ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 329, 2012-03-05 00:00

ראובן ריבלין: אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, היום יום שני, י"א באדר תשע"ב, יום תל-חי, 5 בחודש מרס 2012 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון מס' 9) (פרסום החלטות), התשע”ב–2012, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון מס' 5) (הודעת תשלום קנס בשל חנייה אסורה), התשע”ב–2012, של חבר הכנסת אילן גילאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 115) (הרחבת איסור ביצוע עבירות מין על-ידי מטפל נפשי), התשע”ב–2012, של חבר הכנסת נחמן שי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 8) (שיעור מזערי של דמי ניהול), התשע”ב–2012, של חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון מס' 2) (זכאות לקצבת זיקנה לעקרת בית ולאלמנה בת קצבה שמלאו להן 82 שנים), התשע”ב–2012, של חברי הכנסת משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 5) (תשלום מענק ליתומים), התשע”ב–2012, של חברי הכנסת חיים כץ, משה מטלון ואריה אלדד.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/4103/18 וכלה בהצעת חוק פ/4129/18 – הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הרחבת הפטור מהיטל השבחה), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, אברהם מיכאלי, יריב לוין ודוד אזולאי; הצעת חוק המפלגות (תיקון – הצטרפות כחבר מפלגה), התשע”ב–2012, מאת חברת הכנסת מירי רגב; הצעת חוק המפלגות (תיקון – מסירת מידע ממרשם האוכלוסין לצורך ניהול בחירות מקדימות), התשע”ב–2012, מאת חברת הכנסת מירי רגב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה בטיפול בילדים כעבודה מועדפת), התשע”ב–2012, מאת חברות הכנסת אורית זוארץ ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק עובדים זרים (תיקון – הפרשת כספים לפנסיה לעובד זר בענף החקלאות), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת שי חרמש ויצחק וקנין; הצעת חוק הארכת מועדים (תיקון – שירות מזכה), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת משה מטלון, אורלי לוי אבקסיס, אורי אורבך, אריה אלדד ואיתן כבל; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פטור מהיטל השבחה על דירות מגורים במושב עובדים, במושב שיתופי ובקיבוץ), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת שי חרמש; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – ישיבות הסדר), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת , משה מטלון, רוברט אילטוב, פניה קירשנבאום, אלכס מילר, ליה שמטוב וחמד עמאר; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (ביטול), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, אילן גילאון וניצן הורוביץ; הצעת חוק החברה למתנ"סים, התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת ציון פיניאן ואלכס מילר; הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון – פגיעה בכבוד המנון המדינה), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת אורי אורבך ומשה מטלון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי ממס לתושבי אזור באר-שבע והנגב), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת שי חרמש; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – סגירת מקומון), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת ציון פיניאן; הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (ביטול תיקון מס' 8), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, אילן גילאון וניצן הורוביץ; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – המועד הקובע להגנת אמת הפרסום),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת נחמן שי, זהבה גלאון וניצן הורוביץ; הצעת חוק הגנה על ערכי מנהג, תרבות ומורשת לא מוחשיים, התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – תקופת צינון), מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר ומיכאל בן-ארי; הצעת חוק הגנת הדייר (תיקון – אחזקת הבית ותיקונים), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת וג'מאל זחאלקה; הצעת חוק המים (תיקון – סייגים לניתוק מים לרשות מקומית), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת דב חנין ודוד אזולאי; הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה) (תיקון – תיקון ליקויי בטיחות בדרכים), התשע”ב–2012, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הפחתת גובה קנס בשל תשלום מיידי), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת אורי מקלב ומשה גפני; הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (הוראת שעה) (תיקון – שינוי ייעוד לצורך הקמת תחנת דלק), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב, שי חרמש ויצחק וקנין; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – החלפת טובין פגומים בחדשים), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת מירי רגב, שלמה מולה, אורי אריאל, איתן כבל, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אורית זוארץ ואבישי ברוורמן; הצעת חוק העיריות, התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת פניה קירשנבאום ומאיר שטרית; הצעת חוק שירות בני ישיבות הסדר וישיבות גבוהות ציוניות, התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת , אורי אורבך ויריב לוין; הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (הפחתת סכום הפיצוי הכספי בשל נסיעה ללא כרטיס ברכבת מקומית), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, דוד אזולאי, יריב לוין, אורלי לוי אבקסיס, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אברהם מיכאלי ודב חנין; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – הטבות לאחים שכולים), התשע”ב–2012, מאת חברי הכנסת ישראל חסון, אורי אורבך, יריב לוין, זאב בילסקי, נחמן שי, ניצן הורוביץ, אבישי ברוורמן, אורי מקלב, עתניאל שנלר, אריה אלדד, אריה ביבי ומיכאל בן-ארי.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 7), התשס"ז–2007; מ/319.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו נעבור לנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: מי שרוצה להשתתף, נא יצביע.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, עמיתי חברי הכנסת, אני, מבחינתי, לא מוריד מסדר-היום את הפער החברתי הבלתי-נסבל בחברה הישראלית, בחברה שלנו.

גאלב מג'אדלה: הפערים הולכים וגדלים, ולצערי, אדוני היושב-ראש, ביוזמת הממשלה.

גאלב מג'אדלה: והממשלה עושה גם באג'נדה, גם במדיניות הכלכלית שלה וגם בביצוע היומיומי להגדלת הפערים החברתיים.

גאלב מג'אדלה: מעמד הביניים הולך ומצטמצם עד שכמעט לא נמצא.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על "פוטו שואו" של ראש הממשלה.

שלמה מולה: בשבוע שעבר, חמש דקות לפני 20:00 הודיע לנו – הנה, הביא בשורה, שהוא מוריד ב-10 אגורות את העלאת מחירי הדלק.

שלמה מולה: שמע, אני רוצה להגיד לראש הממשלה באמצעות הכנסת: זה לא יעזור לך, אדוני ראש הממשלה.

שלמה מולה: הציבור מספיק מפוכח והוא יודע להגיד אם ראש הממשלה עובד עליך או מעלה לך את מחירי הדלק.

שלמה מולה: הוא יודע, בסופו של דבר, הציבור, שראש הממשלה, שר האוצר – מעלים את מחירי הדלק.

שלמה מולה: לא היה צורך בכלל להעלות את מחירי הדלק, אדוני היושב-ראש.

שלמה מולה: בכלל לא היה צריך להעלות את מחירי הדלק.

שלמה מולה: מה שקרה, יש מס על מס.

שלמה מולה: יש הבלו, יש המע"מ.

שלמה מולה: במקום שראש הממשלה יודיע מראש, לפני שחותמים על הצו, לא מעלים את הבלו ולא את המע"מ, מה שקורה, קודם כול מעלים את הבלו, אחר כך את המע"מ, ואחר כך לוקחים בחזרה, מהציבור.

שלמה מולה: אדוני ראש הממשלה, אני גם שמעתי, אני שמעתי – אני שמעתי אפילו את נגיד בנק ישראל אומר לאדוני ראש הממשלה: תגיד, למה אתה בכלל מוריד את 10 האגורות?

שלמה מולה: אני רוצה להגיד לכבוד הנגיד.

שלמה מולה: הנגיד, יש לו מחויבות.

שלמה מולה: אפילו לאוכלוסיות החלשות.

שלמה מולה: כשאנחנו חוקקנו את חוק הנגיד הוא בא ואמר – אנחנו תמיד נביא בחשבון את המצוקה החברתית.

שלמה מולה: לא יעלה על הדעת.

שלמה מולה: הנגיד יפציר בראש הממשלה?

שלמה מולה: אפילו על 10 אגורות, אף שהציבור לא מתרשם מהורדת 10 האגורות האלה, של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: רק תדע, הפרופסור ברוורמן, השר לשעבר, יאמר לך ש-10 אגורות מקופת המדינה זה נדמה לי לחודשיים 54 מיליון, ולשנה זה קרוב ל-300 מיליון.

ראובן ריבלין: יהיה קצת יותר מ-300 מיליון.

ראובן ריבלין: טוב, חבר הכנסת סעיד נפאע, ואחריו – חבר הכנסת גנאים.

סעיד נפאע: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי חברי הכנסת, השבוע הזה ייפתח משפטם של 16 אנשי הדת הדרוזים בגין ביקורי משפחה וקיום פולחן בסוריה.

סעיד נפאע: אני נברתי בתקופה האחרונה בעיתונות הישראלית.

סעיד נפאע: לפני שבועיים העליתי שרב ישראלי כן עולה לרגל, להשתטח על קברי צדיקים, גם באירן וגם בעירק וגם בלבנון.

סעיד נפאע: והנה אני מוצא עוד כתבה, שמשרד הביטחון מאשר סחר בנשק עם מדינות אויב.

סעיד נפאע: ל"הארץ" נודע כי בשנים האחרונות העניק המשרד היתרים לחברות ישראליות לנהל משא-ומתן למכירת ציוד ביטחוני עם לוב של מועמר קדאפי, תימן – הנחשבת למדינת אויב – וכן עם עירק, זאת בעוד הכנסת אינה מתירה לחברי הכנסת לבקר בהן.

סעיד נפאע: הכתבה מסיימת ואומרת: באופן אירוני מתברר כי מה שמותר למשרד הביטחון אסור על חברי הכנסת – ואני מוסיף: ואנשי דת ואנשים מהשורה – לקיים ביקורי קרובים ופולחן.

סעיד נפאע: רק אני מבקש לציין בסוף, במשפט אחד, שאותו יועץ משפטי שסגר את התיקים לאותם אנשים וחברות שסחרו עם מדינות אויב, הוא זה למעשה שהמליץ על העמדת אותם 16 אנשי דת לדין.

סעיד נפאע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – אילן גילאון.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, העצירה המינהלית הנאא שלבי שובתת רעב כמחאה על מעצרה המינהלי, והיום הוא היום ה-19.

מסעוד גנאים: שלבי שוחררה במסגרת עסקת שליט ונעצרה במעצר מינהלי למשך ארבעה חודשים.

מסעוד גנאים: היא, כמו ח'דר עדנאן, החליטה להילחם במעצרים המינהליים, כי הם פוגעים בזכויות האדם הבסיסיות, בחופש שלו ובזכותו להיות מועמד למשפט צודק, מושתת על ראיות והוכחות, ולא רק על סמך טיעונים פוליטיים וביטחוניים נסתרים.

מסעוד גנאים: הנאא שלבי מנהלת מאבק נגד החיה הזו ששמה "מעצר מינהלי", והיא, במאבקה הלא-אלים, תנצח.

מסעוד גנאים: על הממשלה לשחרר את כל העצירים המינהליים, ואם לא – להעמידם לדין במשפט הוגן וצודק.

מסעוד גנאים: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם כבר אמרתי לחבר הכנסת אילן גילאון?

ראובן ריבלין: ואחריו – חבר הכנסת ברוורמן.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, בשעתיים הקרובות עומדים להישמע שני נאומים מאוד חשובים.

אילן גילאון: אני, האמת, אדוני היושב-ראש, לא יודע מאיזה נאום אני ירא יותר: בשעה שש בערך אמור לנאום ראש הממשלה בוועידת איפא"ק, ואני דווקא די רגוע בקשר לנאום הזה.

אילן גילאון: ולעומת זה, בשעה חמש אמור לנאום שר התחבורה, חבר הכנסת ישראל כץ, נאום שהייתי קורא לו: בחמש יצא המרצע מן הכץ.

אילן גילאון: הייתי אומר כי ברור לגמרי שההודעה תהיה סביב הנושא של הפרטת רכבת ישראל.

אילן גילאון: והלוא ידוע בכל מקום כמעט שהרכבת – אמצעי התחבורה הם בדרך כלל מסממניה הבולטים של מדינה שיש לה עדיין נכסים.

אילן גילאון: וזה מתחיל, אדוני, במיקור חוץ לגבי התחזוקה, ולאחר מכן מוכרים את המסילות, ולאחר מכן לכל הממעיט במחיר נותנים את הקטר, וכך הולכת הרכבת של ישראל למערה, אדוני, שאין מן הצד השני שום אור.

אילן גילאון: זה חלק ממדיניות של מדינה במכרז בלבד, מתפרקת מנכסיה, מתפרקת מאחריותה, ובסוף היא תישאר ללא כלום.

אילן גילאון: בחרתי לומר את הדברים משום שמאוד קל לתקוף את עובדי הרכבת כל הזמן, כי לא נוח לנו, כי בבוקר אנחנו רוצים לנסוע ולפעמים זה מסורבל.

אילן גילאון: לרכבות האלה עולים אנשים שבסופו של דבר גם הם צריכים לשמור על מקום עבודתם באיזה מקום.

אילן גילאון: והמלחמה של עובדי הרכבת, אדוני, היא על מקום עבודתם, וחבל מאוד שזה לא נשמר.

ראובן ריבלין: תודה רבה לאילן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברוורמן, ואחריו – חבר הכנסת בן-ארי.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, עמיתי שלושת השרים, חברי חברי הכנסת, השתתפתי היום בדיון בוועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: בהינף יד העבירו כחוק הסדרים חדש, ללא דיון מעמיק, ללא היכנסות לפרטים, ערבבו סעיפים תקציביים להצבעה אחת – חינוך חינם לגיל הרך, גדר בגבול עם מצרים, הקמת עיר הבה"דים.

אבישי ברוורמן: חברי הקואליציה הוזנקו ממקום אחד ואחר, הרימו את היד כמריונטות, וכשביקשנו: בואו נצביע, הלוא אין בחירות, אין עוד חוק תקציב, בואו נדון – כמו שעשינו שנינו, ידידי, כשהיינו בוועדת הכספים; וזכיתי להיות יושב-ראש כשאתה היית שם, ולאיזה שלושה-ארבעה ימים גם אתה היית יושב-ראש.

אבישי ברוורמן: מדוע אי-אפשר לדון?

אבישי ברוורמן: הציבור שהסתכל מסביב, כולל המחאה החברתית, אמר: זה תיאטרון אבסורד.

אבישי ברוורמן: לצערי, הכנסת הזאת, ההתנהלות שלה הולכת ופוחתת.

אבישי ברוורמן: ואני גם פונה לשר האוצר – אתה ממשיך להופיע בכל העולם בגאווה הגדולה שיש פה תקציב דו-שנתי וישראל תקבל יום אחד פרס נובל לכלכלה; אולי מישהו, אולי ד"ר שטייניץ יקבל את זה – פרס נובל על הדו-שנתי.

אבישי ברוורמן: אין דו-שנתי ואין שנתי, הלוא זה קשקוש.

אבישי ברוורמן: אז אם בעבר היה לזה היגיון, היום ברור שמעבירים סעיף ועוד עושים את כל הסעיפים ביחד.

אבישי ברוורמן: אין דו-שנתי, ולצערי, ההתנהלות התקציבית עכשיו היא מאוד מאוד מחפירה והכנסת צריכה להתנהל בצורה אחרת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זאת היתה העברה תקציבית?

