ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 327, 2012-02-28 00:00

יצחק וקנין: צהריים טובים.

יצחק וקנין: אני פותח את ישיבת מליאת הכנסת.

יצחק וקנין: היום יום שלישי, ה' באדר התשע"ב, 28 בפברואר 2012.

יצחק וקנין: כהרגלנו ביום שלישי, רבותי, אנחנו פותחים בנאומים בני דקה.

יצחק וקנין: כל חברי הכנסת שמעוניינים להירשם לנאומים בני דקה יירשמו ברגע הזה.

יצחק וקנין: עד שאנחנו נקבל את הרשימה, אני מאפשר לסגן מזכיר הכנסת הודעה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 44) (פגישת אסיר עם עורך-דין), התשע"ב–2012.

נאזם בדר: הסכם בין ישראל לקפריסין בדבר שיתוף פעולה בתחומי האנרגיה המתחדשת וההתייעלות האנרגטית.

נאזם בדר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

יצחק וקנין: רבותי, עד שנתחיל בנאומים בני דקה, אני מקדם בברכה את המשלחת מארצות-הברית שנמצאת אתנו היום ביציע המיוחד, בראשות פרופסור קוצ'ר אפטי וד"ר אריק אלינקו.

יצחק וקנין: מלווה אותם חבר הכנסת לשעבר יאיר פרץ, המקדם הקמת קמפוס ביו-טכנולוגיה כדי לשפר את המעורבות של אנשי מקצוע ערבים ויהודים בתנופת הפיתוח של חברות הסטארט-אפ בישראל, בנושאים כמו ביו-טכנולוגיה, התקנים רפואיים ומחשוב רפואי.

יצחק וקנין: ברוכים הבאים למדינת ישראל.

יצחק וקנין: רבותי, ראשון השואלים בנאומים בני דקה – חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, לדיון שהתקיים היום בוועדה למעמד האשה נגד הדרת נשים אצל החרדים וברדיו "קול ברמה", הוזמנו רפורמים רבים.

ישראל אייכלר: הם מילאו את האולם וחוללו פרובוקציה בוועדה, הפיצו חוברות הסתה נגד החרדים בתוך הוועדה ואף קראו קריאות גנאי נגד הח"כים החרדים, ולא הוצאו החוצה.

ישראל אייכלר: יושבת-ראש הוועדה, גברת חוטובלי, גירשה את ראש עיריית בית-שמש בלי לתת לו זכות דיבור, ואף הוציאה אותי מן הדיון לאחר שמחיתי על הוצאת ראש עיריית בית-שמש והזמנת הרפורמים לדיון על חרדים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אותם רפורמים – לא כל הרפורמים – אבל אותם רפורמים שמגיעים לפה, וקרנות השמאל הקיצוני, משמשים כלוביסטים סמויים, מוזמנים כמומחים לחרדים בחוק טל וכן בהדרת נשים, בכל הקמפיינים שהם מנהלים נגד החרדים בתקשורת.

ישראל אייכלר: להזמין רפורמים כמומחים לחרדים זה כמו שיזמינו את הסיקריקים לדיון על חגיגות יום העצמאות ומוסדות התנועה הציונית.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת חוטובלי ניצלה היום את הוועדה לפגוע בנשים הנוסעות באוטובוסים מהדרין ואינן רוצות להצטופף בין הגברים, וגם נגד רדיו "קול ברמה", ואסור לאפשר להפוך ועדת כנסת לבמת הסתה לגדולי אויבי החרדים, שהם אותן קרנות שמאל אנטי-דתיות.

יצחק וקנין: תודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה עוד משפט.

ישראל אייכלר: ראש העיר בית-שמש – – –

יצחק וקנין: משפט אחד.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

ישראל אייכלר: משפט אחרון.

ישראל אייכלר: ראש עיריית בית-שמש ביקש להפיץ דפים להסברה של העירייה.

ישראל אייכלר: בוועדה אחרת אמרו לו שאסור לגורמים חיצוניים להפיץ בוועדות חומר, וכאן אפשרו את חלוקת חוברות ההסתה נגד החרדים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: לא ידעתי שאתה הולך לשאול עליה.

