוקיי.

חנין זועבי: אפשר לחשוב שזו מתנה שאני צריכה לשלם תמורתה.

חנין זועבי: אולי אני צריכה לשלם תמורת העובדה הזאת שהשאירו אותי במולדת שלי ב-1948.

חנין זועבי: אולי אני צריכה לשלם בעד המתנה שלא גירשו אותי מהמולדת שלי ב-1948.

דליה איציק: די, די מההסתה שלך.

חנין זועבי: אולי זו המתנה שאני צריכה, כי זכויות הן זכויות מוחלטות ואין לשום מדינה הזכות לבוא אלי ולהגיד לי, תשלמי, ולהגיד לי ולפרוס בפני את הטענה על חלוקת נטל בקרב האזרחים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

חנין זועבי: ואם נדבר על חלוקת נטל, אז יש כבר שיח אחר שאנחנו יכולים להציג כאן.

חנין זועבי: בסופו של דבר, משפט אחרון – אין שום התנדבות בחוק, יש רק כפייה של אידיאולוגיה.

חנין זועבי: אין שום שוויון בחוק, יש רק הצדקה לאי-שוויון.

חנין זועבי: אנחנו מתנגדים לחוק ואנחנו נתנגד בכל תוקף לשירות הלאומי והאזרחי.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

מוחמד ברכה: ואחריו – חבר הכנסת יצחק הרצוג.

מיכאל בן-ארי: היושב-ראש, בהיעדר שרים – אוה, הנה יש פה השר הרשקוביץ – חברי הכנסת, שואלים אותי לפעמים – ברוך השם התברכנו, יש לנו שמונה ילדים בבית: איך אתה מגדל שמונה ילדים?

מיכאל בן-ארי: אמרתי: לאשתי יש כל מיני שיטות.

מיכאל בן-ארי: אחת השיטות: על המקרר אצלנו בבית יש טבלה, וכתוב: יום ראשון – אני לא אזכיר את השמות של הילדים, הם קטינים, אבל ביום ראשון זה מנקה את השולחן הזה, זה אוסף את המשחקים, זה שוטף כלים.

מיכאל בן-ארי: הילדים מקבלים המון המון זכויות, אנחנו נותנים להם את כל הצרכים שלהם – משתדלים לפחות לתת להם את כל הצרכים שלהם, אבל אנחנו אומרים לילדים – נכון, חבר הכנסת זאב – אומרים לילדים: יש זכויות, יש גם כן חובות.

מיכאל בן-ארי: שמעתי קודם את חברי הכנסת שלפני מדברים על הזכויות שלי, הזכויות שלי, הזכויות שלי, הזכויות שלי, הזכויות שלי.

מיכאל בן-ארי: אין פטנט כזה.

מיכאל בן-ארי: אני לא מדבר כרגע על עניינים לאומיים, ציוניים – אין פטנט כזה בעולם זכויות בלי חובות.

מיכאל בן-ארי: מדינת ישראל התרסקה בחוק, ולכן אני לא אתמוך בו.

מיכאל בן-ארי: מדינת ישראל התרסקה ואמרה: לא, לא, לא נקרא לזה שירות לאומי, אנחנו לא רוצים לפגוע בכם, נקרא לזה שירות אזרחי.

מיכאל בן-ארי: תעשו את השירות האזרחי אצלכם, באום-אל-פחם, בבתי-אבות.

מיכאל בן-ארי: תעשו את זה בנצרת בבתי-ספר, תחנכו ילדים שם.

מיכאל בן-ארי: לא, לא, לא, לא, אנחנו רוצים זכויות וזכויות ושוויון.

מיכאל בן-ארי: לפני שבוע ביקרתי בנצרת.

מיכאל בן-ארי: לאחר מכן הגעתי לבקר ראש מועצה אזורית.

מיכאל בן-ארי: ישב שם הגזבר שלו, אומר לי: חבר הכנסת בן-ארי, בפעם הבאה שאתה נכנס לנצרת, אולי אתה יכול לקחת אתך איזה חוליה אחת של מס הכנסה?

מיכאל בן-ארי: אולי אתה יכול לקחת חוליה אחת של מס הכנסה או חוליה אחת של מע"מ?

ג'מאל זחאלקה: נמאס כבר, פעם רביעית שאתה מספר.

מיכאל בן-ארי: לא, אני אספר אותו עוד הפעם.

ג'מאל זחאלקה: פעם רביעית.

ג'מאל זחאלקה: תביא משהו חדש.

מיכאל בן-ארי: אולי סוף-סוף תיכנס לשם חוליה של מס הכנסה.

מיכאל בן-ארי: מה רע?

ג'מאל זחאלקה: זה משעמם.

מיכאל בן-ארי: זה לא נעים לך שאני מספר את זה כי זאת האמת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: משעמם פשוט.

מיכאל בן-ארי: זכויות יש.

מיכאל בן-ארי: אפליה מתקנת, ועוד איך.

ג'מאל זחאלקה: – – –

מיכאל בן-ארי: חייל גומר צבא, בא אזרח ערבי שגמר עכשיו אוניברסיטה – מי יקבל עבודה לפניו, מי יקבל לפני מי?

מיכאל בן-ארי: יש העדפה מתקנת, זכויות יש.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא ניתן פה שום חובות.

מיכאל בן-ארי: מדינת ישראל התרסקה כאן, התרסקה.

מיכאל בן-ארי: בושה וחרפה.

מיכאל בן-ארי: למה אי-אפשר לקרוא לזה שירות לאומי?

מיכאל בן-ארי: כי מתרסקים בפניהם.

מיכאל בן-ארי: מה מקבלים?

מיכאל בן-ארי: יריקה בפנים, זה מה שאנחנו מקבלים.

מיכאל בן-ארי: לכן אני לא אתמוך בחוק הזה.

מיכאל בן-ארי: לא כי אני חושב שהחוק הזה לא נכון.

מיכאל בן-ארי: אני חושב שבכל חברה, בכל משפחה, בכל מקום שבו יש זכויות צריכות להיות גם חובות.

מיכאל בן-ארי: אין זכויות בלי חובות, וחובות מביאות לזכויות.

מיכאל בן-ארי: אבל מי שלא רוצה לקיים את החובות, אז שלא יבוא ויטען לאחר מכן: אין לי זכויות.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני יכול לומר לאדוני היושב-ראש ולחברי וחברותי חברי הכנסת, החוק הזה מגיע על קרקע פורייה ותשתית בנויה, וכאשר מסיירים בשטח בכל הקבוצות של החברה הישראלית רואים התפתחות מאוד משמעותית ויפה של תחום השירות האזרחי.

יצחק הרצוג: אני רוצה לומר לאדוני השר הממונה על השירות האזרחי, שעבדתי אתו בנושא הזה: מה שאתה צריך לעשות, אדוני השר, זה לא רק להעביר את החוק.

יצחק הרצוג: אתה צריך גם לקבל עוד תקנים ועוד תקציבים, כי אלפי-אלפי בני-נוער, גם מהמגזר הלא-יהודי וגם מהמגזר החרדי, מתדפקים על הדלתות ורוצים להיכנס לשירות האזרחי.

יצחק הרצוג: אני יכול לומר, כמי שהיה שר רווחה – – –

חנין זועבי: – – –

יצחק הרצוג: חברת הכנסת זועבי, אולי תיתני לי להגיד לך את האמת – –

נסים זאב: המספרים מדברים בעד עצמם.

יצחק הרצוג: – – והאמת היא שאני סיירתי במסגרות של רווחה, וילדים במצוקה, ותשתיות של אנשים מבוגרים וקשישים, ואנשים עם נכויות, ומצאתי נוער אדיר מהמגזר הערבי שמעוניין בשירות האזרחי – –

חנין זועבי: – – –

יצחק הרצוג: – – ורואה בו סמל של השתלבות.

חנין זועבי: – – –

יצחק הרצוג: ואני רוצה לומר, לא יעזור – אדוני היושב-ראש – –

מוחמד ברכה: גברתי, בבקשה.

מוחמד ברכה: הזמן יחזור אליך.

יצחק הרצוג: – – זה לא יעזור, גם בציבור החרדי וגם בציבור הלא-יהודי – זה תהליך מבורך, אגב, בכל הציבורים.

יצחק הרצוג: אני לא רציתי לפתוח אתך את הוויכוח הזה.

יצחק הרצוג: אני חושב שהכלי שנקרא שירות אזרחי הוא כלי חברתי מהמעלה הראשונה להוצאה מעוני ולהשתלבות בכל מעגלי החיים – –

חנין זועבי: – – –

יצחק הרצוג: – – ולתחושת שיתוף ושותפות של נשיאה בנטל במדינה הזאת, כי כולם צריכים לשאת בנטל במדינה הזאת בצורה כזאת או אחרת.

יצחק הרצוג: וזה לא בא להתערב, וזה נעשה בהתנדבות, וזה נעשה ברצון טוב, וצריך להסתכל על המציאות בעיניים.

יצחק הרצוג: ולכן, כאשר בסופו של דבר ניתנת פה ההזדמנות למסלולים ממסלולים שונים – שהם כולם פותחים את הלב, באמת – כשרואים אותם ומבינים לאן מגיע השינוי, אני חושב שהשינוי הזה הוא כל כך מבורך והוא כל כך מסייע לכל כך הרבה בני-אדם, במובן זה שיש עוד שירות טוב שעוזר לה בקהילתם, שאנחנו, אני תומך בחוק הזה, אדוני השר הממונה.

יצחק הרצוג: אני רק אומר לך, אל תשלה את עצמך לרגע.

יצחק הרצוג: האוצר לא אוהב את זה, הוא רק אוהב לדבר על זה.

יצחק הרצוג: הוא לא אוהב את זה.

יצחק הרצוג: הוא חונק אתכם.

יצחק הרצוג: יכולתם להיות פי-עשרה בגודל.

יצחק הרצוג: יכולתם להיות עם הרבה יותר ארגונים ועמותות ועם הרבה יותר תשתיות.

יצחק הרצוג: לא רק שהוא לא עוזר לכם, הוא רק שם לכם מקלות בגלגלים; ולא רק הוא.

יצחק הרצוג: וכל המלים גבוהה-גבוהה של ראש הממשלה בעניין הזה, נכון להיום, לדעתי, עורבא פרח.

יצחק הרצוג: ולכן אני מקווה שהכנסת תיתן גיבוי לא רק להמשך קידום החקיקה אלא להבטיח שירות אזרחי הרבה יותר גדול והרבה יותר משמעותי, שמביא שינוי חברתי-כלכלי ויציאה מעוני לכל כך הרבה משפחות.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עפו אגבאריה, אחריו – חבר הכנסת שלמה מולה, ואחריו – חבר הכנסת אברהים צרצור.

חנין זועבי: אנשים יוצאים לעבוד.

חנין זועבי: לא יוצאים מהעוני על-ידי שירות לאומי.

יצחק הרצוג: גם וגם וגם.

חנין זועבי: ברוב העולם יוצאים מהעוני על-ידי העבודה.

יצחק הרצוג: אדם בן 18 – – –

חנין זועבי: על-ידי לשלב אותם בשוק העבודה, לא על-ידי שירות אזרחי.

יצחק הרצוג: אבל גם, זה הכול ישולם.

חנין זועבי: לא, זה על חשבון זה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כשדיבר על נשיאה בנטל חבר הכנסת הרצוג, אני חושב שהוא היה צריך לראות אם באמת האזרחים או הצעירים הערבים הם שווי זכויות, אם באמת הם שווים ומתחלקים בנטל עם כל שאר הגילאים שלהם באותו דבר.

עפו אגבאריה: האם בתשתיות, האזרחים הערבים, יש להם אותו הדבר?

עפו אגבאריה: האם בחינוך יש להם אותו הדבר?

עפו אגבאריה: האם בבריאות יש להם אותו הדבר?

עפו אגבאריה: לא ידוע לך שממוצע הגיל במגזר הערבי או אצל הערבים הוא ארבע שנים פחות מזה של שאר האוכלוסייה?

עפו אגבאריה: וזה לא בגללם.

עפו אגבאריה: זה בגלל האיפה ואיפה, בגלל הדיכוי ובגלל הגזענות שהממשלה נוטרת כלפי הערבים, כלפי האוכלוסייה הערבית.

עפו אגבאריה: אז חובתה של הממשלה, קודם כול להשוות, ולא להתנות את השירות האזרחי בזכויות.

עפו אגבאריה: זכויות האזרח הן חובתה של המדינה.

עפו אגבאריה: אבל להתנות את זה בשירות אזרחי, אני חושב שזה לא צודק.

עפו אגבאריה: אם הממשלה היתה באמת, והמדינה, רוצה שהם יהיו אזרחים, אז למה היא רוצה אותם רק כמשרתים?

עפו אגבאריה: אנחנו יודעים שרוב הצעירים שלנו יוצאים בגיל 18 והם עובדי בניין.

עפו אגבאריה: למה?

עפו אגבאריה: כי הם לא יכולים להתקבל לאוניברסיטאות, לא יכולים להתקדם בחיים.

עפו אגבאריה: אז אתם רוצים שיהיו משרתים ועוד בלי כסף, ולא אזרחים שווי זכויות.

עפו אגבאריה: אז דבר כזה, זה לא יהיה, אנחנו לא נהיה כפי שמישהו מהמפלגה שלך אמר, שאנחנו נהיה חוטבי עצים ומובילי מים.

מוחמד ברכה: שואבי מים.

עפו אגבאריה: שואבי מים.

עפו אגבאריה: זה לא יהיה.

עפו אגבאריה: פשוט מאוד.

יצחק הרצוג: מאיזה מפלגה?

עפו אגבאריה: מהמפלגה, ממפא"י ההיסטורית.

עפו אגבאריה: לוברני.

מוחמד ברכה: הוא מדבר על אורי לוברני, שהיה יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים בשנות ה-60 הראשונות.

עפו אגבאריה: אורי לוברני בזמנו אמר את זה.

עפו אגבאריה: אז זה לא יהיה.

עפו אגבאריה: חבל, אתם עוד לא יצאתם מהסטיגמה הזאת.

עפו אגבאריה: אבל אני אגיד לך דבר אחד, אפילו שיש אנשים שמשרתים, ואת זה אמר לי בחור – הוא אמר: כשאני עד גיל 18 אני דרוזי, מ-18 עד 21 אני ישראלי, אבל מ-21 אני ערבי.

עפו אגבאריה: וזה מוסר ההשכל שאתם – את כולם, בגלל המוצא של הערבים – אז זה לא חשוב אם הם משרתים או לא משרתים.

עפו אגבאריה: אפילו שמשרתים בצבא, תראה את ההבדלים הגדולים בין האוכלוסייה הערבית, כולל האוכלוסייה הערבית הדרוזית, לבין האוכלוסייה היהודית.

עפו אגבאריה: אז דבר כזה, אנחנו לא נהיה משרתים של אף אחד.

עפו אגבאריה: אנחנו תובעים את השוויון בזכות ולא בחסד.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת שלמה מולה – לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אברהים צרצור, ואחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מוחמד ברכה: אתה שומע אותי?

מסעוד גנאים: – – –

מוחמד ברכה: – – –

אברהים צרצור: אדוני, כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, אני דווקא אתחיל בנקודה שאפשר להסכים עליה, דהיינו שנמצאת בקונסנזוס של כולנו, יהודים וערבים.

אברהים צרצור: התנדבות היא ערך עליון בתרבות הערבית ובתרבות האסלאמית.

אברהים צרצור: זאת אומרת, בקטע הזה אי-אפשר להתווכח, כולנו מסכימים.

אברהים צרצור: עכשיו, הוויכוח מתחיל מכך, איך אנחנו יכולים להפוך את הערך העליון הזה בתרבות שלנו לעניין ביצועי.

אברהים צרצור: בקטע הזה אנחנו חלוקים בצורה ברורה ביותר.

אברהים צרצור: הממשלה בחרה לה את התוכנית שהיא רוצה לעגן בחוק המוצע המונח בפנינו היום, ואנחנו אומרים דבר פשוט מאוד, שמעוגן בפתגם ערבי: האם הממשלה רוצה את הענבים או שהיא רוצה להסתכסך עם השומר?

אברהים צרצור: אין שום ספק, ההיגיון אומר שהחכם בוחר בכך שהוא יקבל את הענבים מבלי שהוא ייכנס לסכסוך דמים, אולי, עם השומר.

אברהים צרצור: ולכן אני אומר דבר פשוט מאוד: אם הממשלה רוצה שהצעירים הערבים ישרתו את האוכלוסייה שלהם, ישרתו בחברה שלהם – ואנחנו מסכימים בצורה מוחלטת בקטע הזה – אז בבקשה.

אברהים צרצור: בואו תעבירו את הפרויקט הזה על כל סעיפיו, על כל התקציבים שמשולבים בו, לרשויות הערביות.

אברהים צרצור: הרשויות יכולות באמת, בהסכמה או בתיאום מלא עם ממשלת ישראל, לבצע את הפרויקט הזה בצורה הטובה ביותר, בצורה המסודרת ביותר, היעילה ביותר, לטובת הצעירים הערבים ולטובת החברה הערבית.

אברהים צרצור: זה שמהממשלה מתעקשת שלא לקבל את ההצעה שאנחנו הצענו – שהנחנו בפניה לפני הרבה חודשים, אולי הרבה שנים, לא במשא-ומתן אלא בשיחות ישירות עם הגורמים הקשורים לנושא הזה – אומר דבר אחד ויחידי: הממשלה איננה רצינית בבואה לבצע את הפרויקט הזה לטובת האוכלוסייה הערבית במובן המלא של המלה, אלא יש – מה שנקרא – סיבות המוסתרות מאחורי הפנים הגלויות של הפרויקט הזה.

אברהים צרצור: ואנחנו טוענים שאנחנו מודעים לסודות האלה, שעומדים מאחורי הפנים המוארות של התוכנית.

אברהים צרצור: הדבר השני, כבוד השר, אם אתם מדברים על שוויון, או שוויון הזדמנויות, הרי שהדוגמה הבולטת ביותר שעומדת בפנינו ושמונעת ממנו אפילו לחשוב על לקבל עקרונית את התוכנית הזאת זה המצב של הדרוזים במדינת ישראל.

אברהים צרצור: הם לא רק משרתים שירות אזרחי או שירות לאומי – הם משרתים שירות צבאי.

אברהים צרצור: הם מקריבים את עצמם למען ביטחונה של ישראל.

אברהים צרצור: ומה הם מקבלים בתמורה?

אברהים צרצור: האם מישהו, מאן דהוא, מהשרים בממשלת ישראל, יכול לטעון אחרת ממה שאני טוען עכשיו?

אברהים צרצור: אם מסתכלים על המצב של הכפרים הדרוזיים, הכפרים הדרוזיים סובלים ממצב שמידרדר מיום ליום.

אברהים צרצור: אני יכול לטעון, מבלי להגזים, שהמצב בכפרים הדרוזיים יותר גרוע מאשר המצב בכפרים הערביים שהבחורים בהם לא משרתים בצבא.

אברהים צרצור: אז איך אתם יכולים לשכנע אותנו שאם נשרת שירות לאומי אנחנו נקבל את מלוא הזכויות שלנו?

אברהים צרצור: אכן המצב הזה נמצא בספק רב, ועל כן אנחנו דוחים את ההצעה הזאת, או ממליצים בחום בפני הממשלה לחשוב שנית על ההצעה שלנו להעביר את הפרויקט הזה לרשויות המקומיות.

אברהים צרצור: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

נסים זאב: – – –

מוחמד ברכה: אתה ברשימה.

מוחמד ברכה: הכול יהיה בסדר.

נסים זאב: זו פעם ראשונה שאתה מביא ספר כזה.

מסעוד גנאים: "שוּ?

מסעוד גנאים: אֵיש?

מסעוד גנאים: " מה, נסים?

נסים זאב: – – –

מסעוד גנאים: לא הבנתי.

מסעוד גנאים: לא שמעתי.

נסים זאב: אני רואה – – – את הספר – – –

מסעוד גנאים: לא, זה לא ספר, זה כותרת.

מוחמד ברכה: הוא ידבר שלוש דקות.

מסעוד גנאים: שלוש דקות.

מסעוד גנאים: שלוש דקות.

מסעוד גנאים: אני לא כמוך.

מסעוד גנאים: אתה שמביא ספרים ואנציקלופדיות.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש הרבה אגדות והזיות.

מסעוד גנאים: שמועות מתרוצצות תמיד.

מסעוד גנאים: תמיד מזכירים אותן: אתם מקבלים; אתם לוקחים ולא נותנים; אתם רק רוצים שישרתו אתכם; רוצים את הזכויות שלכם, בלי החובות.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אני יודע ואתה יודע וכולנו יודעים שמי שבנו במדינה הזו אלה הצעירים הערבים.

מסעוד גנאים: צעיר ערבי, כאשר הוא מסיים תיכון, הוא לא הולך לאיזה מקום של נרגילה או לחוף הים – הוא הולך כדי לעבוד בבניין, בטיח, בשפריץ, בריצוף.

מסעוד גנאים: הוא עובד כדי לפרנס את עצמו ולממן את הלימודים שלו.

מסעוד גנאים: חושבים שהצעיר הערבי יושב, "דאווין", מפצח גרעינים, ובסוף רוצה ללמוד באוניברסיטה?

מסעוד גנאים: הוא עובד קשה כדי ללמוד ולפרנס את עצמו.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, שירות לא נעשה בכפייה ולא בחקיקה, אלא בהבנה ובדיאלוג.

מסעוד גנאים: יש לנו חשדות.

מסעוד גנאים: כל העניין התחיל מאז אירועי אוקטובר 2000.

מסעוד גנאים: מסקנות ועדת-אור – ועדת-אור, יש בה דברים שהם חשובים וטובים.

מסעוד גנאים: היא הצביעה על האי-שוויון ועל האפליה והפקעת אדמות כסיבות לתסיסה שקרתה ולכל העימותים.

מסעוד גנאים: באה ועדת-לפיד – הפכה את כל זה.

מסעוד גנאים: במקום שהממשלה תלך לפי תוכנית ותשנה – תוכנית של צדק ושוויון כלפי המיעוט הערבי בישראל – הם הלכו לשירות הלאומי.

מסעוד גנאים: והתחיל.

מסעוד גנאים: אין ביטחוניסט בישראל – אלא דיבר על שירות לאומי לערבים.

מסעוד גנאים: מה קורה?

מסעוד גנאים: במדינות העולם שירות לאומי זה או לרווחה או לחינוך.

מסעוד גנאים: הרמטכ"ל דיבר על שירות לאומי, שר הביטחון, משרד הביטחון.

מסעוד גנאים: אז מגיע לנו לחשוש, כי היחס שלנו והקשר שלנו עם הצבא, עם הביטחון, עם המדינה – לא הכי טוב.

מסעוד גנאים: יש לנו אי-אמון.

מסעוד גנאים: יש לנו אי-אמון בכל הדברים האלה.

מסעוד גנאים: אז בבקשה, אם אתם רוצים שהפרויקט הזה יצליח, כפי שאמר חברי חבר הכנסת אברהים צרצור, בואו תיתנו לנו את הפרויקט הזה.

מסעוד גנאים: לא "לנו", לי, אלא למשל לוועד הרשויות הארצי הערבי.

מסעוד גנאים: תיתנו לנו את כל התקציבים, תפקחו עליהם, ואנחנו נבצע את הפרויקט הזה.

מסעוד גנאים: אנחנו גם רוצים שהילדים שלנו, הצעירים והצעירות, יתנדבו וייתנו מזמנם לקהילה ולחברה.

מסעוד גנאים: אבל רוצים להיות בטוחים שזה שירות לאומי שבאמת משרת אותנו.

מסעוד גנאים: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אחמד טיבי – בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת יואל חסון, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת נסים זאב.

רחל אדטו: הוא כאן.

רחל אדטו: הנה, הוא פה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מהו המושג התנדבות?

אחמד טיבי: מה פירוש המלה התנדבות?

אחמד טיבי: שמישהו מתנדב, לא בכפייה, לא בחוק.

אחמד טיבי: חוק התנדבות – אין דבר כזה, זה אוקסימורון, זה דבר והיפוכו.

אחמד טיבי: זה לא מתקבל על הדעת שאתה אומר: אתם לא מתנדבים, לכן אני כופה את ההתנדבות עליכם.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: החברה הערבית היא חברה מתנדבת.

אחמד טיבי: אני רוצה לשטוח בפניך, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, מחנות הקיץ – – –

מוחמד ברכה: מתנדבת.

אחמד טיבי: מתנדבת.

מוחמד ברכה: יש "מתנדפת".

אחמד טיבי: לַא, הם רוצים שהיא תהיה מתנדפת, אבל היא מתנדבת.

אחמד טיבי: מחנות הקיץ.

אחמד טיבי: אני זוכר מאז ילדותי – ואני השתמשתי אף שאני לא חבר חד"ש – שאתם התחלתם, בחד"ש, המפלגה הקומוניסטית, מחנות קיץ בנצרת.

אחמד טיבי: היינו נוסעים לנצרת כדי לנקות את הרחובות, לסייד את הקירות.

מוחמד ברכה: בתגובה למדיניות האפליה זה היה.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: עכשיו, עמיתי חבר הכנסת צרצור הזכיר שגם היום צעירים רבים בטייבה – ניקינו את הכבישים ביחד.

אחמד טיבי: צעירים רבים רוצים להתנדב.

אחמד טיבי: אני אומר לך, רוצים להתנדב.

אחמד טיבי: רוח ההתנדבות – "תטווע" – קיימת אצל צעירים.

אחמד טיבי: רק מה, כמו שאמרו קודמי, יש סקפטיות.

אחמד טיבי: אי-אמון.

אחמד טיבי: חשש.

אחמד טיבי: זה התחיל במשרד הביטחון, הפרויקט שלכם.

אחמד טיבי: ולכן, כן, אין אמון.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת לך דוגמה, כי אומרים לי: אבל יש מאות צעירים שמתנדבים.

אחמד טיבי: הגיעה אלי כאן לכנסת, לפני שנה, צעירה מסורתית מאחד מיישובי המרכז.

אחמד טיבי: צעירה אינטליגנטית, מבריקה.

אחמד טיבי: ואמרה לי – היא בת 25 – ואמרה לי: אני עשיתי מה שקרוי "שירות לאומי".

אחמד טיבי: אמרתי לה: למה?

אחמד טיבי: אומרת לי: מסיבה כלכלית – אמא שלי נאלצה לעבוד בניקיון ביישוב יהודי לידנו, ואני נאלצתי לפרנס את עצמי ואת המשפחה כדי לעזור לאמא שלי.

אחמד טיבי: אנחנו חיים.

אחמד טיבי: אבל היום, במבט לאחור, אני מאוד לא אוהבת את מה שעשיתי.

אחמד טיבי: אתה יודע, אני מכבד בחורה כזאת.

אחמד טיבי: היא מסבירה לאנשים אחרים, לצעירים אחרים, את החוויה שלה.

אחמד טיבי: אבל היא רוצה להתנדב.

אחמד טיבי: היא אוהבת את רוח ההתנדבות, והיא עושה את זה בכוחות עצמה יחד עם עמותה אזרחית בכפר שלה.

אחמד טיבי: כשאנחנו אומרים "עמותות אזרחיות", "יישוב", "שלטון מקומי" – כן.

אחמד טיבי: אבל לא משהו שאנחנו גם מאבחנים רצון לנתק את הקשר בין הצעיר והצעירה לבין הזהות שלו, אדוני השר.

אחמד טיבי: ולכן הביקורת שלנו וההסתייגות.

אחמד טיבי: התנדבות – כן; כפיית שירות לאומי, כפי שאתם קוראים לו – ודאי שלא.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת טיבי.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: נמצא, נמצא.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, שמעתי פה באמת את הדוברים.

יואל חסון: כולם מדברים על זה שאי-אפשר לכפות ואי-אפשר להכריח.

יואל חסון: זה נכון, אי-אפשר לכפות ואי-אפשר להכריח.

יואל חסון: כמעט בכל דבר אי-אפשר לכפות ואי-אפשר להכריח.

יואל חסון: יש דברים שנענשים על כך אחר כך ויש דברים שאי-אפשר לאכוף בכלל ולכן לא נענשים.

יואל חסון: אבל השאלה היא לא במושגים של לכפות ולהכריח.

יואל חסון: השאלה היא מה נכון לנו, לחברה הישראלית, לאזרחי מדינת ישראל שחיים במדינת ישראל.

יואל חסון: האם לא נכון, לדעתכם, שכל קבוצות האוכלוסייה יישאו בנטל באופן שווה וגם, מצד שני, יהיו שווי זכויות?

יואל חסון: הרי אתם – ואני דווקא רוצה להתחיל עם העניין הזה של חברי חברי הכנסת הערבים שמייצגים את הציבור הערבי.

יואל חסון: ואתם בעצמכם מדברים פה כל הזמן, ואני מאמין בזה באמונה שלמה ומסכים אתכם לגמרי, על נושא השוויון.

יואל חסון: שוויון ושוויון.

יואל חסון: הרי אם אני אוציא עכשיו את כל אחד מהנאומים שלכם, אני חושב שהמלה שחוזרת על עצמה הכי הרבה היא "שוויון" – ואולי "שלום".

יואל חסון: נכון?

יואל חסון: אתם מדברים על זה כל הזמן גבוהה-גבוהה וזה יפה מאוד.

יואל חסון: אני גם בעד שלום ואני גם בעד שוויון, אבל השוויון הוא דו-צדדי.

יואל חסון: השוויון הוא לא רק בזכויות, השוויון הוא גם בחובות.

עפו אגבאריה: למה אין שוויון בבתי-הספר?

עפו אגבאריה: למה אין בתשתיות?

עפו אגבאריה: למה אין בכבישים?

עפו אגבאריה: למה?

עפו אגבאריה: בוא תיתן לי שיהיה אום-אל-פחם כמו חדרה – – – כמו נתניה.

מוחמד ברכה: אמרת את הדברים האלה מעל הדוכן.

יצחק הרצוג: – – –

עפו אגבאריה: אז מזה מתחיל השוויון.

יואל חסון: אני מאוד רוצה שאום-אל-פחם תהיה כמו ראשון-לציון וכמו נהרייה וכמו ערים אחרות.

יואל חסון: ואנחנו עושים ונעשה, ואנחנו במקום אחר ממה שהיינו לפני עשר שנים, 20 שנה ו-30 שנה.

יואל חסון: אנחנו הולכים קדימה בעניין הזה.

יואל חסון: ואני אומר לך כיהודי, כאזרח יהודי במדינת ישראל: האינטרס שלי והרצון שלי שיהיה שוויון אמיתי בכול – בתשתיות, בחינוך ובהזדמנויות.

יואל חסון: אני מאמין בזה באמונה שלמה, ומי שלא חושב ככה, טיפש.

יואל חסון: אוקיי?

יואל חסון: מי שלא חושב ככה, טיפש.

יואל חסון: ואני אומר לך שהעניין הזה של השוויון – אפשר כל הזמן להגיד: אתה יודע, הפער הזה שעדיין לא השלמנו אותו בין איך נראית ראשון-לציון לאיך נראית אום-אל-פחם ואיך נראה מתנ"ס בנצרת ואיך נראה מתנ"ס בגדרה, הפער הוא גדול, אבל הוא מצטמצם והוא חייב להמשיך להצטמצם.

יואל חסון: וגם הפער בשוויון בנטל חייב להצטמצם באותה מידה.