אבישי ברוורמן: כן.

ראובן ריבלין: מה, והשרים יודעים על ההעברות התקציביות?

אבישי ברוורמן: השרים לא הופיעו גם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, ואחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, השבוע, בסוף השבוע, כמו ב-2,500 השנים האחרונות, עם ישראל יפתח מגילות קלף ומתוך המגילה נקרא את סיפורה של אסתר.

מיכאל בן-ארי: אבל במוקד של הסיפור או בעצם הזרז של כל האירוע כולו הוא לא אחר מאשר מרדכי היהודי, שמצוין בסוף המגילה כמי שהוא רצוי לרוב אחיו.

מיכאל בן-ארי: לא כולם כל כך העריכו את מרדכי, וצריך לזכור למה.

מיכאל בן-ארי: כי בעצם כל הדברים מתגלגלים במדינה לכאורה פלורליסטית, ליברלית, במקום של השתייה כדת, אין אונס, זאת אומרת אין כפייה, לעשות כרצון איש ואיש – כל אחד עושה מה שהוא רוצה.

מיכאל בן-ארי: אין כפייה.

מיכאל בן-ארי: רק ישנו יהודי אחד שמקלקל את הכול.

מיכאל בן-ארי: ישנו צו של המלך, הצו של המלך – כל עבדי המלך אשר בשער המלך כורעים ומשתחווים להמן, כפי שציווה לו המלך.

מיכאל בן-ארי: רק אחד, מרדכי, לא יכרע ולא ישתחווה.

מיכאל בן-ארי: אם היו עיתונים, אז בטח היו כותבים עליו: סכסכן, פאשיסט, קיצוני, פוגע בדו-קיום.

מיכאל בן-ארי: מה אתה עושה?

מיכאל בן-ארי: אתה לא רוצה להיות שם, אל תהיה שם.

מיכאל בן-ארי: למה אתה עומד ממול פה ומרגיז כל כך?

מיכאל בן-ארי: למה אתה מקומם כל כך?

מיכאל בן-ארי: אבל הסיבה היא מאוד מאוד פשוטה: ישנו עם אחד מפוזר ומפורד בין העמים.

מיכאל בן-ארי: סכנה של התבוללות, סכנה של טמיעה בתוך הגלות ושכחת הייעוד היהודי.

מיכאל בן-ארי: המעשה של מרדכי מוביל אל "לך כנוס את כל היהודים", לייעוד האמיתי שלו, של לא יכרע ולא ישתחווה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הוא היה בארץ זרה, לא היה – – –

מיכאל בן-ארי: ודווקא בגלל זה היה צריך להקפיד על העניין הזה.

ראובן ריבלין: על כך נאמר:

ראובן ריבלין: נח איש צדיק תמים היה בדורותיו; יש המפרשים זאת לחיוב ויש המפרשים זאת לגנאי.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת עפו אגבאריה, ואחריו אנחנו מתחילים לפי סדר כניסתם – שכיב שנאן, דב חנין, ואחר כך אני אמשיך.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, גם אני רוצה לדבר על הנאא שלבי, העצירה הצעירה שרק לא מזמן השתחררה ממעצר מינהלי של 25 חודשים בעסקת שליט, ועכשיו שוב הפעם היא מוכנסת למעצר מינהלי, אבל הפעם היא שובתת רעב, ובצדק.

עפו אגבאריה: אני רק רוצה להתריע שמצבה הבריאותי הוא לא טוב ואם יקרה לה משהו אני חושב שמדינת ישראל תישא באחריות.

עפו אגבאריה: יש לציין שהעציר ששבת רעב גם בגלל מעצרו המינהלי הוא עדיין בבית-חולים, והוא עבר סדרה של ניתוחים כתוצאה מזה שאחרי השביתה הארוכה הוא לא יכול לאכול.

עפו אגבאריה: אז מצבה הולך ומחמיר.

עפו אגבאריה: אני לא מבין מדוע צריך להכניס אותה עוד הפעם למעצר מינהלי, כאשר היתה 25 חודשים וכל כוחות הביטחון וכל הביטחוניסטים של מדינת ישראל לא יכלו לתפור לה את התיק שרצו לתפור, ואין.

עפו אגבאריה: 25 חודשים לא הגישו אותה לבית-משפט.

עפו אגבאריה: מה הצורך להכניס אותה עוד הפעם למעצר מינהלי?

עפו אגבאריה: לדעתי, צריכה להיות התערבות של הכנסת.

עפו אגבאריה: מספיק עם הביזיון הזה.

עפו אגבאריה: מעצר מינהלי זה יצור רק של מדינת ישראל, וזה מבזה גם את הדמוקרטיה וגם את החוקה הישראלית.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שכיב שנאן, ואחריו – דב חנין.

ראובן ריבלין: אחריו – חיים אמסלם.

שכיב מוראד שנאן: אפשר מפה, כבוד היושב-ראש?

ראובן ריבלין: איפה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: כל ארבע העמדות אינן תפוסות.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, שרים נכבדים, חברי חברי הכנסת, קודם תרשו לי במשפט אחד להצטרף לכל מלה שאמר קודמי, חבר הכנסת סעיד נפאע, בכל הקשור למשפט של השיח'ים שעומד להתקיים בקרוב, ואני מקווה שהמשפט הזה ייגמר כמה שיותר מהר ובסגירה.

שכיב מוראד שנאן: אבל בסוף השבוע האחרון השמים המטירו מטר של שלגים שצבע את הגליל בצבע לבן שנקטע מאז שנת 2007, וזה הביא לאזור הר-מירון בפרט אלפי אזרחים ישראלים, יהודים וערבים כאחד, אשר התקבלו באהבה ביישובים חורפיש, בית-ג'ן, גוש-חלב ועוד.

שכיב מוראד שנאן: בעלי העסקים רוו נחת מהגעתם והם מבקשים להודות לכולם ולהזמין אותם לבוא עוד בכל פעם שירצו.

שכיב מוראד שנאן: אבל ביום שישי אחרי זה הגיע עוד פעם אוטובוס מאחינו החרדים לבקר בקבר יתרו, עליו השלום, ולצערנו נמנעה כניסתם והמשטרה נאלצה להרחיקם על מנת למנוע הישנות של מריבה בין אחינו הדרוזים ואחינו החרדים.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה לבקש מחברי חברי הכנסת החרדים ומההנהגה של המגזר החרדי לקחת לתשומת לבה שהם אורחים מאוד מאוד רצויים בכל האתרים הקדושים לעדה הדרוזית, אבל אנו מאוד מבקשים שאותם אורחים יכבדו את המסורת, את המנהגים ואת החוקים הנהוגים במקום, כפי שאנו עושים בבואנו לבקר בבתי-כנסת, מסגדים וכנסיות.

שכיב מוראד שנאן: לנו חשוב לשמור על מרקם היחסים הנהדר עם אחינו היהודים ונעשה הכול ששום דבר לא יפגע בזה.

שכיב מוראד שנאן: ולכן, אני מבקש בכל לשון של בקשה שנטפל יחדיו בתופעה זו, שלצערי נתפסה לא נכון, ונמנע בעירה מיותרת ונפתח את הלב ואת המקומות הקדושים לכולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת שנאן.

ראובן ריבלין: כמובן, לא הפסקתי אותך כי אתה אתי משתתף פעם ראשונה בנאומים בני דקה, אבל נאומים בני דקה, בטבע שלהם הם בני דקה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, דקה ועשר שניות, וכמובן, לא הפסקתי אותך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, רכבת ישראל עומדת לפני רגע האמת, ורגע לפני ההכרעה אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולפנות מכאן לשר התחבורה להימנע מלנקוט מהלך מלחמתי נגד עובדי רכבת ישראל על חשבון הציבור הרחב בישראל.

דב חנין: המחשבה על לסגור את רכבת ישראל כחלק ממלחמה נגד העובדים ונגד מאבק העובדים, תהיה פגיעה קיצונית וקשה בציבור גדול ורחב שמשתמש באופן יומיומי ברכבת.

דב חנין: אני פונה לשר התחבורה ואומר לו שניסיונות בעולם להפריט את הרכבת או להפריט חלקים מהרכבת הם ניסיונות שנחלו כישלון חרוץ.

דב חנין: המודל המוכר לכולנו הוא המודל הבריטי, שבו הופרטה הרכבת בתקופת ממשלת תאצ'ר.

דב חנין: התוצאה היתה הידרדרות של השירות, פגיעה בלוחות זמנים, ירידה בכל הפרמטרים, חוץ מפרמטר אחד שדווקא עלה, וזה המחירים לצרכן – המחירים עלו, וכל יתר הדברים הידרדרו.

דב חנין: שירות כמו רכבת לא יכול להיות מופרט; הוא חייב להישאר בידי המדינה, על כל החוליות שלו, כולל תחזוקה וכולל טיפול ברכבות והשירות שלהן.

דב חנין: אני מקווה שהשר ישמע את הדברים האלה ויימנע ממהלך שיפגע גם בעובדים וגם ברכבת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמסלם, ואחריו – ניצן הורוביץ.

ראובן ריבלין: אחריו בן-סימון ואחריו רוני בר-און.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום נערכה בוועדת החינוך קבלת פנים לחתני וכלת חידון התנ"ך למבוגרים.

חיים אמסלם: התנ"ך הוא הקושאן, טאבו, של אומתנו לאורך הדורות, והוא המסמך הבלעדי על אחיזתנו בארץ-ישראל והנס והפלא הגדול של שיבת ציון וקיבוץ הגלויות.

חיים אמסלם: חידון התנ"ך בכלל והיוזמה לחדש את חידון התנ"ך למבוגרים, ובכך לעודד את לימוד ושינון התנ"ך, ברכה רבה בהם.

חיים אמסלם: עמנו, אשר כונה בצדק "עם הספר", ראוי לו שיימצאו בקרבו רבים הבקיאים בספר-הספרים, ועל לשונו יהיו מורגלים פסוקי התנ"ך, וכך נתרגל כולנו לדבר בצחות הלשון, וכלשון המשורר הנשגב רבי משה אבן עזרא – לא הפרשן אבן עזרא אלא האחר – "לתקן ולאזן שפת עברים האזן

חיים אמסלם: ,/ תשו דעתך גרזן, עצי עצות לחטוב,/ לדעה הלשון תנה דקדוק ראשון,/ ראה ופקח אישון בחן ושכל טוב".

חיים אמסלם: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת הרב חיים אמסלם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, ואחריו – חבר הכנסת בן-סימון.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חג פורים מתקרב, והילדים מתחפשים, אבל בכל מיני מקומונים ומודעות בענייני תחפושות מופיעים ילדים וילדות, אלא שפניהן של הילדות בתצלומים מטושטשים.

ניצן הורוביץ: הילדים מופיעים בתצלום רגיל, ופניהן של הילדות מטושטשות, וזה חלק מאותו דבר דוחה וקיצוני שנקרא "הדרת נשים".

ניצן הורוביץ: אבל פה, אדוני, מדובר בילדות, כך שהמחשבה שעומדת מאחורי טשטוש פניהן של אותן ילדות היא דוחה ומסלידה במיוחד.

ניצן הורוביץ: אני קורא מכאן לכל אותם בעלי עסקים, לכל אותם עיתונים מקומיים ושאינם מקומיים, להפסיק עם הדבר המיותר הזה ולמנוע את התופעה המבישה הזאת.

ניצן הורוביץ: נכון שחג פורים התרחש בשושן – שושן, פרס, אבל אנחנו לא צריכים היום להיות אירן.

ניצן הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-סימון – בבקשה, אדוני.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, בצניעות אני רוצה לחלוק אתך מחשבה בשולי האירוע של איפא"ק בארצות-הברית.

דניאל בן-סימון: כמי שעוקב מדי פעם אחרי המהלך האמריקני בבחירות, לא פעם יש לי רושם שהבחירות הן עלינו.

דניאל בן-סימון: כלומר, אני שומע את המועמדים הרפובליקנים, והם מדברים על ירושלים, מדברים על ההתנחלויות, על אירן, כאילו הם גרים פה וכאילו הם הולכים להיבחר בישראל.

דניאל בן-סימון: אתמול שמעתי את הנאום של אובמה, ואני חייב לומר לך, היה בו חוש מידה כל כך נכון, שהתאים לישראל של אולי לפני 20 שנה.

דניאל בן-סימון: היום, כל מי שאומר לספח את ההתנחלויות, להפוך את ירושלים לבירת ישראל במכה אחת, הוא פטריוט ישראלי.

דניאל בן-סימון: לכן אתה מוצא מצב שבו הרפובליקנים ההזויים האלה, שחלקם רוצים לנהל את העולם, הם נתפסים כפרו-ישראלים, בעוד אדם שרוצה הסדר מדיני, רוצה ויתורים, אומר לישראל את האמת, נתפס כיריב של ישראל.

דניאל בן-סימון: לכן משהו השתבש פה, אולי בחסות הממשלה הימנית הזאת, שהפכה את היוצרות, וכך אתה מוצא תורמים יהודים, ששמים את כל הונם עבור מועמדים שרוצים להפוך את ישראל למבצר צלבני בתוך המזרח התיכון, לעומת אלה שמדברים במתינות, שנתפסים כמי שלא כדאי להתקרב אליהם.

דניאל בן-סימון: ולכן הנאום של אתמול היה אולי ההוכחה הטובה ביותר, וטוב שנשיא המדינה אמר מה שאמר, שבעצם גם מי שרוצה שישראל תחיה בשלום, הוא בעד ישראל ולא נגדה.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: שמענו את דבריך בקשב רב, כמובן, אבל נדמה לי שלמרות דבריך הבהירים והמנוסחים נפל שיבוש בדברך: אי-אפשר להפוך את ירושלים לבירת ישראל, שכן ירושלים היא בירת ישראל.

ראובן ריבלין: חלילה אפשר להפוך את זה בחזרה, ואני מקווה שלעולם לא.

דניאל בן-סימון: אתה מבין – – –

ראובן ריבלין: אתה אמרת דבר שאפילו הדמוקרטים – פשוט על-פי חוק, ירושלים בירת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און – בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, ברשותך, שתי הערות.

רוני בר-און: הערה אחת, בהמשך לדברי חבר הכנסת פרופסור ברוורמן, בקשר למה שקרה היום בוועדת הכספים – אם אני שומע נכון משני החברים, חברי מגלי והבה וחבר הכנסת ברוורמן, הועברו שם בחטף סכומים שמגיעים לכמעט 7 מיליארד שקל.

רוני בר-און: לתפיסתי, זה לפחות 2% מתקציב המדינה.

רוני בר-און: היו כבר העברות בוועדת הכספים.

רוני בר-און: כשזה מגיע למספרים כאלה, זה שערורייה.

רוני בר-און: זה פרי הבאושים של התקציב הדו-שנתי, שהניח הנחות מקרו בפברואר 2010 בשביל מה שיקרה ב-2012, ומנע מהכנסת דיון בסדרי עדיפויות נוכח ההתרחשויות הגיאו-פוליטיות, ההסלמה עם אירן, האביב הערבי, ובעיקר המחאה החברתית שהיתה כאן בקיץ.