יצחק וקנין: ברשימה היא מופיעה מייד אחריך, אז חברת הכנסת ציפי חוטובלי תוכל אולי להשיב לך על הטענות.

יצחק וקנין: בבקשה, חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, אני אבקש שתי דקות; דקה אחת לנושא שרציתי לדבר עליו, שגם הוא קשור, ודקה שנייה כדי בכל זאת רק לומר כמה הבהרות.

ציפי חוטובלי: הדיון התקיים בעיקר בנושא של רדיו חרדי בשם "קול ברמה", שבו לא הושמעו עד לא מזמן נשים.

ציפי חוטובלי: בזכות חבר הכנסת אורי אורבך, שיזם דיון מאוד חשוב בוועדה, ובזכות עבודתה של הוועדה לקידום מעמד האשה, החלו להישמע שם נשים.

ציפי חוטובלי: החבורה שאותה משמיץ חבר הכנסת אייכלר מוזמנת לכנסת כמו שלכל אדם יש זכות להיכנס לוועדות הכנסת.

ציפי חוטובלי: לצערי, מאחר שהדיון כולו היה דיון שהתמודד בעיקר עם פרובוקציות – עם כל הכבוד, אותם אנשים לא השמיעו ולו הגה אחד קטן, בניגוד לראש עיריית בית-שמש, שטרח מתחילת הדיון רק להשמיע אמירות מתריסות ונהג בניגוד לכללי המשחק בכנסת.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שמתוך כבודה של הכנסת ראוי לומר את האמת ולהציג את הדברים כהווייתם.

ציפי חוטובלי: אבל, אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך כאן בשני כובעים: יושב-ראש ועדת האתיקה ויושב-ראש הדיון הזה.

ציפי חוטובלי: כחברה בוועדת האתיקה – אנחנו מקבלים לא פעם תלונות על זה שידה של ועדת האתיקה קשה עם התנהגויות בוטות של חברי כנסת.

ציפי חוטובלי: נראה לי שהמכתב הזה, של נערה צעירה, בת 17, בשם תמר אייזנברג, משקף היטב את מה שהנוער קולט מאתנו, ואני חושבת שזה נכון גם לגבי דיונים בוועדות: יושב-ראש הכנסת, שלום, שמי תמר אייזנברג, אני בת 17, אני לומדת בכיתה י"ב בירושלים.

ציפי חוטובלי: גדלתי בבית מלא ערכים, מלא חינוך לחיי מעורבות בעם ישראל ובמה שקורה במדינה.

ציפי חוטובלי: לימדו אותי תמיד לשאוף גבוה ולחלום רחוק, ובסופו של דבר לקחת חלק בבניין הארץ והמדינה ולהיות פעילה בתחומים המקדמים אותה.

ציפי חוטובלי: לכן, כבוד יושב-ראש הכנסת, בטח תוכל להבין את התרגשותי כאשר הגענו לסיור בכנסת כחלק ממסגרת הלימודים.

ציפי חוטובלי: סוף-סוף, חשבתי לעצמי, אוכל לצפות מקרוב בחוד החנית של המדינה שלנו, באנשים שאני כל כך מעריכה את עבודתם.

ציפי חוטובלי: באותו יום שהגעתי, היה זה יום סוער בכנסת.

ציפי חוטובלי: היה זה יום שבו נערך הדיון על פרשת ספינת ה"מרמרה".

ציפי חוטובלי: ישבתי ביציע, התבוננתי בדריכות במנהיגי מדינתנו שאני כה מעריכה, והייתי בהלם – האם אלו מנהיגינו?

ציפי חוטובלי: כנערה חונכתי כל חיי לכבד כל אדם ודעותיו, גם אם הן שונות וחולקות.

ציפי חוטובלי: הייתי בהלם כשצפיתי בהתנהגותם של מנהיגי המדינה שלנו, שלא כיבדו את חבריהם, ואיך הם התנהגו כלפי האורחים.