יואל חסון: ואני אומר את זה גם כלפיכם ואני אומר את זה גם כלפי, כמובן, האוכלוסייה החרדית.

יואל חסון: החוק הזה בעיני הוא חוק של עוד פעם ניסיון לברוח מהאמת ולברוח מהדברים האמיתיים – שיהיה פה חוק אחד ברור, חד-משמעי, שקובע שכולם נושאים בנטל כזה או אחר.

יואל חסון: כשמדברים על נטל כזה או אחר – הוא הפריע לי, אז תן לי עוד 30 שניות, בבקשה.

מוחמד ברכה: כן, כן.

יואל חסון: כשמדברים על נטל כזה או אחר, אז אני מדבר לדוגמה על ערביי ישראל הצעירים שחיים בכפרים, ביישובים, בערים.

יואל חסון: אני חושב שאם הם ייתנו שנה-שנתיים בפעילות בתוך הקהילה, קצת מחוץ לקהילה, זה יתרום המון לאינטגרציה בין החברה היהודית לחברה הערבית, שהיא בעיני מחויבת המציאות.

יואל חסון: הדו-קיום הזה הוא מחויב המציאות.

יואל חסון: הוא צריך להיות, כי אחרת, אני אומר לכם, יהיה רע מאוד, קודם כול לאוכלוסייה הצעירה שלכם, ויהיה גם רע לנו.

יואל חסון: ומשפט אחרון, אדוני, כי לא נגעתי בציבור החרדי, שגם לא נושא בנטל.

יואל חסון: גם שם צריך שהמנהיגות הוותיקה, שלא מסוגלת לקבל את ההחלטה הזאת, כוחה ייחלש, והמנהיגות המודרנית, הצעירה במגזר החרדי תבין שכדי להרוויח יותר, להשתלם, כדי שיהיו להם יותר אפשרויות של הזדמנויות הם חייבים לשאת בנטל ולהיות חלק מנשיאה בנטל ומשירות שתורם למדינה.

יואל חסון: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מוחמד ברכה: לאחר מכן נקיים את ההצבעה, כמובן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמעתי פה את החברים ואני קראתי את הצעת החוק.

נסים זאב: אני חושב שיש פה חוסר הבנה משווע.

נסים זאב: החוק הזה לא בא לחייב בשירות התנדבותי.

נסים זאב: קודם כול הוא בא להגדיר מה זה.

נסים זאב: כי היום ההגדרה היא מאוד רחבה – פעם זה נקרא שירות לאומי, פעם שירות חברתי, פעם שירות אזרחי.

נסים זאב: בעצם ישנן רגישויות מסוימות, למשל לאוכלוסייה הערבית, לקרוא לזה שירות לאומי.

נסים זאב: מה, הופכים אותנו בכוח לציונים?

נסים זאב: אנחנו לא רוצים להיות ציונים.

נסים זאב: יכול להיות שיש גם במגזר החרדי שהיו מעדיפים לקרוא לזה שירות חברתי ולא שירות לאומי.

נסים זאב: אז כל אחד לפי איך שנוח לו לקבל את זה בטקסט שנוח לו שהשירות הזה ייקרא.

יצחק הרצוג: זה היה שירות אזרחי בחוק טל.

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: בכל מקרה זה שירות אזרחי.

נסים זאב: אבל זה אותם נושאים שהיו עד כה.

נסים זאב: זה היה ברווחה, זה היה בחינוך, זה היה בתרבות.

נסים זאב: זה היה בכל התחומים שהשירות האזרחי והלאומי עסקו עד כה.

נסים זאב: אין פה, תאמינו לי, שינוי כהוא-זה.

נסים זאב: לכן, אני לא יודע מה הוויכוח הזה.

נסים זאב: אני יודע שהיום שר הביטחון במקרה אמר בוועדת החוץ והביטחון שהוא מביא הצעת חוק.

נסים זאב: חשבתי: עוד איזה הצעה הוא מביא?

נסים זאב: הוא מביא הצעת חוק שמי שלא משרת שירות צבאי יהיה חייב בשירות אזרחי.

נסים זאב: זה לא החוק הזה.

נסים זאב: אני מודיע לכם, זה לא החוק הזה.

נסים זאב: ולכן, כשאני שומע את חברי הכנסת הערבים שמדברים פה על כפייה ואין חוק יותר כפייתי מזה, אתם פשוט לא מבינים את מהות החוק.

נסים זאב: אני הייתי חייב לומר לכם את זה ובזה אני סיימתי, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע – בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש להבדיל ולהבחין בין ההתנדבות כערך שאיננו שנוי במחלוקת לבין הפרויקטים שמובילה הממשלה, שהתחילו מהעניין של שירות צבאי, לאחר מכן כאלטרנטיבה שירות לאומי ולאחר מכן דוד עברי שהכין את התוכנית, והוא היה אחראי ליישומה במסגרת משרד ראש הממשלה, שבוודאי לא הוסיף להתייחסות החיובית לרעיון והמניעים שעומדים מאחוריו.

טלב אלסאנע: גם היוזמה ששר המדע מציג היום – עם מי הוא התייעץ?

טלב אלסאנע: עם מי הוא דיבר?

טלב אלסאנע: למה לא ניהל הידברות ודו-שיח עם הציבור הערבי והנהגתו כדי להגיע לאיזו תפיסה, כדי לנסות אם יש רעיון שהוא מאמין בו ואפשר לקדם אותו וחושב שהוא לטובת הציבור, אז למה לא התחיל בגישה עניינית במקום בגישה פטרנליסטית?

טלב אלסאנע: שמעתי את חבר הכנסת יואל חסון מדבר על שוויון.

טלב אלסאנע: ואני שואל: רבותי, האומנם הציבור הערבי מקבל שוויון במשאבי המדינה?

טלב אלסאנע: בנכסיה?

טלב אלסאנע: בקרקעותיה?

טלב אלסאנע: האם השוויון הוא בזה שהציבור הערבי תופס מקום ראשון מבחינת אבטלה, עוני והמצוקות שהוא סובל מהן?

טלב אלסאנע: האם יש שוויון הזדמנויות לצעירים הערבים?

טלב אלסאנע: האם קולטים את האקדמאים הערבים בצורה שוויונית?

טלב אלסאנע: האם יש חוק שוויון בכלל במדינת ישראל?

טלב אלסאנע: אז כשמדברים על שוויון זה לא רק ססמה, זה מדיניות.

טלב אלסאנע: האם יש מדיניות שוויונית בממשלה?

טלב אלסאנע: האם הממשלה מתייחסת לאזרחים הערבים כמו שהיא מתייחסת לאזרחים היהודים?

טלב אלסאנע: האם היא מדינת הערבים כמו שהיא מדינת היהודים?

טלב אלסאנע: האם זו מדינה שוויונית?

יואל חסון: אבל זה משני הצדדים.

טלב אלסאנע: אז אתה מדבר על שוויון.

טלב אלסאנע: האם מבחינה מעשית השוויון הוא בתור ססמה או שיש תוכן למושג הזה?

יואל חסון: חייב להיות תוכן.

יואל חסון: הדדי, משני הצדדים – – –

טלב אלסאנע: לצערי, משתמשים בעניין של חובות כדי להצדיק את האפליה, להצדיק את המדיניות הפסולה.

טלב אלסאנע: אם ובמידה שרוצים לאמץ גישה שוויונית, הדבר הראשון שצריך ליזום, חבר הכנסת יואל חסון, הממשלה, זה העניין לקדם חוק-יסוד: שוויון, כמו חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, כדי להגיד שהאזרחים שווים על בסיס האזרחות.

טלב אלסאנע: קודם כול.

טלב אלסאנע: דבר שני, מה שאמרו קודמי – אין מחלוקת, גם בדת שלנו.

טלב אלסאנע: אני ציטטתי כמה פסוקים, שירשה לי, עניין – אצלנו, אחד הפסוקים של הנביא: "ח'יר אל-נאס אנפעהם ללנאס"; לא דיבר על המוסלמים, מי שטוב מקרב המוסלמים, שצריך להיות טוב למוסלמים, אלא הטוב בקרב האנשים עוזר לאנשים כולם, כמו שאם אין אני לי, מי לי – אם אני רק לי, אז מה אני?

טלב אלסאנע: הערך שלי, מה אני נותן לאחרים, מה אני תורם לאחרים – גם באסלאם.

טלב אלסאנע: זה לא רק הנביא, גם בקוראן.

טלב אלסאנע: התרומה והעזרה וההדדיות, וזה לא רק לארגונים, לקבוצות, אלא ערך מוקנה לכלל האזרחים, לכלל החברה.

טלב אלסאנע: לכן ההתנדבות כערך, זה אינו שנוי במחלוקת.

טלב אלסאנע: המדיניות של הממשלה היא השנויה במחלוקת.

טלב אלסאנע: צריך לשנות את מדיניות הממשלה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: אני מזמין את השר הרשקוביץ להשיב לדיון, ואחר כך נעבור להצבעה.

דניאל הרשקוביץ: חברי חברי הכנסת, אני חייב לומר שאני יושב במקומי, ואני לא מאמין למשמע אוזני.

דניאל הרשקוביץ: כולם מדברים בערך ההתנדבות.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו עכשיו, צריך להבין, לא מתקנים בעיות של המדינה ולא את הנושא של מי משרת, מי לא משרת – שאלות אחרות.

דניאל הרשקוביץ: כולם מדברים בערך ההתנדבות.

דניאל הרשקוביץ: כולם מדברים בשבח המתנדבים.

דניאל הרשקוביץ: ההתנדבות, במסגרת השירות הלאומי – אגב, חברי חברי הכנסת הערבים, מבין 15,000 וכמה מתנדבים, 13,000 הן בנות דתיות, דתיות-לאומיות.

דניאל הרשקוביץ: החוק הזה, רוב אלה שהחוק נוגע להם, אלה בנות דתיות-לאומיות.

דניאל הרשקוביץ: צריך להבין, אנשים מתנדבים, באה המדינה והחליטה לסדר את הדברים, להגיד: אלה שמתנדבים, אנחנו רוצים להוקיר אותם, להקל עליהם – למשל לתת להם הקלות מסוימות שתאפשרנה להם להגיע – למשל בנסיעות למקום מגוריהם.

דניאל הרשקוביץ: נושא של ביטוח, כל הדברים האלמנטריים.

דניאל הרשקוביץ: הדברים האלה עד היום סודרו בתקנות במסגרת השירות, במסגרת בכלל תקנות הביטוח הלאומי.

דניאל הרשקוביץ: לאט-לאט, עם השנים, נוספו דברים, ואז הגיע בית-המשפט ואמר: רבותי, אם המדינה נותנת לאנשים הכרה והוקרה, המדינה צריכה גם לדרוש – שוב, לא לדרוש חובת שירות, אלא לומר מהם הכללים: מי שמשרת, מי שמחליט להתנדב, מתי זה נחשב, איפה זה נחשב.

דניאל הרשקוביץ: מי שרוצה להתנדב שלא במסגרת המדינה, שלא במסגרת השירות הלאומי, במסגרת הכפר, במסגרת העיר, במסגרת החברה, במסגרת תנועת הנוער – ודאי שזה מקובל.

דניאל הרשקוביץ: אבל מי שרוצה להתנדב – להתנדב, אני חוזר ואומר: להתנדב; אגב, אני מגדולי הלוחמים נגד חובה.

דניאל הרשקוביץ: מי שרוצה להתנדב במסגרת המוסדרת במדינה, במסגרת השירות הלאומי, אז יש כללים – אילו עמותות רשאיות לקבל, אילו עמותות אינן רשאיות לקבל, מי כן, מי לא, מהן ההכשרות שצריכים לתת, מהם הביטוחים שצריך לתת, מה צריך לדאוג, מה לא צריך לדאוג.

דניאל הרשקוביץ: כל הדברים האלה עד היום הוסדרו בתקנות, ומהיום מוסדרים בחוק.

דניאל הרשקוביץ: בג"ץ פנה אלינו, בג"ץ אמר לנו: אתם צריכים להסדיר את זה בחקיקה ראשית, כדי שהדברים יהיו מוסדרים, כדי שהדברים יהיו נכונים.

דניאל הרשקוביץ: שוב, אין כאן ולו שמץ של כפייה.

דניאל הרשקוביץ: אין כאן ולו חריגה אחת מן ההתנדבות.

דניאל הרשקוביץ: יתירה מזאת, החוק לא בא לפתור את בעיות האי-שוויון, הוא גם לא אמור לפתור את בעיות האי-שוויון, אבל אם החוק עוזר למשהו, דעו לכם שהנהנים מן החוק הם ללא יוצא מן הכלל כל שכבות האוכלוסייה.

דניאל הרשקוביץ: הבנות שמתנדבות בשירות לאומי בבתי-חולים, בין שאלה בנות יהודיות, בין שאלה בנות ערביות – כל החולים נהנים מזה, ללא יוצא מן הכלל, ואנשים נהנים.

דניאל הרשקוביץ: איזו מלאכת קודש.

דניאל הרשקוביץ: חבר'ה שלא צריכים לעשות את זה, פטורים מהשירות, הולכים ועושים, מתנדבים, ובמקום לומר: המדינה מוקירה, המדינה מכירה, ושוב, דווקא מאחר שאתם לא עושים את זה כחובה, ולכן המדינה עושה את זה – במקום להסדיר את הדברים בחקיקה יש אנשים שמוציאים את קצפם על זה.

דניאל הרשקוביץ: ואני באמת תמה, על מה הקצף.

דניאל הרשקוביץ: אני מסכים: משותף לאסלאם, משותף ליהדות, אני בטוח שגם בנצרות, אם כי אני לא מומחה בכל הדתות – ערך ההתנדבות.

דניאל הרשקוביץ: כאן יש לנו ערך של התנדבות נטו.

דניאל הרשקוביץ: יתירה מזאת, מתוך רגישות, נשאלתי על-ידי חבר הכנסת טלב אלסאנע למה לא באים בדברים עם ראשי הציבור הערבי.

דניאל הרשקוביץ: באים בדברים עם ראשי הציבור הערבי.

דניאל הרשקוביץ: אפילו אומר לכם סידורים שמשרדי עשה.

דניאל הרשקוביץ: אחת ההטבות שהשגנו לאלה שמשרתים בשירות האזרחי, שוב, שהתנדבו, שאחרי שהם התנדבו שנתיים הם מקבלים מהמדינה מענק כמו שמקבלים חיילים משוחררים.

דניאל הרשקוביץ: חיילים משוחררים מקבלים את זה מקרן חיילים משוחררים.

דניאל הרשקוביץ: באו אלינו בציבור הערבי ואמרו: אנחנו לא מעוניינים שיקבלו את זה ממשרד הביטחון, זה לא מתאים לנו.

דניאל הרשקוביץ: קיבלנו את הדברים.

דניאל הרשקוביץ: הדברים מגיעים ממשרד המדע והטכנולוגיה, לא ממשרד הביטחון.

דניאל הרשקוביץ: כי אין פה שירות ביטחון; מדובר פה בשירות התנדבותי נטו למדינה.

דניאל הרשקוביץ: שירות התנדבותי, ואני חוזר ואומר שכל השכבות נהנות.

דניאל הרשקוביץ: זה לא פותר לנו את בעיות הנשיאה בשוויון בנטל.

דניאל הרשקוביץ: אני הייתי מאוד שמח לו אנשים מיוזמתם היו רואים לנכון להיות שותפים לנטל, כי הרי בסך הכול כולם נותנים.

דניאל הרשקוביץ: אבל זה לא בא לפתור את בעיות שוויון בנטל, זה לא בא לפתור את בעיות שוויון הזכויות.

דניאל הרשקוביץ: אגב, לכן אנחנו גם מקפידים שלא לקרוא בחוק "זכויות המשרתים".

דניאל הרשקוביץ: כי זכויות אזרח מגיעות לכל אדם.

דניאל הרשקוביץ: צדקה חברת הכנסת חנין זועבי.

דניאל הרשקוביץ: אנשים, אתם לא צריכים לקנות את הזכויות.

דניאל הרשקוביץ: זה זכויות אזרח.

דניאל הרשקוביץ: למשרתים בשירות אזרחי אין זכויות יתר, ואין שום זכויות אזרח שמותנות בשירות אזרחי.

דניאל הרשקוביץ: כל מה שאומרים, שמי שמשרת בשירות, למשל, בעת שירותו זוכה, למשל, לנסיעות חינם, כדי שיוכל להגיע.

דניאל הרשקוביץ: נסיעות חינם זה לא זכויות אזרח, לאדם רגיל אין נסיעות חינם.

דניאל הרשקוביץ: חיילים, יש להם נסיעות חינם, וכנ"ל המשרתים בשירות.

חנין זועבי: – – –

דניאל הרשקוביץ: מי שמשרת בשירות אזרחי, יש לו ביטוח על חשבון המדינה, או יותר נכון, באחריות העמותות לסדר את הדברים.

דניאל הרשקוביץ: הוא מקבל הכשרה מקצועית.

חנין זועבי: – – –

דניאל הרשקוביץ: פשוט, כל מה שאנחנו דואגים – שוב, לא לזכויות, כי באמת זכויות אזרח מגיעות לכל אזרח, והן לא מותנות בשירות, לכן השירות הזה לא בא עם זכויות ולא מתנה בו שום דבר, אלא עם הדברים האלה באות בעצם הטבות לאנשים, שיאפשרו ויקלו עליהם את השירות.

דניאל הרשקוביץ: אני מסכים עם ידידי חבר הכנסת הרצוג.

דניאל הרשקוביץ: לצערי, הלוואי שהיו לנו הרבה יותר משאבים לענות על הצרכים.

דניאל הרשקוביץ: יש אנשים שהצבא לא מגייס בגלל סיבות בריאות והם רוצים לשרת את המדינה.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו משתדלים לקלוט אותם בשירות האזרחי, מי שרוצה.

דניאל הרשקוביץ: יש נוער בסיכון, שאף אחד לא רוצה לקחת אותו.

דניאל הרשקוביץ: לוקחים אותו לשירות האזרחי, מדריכים אותו, מטפלים בו, משקמים אותו.

דניאל הרשקוביץ: זה, אגב, משותף לכל חלקי החברה.

אורלי לוי אבקסיס: גם לשירות האזרחי קשה להם להתקבל.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהם יודעים שהם יצאו מאזורים – – –

דניאל הרשקוביץ: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זה דבר שחייב – – –

דניאל הרשקוביץ: לאור הדברים האלה, נראה לי שכאן מדובר באמת בהצעת חוק שעושה שירות אדיר למדינת ישראל – אגב, מדברת על מצב קיים, כפי שאמר חבר הכנסת נסים זאב, לא משנה כלום.

דניאל הרשקוביץ: לכן אבקש שוב מכולם לתמוך בה, וכמו שאמרנו, להעביר לדיון בוועדת הפנים.

דניאל הרשקוביץ: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ב–2012, שהוצגה על-ידי השר הרשקוביץ.

מוחמד ברכה: מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – 12 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ב–2012, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 18 חברי כנסת, בהתנגדות של 12 – אדוני השר, לאיזו ועדה אתם מציעים?

אברהם מיכאלי: פנים.

דניאל הרשקוביץ: פנים.

אורלי לוי אבקסיס: עבודה ורווחה.

מוחמד ברכה: אתם חלוקים?

מוחמד ברכה: זה יעבור לוועדת הכנסת וועדת הכנסת תחליט.

מוחמד ברכה: [הצעת חוק פ/2326/18; נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לנושא הבא, והוא, הצעת חוק בדיון טרומי: הצעת חוק הזכות לשירות לאומי, התש"ע–2010, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

מוחמד ברכה: הנמקה מהמקום.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש ובראשונה אני רוצה לברך את השר הרשקוביץ על כך שהחוק עבר בקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: שר הייתי וגם התפטרתי, וחוק שהתחיל אי-שם ב-2004 הושלם היום, ואין מלאכה נקראת אלא על שם גומרה.

זבולון אורלב: הצעת החוק שלי עוסקת – אני בקושי שומע את עצמי.

מוחמד ברכה: נא לשמור על השקט, חברים.

זבולון אורלב: אני בקושי שומע את עצמי.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת.

זבולון אורלב: הצעת החוק שלי עוסקת בזכות לשירות לאומי.

זבולון אורלב: ידע היושב-ראש וידעו חברי הכנסת שיש היום אלפי אנשים שמעוניינים לשרת בשירות לאומי, אם לעשות את השנה השנייה ואם להתנדב, אם אנשים בריאים ואם אנשים עם צרכים מיוחדים שרוצים להתנדב, והם לא יכולים להתנדב מפאת מחסור תקציבי.

זבולון אורלב: מצד אחד, רוממות ההתנדבות בגרונם, ויש אפילו הצעות חוק לחייב שירות לאומי – פה אנחנו לא רוצים לחייב, אבל מי שרוצה להתנדב לשירות לאומי, שלא תהיה מגבלה של תקנים.

זבולון אורלב: לצערי, איך אומרים?

זבולון אורלב: משרד האוצר לא כל כך מסכים לעניין הזה, ובתוקף העניין הסכמתי שהצעת החוק שלי תקודם יחד עם הצעת החוק הממשלתית, ואני התחייבתי לקבל על עצמי את התיאומים המתחייבים, כפי שהממשלה תמצא לנכון.

זבולון אורלב: התחייבתי איך להצביע, אבל אני יכול להבטיח שאני איאבק כדי לשכנע, שתהיה זכות לכל מי שרוצה לשרת שירות לאומי ואזרחי, כפוף להחלטות, כפי שתתקבלנה על-ידי הממשלה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: השר הרשקוביץ.

דניאל הרשקוביץ: הממשלה מסכימה.

מוחמד ברכה: הממשלה מסכימה בהתניה שקיבל חבר הכנסת אורלב.

מוחמד ברכה: יש התנגדות של חבר הכנסת .

מוחמד ברכה: הוא נמצא כאן?

מוחמד ברכה: כשיש הסכמה של הממשלה, יש זכות לחבר הכנסת להתנגד.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להתנגד.

מוחמד ברכה: סליחה.

מוחמד ברכה: אתה רוצה להתנגד?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זחאלקה מתנגד, ויש לו זכות להתנגד בתוך חמש דקות.

זבולון אורלב: שלוש דקות.

מוחמד ברכה: שלוש דקות.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, טענתי בסיבוב הראשון על החוק הראשון, הממשלתי, ואני טוען גם כאן שהחקיקה הזאת תוביל בסוף לחלוקה של הסטטוס האזרחי של כלל האזרחים – כאלה שעשו שירות לאומי או שירות צבאי, יש להם מסגרת של זכויות, וכאלה שלא עשו, שיש להם מסגרת אחרת של זכויות.

ג'מאל זחאלקה: הנה, מפלגה אחת בכנסת כבר הגישה עשרות חוקים שאומרים שמי שעשה שירות צבאי או עשה שירות לאומי, מגיע לו.

ג'מאל זחאלקה: אחד החוקים, של חבר הכנסת חמד עמאר, הגדיל לעשות – תינתן עדיפות לאלה שעשו שירות צבאי בקבלת תפקידים בשירות של המדינה.

יריב לוין: טוב מאוד.

ג'מאל זחאלקה: זה כמובן מפלה נשים דרוזיות, נשים ערביות בכלל, אזרחים ערבים שלא עשו שירות, וחרדים, אם אכן חס וחלילה חוק כזה יתקבל.

ג'מאל זחאלקה: עד עכשיו מי שמנע את הדורסנות הזאת זה בג"ץ.

ג'מאל זחאלקה: קורים כאן שני דברים שיכולים להחליש את התנגדותו של בג"ץ להליך הזה, כשאני יודע שכאן יש אנשים, איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: זאבים שמתחבאים ומחכים לטרף.

ג'מאל זחאלקה: ברגע שיעבור החוק, ברגע שיהיה מאורגן ומסודר, יהיה מבול של חקיקה שאומר: אתה תקבל את זה רק אם עשית, או שתהיה לך עדיפות.

ג'מאל זחאלקה: מה קרה עם בג"ץ?

ג'מאל זחאלקה: הבג"ץ – כבוד היושב-ראש, קודם כול, השתנה הרכב בג"ץ.

ג'מאל זחאלקה: זה אחד.

ג'מאל זחאלקה: הימין מנסה להשתלט על בג"ץ – הליכוד לעליון, לא רק לשלטון.

ג'מאל זחאלקה: זה – אחד.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, ברגע שתהיה מאסה קריטית של אזרחים שייאלצו מסיבות אלה או אחרות לעשות שירות לאומי, תבוא המדינה ותאמר: נופלת טענת האפליה, כי אותם אזרחים ערבים שעשו שירות לאומי יקבלו כמוך, כמוהם, ורק אלה שלא עשו לא יקבלו.

ג'מאל זחאלקה: במובן הזה זה חוק שפוגע במוסד האזרחות, חותר תחתיו, גם אם כוונתם של חלק, לא כולם, מאלה שיצביעו בעדו היא לא כזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני לא חושד בחבר הכנסת אורלב שאין לו כוונה כזאת, ואני לא חושד בחבר הכנסת יריב לוין שהוא לא חושב כך, וגם בכל ישראל ביתנו.

ג'מאל זחאלקה: אז בואו לא ניתמם, לא נגלגל עיניים, החוק הזה יעשה שני מעמדות של אזרחות, ועל כן הוא פסול.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אתה רוצה להשיב, אדוני?

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצבעה.

מוחמד ברכה: מי בעד ומי נגד ומי נמנע?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 16 נגד – 6 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הזכות לשירות לאומי, התש"ע–2010, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 16 תומכים, עם שישה מתנגדים, הצעת חוק הזכות לשירות לאומי, התש"ע–2010, של חבר הכנסת אורלב, אושרה, והיא תועבר לוועדת – והיא צמודה – הכנסת.

זבולון אורלב: היא לא צמודה – – –

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, לא נקלטה ההצבעה שלי.

מוחמד ברכה: היא לא צמודה, אבל המשך הדיון מתנהל ביחד.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/668).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, והיא הצעת חוק המשכון – –

עפו אגבאריה: סליחה.

מוחמד ברכה: – – ויציג את הצעת החוק השר ישראל כץ, שר התחבורה – –

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, צריך להוסיף את ההצבעה שלי לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: – – בשמו של שר המשפטים.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, סליחה, לא נקלטה ההצבעה שלי.

עפו אגבאריה: בשביל הפרוטוקול אני מבקש.

מוחמד ברכה: היית כאן?

עפו אגבאריה: כן.

מוחמד ברכה: אז אנחנו מוסיפים – התנגדות של שבעה ולא שישה – לחוק הקודם.

מוחמד ברכה: תוספת של חבר הכנסת עפו אגבאריה.

מוחמד ברכה: בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק המשכון, התשע"ב–2012, שהניחה הממשלה על שולחן הכנסת, מבקשת להחליף את חוק המשכון, התשכ"ז–1967, וכן את הוראות פקודת החברות [נוסח חדש], התשמ"ג–1983, הנוגעות לשעבוד של נכסי חברה.

ישראל כץ: הצעת החוק מבקשת לפתח את שוק האשראי ולהגביר את התחרות בשוק זה על-ידי יצירת חוק משכון מודרני, הדומה להסדרים אחרים שגובשו במדינות רבות בעולם, ואשר מאפשרות להרחיב את היקף הנכסים הניתנים, אולי למשכון אפילו.

ישראל כץ: עוד מבקשת הצעת החוק לקבוע את סדרי העדיפויות בין נושים, בהתאם לאיזון בין האינטרסים השונים מתוך כוונה לאפשר שוק אשראי יעיל והוגן, המאפשר בטוחות מתאימות לנושים, לצד תזרימי אשראי לחייבים, לצורך פיתוח הכלכלה.

ישראל כץ: מחקרים מראים כי ברוב המדינות בעולם לווים נדרשים לתת ביטחונות.

ישראל כץ: הלוואות מובטחות נהנות מתנאי הלוואה טובים יותר, בין בכך שהיקפי ההלוואות גדולים יותר ובין בכך שהריבית נמוכה יותר.

ישראל כץ: רפורמה בדיני שעבודים והגדלת היקף הנכסים הניתנים למשכון, בשילוב הסדרים שנועדו להגביר את התחרות בתחום זה, עשויה אם כן להגביר את הגישה לאשראי ולהביא לפיתוח הכלכלה.

ישראל כץ: ההצעה מבוססת בין היתר על עקרונות אלו: 1.

ישראל כץ: מתן אפשרות וזכות ליחיד אשר אינו מאוגד כחברה למשכן נכס שטרם הגיע לרשותו.

ישראל כץ: שעבוד זה יתאפשר רק ביחס לנכסי עסק ולא ביחס לנכסים המיועדים לשימוש אישי; 2.

ישראל כץ: ביטול השעבוד הצף, תוך מתן אפשרות להטיל שעבוד קבוע על נכס עתידי, ובמקביל – קביעת הסדרים חדשים הנוגעים לאופן שכלול המשכון, וכן סדרי עדיפויות מיוחדים בין נושים שונים; 3.

ישראל כץ: שלילת האפשרות של הנושה להטיל מגבלות קנייניות על עסקאות אחרות בנכס מבלי לגרוע מתוקפה החוזי של התחייבות כזו.

ישראל כץ: ההוראה האמורה נועדה למנוע מהנושה שליטה בלעדית על הנכס הממושכן ובכך לשעבד אותו לרצונו או להסכמתו.

ישראל כץ: נוכח כל האמור, מתבקשת הכנסת הנכבדה לתמוך בהצעת החוק האמורה בקריאה ראשונה ולהעבירה לו, חוק ומשפט של הכנסת לצורך הכנתה לקריאות השנייה והשלישית.

אדוני, תודה.

אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, יחד עם כל בית ישראל אנחנו אבלים על רציחתם של יהודים בטולוז שבצרפת: הרב יונתן סנדלר, הילדים אריה וגבריאל והילדה מרים מונסונגו, השם ייקום דמם.

ישראל אייכלר: הייתי בצרפת בשבוע שעבר עם משלחת הכנסת, יחד עם חברי הכנסת יעקב אדרי והרב , והרגשנו באוויר מתח גדול מאוד.

ישראל אייכלר: ראיתי את המבצרים והבטונדות סביב שגרירויות ישראל, קהילות ישראל, משטרה ובתי-כנסת, וחשבנו שאולי יש פה מן הגוזמה, אבל הרגשנו, שלא כמו בארצות-הברית או באנגליה, שבצרפת יש איזה רוח רעה.

ישראל אייכלר: שאלתי אנשים שיודעים צרפתית, והם סיפרו לי שבתקשורת הצרפתית, בטלוויזיה, ברדיו ובעיתונות, אדוני השר, מספרים אך ורק על ילדים שנהרגו בעזה, ואף מלה לא על ההפגזות על אשדוד, אשקלון ובאר-שבע.

ישראל אייכלר: יש שם תחושה מאוד מאוד אנטישמית.

ישראל אייכלר: ברגע הראשון ששמענו שיש פיגוע, באופן טבעי חשבנו שזו אולי תחושה של נקמה של אנשים שעשו את זה בגלל מה שקורה בעזה ומה שקורה באשדוד.

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו שומעים, וזה עדיין לא ברור, שיש חשד שעשו את זה גורמים ניאו-נאציים, שגם הרגו חיילים מוסלמים, כך שאנחנו רואים שהרוע אינו מבחין בין בני-אדם.