רוני בר-און: לתקציב הזה צריך להחליף את השם; הוא לא דו-שנתי, הוא דו-פרצופי – פרצופה המכוער של המדינה, והדרך שבה היא מנהלת את תקציבה.

רוני בר-און: הערה נוספת, פתחתי היום את עיתון "הארץ", ואורו עיני – בעמוד 2, על רבע עמוד, מודעת תמיכה בראש הממשלה – מהללת, משבחת את כל מה שהוא עושה, ומחזקת את ידיו, וכולם תומכים בו, עד שחשכו עיני – ראיתי שחתומים: אזרחי מדינת ישראל.

רוני בר-און: אתה, אדוני, אזרח מדינת ישראל.

רוני בר-און: אולי אתה מסכים לתוכן המודעה.

רוני בר-און: אני אזרח מדינת ישראל, ובשום אופן לא מסכים לתוכן המודעה.

רוני בר-און: אני קורא מכאן לכל אזרחי מדינת ישראל ולאלה שאכפת להם, להגיש תביעה ייצוגית נגד מפרסם ההודעה על גנבת עין, על רמאות שלא היתה דוגמתה, מי שחותם בשמי על דברי השבח חסרי השחר האלה לראש הממשלה – מרגיש את עצמו מרומה.

רוני בר-און: כך אני קורא לאזרחי המדינה לנהוג.

ראובן ריבלין: ואני דווקא שמחתי שראיתי אותך חותם על המודעה הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה – בבקשה, אדוני, ואחריו – אורי אורבך.

ראובן ריבלין: לא ביקשת?

ראובן ריבלין: נעתקו מלים מפיך השבוע בגלל הצרידות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, השרים, חברי חברי הכנסת, כתושב הצפון שרואה מה שקורה מצפון-מזרח לנו, הטבח הנוראי שקורה לאזרחי סוריה – אם בחומס, אם במקומות אחרים – יכול להיות שחלק ממדינות המערב כבר הניחו מספר חללים או נרצחים, שרוצים, רק לאחר מכן יבואו ויתערבו.

מגלי והבה: אבל אני לא שומע את מדינת ישראל הרשמית אומרת שאנחנו מגנים כל טבח של חפים מפשע, אזרחים שכל מה שהם עושים – מנסים לחיות בתוך משטר דיקטטורי, שצריך ללכת מן העולם, וככל שהורגים בהם ואנחנו שותקים – אני מדבר על החפים מפשע.

מגלי והבה: ואני קורא לממשלה שתגנה תופעות כאלה, כמו שאני מגנה, כי מי ששם את ראשו בחול, לא יכול לדרוש מאומות העולם, לאחר שמתבצעות פעולות כנגד חפים מפשע – מי כמו העם היהודי, שעבר את הדברים האלה, שאסור להם לשתוק ואסור להם לעבור לסדר-היום.

ראובן ריבלין: נדמה לי שכפרטים אין אדם במדינת ישראל שלא מגנה את הפגיעה, באמת, הקשה בחפים מפשע והדרך שבה זה נעשה.

ראובן ריבלין: מבחינת מדינת ישראל, מדינת ישראל לפעמים צריכה לשקול מה עדיף לסורים ולאותם קורבנות, כאשר היא מגיבה.

ראובן ריבלין: הדברים מובנים מאליהם.

מגלי והבה: אף אחד לא דרש להתערב, לא מדינית ולא ביטחונית.

ראובן ריבלין: לא אמרתי לך להתערב – – –

מגלי והבה: כל מה שאני אומר:

מגלי והבה: גם ממשלה צריכה להיות הומניטרית כאשר נהרגים אנשים חפים מפשע.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבעניין זה עם לעם ואדם לאדם, אנחנו כולנו מסכימים אתך.

ראובן ריבלין: שמעתי גם את שר החוץ הבוקר, שאומר את זה בצורה מפורשת ביותר.

ראובן ריבלין: אם הוא אומר את זה אז ודאי שגם אנחנו אומרים את זה.

עפו אגבאריה: דמעות תנין.

ראובן ריבלין: יש.

ראובן ריבלין: יש שם מראות דמים קשים, עפו.

ראובן ריבלין: אני חרד לחשוב מה היה קורה – – –

עפו אגבאריה: רק ששר החוץ, לא נראה לי שהוא הכי הומני.

ראובן ריבלין: לא דיברתי.

ראובן ריבלין: אמרתי ששמעתי.

ראובן ריבלין: לא נתתי ציונים לשר החוץ, ציינתי רק עובדה, שהבוקר שמעתי את שר החוץ אומר את הדברים האלה מפורשות.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, האם יש מי מכם באולם שביקש להשתתף בנאומים בני דקה ולא קיבל את ההזדמנות?

ראובן ריבלין: מוץ היה פה, חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא, השרה לשעבר – אבל אתם לא רוצים.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לשאילתות דחופות.

ראובן ריבלין: רבותי, שאילתות דחופות.

ראובן ריבלין: ובכן, ראשון המשיבים יהיה השר להגנת העורף, שישיב בשם משרד הביטחון – לא בשם שר הביטחון, בשם משרד הביטחון.

ראובן ריבלין: שר העורף, שבקי ויודע את כל המוצאות של הנושאים אשר בהם אנחנו דנים.

ראובן ריבלין: מדובר בהמלצות ועדת-גורן, שאותן יעלה, מייד לאחר שהשר יגיע לדוכן, חבר הכנסת מוץ מטלון.

ראובן ריבלין: נא להקריא את השאלה קודם.

 משה (מוץ) מטלון: השאילתא הדחופה היא בנושא המלצות ועדת-גורן – ועדה ערכית או ועדה להתייעלות כלכלית בלבד.

 משה (מוץ) מטלון: רצוני לשאול, אדוני השר: 1.

 משה (מוץ) מטלון: הממשלה אימצה את המלצות ועדת-גורן.

 משה (מוץ) מטלון: האם התקיים דיון על כך? 2.

 משה (מוץ) מטלון: האם שר הביטחון ממליץ לאשר את הדוח כלשונו?

 משה (מוץ) מטלון: 3.

 משה (מוץ) מטלון: האם ארגון נכי צה"ל היה מודע להחלטות הממשלה, או שנעשה כאן מחטף, חס וחלילה?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תשב במקומך עד שתוכל לשאול שאלה נוספת.

ראובן ריבלין: כבוד השר, בבקשה.

מתן וילנאי: 1–3.

מתן וילנאי: כבוד היושב בראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה החליטה ב-8 בינואר השנה לבצע שינויים בסדר העדיפויות בתקציב המדינה וליישם את דוח הוועדה לשינוי כלכלי-חברתי של טרכטנברג.

מתן וילנאי: בין השאר כללה הממשלה החלטה ספציפית שלפיה יש לאמץ את המלצות הוועדה הציבורית בראשות השופט בדימוס אורי גורן לבחינת אמות המידה לזכאות לסיוע מאגף שיקום נכים ומאגף משפחות והנצחה במשרד הביטחון.

מתן וילנאי: החלטת הממשלה הטילה על משרד הביטחון להפיץ תזכיר חוק לתיקון חוק הנכים וחוק המשפחות ולתקן את הוראות אגף שיקום נכים והוראות אגף משפחות.

מתן וילנאי: משרד הביטחון נמצא בקשר קבוע עם ארגון נכי צה"ל – והסתייגויותיו – בעניין קידום חקיקה ברוח המלצות ועדת-גורן.

מתן וילנאי: החלטת הממשלה מחייבת תיקוני חקיקה אשר מטבע הדברים יגיעו לדיון כאן, בכנסת, כפי שקורה עם כל חוק, ובאותו קטע כל גוף יוכל להביע את כל הערותיו לגבי דוח ועדת-גורן, שהוא מאוד מקיף, מאוד יסודי, מאוד חדשני בהרבה מאוד תחומים שמעוררים פולמוס לא קטן, ובסופו של דבר הפולמוס הזה כולו יגיע לדיון במליאת הכנסת ובוועדותיה לפי החלטת מליאת הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, מוץ.

 משה (מוץ) מטלון: א.

 משה (מוץ) מטלון: אני מודה לך מאוד, השר.

 משה (מוץ) מטלון: רק לא השבת לי אם ארגון נכי צה"ל היה מודע לכך שאתם מביאים את זה.

 משה (מוץ) מטלון: על-פי ידיעתי, ארגון נכי צה"ל לא ידע על כך, ובדצמבר נחתם הסכם בין ארגון נכי צה"ל למשרד הביטחון, וארגון נכי צה"ל טוען שכל המלצות ועדת-גורן הן בניגוד לאותו הסכם וזאת הפרת הסכם.

 משה (מוץ) מטלון: לגבי מה שלא קשור לחקיקה, אדוני יודע שלא כל המלצות השופט גורן כרוכות בחקיקה, כי מדובר שם בהוראות אגף השיקום ובתקנות שאינן מחייבות חקיקה, ולכן הייתי רק מבקש לדעת אם אתם מאמצים את ההמלצות כלשונן או לא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מתן וילנאי: אין לי תשובה אם מאמצים את כל ההמלצות כלשונן, אני רק יכול להגיד לך, מוץ, בביטחון מוחלט – זה יגיע לדיון כאן; גם נושא התקנות – ואתה צודק שזה לא חקיקה, אבל הן נובעות מהחקיקה – יגיע לכאן, וזאת ההזדמנות, או במליאה או בעיקר בוועדה, איזו ועדה שתיקבע לכך, אם ועדת הכלכלה, אם ועדת החוץ והביטחון, שם הדברים יצטרכו לעלות על הפרק.

מתן וילנאי: לא יהיה מצב, בשום פנים ואופן, שאנחנו נסתום את הפה למישהו שרוצה להעיר את הערותיו או שלא נקשיב לו.

מתן וילנאי: לא יהיה דבר כזה.

מתן וילנאי: את זה אני יכול להבטיח.

מתן וילנאי: וכל דבר – יהיה הדיון ארוך ככל שיהיה – ימוצה דרך דיון מסודר, בוודאי עם ארגון נכי צה"ל, שהיה לך הכבוד לעמוד בראשו במשך כמה שנים.

 משה (מוץ) מטלון: אמירותי – רק בקריאת ביניים ברשותך – אין בהן כדי להביע עמדה לכאן או לכאן באשר להמלצות, אני פשוט העליתי את הדברים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכבוד השר.

ראובן ריבלין: באמת אנחנו מאוד מודים לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אורבך מבקש לשאול את השר לביטחון פנים.

ראובן ריבלין: השר לשעבר לביטחון פנים נמצא אתנו, השר עוזי לנדאו, שישיב בשם חברו המכהן היום כשר לביטחון פנים, והוא ישיב על השאילתא, והוא בקי במשרד לפני ולפנים.

אורי אורבך: אפשר שחבר כנסת לשעבר ישאל את השאילתא.

ראובן ריבלין: לא לא לא, הוא שר גם היום, הוא לא רק שר לשעבר, אחרת הוא לא יכול היה להשיב.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, בשבועות האחרונים התרחבה ביהודה ושומרון התופעה של שוד רכבים באמצעות הוצאה אלימה של הנהג מרכבו.

אורי אורבך: התושבים חוששים שאם לא תמוגר התופעה בצורה מיידית תשמש טכניקה זו גם לחטיפת אזרחים או רציחתם חלילה.

אורי אורבך: רצוני לשאול: האם כל מערכות הביטחון הרלוונטיות פועלות בנושא?

אורי אורבך: כיצד?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבוד השר ישיב.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אורבך, המבקש לדון בהתגברות ההתנכלות ליהודים בכבישי יהודה ושומרון – מבירור הפרטים עולה כי בעקבות ריבוי אירועי השוד שהיו לאחרונה בגזרה הנחה מפקד מחוז ש"י להקים כוח משימה בפיקוד מפקד יס"מ ש"י – יחידת סיור מיוחדת שומרון ויהודה – אשר מבצעת פעילות מבצעית באופן גלוי וסמוי, כדי להתחקות אחר העבריינים, לעוצרם ולהביאם לדין פלילי.

עוזי לנדאו: במסגרת הפעילות נעצר בלילה שבין 26 ל-27 בפברואר חשוד תושב קלקיליה כאשר ניסה לשדוד רכב פיתיון שבו שוטרת סמויה.

עוזי לנדאו: למחרת, בעקבות ההתפתחות בחקירה, נעצר חשוד נוסף.

עוזי לנדאו: נעשות פעילויות, אנחנו מקווים לתוצאות.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להמתין.

ראובן ריבלין: יש לך שאלה נוספת?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רק רגע, שאלה נוספת לחבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, וברכות למשטרה על הפעולה המיידית, אם כי אנחנו מצפים להמשך הפעילות הזאת, כי כמו שאמרתם, התופעה היא נרחבת.

מיכאל בן-ארי: אבל אני רוצה לשאול שאלה נוספת בהקשר זה: לפני כשבוע התפרסמו תמונות ובהן תושבת כרמי-צור, שהותקפה על-ידי כנופיה שהשליכה לעברה אבנים כבדות ממארב מתוכנן ומצולם, כנראה על-ידי שלושה צלמים.

מיכאל בן-ארי: האם המשטרה פעלה כדי לאתר את הצלמים, לעצור אותם ולחקור אותם, כדי למגר תופעות כאלה בעתיד?

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

עוזי לנדאו: תודה על השאלה, אני מציע שתעביר לי את זה באופן מסודר, תקבל תשובה מסודרת.

עוזי לנדאו: אני לא רוצה כרגע להשיב מן השרוול, אבל אני חושב שגם שאלה זו אפשר היה להפנות למי שהיה סגן שר הביטחון והיום השר לפיקוד העורף – –

ראובן ריבלין: האחראי לשטחי יהודה ושומרון זה המושל הצבאי.

עוזי לנדאו: – – והוא השר האחראי לכל מה שקשור לפעילות – או לפעילות הטרור או לפעילות – – –

מיכאל בן-ארי: גם העניין הזה – – –

עוזי לנדאו: אני רציתי לעשות חשיבה.

עוזי לנדאו: תשמע, אם אתה רוצה לקבל תשובה סטריאו, גם מביטחון הפנים וגם ממשרד הביטחון, זאת ההזדמנות.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כן, אבל תפנה את השאלה, וכמובן היא גם תופנה למשרד הביטחון.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לשאילתא הדחופה הבאה: מסעם המפרך של ילדים לבית-הספר.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סגן שר החינוך שיעלה ויבוא להשיב לחבר הכנסת סעיד נפאע בעניין מסעם המפרך של ילדים לבתי-הספר.

ראובן ריבלין: הוא ישאל את השאלה, כשאתה תגיע לדוכן, לאחר מכן הוא ישיב, ויוכלו עוד שני חברי כנסת מלבדך לשאול שאלות נוספות.