ציפי חוטובלי: אדוני, כאשר כל ילד קטן מתחיל ללמוד בגן מחנכים אותו שלא מרביצים, לא מקללים, שמדברים יפה אחד לשני ומכבדים כל אדם כאשר הוא מדבר.

ציפי חוטובלי: כפי שציינתי, חלומי הוא להיות דמות חינוכית בעם ישראל, אך אני תוהה איך אתם מצפים ממני לחנך דור להתנהג בכבוד כאשר אתם בעצמכם אינכם מכבדים את חבריכם, כאשר אתם מתייחסים בזלזול מוחלט לאנשים היושבים לצדכם.

ציפי חוטובלי: כיצד מחנכים את העם לכבד אדם כאשר אנשים משכילים כחברי כנסת לא מסוגלים – – –

יצחק וקנין: אבקש משפט אחרון, כי זה הופך להיות נאום.

יצחק וקנין: הבנתי את הדקה הראשונה בשביל אייכלר, אבל זה כבר שלוש דקות בשביל – – –

ציפי חוטובלי: בסדר גמור.

ציפי חוטובלי: אני רק רוצה לומר שאותה בחורה מסכמת ואומרת את הדברים הבאים.

ציפי חוטובלי: היא פונה אל כל חברי הכנסת ואומרת במפורש: אנא, חברי הכנסת, כשאתם מדברים במליאה – ואני מוסיפה גם בוועדות הכנסת השונות – תדעו שאתם מודל לחינוך לדור צעיר שצופה בכם.

ציפי חוטובלי: ולכן, אני חושבת שמיותר לציין כמה חשיבות ואחריות יש להתבטאויות שיוצאות מהבית הזה, וגם לוועדת האתיקה שתמשיך בקו שאתה מוביל ולא תפחד להעניש חברי כנסת שלא יודעים להתנהג.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת ציפי חוטובלי.

יצחק וקנין: רבותי, חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: אני מבקש שתשתדלו להקפיד על הדקה.

יצחק וקנין: אם תחרגו טיפה אני לא – – –

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, לפני כחודש הגשתי שאילתא לשר הפנים בנושא הריסת הרפת בירכא, והוא טען שזה לא בסמכותו והעביר את זה לשר המשפטים.

חמד עמאר: גם אתה היית וניהלת – – –

יצחק וקנין: אני ניהלתי את הדיון באותו יום רביעי כאשר שר המשפטים השיב לך מעל הדוכן.

חמד עמאר: נכון.

חמד עמאר: וגם הוא אמר שזה לא בסמכותו ולא באחריותו, ועד היום אני לא יודע למי לפנות ומי צריך לתת לי תשובה.

חמד עמאר: לכן, עוד פעם אני פונה לנשיאות הכנסת להחליט מי צריך לתת לי את התשובה, מי אחראי להרס הרפת עם הבקר בפנים ביישוב ירכא.

חמד עמאר: ואני רוצה להציג לחברי הכנסת את המצב העגום של התכנון והבנייה ביישוב ירכא.

חמד עמאר: תוכנית מיתאר אושרה ביישוב ירכא בשנת 1985, כאשר היא הופקדה בשנות ה-70.

חמד עמאר: זה אומר שמשנות ה-70 לא עשו שום שינוי ביכולת הבנייה של התושבים ולהרחבת שטח הבנייה ליישוב.

חמד עמאר: ביישוב ירכא יש היום יותר מ-800 בתים מחוץ לתוכנית המיתאר, שנבנו ללא רשות.

חמד עמאר: לא בנייה לא חוקית, אלא ללא רשות.

חמד עמאר: בנייה ללא רשות – 800 בתים ביישוב ירכא.

חמד עמאר: חלקות לחיילים משוחררים, אדוני היושב-ראש, חולקו ביישוב ירכא בשנת 2000.

חמד עמאר: אנחנו היום בשנת 2012, ומאות חיילים השתחררו ביישוב ירכא.

חמד עמאר: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, צריך להביא את זה להנהלת הקואליציה, שם ייתנו תשובות – – –

יצחק וקנין: לא, אני חושב שברור לחלוטין מי המשרד שצריך להשיב על הדבר הזה.