ישראל אייכלר: מי שמסוגל להרוג, לרצוח ולירות טילים על אשקלון, על אשדוד, או כדורים על ילדים בבית-ספר בטולוז, אינו מבחין בין דם לדם.

ישראל אייכלר: אבל מה שהזדעז

ישראל אייכלר: עתי עכשיו, זה ששמעתי ששרת החוץ של האיחוד האירופי היא זו שמשווה בין מה שקרה בעזה – שהכול מודים שזו היתה תגובה על מה שקרה באשדוד, באשקלון ובבאר-שבע – לבין יהודים בצרפת שמעולם לא עשו שום דבר: לא לשום אזרח ולא לניאו-נאצים ולא לאחרים.

ישראל אייכלר: בכל זאת, אותה שרת חוץ, אותו איחוד אירופי, מממנים גורמים בישראל שנלחמים נגד היהדות ונגד הדת היהודית.

ישראל אייכלר: אני שואל את עצמי מה הקו המשווה בין שני הדברים, ולדעתי זו ההסתה התקשורתית.

ישראל אייכלר: כשרואים את הדה-לגיטימציה שעושים ליהודים בצרפת ובאירופה, אי-אפשר להיות מופתעים שקורים דברים כאלה, אם בצד של גורמי טרור מהצד האסלאמי, שרואים את כל מה שעושים אחיהם בעזה, ואם מצד גורמים ניאו-נאציים אחרים ששונאים יהודים.

ישראל אייכלר: הלקח שאנחנו צריכים ללמוד פה זה קודם כול שאנחנו צריכים רחמי שמים בכל מקום.

ישראל אייכלר: אם ה' לא ישמור שווא שקד שומר.

ישראל אייכלר: הדבר השני הוא שההסתה התקשורתית גורמת לרצח אנשים, נשים וטף – –

תודה, אדוני.

ישראל אייכלר: – – ולא משנה אם זה נעשה בארץ ואם זה נעשה בחוץ-לארץ.

ישראל אייכלר: צריך להגיד למלאך המשחית שבכלי התקשורת בכל מקום: הרף.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

תודה.

חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לא נמצא.

חבר הכנסת מיכאל בן-ארי הוא אחרון הדוברים.

לאחר מכן תתקיים הצבעה.

נסים זאב, אתה רוצה לדבר גם על זה?

לא.

גאלב מג'אדלה: – – –

מיכאל בן-ארי: היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, משכון זה כשאני נותן משהו יקר לי בתמורה לאיזו הלוואה או משהו כזה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לדבר על משכון שמדינת ישראל נתנה, את אחד הדברים היקרים לה ביותר, ובתמורה למה?

מיכאל בן-ארי: פעם בחודש וחצי, חודשיים, אנחנו שומעים פה את צמד המלים הסלמה ורגיעה, הסלמה ורגיעה.

מיכאל בן-ארי: כשאתה שואל את תושבי הדרום – וכפי שאתם יודעים הדרום היום זה מושג מאוד מאוד רחב; היום, גדרה, קריית-מלאכי ובאר-טוביה זה כבר גם כן הדרום: אתם ברגיעה?

מיכאל בן-ארי: אומרים: איזו רגיעה?

מיכאל בן-ארי: על מה אתה מדבר, רגיעה?

מיכאל בן-ארי: כל הזמן מטפטפים עלינו.

מיכאל בן-ארי: ומה משדרים לנו פה במערכת הביטחון?

מיכאל בן-ארי: משדרים לנו שיש לנו את "כיפת ברזל", שזה 70% הגנה.

מיכאל בן-ארי: שאלתי היום את שר הביטחון בוועדת החוץ והביטחון: תגיד לי, אחרי כל המלים שאמרת – ומאוד הייתי רוצה להקליט את שר הביטחון, ורק אסור, כי לפני שאני הולך לישון וקצת קשה לי להירדם, זה היה נהדר לשמוע אותו, את שר הביטחון, המון מלים גבוהות כאלה ומשעממות.

מיכאל בן-ארי: אחרי כל המלים, אחרי "אני, אני, אני ואני", מה התשובה שלך לאמא בנתיבות?

מיכאל בן-ארי: מה התשובה שלך לאמא בנתיב-העשרה?

מיכאל בן-ארי: מה התשובה שלך לגן-הילדים בכפר-עזה?

מיכאל בן-ארי: עוד מיגון?

מיכאל בן-ארי: עוד מקלט?

מיכאל בן-ארי: זה מה שיש לך?

מיכאל בן-ארי: אמרתי לו: אדוני, אני מצטער להגיד לך, אתה מדבר פה על תקציב הביטחון, ואני רואה פה בשקופית כמה אתה דורש, ואני אומר לך שאני אזרח לא מרוצה.

מיכאל בן-ארי: אני אזרח לא מרוצה.

מיכאל בן-ארי: אני, כמי שמשלם מסים למדינת ישראל, ואומרים שצריך לשלם לתקציב הביטחון, אומר: תפאדלו, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: למה לא? תגנו עלינו.

מיכאל בן-ארי: תנו לנו את המצרך הראשון שאזרח רוצה – ביטחון.

מיכאל בן-ארי: מה נתתם לנו?

מיכאל בן-ארי: "כיפת ברזל"?

מיכאל בן-ארי: 70% ביטחון?

מיכאל בן-ארי: אנחנו דורשים פה הכרעה.

מיכאל בן-ארי: הבאתם עלינו את האסון הזה שנקרא התנתקות, והכנסתם בשבי לא את גלעד שליט בלבד – הכנסתם מיליון תושבי מדינת ישראל לשבי.

מיכאל בן-ארי: לכן המשכון הזה, צריך לפדות אותו.

מיכאל בן-ארי: שמו מיליון תושבי מדינת ישראל משכון אצל כנופיה בעזה שמרשה לעצמה להמשיך ולירות עלינו.

מיכאל בן-ארי: והצבא, שיכול – – –

גאלב מג'אדלה: תקצר.

גאלב מג'אדלה: תקצר – – –

מיכאל בן-ארי: מה אתה רוצה שאני אעשה, חבר הכנסת מג'אדלה?

גאלב מג'אדלה: – – –

חבר הכנסת מג'אדלה, הזמן הסתיים, ואתה רק מאריך.

מיכאל בן-ארי: מה יש לך להגיד?

מיכאל בן-ארי: מה יש לך להגיד?

גאלב מג'אדלה: תקצר.

גאלב מג'אדלה: תקצר.

מיכאל בן-ארי: אה, לקצר.

מיכאל בן-ארי: זה מפריע לך מה שאני אומר.

מיכאל בן-ארי: זה לא נעים לך מה שאני מדבר.

גאלב מג'אדלה: תקצר.

רחל אדטו: הזמן עבר.

מיכאל בן-ארי: אז אם זה לא נעים לךָ, אני אנצל את זמני עד הסוף.

גאלב מג'אדלה: תקצר – – –

מיכאל בן-ארי: אני אנצל את זמני עד הסוף.

הזמן הסתיים.

מיכאל בן-ארי: ברשותך, אדוני, אני אומר שאני לקוח לא מרוצה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו משלמים את תקציב הביטחון.

מיכאל בן-ארי: לצה"ל יש היכולות.

מיכאל בן-ארי: רק שר ביטחון, לצערי הרב, אין לנו; ממשלה חלשה יש לנו.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המשכון, התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

נא להצביע.

מי בעד?

מי נגד?

מי נמנע?

הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המשכון, התשע"ב–2012, לו, חוק ומשפט נתקבלה.

ברוב של 17 חברי כנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים, אושרה הצעת החוק בקריאה ראשונה, והיא תועבר לו, חוק ומשפט.

[רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/669).

]

אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק בתי-קברות צבאיים (תיקון מס' 4), התשע"ב–2012 – גם הצעת חוק זו היא לקריאה ראשונה, ויציג אותה בשם שר הביטחון השר ישראל כץ.

אדוני, בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק בתי-קברות צבאיים – אני מתכבד להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק בתי-קברות צבאיים (תיקון מס' 4), התשע"ב–2012.

ישראל כץ: חוק בתי-קברות צבאיים משנת 1950 קובע בסעיף 4 את זכאותו של חייל שנפטר להיקבר בבית-קברות צבאי, אלא אם כן בחר קרובו להביאו לקבורה בבית-קברות אזרחי.

ישראל כץ: למעשה, זהו הכבוד האחרון שהמדינה חולקת למי ששירת בשירות צבאי והלך לעולמו במסגרת שירות זה.

ישראל כץ: עיקר התיקון המוצע הוא לעגן זכאות דומה בחוק גם ביחס לקבורתם בבתי-קברות צבאיים של חללי כוחות הביטחון: עובדי שירות הביטחון הכללי, עובדי המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, שוטרים, סוהרים שנהרגו בעת ועקב שירותם וכן שוחרים, מועמדים לשירות ביטחון שנפגעו בקורסים לפני גיוסם, חניכים בסדרת גדנ"ע בבתי-הספר התיכוניים, חייל מילואים בדרכו להתגייס לשירות מילואים פעיל או בדרכו חזרה לביתו לאחר שהשתחרר, וכן חייל שנפצע אנושות ואושפז ברציפות מאז פציעתו ונפטר כתוצאה מהפציעה לאחר תקופה שבמהלכה שוחרר מינהלית מצה"ל.

ישראל כץ: הצעת החוק מבקשת להתאים את המצב המשפטי למצב בפועל הקיים בבתי-הקברות כאשר המנויים שצוינו נקברו בבתי-הקברות הצבאיים מכוח החלטות מינהליות שהתקבלו בעשרות השנים האחרונות.

ישראל כץ: המועצה הציבורית המייעצת לשר הביטחון, הפועלת מכוח סעיף 12 לחוק – המועצה הציבורית להנצחת החייל – שהתבקשה לנושא, המליצה על כך בפני שר הביטחון לאחר דיונים ארוכים.

ישראל כץ: בהצעה נקבע, כי לפי החלטת הרשות המוסמכת ניתן להקצות בבתי-הקברות הצבאיים חלקה נפרדת לחיילי כוחות הביטחון ואלה ייקברו בחלקה זו.

ישראל כץ: כיום יש בחלק מבתי-הקברות הצבאיים חלקות קבורה לשוטרים.

ישראל כץ: בהצעה מוצע גם על סמך החלטות מינהליות מהעבר והמלצות המועצה הציבורית לקבור בעלי עיטורי גבורה, רמטכ"לים ואלופים בדימוס, וכן מפכ"לים וניצבים בדימוס, בבתי-הקברות הצבאיים.

ישראל כץ: עוד מוצע בהצעה, בהתאם להמלצות המועצה הציבורית, לקבוע נסיבות שבהן תישלל זכאותו של חייל או של מי מהזכאים הנוספים להיקבר בבתי-קברות צבאי בנסיבות שהפטירה היתה בעת היעדרות משירות שלא ברשות או שהפטירה אירעה בנסיבות המטילות דופי בנפטר על-פי חוות דעת של הגוף שבו שירת הנפטר.

ישראל כץ: מקרים כאלה מיוחדים, למשל, למקרים של חייל שרצח והתאבד בו במקום.

ישראל כץ: בהצעה תיקונים טכניים נוספים.

ישראל כץ: אני מציע כי מליאת הכנסת תאשר את הצעת החוק ותעביר אותה להמשך הדיונים להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוץ והביטחון.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

מוחמד ברכה: אנחנו לא נעשה הנחות.

מוחמד ברכה: מי שלא נמצא לא ידבר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אייכלר – לא כאן; חבר הכנסת זחאלקה – לא כאן; חבר הכנסת בן-ארי – לא כאן; חבר הכנסת נסים זאב – מוותר.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק בתי-קברות צבאיים (תיקון מס' 4), התשע"ב-2012, בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-קברות צבאיים (תיקון מס' 4), התשע"ב–2012, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק אושרה בקולותיהם של 14 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, והיא תועבר לוועדת החוץ והביטחון.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה והיא הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים (תיקון), התשע"ב–2012 – – –

זאב אלקין: עבודה ורווחה.

מוחמד ברכה: סליחה?

זאב אלקין: עבודה ורווחה.

מוחמד ברכה: עבודה ורווחה?

מוחמד ברכה: השר ביקש – – –

זאב אלקין: ועדת הכנסת.

מוחמד ברכה: ועדת הכנסת, בבקשה.

מוחמד ברכה: ועדת הכנסת תחליט לאיזו ועדה תועבר הצעת החוק.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/670).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: התחלנו לומר שאנחנו מעלים עכשיו את הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים (תיקון), התשע"ב–2012, לקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק שר התעשייה שלום שמחון.

מוחמד ברכה: הוא לא כאן, אבל השר ישראל כץ יציג בשמו את הצעת החוק.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, התשס"ח–2008, קבע את חובתו של מחזיק מקום ציבורי המנוי בתוספת לחוק להציב במקום מרכזי ונגיש מכשיר החייאה אחד לפחות ולדאוג לתקינותו.

ישראל כץ: בהתאם לחוק נדרש שר התמ"ת לקבוע בתקנות הוראות הנוגעות להיבטים שונים הקשורים למיקום שבו יוצב מכשיר ההחייאה, מספר מכשירי ההחייאה שנדרשת הצבתם, הוראות הנוגעות לשילוט וכיוצא בזה.

ישראל כץ: במשרד התמ"ת נעשתה עבודת מטה תוך תיאום עם הגורמים המקצועיים הרלוונטיים במשרד הבריאות לצורך גיבוש תקנות אלה.

ישראל כץ: בעבודת המטה שנעשתה עלה הצורך גם בתיקון החוק הבא לידי ביטוי בהצעת החוק שבפנינו.

ישראל כץ: הצעת החוק עוסקת בכמה היבטים: מתן סמכות לשר לקבוע חובתו של מחזיק במקום ציבורי להתקשר עם גוף בדיקה שאושר בידי השר לצורך מתן הוראות למחזיק לגבי מיקומו של המכשיר, זמינותו ותקינותו.

ישראל כץ: ההיבטים השונים המתייחסים למיקומו של המכשיר, זמינותו ותקינותו, על-פי גורמי המקצוע במשרד הבריאות והאיגוד הקרדיולוגי בישראל, מהווים תנאים הכרחיים לשרשרת ההצלה ונדרש כי ייבחנו על-ידי תאגידים בעלי מומחיות ברפואה דחופה שעל בסיס ניסיונם המקצועי יכולים לקבוע את המיקום הנכון להצבת המכשירים ולבדוק את תקינותם.

ישראל כץ: מתן סמכות לשר לקבוע את התנאים לאישור גוף הבדיקה, לרבות הוראות שמטרתן להבטיח היעדר ניגוד עניינים, השכלה והכשרה, דיווחים נדרשים, ובמקרה הצורך אם יתברר כי קיים כשל שוק המצדיק מעורבות כזאת סמכות לקבוע את מחיר מרבי אשר גוף הבדיקה יהיה רשאי לגבות מן החזיק.

ישראל כץ: בנוסף, נכללו הוראות שמטרתן להקנות סמכויות פיקוח ואכיפה למפקחים של המשרד על מנת שיוכלו לאכוף את החוק.

ישראל כץ: אני אבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מוחמד ברכה: אני לא רואה אף אחד מהם: אייכלר, זחאלקה, בן-ארי.

מוחמד ברכה: אתה רוצה לדבר?

מוחמד ברכה: בבקשה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב הוא הראשון והאחרון, ואחר כך נעבור להצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני חושב שהצעת החוק הזאת היא מאוד חשובה, כי כשאנחנו מדברים על מקומות ציבוריים, למשל בתי-ספר, בדרך כלל הצוות החינוכי לומד את כל הנושא של החייאה במד"א, והייתי אומר, זה חלק מבחינות הבגרות היום.

נסים זאב: אבל אם אין המכשירים בפועל, וחלילה כאשר נזקקים בפועל לאותם המכשירים וצריכים להזעיק את מד"א, וזה לוקח בדרך כלל בין שבע דקות לפעמים עד רבע שעה עד שהאמבולנס מגיע, ורק בגלל שאין המכשיר הזה לפעמים זה עולה בחיי אדם.

נסים זאב: ולכן, העניין הזה של לקבוע, זה קודם כול, לדעתי, צריך להיות בבתי-ספר.

נסים זאב: צריך שיהיה מישהו מתוך בית-הספר שיהיה אחראי לנושא הזה של האחזקה, של המיקום.

נסים זאב: צריך גם שזה יהיה במקום מסוים, כמו שיש היום בנושא כיבוי אש, שאתה יודע באופן הברור, צבוע באדום, אתה יודע בדיוק איפה הארון הזה נמצא.

נסים זאב: גם מכשירי ההחייאה בתוך המבנה הציבורי חייבים להיות במקום מוגדר, שהנגישות תהיה ברורה לכל עין שרואה או נמצאת בקרבת מקום.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו, רבותי חברי הכנסת, עוברים להצבעה על הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים (תיקון), התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים (תיקון), התשע"ב–2012, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 16 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/665).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

מוחמד ברכה: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 54) (עיצומים כספיים), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: אדוני השר כץ, אתה תציג גם את הצעת החוק?

מוחמד ברכה: כן?

מוחמד ברכה: יציג אותה השר כץ.

מוחמד ברכה: תעשו את זה אחר כך, לפחות שהמליאה תמשיך לזרום.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 54) (עיצומים כספיים), התשע"ב–2012.

ישראל כץ: בחוק ההסדרים בשנת 2007 אושר חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 36), שקבע שינוי בגובה העיצום הכספי אשר רשאי המנהל הכללי של משרד התקשורת להטיל על בעל רשיון ועל מי שפועל מכוח היתר כללי בשל ביצוע של הפרה.

ישראל כץ: בזמנו, בפעם הראשונה הוצע לקבוע כי סכום העיצום הכספי יחושב כאחוז מסוים מהכנסתו השנתית של מבצע ההפרה בתוספת הקנס הקבוע בחוק העונשין, או מכפלה של פי-שבעה מהקנס הנ"ל.

ישראל כץ: במהלך השנים שחלפו מאז התיקון דאז משנת 2007, המשרד, שהינו הגורם המסדיר והאוכף של כללי ההתנהגות בתחום התקשורת, הגיע לכלל דעה כי לאור מגוון הנורמות הקיימות בהסדרת תחום התקשורת נכון שתהיה בידי המשרד אפשרות להתאמה יותר גמישה בין סכום העיצום הכספי לבין הנורמה שהופרה.

ישראל כץ: לא יהיה יותר סכום אחיד נקוב בחוק, אלא יינתן שיקול דעת וגמישות למנהל.

ישראל כץ: הפרה של הוראות רשיון תוכל להיות מטופלת באמצעות הטלת עיצומים כספיים מדורגים, הנגזרים ממידת החומרה השונה שיש לייחס להפרתן, מידת שכיחותן של ההפרות והיקף השלכותיהן.

ישראל כץ: מכאן, אנו מציעים לערוך תיקון לחוק על מנת להעניק לארגז הכלים של המשרד מגוון רחב, המאפשר מענה הולם לכל סוגי ההפרות, בהתאם לנסיבותיהן ולחומרתן.

ישראל כץ: היום גובה העיצום הכספי של חברות בעלות הכנסות גבוהות מגיע לכ-16 מיליון ש"ח.

ישראל כץ: אין למנכ"ל הסמכות לקבוע את גובה העיצום הכספי באופן שיהלום את חומרת ההפרה, ומכאן הקושי בשימוש בכלי זה.

ישראל כץ: התיקון המוצע יאפשר שימוש יעיל בכלי זה, יחזק באופן ניכר את כוח ההרתעה של המשרד ויעודד את בעלי הרשיונות לציית לכללים מתוך חשש של נקיטת סנקציה מצד המשרד.

ישראל כץ: כפי שנאמר, הסכום המרבי של העיצום הכספי שאותו רשאי המנהל להטיל על חברות בתחום הבזק יהיה מבוסס על שילובם של שני קריטריונים חשובים: חומרת ההפרה וגובה ההכנסות השנתיות של החברה המפירה.

ישראל כץ: חומרת ההפרות מפורטת בתוספת לחוק, והן מחולקות לארבע דרגות.

ישראל כץ: לעניין ההפרות שצוינו בחלק א' שבתוספת, המנהל הכללי יהיה רשאי להטיל עיצום כספי עד שמינית מהסכום הבסיסי; לעניין ההפרות שצוינו בחלק ב', המנהל הכללי יהיה רשאי להטיל עיצום כספי עד רבע מהסכום הבסיסי; לעניין ההפרות שצוינו בחלק ג', המנהל הכללי יהיה רשאי להטיל עיצום כספי עד מחצית מהסכום הבסיסי; ולעניין ההפרות שצוינו בחלק ד', המנהל הכללי יהיה רשאי להטיל עיצום כספי עד מלוא הסכום הבסיסי.

ישראל כץ: בנוסף, מוצע לקבוע בחוק את השיקולים המוצעים המשקפים את עיקר האינטרסים העומדים ביסוד ההסדרה בתחום התקשורת.

ישראל כץ: מנכ"ל המשרד, בבוא העת, רשאי לקבוע, בין היתר, את הנסיבות והשיקולים האלה: המידה שבה ההפרה עלולה לגרום לפגיעה בתחרות; המידה שבה ההפרה עלולה לפגוע במתן שירותי בזק באופן סדיר ורצוף; שיעור המנויים שנחשפים להפרה; משך ההפרה; היקף הנזק הכספי; מידת התועלת שצמחה לחברה בעקבות ההפרה; הפרות קודמות של החברה; החברה גילתה נכונות ופעלה לטיפול בהפרה; מניעת הרווח הכספי שצמח לחברה בעקבות טיפולה בהפרה.

ישראל כץ: ברצוני להודות מעל במה זו לכל האגפים של משרד התקשורת שעמלו באופן אינטנסיבי, יחד עם נציגי משרד המשפטים, לקידום הליך החקיקה.

ישראל כץ: החוק מביא עמו ארגז כלים מגוון ואפקטיבי לטיפול בהפרות באמצעות הטלת סנקציות כספיות המיועדות למנוע פגיעה באינטרס הציבורי.

ישראל כץ: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת חוק זו.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

מוחמד ברכה: אני לא אקרא שמות של חברי כנסת שאינם נוכחים כאן על מנת לחסוך את המבוכה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב מוותר, לכן אנחנו נעבור להצבעה.

מוחמד ברכה: מן הרשומים אין אף אחד שנמצא באולם.

מוחמד ברכה: בבקשה, מי בעד?

מוחמד ברכה: מי נגד?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושירותים) (תיקון מס' 54) (עיצומים כספיים), התשע"ב–2012, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 15 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת חוק התקשורת (בזק ושירותים) (תיקון מס' 54) (עיצומים כספיים), התשע"ב–2012, אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת הכלכלה.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/675).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לנושא הבא והוא הצעת חוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק השר להגנת הסביבה גלעד ארדן.

מוחמד ברכה: ראיתי אותו, לא?

קריאה: הנה – – –

מוחמד ברכה: איפה?

מוחמד ברכה: השר ארדן, הצבענו, וקראנו לך והכול.

מוחמד ברכה: אוקיי, בסדר.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בתרבות הצריכה המודרנית, הנמצאת במגמת עלייה מתמדת, ובעידן הטכנולוגי שבו אנו נמצאים, עולה השימוש בקרב הצרכנים במוצרים חשמליים ואלקטרוניים, וכן עולה תדירות החלפתם במוצרים בטכנולוגיה מתקדמת יותר – מה שהחברות שמוכרות לנו קוראות "שדרוגים".

גלעד ארדן: הדבר מביא לכך שנוצרת כמות גדלה והולכת של פסולת ציוד חשמלי ואלקטרוני.

גלעד ארדן: מאפייני ציוד זה והפסולת הנוצרת ממנו דורשים התייחסות מיוחדת ושונה מסוגי פסולת אחרים כדי לצמצם את ההשפעות הסביבתיות השליליות הנובעות ממנה.

גלעד ארדן: בין היתר, קיימות בעולם, ובמיוחד במדינות עולם שלישי, תופעות של פירוק וטיפול בפסולת ציוד אלקטרוני לצורך מיצוי מרכיבים בעלי ערך שבפסולת באופן שאינו מוסדר, ללא תשתיות סביבתיות ובטיחותיות, הנדרשות לשם מניעת זיהום הסביבה ופגיעה בעוסקים בכך.

גלעד ארדן: משקל פסולת הציוד האלקטרוני והחשמלי בישראל מוערך ב-85,000 טון לשנת 2010, וכפי שהסברתי, שיעור הגידול בכמות זו משנה לשנה גבוה משיעור העלייה הכולל בכמות הפסולת המוצקה בישראל.

גלעד ארדן: הצעת החוק שאני מציג היום בפניכם, הצעת החוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, מטרתה בעצם לקבוע הסדרים לאותו טיפול סביבתי בציוד החשמלי והאלקטרוני ובסוללות ומצברים, על מנת לעודד שימוש חוזר בציוד אלקטרוני, לצמצם את כמות הפסולת הנוצרת ממנו, וכן מסוללות ומצברים, למנוע את הטמנתה ולהקטין את ההשפעות השליליות הסביבתיות של ציוד אלקטרוני וסוללות ומצברים ושל הפסולת הנוצרת מהם.

גלעד ארדן: הצעת החוק בעצם קובעת הסדרים שונים להפרדת אותה פסולת ולאיסוף שלה.

גלעד ארדן: וכמו כן, היא גם קובעת הסדרים מול הרשויות המקומיות כיצד להקים מרכזי מיחזור ולפנות לאותם מקומות.

גלעד ארדן: יש בחוק הסדרים מאוד מעניינים, כמו למשל הסדר שמחייב את הסוחרים שמוכרים ציוד חשמלי – למשל, אם אדם קונה מקרר חדש והוא מבקש לפנות מביתו את המקרר הישן בחינם, אז על-פי החוק תוטל חובה כזאת על המשווקים של אותם מוצרי אלקטרוניקה.

גלעד ארדן: אנחנו קיימנו תהליך ארוך של הידברות, גם עם לשכות המסחר, עם היבואנים של מוצרי האלקטרוניקה בישראל, ואני חושב שכמעט בכל הנושאים הגענו להסכמות, והחוק הזה בעצם מקודם היום בהסכמה.

גלעד ארדן: יש במקביל גם שתי הצעות חוק פרטיות של חברי הכנסת דב חנין וניצן הורוביץ, שלצערי עדיין לא קיבלו את תמיכת הממשלה.

גלעד ארדן: אני מקווה שזה עוד יקרה בהמשך, כי כפי שראינו היום, שיתוף פעולה בין חברי כנסת לבין חקיקה ממשלתית נותן תוצאות טובות מאוד בעיקר בחוקים הסביבתיים.

גלעד ארדן: ובמסגרת המהפכה שאנחנו מובילים לטיפול בפסולת ולמיחזור, נושא הפסולת האלקטרונית, שיש לו בהחלט חשיבות גדולה מאוד – ציינתי אותה – בהשתעבדות של כולנו, שעל זה נדבר בהקשר אחר; צריך להפסיק אותה ולצמצם אותה, אבל כל עוד היא קיימת צריך שהפסולת האלקטרונית תמוחזר ולא תוטמן.

גלעד ארדן: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות מקרב לב לעורך-דין ג'וש פדרסן מהלשכה המשפטית במשרד להגנת הסביבה, שבאמת עשה מאמץ גדול מאוד, יחד עם אגף הפסולת במשרד – הסמנכ"ל יורם הורוביץ ואחרים במשרד – כדי שנגיע ליום הזה, והצעת החוק, אני מקווה, תאושר היום; גם ל"אדם טבע ודין" ולמחלקה המדעית שלה, שבאמת מייצרת גם לנו בסיסי מידע בתחום הפסולת.

גלעד ארדן: ושוב, שיתוף הפעולה הזה בין חברי כנסת, משרד ממשלתי וארגוני החברה האזרחית, בסופו של דבר נותן תוצאה מיטבית.

גלעד ארדן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הראשונה ולהעביר אותה לוועדת הכלכלה, שם אין לי ספק שהיושב-ראש כרמל שאמה יחד עם הצוות יקדמו אותה במהרה לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לשר גלעד ארדן.

אורי מקלב: שני דוברים נרשמו.

אורי מקלב: הדובר הראשון, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אורי מקלב: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, מה לא עושים למען איכות החיים במדינת ישראל, וזה חשוב.

נסים זאב: אני חושב שהפחתת הפסולת האלקטרונית ומיחזורה – במקומות רבים בעולם, אגב, אין מצב שאתה יכול באותו פח אשפה בכלל לשים פלסטיק וקרטונים ואשפה רגילה.

נסים זאב: על אחת כמה כאשר מדובר במוצרי חשמל ישנים, כפי שאמרת, זה מכונת כביסה ישנה, או פריג'ידר ישן – אין מצב כזה.

נסים זאב: לכן יש גם מכונות של פחי אשפה שבאות באופן מיוחד בשעות מסוימות, אפילו לפעמים בימים אחרים, וכל אחד אוסף את סוג האשפה לפי אותם ימים ושעות.

נסים זאב: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב.

נסים זאב: אבל דבר נוסף אני רוצה להעיר – אני לא בטוח שלא תהיה פה מלחמת כנופיות, כאשר אנחנו מדברים בפסולת שלמעשה היא יקרה מאוד.

נסים זאב: הרי בכל מוצר כזה, אפילו שהוא ישן, יש בו נחושת, יש בו עופרת, תלוי על מה אנחנו מדברים.

נסים זאב: אני יודע שהיום הגנבים עובדים 24 שעות – אפילו חברות חשמל, כאשר שמים כבלים בצדי הדרך, למחרת אתה רואה גנבות בכמויות כאלה, שבאים ושורפים, מפרידים את הפלסטיק מהנחושת ומוכרים את הנחושת לפי משקל.

נסים זאב: זה לא משנה, מקבלים פרוטות, אבל את הגנבה מבצעים.

נסים זאב: יש לנו כבר ניסיון מהנושא של בקבוקי הפלסטיק, שעולם הפשע השתלט על זה.

נסים זאב: אני מאמין, כאשר יציבו מתקנים במקומות מסוימים ברחבי הארץ, גם אז יהיה מאבק של העולם התחתון, כפי שאנחנו רגילים, מי יזכה באותה מכרה זהב.

נסים זאב: לכן צריך לקחת מראש אם כבר מעמידים אותם מתקנים, שבאמת הרשויות המקומיות, ובוודאי המשרד שלך, אדוני השר, יוכלו לפקח בצורה יעילה שלא יהיה מחר סחר – ועושה סחורה בפרתו של חברו.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב, ובמיוחד על עמידה בלוח הזמנים.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אכן, זהו חוק חשוב במיוחד.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, פסולת אלקטרונית מעוררת דאגה גוברת והולכת בעולם.

דב חנין: הדאגה הזאת הולכת ומתגברת גם בגלל הכמויות ההולכות וגדלות של פסולת אלקטרונית – זה, אגב, קצב שהוא גדול פי-שלושה מקצב הגידול של פסולת ביתית – וגם מההכרה בגודל הסיכון הסביבתי והבריאותי הטמון בטיפול לקוי בפסולת הזאת.

דב חנין: מוצרים אלקטרוניים רבים שנמצאים בשימוש יומיומי בבתי מגורים ובמשרדים בישראל מכילים חומרים מסוכנים.