ראובן ריבלין: כבוד סגן השר הנכבד, אדוני ישמע את השאילתא פעם נוספת.

סעיד נפאע: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, אני מבקש רק – תחילה: משום מה, בנוסח שהונח על שולחן חברי הכנסת הושמטו מלים די חשובות: "ילדי חמולת אבו-ליבדה".

סעיד נפאע: כך שיוצא שמדובר על 37 תלמידים אי-שם בארץ.

סעיד נפאע: הושמטו המלים האלה.

סעיד נפאע: מדובר על משפחה שגרה בעמק-לוד.

סעיד נפאע: לכן, אני מבקש לשאול את השאלה כפי שאני ניסחתי אותה.

ראובן ריבלין: לא לא, אתה חייב – בסיבוב הבא אתה תשאל מה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: עכשיו תקריא את השאלה כפי שהיא.

ראובן ריבלין: זו הפרוצדורה.

סעיד נפאע: רק להוסיף את המלים האלה, כי – – –

ראובן ריבלין: אל תוסיף כלום, חבר הכנסת – –

סעיד נפאע: טוב, בסדר.

ראובן ריבלין: – – אתה מדקדק כמוני – כדי שלא נסטה מהתקנון.

סעיד נפאע: אוקיי.

סעיד נפאע: כבוד סגן השר, בכל בוקר יוצאים 37 ילדים למסע מפרך של שעתיים לבית-הספר, אבל מועצת עמק-לוד מסרבת לספק להם הסעה.

סעיד נפאע: רצוני לשאול: 1.

סעיד נפאע: האם ידוע לך על כך? 2.

סעיד נפאע: מה ייעשה בעניין?

סעיד נפאע: תודה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת השואל, משרד החינוך משתתף בעלויות ההסעות של רשויות חינוך מקומיות על סמך בקשות של אותן רשויות ועל-פי קריטריונים של המשרד המפורטים בחוזר המנכ"ל – חוזר מס' ס"ז/8ג'.

מנחם אליעזר מוזס: במשרדנו לא נתקבלה בקשה של המועצה האזורית עמק-לוד בעניין זה.

מנחם אליעזר מוזס: מבדיקה שערך אגף ההסעות עם היועץ המשפטי של המועצה עלה כי המשפחה יושבת שלא כחוק על חלקה שפלשה אליה, ולטענת המועצה התלמידים והוריהם אינם רשומים כתושבי הרשות של עמק-לוד.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת סעיד נפאע.

סעיד נפאע: עם כל הכבוד, באמת מאוד מצער לשמוע תשובה כזאת, אבל אני אבקש לצטט כמה מלים בנושא הזה: "המסלול שהקבוצה עוברת כולל צעדה לאורך שביל עפר מפותל, חציית כבישים סואנים, המתנה ממושכת לאוטובוס, נסיעה, ולאחר מכן הליכה ממושכת נוספת ברגל.

סעיד נפאע: המסע היומי הזה לעבר מימוש זכותם החוקית לחינוך מסתיים, אחרי יותר מ-8 קילומטרים, עם תום השיעור הראשון".

סעיד נפאע: זה המצב.

סעיד נפאע: כבוד סגן השר, האנשים האלה משלמים ארנונה לאותה מועצה.

סעיד נפאע: זה מה שכתוב כאן.

סעיד נפאע: הטענה של המועצה, שכפי ששמעתי אותה מכבוד סגן השר היום, באמת, באמת, במלים – בהמעטה אני אומר את זה – – –

מנחם אליעזר מוזס: אשמח לקבל ממך את המסמך הזה, שהם משלמים ארנונה.

סעיד נפאע: למעשה זו כתבה.

סעיד נפאע: אני אתן לכבודו, ושכבודו יראה שם בדיוק במה מדובר.

מיכאל בן-ארי: זה – – –

ראובן ריבלין: אתה לא משיב, חבר הכנסת בן-ארי.

סעיד נפאע: כבוד סגן השר, אני מבקש גם לציין שהסוגיה הזאת הוכרעה בבית-משפט ישראלי – לא ספציפית, אלא סוגיה דומה, שכונה שכנה לשכונה הזאת, ונאמר שהזכות הזאת, של החינוך, עולה על כל טענה אחרת.

סעיד נפאע: גם אם המשפחה הזאת יושבת באיזו פינה בעמק – לא יכול להיות מצב כזה.

סעיד נפאע: עם כל הכבוד, שוב אני אומר: הרי בסופו של דבר בעל הדעה הוא בעל המאה, נכון?

סעיד נפאע: מי שמממן זה משרד החינוך, ולא העירייה.

ראובן ריבלין: היא משלמת ארנונה ללוד?

סעיד נפאע: היא משלמת ארנונה לאותה מועצה.

מנחם אליעזר מוזס: לעמק-לוד?

מנחם אליעזר מוזס: מאוד מעניין אותי המסמך הזה.

מנחם אליעזר מוזס: אם תמציא לי את המסמך אני אפנה שוב.

סעיד נפאע: אוקיי, בסדר.

סעיד נפאע: אני אמציא לך את הכתבה מפורטת.

סעיד נפאע: ממש במשפט אחד: הרי – – –

ראובן ריבלין: תמציא את המסמך למשרד עם העתק אלי.

סעיד נפאע: אוקיי, מאה אחוז.

סעיד נפאע: אומר במשפט אחד: כבודו, מצב כזה, שבא גם בשערי בית-המשפט, ובית-המשפט זעק בפסק-דין שמצב כזה לא יכול להיות – אני הייתי מצפה ממשרד החינוך שלא יסתפק בפנייה לאותה יועצת משפטית של העירייה, שתאמר לו, בסופו של דבר, תשובה כזאת, ואנחנו נקבל תשובה כזאת – – –

מנחם אליעזר מוזס: אין לי – רק הכלים שיש למשרד ממשלתי: לפנות למועצה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, רק רגע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, שאלה נוספת, ואחריו – טלב אלסאנע, שאלה נוספת.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, האמת היא שזו לא הפעם הראשונה שאנחנו נתקלים בדוגמה שכאילו הם לא מכירים במקום של האדם – אם המבנה שלו הוא ללא היתר, כאילו מפקיעים את זכויותיו הבסיסיות.

מסעוד גנאים: הזכות לחינוך היא זכות בסיסית.

מסעוד גנאים: אנחנו מדברים על מסע שיש בו סכנה, סכנת חיים וסכנת בריאות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גנאים, אני רוצה לעזור לך ולשר.

ראובן ריבלין: נגיד שאני גר בירושלים, וזכותי ללמוד בגמנסיה העברית, כי אני גר קרוב אליה, מה שהיה נכון בצעירותי, ואני עובר לגור באיזה מקום – בליפתא.

ראובן ריבלין: העירייה לא יכולה להתייחס לבן-אדם בודד, או אפילו לקבוצה של אנשים, אלא אם כן הם בתחום אותו שיפוט ובתחום אותו מקום שבית-הספר נוגע אליו.

ראובן ריבלין: אני הבנתי שאכן בית-הספר הזה נוגע אליו.

מסעוד גנאים: נכון, כן, זה מובן מאליו.

מסעוד גנאים: אני יצאתי מההנחה הזאת, שהם תושביה ואזרחיה – – –

ראובן ריבלין: אבל הזכות של ילדי ללמוד בבית-ספר, או שלי, נובעת גם מהקרבה שלי ומהסדר שהמדינה מסדרת, כך שכל אדם יכול ללמוד סמוך למקום מגוריו.

ראובן ריבלין: נושא ההסעות הוא במקרים המתוקנים שבהם צריך הסעה.

מסעוד גנאים: נכון, אז שאלתי היא: האם משרד החינוך, שהוא אמון על החינוך, חייב להסתפק בכל מה שאומרים במועצה זו או אחרת?

מסעוד גנאים: האם לא חייב – לא הוא – הוא לא חייב לבדוק באמת מה קורה שם ולתת לתלמידים האלה את הזכות שלהם?

מסעוד גנאים: זה גם 8 קילומטרים, גם שעתיים, גם מתעייפים, גם סובלים, גם מאחרים וגם מאבדים את השיעור הראשון.

מסעוד גנאים: מה צריך לקרות?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אל תשיב עוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: במגזר הבדואי הבעיה היא עוד הרבה יותר גדולה, אבל השאלה היא – אי-אפשר לבנות בית-ספר ליד כל מי שגר באיזה מקום.

ראובן ריבלין: צריך – בבקשה.

טלב אלסאנע: כבוד סגן השר, השאלה כאן היא שאלה מאוד עקרונית.

טלב אלסאנע: יש חוק חינוך חובה, מה זה בדיוק כולל?

טלב אלסאנע: האם זה רק להקים בית-ספר, או שבית-הספר יהיה נגיש וזמין, ואם הוא מרוחק מרחק מסוים חובה על המדינה גם לספק הסעה?

טלב אלסאנע: אם ההורים, נניח, מתגוררים בשטח שהוא לא בבעלות פרטית, האם זה מקנה זכות וסמכות לשלול את הזכות המוקנית לתלמיד להסעה?

טלב אלסאנע: מה הקשר בין ההורים ומעשיהם לבין זכותו של התלמיד?

טלב אלסאנע: איך שאני מבין, אין מחלוקת שההורים מתגוררים בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק-לוד, אלא שהבעיה היא שהם יושבים על אדמה לא שלהם.

טלב אלסאנע: מה זה רלוונטי, סוגיה כזאת?

טלב אלסאנע: לכן, לדעתי, צריך להוציא הנחיה ברורה שהתלמידים זכאים, ולא צריך להעניש אותם בגלל מעשה כזה או אחר של הוריהם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לענות לך.

מנחם אליעזר מוזס: יש כאן שאלה עקרונית: הם שייכים למועצה האזורית עמק-לוד או לא?

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו קיבלנו מהמועצה האזורית – התלמידים והוריהם אינם רשומים כתושבי הרשות, אז מה אנחנו יכולים לעשות, עם הכלים שיש למשרד?

מנחם אליעזר מוזס: הרי אנחנו לא מביאים.

מנחם אליעזר מוזס: ההסעות הן בידי הרשות.

מנחם אליעזר מוזס: אדרבה, אם יש לך מסמך, כמו שאתה אומר, שהם משלמים ארנונה לעמק-לוד, תביא לנו את זה.

מנחם אליעזר מוזס: אני אשמח לטפל בזה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הדבר הזה, עובדתית, צריך להתברר.

ראובן ריבלין: זה שהילדים בעלי זכות ללמוד, ואם אכן בית-הספר טוען – המועצה טוענת – שהם לא חלק מהמערכת העירונית ולכן הם לא חייבים כלפיהם – משרד החינוך פועל באמצעות המועצות המקומיות.

מנחם אליעזר מוזס: בדיוק.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: אנחנו נברר את העניין.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד שר הרווחה.

ראובן ריבלין: מי משיב במקומו?

ראובן ריבלין: מי משיב במקום שר הרווחה?

ראובן ריבלין: כן, אז – האם נמצאת פה השרה לקליטת העלייה?

גאלב מג'אדלה: שר הרווחה כאן.

ראובן ריבלין: שר הרווחה כאן?

ראובן ריבלין: היכן?

ראובן ריבלין: שר הרווחה כאן, אבל הוא צריך להיות שם – פה.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: אז בינתיים אני אזמין – האם השואלת של שרת הקליטה, חברת הכנסת מרינה סולודקין, איננה נמצאת כאן?

ראובן ריבלין: זו בעיה.

ראובן ריבלין: האם חברת הכנסת סולודקין נמצאת?

יצחק וקנין: השר הגיע.

ראובן ריבלין: השר הגיע.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: הנה, שר הרווחה נמצא פה, סמוך לנו.

ראובן ריבלין: אתה צריך לבקש מהשר הקודם להאריך בדבריו אם אתה נמצא עסוק.

ראובן ריבלין: בוא, כבוד השר, תעלה לדוכן על מנת להשיב מהדוכן על שאילתא דחופה בנושא: סכנת הסגירה של מעון "בית דוד", שאותה שואל ממלא-מקום יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הרווחה, מעון "בית דוד", המהווה בית ל-77 נשים עם פיגור, בסכנת סגירה, בהיעדר מימון לשכירות.

יצחק וקנין: תקציב שהתקבל לבניית הבניין מספיק רק למחצית הבנייה.

יצחק וקנין: רצוני לשאול: 1.

יצחק וקנין: מה ייעשה למניעת סגירת המעון?

יצחק וקנין: 2.

יצחק וקנין: מה ייעשה לגיוס משאבים להשלמת מבנה חדש?

יצחק וקנין: תודה.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בבקשה.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מתנצל על העיכוב.

 משה (מוץ) מטלון: לעצם העניין, חבר הכנסת וקנין, מעון "בית דוד" הוא מסגרת טיפולית ותיקה במבשרת-ציון המיועדת לנשים עם פיגור שכלי ומפוקחת על-ידי המשרד.

 משה (מוץ) מטלון: המעון מיועד ל-77 דיירות ופועל על-פי המודל שמשלב באופן חלקי את הדיירות בקהילה.

 משה (מוץ) מטלון: בשנים האחרונות צבר המעון גירעונות כספיים נוכח העברת חלק ניכר מהדיירות למגורים בדירות בקהילה, בשכירת מבנה לתעסוקה.

 משה (מוץ) מטלון: כדי לדבר בשפה פחות מקצועית – יש היום אצלנו במשרד הרווחה תפיסה יותר רחבה שצריכים לנסות לשקם כמה שיותר אנשים בקהילה עצמה; פחות במוסדות, שזה הדבר הכי קל.

 משה (מוץ) מטלון: אדם, או אשה שיש לה בעיות, מעבירים אותה למוסד, משתחררים מכל האחריות.

 משה (מוץ) מטלון: אני לא איש מקצוע – אבל השיקום בקהילה הוא הרבה יותר טוב, באזור של המשפחה, של השכנים, מאשר לשים במוסד או במעון או בכל מיני מתקנים מהסוג הזה.

 משה (מוץ) מטלון: על הרקע הזה מעבירים לא מעט דיירים ממוסדות דווקא לשיקום בקהילה, כי תמיד עורף משפחתי, עורף חברתי, הם מפתח להצלחה בשיקום מהסוג הזה.

 משה (מוץ) מטלון: מהלכים אלה מהווים יישום של גישה מקצועית הרואה את עצם המגורים בדירות בקהילה ובשילוב בתעסוקה שלב מהותי בהתפתחותן ובשיקומן של הדיירות.

 משה (מוץ) מטלון: אף שהמהלכים תואמו עם המשרד, הם יצרו במשך השנים למעון גירעון של מאות אלפי שקלים, שבכל חודש גדל ב-90,000 שקלים נוספים.

 משה (מוץ) מטלון: משרד הרווחה רואה חשיבות רבה בהמשך פעילותו של המעון, ועל מנת לסייע לו להמשיך לתת שירותים אנו פועלים בשני מישורים: האחד, צמצום הגירעון החודשי לחצי על-ידי מהלך של הגדלת תעריף המסגרת והוספת תקציב לפעילותו החודשית.