יצחק וקנין: אין שום קשר.

יצחק וקנין: אני חושב שנושא הריסה, כל תכנון ובנייה, שייך למשרד הפנים.

יצחק וקנין: אני חושב שהמשרד שאמור להשיב על הדבר הזה זה משרד הפנים, אבל אני אעביר את זה – – –

חמד עמאר: – – –

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

דב חנין: ואחריו?

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת דב חנין, השואל.

דב חנין: – – –

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, ביום הזה מציינים את יום זכויות בעלי-החיים, וביום הזה אני חושב שצריכים להודות שאנחנו בני-האדם השחתנו את הטבע וקלקלנו את חוקי הטבע.

מסעוד גנאים: במעשה ידינו הבאנו אסון על הטבע ועל בעלי-החיים, במיוחד בקשר להתחממות כדור-הארץ.

מסעוד גנאים: הלווייתנים מתאבדים, הציפורים התבלבלו בנדידתן.

מסעוד גנאים: לפי מחקר, היונקים מתכווצים ומאבדים את משקלם.

מסעוד גנאים: אבל הדבר הנורא מכול שקראתי עליו בעיתון "הארץ" זה שהציפורים לא מסתפקות בלהזדווג עם בן-זוג אחד אלא מזדווגות עם כמה בני-זוג, זאת אומרת, הן איבדו את הנאמנות שלהן לבן-זוג אחד.

מסעוד גנאים: דרדרנו אותן לזנות, אדוני היושב-ראש, ועל זה אלוהים לא יסלח לנו.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: אני רק רוצה להעיר הערה קטנה לפני שנמשיך בנאומים בני דקה.

יצחק וקנין: בהקראת שמות חברי המשלחת מארצות-הברית נעלמה מעיני נוכחותו של פרופסור דוד אלמליח, שהוא בעצם האיש החשוב במשלחת הזאת.

יצחק וקנין: אני מברך אותך עם כל המשלחת.

יצחק וקנין: עלו והצליחו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, דקה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: הנה עדות שהגיעה לידי בעניין של הפגנה משותפת פלסטינית-ישראלית שהתקיימה בחברון ביום שישי למען פתיחת רחוב השוהדא.

דב חנין: אחרי שכוחות הביטחון שם התחילו לתקוף את המפגינים בגז מדמיע ובבואש, רוב המפגינים התרחקו במעלה הרחוב משורת החיילים שחסמה אותו.

דב חנין: כמה אנשים ניגשו אל המפגינים וביקשו שהם יזוזו בבקשה הצדה ויפנו מקום לעבור, כי יש שם הלוויה.

דב חנין: סתם מוות, לא קשור לכיבוש; סתם מוות של אחד השכנים.

דב חנין: המפגינים נעמדו בצדי הרחוב כדי לאפשר לחבורה שנשאה את גופת המת על מנשא מעץ לעבור.

דב חנין: הם ראו שהחיילים מתחילים להיערך.

דב חנין: האבלים היססו מה לעשות, נופפו בידיהם לחיילים, צעקו והסבירו, ואז התקדמו קצת.

דב חנין: הצבא ניצל את ההזדמנות.

דב חנין: מטחי גז מדמיע נורו על האבלים ועל המפגינים והפעילו גם את הבואש, שפגע גם באבלים וגם בגופה העטופה בשמיכה.

דב חנין: לחבורה הקטנה הנושאת את המת לא אפשרו לעבור.

דב חנין: אדוני, כך נראה הכיבוש בחברון.

דב חנין: שר החינוך לוקח את התלמידים לראות.

דב חנין: אולי כדאי שיראו גם את התמונות הקשות האלה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, פרשת השבוע שלנו היא פרשת תצוה, והשבת אנחנו נקרא גם את פרשת "זכור את אשר עשה לך עמלק".

מיכאל בן-ארי: בהזדמנות הזאת שמזכירים את חברון, הייתי יכול להזכיר שמות רבים של נרצחים, וש-97% מהעיר הם אפרטהייד ליהודים.