דב חנין: במצב הקיים היום בישראל לא מתקיימת הפרדה בין מוצרים אלקטרוניים שנזרקים לכלל הפסולת.

דב חנין: הפסולת האלקטרונית שמכילה מרכיבים מסוכנים נאספת עם הפסולת הביתית, נדחסת, נשברת, מתפרקת, ולכך יש השלכות סביבתיות ובריאותיות קשות.

דב חנין: מתכות כבדות, וביניהן כספית, קדמיום ועופרת, עשויות להיפלט לסביבה ולהביא לזיהום קרקעות ומי תהום.

דב חנין: פתרון הקצה השכיח בישראל, כלומר הטמנה באתרי סילוק פסולת, איננו נותן מענה לבעיות הסביבתיות והבריאותיות החמורות הנובעות מהימצאות חומרים מסוכנים בזרם הפסולת הביתית.

דב חנין: על-פי מחקר מאוד חשוב שנעשה בארצות-הברית, משקל הפסולת האלקטרונית הוא רק 1% מכלל הפסולת הביתית, אולם היא מהווה 70% מתכולתה הרעילה.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, גם אנחנו, קבוצה של חברי כנסת – אני רוצה לציין כאן את חברי חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, חבר הכנסת זבולון אורלב וחבר הכנסת – התאגדנו יחד כדי להגיש הצעת חוק מקיפה לטיפול בסוגיה הזו.

דב חנין: הצעת החוק הזו בסך הכול דומה להצעת החוק הממשלתית, ולכן היא גם הוצמדה על-ידי מערכות הכנסת והלשכה המשפטית בכנסת.

דב חנין: אלא שקרתה איזו תקלה בדרך, והצעת חוק דומה אחרת, של חבר הכנסת ניצן הורוביץ, הגיעה כנראה לוועדת השרים לענייני חקיקה, וועדת השרים לחקיקה התנגדה לה, ולכן, למרות ההצמדה שנעשתה על-ידי גורמי הכנסת, ואושרה על-ידי גורמי הכנסת, אנחנו נמצאים במצב מוזר, שבעצם על שתי הצעות החוק הקואליציה תיאלץ להצביע אחרת עקב עמדתה של ועדת השרים לענייני חקיקה.

דב חנין: אנחנו, לגבי החוק הזה, פעלנו על בסיס הידברות שהיתה בזמנו עם השר להגנת הסביבה.

דב חנין: ודאי שאין לאף אחד מאתנו גם רצון להעמיד את השר להגנת הסביבה במצב מביך שבו הוא בעצם יהיה קרוע בין ההידברות שהיתה לנו בזמנו לבין מחויבותו כחבר הממשלה.

דב חנין: לכן אנחנו קידמנו הסכמה עם יושב-ראש הקואליציה, שהחוק הזה יגיע להנהלת הקואליציה, על בסיס ההבנות שקיימות בינינו – – –

זאב אלקין: – – – לפני שנעביר לממשלה – – –

דב חנין: אנחנו כמובן ננסה להעביר אותו לממשלה, אבל אני אומר, יש פה איזו תקלה בדרך שלא כל כך ברור איך היא התרחשה, ואת התקלה הזאת בכל מקרה צריך להסדיר.

דב חנין: אנחנו כחברי כנסת גם יודעים, אדוני יושב-ראש הקואליציה, מכוח ניסיון קודם בחוקים כאלה שבהם הצמדנו חקיקה פרטית לחקיקה ממשלתית שבאה בעקבות החקיקה הפרטית – אנחנו יודעים לשתף פעולה, יודעים לייצר ביחד הישגים, ויודעים לעמוד בסיכומים, בהתניות של תיאומים עם משרדי הממשלה כדי לקדם ביחד דברים.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני סמוך ובטוח שגם הצעת החוק שלי ושל חברי חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, חבר הכנסת אורלב וחבר הכנסת , תאושר, תקבל תמיכה של הנהלת הקואליציה.

דב חנין: אנחנו לא נביא אותה כרגע להצבעה, ואני כמובן קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הממשלתית בעניין הזה, שהיא הצעת חוק חשובה ותורמת, ומקווה שאנחנו נתקדם במהירות כדי לאשר אותה באופן מלא.

דב חנין: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

אורי מקלב: יש עוד דובר.

אורי מקלב: לא היה ברור אם היושב-ראש הקודם סגר את הרשימה, אף שאני כבר הכרזתי שיש רק שני דוברים, אבל נתתי לך.

מיכאל בן-ארי: אני מודה לך.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, לפני שבועות אחדים רעשה הארץ בגלל כנופיה טרוריסטית שהחזיקה בידה כלי נשק חמור, מין תרסיס כזה, וריססה בכמה מקומות "תג מחיר".

מיכאל בן-ארי: ראש הממשלה דיבר על זה, דיונים בכנסת, השב"כ והיחידות המיוחדות שלו גויסו, הוצעו פה הצעות מרחיקות לכת, ואפילו הוגשו כנגד עשרות אנשים שאין נגדם שום ראיה צווים מינהלים ואנשים גורשו מביתם – חמור מאוד.

מיכאל בן-ארי: אבל בינתיים, בימים האחרונים קורים כמה דברים מאוד זוטרים, אפשר לעבור עליהם לסדר-היום.

מיכאל בן-ארי: לדוגמה, היום בבוקר נמצא יהודי מאשקלון שנרצח על-ידי בן-מיעוטים.

מיכאל בן-ארי: והארץ שקטה.

מיכאל בן-ארי: עין שמים אודמת.

מיכאל בן-ארי: באמת אודמת.

מיכאל בן-ארי: אין רעש ואין מהומה.

מיכאל בן-ארי: לא הרבנים הראשיים רצים עד טובא–זנגרייה, ולא ראש הממשלה בא פה ומכריז הכרזות.

מיכאל בן-ארי: ואני לא שומע את חברי הכנסת מהמעוז של האויב צועקים "שוויון", ו"טרור", ו"רדיפה".

מיכאל בן-ארי: אם זה היה מקרה יחיד, אז אולי היינו אומרים מקרה יחיד.

מיכאל בן-ארי: אבל בשבוע שעבר נרצח יהודי ברמלה, ג'ורג' סעדו.

מיכאל בן-ארי: מייד אמרו: זה לא לאומני.

מיכאל בן-ארי: השב"כ רצה לחקור, התערב ראש העיר ואמר: השב"כ לא יחקור.

מיכאל בן-ארי: כי אם השב"כ יחקור, יתברר שזה לאומני.

מיכאל בן-ארי: אני שמעתי את עורך-הדין של הרוצח מדבר ברדיו, ב"גלי צה"ל", בשבוע שעבר, ביום חמישי.

מיכאל בן-ארי: ואחרי ששמעתי אותו הבנתי שהתוקף בכלל היה ג'ורג' סעדו.

מיכאל בן-ארי: הוא היה התוקף.

מיכאל בן-ארי: והילד התמים בן ה-16, שהיה במעצר מינהלי, שמחזיק בכיס אקדח – לא אחד מחזיק בכיס אקדח, מסתבר שמי שירה בג'ורג' סעדו זה לא מי שירה בכלב.

מיכאל בן-ארי: זאת אומרת, הנערים שהיו שם, לפחות שניים החזיקו אקדחים.

מיכאל בן-ארי: ואני רוצה לומר לכם שאני בטוח שיש שם שוויון – שאם ילד אחד מחזיק אקדח, יש שם כמה וכמה שמחזיקים.

מיכאל בן-ארי: זה לא כבוד להסתובב בג'ואריש בלי אקדח.

מיכאל בן-ארי: לא שמענו שום דבר, והארץ שקטה, עין שמים אודמת.

מיכאל בן-ארי: תקיפה ביום חמישי האחרון ברכבת הקלה – זה לא לאומני.

מיכאל בן-ארי: תקיפה ולינץ' בעיר התחתית בחיפה – זה לא לאומני, זה על רקע רומנטי, או על רקע אפליה.

מיכאל בן-ארי: כתבו לו על הראש "אש"ף" – אל"ף, שי"ן, פ"א – זה ראשי תיבות של "אני שונא פרסים".

מיכאל בן-ארי: זה בכלל לא טרור.

מיכאל בן-ארי: תקיפה של אשה בנהרייה.

מיכאל בן-ארי: צעקו שם "אללה אכבר".

מיכאל בן-ארי: המשטרה אומרת: זה לא לאומני.

מיכאל בן-ארי: רבותי, איפה לקחנו את ההיגיון שלנו?

מיכאל בן-ארי: איפה הם מכניסים את הראש שלנו?

מיכאל בן-ארי: יש פה תקיפות יום אחר יום.

מיכאל בן-ארי: יהודים נרצחים, והארץ שקטה.

מיכאל בן-ארי: היהודי הזה מאשקלון נקבר.

מיכאל בן-ארי: היהודי הזה, מי יזכור אותו בכלל?

מיכאל בן-ארי: בונצ'ה השתקן, של י.ל. פרץ.

מיכאל בן-ארי: מי בכלל ידע מי הוא?

מיכאל בן-ארי: ואנחנו נמשיך בשלנו, ונמשיך לספר את הסיפורים לעצמנו, שאין כאן טרור לאומני בתוך מדינת ישראל, לצערנו הרב, כי אנחנו לא רוצים להודות במשהו שאנחנו לא רוצים להכיר בו.

מיכאל בן-ארי: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

אורי מקלב: חברים, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, התשע"ב–2012, בקריאה ראשונה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק טיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, התשע"ב–2012, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 18.

אורי מקלב: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת חוק זו אושרה ותועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה – – –

גלעד ארדן: – – – לכלכלה.

אורי מקלב: ועדת הכנסת.

גלעד ארדן: לא – – –

אורי מקלב: ככה זה רשום, וגם – – –

דב חנין: – – –

גלעד ארדן: – – –

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אם ככה, היא תועבר לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' 674).

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה:

אורי מקלב: הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק שר התחבורה.

אורי מקלב: בבקשה.

יואל חסון: – – – זה לא עכשיו?

אורי מקלב: לפי הסדר שמופיע אצלי, לא.

אורי מקלב: הצעת החוק הבאה זה פדויי שבי.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק הגבלת השימוש בחלקי רכב משומשים – חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים, התשנ"ח–1998, נועד לטפל בנושאי גנבות הרכב בישראל.

ישראל כץ: המניע העיקרי לגנבות כלי רכב היה ונשאר הביקוש לחלקי רכב זולים.

ישראל כץ: חלק נכבד מאותם כלי רכב הנגנבים לצורכי חילוף מועברים לשם פירוק לשטחי האחריות האזרחית של הרשות הפלסטינית.

ישראל כץ: כדי להילחם בתופעה הזו הוחמר הפיקוח על המוסכים בתחומי מדינת ישראל, והם נדרשים לרשום חלפים מסוימים הנצרכים על-ידם.

ישראל כץ: במקביל, כדי למנוע תיקון רכבים ישראליים בשטחי האחריות הפלסטינית בחלפים שפורקו מכלי רכב שנגנבו, נקבע תיקון לחוק אשר נכנס לתוקפו ביום 6 באפריל 2008 ונקבע כהוראת שעה.

ישראל כץ: באפריל 2010, בהתאם לסעיף 7 בחוק, הוארכה הוראת השעה בשנתיים נוספות עד ליום 6 באפריל 2012.

ישראל כץ: על מנת לאכוף את האיסור האמור ביצעה בשנתיים האחרונות יחידת "אתגר" של המשטרה 45 כניסות לשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית.

ישראל כץ: בפעילות נתפסו 2,011 כלי רכב במהלך תיקון, וכן 41 כלי רכב גנובים, 22 כלי רכב מזויפים – במהלך שנת 2011 – ו-702 חלקי כלי רכב גנובים.

ישראל כץ: כמו כן, נפתחו 2,014 תיקים פליליים נגד חשודים במסירה או העברה של כלי רכב לתיקון בשטחים אלה.

ישראל כץ: תוצאת מכלול פעילות היחידה מראה ירידה של למעלה מ-37% במספר גנבות כלי הרכב במדינת ישראל.

ישראל כץ: כל זאת למרות הגידול הרב במספר כלי הרכב המדינה.

ישראל כץ: המשטרה מייחסת את הירידה, בין השאר, לאכיפה אינטנסיבית של החוק בכלל ושל האיסור על תיקון כלי רכב בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית, לפי תיקון מס' 4, בפרט.

ישראל כץ: אשר על כן ובשל העובדה שהוראת השעה הוכיחה את יעילותה בצמצום מספר גנבות הרכב בישראל, מוצע להפוך את הוראת השעה להוראת קבע.

ישראל כץ: אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכלכלה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית עוד בכנס זה של הכנסת – טרם צאתה לפגרה.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נוכל לעבור – חבר הכנסת נסים זאב – לא נמצא.

אורי מקלב: אז אם כך, אנחנו נוכל לעבור מייד להצבעה בקריאה ראשונה.

אורי מקלב: אני אקריא שוב את הצעת החוק: הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון).

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב–2012, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 17, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת חוק זו אושרה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: [מס' כ/449; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 27415; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: הצעת החוק הבאה:

אורי מקלב: הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון מס' 4), התשע"ב–2012, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה, בשם יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון מס' 4), התשע"ב–2012, שיזמנו ביחד, חברי חבר הכנסת יואל חסון, אנוכי ואתנו חברי הכנסת , אברהם מיכאלי, עינת וילף ויריב לוין.

זאב אלקין: חוק תשלומים לפדויי שבי משנת 2005 מסדיר תשלומים למי שנפל בשבי האויב בעת שירותו בצבא-הגנה לישראל, כוחות הביטחון, או בארגונים שפעלו טרם קום המדינה.

זאב אלקין: מטרתו של החוק לבטא את החוב שחבה מדינת ישראל לאנשים שחוו סבל רפואי ונפשי בזמנו ואף שנים רבות לאחר מכן.

זאב אלקין: סעיף 5 לחוק קובע את סכום התשלום החודשי לפדוי שבי.

זאב אלקין: וכמו כן קובע אותו סעיף שמי שמלאו לו 67 שנה, זכאי כי כלל התשלומים החודשיים ישולמו לו בכל שנה בתשלום אחד.

זאב אלקין: בהצעת החוק שהצענו יחד עם חברי חבר הכנסת יואל חסון, הוצע שאותם פדויי שבי שמלאו להם 80 שנה יהיו זכאים לתוספת תשלום בשיעור 25% מתשלום השנתי.

זאב אלקין: אומנם אף שתכליתו של חוק תשלומים לפדויי שבי היא תכלית של הכרה והוקרה, ולא מדובר בחוק סוציאלי-שיקומי, לא ניתן להתעלם מכך שפדויי שבי שמלאו להם 80 שנה נדרשים לא אחת להוצאות רפואיות ושיקומיות, לעתים בשל בעיות רפואיות מיוחדות כתוצאה מהשבי, ותוספת התשלום כמובן תסייע להם רבות.

זאב אלקין: לפי הנתונים שנמסרו לוועדת החוץ והביטחון, מתוך כ-1,700 פדויי שבי שהוכרו לפי החוק, כ-1,350 הם מעל גיל 80 וייהנו מהתוספת.

זאב אלקין: כמו כן, מוצע לקבוע כי מי שכבר קיבל את התשלום השנתי לשנת 2012, יזכה בתוספת היחסית לפי חוק זה לפני ערב חג הפסח.

זאב אלקין: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כי החוק הזה שייך לסוג החוקים שממש יפה שעה אחת קודם.

זאב אלקין: לצערי, עד שהתקיים התהליך מהתיקון של שנת 2005 ועד לשנה הזאת, מספר פדויי השבי ירד ב-50%, אז כמובן סוג חוק כזה חשוב מאוד להעביר כמה שיותר מהר.

זאב אלקין: אני גם רוצה להודות באותה הזדמנות ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת שאול מופז, שנתן לחוק הזה "אור ירוק" ו"כביש מהיר", ולמעשה בתוך שבועיים – נדמה לי, יואל, אם אינני טועה – הצלחנו להעביר את הצעת החוק מקריאה טרומית עד להשלמה היום, אני מקווה, בקריאה שנייה ושלישית.

זאב אלקין: אני רוצה להודות לצוות של ועדת החוץ והביטחון – למנהל הוועדה, לצוות הוועדה ולייעוץ המשפטי של ועדת החוץ והביטחון, שתרמו מזמנם ועשו הכול כדי שבפרק זמן קצר ביותר נצליח, יחד עם הממשלה, שהחליטה לתמוך בחוק, להביא את החוק להשלמה ולקריאה שנייה ושלישית.

זאב אלקין: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת זאב אלקין.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון מס' 4), התשע"ב–2012.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 28 בעד סעיפים 1–2 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני עובר לקריאה שלישית.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 29 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון מס' 4), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: אם כך, החוק אושר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יואל חסון: אדוני, אני יכול כיוזם לעלות?

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: חבר הכנסת יואל חסון, אחד מיוזמי החוק – בבקשה, אדוני.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני שמח מאוד על החוק הזה, הנוסף, שאנחנו מעבירים, שמסייע לקבוצה הנדירה, ההולכת וקטנה, של אנשים שחירפו נפשם ופעלו ולחמו למען המדינה הזאת ולמען תקומת העם היהודי.

יואל חסון: אני רוצה מאוד מאוד להודות ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אלקין, שחברנו יחד לקדם את החוק הזה במהירות שיא באמת של שבועיים חקיקה כדי להספיק שאותם אנשים – אותם אנשים גדולים, גיבורים, מיוחדים – יקבלו כבר בפסח הקרוב את אותה תוספת ייחודית.

יואל חסון: כבר בפסח הקרוב הם יקבלו את התוספת של ה-25% בקצבה שמגיעה להם.

יואל חסון: תודה מיוחדת גם לשאול מופז, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, ולצוות, על הקידום הזה.

יואל חסון: אני מבקש להודות גם לעוזר שלי, אלעד רוזגוביץ, שעזר, פעל, דחף וקידם את החוק.

יואל חסון: ומלה מיוחדת צריך להגיד לכל אותם אנשים, אבל לאחד מהם שאני ככה זכיתי להכיר מקרוב, ברוך גוטמכר, באמת, אדם שעבר את גיל הגבורות, לוחם אמיתי.

יואל חסון: כנראה, אנחנו יודעים, היה לוחם גדול לפני עשרות שנים, נשאר עדיין לוחם, אדם שלא ויתר ולחם ולוחם את המלחמה של היום, שלהם, לצערי את מלחמת הקיום ממש של האנשים הללו, ואני רוצה מפה להודות לו על כל מה שהוא עושה; ולהודות לכם, חברי הכנסת, שקידמתם הצעת חוק מאוד מאוד חשובה, שעוזרת ומשנה ועושה את החיים של אותה קבוצה חשובה הרבה יותר טובים החל מהיום.

יואל חסון: תודה רבה.

אורי מקלב: אתה יודע, חבר הכנסת יואל חסון, ש"גוטמכר" ביידיש זה "עושה טוב", אז אם כך, לא סתם ציינת אותו.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון ולכל המציעים.

אורי מקלב: בבקשה, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי לפי סעיף 96(ה) לתקנון הכנסת, מבקש חבר הכנסת אבישי ברוורמן לשוב ולהיות מציע של הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשס"ח–2008, שמספרה פ/3598/17.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, אני מבקשת להודיע כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, שהוחזרה מוועדת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, מזכירת הכנסת.

אורי מקלב: [מס' כ/432; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 25463; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה:

אורי מקלב: הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 21), התשע"ב–2012.

אורי מקלב: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חיים כץ.

אורי מקלב: בבקשה, אילן גילאון.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 21), התשע"ב–2012, שהגישו חברי הכנסת אילן גילאון וניצן הורוביץ, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אילן גילאון: הצעת החוק המונחת לפניכם פוטרת מארנונה נכס שמשמש מסגרת יומית שעיקר ייעודו לתת שירות שיקום בתחום התעסוקה לנכי נפש.

אילן גילאון: מדובר במפעל מוגן, מועדון תעסוקתי, מרכז שיקום מקצועי או מסגרת אבחון תעסוקתי שייעודם העיקרי הוא לתת את השירותים האמורים לנכי נפש שזכאים להם במסגרת תוכנית שיקום, לפי חוק שיקום נכי נפש בקהילה, התש"ס–2000.

אילן גילאון: פעילותן של מסגרות אלה מהווה חוליה חשובה בתהליך השיקום של נכי הנפש, ותורמת לרווחתם ולבריאותם של נכי הנפש.

אילן גילאון: הענקת פטור מנטל הארנונה תאפשר למסגרות אלה להמשיך לפעול ולתת שירותים לשיקומם התעסוקתי של נכי הנפש שזכאים לכך.

אילן גילאון: אני רוצה להודות לצוות הלשכה המשפטית של הוועדה: לעורכת-דין נועה בן-שבת, לצוות הוועדה – המנהלת וילמה מאור ומזכירות הוועדה מעיין, אתי וענת, ולעוזרים הפרלמנטריים אילן מרסיאנו ולי קטקוב, שעסקו במלאכה ותרמו לקידומה של הצעת החוק.

אילן גילאון: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני קורא לכם לאשרה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אילן גילאון: אדוני, כמגיש החוק אני עוד רוצה להודות – –

אורי מקלב: בבקשה.

אילן גילאון: – – חוץ מלווילמה, שאנחנו תמיד מודים לה – את עדיין כאן?

אילן גילאון: – גם לעוזרים שלי, שהם תומר רזניק ונגה גולדפינגר, שעזרו גם לי בהכנת החוק, ותודה רבה.

אילן גילאון: אייל אמרתי, נכון?

אילן גילאון: אמרתי, לא שכחתי כלום.

אילן גילאון: זה מה שחיים רשם לי, אני לא יודע.

אילן גילאון: אם פספסתי מישהו, זה מה שחיים רשם לי.

אורי מקלב: אתה מוסיף – וכל הנלווים וכל העוזרים וכל המסייעים – – –

אילן גילאון: אני הייתי חיים כץ ברגע זה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, חבר הכנסת אילן גילאון.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נאפשר לך להגיע למקומך, ולאחר מכן אנחנו נקיים הצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 21), התשע"ב–2012.

אורי מקלב: בבקשה, חברים, הצבעה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 30 בעד סעיפים 1–2 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: אם כך, החוק אושר בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ואנחנו נעבור, ברשותך, אדוני ממלא-מקום היושב-ראש, לקריאה שלישית.

אורי מקלב: נעבור להצבעה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 31 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 21), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת החוק אושרה גם בקריאה שלישית, והיא תעבור לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: תודה רבה לכל העוסקים בעניין.

אורי מקלב: [מס' כ/384; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' כ"ט, עמ' 19729; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, אנחנו מגיעים להצעת החוק הבאה:

אורי מקלב: הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התשע"ב–2012 – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורי מקלב: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת רחל אדטו, גם היוזמת וגם ממלאת-מקום של יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חיים כץ.

אורי מקלב: בבקשה, גברתי.

רחל אדטו: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, בשם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ, אני מתכבדת להציג בפניכם את הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התשע"ב–2012, שהוגשה על-ידי חברי הכנסת רחל אדטו ודני דנון, וזאת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רחל אדטו: מטרת הצעת החוק המונחת בפניכם היא להגביל את חשיפת הציבור בישראל לפרסום המציג דימויי גוף רזים באופן קיצוני, לשם צמצום הסיכון של התפתחות הפרעות אכילה בקרב הציבור בישראל.

רחל אדטו: בעת הדיון בהצעת החוק בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות שמעה הוועדה מומחים שעמדו על הקשר שנמצא בין הצגת דימויי גוף רזים במדיה, בפרט בפרסומות, לבין התפתחות של דימוי גוף עצמי נמוך, וכתוצאה מכך התפתחות של הפרעות אכילה.

רחל אדטו: בהצעת החוק המונחת בפניכם מוצע כי פרסומת שמופיע בה דוגמן, דהיינו אדם שהצטלם לשם שימוש בדמותו לצורך פרסום, קידום או ייצוג מוצר, שירות או מותג, לא תופק ולא תוצג אלא אם כן הדוגמן המציא לפרסומאי שהפיק את הפרסומת, ולמפרסם שהפרסומת למוצר, לשירות או למותג נעשתה לפי הזמנתו, אישור תקף מרופא שלפיו הוא אינו בתת-משקל.

רחל אדטו: האישור יישמר על-ידם למשך תקופת ההתיישנות.

רחל אדטו: הבסיס לאישור תקף של הרופא יהיה חישוב מדד מאסת גוף המקובל בעולם – BMI – על בסיס נתוני משקל חלקי גובה בריבוע.

רחל אדטו: תת-משקל נקבע כערך BMI הנמוך מ-18.5 לבגירים, כמקובל בארגון הבריאות הבין-לאומי, או בערך הנמוך מהקבוע בתוספת לגבי קטינים בהתאם לגילם.

רחל אדטו: בנוסף, מוצע לחייב כי בפרסומת שנעשה בהכנתה שימוש בעריכה גרפית – "פוטושופ" – להצרת היקפי הגוף של דמות האדם המוצגת בה, תופיע בהבלטה הבהרה כי נעשה שימוש בעריכה גרפית.

רחל אדטו: ההבהרה תהיה תנאי להצגת הפרסומת בידי המפרסם שהזמין אותה, ובהכללת ההבהרה יהיה מחויב גם הפרסומאי שמפיק את הפרסומת, שנדרש גם לשמור את הצילומים המקוריים שעל בסיסם נעשתה העריכה הגרפית למשך תקופת ההתיישנות.

רחל אדטו: בכך יובטח כי הציבור הצופה בפרסומת יהיה מודע לכך שהיקפי הדמות המוצגת בה אינם טבעיים.

רחל אדטו: מאחר שמטרת הצעת החוק הינה להגן על הציבור בישראל, החובה להציג אישור תקף שהדוגמן אינו מצוי בתת-משקל ולכלול הבהרה לעניין עריכה גרפית להצרת היקפים – ה"פוטושופ" – לא יחולו לגבי פרסומת שעולה ממנה, וכן מהדרך שבה היא משודרת או מפורסמת, כי היא אינה מיועדת לציבור בישראל.

רחל אדטו: חריג זה מתייחס הן לפרסומת שמיועדת לציבור מחוץ לישראל ואינה משודרת בישראל, והן לפרסומות שאינן מיועדות לציבור בישראל אך עשויות להיות זמינות בישראל, כגון פרסומות בכתבי-עת מחו"ל שנמכרים גם בישראל.

רחל אדטו: ההוראות האמורות לא יחולו גם על פרסומות שמטרתן אינה מסחרית ויש עניין ציבורי בפרסומן.

רחל אדטו: יום התחילה של הצעת החוק נקבע ל-1 בינואר 2013, והוראותיו יחולו לגבי פרסומות שצולמו או נערכו בעריכה גרפית לאחר יום התחילה.

רחל אדטו: אפשרות של מועד תחילה מאוחר יותר נקבעה להוראות בדבר דרישת אישור תקף כתנאי לפרסומת, והמועד יהיה שנה ממועד כריתתו של הסכם לצילום פרסומות, ובלבד שההסכם נכרת לפני יום פרסומו של החוק המוצע.

רחל אדטו: יצוין כי בהצעת הנוסח שמונחת בפניכם חלו שינויים לעומת הנוסח שאושר בקריאה הראשונה, במטרה להבטיח את המידתיות של הצעת החוק.

רחל אדטו: כתוצאה משינויים אלה מתמקדת הצעת החוק במטרה של הגנה על הציבור בישראל, אך אינה פוגעת באפשרות העיסוק של הדוגמנים, אם במסגרת דוגמנות מסלול ואם במסגרת פרסומות שאינן מיועדות לציבור בישראל.

רחל אדטו: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגות, ואני קוראת לכם לאשרה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

רחל אדטו: זה הנוסח של יושב-ראש הוועדה.

אורי מקלב: את לא תשכחי את עדי ברקן, שנמצא פה.

רחל אדטו: לא, יש הרבה שותפים.

אורי מקלב: אני שמח שזה – – –

רחל אדטו: כדי שאני לא אעלה פעם נוספת, אני אומר את זה כבר עכשיו, ברשותך.

רחל אדטו: זה הנוסח של יושב-ראש הוועדה, ועכשיו אני חייבת את הנימה האישית שלי.

רחל אדטו: אם אני צריכה להגיד על משהו "שהחיינו", זה שהחיינו על הרגע שאני עומדת כאן ומגישה את זה.

רחל אדטו: מי כמוך, היושב-ראש, ער למה שקרה מאז הזמנת אותי להשתתף בדיון בוועדה שאתה עמדת בראשה, הוועדה לפניות הציבור, ובכך חשפת אותי – לא בפעם הראשונה, אבל חשפת אותי לעומק הבעיה הכל-כך גדולה של הפרעות אכילה במדינת ישראל.

רחל אדטו: באמת, מאותו יום, מאותה ישיבה, ולכן זה כל כך מדהים שדווקא אתה יושב-ראש בישיבה שבה אנחנו מביאים את זה להצבעה בקריאה שנייה ושלישית – – –

אורי מקלב: כנראה יש השגחה שזה נופל במשמרת שלי.

רחל אדטו: כן, בהחלט.

רחל אדטו: בהחלט, יותר ראוי מזה אין.

רחל אדטו: ברשותך, חבר הכנסת מקלב, שהצעתי לו להשתתף בהצעת החוק יחד עם דני דנון – לא רצה, אף שהוא תומך – אתה יכול לומר את הנימוק שלך, אבל – – –

אורי מקלב: גם הסברתי למה.

אורי מקלב: בוועדה גם הסברתי למה.

אורי מקלב: אמרתי שלא רציתי לקלקל לכם את הצעת החוק.

אורי מקלב: כי אם אני אתמוך בזה, מה כבר יסבירו בדימויים – למה זה נעשה.

אורי מקלב: לכן חשבתי שאת באמת יכולה, שיש לך את היכולת – –

אברהם מיכאלי: – – –

אורי מקלב: – – וגם את הדימוי הנכון כדי להוביל כזאת הצעת חוק, והנה הצלחת.

רחל אדטו: כן.

רחל אדטו: אז לכן אני בהחלט חושבת שזה נהדר שאתה כאן.

רחל אדטו: אני רוצה לומר שכל מסע גדול מתחיל בצעד אחד קטן.

רחל אדטו: להגיע היום לעמוד כאן ולעשות את הצעד הקטן-גדול הזה במלחמה במחלה הכל-כך קשה הזאת, מחלת האנורקסיה, שכמה שנכנסתי לתחום הזה בשנתיים האלה, הבנתי כמה התהום פה אדירה וכמה תיבת פנדורה הזאת פותחת עוד דלת ועוד דלת.

רחל אדטו: לא די שהמחלה היא חשוכת מרפא כמעט, אין מקומות אשפוז, וכל כך הרבה גורמים משפיעים עליה.

רחל אדטו: הבנות האלה – וחלק מהחולים האלה מתים, וזה גורם תמותה כל כך משמעותי בגילים הצעירים, ובכל שנה 1,500 בני-נוער במדינת ישראל נכנסים למעגל הזה; פשוט מחלה שאנשים לא מבינים את עומק הבעיה שלה.

רחל אדטו: לכן, מבחינתי זה רגע מדהים לעמוד כאן ולהיות כאן.