 משה (מוץ) מטלון: זאת אומרת, יש שתי אפשרויות לסייע להם: או להוסיף דיירים – דבר שאנחנו לא מעוניינים לעשות מעבר למה שדרוש.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו מעדיפים את טובת הדייר מהחלק הכלכלי, אז אנחנו מגדילים את התעריף ב-50%.

 משה (מוץ) מטלון: הדבר השני, מבחינת אפשרות לסייע למעון לצמצם את הגירעון הכולל שנצבר עד כה.

 משה (מוץ) מטלון: בכל מקרה, הנהלת המשרד לא תפקיר את המעון ואת הדיירות, כמובן, ותפעל בכל האמצעים העומדים לרשותה כדי להבטיח את המשך פעולתו תוך ליווי בהכוונת ההיבטים המקצועיים והתקציביים הכרוכים בכך.

 משה (מוץ) מטלון: אם אני צריך לסכם את זה בכמה שורות: זה שהמעון נקלע למצוקה הזאת, הסברתי למה, כי יש לו פחות דיירים בגלל המדיניות.

 משה (מוץ) מטלון: אבל גם יוסיפו כסף וגם, כמובן, מנכ"ל המשרד והגורמים המקצועיים במשרד ייכנסו לעניין הזה כדי לאפשר לו להמשיך, כי, כמו שאמרת, זה מעון חיוני שנותן מענה, ואנחנו נטפל בזה.

יצחק וקנין: אני אסתפק בתשובתך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אורבך רוצה שאלה נוספת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לעמיתי חבר הכנסת וקנין.

אורי אורבך: אני ביקרתי במקום לפני כחצי שנה, והיה אפילו ביקור גומלין בכנסת של קבוצת הנשים מ"בית דוד"; על שולחני תמונה שלנו ביחד.

אורי אורבך: זה פשוט מקום – אם היה צריך להוסיף מקומות קדושים, גם אתרים שכאלה, לחוק המקומות הקדושים, הייתי מוסיף את "בית דוד".

אורי אורבך: יש לו כבר שם של מקום קדוש, אבל זה מקום קדוש באמת; עוסקים שם בדבר הכי חשוב.

אורי אורבך: אני שואל את אדוני השר לגבי המדיניות הכללית של שיקום בקהילה של אנשים ונשים מבוגרים מהסוג הזה.

אורי אורבך: כי נדמה לי, ואולי במידה של צדק, שמשאבים רבים מאוד מופנים למפגרים ובעלי לקויות אחרות כשהם צעירים מתוך ראייה קדימה או מפני שיש יותר דיסציפלינות ומתודות של איך לטפל בילדים ובצעירים, ואנשים שהם כבר – לא נגיד, בערוב ימיהם, עד מאה-ועשרים, אבל בני 50 ו-60 – נדמה שזה יותר יוזמות כמו שיש ב"בית דוד" במבשרת ובעוד מעט מקומות אחרים.

אורי אורבך: האם יש תפיסה של משרד הרווחה לגבי טיפול בקבוצה לא גדולה של אנשים מהסוג שמטופלים כל כך טוב ב"בית דוד" כדי לראות איך אנחנו מתמודדים עם סוגיה כל כך רגישה ועדינה.

אורי אורבך: אני רוצה לחזק את השר: באמת, תצילו את המקום הזה.

אורי אורבך: זה 40,000–50,000 שקל בשנה – אני לא מזלזל באף שקל – שהתועלת של זה היא כל כך גדולה שפשוט צריך לבוא ולראות.

 משה (מוץ) מטלון: על החלק האחרון של השאלה כבר השבתי, שאנחנו מטפלים בזה, ואמרתי גם מה הדרכים.

 משה (מוץ) מטלון: לגבי תוכניות הטיפול, חבר הכנסת אורבך, אין הבדל בין תוכנית טיפול לילד עם פיגור או לאדם בן 35 עם פיגור.

 משה (מוץ) מטלון: זה לא שאנחנו מתנערים – – –

אורי אורבך: יש בתעסוקה.

 משה (מוץ) מטלון: לא, לא.

 משה (מוץ) מטלון: יש תוכניות טיפול מהרגע הראשון שאובחן כמפגר, עד 120, מה שנקרא.

 משה (מוץ) מטלון: לפני שבועיים ביקרתי במעון "טללים" בדימונה, ויש שם מחלקה גדולה של אנשים – היה שם אדם בן 80 עם פיגור – אני מקווה שאני לא טועה – עם תוכנית טיפול מסודרת, כל יום מה קורה אתו.

 משה (מוץ) מטלון: היה בן 75 ו-60 ו-50.

 משה (מוץ) מטלון: בגלל ההתפתחות וההתמחות בנושא הפיגור היום גם תוחלת החיים שלהם גדלה.

 משה (מוץ) מטלון: פעם הם היו נפטרים בגיל מאוד צעיר, והיום, בגלל המקצועיות הגדולה שיש בנושא הזה, תוחלת החיים שלהם היא כמעט רגילה.

 משה (מוץ) מטלון: זה מצוין, וזאת תעודת כבוד עבורנו.

 משה (מוץ) מטלון: מטבע הדברים אנחנו מכינים תוכניות עבור כולם, שלא תיווצר תחושה, אדוני היושב-ראש, שאנחנו מטפלים רק באלה עד גיל 18 או עד גיל 20 – חלילה.

 משה (מוץ) מטלון: כל אדם שצריך את הטיפול, יש לו תוכנית.

 משה (מוץ) מטלון: כמו שאמרתי, במעון "טללים" יש כמה עשרות מאוד מבוגרים, וכולם מקבלים טיפול, אין הבדל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר הרווחה על תשובתו.

ראובן ריבלין: כבוד השרה, חברת הכנסת סולודקין אינה נמצאת כאן.

ראובן ריבלין: אני יכול להקריא לך את השאלה, ואם את רוצה לענות מעל הבמה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את גברתי לעלות, כי פשוט השרה טרחה על מנת להכין את התשובה יחד עם המשרד.

ראובן ריבלין: אבל אני מודיע שמי שייעדר כאשר הוא מגיש הצעות, ואנחנו מאשרים אותן, נדע בפעם הבאה שאין צורך לאשר לו שאילתות כאלה ואחרות, פשוט מאוד.

ראובן ריבלין: כי על-ידי כך אנחנו מונעים מאחרים את האפשרות לשאול, והדבר הזה אינו מתקבל על הדעת.

ראובן ריבלין: ידידי וחברי לנשיאות הכנסת חבר הכנסת מג'אדלה, אנחנו לא יכולים להרשות שבן-אדם שאנחנו מאשרים לו, אלא אם כן יש סיבה להיעדרותו, שהוא לא שואל – אנחנו מאשרים מהיום למחר שאילתות, ואנחנו לא נמצאים.

ראובן ריבלין: ובכן, השאלה ששואלת חברת הכנסת מרינה סולודקין, שהיא בדרך כלל נאמנה של מליאת הכנסת:

ראובן ריבלין: במסגרת הרפורמה ייסגרו מרכזי הכוונה לעולים והשירות יינתן על-ידי יועצי המשרד וגורמים חיצוניים שייבחרו במכרז.

ראובן ריבלין: ברצונה לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מדוע הוחלט על רפורמה ובאיזה מסגרת היא נדונה?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: מה הם התנאים להשתתפות במכרז?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני צריכה לומר שהגדרתי את התעסוקה כאחד התחומים החשובים בפעילות של המשרד ושלי בפרט.

סופה לנדבר: כאשר נכנסתי לתפקיד זה שמתי דגש על כמה דברים: תעסוקה, דיור ולימוד השפה העברית.

סופה לנדבר: אני בטוחה שאלה דברים שבלעדיהם אין הצלחה בקליטת עלייה.

סופה לנדבר: על הרפורמה בתעסוקה ובשירותים שהעולים מקבלים החלטתי במסגרת התייעלות העבודה של המשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: לצורך זה הוקם צוות בדיקה בראשות מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה, ואני מיישמת את המסקנות.

סופה לנדבר: לגבי העיתוי – מכיוון שהחוזה עם מרכזי ההכוון מסתיים בסוף חודש מרס, היינו צריכים להודיע למרכזי ההכוון שאנחנו מסיימים את ההתקשרות אתם.

סופה לנדבר: אגב, תוך בדיקה הסתבר ששני-שלישים של התקציב – וזה תקציב של 12 מיליון ש"ח – שני-שלישים הולכים ומופנים להחזקת משרדים ומשכורות, ואני חושבת שבהתייעלות של המשרד אנחנו היינו חייבים לעשות את זה.

סופה לנדבר: אני החלטתי שהמשרד לקליטת עלייה יכול להרחיב את הפרויקט; במקום שישה מרכזי הכוון אנחנו היום עושים את זה – נעשה את זה – ב-44 צוותי הכוונה.

סופה לנדבר: את הכסף שנחסוך, זאת אומרת שני-שלישים, אנחנו נפנה להכשרת עולים חדשים.

סופה לנדבר: דרך אגב, אנחנו המלצנו למרכזי ההכוון להמשיך התקשרות מקצועית ומצומצמת מהיום.

סופה לנדבר: היום הוא היום האחרון שהיינו צריכים לקבל את התגובות, אנחנו קיבלנו תגובות ואנחנו נבדוק אותן.

סופה לנדבר: הדגש בפרויקט זה יהיה על השקעה אישית יותר בכל עולה – בפרט.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה חיובי, אני חושבת שהמשרד חייב לתת שירות אישי, והיום, בזמן שהצטמצם מספר העולים שמגיעים ארצה – אין היום מספרים כמו בשנות ה-90, 100,000, 150,000 בחודש – פחות מ-100, אבל המספרים היו מאוד מאוד גבוהים.

סופה לנדבר: היום זה 20,000 כל שנה, ואנחנו חייבים לתת טיפול יותר אישי, וכך אנחנו נוהגים בכל הפרויקטים.

סופה לנדבר: על מכרז חדש – מכרז זה נמצא בהליכי גיבוש ועבודה.

סופה לנדבר: צוותים של יועצים משפטיים ויועצים כלכליים עובדים על כך, וכאשר זה יסתיים אני אשמח להודיע לכנסת.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשרה סופה לנדבר, השרה לעלייה וקליטה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום, תמו השאילתות הדחופות, ואני מודה לכל חברי הכנסת והשרים אשר שאלו ונענו.

ראובן ריבלין: [נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט לעלות ולהגיש את בקשת הוועדה, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, בדבר פיצול הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 7), התשס"ז–2007.

ראובן ריבלין: הצבעה – לאחר ההצגה תהיה גם הצבעה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 7), התשס"ז–2007, נדונה בכנסת השבע-עשרה בקריאה ראשונה והועברה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: ביום ז' באב התשס"ט, 28 ביולי 2009, החליטה הכנסת השמונה-עשרה להחיל על הצעת החוק דין רציפות בהתאם לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993.

דוד רותם: בהצעת החוק מוצעים תיקונים בחוק איסור הלבנת הון במגוון רחב של נושאים.

דוד רותם: הוועדה ערכה דיונים רבים בהצעת החוק, אולם בנושאים של מדרג הענישה, הגדרת המונח "שליטה", תוקפו של צו חילוט זמני, הגבלות על גילוי דיווח והעברות מידע לרשויות חוקרות שונות התגלעו בוועדה חילוקי דעות.

דוד רותם: בעוד חודשים מספר צפויה מדינת ישראל לעמוד לביקורת של גופים בין-לאומיים בתחום הלבנת ההון.

דוד רותם: כדי שלא לעכב את החלת ההסדרים שעליהם הוסכם בוועדה, שיש להם חשיבות לעניין הביקורת האמורה, וכדי לאפשר המשך דיון בשאלות האמורות, מוצע לפצל את הצעת החוק לשתי הצעות נפרדות, לשני נושאים; חלק אחד של ההצעה, שאותו תכין הוועדה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בשלב הראשון, יכלול את רוב סעיפי ההגדרות, הוראות לעניין החלת משטר הדיווחים על סוחרים באבנים יקרות, נותני שירותי מטבע, העברות מידע מהרשויות לאיסור הלבנת הון לגופים ביטחוניים וכן הוראות ביצוע ותיקונים עקיפים לכמה חוקים.

דוד רותם: החלק האחר של ההצעה, שבו תמשיך הוועדה את דיוניה, יכלול את ההוראות הנוגעות למדרג הענישה, הגדרת המונח "שליטה", תוקפו של צו חילוט, הגבלות על גילוי דיווח והעברות מידע לרשויות החוקרות.

דוד רותם: אני מבקש מהבית לאשר את הפיצול, כדי שנוכל לסיים את הפרק, בעיקר את הפרק שעוסק בענף היהלומים, כדי שלא לפגוע בענף הזה, והם יוכלו להמשיך ולנהל את עסקיהם הבין-לאומיים בצורה מכובדת.

דוד רותם: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הואיל ואיש לא נרשם לדיון אנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: אני אמתין כמובן לחבר הכנסת רותם עד שיגיע למקום מושבו.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: אני מציע לחברי הקואליציה לתפוס את מקומם, כי בהחלט אנחנו יכולים להגיע למצב שהבקשה לא תעבור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוץ מטלון, בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על בקשת ועדת החוקה, חוק ומשפט בנושא פיצול, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 7), התשס"ז–2007.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד פיצול?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: – כבקשת הוועדה?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

קריאה: בעד או נגד, דודו?

דוד רותם: בעד.

ראובן ריבלין: לא לא, גם האופוזיציה הצביעה בעד, כך שאין בעיה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט – 11 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 7), התשס"ז–2007, נתקבלה.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת הוועדה, ועדת חוקה, חוק ומשפט, בנושא חוק איסור הלבנת הון – בקשת פיצול לתיקון מס' 7, עברה, והכנסת אישרה את בקשתה של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ראובן ריבלין: [מס' כ/436; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 26031; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת הנכבד אמנון כהן, לבוא ולהציג את הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד סגן השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: במרשם האוכלוסין נרשמים פרטיו האישיים של כל תושב, לרבות הלאום והדת שאליהם הוא משתייך.

אמנון כהן: סעיף 3א(א) לחוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה–1965, קובע כי לא יירשם אדם כיהודי לפי לאומו או דתו אם הודעה לפי חוק זה או רישום אחר שבמרשם או תעודה ציבורית מראים כי הוא אינו יהודי, כל עוד לא נסתרו ההודעה, הרישום או התעודה האמורים להנחת דעתו של פקיד הרישום הראשי, או כל עוד לא נקבע אחרת בפסק-דין הצהרתי של בית-משפט או בית-דין מוסמך.

אמנון כהן: בשנים האחרונות היו כמה מקרים שבית-דין רבני קבע כי אדם מסוים הוא יהודי ואולם פקיד הרישום במשרד הפנים סירב לרשום אותו ככזה במרשם האוכלוסין.