רחל אדטו: לא היה פשוט להגיע לרגע הזה, ולא היה מתאפשר לעשות זאת אלמלא שיתוף פעולה וסיוע של הרבה אנשים, רבים וטובים, ואני בהחלט חייבת לומר את התודה ובהחלט מרגישה צורך אמיתי לציין אותם.

רחל אדטו: אנחנו נתחיל בחבר הכנסת פואד בן-אליעזר, שהיה שר התמ"ת בזמנו והיה השר הממונה.

רחל אדטו: כשהגשנו את ההצעה ודיברתי אתו, הוא אמר: אל תדאגי, החוק הזה יעבור.

רחל אדטו: בינתיים הוא לא שר התמ"ת, אבל מה שהוא הבטיח – עזר, ובהחלט מגיעה לו תודה.

רחל אדטו: יחד אתו – מנכ"ל המשרד שרון קדמי, מנכ"ל משרד התמ"ת, שנשאר במשרד, תמך ועזר לנו.

רחל אדטו: תודה מיוחדת לשר המשפטים יעקב נאמן, שבחוכמתו הרבה ובניסיונו הוא הצליח לנווט גם בדרכים שמלכתחילה נראו לנו דרכים חסומות.

רחל אדטו: הוא הצליח לפתוח את הדרכים האלה ולאפשר לנו לעבור.

רחל אדטו: עמו עזר לנו עורך-הדין גלעד סממה, יועץ שר המשפטים, שליווה במקצועיות ובהרבה רצון טוב והביא אותנו לקדם את החוק, למרות הקשיים הבאמת-משמעותיים שהיו לנו; ללשכה המשפטית של הכנסת בראשות עורך-דין איל ינון ואנשי הצוות של הלשכה, שישבו בדיונים ארוכים ורבים על מנת לקשור קצוות.

רחל אדטו: תודה מיוחדת לעורכת הדין נועה בן-שבת, היועצת המשפטית של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שעמלה אתנו שלב אחר שלב, למרות הקשיים הרבים, על מנת להביא את תהליך החקיקה לסיומו המוצלח; וכמובן – למנהלת ועדת העבודה וילמה מאור, ומזכירות הוועדה מעיין, אתי וענת, אשר סייעו כרגיל בסבר פנים יפות, וכמובן ברצון טוב.

רחל אדטו: וכמובן, כמובן – יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת חיים כץ, אשר בנמרצותו ובדרכו סייע, דחף ועודד.

רחל אדטו: עדי ברקן, לך מגיעה תודה מיוחדת.

רחל אדטו: בזכות החזון שלך, ההכרה, ההבנה, הבנה של גודל הבעיה והתיקון שצריך היה להיעשות, הדבקות שלך במטרה והעיסוק הבלתי-פוסק שלך לקדם את המודעות למלחמה באנורקסיה, הביאו אותנו לעמוד כאן היום ולהגיד "שהחיינו" על זה שאנחנו מעבירים את החוק.

רחל אדטו: ממש תודה והערכה.

רחל אדטו: תודה גם לפרופסור יעל לצר, חוקרת ראשית בתחום זה, אשר סייעה לנו רבות לבסס את הבסיס המדעי להוכחת הקשר בין עולם הפרסום להפרעות אכילה.

רחל אדטו: יש לי צורך לומר שאלמלא הבאנו את הבסיס המדעי, המחקרי, על-ידי עשרות מחקרים, לא היינו מצליחים לשכנע שבאמת זה דבר מוצק.

רחל אדטו: תודה לד"ר איציק וורגפט, יושב-ראש העמותה לטיפול בהפרעות אכילה.

רחל אדטו: עכשיו אני רוצה באופן חריג להגיד – לא אומרים את זה הרבה, אבל אני רוצה להגיד באופן חריג תודה רבה לכלי התקשורת במדינת ישראל.

רחל אדטו: הם התחילו את החוק הזה בליווי מאוד ציני; קראו לו "חוק הדוגמנות", "חוק ה'פוטושופ'", מתוך ציניות רבה.

רחל אדטו: אבל במשך השנתיים מאז החל העיסוק, התקשורת, שהיא כל כך – בסופו של דבר התהפכה ותמכה, והביאה לעלייה אדירה במודעות.

רחל אדטו: זה מה שגרם לשינוי במודעות למחלה, ואני חושבת שקשה לי מאוד להעריך איך בכלל היינו נראים אם לא היתה לנו התמיכה הבלתי-פוסקת בכל כלי התקשורת של המדינה.

רחל אדטו: הם עשו את השינוי.

רחל אדטו: הם הביאו לידי זה שיש תמיכה לא רק של הציבור, אלא הורים וילדים פתאום מדברים על אנורקסיה, מבינים מה זה אנורקסיה, ובהחלט זה חלק מזה.

רחל אדטו: התודה היא באמת לתקשורת.

רחל אדטו: ותודה לעשרות החולים שתמכו בנו ולמשפחות.

רחל אדטו: תודה מיוחדת לעוזרי חן ממן, ובעיקר לליעד גלהר, אשר במהלך השנתיים האחרונות לא השאיר אבן אחת בלתי הפוכה על מנת להביא את החקיקה הזאת לידי סיומה המוצלח.

רחל אדטו: הידע העמוק, המסירות והעבודה הבלתי-נלאית שלך, ליעד, תרמה להביא את החוק לידי סיומו המוצלח, ובאמת כל הכבוד ותודה רבה.

רחל אדטו: כמו שאמרתי, אני בהחלט נרגשת, אני בהחלט שמחה, ואני מודה על התמיכה.

רחל אדטו: אנחנו מביאים את זה להצבעה בקריאה שנייה, ואני מניחה שגם שלישית.

רחל אדטו: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה מיוחדת לך, חברת הכנסת רחל אדטו, באמת על הדבקות והאמונה בהצעת החוק הזאת, והנה הגענו היום, עכשיו, להצבעה.

אורי מקלב: דבר ראשון, ניגש להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התשע"ב–2012.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 32 בעד סעיפים 1–7 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: אם כך, אם אלו התוצאות, אנחנו נוכל לעבור לקריאה שלישית.

אורי מקלב: מי בעד? מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 33 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת חוק זו, שאושרה גם בקריאה שנייה וגם בקריאה שלישית, תועבר לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: תודה לכל העוסקים והתומכים בחוק זה.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/2781/18; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 23986.]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד סוציאלי), התשע"א–2010, של חברת הכנסת רחל אדטו.

אורי מקלב: אני מבין שתשובה והצבעה – בדיון מוקדם.

אורי מקלב: מהמקום.

רחל אדטו: תודה רבה.

רחל אדטו: אדוני היושב-ראש, זה כבר עלה לדיון.

רחל אדטו: אני הבאתי את זה לפני כמה חודשים.

רחל אדטו: אנחנו מבקשים – באותה פעם הוחלט רק לדבר ולא להעלות את זה לתשובה להצבעה, את החוק שמחמיר עם תוקפים של עובדים סוציאליים, אלימות נגד עובדים סוציאליים.

רחל אדטו: מאחר שבשבוע שעבר הוגשה הצעה דומה על-ידי חבר כנסת חיים כץ, קיבלתי אישור מיוחד להעלות את זה להצבעה טרומית על מנת להצמיד את זה להצעה של חבר כנסת חיים כץ, כך ששתי ההצעות תבואנה ביחד.

רחל אדטו: יש התחייבות שלי בנוגע לדרישות של משרד המשפטים לגבי סעיף הענישה, ומאחר שהתחייבתי, אין שום בעיה מבחינת המשרד להעביר ולהצמיד את שתי ההצעות ביחד.

רחל אדטו: לכן זה מועלה עכשיו להצבעה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת רחל אדטו.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה טרומית.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד סוציאלי), התשע"א–2010, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת חוק זו אושרה בקריאה טרומית ותידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט להצמדה ולהכנה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: [נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: חברת הכנסת רחל אדטו, אני מבין שיש כאן תיקון טעות בשם יושב-ראש הוועדה, אז בבקשה.

אורי מקלב: תיקון טעות בחוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012.

אורי מקלב: בבקשה.

רחל אדטו: כן.

רחל אדטו: אני קוראת בשמו של חבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש הוועדה.

רחל אדטו: זה תיקון טעות בחוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012.

רחל אדטו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012, התקבל על-ידי הכנסת ביום ד' באדר התשע"ב, 27 בפברואר 2012.

רחל אדטו: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות החליטה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית כי התשלומים לפי החוק ישולמו בתוך עשרה חודשים מיום התחילה, על מנת לאפשר למוסד לביטוח לאומי להיערך לביצוע החוק.

רחל אדטו: ואולם בשל טעות לשונית-טכנית לא נכללו בנוסח החוק שהתקבל המלים "בתוך עשרה חודשים מיום התחילה".

רחל אדטו: בהתאם להוראות סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, קיבלה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות את הצעת יושב-ראש הכנסת בדבר תיקון הטעות.

רחל אדטו: אני פונה לחברי הכנסת לאשר את החלטת הוועדה בדבר תיקון הטעות.

רחל אדטו: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, חברת הכנסת רחל אדטו.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה על תיקון טעות בחוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 35 בעד ההחלטה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון מס' 2), התשע"ב–2012, נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת תיקון טעות בחוק זה אושרה, והיא תעבור להמשך טיפול, כפי שצריך, או בוועדת הרווחה ובריאות הציבור או ליועצים המשפטיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורי מקלב: אוקיי, אז ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורי מקלב: אנחנו בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52).

כרמל שאמה-הכהן: 52 זה שלך.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: בבקשה, חברת הכנסת אורלי לוי.

זבולון אורלב: זה קריאה שנייה ושלישית?

יצחק הרצוג: כן.

יצחק הרצוג: אז אולי נעבור לחוק הבא, אדוני היושב-ראש?

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: אני בינתיים אעבור להצעת חוק הבאה.

אורי מקלב: אין כאן מי שיכול להציג את החוק.

אורי מקלב: [מס' כ/401; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ז, עמ' 21354 ו-21355; חוב' י"א, עמ' 25663; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, קריאה שנייה וקריאה שלישית – יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יצחק הרצוג, בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט דוד רותם.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012.

יצחק הרצוג: הצעת החוק היא מיזוג של שתי הצעות חוק פרטיות, שיזמו חבר הכנסת עתניאל שנלר וחבר הכנסת זבולון אורלב.

יצחק הרצוג: הצעת החוק עוסקת במתן צווי הגבלה נגד סרבני וסרבניות גט, ומטרתה להביא לקיום יותר פסקי-דין של גירושין ולקצר את תקופות סרבנות הגט, הפוגעות פגיעה קשה בחירותם של נשים וגברים כאחד.

יצחק הרצוג: הצעת החוק באה על רקע הניסיון בשטח, המלמד כי בתי-הדין הרבניים ממעטים להטיל צווי הגבלה.

יצחק הרצוג: אף שאין חולק שהמטרה ראויה, הצעת החוק והפשרות שהיא משקפת עוררו מחלוקות רבות באשר לדרך הנכונה להשגת המטרה, ואלו נדונו לעומקן בוועדת החוקה, חוק ומשפט, שאישרה לבסוף את הנוסח שלפניכם.

יצחק הרצוג: אני חייב לומר בשיא הכנות שזה אחד המהלכים היותר-נכונים ויותר-חשובים בסוגיית סרבנות הגט והסוגיה של סבל לא יתואר שעוברות נשים בכל הסוגיות של קבלת גטין בבתי-הדין הרבניים.

יצחק הרצוג: חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין), התשנ"ה–1995, מסמיך את בתי-הדין הרבניים להטיל על סרבן גט צו הגבלה במטרה להביא לקיום פסק-הדין לגירושין.

יצחק הרצוג: החוק מגדיר מהו צו הגבלה וקובע הוראות בעניין הדיון במתן הצו, הערעור עליו וכו'.

יצחק הרצוג: צו הגבלה יכול להגביל זכויות שונות המנויות בחוק, וביניהן יציאה מן הארץ, עיסוק במשרה על-פי דין, החזקת חשבון בנק והחזקת רשיון נהיגה.

יצחק הרצוג: במקרה חמור יכול בית-הדין הרבני להורות בצו הגבלה אף על הגבלת חירות באמצעות מאסר.

יצחק הרצוג: הסמכות להטיל צווי הגבלה נועדה לתת לבית-הדין כלים יעילים לאכיפת פסקי-דין המורים על גירושין.

יצחק הרצוג: כיום קובע החוק כי 30 יום לאחר מתן פסק-דין לגירושין, על בית-הדין הרבני לדון במתן צו הגבלה, אך מתברר שבמרבית המקרים בתי-הדין הרבניים אינם מקיימים מיוזמתם דיון במתן צווי הגבלה, בוודאי לא 30 יום לאחר מתן פסק-הדין.

יצחק הרצוג: אם אפשר, בבקשה, זה מפריע.

יצחק הרצוג: הצעת החוק, שזכתה לתמיכה ולמחויבות של הנהלת בתי-הדין הרבניים ולהסכמת הממשלה כולה, מציעה מחד גיסא להאריך את התקופה עד לקיום הדיון במתן צווי הגבלה ל-45 יום, עד הדיון בסידור הגט, ועוד 45 ימים לדיון במתן צו הגבלה – בסך הכול תקופה מרבית של 90 ימים מיום מתן פסק-הדין ועד שיתקיים דיון במתן צו הגבלה, אם הגט לא סודר קודם לכן, כמובן.

יצחק הרצוג: לטענת בתי-הדין הרבניים תקופה זו מאוזנת ונכונה יותר הן מבחינת האפשרות לבחון סיכוי לשלום-בית בין הצדדים והן מבחינת מצבת הדיינים.

יצחק הרצוג: מנגד, הצעת החוק קוצבת את הזמן למתן ההחלטה בעניין מתן צו ההגבלה, דהיינו תוך 21 יום מיום הדיון בעניין; קובעת מועדים גם לדיוני מעקב אשר יהיה על בתי-הדין הרבניים לקיים עד שיינתן הגט, דהיינו דיון מעקב בתוך 90 ימים אם ניתן צו הגבלה ובתוך 45 ימים אם לא ניתן צו הגבלה; וקוצבת מועדים גם לדיון בערעור ולמתן החלטה בערעור כדי למנוע סחבת בהליכי הגירושין, דהיינו הדיון בערעור יתקיים בתוך 60 ימים מיום הגשתו, וההחלטה בו צריכה להינתן בתוך 30 ימים או בתוך 60 ימים מיום הדיון, לפי העניין.

יצחק הרצוג: הצעת החוק קובעת גם שהגשת ערעור לא תעכב אוטומטית את ביצוע צו ההגבלה, וכי לשם עיכוב ביצועו תידרש החלטה מפורשת ומנומקת של בית-הדין הרבני הגדול.

יצחק הרצוג: בנוסף, הצעת החוק מבהירה כי החובה לקיים דיון במתן צו הגבלה במועד האמור חלה כאשר מדובר בקביעה של בית-הדין הרבני שעל איש לתת גט לאשתו, ולא חלה לגבי פסק-דין שכל מהותו מתן תוקף להסכם גירושין שנעשה בין הצדדים.

יצחק הרצוג: חשוב להדגיש, אדוני היושב-ראש, שהוועדה החליטה שלא להבחין בין סוגי פסקי-הדין לגירושין – אם הפסק נוסח בלשון כפייה, חובה, מצווה או המלצה להתגרש ואם בלשון אחרת.

יצחק הרצוג: בכך קיבלה הוועדה את עמדתה של הממשלה בעניין זה.

יצחק הרצוג: הצעת החוק כוללת סעיף שמחייב את שר המשפטים והנהלת בתי-הדין הרבניים לדווח לוועדת החוקה, חוק ומשפט אחת לשנה במשך חמש שנים על יישום החוק, על מתן צווי ההגבלה וביצועם, וכמובן על קיום פסקי-הדין של גירושין.

יצחק הרצוג: הדיווח הראשון יימסר לוועדה בחודש יולי השנה.

יצחק הרצוג: אציין כי הכנסת החליטה, לפי המלצת ועדת החוקה, חוק ומשפט, לפצל מהצעת החוק סעיף שביקש להטיל על הנהלת בתי-הדין הרבניים להקים מערכת מיוחדת לפיקוח ומעקב אחר מתן צווי ההגבלה.

יצחק הרצוג: פיצול הסעיף נעשה מטעמים תקציביים, והוא מונח על שולחן ועדת החוקה, חוק ומשפט כהצעת חוק נפרדת שעברה בקריאה ראשונה.

יצחק הרצוג: בסופו של דבר – ואני מסיים – החליטה הוועדה לקדם את הצעת החוק בנוסח שלפניכם, המשקף איזונים שזכו לתמיכה ולמחויבות של שר המשפטים ושל בתי-הדין הרבניים, אשר נכונים גם להקים מערכת לפיקוח ולמעקב, בכפוף להשגת התקציב הדרוש לכך, והכול במטרה להביא לצמצום תופעת סרבנות הגט.

יצחק הרצוג: לסיום, אני מבקש להודות קודם כול למציעים, לחבר הכנסת עתניאל שנלר ולחבר הכנסת זבולון אורלב, שהוציאו מים מן הסלע בנושא מאוד מאוד קשה וסבוך; לחברי ועדת חוקה, חוק ומשפט, ובראשם לחבר הכנסת דוד רותם, היושב-ראש, שלא נמצא כאן; למנהלת הוועדה דורית ואג, לייעוץ המשפטי של הוועדה; ולכל מי שעשו במלאכה, כולל משרד המשפטים ושר המשפטים, כדי להתמודד עם סוגיה חברתית קשה וכואבת.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק הרצוג: אני מבקש מהמליאה לתמוך בחוק בקריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

זבולון אורלב: לא, לא, יש עוד רשות דיבור.

אורי מקלב: רשות דיבור, כן?

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: יש הסתייגות דיבור או רשות דיבור?

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת זבולון אורלב.

אורי מקלב: יש עוד מי שקיבל?

קריאה: יש הסתייגות לעתני שנלר.

יצחק הרצוג: לא, זה רק הסתייגויות – – –

קריאה: יש הסתייגות.

אורי מקלב: הסתייגויות דיבור.

קריאה: לא, לעתני יש הסתייגות.

קריאה: לעתני יש ממש הסתייגות.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: חבר הכנסת שנלר, בבקשה, שתי הסתייגויות.

עתניאל שנלר: לא, לא, לא.

אורי מקלב: לא, לא, לפי הסדר.

אורי מקלב: חבר הכנסת עתני שנלר – אוקיי, אנחנו נבדוק אם עדיין הוא מסתייג או לא.

אורי מקלב: בינתיים, בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: לא, יש לו רשות דיבור גם בלי זה.

אורי מקלב: היום זה כבר לא הסתייגות דיבור, היום זה רשות דיבור.

זבולון אורלב: אין לו הסתייגויות.

זבולון אורלב: אין לו הסתייגויות.

אורי מקלב: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מביט על הצעת החוק – שיזם גם חבר הכנסת עתניאל שנלר, ואני מברך אותו על כך – ואני שמח שהטיפול בהצעה חשובה זו הסתיים סוף-סוף.

זבולון אורלב: לא בקלות אנחנו מעבירים את החוק.

זבולון אורלב: הרבה מאוד דיונים נדרשו כאן, והרבה מאוד מוכנות לפשרה של כל אחד מהצדדים, כפי שציין גם מציג החוק, חבר הכנסת יצחק בוז'י הרצוג.

זבולון אורלב: בסופו של דבר הצלחנו להוסיף – אני מקווה שנצליח הערב להוסיף לספר החוקים תיקון המחייב את דייני בתי-הדין הרבני לבחון בכל 90 יום את ההתקדמות של תיק הגירושין ולשקול להטיל על הצד הסרבן סנקציות המוכרות בחוק.

זבולון אורלב: אני באופן אישי מצטער שהדיינים לא משתמשים מספיק בסמכויות המוענקות להם להטיל סנקציות.

זבולון אורלב: אני שמח לא בגלל שמדובר כאן בסופה של דרך שבה אני מביט לאחור, רואה את המסע השלם ומשוכנע שלא יכולנו לעשות אותו טוב יותר.

זבולון אורלב: האמת היא שיכולנו לעשות אותו טוב יותר.

זבולון אורלב: לו היה הכוח בידי, החוק הזה היה הולך רחוק יותר ומקל על ייסורי מסורבות ומסורבי הגט בשעותיהם הקשות, ללא פשרה, בצורה חדה וברורה.

זבולון אורלב: אבל, כידוע, חוק הוא פשרה.

זבולון אורלב: בלתי אפשרי שרק אחד יקבע את עמדתו האישית.

זבולון אורלב: המליאה אישרה את המלצות ועדת החוק לפצל מהחוק הצעת חוק נוספת שיזמתי, שכל עניינה הקמת מערכת מחשב דיגיטלית שתבטיח את מימוש החוק הנוכחי שנאשר הערב, באופן שסדר-היום של בתי-הדין יכלול גם את חובת הדיון כפי שנקבעה בחוק זה.

זבולון אורלב: עם השלמת ההסדרה התקציבית של הנושא, בעלות של כ-800,000 ש"ח, נוכל להביא לקריאה שנייה ושלישית גם את החוק הזה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חז"ל קבעו במסכת גטין ובמסכת יבמות את הכלל הידוע: "משום עיגונא אקילו בה רבנן" – לצורך התרת עגונות משתדלים להקל.

זבולון אורלב: הכוונה היא שכאשר סכנת העיגון מרחפת מעל, מקלים בדין: מפשטים פרוצדורות, מקלים בדיני עדות ומקבלים ראיות שבדרך כלל אינן קבילות.

זבולון אורלב: הדקדוק הקפדני של ההלכה בתחומים מקבילים יודע להגמיש את עצמו בתחום העגונות, שבו נדרשת רגישות גדולה מאוד והתייחסות מיוחדת למקרה הפרטני, גם על חשבון הפרוצדורה הרגילה.

זבולון אורלב: נאמנים לרעיון זה, ביקשנו בהצעת החוק הזאת לייצר עבור מסורבות ומסורבי גט – וחשוב להדגיש שלא מדובר רק במסורבות, יש גם מסורבי גט – פרוצדורה משפטית טובה יותר; לייצר עבורם פרוצדורה מוצלחת יותר, כזאת שאינה קיימת באף תחום אחר, גם לא בבתי-המשפט הרגילים.

זבולון אורלב: הפרוצדורה שהחוק שלנו מציע מייצרת מעקב המעוגן בחוק, מעקב מצד הדיינים הבוחנים בכל 90 יום את התקדמות תיק הגירושין שבו נקבע כי על הזוג להתגרש.

זבולון אורלב: מעקב כזה, אם יוקפד עליו, לא יאפשר עוד לתיקי הגירושין ליפול בין הכיסאות, או במקרה השכיח יותר – בין השולחנות של בתי-הדין הרבניים.

זבולון אורלב: אומנם מעשה הגירושין הוא חורבנו של התא המשפחתי.

זבולון אורלב: אדם המגרש את אשתו – כפי שאמרו חז"ל, "אפילו מזבח מוריד עליו דמעות".

זבולון אורלב: ובכל זאת, כתיבת גט ומסירתו היא מצווה מהתורה.

זבולון אורלב: כאשר בני-הזוג מגיעים למצב שבו חייהם הזוגיים עלו על שרטון והקרע ביניהם אינו ניתן לאיחוי, הגירושין לא רק שהם מותרים – הם מצווה ממש.

זבולון אורלב: לעתים, לא רק שבית-הדין ממליץ עליהם או מצווה עליהם; פעמים בית-הדין אף מחייב או כופה עליהם.

זבולון אורלב: הזכרתי שנדרשנו כאן לפשרה, ואכן כך היה הדבר.

זבולון אורלב: עד היום, על-פי החוק, נדרש בית-הדין לקבוע מועד לסידור גט וכעבור 30 יום לקיים דיון אחד ויחיד שמטרתו היא לבחון אם ניתן גט ואם יש מקום להטיל סנקציות.

זבולון אורלב: בהצעת החוק שלנו הדיון הראשון יתקיים לאחר 90 יום, ולא 30.

זבולון אורלב: התפשרנו על המועד הראשון לקיום הבדיקה כדי להרוויח מנגנון קבוע – וזה הדגש, מנגנון קבוע – שבו בכל 90 יום בית-הדין בוחן את התיק מחדש ושוקל הטלת סנקציות על הצד הסרבן.

זבולון אורלב: אלא שלמעשה, אדוני היושב-ראש, על-פי עדויות שהגיעו אלינו, דיון בתום 30 יום מעולם לא התקיים.

זבולון אורלב: מעולם לא התקיים.

זבולון אורלב: בתי-הדין פירשו את נוסח הסעיף הדורש מהם בדיקה בתום 30 יום כהוראה לא מחייבת.

זבולון אורלב: הנוסח שהבאנו, חברי חבר הכנסת עתניאל שנלר ואני, מחייב את הדיינים בצורה מאוד ברורה לערוך את הבדיקה, וללא כל צל של ספק, הפשרה מבחינה זו היא פשרה טובה.

זבולון אורלב: ויתרנו על זכות תיאורטית שלא כובדה מעולם והרווחנו מנגנון פרקטי, חזק ומוצלח.

זבולון אורלב: מבחינתי מדובר בתחנה חשובה במסע, אך ממש לא אחרונה.

זבולון אורלב: הצעה נוספת שהגשתי, והצלחתי להעביר בקריאה ראשונה ואמשיך לקדם עד להפיכתה לחוק, מבקשת להקים, כפי שציינתי, מערכת מחשב בבתי-הדין הרבניים שתעזור ותשפר את המעקב אחר התקדמות הדיונים.

זבולון אורלב: באופן זה לא רק תהיה מוטלת על הדיין חובה לבדוק את התיק בכל 90 יום, מערכת אוטומטית, בין שירצה הדיין, בין שלא ירצה הדיין, תשלח לו בפועל התראות במועדים המתאימים כדי לתזכר אותו על כך שהתיק שבו הוא דן טרם הסתיים.

זבולון אורלב: באופן זה לא יוכלו עוד להתקיים תיקים לא מטופלים.

זבולון אורלב: השילוב של חובה על-פי דין עם מנגנון בקרה ממוחשב יבטיח טיפול נאות בכל תיק ותיק ללא יוצא מן הכלל.

זבולון אורלב: אני סומך גם על סיועו של מר גלעד סממה, עוזר שר המשפטים, וגם על תמיכתו של הרב דיכובסקי, מנהל בתי-הדין הרבניים, כדי לקדם את מנגנון הבקרה הזה.

זבולון אורלב: אני מקווה שהמנגנון שהצענו מתוך פשרה בין הרצונות שלנו, חברי הכנסת, מצד אחד, לרצונותיהם של דייני בית-הדין הרבניים – וחשוב היה להגיע להסכמות – הוא מנגנון המביא לידי ביטוי את העיקרון של "האמת והשלום אהבו".

זבולון אורלב: מצד אחד הצלחנו להביא לשיפור אמיתי שהיה נדרש בבתי-הדין, ומצד שני, לא תוך שבירה שלהם או כיפוף ידיים אלא מתוך הידברות ובשלום.

זבולון אורלב: לכן, אני מאמין ומשוכנע שהתיקונים החשובים שהחוק שלנו מביא אתו יכובדו על-ידי בתי-הדין והנהלתם.

זבולון אורלב: לסיום, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות למרכז רֶקמן באוניברסיטת בר-אילן – –

יצחק הרצוג: רַקמן.

זבולון אורלב: אני מודה לך.

זבולון אורלב: אני מודה לך.

זבולון אורלב: אני עוד זכיתי להכירו כנשיא האוניברסיטה וכמי שתרם לאוניברסיטה תרומה חשובה.

זבולון אורלב: פרופסור עמנואל רקמן.

זבולון אורלב: – – על היוזמה והייעוץ בכל הסוגיות הקשורות למעמד האשה בכלל וזכויותיה בבתי-הדין הרבניים בפרט.

זבולון אורלב: אני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד החוק.

זבולון אורלב: הואיל ולא אעלה לאחר שהחוק יעבור, אני גם רוצה להודות ליושב-ראש הקבוע, חבר הכנסת דודו רותם, למנהלת הוועדה, שכועסת עלינו שהשעה מאוחרת, דורית ואג, לייעוץ המשפטי, תמי סלע וכל החברים שעזרו בניסוח החוק.

זבולון אורלב: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

אורי מקלב: חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה.

אורי מקלב: לאחר מכן נעבור מייד להצבעה.

אורי מקלב: אפשר להתחיל מייד בתודות.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול בבוקר בשעה 11:00 בערך התייצב אדם בשם יהודה – אני לא אגיד את שמו המלא, שם המשפחה מתחיל בחי"ת – מבאר-שבע בבית-הדין ונתן גט לאחר שנה וחצי בבית-הסוהר.

עתניאל שנלר: הוא סירב לתת גט לאשתו הרבה חודשים, הרבה שנים, ואתמול הוא נתן אחרי שבית-הדין במקרה הזה פעל.

עתניאל שנלר: הוא אמר לו שהוא חייב לתת גט – לא ביצע; הפך את זה לכפייה – לא ביצע; הכניס אותו לבית-סוהר, והנה כי כן, היום, הערב, אשתו משוחררת, אשתו לשעבר, והיא רשאית להינשא ולהקים את משפחתה מחדש.

עתניאל שנלר: על רקע דוגמאות כאלה פנתה אלי גברת בתיה כהנא, מנהלת ארגון "מבוי סתום", שהוא ארגון העוסק בנושא של מסורבות גט, וביקשה ליזום את אותו חוק שדיברו עליו ארוכות, ואינני מתכוון להלאות את הכנסת בפרטים, כי נדמה לי שהדברים נשמעו.

עתניאל שנלר: אזכיר רק שתי נקודות עקרוניות שחשוב לזכור: החידוש הגדול של החוק הזה הוא שאין יותר מצב של הכרעה ואחר כך תסתדרו.

עתניאל שנלר: קבע בית-הדין שצריך לתת גט – הוא לא יעזוב את הזוג עד שיהיה גט.

עתניאל שנלר: יותר לא צריך להתחנן לבצע את פסק-הדין.

עתניאל שנלר: זו הוצאה לפועל; באנלוגיה לבית-משפט, זאת מערכת הוצאה לפועל.

עתניאל שנלר: אין מערכת אחרת.

עתניאל שנלר: זאת הערה אחת.

עתניאל שנלר: ההערה השנייה מהותית מאוד בעיני, ואני רוצה לומר את זה לשבחם של הדיינים, ובראש ובראשונה לשבחו של נשיא בית-הדין הרבני הגדול, הראשון לציון הרב עמאר.

עתניאל שנלר: אילו היינו לוקחים חוק כזה האומר לבית-המשפט האזרחי איך הוא צריך להתנהל, תוך כמה זמן לכתוב פסק-דין, הרי זה לא היה עובר אפילו את מזכיר ועדת שרים לחקיקה.

עתניאל שנלר: אם היינו אומרים לבית-המשפט העליון: אתה חייב לשבת על כל ערעור בתוך 60 יום ולגמור בתוך 21 יום, לתת תשובה, אין סיכוי שזה היה עובר.

עתניאל שנלר: רק גדלות נפש של אותם דיינים, שמבינים את האסון הנוראי, החברתי, היהודי, המוסרי של סרבניות הגט – והסכימו לשתף פעולה ולייצר חוק שמטיל עליהם את כל המגבלות.

עתניאל שנלר: אני חושב שזה פריצת דרך עצומה ודוגמה איך בית-הדין הרבני מראה אבן דרך, רמזור לתפיסת המשפט הנהוגה בישראל, שלמחוקק יש מקום להגיד, לדרוש, לחוקק עד כמה השירות המשפטי צריך להגיע לאזרחי המדינה.

עתניאל שנלר: אני חושב שזה התערבות חשובה, והיא פריצת דרך.

עתניאל שנלר: אני רוצה עוד משפט קטן ואז להודות.

עתניאל שנלר: אני חושב שתנאי להשלמת החוק הזה הוא השלמת החקיקה של חברי חבר הכנסת זבולון אורלב.

עתניאל שנלר: החוק המשלים של מערכת אכיפה אוטומטית שתציב את הדיונים – היא חיונית למעקב על מנת להגיע למצב שבאמת פסקי-הדין יתממשו כולם.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שכשאני עסקתי בחוק הזה יחד עם חברי ראיתי לעיני רוחי לא את הכנסת.

עתניאל שנלר: לא ראיתי גם את הדיינים.

עתניאל שנלר: לא ראיתי אף אחד.

עתניאל שנלר: ראיתי רק את עיניהם הזולגות של הזוגות המבקשים להתגרש והמערכת לא סייעה להם בכך.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לחברי חברי הכנסת על שיתוף הפעולה, ובראש ובראשונה חבר הכנסת זבולון אורלב על שיתוף הפעולה; לארגון "מבוי סתום" והעומדת בראשו, עורכת-הדין בתיה כהנא-דרור, שעושה עבודה מצוינת; אני רוצה להודות במיוחד, ואני מדגיש את זה גם בקולי, לאיש אמיץ שצריך לקבל את כל הגיבוי של הבית הזה, לנשיא בית-הדין הרבני הגדול, שלקח על עצמו הרבה מאוד הכרעות לטובת הצלה או עזרה למסורבות הגט.

עתניאל שנלר: הדיינים עצמם היו שותפים בכתיבת החוק הזה.

עתניאל שנלר: הם ישבו יחד אתי, הדיינים עצמם; אני רוצה להודות למנהל בתי-הדין הרבניים, לרב דיכובסקי; אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה דוד רותם וממלאי-מקומו – גם לחבר הכנסת הרצוג, גם לחבר הכנסת מיכאלי באחד הדיונים; למנהלת הוועדה, כמובן; ליועצת המשפטית, לתמי סלע.

עתניאל שנלר: יש לנו מזל, לכנסת, שיש לנו את תמי סלע.

עתניאל שנלר: אני רוצה להודות במיוחד לחברת הכנסת עינת וילף, שעזרה לנו מאוד בסיום החוק להתגבר על לא מעט מכשולים – ועשית את זה בעזרה עצומה של עורך-דין גלעד סממה, שידע לעשות את זה בשום שכל, בתבונה, בעדינות וברגישות.

עתניאל שנלר: וגם אלה שלא קיבלנו את דעתם בקבלת ההכרעה – לד"ר פרץ ממשרד המשפטים, שעושה מאמצים גדולים מאוד לשמור על החקיקה.

עתניאל שנלר: ובסוף גם, כמובן, לעוזרי הנאמנים יונתן יאבור ויוני חזיז.

עתניאל שנלר: אני מסיר את ההסתייגויות לחוק ומצטרף לחוק.

עתניאל שנלר: אשמח אם הכנסת תקבל אותו בשתי הקריאות הבאות.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת עתניאל שנלר.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו עוברים להצביע על הצעת החוק ללא הסתייגויות, לפי נוסח הוועדה.

אורי מקלב: הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, קריאה שנייה – הצבעה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 36 בעד סעיפים 1–5 – 11 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 11, מתנגד אחד, אין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 37 בעד החוק – 9 נגד – 1 נמנעים – אין חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 9, מתנגד אחד, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: מי המתנגד?

אורי מקלב: רואים אותו הכי גדול – הנה המתנגד בכבודו ובעצמו.

אורי מקלב: הוא נמצא למעלה, יש סימון אדום.

אורי מקלב: זה לא כל כך מצוי, שהיושב-ראש מתנגד.

אורי מקלב: בעד – 9, מתנגד אחד, נמנע אחד.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק בתי-דין רבניים – חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 7) אושר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 16), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

אורי מקלב: אם כך, נעבור להחלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעות בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33), התשע"א–2011.

אורי מקלב: יציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: אתה יכול להציג את תיקון הטעות, זה מונח לפנינו.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני, תציג את ההחלטה של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: לילה טוב.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברות הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם הצעה לתיקון טעות בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33), התשע"א–2011.

כרמל שאמה-הכהן: הצעה זו מובאת לאישור הכנסת בהתאם להוראות סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948, לאחר שוועדת הכלכלה של הכנסת קבעה ביום י"ב באדר התשע"ב, 6 במרס 2012, בהתאם להצעת יושב-ראש הכנסת, כי אכן מדובר בטעויות לשוניות-טכניות שיש לתקנן.

כרמל שאמה-הכהן: חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33), התשע"א–2011, להלן: תיקון מס' 33, התקבל בכנסת ביום ג' באדר א' התשע"א, 7 בפברואר 2011, ופורסם ברשומות.

כרמל שאמה-הכהן: תיקון מס' 33 מסדיר את המעבר משיטת זיכיונות לשיטת רשיונות בשידורי הטלוויזיה, והוא כולל, בין היתר, פרק שייכנס לתוקפו רק בשנת 2015, עם ביטולה הסופי של שיטת הזיכיונות, ובו התאמות נוסח לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן–1990, ספר חוקים התש"ן, עמוד 59, להלן: חוק הרשות השנייה, כנוסחו בתיקון מס' 33.

כרמל שאמה-הכהן: בעת הדיונים בוועדת הכלכלה במסגרת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית נפלה טעות לשונית-טכנית בנוסח החוק כפי שהוקרא בוועדה בכל הנוגע לתיקונו של סעיף 41(ג)(1) לחוק הרשות השנייה, שעניינו הגבלות על השתתפות במכרז לזיכיון לשידורי רדיו.

כרמל שאמה-הכהן: תיקונו של הסעיף נועד להגביל את השתתפותם של בעלי רשיונות לשידורי טלוויזיה במכרז לזיכיון לשידורי רדיו, נוסף על האיסור שהיה קיים ערב תיקון החוק על השתתפותם של בעלי זיכיונות לשידורי טלוויזיה במכרז כאמור.

כרמל שאמה-הכהן: בשל הטעות האמורה מטיל הסעיף בנוסחו כעת איסור על השתתפות במכרז לשידורי רדיו גם על בעלי זיכיון לשידורי רדיו, בלא שהיתה כוונה לעשות כן.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, עומדת הוראה זו בסתירה לאמור בסעיף 72א לחוק הרשות השנייה, המתיר, בתנאים מסוימים, החזקה של עד שלושה זיכיונות לשידורי רדיו במקביל.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, בעת עריכת הנוסח שהונח על שולחן הכנסת נשמטו מסעיף 41(ג)(1) האמור, בשל טעות טכנית, המלים "שהוא תאגיד שלוב".

כרמל שאמה-הכהן: לפיכך, מוצע לתקן את סעיף 21(3) לחוק, וכן מוצע כי תחילתו של תיקון טעות זה יהיה ביום תחילתו של החוק.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, בסעיף 89(2), הנכלל בפרק שייכנס לתוקפו בשנת 2015, לאחר ביטולה הסופי של שיטת הזיכיונות, נעשו התאמות נוסח לסעיף 41(ג)(1) האמור, ולפיכך מוצע לתקן גם את הטעות שנפלה בנוסח סעיף זה.

כרמל שאמה-הכהן: תחילתו של תיקון טעות זה תהיה ביום י"ט בחשוון התשע"ו, 1 בנובמבר 2015, עם תחילתו של פרק ב' לחוק.

כרמל שאמה-הכהן: אבקש כי הכנסת תחליט על תיקון הטעויות.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: תודה רבה לך, יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

אורי מקלב: נביא את זה להצבעה.

אורי מקלב: נאפשר לך גם לגשת למקומך, כדי שתוכל להיות שותף אתנו בהצבעה.

אורי מקלב: אנחנו נצביע על החלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעות בחוק הרשות לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33), התשע"א-2011.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 38 בעד ההחלטה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק הרשות לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33), התשע"א–2011, נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 10, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך נקבע שהחלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעות בחוק הרשות לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33) אושרה, ותעבור לוועדת הכלכלה להמשך דיון, במידת הצורך.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/3446/18; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: נעבור להצעת החוק הבאה, הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון – הקמת תשתית חיבור לרשת אינטרנט אלחוטית במקלטים שביישובי קו העימות), התשע"א–2011 – לקריאה טרומית.

אורי מקלב: בבקשה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, תציגי את הצעת החוק שלך.

אורי מקלב: זה יאפשר לך לאחר מכן להחליף אותי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, הצעת החוק המדוברת היא בעצם תולדה של ביקור שערכתי במבצע "עופרת יצוקה" במקלטים ציבוריים בדרום, ושם ראיתי ילדים רבים חסרי מעש, חסרי אונים ומלאים בחרדות.

אורלי לוי אבקסיס: לפיכך יזמתי את הצעת החוק הזאת, שבאה לחייב את מדינת ישראל והרשויות המקומיות לחבר תשתית אינטרנט אלחוטית בכל המקלטים הציבוריים בקווי העימות.

אורלי לוי אבקסיס: מטרת ההצעה היא לתת לילדים שבמשך תקופה ארוכה שוהים במקלטים ציבוריים – על-פי רוב ילדים מאוכלוסיות חלשות, ילדים שלהם אין ממ"ד בבית, אין חדר ביטחון, ובדרך כלל חדרי הביטחון גם מרושתים, אבל להם אין את זה, והצעת החוק הזאת באה לתת להם אפשרויות ופתרונות לחינוך מוסדר בקמפוס וירטואלי או בשיעורים בווידאו, תוכניות תרבות והעשרה וגם, כמובן, הפוגה מהמתח ומהחרדות.

אורלי לוי אבקסיס: ילדים בסיכון וילדים מאוכלוסיות חלשות נפגעים שוב ושוב, ובחזרה לשגרה הפערים בינם לבין מי שנמצא במרחב מוגן בביתו, נהנה מחיבור לעולם שלם של תכנים, תוכניות לימודיות, העשרה ופנאי – הפערים באוכלוסיות האלה הולכים ומורחבים.

אורלי לוי אבקסיס: מטרת ההצעה היא לתת הזדמנות ואפשרות לילדים בסיכון מאוכלוסיות מוחלשות להיות מחוברים לתכנים חינוכיים ותרבותיים, ולקבל שיעורים, משחקים ועולם שלם של גירויים שיפיגו אצלם את המתח בשעת חירום.

אורלי לוי אבקסיס: המטרה היא לרשת את המקלטים בתשתית אלחוטית שתהפוך את המקלט למקום יותר נוח לשהייה בזמן אירוע ביטחוני.

אורלי לוי אבקסיס: במרבית המקלטים, עקב המיקום שלהם במבנה מוגן, לא ניתן לקלוט תקשורת רגילה, הכוללת תקשורת סלולרית, טלוויזיה ואפילו חלק מתחנות הרדיו.

אורלי לוי אבקסיס: התקנת תשתית אלחוטית תאפשר לשוהים במקלטים לגלוש באינטרנט, לצפות בטלוויזיה על גבי האינטרנט, לשמוע רדיו על גבי האינטרנט ועוד הרבה דברים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: חיבור רחב-סרט יאפשר למספר רב של משתמשים לקבל את התכנים ולהקל עליהם את השהייה במקלטים.

אורלי לוי אבקסיס: בעתיד הקרוב, לאחר מימוש הרפורמה של שר התקשורת משה כחלון למתן רשיון לחברת החשמל לספק תשתית אינטרנט באמצעות סיבים אופטיים, נוכל לחבר את המקלטים גם באמצעות סיבים אופטיים, דבר שיאפשר לכל מקלט לגלוש במהירות של 1 ג'יגה-בייט.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד משהו.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק הזאת, ללא כמה גורמים היה לה קשה לעבור גם את ועדת השרים וגם את הקריאה הטרומית, ופה צריכים להגיד תודה גדולה לשר התקשורת ושר הרווחה משה כחלון, שבעצם בשני הכובעים האלה מבין את הצורך הגדול גם לספק לאוכלוסיות המוחלשות האלה את האופציה בשעות החירום, גם להתעדכן במה שקורה בעולם בחוץ וגם להפיג את הפחדים שנמצאים אצל הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: השר סילבן שלום, השר לפיתוח הנגב והגליל, ששמע על הפרויקט הזה, ישר התלהב, ובתור מי שמפעיל כיתות וירטואליות, כיתות חינוך, דווקא בפריפריה הדרומית והצפונית, גם ביקש להיות חלק מהחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: השר מתן וילנאי – עם פיקוד העורף – הבטיח להיות חלק בלתי נפרד, וזה תפקידו.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה להם על כך, ואני גם מצפה שהם ייקחו חלק במימון.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד תודה רבה גם לשלטון המקומי, שמבין את הצורך הזה, כי הוא נתקל יום-יום בבעיות האלה, אבל אי-אפשר להטיל את כל העלות הזאת עליהם; בטח שלא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נקדם את הצעת החוק הזאת בקריאה טרומית.

אורלי לוי אבקסיס: לפני הקריאה הראשונה נשיג איזה הסדר לגבי חלוקת התקציב באופן כזה שיבטיח שהשלטון המקומי לא ייפול עליו הכול, וכמובן שהמדינה תיקח את חלקה בנושא הזה, בחלוקה כזאת או אחרת בין המשרדים השונים שדיברתי עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד תודה גם לגלעד סממה, שסייע לנו גם מול השלטון המקומי וגם מול המשרדים השונים, ולכן הצעת החוק נמצאת פה.

אורלי לוי אבקסיס: היא מאוד חשובה, והייתי רוצה שייתמכו בה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס על הצעת החוק החשובה.

אורי מקלב: אנחנו, אם כך, נעבור להצבעה בקריאה טרומית – לאחר דיון מוקדם – בהצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון – הקמת תשתית חיבור לרשת אינטרנט אלחוטית במקלטים שביישובי קו העימות), התשע"א–2011, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 39 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון – הקמת תשתית חיבור לרשת אינטרנט אלחוטית במקלטים שביישובי קו העימות), התשע"א–2011, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 4, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת חוק זו אושרה ותידון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: ועדת הרווחה.

אורי מקלב: ועדת העבודה והרווחה – אז נלך לוועדת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: כולם רוצים עבודה ורווחה?

אורי מקלב: עבודה ורווחה.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: [מס' כ/436; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' ; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012 – לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

אורי מקלב: בבקשה, חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

אורי מקלב: חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

ציפי חוטובלי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם הוועדה לקידום מעמד האשה, אני שמחה להציג את חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012.

ציפי חוטובלי: גברתי היושבת-ראש, כמי שהיתה שותפה בחוק הזה, כדאי באמת לחכות בשעת לילה מאוחרת לאשר חוק כל כך חשוב.

ציפי חוטובלי: החוק הזה אומר דבר מאוד פשוט: כל מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית, וגם אותם נערים ונערות שמתקשרים לער"ן, לאותו סיוע נפשי ראשוני, יוכלו היום להתקשר – החל מהיום, כשהחוק הזה יאושר – הם יוכלו להתקשר בשיחת חינם שלא תדווח בפירוט השיחות שיגיע לבית ההורים.

ציפי חוטובלי: הדבר הזה הוא הישג מאוד משמעותי, כי מי שמכיר את מרכזי הסיוע – כבוד יושב-ראש הקואליציה, אתה מפריע כאן להצעת חוק חשובה.

ציפי חוטובלי: יש לנו כאן באמת הישג מאוד משמעותי לכל אותם מרכזי סיוע לנפגעות תקיפה מינית, שנשענים בעיקר על העובדה שהם נותנים מענה קולי, מענה של אדם שמחכה שם מעבר לקו כדי לסייע לאותן נשים.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לברך את גברתי, כמי שהיתה מיוזמי הצעת החוק, יחד עם חבר הכנסת גדעון עזרא, שזיהו כאן לקונה, זיהו כאן חסר משמעותי מאוד.

ציפי חוטובלי: ברור לנו שכשאנחנו במצב חירום, כשאנחנו צריכים להתקשר למשטרה, זו שיחת חינם, אבל כשמדובר בנפגעות תקיפה מינית אף אחד לא חושב על זה שעלויות של שיחה כזאת, שהיא בדרך כלל לא רק שיחת דיווח, אלא שיחה שיש בה חשיפה אישית מאוד קשה – אף אחד לא חושב על זה שהשיחה הזאת כרוכה גם בעלויות, ולפעמים זה מרחיק נערות ונערים צעירים מלעשות את המאמץ הזה.

ציפי חוטובלי: לכן, באמת בסיוע מאוד חשוב של משרד התקשורת ושר התקשורת, שבמקרה הזה הוא גם השר לשירותי הרווחה, החלטנו כאן לעשות מהלך תקדימי כפול: גם להכניס את הנושא הזה של שיחות החינם למרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית, וגם באותה הזדמנות להכניס גם את שיחות החינם לער"ן.

ציפי חוטובלי: בשני הדברים האלה קיבלנו כתף תומכת ותמיכה לאורך כל הדרך משר הרווחה שהוא גם שר התקשורת, השר משה כחלון, ואני רוצה להודות לו כאן, אף שהוא לא נמצא כאן.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות לו באופן אישי על התמיכה המיוחדת שלו בחוק הזה.

ציפי חוטובלי: חברי חברי הכנסת, מכיוון שהחוק חשוב, אני חושבת שהדבר החשוב ביותר הוא להצביע עליו, ולכן אני באמת מודה לכל העוסקים במלאכה: ליועצת המשפטית שלנו, עורכת-הדין תמי סלע, למנהלת הוועדה דלית אזולאי, שבאמת עושה עבודת קודש תמיד, יד ימיני, לצוות שלי, ליעל, לדוד ולעופר, שמאוד מסייעים במהלך השוטף של פעילות הוועדה, וברכות לך שוב, המחוקקת אורלי לוי, שהיית מיוזמי הצעת החוק החשובה הזאת.

ציפי חוטובלי: אני קוראת לכולם לאשר את החוק הזה בקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה.

אורלי לוי אבקסיס: איזו סימבוליקה יש פה, שיש לי גם הזכות להיות היושבת-ראש בזמן שאנחנו מעבירים את החוק הזה, שהוא חוק שעבדתי עליו לא מעט.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן, חבר הכנסת גדעון עזרא שותף לחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה מאוד שהוא מגיע לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, בקריאה שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, מצביעים.

אורלי לוי אבקסיס: יושב-ראש הקואליציה, הצבעה.

זאב אלקין: – – –

אורלי לוי אבקסיס: הפעם אני מגייסת.

אורלי לוי אבקסיס: זה חוק שעמלתי עליו קשה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 40 בעד סעיפים 1–2 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור לתוצאות: בעד – 6, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה השנייה.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי יושבת-ראש הוועדה, לקריאה שלישית?

אורלי לוי אבקסיס: גברתי יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה.

ציפי חוטובלי: כן, נצביע.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מצביעים בקריאה השלישית.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 41 בעד החוק – 3 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, נתקבל.

אורלי לוי אבקסיס: נעבור לתוצאות מייד.

אורלי לוי אבקסיס: תרשו לי להיות לא כל כך פורמלית.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה להגיד שגם בקריאה השלישית הצעת החוק הזאת עברה, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כאמור מדברים על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, שעברה בקריאה השנייה והשלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: בתור יוזמת החוק אני חייבת לומר כמה תודות, ומאחר שאני היושבת-ראש, אי-אפשר להימנע מלהגיד תודות לחברות הסלולר ול"בזק", שלקחו עליהן את העלות הכלכלית של הצעת החוק הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: לא המדינה תשלם, אבל המדינה בהחלט תכיר בכך כהוצאות לשם תרומה כדי שהמיסוי יהיה פחות גבוה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד תודה רבה לליזה ממסל"ן באר-שבע, שם נולד החוק הזה, כשנפגשנו עם נשים שהיה להן באמת גם טרור כלכלי כלשהו, וכמובן צריך להגיד תודה ענקית לארגונים שעוסקים מדי יום במרכזים לסיוע לנפגעי תקיפה מינית, שעושים עבודות קודש, בעיקר בעזרת המתנדבים שמאיישים את הקווים.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להגיד תודה לקובי שמש, עוזר שר התקשורת, שעזר מאוד עם הנושא הזה, לנתן ביאליסטוק ממשרד התקשורת, היועץ הבכיר למנכ"ל, ולשר התקשורת והרווחה – שוב הפעם, שני כובעים – הוא מבין את הצורך וגם נתן את התשתית להעביר את הצעת החוק הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להודות ליושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה ציפי חוטובלי, ולצוות הוועדה, לתמי סלע ולדלית אזולאי, מנהלת הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד עוד שתי תודות: לענבר יחזקאלי, שבהתחלה היתה מארגוני הסיוע, ובכובע החדש – משרד הרווחה, וגם עזרה בחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ותודה גדולה לדוד קורן מער"ן, שברגע האחרון הצלחנו להכניס גם את הנושא של שיחות חינם גם לער"ן, עזרה רפואית נפשית, וזה חשוב ביותר גם לאותם ילדים וכמובן לאותם נפגעים שחשים את הצורך, וגם להגיע לאיזה סוג של חדר מיון קדמי שיפנה אותם ויתפור להם את החליפה המתאימה ביותר כדי שיוכלו להתמודד עם המצב שאליו הם נקלעו.

אורלי לוי אבקסיס: ותודה רבה לעוזרים שלי: לחלי פדידה ולבן צדוק, שבינתיים גם כבר התחלף, ולנטע כץ כמובן.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוד בהצעות חוק, גברתי המזכירה?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כבר עברנו לשאילתות לשר התחבורה.

אורלי לוי אבקסיס: זהו, אנחנו ממש כבר בסוף סדר-היום – שאילתות לשר התחבורה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מזמינה את שר התחבורה, השר ישראל כץ.

אורלי לוי אבקסיס: חיכית לרגע הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מזמינה אותך לשאילתות.

אורלי לוי אבקסיס: כבוד השר, יש הרבה חברי כנסת ששאלו שאלות, אבל רק מעטים נשארו פה עד לשעה הקטנה כדי גם לנצל את זכותם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן את הזכות למי שנמצא כאן.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת , השאילתא שלך, בבקשה.

ישראל כץ: שאילתא מס' 1549, בנושא: כמעט-תאונה בין שני מטוסים – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת צריך לשאול את השאילתא, כדי שגם ידעו הצופים בבית על מה אתה עונה.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, זו שאילתא על כמעט-תאונה בין שני מטוסים.

אברהם מיכאלי: לצערנו, כבר העליתי את זה יותר מדי פעמים, אבל כנראה זה חוזר.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אתמול – זה היה לפני שנה בערך; השאילתא היא מ-22 ביוני 2011 – נחשף שמטוס פרטי כמעט התנגש במסוק צבאי בשדה-דב.

אברהם מיכאלי: כמעט-תאונה זו מצטרפת לקודמותיה ומדובר ברצף.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, רצוני לשאול: 1.

אברהם מיכאלי: האם נכון הדבר?

אברהם מיכאלי: 2.

אברהם מיכאלי: אם כן – מה היו הנסיבות?

אברהם מיכאלי: 3.

אברהם מיכאלי: כמה מקרי כמעט-תאונות אירעו בשנתיים האחרונות – וזה היה לפני שנה?

אברהם מיכאלי: 4.

אברהם מיכאלי: אילו לקחים הופקו בעקבות התחקירים?

ישראל כץ: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, השאילתא הועברה להתייחסות רשות התעופה האזרחית, ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה:

נסים זאב: קצר ולעניין.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת , יש לך גם אפשרות לשאול שאלה נוספת בנוגע לאותו נושא, וגם כמובן יש לך שאילתות נוספות, ואנחנו כבר נעשה אותן ברצף.

אברהם מיכאלי: כשנסים זאב אומר לא לשאול, אז – – –

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זה סוף הכנס.

אורלי לוי אבקסיס: מותר לו גם לנוח קצת.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אני יודע כמה אתה בשנתיים או בשלוש השנים האחרונות מטפל בבטיחות של הטיסות, ואני יודע שאתה באמת מהלוחמים הגדולים בנושא בטיחות הטיסות.

אברהם מיכאלי: אבל, לצערנו, הבהרת לנו כמה פעמים פה, מעל הבימה בכנסת, שלא כל כמעט-תאונה זה דבר שבעיני אזרחים מובן למה אי-אפשר למנוע אותו או אי-אפשר לעשות משהו כדי להגיע למצב של כמעט-תאונות – או אי-כמעט-תאונות.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אני חוזר ומדגיש את הסיכון שיש לנו באזור נתב"ג במיוחד ביישובים הסמוכים.

אברהם מיכאלי: אני, מה לעשות, שמח שאני תושב אור-יהודה, ויש לנו שם שכונה שנקראת שכונת-שפרינצק, והשכונה הזאת נקראת "משפך מסוכן" על-פי הגדרת רשות שדות התעופה.

אברהם מיכאלי: הכמעט-תאונות האלה לא נותנות שם מנוחה לתושבים.

אברהם מיכאלי: אם, חלילה, פעם אחת הכמעט-תאונה הזאת תהפוך לתאונה אמיתית, ייהרגו שם כנראה, לצערנו, עשרות ומאות אנשים.

אברהם מיכאלי: לכן, אני רוצה שאדוני השר פשוט מאוד ייתן את החיזוק שלו בבטיחות המקסימלית לתושבים האלה, שיוכלו לישון בלילה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

ישראל כץ: יש הקפדה רבה על בטיחות – רשות שדות התעופה ורשות התעופה האזרחית וכל הגורמים.

ישראל כץ: מאחר שכאן מדובר בכלי טיס צבאי, אכן היתה בדיקה.

ישראל כץ: האחריות הוטלה על כלי הטיס הצבאי, ולכן על-פי המקובל צריך לקבל את תחקירי המערכת הביטחון, ואת זה יכול לעשות רק שר הביטחון.

ישראל כץ: זו התשובה האמיתית בעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, אדוני השר.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת , יש לך עוד שאילתות.

אורלי לוי אבקסיס: אולי נעשה אותן ברצף.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מיכאלי, שאלת לגבי עומס בעמדות "רב-קו" בירושלים – שאילתא 1672.

אברהם מיכאלי: נסים זאב לא נוסע ב"רב-קו", אז זה לא מעניין אותו.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, לאחרונה – שוב, זה לפני בערך ארבעה חודשים – עקב הפעלת הרפורמה בתחבורה הציבורית, צבאו אלפים על עמדות "רב-קו" בירושלים ולא קיבלו את הכרטיס החדש.

אברהם מיכאלי: רצוני לשאול: 1.

אברהם מיכאלי: מדוע לא נערך המשרד כראוי?

אברהם מיכאלי: 2.

אברהם מיכאלי: מדוע נאלצו אלפים לשוב כלעומת שבאו?

אברהם מיכאלי: 3.

אברהם מיכאלי: האם תידחה הפעלת ה"רב-קו" בשל הכישלון בהנפקתו?

אברהם מיכאלי: אני מבין שאנחנו אולי כבר בשלב יותר מתקדם, ואני מתנצל מראש אם בגלל החודשים שחלפו הבעיה נפתרה.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה נפתרה?

אורלי לוי אבקסיס: אז אולי אנחנו נעבור כבר לשאלה הבאה.

ישראל כץ: אני חושב שהזמן עושה רק טוב, ואפשר להשוות.

ישראל כץ: ואכן, רואים שהבעיה אכן נפתרה.

ישראל כץ: פרויקט שהשקנו, שהוא מאוד מורכב.

ישראל כץ: עם ה"רב-קו" היה אכן היה מאמץ בהתחלה, ומטבע הדברים גם תקלות, אבל עובדה שהיום הנושא הזה כבר באמת ירד מעל סדר-היום משום שהונפקו לכולם הכרטיסים.

ישראל כץ: כרגע עוסקים עוד בהתאמה המדויקת בין הרכבת הקלה לאוטובוס, וגם הדבר הזה בקרוב יבוא על פתרונו השלם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מיכאלי, אתה מוותר על השאילתא האחרונה?

אורלי לוי אבקסיס: יש לך עוד שאילתא.

ישראל כץ: נווה-יעקב – שאילתא 1732.

אורלי לוי אבקסיס: שכונת נווה-יעקב.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, השר יודע כבר יותר ממך.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, באמת פה יש סוגיה.

אברהם מיכאלי: המינהל הקהילתי בנווה-יעקב מתנגד לתוואי המתוכנן לרכבת הקלה.

אברהם מיכאלי: יש חשש מפקקי תחבורה ומכך שתדירות קו 49א תיפגע – מאחר ש-90% מתושבי השכונה ייאלצו להמשיך להשתמש באוטובוס.

אברהם מיכאלי: רצוני לשאול: 1.

אברהם מיכאלי: מה ייעשה לאימוץ עמדת מינהלת השכונה?

אברהם מיכאלי: 2.

אברהם מיכאלי: מה ייעשה כדי שלא לשנות את תדירות קו 49א?

אברהם מיכאלי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת מיכאלי.

ישראל כץ: השאילתא הועברה להתייחסות מנהל אגף תחבורה ציבורית במשרד, ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה: 1–2.

ישראל כץ: מינהלת שכונת נווה-יעקב מצויה בדיונים מסודרים עם נציגי הדרגים הבכירים ביותר בעיריית ירושלים ובמשרד התחבורה.

ישראל כץ: במסגרת דיונים אלה נדונות הסתייגויות המינהלת ותושבי השכונה לאופן הארכת תוואי הרכבת הקלה בנווה-יעקב.

ישראל כץ: עם סיום הדיונים והשגת תוצאה שתיטיב עם כל הצדדים, ייבחר הפתרון המתאים.

ישראל כץ: אני חושב שלטובת השכונה כדאי שהרכבת הקלה תגיע לתוך שכונת נווה-יעקב.

אורלי לוי אבקסיס: שאלה נוספת.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, האם באמת אפשר לשתף אותם לפחות בתכנון החשוב הזה של קו האוטובוס, שהם כולם רגילים לו, ו-90% עדיין ייסעו באותו קו?

אברהם מיכאלי: האם אפשר שמשרדך באמת ישתף את אותה מינהלת, שהיא מינהלת רשמית מטעם העירייה, לפחות בתכנון של הדבר הזה, כדי שהם יבינו את מה שהולך להגביל אותם או להיטיב אתם.

ישראל כץ: בהחלט, אדוני חבר הכנסת.

ישראל כץ: כמו שאמרתי, יש שיתוף מלא של תושבי השכונה, נציגות השכונה, בנושא הזה של הארכת תוואי רכבת הקלה.

ישראל כץ: הרכבת הקלה היא דבר חשוב מאוד, וכבר, במקומות שהיא פועלת, היום היא כבר הגיעה לרמה שהיא ממש מיטיבה עם תושבי ירושלים.

ישראל כץ: אני זוכר את חבר הכנסת זאב נסים בא ומתריע ומתרה: תבטלו, תבטלו.

ישראל כץ: לא ביטלנו.