אמנון כהן: לפיכך, בהצעה זו, אשר יזמו חברי הכנסת דוד אזולאי, איתן כבל, פניה קירשנבאום וזבולון אורלב, מוצע לקבוע כי פסק-דין הצהרתי של בית-דין רבני לעניין יהדותו של אדם בתובענה של בעל דין שהוא תושב בענייני נישואין וגירושין לפי חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין), התשי"ג–1953, יחייב, ככלל, את רישומו של אותו אדם כיהודי במרשם האוכלוסין.

אמנון כהן: עם זאת, אדם כאמור לא יירשם כיהודי במרשם האוכלוסין אם הוא בן דת אחרת, למשל אם הוא המיר את דתו.

אמנון כהן: נוסף על כך מוצע לקבוע כי אם סבר פקיד הרישום הראשי כי בפני בית-הדין הרבני או בית-המשפט שקבע כי אדם הוא יהודי לא היו מסמכים המנויים בסעיף 3א(א) האמור, והמעידים שהמבקש אינו יהודי, הוא יוכל לפנות אל בית-הדין הרבני או בית-המשפט, לפי העניין, בבקשה לשקול מחדש את החלטתו.

אמנון כהן: פקיד הרישום יהיה רשאי לעכב את הרישום במרשם האוכלוסין, את תיקונו או את שינויו, עד למתן החלטה בבקשה.

אמנון כהן: הצעה זו, אדוני היושב-ראש, מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אין הסתייגויות לחוק זה.

ראובן ריבלין: ולכן, כאשר יגיע יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה למקומו, אנחנו נצביע על הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, בקריאה שנייה, מקשה אחת, על-פי בקשת יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד סעיף 1 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 17) עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: ואני אשאל את יושב-ראש הוועדה האם לקרוא בקריאה שלישית.

אמנון כהן: כן, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, על-פי בקשת יושב-ראש הוועדה, אני מציע לחברים להצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 17).

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – אין חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 17), התשע"ב–2012, נתקבל.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת היוזמים, כצדיקים מלאכתם נעשית על-ידי חברי הכנסת הנוכחים במליאה, ובראשם יושב-ראש הוועדה, שמזכה אנשים באמת בחוק שעובר בקריאה שלישית, ב-14, כאשר אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: ואני מאחל להם שידעו שמלאכתם נעשתה על-ידי חברי הכנסת הנוכחים.

ראובן ריבלין: ההצעה התקבלה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, הודעה אחת קצרה, שאינה מחייבת הצבעה.

): ועדת הכנסת החליטה כי הצעת חוק המפלגות (תיקון – חובת רישום כמפלגה), התשע"ב–2012, פ/4028/18, של חבר הכנסת יריב לוין וקבוצת חברי הכנסת, תידון בוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/661).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 189 והוראת שעה), שאותה יציג בפני המליאה השר יצחק כהן, סגן שר האוצר.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 189 והוראת שעה) (הטבות מס לקצבה), התשע"ב–2012.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, במסגרת יישום מדיניות הממשלה לקידום החיסכון ארוך הטווח לקצבה על פני אפיקי חיסכון אחרים לשם הבטחת רווחתם של היחידים בחברה בעת זיקנה, תוקן בשנת 2008 חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה–2005, בתיקון הידוע בשמו "תיקון מס' 3".

יצחק כהן: בתיקון האמור בוטלה האפשרות לחיסכון בקופות הגמל לתגמולים למטרת קבלת סכום הוני, אפיק חיסכון אשר הקנה לחוסכים בו זכאות להטבות מס.

יצחק כהן: כמו כן נקבע כי משיכת כספים שיועדו לקצבה באמצעות היוונם לסכום חד-פעמי תותר אך ורק בתנאי שהמושך הותיר בידו סכום להבטחת קצבה מזערית.

יצחק כהן: לשם השלמת הרפורמה, אדוני היושב-ראש, של עידוד אפיקי החיסכון לקצבה על פני אפיקי חיסכון אחרים, ובעקבות ביטול החיסכון ההוני כמפורט לעיל, מוצע לתקן את פקודת מס הכנסה ולהרחיב את מסגרת הטבות המס הניתנות בעת משיכת כספים באפיק החיסכון לקצבה, כך שיוגדל שיעור הפטור הניתן ליחיד, כאמור, באופן מדורג במשך 13 שנים, וזאת עד לפטור בשיעור של 67% מתקרת קצבה מזכה, כהגדרתה בתיקון המוצע – 8,190 שקלים, נכון לשנת המס 2012 – במקום פטור בשיעור 35% מהתקרה או מהקצבה בפועל, לפי הנמוך.

יצחק כהן: כך מוצע להתאים את הוראות הפקודה להוראות חוק הפיקוח על קופות גמל כנוסחו לאחר תיקון מס' 3, כך שיתאפשר היוון קצבה לאחר הבטחת קצבה מזערית ללא תשלום קנס.

יצחק כהן: חברי חבר הכנסת אילן גילאון, בנוסף, לאור הגבלת האפשרות בתיקון מס' 3 האמור, להמשיך ולשמור כספי פיצויים שהיו בקופת הגמל לאחר הפרישה מהעבודה וחישוב המס בגינם, אלא אם כן יועדו לקצבה על כל המשתמע מכך, מוצע, אדוני היושב-ראש, לאפשר לחוסך להעביר כספים כאמור לחשבון חדש בקופת גמל לא משלמת, אשר אותם יוכל למשוך בכל עת שלא בדרך של קצבה, ובלבד שעל הרווחים הצבורים יחולו שיעורי המס החלים על ריבית, בדומה למכשירים כמו תוכניות חיסכון צמודות.

יצחק כהן: אחרי שהסברתי, ואני מבין שכולם הבינו, אדוני היושב-ראש, אבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני, הממשלה ביקשה שלא נצביע.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהיה לך פה רוב מלא.

יצחק כהן: למה, אדוני?

ראובן ריבלין: אבל הואיל ואנחנו קבענו שהממשלה מבקשת תשובתה, זאת אומרת לאחר הדיון וההצבעה מחר, ובהסכמת האופוזיציה, אני לא יכול היום לשנות את הדבר, אף שנדמה לי שאפילו האופוזיציה היתה מצביעה בעד ההצעה.

שלמה מולה: אנחנו החלטנו להצביע בעד.

יעקב אדרי: אנחנו גם בעד, אבל החלטנו להצביע מחר.

ראובן ריבלין: אני היום לא אבוא – אחרת, כי יבואו ויאמרו לי שאם הם היו יודעים, הם היו באים ומצביעים נגד.

ראובן ריבלין: ההצבעה תתקיים מחר, בסוף הדיונים, בהתאם להסכמה שנתקבלה על-ידי הנשיאות שאישרה את סדר-היום.

ראובן ריבלין: ואנחנו לא משנים, אלא בהסכמה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכבוד השר יצחק כהן, סגן שר האוצר.

יצחק כהן: תודה.

ראובן ריבלין: כמה אנשים ביקשו להשתתף בדיון, והם חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, ראשון הדוברים, ואחריו – חבר הכנסת מולה.

ראובן ריבלין: וחבר הכנסת נסים זאב – מבקש או לא?

ראובן ריבלין: כי אני סוגר את הרשימה.

ראובן ריבלין: מבקש?

ראובן ריבלין: לא מבקש?

ראובן ריבלין: אוקיי, אז חבר הכנסת בן-ארי, ואחריו חבר הכנסת מולה, וההצבעה תתקיים – הרשימה סגורה.

ראובן ריבלין: ההצבעה תתקיים מחר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, יש לי פנייה אישית אליך.

מיכאל בן-ארי: לא אישית, אלא בעצם אני חושב שאני מייצג ציבור רחב במדינת ישראל, ואני אשמח אם תאזין לדברי.

יצחק כהן: בקשב רב.

מיכאל בן-ארי: בקשב רב.

מיכאל בן-ארי: אומנם פה דיברו על תוכניות גמל והטבות מס לקצבה, ושאדם ידע וישמור לזיקנתו, והדברים הם חשובים.

מיכאל בן-ארי: אני גם רואה שאתה מקשיב לי קשב רב, אני מודה לך מאוד על הקשב הרב, אדוני סגן השר.

מיכאל בן-ארי: זה לא סוד שבשנתיים האחרונות, אחד ממוצרי היסוד הבסיסיים ביותר, אולי הקיומיים ביותר, המים – מחירם עלה ב-40%, אפילו למעלה מ-40%.

מיכאל בן-ארי: אם היו משלמים פעם על קוב מים ראשוני, זאת אומרת בצריכת מים, 2.69 שקלים, והיו משלמים על ביוב עוד משהו כמחצית מזה, ובסך הכול היו מגיעים למשהו כמו 4.5 שקלים, היום על המים והביוב, שערבבו אותם ביחד, משלמים 10 שקלים.

מיכאל בן-ארי: אני מדבר על הצריכה האישית לנפש.

מיכאל בן-ארי: זה מלבד הצריכה היתירה.

מיכאל בן-ארי: מה היה הטיעון, אדוני היושב-ראש?

מיכאל בן-ארי: אין מים.

מיכאל בן-ארי: יש בצורת.

מיכאל בן-ארי: אפילו היה פה איזה מין רעיון עוועווים – עַוועים צריך לומר אולי – רעיון לשים את – – –

ראובן ריבלין: נדמה לי רעיון עִוועים.

מיכאל בן-ארי: עִוועים.

מיכאל בן-ארי: נכון, עוועים.

מיכאל בן-ארי: תודה.

מיכאל בן-ארי: רעיון עוועים, כמו שמתקן אותי היושב-ראש, לתת היטל בצורת.

מיכאל בן-ארי: תשמעו, רבותי, יש פה גזירת שמים.

מיכאל בן-ארי: אני שואל את עצמי שאלה מאוד מאוד פשוטה, מה ששואל את עצמו היום כל אזרח בישראל שחווה בהתרגשות את גשמי הברכה.

מיכאל בן-ארי: אמרו לנו בתחילת השנה החזאים, שהולכת להיות פה, חס ושלום, עוד הפעם שנה שחונה, והנה, אדוני היושב-ראש הירושלמי, העיר נצבעה בלבן בסוף השבוע, ולבם של הירושלמים רחב, ולבם של כל ישראל רחב, שברוך השם מאגרי המים, הן האקוויפרים, הן הימה הקטנה-גדולה שלנו, הכינרת, הולכת ומתמלאת.

מיכאל בן-ארי: הייתי מצפה שיבוא לפה שר האוצר, או לפחות הסגן שלו שיקשיב לי, ויגיד: רבותי אזרחי ישראל, התברכנו בגשמי ברכה, אנחנו מורידים עד השנה הבאה את מחירי המים.

מיכאל בן-ארי: ואם תהיה עוד פעם שנה ברוכה, נשאיר את מחירי המים בעינם, ואם לא, נעלה אותם למה שהיה.

מיכאל בן-ארי: אבל מסתבר שבמשרד האוצר מחפשים תירוצים איך למלא את הקופה.

מיכאל בן-ארי: זה טוב שממלאים את הקופה מאנשים שיש להם, אבל כשממלאים את הקופה מאנשים שאין להם, ובטיעוני סרק, כי להתפיל קוב מים עולה משהו בין שקל לשקל וחצי, ולקחת כאלה סכומים, ועכשיו לתרץ את זה כי צריך את זה לתשתיות, זה תירוץ קלוש, תירוץ עלוב, שמעליב את הציבור ומלמד אותו שבעצם האוצר תפקידו אחד – למצוץ את הציבור, לקחת ממנו בתירוצי שווא, וכשצריך לתת לו – כשהיתה פה ברכת שמים, אז לא מקבלים שום דבר.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, ואחריו – יסיים חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ראובן ריבלין: אם היה פה קודם, היה ראשון הדוברים.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, האמת היא – לגבי הסעיף הזה, אנחנו הודענו ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אלקין, במועד, שאנחנו תומכים בהצעת החוק.

שלמה מולה: אלא מה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על מה שהיה היום בוועדת הכספים.

שלמה מולה: בוועדת הכספים הממשלה והקואליציה הביאו לנו קיצוץ תקציבי או העברות תקציביות של כמעט – יותר מ-7 מיליארד שקל.

שלמה מולה: 7 מיליארד שקל.

שלמה מולה: בסך הכול מדובר בעצם בחוק הסדרים חדש, אחרי שאמרו לנו, התקציבים הם בעצם העברה מכאן לכאן.

שלמה מולה: אנחנו שואלים – כל מה שאנחנו ביקשנו מיושב-ראש ועדת כספים: תביא לנו את השרים שייתנו לנו הסברים.

שלמה מולה: מאחר שלא נענה לבקשתי – נמצאת כאן שרת הקליטה, הגברת סופה לנדבר, אני רוצה דווקא להפנות אליה את השאלות שרציתי לשאול אותה – אם הוא היה מזמן אותה – בוועדת הכספים.

שלמה מולה: אני אתן לך שתי דוגמאות, העיניים יראו והאוזניים ישמעו; המשרד שלך קוצץ ב-18 מיליון שקל בקיצוצי flat.

שלמה מולה: 18, יותר נכון – –

סופה לנדבר: ב-28 מיליון שקל.

שלמה מולה: – – 18.515 מיליון שקל, מזה, בעצם, סך כל הסעיפים – הסעיפים שקשורים לעולי אתיופיה – 5.506 מיליון, זאת אומרת, אם אני לוקח 18.5 מיליון, אני עושה פחות ב-5.506 מיליון, זאת אומרת, המשרד שלך בסך הכול קוצץ ב-12 ומשהו מיליון שקל בסעיפים אחרים.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול – – –

סופה לנדבר: כמה סך הכול?

שלמה מולה: סך הכול 18 נקודה – – –

סופה לנדבר: 28, לא 18 – – –

שלמה מולה: אני חוזר – בא ואומר – – –

ראובן ריבלין: מה שהוא שואל אותך, השרה, זה אם הסכמת לזה.

שלמה מולה: אני אומר מה שאנחנו היום הבנו בוועדת כספים; בדרך כלל אני יודע לקרוא מספרים, אנחנו ראינו את הסעיפים, זה 18.515.

שלמה מולה: ואז אני שואל, אם זה הסיפור, למה רוב הקיצוץ, כמעט שליש מהקיצוץ, צריך ליפול על הסעיפים של עולי אתיופיה?

שלמה מולה: 480,000 שקל, כשאת נאבקת להגדיל לי את תוכנית החומש?

שלמה מולה: למה לקצץ מתוכנית החומש?

שלמה מולה: למה לקצץ 480,000 שקל מהסעיפים שקשורים בעצם למוקדי הקליטה, כשאת יודעת איזה בעיות יש בערים – בעצמך את יודעת.

שלמה מולה: אני רוצה לדבר על עוד קיצוץ שהוא – הבאים מאתיופיה.

שלמה מולה: את והמשרד שלך אומרים כל הזמן: תפחיתו את המספרים, אל תעלו, קודם תנו לנו תקציב.