ישראל כץ: אף שלא יכולנו לפתור את עוולות העבר, אמרנו: בוא נגיע למצב שהרכבת אכן משיגה את יעדיה.

ישראל כץ: והיום בהחלט, עוד לא הושגו 100% של הצלחה.

ישראל כץ: אבל אנחנו ב-70%–80%, מטפלים בהתאמת שאר הרמזורים למתן עדיפות, והרכבת היום מסיעה כ-70,000 נוסעים ביום.

ישראל כץ: הצפי שהיא תגיע גם ל-100,000 נוסעים ביום בתוואי הזה.

ישראל כץ: ואין ספק שהיא מורידה הרבה אוטובוסים מתוך המקומות הצפופים, אם כי לא הפחתנו את מספר האוטובוסים, כדי לאפשר מתן שירות כולל לתושבי ירושלים.

ישראל כץ: עשינו רפורמה בחלק הדרומי, אנחנו נעשה גם בחלק הצפוני.

ישראל כץ: אבל ברור לחלוטין שאם מישהו חושב שלא טוב להביא לנווה-יעקב רכבת קלה, הוא טועה.

ישראל כץ: איך ומה, ואיך ומתחשבים בתושבים?

ישראל כץ: בהחלט קיימת הידברות בעניין הזה.

אורי מקלב: – – – קנסות בחודש שהם נותנים לאנשים חפים מפשע – זאת הבעיה.

ישראל כץ: מה?

אורי מקלב: הבעיה היא 3,000 הקנסות שנותנים בחודש.

ישראל כץ: הקנסות?

ישראל כץ: בעניין הזה, העליתם את זה, ואכן אנחנו פנינו, וכרגע הם הרפו מהעניין הזה, החברה הפרטית, "סיטיפס", והיא כרגע לא נותנת את הקנסות, ככל הידוע לי, על אותם מעברים שלא מצליחים להתכרטס בין האוטובוס לבין הרכבת, וזה בדיוק הזמן, יעברו כחודשיים עד להתאמה אופטימלית בין הכרטוס באוטובוס לכרטוס ברכבת.

נסים זאב: – – – הם מקיימים את מצוות "ועיניתם את נפשותיכם".

ישראל כץ: מה?

קריאה: מאוד.

נסים זאב: בינתיים הם מקיימים את מצוות "ועיניתם את נפשותיכם".

ישראל כץ: בכל מקרה, כרגע, ככל הידוע לי, לא גובים את אותם קנסות שנתנו כתוצאה – מהסוג הזה.

ישראל כץ: יחד עם זאת, המטרה בפיקוח לאפשר עלייה מכל הדלתות, כמו שכולנו רוצים שיהיה גם באוטובוסים, ומי שלא משלם אז הוא מקבל קנס, כי אחרת אין לך בקרה, כי לא עוברים דרך נהגים.

ישראל כץ: ויחד עם זאת, לא רוצים שיהיו קנסות על דבר שאדם לא עשה במזיד וכשזה קרה שלא באשמתו.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, כבוד השר.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת וסגן היושב-ראש אורי מקלב, גם לך יש שאילתות לשר, ומייד אחריו – חבר הכנסת יואל חסון.

אורי מקלב: גברתי היושבת בראש, תודה רבה, מכובדי השר, גם השאילתא הזאת היא מלפני ארבעה חודשים.

אורי מקלב: אם היא התייתרה, השאילתא, אני גם אשמח לשמוע.

אורי מקלב: אבל אם לא, שאלתי היא: כביש 38 משמש כעורק תחבורה ראשי לתושבי בית-שמש, שמספר תושביה הוכפל ואלפי יחידות דיור נבנות בה.

אורי מקלב: הכביש משמש גם את יישובי מטה-יהודה, גוש-עציון ויישובי הדרום, והוא כביש פקוק לרוב, ולנוסעים נגרם סבל גדול יום-יום.

אורי מקלב: ברצוני לשאול, אדוני השר: התוכניות העתידיות ידועות; מה ייעשה בתקופה הקרובה כדי להקל על משתמשי הכביש?

אורי מקלב: תודה.

ישראל כץ: האם אדוני שאל על כביש 38?

אורלי לוי אבקסיס: כן.

ישראל כץ: ובכן, השאילתא הועברה להתייחסות החברה הלאומית לדרכים, ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה: קידום העבודות בכביש 38 מתחלק לשלושה מקטעים: הקטע הצפוני – משער-הגיא עד נחם – ההליך הסטטוטורי הסתיים ואושרה התוכנית למתן תוקף.

ישראל כץ: בשל התנגדות אזור התעסוקה באשתאול וערעור שהוגש, מתעכב פרסום התוכנית.

ישראל כץ: החברה הלאומית לדרכים מקיימת מכרזDesign-Build ; פרסום המכרז מתוכנן ברבעון השלישי של 2012.

ישראל כץ: קטע נחם עד תל בית-שמש, כולל הפרדה מפלסית מזרחית לבית-שמש: הפרויקט בשלב של הכנת מכרז Design-Build , ומיועד לצאת למכרז ברבעון הנוכחי.

ישראל כץ: הקטע הדרומי – מתל בית-שמש ועד מחלף עזקה – החברה הלאומית לדרכים החלה בקידום תכנון לקטע המבוקש ברמה הסטטוטורית.

ישראל כץ: כאמור, אנחנו מקדמים.

ישראל כץ: מרגע כניסתי למשרד הנחיתי לקדם את התכנון, דבר שלא היה קודם, והיום אנחנו עומדים בפני שלבים אחרים בקידום התכנון, והנושא מתוקצב לרשות החברה הלאומית לדרכים – מע"צ החדשה.

ישראל כץ: וכמו שפירטתי כאן, אנחנו עומדים על סף הוצאת מכרזים ותחילת ביצוע של הכביש.

ישראל כץ: אני גם בקשר עם המועצה האזורית – להסיר את ההתנגדויות.

ישראל כץ: אני מקווה שמאז נכתבה התשובה – להערכתי הוסרו כבר חלק מההתנגדויות והנושא התקדם עוד יותר.

ישראל כץ: הכביש חשוב להצלת חיים, וכמובן, לחיבור כל תושבי בית-שמש לירושלים ולמרכז הארץ.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: לחבר הכנסת אורי מקלב יש שאלה נוספת.

אורי מקלב: – – – את מה שאמר השר.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורי מקלב: אני מקבל את מה שהוא אמר שהוא – – –

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתה מסתפק בתשובה.

אורי מקלב: – – –

אורלי לוי אבקסיס: לזה התכוונתי, שאילתא נוספת יש לך, חוץ משאלה נוספת שהיתה לך גם זכות לשאול.

אורי מקלב: שוב תודה.

אורי מקלב: גברתי היושבת בראש, מכובדי השר, הנושא הוא תו חנייה לנכה בחוץ-לארץ.

אורי מקלב: מזה כמה שנים הופסקה הנפקת תו חנייה לנכים הנוסעים לחוץ-לארץ בטענה שיש להסדיר את העניין מבחינה משפטית ובין-לאומית.

אורי מקלב: תו חנייה זה הוא האמצעי לנכה להתנייד באופן עצמאי, בחנייה קרובה וזמינה ועוד, ובלעדיו נגרמים סבל ומוגבלות רבה.

אורי מקלב: רצוני לשאול: 1.

אורי מקלב: מה עושה משרדך בנדון?

אורי מקלב: 2.

אורי מקלב: מה הוא יעד סיום הטיפול?

אורי מקלב: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

ישראל כץ: השאילתא הועברה להתייחסות סמנכ"ל תנועה במשרד התחבורה, ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה: הפסקת הנפקת תווי החנייה הבין-לאומיים לנכים נבעה מכמה סיבות, שהעיקריות שבהן היו אי-הכרה של המדינות הזרות בתגים אלו – דבר שגרם לקבלת דוחות חנייה ותביעות כנגד המשרד – וכן סיכון ביטחוני בשל הטבעת סמל המדינה על גבי תגי הנכה שהיו מונפקים באגף הרישוי.

ישראל כץ: נכון לרגע זה מתקיים פתרון זמני אך יעיל לנכים הנוסעים לחו"ל, ולפיו הם יכולים לפנות באופן פרטי לנוטריון ולתרגם לשפת המדינה שאליה הם נוסעים את תג הנכה שברשותם.

ישראל כץ: כמו כן, ביכולתם להוסיף כל מסמך אחר שנראה להם רלוונטי ומועיל ולפנות לרשויות אכיפת החוק בארץ היעד על מנת לברר מהן הזכויות.

ישראל כץ: בשנה האחרונה, בעקבות פנייה נוספת למשרד החוץ בנושא, הובהר לנו כי הצטרפות ישראל לארגון הבין-לאומי ITF תאפשר הכרה הדדית בזכויות חנייה לנכים.

ישראל כץ: בין יתר המדינות החברות בפורום ניתן למצוא את אנגליה, צרפת, בלגיה, בולגריה, גרמניה, יוון, ואיטליה.

ישראל כץ: בסיום התהליך תיחתם "הצהרת שרים", אשר אינה מחייבת מבחינה משפטית אלא משמשת ככלי לשיתוף פעולה הדדי בין המדינות שהחליטו להצטרף אליה.

ישראל כץ: אנו תקווה שבמחצית הראשונה של שנת 2012 יוכרו תגי הנכה הישראליים על-ידי מדינות הפורום, ובכך למעשה נקל על התניידות הנכים במדינות הללו בעת נסיעותיהם לחו"ל.

אורלי לוי אבקסיס: שאלה נוספת.

אורי מקלב: אדוני השר, לו זו לא היתה השאלה של תגים לנכים, הייתי מסתפק בדברי התשובה שיש דחיות, יש לפעמים בעיות, יש קשיים.

אורי מקלב: אבל כשמדובר בנכים, כפי שאתה ודאי גם מודע לכך, תג הנכה לנכה הוא דבר הכרחי.

אורי מקלב: הדבר הזה הוא שנותן לו את האפשרות להתקבל, לחנות בעוד מקומות.

אורי מקלב: יש לו עוד שימושים, יש לו שימושים.

אורי מקלב: השימושים הם לאו דווקא לחנייה.

אורי מקלב: גם בבדיקות.

אורי מקלב: יש נכים שהנכות שלהם – יש מכשירים הצמודים לגופים, ובבדיקות, כשהם צריכים להגיע לשדות תעופה בחוץ-לארץ או לעוד מקומות, תג הנכה הזה או תו הנכה או תעודת הנכה הזו היא קבילה, והיא זאת שמאפשרת להם באמת להתנהל ולקבל את השירות שמתאים להם.

אורי מקלב: וזה שאנחנו לא עושים שום דבר זמני מסיבות כאלה ואחרות – ואנחנו היום כבר נמצאים ברבעון של 2012, מתקרבים מאוד למחצית 2012, וכפי שנמסר לי גם היום לא ידוע ולא התקדם שום דבר.

אורי מקלב: לכן, בקשתי אליך, אדוני השר, כן לזרז את הנושא, מכיוון שאצל הנכים תו החנייה או תג הנכה, הוא מאוד הכרחי ומאוד נחוץ.

אורי מקלב: תודה.

ישראל כץ: א.

ישראל כץ: בנושא כזה ראוי תמיד עוד ועוד ועוד לפנות בבקשת הבהרות והסברים.

ישראל כץ: אבל, בעיקרון, תיארתי כאן את המצב.

ישראל כץ: יש פתרונות זמניים ויש הליך שכרגע, כמו שתיארתי, מטפלים בו, ומקווים שנושא הצהרת השרים, כל נושא הזה ייחתם עד המחצית הראשונה של שנת 2012, השנה הזאת, ואז בעצם הנושא הזה יוסדר.

ישראל כץ: ואכן, אין נושא חשוב מזה כמעט בתחום של התחבורה, על מנת להקל על הנכים להתנייע, וגם בארצות יעד שאליהן הם מגיעים, ובהחלט נעשה כל מאמץ לסייע בעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, כבוד השר.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: מה השאילתא הראשונה?

ישראל כץ: הברום בחיפה.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הובא לידיעתי כי הממשלה החליטה להעביר את משלוחי הברום שמגיעים לישראל מנמל חיפה לנמל אילת.

יואל חסון: רצוני לשאול: 1.

יואל חסון: מה הם השיקולים לקבלת ההחלטה?

יואל חסון: 2.

יואל חסון: האם הנהלת הנמל היתה מודעת לרצון הזה של הממשלה?

יואל חסון: 3.

יואל חסון: האם הובא לידיעת שרי הממשלה כי החלטה זו תמנע גם פריקתן של מכולות נוספות בנמל חיפה?

ישראל כץ: השאילתא הועברה להתייחסות רשות הספנות והנמלים ממשרד התחבורה, ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה: 1.

ישראל כץ: ההחלטה המדוברת דנה במטענים המיוצאים מישראל לחו"ל, ולא בכאלה המגיעים לישראל.

ישראל כץ: השיקולים לקבלת ההחלטה נבעו מהרצון למנוע ממכולות ברום, אשר הינו אחד החומרים הרעילים ביותר, לנוע ברחבי הארץ ממפעלי הברום שבדרום עד לחיפה, תוך סיכון ריכוז אוכלוסייה בדרך לנמל חיפה ובתחומי העיר חיפה.

ישראל כץ: 2–3.

ישראל כץ: למיטב ידיעתנו הממשלה – והתהליך בכללותו, שהונע על-ידי המשרד להגנת הסביבה, הובאו לידיעת הנמל, אשר הגיב ועשה כל שביכולתו למניעת האיסור המדובר.

ישראל כץ: חשוב להדגיש כי עדיין אין כל אפשרות ופתרון מעשי לטעינת מכולות לייצוא ברום בנמל אילת, ולכן ההחלטה המדוברת כרגע עוד איננה מעשית.

ישראל כץ: יש החלטה עקרונית, אבל כרגע היא עוד לא מעשית – כל עוד לא יהיה פתרון מעשי בנמל אילת לייצוא ברום.

ישראל כץ: אם כי, בעיקרון, המגמה שיזם המשרד להגנת הסביבה, יש בה היגיון בסיסי.

יואל חסון: – – –

ישראל כץ: כן, כן.

יואל חסון: אדוני השר, אתה הרי מכיר את השיטה ואת ההחלטה של העבודה של הנמלים, והעובדה שהם הופכים להיות סוג של מרכז רווח עצמאי וצריכים לקיים את עצמם מהבחינה הזאת.

יואל חסון: השאלה היא – עם כל הכבוד לשיקולי הסביבה, ואני מייחס להם חשיבות רבה, העניין הוא, אתה כשר התחבורה, כיצד אתה עושה את הניתוח הכללי שאתה לא בהחלטה כזאת מביא לדוגמה – כי דיברתי, אמרתי בשאילתא: המכולות האחרות, מכיוון שהברום הוא לא לבד אלא הוא מגיע בדרך כלל יחד עם מכולות נוספות אחרות, ברגע שהן מנווטות או מופנות לנמל אילת אז נמל חיפה יפסיד כניסה של מכולות אחרות.

יואל חסון: והשאלה היא אם אתם במשרד, עם מה שאתם רוצים להביא, יוצרים את האיזון הנכון בין הנמלים ולא יוצרים מצב שתהיה פגיעה קשה ברווחיות ובהכנסות של נמל חיפה.

ישראל כץ: ההערה שלך באופן כללי יכולה להיות נכונה כמדיניות, אם כי מדובר בשוק חופשי.

ישראל כץ: כאשר הרגולטור מתערב בנושא – במקרה הזה מדובר במשרד להגנת הסביבה, והמשרד להגנת הסביבה הוא הממונה כרגע, לפי מיטב ידיעתי, על נושא החומרים המסוכנים.

ישראל כץ: והוא יזם דבר שמבחינת הגנת סביבה – שחומר מיוצר בדרום, לנסות לייצא אותו בדרך הים דרך הנמל הדרומי.

ישראל כץ: אבל כרגע, מאחר שאין פתרון מעשי בעצם לאפשרות לייצא דרך נמל אילת, ונמל חיפה עצמו פועל כנגד הגזירה הזאת מבחינתו, כרגע זה המצב.

ישראל כץ: אין כאן משהו שהולך לקרות באופן מיידי.

ישראל כץ: אני לא חושב שדבר כזה בפני עצמו היה גורם לנזק משמעותי בנמל חיפה, למשל, מבחינת ההיקף.

ישראל כץ: אבל בכל מקרה גם אישרתי אכן שיש מגמה.

ישראל כץ: אבל מצד שני עוד אין היתכנות מעשית לדבר הזה.

יואל חסון: – – –

ישראל כץ: שמה?

יואל חסון: – – –

ישראל כץ: שמה זה יהיה?

ישראל כץ: שזה יפגע.

ישראל כץ: זה עלול לפגוע.

ישראל כץ: טוב, אז הטענות שלה נשמעות.

ישראל כץ: הטענות שלה, כמו שציינתי כאן, הן נשמעות, והנהלת הנמל פועלת – –

אורלי לוי אבקסיס: אז זה בעצם בגלל – – –

ישראל כץ: – – והתהליך הזה לא הסתיים, תהליך הבירור הזה.

ישראל כץ: זו יוזמה של המשרד להגנת הסביבה, מנימוקים שעל פניהם יש בהם גם היגיון, אבל כל מכלול השיקולים – – –

אורלי לוי אבקסיס: אז תגיש שאילתא לשר להגנת הסביבה.

ישראל כץ: לא, הוא יזם.

ישראל כץ: בסדר, השר להגנת הסביבה יזם – – –

יואל חסון: אני יכול להבין את הסיבות של השר להגנת הסביבה, אבל שר התחבורה, בעיני, הוא זה שצריך גם לאזן את העניינים האחרים בין הנמלים – – –

ישראל כץ: נכון, אבל הוא אחראי לחומרים המסוכנים.

ישראל כץ: אם היה אומר: אסור לשנע אותם, אז זה היה המצב אגב.

ישראל כץ: הוא הרגולטור בנושא.

ישראל כץ: אבל בלאו הכי מה שמובן מכאן, שמתקיים תהליך של הידברות, ונמל אילת עוד לא נערך למצב שהוא יוכל לייצא מכולות של ברום.

ישראל כץ: הוא גם כנראה לא כל כך עוסק במכולות כרגע, ולכן זה לא דבר שיכול לקרות באופן מיידי, אלא מדובר כאן באיזו כוונה לטווח ארוך, שתקרה רק תוך כדי הידברות גם עם נמל חיפה וכו'.

יואל חסון: נמל אשדוד הוא אופציה לדבר הזה?

ישראל כץ: אני לא יודע להשיב.

ישראל כץ: כרגע השאלה שלך היתה לגבי דבר מסוים.

יואל חסון: – – – נמל אשדוד – – –

ישראל כץ: אני יכול רק לנחש שאולי בנמל חיפה יש מתקנים מיוחדים לנושא, אבל זה רק ניחוש.

ישראל כץ: מאחר שההיגיון אומר שגיאוגרפית זה היה יכול להיות גם אשדוד, ולמה זה דווקא חיפה, אף שזה בא מהדרום – כנראה, וזה ניחוש בלבד, שיש מתקנים בנמל חיפה ואין כאלה כרגע במקום אחר.

ישראל כץ: המתקנים האלה כנראה קובעים את העובדה שכרגע לא הולך להיות שינוי בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת יואל חסון, יש לך שאלה – שאילתא נוספת, לא שאלה נוספת.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת ששאלת הרבה שאלות נוספות, ולכן אנחנו עוברים לנושא הבא.

יואל חסון: – – –

ישראל כץ: כן.

יואל חסון: תודה רבה לך, אדוני השר, על התשובה הקודמת.

יואל חסון: השאילתא הנוספת היא בנושא הצפיפות בקרונות הרכבת והאיחורים – נושא שהיה על סדר-היום באמת רבות בחודשים האחרונים, בשבועות האחרונים.

יואל חסון: בימי ראשון בבוקר וכן בימי חמישי אחר-הצהריים ישנם עומסים אדירים בקרונות הרכבת בקווים השונים.

יואל חסון: רצוני לשאול: 1.

יואל חסון: האם הבעיה מוכרת?

יואל חסון: 2.

יואל חסון: אם כן – מדוע במשך שנים לא נמצא פתרון לבעיה?

יואל חסון: 3.

יואל חסון: מה ייעשה בעניין?

יואל חסון: 4.

יואל חסון: אם ישנו פתרון עתידי, מתי הוא צפוי לצאת לפועל?

יואל חסון: 5.

יואל חסון: מה נעשה בעניין האיחורים התכופים בלוחות הזמנים?

ישראל כץ: השאילתא הועברה להתייחסות חברת "רכבת ישראל", ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה: בשנים האחרונות נמצאת רכבת ישראל בתנופת פיתוח, קווים חדשים נפתחים, תחנות נוספות נבנות וקווים ותיקים עוברים שדרוג.

ישראל כץ: במקביל לתנופת הפיתוח המסילתית פועלת "רכבת ישראל" בימים אלו גם להגדלת צי הרכבות שברשותה, עד להכפלה של כמות המושבים הקיימים כיום.

ישראל כץ: כבר בשנה הקרובה צפויה תוספת של כ-22,000 מקומות ישיבה.

ישראל כץ: עם ההשקעה בפיתוח, פתיחת הקווים החדשים ושיפור השירות, עולים בהתמדה ביקושי הנוסעים לרכבת.

ישראל כץ: 1–3.

ישראל כץ: פתרון לבעיית הצפיפות בימי ראשון בבוקר הושג באמצעות מערך ההסעות הנוח והיעיל שהחל לעמוד לרשות החיילים.

ישראל כץ: בשעות העומס לא ניתן לתגבר את תדירות הרכבות, מאחר ש"רכבת ישראל" מפעילה את כל הציוד הנייד הזמין העומד לרשותה.

ישראל כץ: 4.

ישראל כץ: למרות כל המאמצים שנעשים על-ידי "רכבת ישראל", אין ספק שעד לקבלת הרכש החדש של קרונות וקטרים נמשיך ונרגיש עומסים בשעות השיא.

ישראל כץ: חשוב להבין כי בניגוד לרכבים, משך הזמן החולף ממועד רכישת הקרונות ועד לשילובם בצי הרכבות עומד על בין שנתיים לשלוש שנים.

ישראל כץ: 5.

ישראל כץ: בהתייחס לרמת דיוק הרכבות נבקש לציין כי חברת "רכבת ישראל" חותרת באופן מתמיד לעמידה בדיוק זמני הרכבות, מתוך הבנת השפעת איכות השירות והדיוק של הרכבות על הפעילות היומיומית של משתמשי הרכבת.

ישראל כץ: לפיכך, מדי שבוע מתכנס פורום, המורכב מחברי ההנהלה הבכירים וגורמי התפעול הרלוונטיים, אשר עוסק באופן עקבי בניתוח כלל הגורמים המשפיעים על דיוק הרכבות וכל אירוע שהינו איחור מובהק, מתוך מטרה להפיק את הלקחים מאירועים אלו ולשפר את תפקוד החברה.

ישראל כץ: כמו כן, קליטת הרכבות החדשות ושילובן במצבת הצי הנייד של "רכבת ישראל" יתרמו גם הם לשיפור דיוק הרכבות, וזאת מכיוון שכיום פועלת החברה כמעט ללא רזרבות, וכל תקלה משליכה על דיוק הרכבות.

ישראל כץ: אם אתה רוצה לשאול שאלה נוספת, שאל.

ישראל כץ: אם לא – אני אענה לך כבר מראש על עוד שאלה.

יואל חסון: – – –

ישראל כץ: טוב, אז אני יכול להוסיף בעל-פה את מה שרצית לשאול.

אורלי לוי אבקסיס: ואז אתה מוותר על השאלה הנוספת.

יואל חסון: לא, לא – – –

ישראל כץ: לא, אתה יכול לשאול.

ישראל כץ: זה בסדר.

יואל חסון: הלילה עוד צעיר, מה?

אורלי לוי אבקסיס: חיית לילה אתה.

ישראל כץ: אין ספק שיש גם, מעבר לתשובה הזאת, שהיא נכונה כולה, ולעובדה שהרכש הוא פי-שלושה עכשיו מאשר היה בזמן – אני לא נוהג בדרך כלל לעשות את זה, אבל כאן, מאחר שהשר לשעבר גם הפגין כנגד עצמו לפני כחודשיים – – –

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת?

ישראל כץ: הוא מחה נגד זה שהוא לא רכש קרונות ואין מקום לחיילים.

ישראל כץ: היה לו היושר ללכת להפגין.

ישראל כץ: לא חשוב שהוא אמר שזה נגדי, אבל הוא הפגין נגד עצמו.

ישראל כץ: לפחות בתוכו הוא ידע את האמת.

ישראל כץ: בזמנו הוזמנו קרונות בהיקף של 8,000 מקומות ישיבה.

ישראל כץ: בזמננו, פי-שלושה מזה לפחות.

ישראל כץ: ואנחנו הולכים להכפיל את מספר הקרונות והקטרים, וזה לוקח זמן מרגע ההזמנה.

ישראל כץ: הקרונות כבר מתחילים להגיע.

ישראל כץ: אבל יחד עם זאת אני אומר – ובאמת גם בונים מסילות, סוללים מסילות, כולם רואים ויודעים, זה לא דבר שניתן להסתיר אותו.

ישראל כץ: זה קורה גם באזורים שלא היו בהם מסילות בעבר, תוך חיבור מדינת ישראל על כל חלקיה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להעיד על ההכנות לקראת רכבת העמק.

ישראל כץ: כבר עובדים בשטח.

– – – שלנו בתור ילדים, אני מקווה עוד לראות את זה – – –

ישראל כץ: אורלי, את צעירה, תראי בטוח.

כל עוד אני צעירה, לא כשאהיה זקנה.

ישראל כץ: גם הורייך בעזרת השם עוד יראו, וכולם יראו, עד 2015 הרכבת תתחיל לעבוד בבית-שאן.

ישראל כץ: כבר עכשיו זכו במכרז בקטע שליד בית-שאן, וגם כאן מתחילים לעבוד.

ישראל כץ: בקרוב יהיה מכרז גם לתחנת הרכבת ולמסוף המטענים.

ישראל כץ: יחד עם זאת, אני אומר בכנות שרמת התחזוקה, שהיא לא משביעת רצון ברכבת ישראל, גם של הציוד הקיים, גם גורמת לחלק מהבעיות, כי דבר שלא מתוחזק טוב מתקלקל יותר, גם חלילה אפילו ברמה של כמעט-אסונות ושל תקלות, ולכן ברור שיש קשר, מעבר לדבר העובדתי שהוא נכון – ההתרחבות וההזמנות – גם לרמת התחזוקה.

ישראל כץ: לכן אני מאוד נחוש לייצג את הציבור, וזה שאני לא עומד להתפשר מול ועד כזה או אחר ביחס לרמת הטיפול בציוד על היעד של "רכבת ישראל".

ישראל כץ: לנוכח ההיקף הזה של ההכפלה הצפויה, אנחנו נוודא, בדרך כזאת או אחרת, שהציוד, על היעד – לקרונות, הקטרים – יקבלו את הטיפול הטוב ביותר, כדי להביא אותם למצב שהם פועלים ומייצרים בעצם את השירות הטוב ביותר וגם הבטוח ביותר, באמצעות שירות טוב שהוא גם יעיל והוא גם בטוח.

ישראל כץ: יש הרבה מה לעשות שם מבחינת נוהגי העבודה, דרך הטיפול, מבחינת שילוב כוחות נוספים.

ישראל כץ: אנחנו אכן נעשה את הדברים בתמיכת הכנסת והציבור, בהחלט יש חשיבות בנושא הזה, ואני חש גם את תמיכת הציבור בעניין הזה.

ישראל כץ: זה ממש מעניין שמצד אחד הציבור בישראל מאוד רגיש לנושאים חברתיים ולזכויות עובדים, ואנחנו אכן דואגים לעובדים, והוצעו להם דברים, לא עבור פיטורים, אלא עבור זה שהם יישארו, ועל קליטת עוד מאות עובדים והתחייבויות; יחד עם זאת, הציבור לא מוכן לסבול שמונופול מנצל את הכוח שבידיו על מנת לפגוע בציבור, על מנת להשתמש ברכבת, במקרה הזה, כאילו היתה רכבת פרטית לכל מיני גחמות פרטיות שלא קשורות.

אורלי לוי אבקסיס: באמת, זכויותיהם לא נפגעות?

ישראל כץ: אני אומר לכל ועד.

ישראל כץ: באו נציגי "פרי הגליל" להודות, באו לסיעת הליכוד במקרה להודות לראש הממשלה, שר האוצר, על הפתרון.

ישראל כץ: אמרתי, הלוואי שלכל העובדים היה ועד מהסוג שלכם; והלוואי שאת מה שהצענו לוועד אחר או לעובדים אחרים אפשר היה להציע לכם.

ישראל כץ: עובדי הרכבת, על דעת משרד האוצר, היו במצב של קבלת התחייבות ש-20 שנה איש מהם לא יפוטר, שייקלטו מאות עובדים.

ישראל כץ: אגב, בשנה החולפת נקלטו מאות.

בהעסקה ישירה.

ישראל כץ: ודאי, בהסכם קיבוצי.

ישראל כץ: כאן מדובר בהסכם קיבוצי.

נסים זאב: פחד לשבת ברכבת, עדיף באוטובוס.

ישראל כץ: אפילו 120 קופאיות שעובדות שם – היתה נכונות להעביר אותן.

ישראל כץ: אלה עובדי קבלן שהיום עובדים, והיתה נכונות להעביר אותם להסכם קיבוצי, גם כן כחלק מהתהליך.

ישראל כץ: היתה כוונה לתת תוספות של כ-25% מכלל העובדים ומענק של כ-100 מיליון שקל בשנה, מענק חד-פעמי.

ישראל כץ: וכל זה על מה?

ישראל כץ: לא על פיטורים, אלא רק תמורת הזכות – – –

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב, עכשיו תורך לשאול את השאילתות.

נסים זאב: כן, אבל זה לא נגמר.

ישראל כץ: – – – רק תמורת הזכות לעשות ארגון מחדש של כל הדברים.

ישראל כץ: אני לא מכיר מקום עבודה אחר שמתנהג בצורה הזאת.

ישראל כץ: לדעתי, יש כאן פגיעה בנוסעים ובעובדים, ואני מצר באמת על הדבר הזה.

ישראל כץ: אבל אנחנו נעשה את מה שנדרש מאתנו כדי שבעתיד לא יצטרכו להגיש שאילתות על קרונות מוזנחים, על איחורים.

ישראל כץ: הרכבת היא כלי תחבורה פנטסטי בכל מה שקשור לחיבור פרברי תל-אביב והמקומות הרחוקים – ביניהם, ולתוך מרכז הארץ.

ישראל כץ: היא נותנת פתרון אמיתי לבעיות דיור, לבעיות תעסוקה, מענה חברתי אדיר ליכולת לגור בכל מקום באותם תנאים ובשוויון.

תודה רבה לך.

יואל חסון: אפשר שאלה נוספת?

שאלת שתי שאלות.

ישראל כץ: אני שאלתי במקומך ועניתי במקומך.

אנחנו כבר הרבה זמן על השאילתות האלו.

נסים זאב: אנחנו כבר חצי שעה בשאילתא אחת.

חבר הכנסת נסים זאב, משהו עקרוני וקצר, אם חבר הכנסת יואל חסון רוצה?

יואל חסון: מוותר.

סולידריות חברתית, יפה.

חבר הכנסת נסים זאב.