שלמה מולה: קודם כול.

שלמה מולה: בצדק.

שלמה מולה: להוסיף עוד תקציב זה בסדר, אבל איך את יכולה להרשות לעצמך לקצץ 4.5 מיליון שקל מהבאים מאתיופיה?

שלמה מולה: הרי אתם לא רוצים לפתוח מרכז קליטה, לכן אתם אומרים שאתם לא רוצים שיבואו עולים מאתיופיה.

שלמה מולה: לכן – כל השאלות האלה צריך – אני לא אומר שאין לך הסברים, ממש לא, אבל ההסברים האלה צריכים להינתן במקום שבו צריך לתת.

שלמה מולה: אי-אפשר, לא יכול להיות – התקיים דיון בוועדת הכספים, דיון של חצי שעה בלבד, ללא הסברים, בנושאים של קיצוצי flat שמביאים עלינו המתה של נושאים חברתיים-כלכליים.

שלמה מולה: לא קיבלנו שום הסבר.

שלמה מולה: לכן, מה שאני רוצה להגיד, גברתי השרה – – –

יצחק כהן: בקשר אלי, או – – –?

סופה לנדבר: הוא מדבר על קיצוצים.

שלמה מולה: אני מדבר – קודם כול, גם עליך.

שלמה מולה: אתה סגן שר האוצר, אתה המקצץ הראשי – מקצץ המשנה.

שלמה מולה: אני בעצם ביקשתי לדבר על הדיונים שהיו היום בוועדת הכספים, על העברת 7 מיליארד שקל בהינף יד.

אברהם מיכאלי: – – –

שלמה מולה: בהינף יד.

אברהם מיכאלי: – – –

שלמה מולה: אני מצביע – – –

יצחק וקנין: אדוני סגן השר, אולי – – –

יצחק כהן: הוא ראוי להיות שגריר.

יצחק וקנין: אוקיי, תנו לו לסיים בבקשה.

שלמה מולה: אני רוצה להגיד, אדוני סגן שר האוצר – –

יצחק כהן: ידידי.

שלמה מולה: – – אמרתי – ידידי הטוב – קודם כול, אמרתי: בחוק שהצגת אנחנו תומכים, אבל אני עליתי למחות בשם חברי בוועדת הכספים, אלה שגויסו לבוא להצביע.

שלמה מולה: אני יודע שהיושב-ראש גם הצביע בעד, אבל הוא הצביע במחאה.

שלמה מולה: היו לו הרבה שאלות.

שלמה מולה: מה שאנחנו רוצים להגיד – אתם, אנשי האוצר, בעצם לא מאפשרים לנו לקיים דיון אמיתי, באמת בסדר העדיפויות, ובקיצוצים שאתם מביאים, קיצוצי flat, אתם פוגעים באוכלוסיות החלשות; לוקחים ביד אחת, נותנים בצד השני.

שלמה מולה: אני רוצה למחות בשם עולי אתיופיה, שקוצצו להם 5.5 מיליון שקל, כאשר אנחנו יודעים מה המצוקה של עולי אתיופיה בחברה הישראלית.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שלמה מולה.

סופה לנדבר: – – –

יצחק וקנין: גברתי השרה, אני אתן לך אחרי שאייכלר – – –

יצחק כהן: – – –

יצחק וקנין: כן, כן, אני אאפשר לך.

יצחק וקנין: אתן לה מייד אחרי אייכלר.

יצחק וקנין: גברתי השרה, אני אאפשר לך.

יצחק כהן: – – – כי זה קשור – – –

יצחק וקנין: דקה.

יצחק וקנין: אאפשר לשרה ואחרי כן אני – – –

יצחק כהן: תודה רבה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת מולה, אני כן רוצה לענות לך.

סופה לנדבר: אני לא אוהבת פופוליזם, ואתם יודעים בדיוק איך אנחנו נלחמנו נגד קיצוץ רוחב.

סופה לנדבר: אתה יודע בדיוק שהעלייה מאתיופיה יקרה לי לא פחות מאשר היא יקרה לך.

סופה לנדבר: בזמן שיש שרת קליטה שהיתה עולה חדשה, אל תנסה להדביק לי את הסטיגמה שאני דואגת לעלייה הזאת ולא דואגת לעלייה של יוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: אני, בוועדה, כאשר רבנו, שנינו, אמרתי כמה המשרד משקיע ביוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: למה זה היום בולט יותר מאשר הפגיעה בעלייה, בפרויקטים שקיימים במשרד לקליטת העלייה?

סופה לנדבר: כי הסעיף היחיד שהוא נפרד זה ההשקעה של המשרד בעלייה של יוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: אתה לא תמצא פגיעות בעולים אחרים, שהגיעו מכל העולם, כי אין סעיף נפרד.

סופה לנדבר: סעיף יוצאי אתיופיה הוא נפרד, ובגלל זה רואים את הפגיעה בפרויקטים שקיימים.

סופה לנדבר: אתה יודע מה אני אגיד לך – אנחנו נשב, ואנחנו נדבר, ואני אראה לך – לא 18 מיליון קיצצו במשרד לקליטת העלייה, 28 מיליון – – –

שלמה מולה: – – –

סופה לנדבר: אבל כאשר מדינת ישראל וממשלת ישראל הולכות להשקיע בפרויקטים של חינוך, היא לא הולכת להשקיע בעיר מסוימת או במקום מסוים, היא הולכת להשקיע בילדים של מדינת ישראל – זה יוצאי אתיופיה, ויוצאי רוסיה, ואלה שנולדו כאן, ואלה שהגיעו מצרפת, ומתוניסיה, ומכל העולם כולו.

סופה לנדבר: בגלל זה אני חושבת שאנחנו נדון בנושא הזה בנפרד, כי זה נושא כואב ביותר, ואני לא אתן להדביק סטיגמה על המשרד לקליטת העלייה, שאנחנו לקחנו מיוצאי אתיופיה, מפרויקטים שקיימים במשרד.

סופה לנדבר: אנחנו עשינו קיצוץ רוחב, אומנם, שהוא כואב לי, אומנם אני צריכה לקצץ בכל הפרויקטים הקיימים, שמצליחים מאוד, וקיצוץ בפרויקטים של עלייה הוא קיצוץ בפרויקטים של עלייה.

סופה לנדבר: אני נלחמתי עד כמה שיכולתי, אבל אתם מבינים שכאשר מדינת ישראל וממשלת ישראל צריכות להשקיע בגדר, אז צריכים לקחת גם מהמשרד לקליטת העלייה – –

נסים זאב: סליחה – – –

יצחק וקנין: סליחה, חבר הכנסת זאב, תן לשרה, אני אפשרתי לה להשיב.

סופה לנדבר: – – וכאשר צריכים להשקיע בחינוך אז צריכים לקחת גם מהמשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: נלחמנו נגד זה, ואם נצליח, נצליח; אם לא נצליח – אנחנו משקיעים בפרויקטים של יוצאי אתיופיה סכום גדול ביותר.

סופה לנדבר: ובגלל זה אני רוצה להגיד – אני מבקשת שאם נדון בנושא הזה, אני אגיע לכאן עם מספרים, עם הקיצוצים בכל הפרויקטים, ואני אסביר כאן, מדוכן הכנסת, כמה חשוב כל פרויקט בקליטת העלייה.

סופה לנדבר: תודה רבה לך, אדוני.

יצחק וקנין: תודה, גברתי השרה.

נסים זאב: הטענה היתה שכאילו עולי אתיופיה, התקציב שלהם קוצץ הרבה יותר.

נסים זאב: האם זה נכון, או שזה היה – – –

סופה לנדבר: זה לא נכון.

סופה לנדבר: זה לא נכון.

סופה לנדבר: זה לא נכון.

סופה לנדבר: זה לא נכון.

יצחק וקנין: היא הסבירה את זה.

נסים זאב: אתה משמיץ אותה כל הזמן.

נסים זאב: אתה לא מתבייש להשמיץ אותה בוועדת הכספים?

סופה לנדבר: זה לא נכון.

נסים זאב: הקיצוץ היה – – –

סופה לנדבר: הקיצוץ היה רוחבי, בכל הפרויקטים הקיימים.

יצחק וקנין: רבותי, השרה הסבירה את זה בצורה הטובה ביותר.

יצחק וקנין: אני מודה לך.

נסים זאב: – – –

שלמה מולה: לך תראה – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: השרה השיבה בצורה ברורה – – –

נסים זאב: – – – ועדת כספים בלי שאני אדע את הנתונים.

יצחק וקנין: תודה, חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: – – –

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שלמה מולה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ובזה אנחנו נחתום את הדיון בהצעת החוק.

קריאות: – – –

שלמה מולה: אתה לא מכיר את הנתונים.

נסים זאב: הוא אמר ש-90% קוצץ לעולי אתיופיה.

שלמה מולה: אתה לא מכיר, אני מסתובב בבתים האלה.

סופה לנדבר: 90% – 28 מיליון, זה 90%?

שלמה מולה: 18 מיליון, זה מה שהיום קוצץ בוועדת הכספים, לא 28.

שלמה מולה: 18 מיליון.

סופה לנדבר: אבל סך כל הקיצוץ היה 28 מיליון.

שלמה מולה: לא, 18 מיליון קוצץ היום.

שלמה מולה: מה שהיה.

סופה לנדבר: אתה תמיד צודק.

סופה לנדבר: אתה פשוט – – –

ישראל אייכלר: אדוני – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת אייכלר יכול לדבר.

יצחק וקנין: רשות הדיבור שלך.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לחלק את נאומי לשתי נקודות – א.

ישראל אייכלר: נושא שקשור לאוצר.

ישראל אייכלר: היום ישבנו בוועדת הכלכלה ודנו בנושא מחירי הדלק בעולם.

ישראל אייכלר: יושב איש האוצר ומתחיל להסביר את החשיבות של המסים, הבלו על הדלק, בנימוקים של בריאות, של תחבורה ציבורית, וגם העניין של התקציב.

ישראל אייכלר: ואני מאוד מודאג מהשפה ה"אוצרית" הזאת שבאה ודואגת לבריאותנו, לאיכות הסביבה, לתחבורה הציבורית; במקום שיבואו ויגידו: אנחנו צריכים לכסות את התקציב ולכן אנחנו עושים את זה, הם באים לספר לנו שהם רוצים לתת תחבורה ציבורית, שאנשים יעדיפו תחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: וכיושב-ראש הוועדה לתחבורה הציבורית אני יודע שאין תחבורה ציבורית זמינה.

ישראל אייכלר: אני חושב שהאוצר צריך להתחיל לדבר יותר במונחים כלכליים ולא לחשוב שהם מנהלים את המדינה גם במונחים של רגולציה בנושאים אחרים של בריאות, איכות הסביבה וכל הדברים האלה.

ישראל אייכלר: זה נושא אחד.

ישראל אייכלר: הנושא השני, אדוני היושב-ראש, קשור גם אליך באופן כמעט ישיר.

ישראל אייכלר: קיבלתי היום פה הודעה, כל חברי הכנסת, שהתייחסתם לעניין של השדלנים.

יצחק וקנין: כן.

ישראל אייכלר: כתבתי גם ליושב-ראש הכנסת מכתב.

ישראל אייכלר: ישנם שדלנים גלויים, שאנחנו רואים אותם, מכירים אותם, מזהים אותם, וכל פעולה שאתם תעשו כדי שלא ישחדו ולא יפתו חברי כנסת כדי לשרת אינטרסים של חברות כלכליות ידועות ומוכרות – תבורכו.

ישראל אייכלר: אבל מה קורה עם כל השדלנים הלא-רשומים של ארגונים שעומדים מאחוריהם בעלי הון, אינטרסנטיים לא פחות, ממפעלים כלכליים?

ישראל אייכלר: מה יקרה אם מפעל כלכלי מצליח להעביר חוק באמצעות שדלן נגד האזרח ובעד החברה הכלכלית?

ישראל אייכלר: יהיה נזק כספי לכל האזרחים, זה חמור מאוד.

ישראל אייכלר: אבל כאשר בעלי הון מארצות-הברית מפעילים ארגונים, שמזמינים סקרים ומחקרים מגמתיים נגד הציבור הדתי ונגד הציבור החרדי ונגד המתנחלים, ומציתים אש בכל שדות ישראל ובכל כלי התקשורת נגד הציבורים האלה, ובאים לכנסת ומטילים אימה על חברי הכנסת ועל שרים ועל ראש הממשלה, והם יושבים כמומחים לחרדים, למשל – מי יפקח על השדלנים האלה?

ישראל אייכלר: למה השדלנים האלה לא צריכים פיקוח, ושזה לא יהיה שקוף – אני לא אומר שיאסרו עליהם.

יצחק וקנין: אדוני, צריך להבדיל בין מה שאתה אומר לבין מה שתיארת כרגע.

יצחק וקנין: ישנה מציאות שמישהו מגיע לכנסת באופן קבוע, עם אישור כניסה, וכאשר הוא רשאי, על-פי הדברים שהוגדרו בו וגם בוועדת האתיקה – מה טווח הפעולה של אותם שדלנים.

יצחק וקנין: מה שאתה טוען זו מציאות שיכולה להיות קיימת לא רק מאותם ארגונים שאתה מדבר – אני יכול להגיד משהו אחר, שאולי אנחנו אולי לא שמים אותם – למשל, חברי מרכז באותן מפלגות שגם יכולים לבוא ולהשפיע על חבר כנסת בצורה כזו או אחרת, ואפילו להגיע לדיונים של ועדות, ואני כבר ראיתי את הדברים הללו בתוך ועדות הכנסת.

יצחק וקנין: לכן, לוביסט או שדלן, לפי מה שאנחנו מכנים אותו, יש לו תווית, הוא בא מזוהה, אתה יודע את מי הוא מייצג, אתה יודע בדיוק מה הוא רוצה ממך, הדברים על השולחן, הם לא מתחת לשולחן.

יצחק וקנין: זה שזה עלה לכותרות בתקופה האחרונה בגלל מקרה כזה או אחר, ההיפך, אני חושב – כפי שטיפלנו בזה, אותה ועדה שיושב-ראש הכנסת עמד בראשה, ואני וחבר הכנסת אדרי, יעקב אדרי, אני חושב שעשינו עבודה טובה על מנת – למען יראו וייראו, לגבי אותם שדלנים שעובדים בצורה קבועה.

יצחק וקנין: אני לא מדבר על אותם גורמים, ולדעתי יש רבים כאלו, שאתה אומר שמגיעים בכל מיני צורות לחברי כנסת – – –

ישראל אייכלר: והם מקבלים כסף והם מוזמנים על-ידי הוועדות כמומחים ומחלקים חומר.

יצחק וקנין: כן, אבל שוב, אין שליטה על הדברים – אלה דברים – – –

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: אותם כללים שעשיתם – –

יצחק וקנין: סליחה – – –

ישראל אייכלר: – – על השדלנים של – –

יצחק וקנין: לא – – –

ישראל אייכלר: – – החברות הכלכליות – –

יצחק וקנין: אבל אי-אפשר לעשות את זה.