אחרי השאילתות שלך – חברת הכנסת – – –

יואל חסון: זה בעיקר סולידריות שעתית.

גם זו סולידריות.

נסים זאב: אדוני השר, במקום שאמור לקצר, אינו רשאי להאריך.

נסים זאב: תאמין לי, אדוני השר, מספיק לענות דקה עד שתי דקות לשאילתא, לא צריך יותר מזה, זה לא דרשה של פרשת השבוע, וזה לא הצעה לסדר-היום.

יואל חסון: חבר הכנסת נסים זאב – – –

נסים זאב: בשעה 23:30 אל תיתן לי מוסר.

נסים זאב: גם אני עומד להתפוצץ, תאמין לי.

יואל חסון: אתה זה שלא מוותר אף פעם על זכות הדיבור.

נסים זאב: אני לא מוותר על זכות הדיבור, אבל אני תמיד מדבר קצר.

נסים זאב: תלמדו ממני גם לדבר קצר.

יואל חסון: אתה מסתכל על השעון, לא מוותר על דקה.

נסים זאב: אני לא מסתכל.

נסים זאב: אני כבר עוצם את העיניים עוד מעט.

בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב, לשאלה.

נסים זאב: אדוני השר, במחילה ממך, שלושה צעירים נפצעו בחודש האחרון אנושות בכביש גולדה מאיר, שהוא עורק מרכזי באזור השכונה החרדית, נתיב התחבורה הציבורית.

נסים זאב: כנראה הכביש הזה הפך להיות מסוכן.

נסים זאב: רצוני לשאול: 1.

נסים זאב: כמה תאונות אירעו בכביש זה בשנתיים האחרונות?

נסים זאב: 2.

נסים זאב: מה ייעשה למזעור אזור הסיכון, מכיוון שכביש גולדה מאיר תלול מאוד – בפרט בימי החורף?

אדוני חבר הכנסת נסים זאב, אתה צריך להיות צמוד לשאילתא ששלחת.

אם תוכל לקרוא את השאילתא כלשונה, בבקשה?

נסים זאב: אני כבר שאלתי וגמרתי לשאול.

ישראל כץ: השאילתא הועברה להתייחסות הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה: 1.

ישראל כץ: משנת 2009 ועד חודש אוקטובר 2011 נפגעו בכביש גולדה מאיר 17 בני-אדם כהולכי רגל, מתוכם שבעה פצועים קשה.

ישראל כץ: למעט שני מקרים, הולכי הרגל נפגעו בעת שהתפרצו לכביש במסלול תחבורה ציבורי.

ישראל כץ: כמחצית מהנפגעים היו ילדים גילאי 10–14.

ישראל כץ: 2.

ישראל כץ: לאחרונה ביקר ברחוב מנהל אגף התחבורה בעיר, ובעקבות הביקור התקבלה החלטה ראשונית ליצור גל ירוק לטובת הולכי הרגל החוצים את נתיב התחבורה הציבורית.

ישראל כץ: בנוסף, סוכם כי ישולב עלון מידע במקומונים ובאירועי קהילה, המתריע בפני הולכי הרגל על הסכנות בחציית הנת"צ.

ישראל כץ: כמו כן, תועבר למנהלי מוסדות החינוך בקשה להציף את הסכנות בפני התלמידים, ולהדגיש את הצורך לחצות כבישים רק במעברי חצייה.

ישראל כץ: צוות הכולל את נציג הרשות – – –

יש מעברי חצייה באזור?

ישראל כץ: יש מעברי חצייה, אבל כנראה חצו במקומות אחרים.

אגיד לך למה אני שואלת – כי לעומת זאת, ליד כדורי, ליד כפר-תבור, אני זוכרת שהיו שם תאונות בלתי פוסקות כי לא היה שם מעבר לתחנת האוטובוס, ונערים היו צריכים לשחק ברולטה רוסית רק כדי לחצות את הכביש כדי להגיע לבית-הספר.

ישראל כץ: זה ההבדל.

ישראל כץ: בית-ספר "כדורי" – ככל שאני מבין את מדברת על כביש בין-עירוני.

ישראל כץ: בכביש בין-עירוני לא עושים מעברי חצייה, כדי לא להטעות – –

היה כדאי לעשות גשר.

ישראל כץ: – – ולתת הרגשת ביטחון מדומה מול הנהגים שנוסעים.

ישראל כץ: לעומת זאת, כאן מדובר בכביש פנימי בתוך ירושלים.

ישראל כץ: לכן גם תועבר למנהלי מוסדות החינוך בקשה להציף את הסכנות בפני התלמידים, להדגיש את הצורך לחצות כבישים רק במעברי חצייה.

ישראל כץ: צוות הכולל את נציג הרשות ונציגי מטה הבטיחות בעירייה יבחן דרכי פעולה נוספות.

ישראל כץ: כלומר, כשאנחנו מאתרים – גם השאילתא הזאת נכונה – מוקדי סיכון, אז פועלים כדי לתת פתרונות נקודתיים באופן פיזי, באופן הסברתי, לאותם מקומות, כדי לצמצם ולמנוע את הפגיעה.

ישראל כץ: כאן מדובר גם בפגיעה בילדים, ובעיקר בהולכי רגל, כך שהבעיה היא ברורה כאן.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב, שאלה נוספת – השאילתות האחרות.

ישראל כץ: יש לך הרכבת הקלה לפסגת-זאב בימי שישי, ויש לך מחירים גבוהים לתעבורה ציבורית בירושלים, אבל זה כבר התבטל, אני מבין, הכול כבר בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: לא רלוונטי, אומר השר.

אורלי לוי אבקסיס: תוקנה הבעיה, נפתרה הבעיה.

נסים זאב: כל פעם שאני שואל משהו, אדוני השר פותר את זה לאלתר.

ישראל כץ: בדיוק.

ישראל כץ: רק אתה פונה ואנחנו פותרים את הנושא.

נסים זאב: אז אין צורך לענות.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה מסתפק במה שאומר השר, ואומר שזה תוקן.

ישראל כץ: כן.

ישראל כץ: אתה גם מקפיד על ימי שישי, על כניסת השבת, כולנו חרדים לנושא הזה, ולכן יש כאן התאמה – שאלת לגבי הזמנים של הרכבת הקלה בימי שישי.

ישראל כץ: אז יש התאמה מסיבות תפעוליות על מנת לא לאחר את כניסת השבת של סיום הנחיית הרכבת עצמה.

ישראל כץ: לגבי המחירים, הייתי רוצה באמת להשיב, כי אני חושב – – –

נסים זאב: זה כן יגיע לפסגת-זאב או לא?

ישראל כץ: מה?

נסים זאב: זה כן מגיע עכשיו לפסגת-זאב?

נסים זאב: הרכבת בעצם עצרה – – –

ישראל כץ: כן, היא מגיעה מהר-הרצל בשעה 14:56, נכון למועד כתיבת התשובה הזאת, 1 בפברואר.

ישראל כץ: אני מניח שבקיץ זה יכול להתארך גם.

ישראל כץ: והחישוב הוא איך מי שאחריה מסיימות בגבעת-המבתר ולא מגיעות – אחרי השעה 14:56 היא כבר לא מגיעה לפסגת-זאב, כדי שיספיקו לחזור לפני כניסת השבת למקום החנייה שלהם, בלוח הזמנים שקיים היום.

ישראל כץ: כלומר, ביום שישי, עד 14:56 היא מגיעה לפסגת-זאב.

ישראל כץ: לאחר מכן היא מגיעה רק עד גבעת-המבתר, כי אחרת לא יספיקו לחזור לפני כניסת השבת.

נסים זאב: אני מבין, סלח לי, אדוני השר.

נסים זאב: אדוני השר, הבעיה שמי שמגיע – – –

ישראל כץ: אגב, שירות האוטובוסים בשלב זה ממשיך עד הזמן הרגיל בפסגת-זאב.

נסים זאב: אי-אפשר לעצור באמצע.

נסים זאב: זאת אומרת, מי שעולה ומוסע מבית-וגן, ורוצה להגיע לפסגת-זאב, ואתה מוריד אותו בגבעת-המבתר, הוא מוצא את עצמו פתאום ברחוב וגם לא תמיד יש אוטובוסים.

נסים זאב: זאת אומרת, צריך לתכנן את זה באופן כזה שהנסיעה תהיה מושלמת.

נסים זאב: מצדי, שיהיה כיוון אחד, לא שני כיוונים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא יכול גם לתכנן את הנסיעה בצורה כזאת שהוא מראש ידע וייקח טווח זמן שהוא יוכל להגיע הביתה בזמן.

נסים זאב: בוודאי, אין ספק, אבל אי-אפשר להוריד נוסעים באמצע הנסיעה שלהם, עם כל הכבוד.

נסים זאב: כי אנשים שעולים מבית-וגן ומתכננים את עצמם להגיע לפסגת-זאב, אי-אפשר להוריד אותם בערב שבת חצי שעה או שעה קודם, בגלל התכנון של הרכבת לחזור לבית-וגן.

נסים זאב: זה לא חישוב נכון.

נסים זאב: מצדי, שלא תחזור לבית-וגן.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: האם אדוני לא היה מגיש שאילתא אם היית יודע שהתחבורה הזאת פועלת בשבת כדי לעשות את מה שאתה מציע פה?

ישראל כץ: אני הייתי מניח שיקרה דבר כזה, שתפעל בשבת?

ישראל כץ: אנחנו שומרים על הסטטוס-קוו.

נסים זאב: אני לא מדבר על השבת, אני אומר, צריך לתכנן – – –

ישראל כץ: אולי אני אקרא את מלוא התשובה בתגובה על השאלה הנוספת.

ישראל כץ: אולי זה יבהיר יותר.

ישראל כץ: אולי עדיף לפעמים – עדיף באמת לקרוא את הכול.

ישראל כץ: כיום הרכבת האחרונה בימי שישי לפסגת-זאב יוצאת מהר-הרצל בשעה 14:56.

ישראל כץ: יוצאת מהר-הרצל.

ישראל כץ: הרכבות שלאחריה מסיימות בגבעת-המבתר, וזאת מסיבות תפעוליות ועל מנת שלא לאחר לכניסת השבת.

ישראל כץ: בשלב זה שירות האוטובוסים לפסגת-זאב נותר ללא שינוי, כך שהשירות לתושבי השכונה ממשיך עד לשעה מאוחרת יותר באמצעות אוטובוסים.

ישראל כץ: לכשתעמוד – וזה המשפט הנוסף – חברת "סיטיפס" בתנאים שיאפשרו הפעלה מלאה של צי הרכבות הנדרש – ולהערכתי היא כבר עומדת עכשיו, וזה ההבדל בין מועד הכתיבה של התשובה לבין המצב שאנחנו נמצאים עכשיו – תתאפשר הארכת שעות הפעילות בימי שישי גם לפסגת-זאב.

ישראל כץ: ולכן, להערכתי, זה כבר דבר שקורה עכשיו.

ישראל כץ: בכל מקרה, שעות הפעילות בימי שישי ובמוצאי-שבת מותאמות לזמני כניסת השבת וצאתה.

ישראל כץ: מדי כמה שבועות יואחרו זמני השירות בשישי עם ההתאחרות בזמני כניסת השבת.

ישראל כץ: כלומר, מצד אחד יש תהליך של איחור לפי שעות האור וכו' בקיץ.

ישראל כץ: מצד שני, "סיטיפס", ברגע שהיא מגיעה לאופטימליות בהפעלה, היא גם מאפשרת נסיעה עד פסגת-זאב עד השעות המאוחרות ביותר ביום שישי.

ישראל כץ: ולכן, להערכתי, כבר בשלב הזה יש צמצום גדול בפער בין הבעיה לבין הפתרון שלה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת עינת וילף.

ישראל כץ: הוא לא שואל על התחבורה הציבורית – מחירים?

אורלי לוי אבקסיס: הוא תיכף ישאל.

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא ירצה לשאול, אנחנו גם נשאל את זה.

ישראל כץ: אוקיי.

עינת וילף: ראשית, אני רוצה לברך את השר על התגובות המהירות, כי היתה לי שאילתא מהירה על קו מהיר מנתיבות-שדרות לתל-אביב – עוד לא קיבלתי את התשובה על השאילתא הרגילה, כבר יש קו שיתחיל לפעול באפריל.

עינת וילף: אז רציתי להודות לך על כך.

עינת וילף: אני מקווה שהאזרח ערן עובדיה, שניסח את השאילתא הזאת, יעריך את ההישארות עד חצות.

עינת וילף: שדרוג כביש מס' 1: ישנם דיווחים ששדרוג כביש מס' 1 כרוך בכמה בעיות.

עינת וילף: רצוני לשאול: 1.

עינת וילף: האם השדרוג לרמת תֶכֶן גבוהה כדאי מבחינה כלכלית?

עינת וילף: 2.

עינת וילף: האם יש קטעים שבהם חלופות הממוקדות במניעת פקקים כלכליות יותר?

עינת וילף: 3.

עינת וילף: האם לווה התכנון בפיקוח חברת ביקורת חיצונית כמתבקש?

עינת וילף: 4.

עינת וילף: האם מנהור הציר העיקרי לבירה מלווה בחלופה על-קרקעית מתאימה לשמירת ביטחון התנועה וזמינותה?

עינת וילף: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

ישראל כץ: השאילתא הועברה להתייחסות החברה הלאומית לדרכים, ולהלן תמצית התשובה שהתקבלה: 1.

ישראל כץ: שדרוג הכביש לרמת תכן גבוהה כדאי מבחינה כלכלית מאחר שהוא מגדיל את קיבולת התנועה בכביש, מאפשר מהירות נסיעה גבוהה יותר בבטחה וכן משפר את רמת הבטיחות בכביש.

ישראל כץ: 2.

ישראל כץ: מניעת הפקקים תתבצע באמצעות שיפור הגיאומטריה של הכביש ולא בחלופות האחרות.

ישראל כץ: 3.

ישראל כץ: תכנון הכביש לווה בפיקוח חברת ביקורת חיצונית, כמתבקש וכמקובל בפרויקטים של החברה הלאומית לדרכים.

ישראל כץ: 4.

ישראל כץ: לעניין חלופה על-קרקעית – צומת הראל הקודם ממשיך לעבוד ויכול לשמש כחלופה על-קרקעית.

ישראל כץ: יתירה מכך, במקרה שקיימת בעיה באחת המנהרות, אפשר באופן זמני להשתמש במנהרה השנייה בשני הכיוונים.

אורלי לוי אבקסיס: שאלה נוספת, חברת הכנסת עינת וילף?

עינת וילף: תושבי מבשרת ביקשו לשאול שני דברים בהקשר הזה: 1.

עינת וילף: האם באמת התייחסו להיבטים הבטיחותיים?

עינת וילף: נאמר שבמנהרות לא יוכלו לעבור משאיות, ואז הם יצטרכו לעבור דרך מבשרת, במיוחד משאיות עם חומרים מסוכנים.

עינת וילף: ודבר נוסף, הם חוששים מאוד מההשפעות של הכביש על הסדרי התחבורה הציבורית שיהיו להם, והם רוצים לוודא שגם אחרי השינויים הם יקבלו תחבורה ציבורית בתדירות ובאיכות שהם מקבלים היום.

ישראל כץ: שאלת על מבשרת במקרה הזה?

עינת וילף: אני אומרת שתושבי מבשרת הם ששאלו את השאלה.

ישראל כץ: טוב, אני יודע שהתקיימו דיונים רבים גם אתם.

ישראל כץ: בכל מקרה, הכביש אושר בכל מוסדות התכנון, אחרי שהושמעו כל ההשגות וההצעות, וכל התהליכים המקובלים, ואפילו היה דיון חוזר בחלק מהדברים.

ישראל כץ: הכביש הזה הוא כביש חשוב, הוא כביש שבא לפתור בעיה של נגישות לעיר הבירה.

ישראל כץ: היום 443 הוא תחליף מסוים – – –

אורלי לוי אבקסיס: גם שם יש פקקים.

ישראל כץ: מה?

אורלי לוי אבקסיס: גם שם יש פקקים.

ישראל כץ: בהחלט, זה כביש מס' 1, הוא הכביש המרכזי והכמעט-בלעדי לבירה, לעיר הבירה ירושלים, שהיא העיר הגדולה ביותר, גם, במדינה, מבחינת היקף התושבים.

ישראל כץ: הפרויקט הזה הוא פרויקט שבא למנוע מצב שמכונית אחת שנתקעת חוסמת את הכביש ויוצרת פקקי ענק, והיא – – –

אורלי לוי אבקסיס: ואחר כך עושים שחזור, שיוצר עוד פקק ענק.

ישראל כץ: בהחלט, אבל כאן הדבר הזה הולך להשתנות מיסודו.

ישראל כץ: יש כאן תכנון יוצא מן הכלל גם לנושא איכות הסביבה וגם לתחבורה וגם לבטיחות, והכול מבוסס.

ישראל כץ: פרויקט כזה של כ-2.5 מיליארד שקלים – 2.350 מיליארד לפי ההערכות כרגע – הוא פרויקט שחייב לעבור בדיקה כלכלית, וחברת בקרה, והדברים האלה נבדקו היטב היטב לפני שהפרויקט יצא לדרך.

ישראל כץ: אני חושב שחשוב שהבאנו את זה למצב שהמכרזים חלקם יצאו ויוצאים כבר לביצוע, וככל שיבצעו את זה מהר יותר כן ייטב.

ישראל כץ: וגם יש התחייבות של מע"צ שבתקופת הסלילה תמיד תימצאנה אלטרנטיבות לתחבורה, שתזרום מבלי לחסום את הכביש או לצמצם את יכולת התנועה בו.

ישראל כץ: יש כאן אתגר מאוד גדול.

ישראל כץ: ובסופו של דבר, זה, עם כביש 16, שממוצא יעבור לתוך ירושלים – במנהור ברובו המוחלט – זה ייתן מרחב של פתרון.

ישראל כץ: וכמובן, הרכבת המהירה – 28 דקות תל-אביב–ירושלים – ייצרו כאן קומפלקס שייתן סוף-סוף אפשרות לחזק את ירושלים, להתחבר אליה, להגיע אליה.

ישראל כץ: מבית-שאן עד ירושלים.

ישראל כץ: מערכת רכבות, צריך להבין – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רכבת העמק תגיע עד לירושלים?

ישראל כץ: זה מה שאני מסביר.

ישראל כץ: בונים כאן מערכת של רכבות – זה לא בית-שאן – שתגיע מעפולה לחיפה ולתל-אביב, ומכל מקום שעולים אפשר להגיע לכל מקום.

ישראל כץ: בסוף זה יהיה מאילת ועד קריית-שמונה.

ישראל כץ: ואפשר מירושלים לאילת, ומבית-שאן לירושלים.

ישראל כץ: אותו דבר צפונה, ואותו דבר לכל מקום.

ישראל כץ: תהיה כאן מערכת של רכבות, שאז תאפשר לאנשים לעשות שיקול ולוותר על הרכב הפרטי כדי לנסוע למקום העבודה ולהשתמש ברכב לצרכים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: ואז אולי הסטודנטים של הפריפריה יישארו ויחזקו את האוכלוסייה שם, כי הם יוכלו ללמוד בחוץ ולא להעתיק את כל – – –

ישראל כץ: זאת הכוונה, שהירושלמים יבואו ללמוד באקדמיה בגליל – –

אורלי לוי אבקסיס: אמן.

ישראל כץ: – – ויוכלו לחזור או לנסוע או לעשות, ויוכלו לגור, והמשפחות יוכלו להגיע.

ישראל כץ: בעצם, אנחנו מחברים כאן את המדינה, וזו המציאות שאני רואה והיא כבר מתקיימת, היא מתהווה.

ישראל כץ: זה לא חזון שהוא בגדר חזון שאולי יקרה.

ישראל כץ: הוא מתהווה, ייקח כך וכך שנים, וכל המערכת הזאת תהיה אחרת – כל האומדנים של מרחקים, הניתוק, המונח פריפריה יאבד את המשמעות, הוא יישאר עם משמעות רק במובן החיובי: קצת יותר אוויר נקי, קצת יותר אפשרויות, ובעצם הוא יהיה מחובר לכל מקום.

ישראל כץ: זו מהפכה מאוד גדולה, וודאי שלא יכולנו לאפשר דילוג על ירושלים במהפכה הזאת, כי ירושלים היא עיר הבירה וצריך להתייחס אליה גם כעיר מרכזית שצריך לאפשר להגיע אליה וממנה בבטחה וביעילות.

עינת וילף: – – – נושא התחבורה הציבורית לאנשי מבשרת – עוד חזון למועד – – –

ישראל כץ: בתחבורה הציבורית מתבצעים – אין לי בעיה, אני צריך ללכת רק לאירוע אחד עוד הערב, אין לי עוד הרבה – אבל בתחבורה הציבורית מתבצעת כאן מהפכה שלא היתה מעולם בקנה-מידה כזה, שחלק רואים אותה כבר, כשהרפורמה היא על תשתית קיימת של אוטובוסים, וחלק זה בהוצאה לפועל של רכבות קלות, בעיקר בגוש-דן.

ישראל כץ: כמובן, הרחבה בירושלים, חיפה, הכנסת רכבות קלות לגוש-דן.

ישראל כץ: פעם ראשונה שהעבודות מתבצעות כבר בפועל, והקו הזה יצא לדרכו מפתח-תקווה, ואנחנו כרגע מכינים תוכניות לרשת רכבות שאנחנו נשאף שהן תהיינה רכבות תחתית, ככל האפשר, לכל גוש-דן, ואוטובוסים BRT, עיליים, שהם דמויי רכבת קלה – וזה עם האוטובוסים הקיימים, הרכבות שבאות מהפריפריה ומיישובי הפרברים של תל-אביב – בעצם ייצרו מערכת אחת שלמה.

ישראל כץ: בוודאות, הולכת להיבנות כאן גם מערכת של תחבורה ציבורית, תחבורת הסעת המונים.

ישראל כץ: מדובר בסכומים נכבדים.

ישראל כץ: אנחנו החלטנו, אנחנו הולכים לעשות את הדברים האלה כדי לבנות מערכת.

ישראל כץ: לדעתי, מה שאני מדבר עליו כאן אלה דברים שיקרו כבר בתוך חמש השנים הקרובות, וכל מערכת הסעת ההמונים בתל-אביב אלה דברים שיקרו בעשר השנים הקרובות, כשהחלק הראשון יהיה כבר בחמש השנים הקרובות.

עינת וילף: – – – תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

ישראל כץ: – – – חזון אחרית הימים, זה חזון הממשלה הנוכחית.

עינת וילף: התכוונתי בצד החיובי.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב, שאילתא אחרונה וחשובה.

אורלי לוי אבקסיס: אני פשוט לא רציתי לחרוג מהמנהג, גם לא בסיום מושב, שחבר הכנסת נסים זאב מסיים את הדיונים.

נסים זאב: אדוני השר, נסיעה עירונית בירושלים עולה 6.60 שקל, סכום גבוה מאוד.

נסים זאב: בכיר במשרדך הודה בריאיון לאתר "מחלקה ראשונה" שמדובר בעיוות שמחייב תיקון.

נסים זאב: בתל-אביב המחירים ירדו לאור התחרות.

נסים זאב: בירושלים המונופול יבוטל בשנת 2012.

נסים זאב: רצוני לשאול: 1.

נסים זאב: מה הם המחירים העירוניים הקיימים כיום בערי הארץ?

נסים זאב: 2.

נסים זאב: האם בירושלים ובבני-ברק המחירים גבוהים?

נסים זאב: 3.

נסים זאב: האם במהלך 2012 יתוקן העוול?

ישראל כץ: אבל זה אומר, ליכודניק שעבר וגר בווילה בסביון, גם נשאר ליכודניק.

ישראל כץ: כל הזמן באים בטענות.

ישראל כץ: אתה היית פעם בליכוד, לא?

נסים זאב: – – –

ישראל כץ: בנעוריך.

אורלי לוי אבקסיס: באמת?

ישראל כץ: ודאי, מי לא היה?

ישראל כץ: יש ש"סניק אחד שלא היה ליכודניק טוב בצעירותו?

עינת וילף: או בעבודה או בליכוד.

נסים זאב: באידיאולוגיה הייתי – – –

ישראל כץ: רוב הבית הזה היה פעם בליכוד, אגב.

עינת וילף: או בעבודה או בליכוד.

ישראל כץ: על כל מגוון תפקידיו.

ישראל כץ: למה אני אומר את זה?

ישראל כץ: כי באמת, אני לא יודע מי זה הבכיר; א.

ישראל כץ: "מחלקה ראשונה" זה אתר מאוד מכובד, ואני אומר את זה בצורה רצינית.

ישראל כץ: אני לא יודע מי זה הבכיר.

ישראל כץ: המחיר של 6.60 בירושלים, שמאפשר לנסוע במשך 90 דקות – כמו בכדורגל – בין אוטובוס לרכבת קלה, שיש כבר, ב-6.60, כש-6.60 זה אחרי העלאה, זה היה 6.40, נדמה לי, כבר שכחנו, ועקב העדכון של התעריף זה 6.60, כאשר מעלה-אדומים ועוד היישובים בסביבה – גבעת-זאב נדמה לי, אולי אפילו מבשרת – כדי שיוכלו להשתמש באותו "רב-קו", הורדנו שם את המחירים ל-6.60 גם כן.

ישראל כץ: ברפורמה בתל-אביב זה 6.60 אחרי ההורדות, וזה הותאם למחיר בירושלים, שהוא רק 6.60, בהתאמה לעדכון התעריפים.

ישראל כץ: כלומר, יש כאן תעריף שב-6.60 – –

אורלי לוי אבקסיס: 6.60 זה מעט או הרבה?

ישראל כץ: – – אתה נוסע בירושלים ובנותיה – רוב בנותיה – במחיר של 6.60, ב"רב-קו", עובר מכלי תחבורה אחד לשני, נוסע 90 דקות עד לעלייה לכלי התחבורה האחרון, זאת אומרת אתה נוסע גם יותר אם אתה רוצה, וכל זה ב-6.60.

ישראל כץ: הלוואי שבכל מקום בארץ – – –

אורלי לוי אבקסיס: אבל כמה זמן זה?

ישראל כץ: 90 דקות עד העלייה לכלי התחבורה האחרון, כלומר אם נסעת 89 דקות ועלית, אז גם הנסיעה הבאה היא חלק מהכרטיס הזה.

ישראל כץ: לכן, יש כאן בהחלט דוגמה מצוינת לשימוש מושכל, מודרני וזול בתחבורה ציבורית, ואני אומר – נאריך את קווי הרכבת הקלה, נגביר את האוטובוסים המהירים, ותהיה גם הרכבת הרגילה, והכול יהיה במוקד תחבורתי אחד, שאפשר יהיה לנוע מדבר לדבר עם אותו כרטיס חכם.

ישראל כץ: אני חושב שזו בהחלט דוגמה, זה פשוט לא נכון שזה יקר, והלוואי שבשאר המקומות – נכון, עשינו בתל-אביב עכשיו אותו דבר, אבל אין להם רכבת קלה.

ישראל כץ: הם יכולים לעבור מחברת אוטובוסים אחת לשנייה, שגם זה שיפור, אבל כאן באמת יש אפשרויות, והציבור מצביע ברגליים, עובדה שהוא נוסע ומשתמש, ועוד מעט יפתרו את הבעיה הטכנית האחרונה במעברים בין רכבות קלות לאוטובוסים, ובהחלט אני חושב שיש כאן בשורה מאוד גדולה לעיר, שמשתמשת, אגב, הרבה בתחבורה ציבורית, ולכן אנחנו בהחלט משפרים את הדבר.

ישראל כץ: אין כאן שום בעיה בירושלים.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני השר, בירושלים המחירים הם גבוהים יותר מבכל ערי הארץ כמעט.

ישראל כץ: על סמך מה אומר כבודו את הדבר?

ישראל כץ: בתל-אביב – – –

נסים זאב: על סמך הידע שיש לי.

נסים זאב: כמה עולה בטבריה – – –

ישראל כץ: בתל-אביב זה אותו דבר, 6.60.

נסים זאב: בטבריה אתה נוסע כל היום בכרטיס אחד בחצי המחיר כמעט – 4 שקלים.

ישראל כץ: איפה?

נסים זאב: בטבריה, למשל.

נסים זאב: למה בטבריה המחיר הוא כמעט מחצית ממה שעולה בירושלים?

אורלי לוי אבקסיס: הוא לכל – – –

נסים זאב: מה, שם האוטובוס עובד לא על דלק?

נסים זאב: אין לי מושג.

נסים זאב: כשאדוני מדבר על "רב-קו" ועל רכבות, תביא בחשבון גם כן שמי שנוסע רק תחנה אחת, הוא גם משלם את ה-6.

נסים זאב: 60, זאת אומרת יש פה מישהו שמשלם עבור השני.

נסים זאב: אני חושב שיש פה משהו לא מאוזן, ו-6.60 – לדעתי המחיר גבוה ביותר.

נסים זאב: אנשים לא יכולים לעמוד בנטל הזה.

אורלי לוי אבקסיס: יש "חודשי"?

ישראל כץ: אני לא מכיר את הנושא בטבריה.

ישראל כץ: אני רוצה לומר לך שיש אזורים – כשאתה נוסע מקריית-שמונה לטבריה, הנסיעה מאוד יקרה, בגלל הסכמים היסטוריים למשל – –

אברהם מיכאלי: – – –

ישראל כץ: – – וגם שם אנחנו מוזילים, בפריפריה, ומטפלים ומוציאים למכרזים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין, הפריפריה מסבסדת את המרכז.

ישראל כץ: אבל המחיר הזה הוא המחיר שקיים גם בגוש-דן, ונכון שבראשון-לציון, בפתח-תקווה וכו', במקום 15 שקלים ירדו ל-6.60, אבל זה ה-6.60.

ישראל כץ: וגם בתל-אביב זה המחיר – לנוע בתוך תל-אביב 90 דקות עם ה"רב-קו", וגם בחיפה, עד כמה שאני יודע זה המחיר.

ישראל כץ: ולכן אין כאן שום אפליה לרעה, להיפך, ואני חושב שגם משרד האוצר הסכים באופן חריג, כדי לאפשר שימוש ב"רב-קו" בכל האזור, להוזיל, כמו שאמרתי, ביישובים ליד ירושלים.

ישראל כץ: את המחיר הוא פשוט הוריד; מסבסדים הרבה יותר כדי שגם הם ייסעו ב-6.60 במקום בעוד 2 או 3 שקלים יותר מזה בכל נסיעה, ואני חושב שבהחלט המצב מהבחינה הזאת הוא משביע רצון.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, שר התחבורה והתשתיות הלאומיות, השר ישראל כץ, גם על אורך הרוח שגילית ועל השעה המאוחרת ועל התשובות המפורטות.

ישראל כץ: כל הכבוד לכם שאתם עד שעות כאלה פעילים ומפעילים את הכנסת.

ישראל כץ: מזכיר לי את ימי כחבר כנסת מתחיל.

נסים זאב: היא היתה מוכנה להישאר עד הבוקר – – –

אורלי לוי אבקסיס: לא שהיו לי יותר מדי ברירות, חבר הכנסת נסים זאב.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו מסיימים, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 52), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: תם סדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ו באדר התשע"ב, 20 במרס 2012, בשעה 16:00.

אורלי לוי אבקסיס: ישיבה זו נעולה.