ישראל אייכלר: – – תעשו על חברי מרכז ועל שדלנים – כל מי שבא לפה – –

יצחק וקנין: אני לא יכול – – –

ישראל אייכלר: – – צריך להיות שקוף.

יצחק וקנין: אני לא יכול לעשות כלל למי שהוא בעצם לא מוגדר אצלי.

יצחק וקנין: איך אתה רוצה שאני אגדיר את אותם אלה?

יצחק וקנין: אם הם לא שדלנים, אז בתור מה אני אגדיר אותם?

יצחק וקנין: אני לא יכול לבוא ולתת הגדרה סתם.

יצחק וקנין: ההגדרה חייבת להיות ספציפית.

יצחק וקנין: אם בא חבר מרכז ומגיע לשר במפלגה שלו – מרכז הליכוד, מרכז קדימה, מפלגת העבודה, כל מרכז אחר, והוא מנסה להשפיע על השר בדברים כאלה או אחרים – –

ישראל אייכלר: לא, זה משהו אחר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש – –

יצחק וקנין: – – היו כבר פעם – תשמע, זה לא משהו אחר.

ישראל אייכלר: – – אני רוצה להבהיר, האם אתה מעלה על דעתך שיושב-ראש ועדה יזמין חברי מרכז כמומחים לנושא מסוים שבו יש להם אינטרס?

ישראל אייכלר: לא יעלה על הדעת דבר כזה.

ישראל אייכלר: זה מה שאני טוען.

ישראל אייכלר: לא שחלילה יאסרו עליהם, שיהיה שקוף בדיוק כמו שדלן כלכלי, כי האינטרסים האחרים יותר חמורים מבחינת שלום הציבור – –

יצחק וקנין: אני מסכים אתך.

ישראל אייכלר: – – מאשר האינטרסים הכלכליים שלהם.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים במשפט נוסף, תרשה לי דקה.

ישראל אייכלר: הנשיא פוטין נבחר אתמול, וכולם חוששים מהדיקטטורה ברוסיה.

ישראל אייכלר: ראש הממשלה עמד בבג"ץ ודיבר על חשיבות ועצמאות מערכת המשפט, דברים שכולנו מסכימים אתם.

ישראל אייכלר: אבל אם ראש הממשלה – ממה נפשך?

ישראל אייכלר: אם הוא חושב שהבג"ץ העכשווי, בוא נאמר שהיה עד עכשיו, שמכונה על-ידי הרבה אנשים כסניף של מרצ, האם הוא חושב שזה באמת "היכל הצדק"?

ישראל אייכלר: אז שירוץ בראש רשימת מרצ ונראה אם הציבור יבחר בו.

ישראל אייכלר: אבל אם הוא לא חושב כך אלא הוא פוחד מהדיקטטורה של הבג"ץ, אז המצב הרבה יותר חמור.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת הרב ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: רבותי, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה – תשובה והצבעה יהיו במועד אחר, כפי שסוכם.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/443).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: סעיף 7 בסדר-היום הוא הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 5) (תשלום מענק ליתומים), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת חיים כץ, משה מוץ מטלון ואריה אלדד – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת משה מוץ מטלון.

יצחק וקנין: אדוני יכול לעשות את זה מהמקום, אני מאפשר לכבודו לעשות את זה מהמקום – – –

נסים זאב: יש דיבור – – – רוצה לדבר – – – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: אין הצבעה, רבותי, על החוק הקודם, אמרתי – – –

נסים זאב: לא – – – יש דיבור, אני רוצה רק לדבר.

יצחק וקנין: באיזה נושא?

נסים זאב: – – – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: כן, כן, אני רושם אותך, ודאי.

יצחק וקנין: אבל קודם כול צריך להציג את הצעת החוק בשביל שאתה תוכל לדבר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת משה מוץ מטלון.

יצחק וקנין: המיקרופון פועל, אדוני המזכיר?

 משה (מוץ) מטלון: פועל.

 משה (מוץ) מטלון: תודה, אדוני היושב-ראש, על שאפשרת לי להגיש את הצעת החוק מהמקום.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת החוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 5) (תשלום מענק ליתומים), התשע"ב–2012, של חבר הכנסת חיים כץ, חבר הכנסת אריה אלדד ושלי, כמובן.

 משה (מוץ) מטלון: בתאריך 7 בדצמבר 2011 הונחה על שולחן ועדת העבודה, הרווחה והבריאות הצעת חוק ממשלתית הקובעת כי ישולם מענק חד-פעמי בסך של 100,000 שקלים לבן-זוגו או להוריו של חייל מילואים שנספה לפני 1 בינואר 1999.

 משה (מוץ) מטלון: הצעת חוק זו נועדה לתקן עוול שנעשה למשפחות שכולות של חיילי מילואים שנספו לפני שנת 1999 ונותרו מחוץ לחוק העיקרי – תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב–2002, אשר חל רק לגבי חיילי מילואים שנפגעו או שנספו מ-1 בינואר 1999, וקובע תשלום קצבאות לבני משפחותיהם של חיילי מילואים שנספו עקב שירותם, וזכאות למענק חד-פעמי למקרה מוות, שיוענק לשאיריהם של חיילי המילואים שנספו.

 משה (מוץ) מטלון: אולם, הצעת החוק אשר נועדה לתקן עוול יצרה עוול חדש.

 משה (מוץ) מטלון: בהיעדר בן-זוג או הורים של חייל המילואים, לא ישולם המענק לילדיו של חייל המילואים שנספה.

 משה (מוץ) מטלון: המשמעות היא שכ-240 יתומי צה"ל, יתומים מאב ומאם, נותרו מחוץ לחוק והם אינם זכאים למענק.

 משה (מוץ) מטלון: הצעת החוק המוצגת לפניכם, רבותי חברי הכנסת, מתקנת את האפליה שנוצרה ומבקשת לתת מענק כספי חד-פעמי ל-240 יתומים אשר נותרו מחוץ לחוק.

 משה (מוץ) מטלון: חברי חברי הכנסת, אני קורא לכם לאשר הצעת חוק זו בקריאה ראשונה ולהעביר אותה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

 משה (מוץ) מטלון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת משה מוץ מטלון.

יצחק וקנין: רבותי, אני סגרתי את רשימת הדוברים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יצחק וקנין: לרשותך שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ודאי שאני תומך בהצעת החוק, ויישר כוח למשה מוץ מטלון, חבר הכנסת, ידידנו – – –

 משה (מוץ) מטלון: יש לי שותפים.

נסים זאב: אתה, יש לך שותפים, אבל אתה תמיד מוביל בחוקים האלה, ואני ממש מחזק את ידיך.

נסים זאב: התורה אומרת: "כי יִפלא ממך דבר למשפט בין דם לדם בין דין לדין", ואנחנו רואים מצב שיכול להיות שמי שנספה לפני 1999 ומי שנספה – חייל מילואים – יום אחרי 1999, זה זכאי וזה לא זכאי.

נסים זאב: ודבר נוסף – התיקון הכי חשוב, אדוני היושב-ראש, זה שהיתומים לא היו יכולים לקבל את הקצבה, זה פשוט לא יאומן.

נסים זאב: זאת אומרת, האשה זכאית, ההורים זכאים, והילדים לא, כאשר על-פי דין תורה – משה מטלון – הילדים, קודם כול, הם היורשים; על-פי דין תורה.

נסים זאב: זאת אומרת, הסדר היה צריך להיות בדיוק ההיפך – קודם כול הילדים.

נסים זאב: אם עדיין אין לו ילדים, והוא רק היה נשוי חדש, אני יודע, ולא זכה עדיין לבנים, אז אשתו יורשתו.

נסים זאב: ואם אשתו – – –

יצחק וקנין: גברתי השרה, חברת הכנסת שרת הקליטה, שרת הקליטה, חבר הכנסת שלמה מולה, אנא מכם, תעשו את זה בחוץ.

נסים זאב: – – – ואם אשתו לא נמצאת, אז זכאים ההורים.

יצחק וקנין: רבותי, אתם ממשיכים את הוויכוח הקודם.

שלמה מולה: נכון.

יצחק וקנין: לא פה, זה מפריע לדיון.

נסים זאב: אני לא יודע, אולי הדלקתי קצת את הלהבה, חבר הכנסת מולה, אבל אני חושב שהחוק הזה הוא מאוד מאוד חשוב, הוא תיקון למען היתומים, שהם זכאים, ובעדיפות ראשונה, ורק עליתי לברך אותך, חבר הכנסת מטלון.

נסים זאב: אתה איש עניו, צנוע, אבל עושה את הדברים בשקט.

נסים זאב: יישר כוח, אדוני.

 משה (מוץ) מטלון: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 5) (תשלום מענק ליתומים), התשע"ב–2012, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

נסים זאב: תצרף את שלמה מולה.

נסים זאב: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 5) (תשלום מענק ליתומים), התשע"ב–2012, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: כשאני אקריא את התוצאה אני אצרף.

יצחק וקנין: חמישה, בצירוף קולו של חבר הכנסת שלמה מולה, שישה – שישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/443).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו נמצאים בסעיף 8 בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון מס' 2) (זכאות לקצבת זיקנה לעקרת בית ולאלמנה בת קצבה שמלאו להן 82 שנים), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת משה גפני ואורי מקלב – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: אני מבין שחברי הכנסת לא נמצאים פה.

יצחק וקנין: אולי – לפני שאני חותם – אולי אחד הסדרנים יבדוק אם הם נמצאים.

יצחק וקנין: נא לבדוק אם משה גפני נמצא, או אורי מקלב.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מיכאלי – הוא עכשיו עסוק גם הוא – תיכף.

יצחק וקנין: אני אמתין חצי דקה, אם הם לא יהיו אני איאלץ לנעול את הישיבה.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: הם לא נמצאים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מיכאלי.

יצחק וקנין: הנה, הנה, אדוני, אני כמעט נעלתי את הישיבה, אתה רואה?

יצחק וקנין: אפילו רציתי לבקש מחבר הכנסת מיכאלי שיציג – הנה הצעת החוק, אדוני.

יצחק וקנין: אדוני יבוא, הנה, הצעת החוק אצלי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להגיש לפני מליאת הכנסת את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון מס' 2) (זכאות לקצבת זיקנה לעקרת בית ולאלמנה בת קצבה שמלאו להן 82 שנים).

משה גפני: הצעת החוק הזאת אושרה בקריאה טרומית לאחר שהתברר – – –

יצחק וקנין: אני חושב שאדוני העלה את ההצעה הזאת.

משה גפני: כן כן.

יצחק וקנין: היה איזה שידור ברדיו – –

משה גפני: כן, היה שידור – – –

יצחק וקנין: – – שאתה שמעת, אני זוכר.

יצחק וקנין: גם ניהלתי את הדיון הקודם.

משה גפני: היה שידור ב"קול ישראל", ב"סדר-יום", העלו אותי כיושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: התברר שנשים – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת מיכאלי, אני מצטער, אני שומע אותך עד כאן.

אברהם מיכאלי: – – –

משה גפני: התברר שב-1996 עשו הצעת חוק שתקבל קצבת זיקנה מי שלא עבדה, שהיתה אז בגיל 65, עד גיל 65, ומי שמעל גיל 65, שהיתה אז מעל גיל 65, לא תקבל, והתברר היום שנשים מעל גיל 80, גיל 82, אינן זכאיות לקצבת זיקנה.

משה גפני: אני אמרתי בשידור שאני לא מכיר את הדבר הזה, אבל אם זה נכון אני אניח הצעת חוק, נברר מה העניין.

משה גפני: והתברר, אכן, שהעובדה נכונה.

משה גפני: דיברה באותו שידור – אחרי זה היא דיברה אתי בטלפון – נכדה של אשה שהיתה ב"הגנה", אז, לפני קום המדינה, והיא איננה זכאית לקצבת זיקנה, מכיוון שהיא לא עבדה, וזו אפליה.

משה גפני: כאשר זה הגיע לוועדת השרים – החוק של חבר הכנסת מקלב ושלי, כשזה הגיע לוועדת השרים, משרד המשפטים מאוד תמך בחוק וטען שזאת אפליה שאין לה מקום – אשה אחת באותו מעמד, רק מבוגרת יותר, לא מקבלת קצבת זיקנה, והאשה השנייה, שהיא צעירה יותר – צעירה יותר, הכוונה בגיל 80, פחות מגיל 80, הרי על זה אנחנו מדברים עכשיו – היא כן תקבל.

משה גפני: שתיהן באותו מעמד, שתיהן לא עבדו אז, לפני קום המדינה, ואין סיבה לעשות את האפליה הזאת.

משה גפני: ואכן, ועדת השרים אישרה.

משה גפני: משרד האוצר הגיש ערר, אבל דיברתי עם שר האוצר, ודיברתי עם פקידי משרד האוצר, והם חזרו בהם, הם רק ביקשו שזה יחל משנת 2013, זאת אומרת מ-1 בינואר 2013, ולזה הסכמתי.

משה גפני: הם רצו קצת יותר מאוחר, אמרתי להם: זה לא, מכיוון שמדובר על נשים מבוגרות.

משה גפני: בעת הכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית תדון ועדת הכספים של הכנסת בתיקון חוק האזרחים הוותיקים כדי שהזכאות להטבות לפי אותו חוק לא תישלל מעקרת-בית או מאלמנה.

משה גפני: לא נכנסנו לפרטים, כי רציתי לאשר את זה בקריאה ראשונה, אבל עלול להיות מצב שאשה שהיא זכאית להטבות, להנחות בתחבורה הציבורית, מכיוון שהיא תקבל את הקצבה היא עלולה לאבד את ההטבות שיש לה על-פי חוק האזרחים הוותיקים, וגם המשרד לאזרחים ותיקים העלה את זה; כשאני העליתי את זה בוועדה המשרד לאזרחים ותיקים ביקש גם כן שלא תישללנה ההטבות האלה.

משה גפני: לא הכנסנו את זה לקריאה הראשונה.

משה גפני: אמרנו שנביא את זה בפני מליאת הכנסת.

משה גפני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית נקיים דיון מפורט יותר, ואני מבקש את אישור מליאת הכנסת להצעת החוק בקריאה ראשונה.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

יצחק וקנין: רבותי, אין חברי כנסת שביקשו לדבר.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אני עובר להצבעה על הצעת החוק.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון מס' 2) (זכאות לקצבת זיקנה לעקרת בית ולאלמנה בת קצבה שמלאו להן 82 שנים), התשע"ב–2012 – רבותי, הצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון מס' 2) (זכאות לקצבת זיקנה לעקרת בית ולאלמנה בת קצבה שמלאו להן 82), התשע"ב–2012, לוועדת הכספים נתקבלה.

יצחק וקנין: שבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: רבותי, תם סדר-היום.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ב באדר התשע"ב, 6 במרס 2012, בשעה 15:00.

יצחק וקנין: ישיבה זו נעולה.