מיכאל בן-ארי: יהודים, אסור להם להיכנס ל-97% מהעיר.

מיכאל בן-ארי: רק אזכיר את שלהבת פס, ילדה בת שנה שנורתה על-ידי אחד מחבריהם של המעוז הקדמי של האויב.

מיכאל בן-ארי: נורתה בראשה.

מיכאל בן-ארי: בפרשת השבוע שנקרא, בעצם בפרשת זכור, נקרא: "זכור את אשר עשה לך עמלק בדרך בצאת

מיכאל בן-ארי: כם ממצרים".

מיכאל בן-ארי: המצווה לזכור את עמלק היא לעולמים, כי הרצון להשמיד את עם ישראל, לצערנו, לא הופסק אף פעם.

מיכאל בן-ארי: הוא לבש צורה ופשט צורה, הוא לבש צורה ופשט צורה.

מיכאל בן-ארי: ואנחנו נקרא בשבוע הבא את רצונו של המן – שהוא לא היחיד, יש המן בכל דור ודור – להשמיד, להרוג ולאבד את כל היהודים, מנער ועד זקן, טף ונשים.

מיכאל בן-ארי: כך היה בחברון בתרפ"ט: נער וזקן, טף ונשים נשחטו, נשרפו, נאנסו, איבריהם נחתכו, כדי להשמיד את כל היהודים.

מיכאל בן-ארי: אלו חבריו של חבר הכנסת דב חנין, ששחטו נשים וילדים, והם רוצים גם היום לעשות את זה, ואחר כך מספרים סיפורים על אפרטהייד וכו'.

מיכאל בן-ארי: לכן צריך לזכור, לזכור תמיד, מי האויבים שלנו, כדי שחס ושלום לא ניפול ברשת המתקתקה שלהם.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת בן-ארי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אריה אלדד.

אריה אלדד: תודה רבה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אתמול התקיים במרכז מורשת מנחם בגין ערב מרגש מאוד לציון 20 שנה לפטירתו של ראש הממשלה מנחם בגין.

אריה אלדד: נהוג אצלנו ש"אחרי מות קדושים אמור", ולכן לא היו באותו ערב אזכורים רבים מדי של העקירה והגירוש של מתיישבי צפון סיני, ואופירה, ונביעות, ודי-זהב.

אריה אלדד: אבל אחרי הצהריים שמענו את בנו, ייבדל לחיים ארוכים, השר בני בגין, מדבר על פשרת מגרון, והיה נדמה לי שיש איזשהו קו אופי משפחתי כמעט שמקל ראש בעקירה ובהריסה, משום שמשפט אחד באותו הסכם פשרת מגרון הוא בלתי נסבל מבחינת המתיישבים, וגם מבחינת כל מי שתומך בהתיישבות.

אריה אלדד: אם אכן מדובר באדמות נפקדים, ואין סיבה משפטית להרוס את הבתים שהוקמו על השטחים הללו, אין שום צורך להתעקש על תוספת המשפט שלאחר בניין יישוב הקבע ייהרסו המבנים.

אריה אלדד: יש להתיר את זה לבית-משפט השלום או לבית-המשפט המחוזי.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת כרמל שאמה, ואחריו – חבר הכנסת שכיב שנאן.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום פורסמה, אדוני היושב-ראש, באחד מהאתרים הכלכליים התבטאות של הפרשן הכלכלי שלמה מעוז, שפוטר לאחרונה מ"אקסלנס", בעניין השיא החדש במחירי הדלק.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר שהוא לא מבין מה הצעקה, על מה הבכי, על מה הנהי; אז אנשים יצטרכו או להוציא טיפה יותר כסף, או לוותר על נסיעה ברכב, להשתמש בתחבורה הציבורית המפוארת והמפותחת של מדינת ישראל, אבל קשה לבוא בטענות.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שקשה אולי למי שמרוויח ורק פיצויי הפיטורים שלו היו כמה מיליונים, והוא באמת לא רגיש כנראה לדלק ב-5 שקלים, 6 שקלים, 7 שקלים, 8 שקלים, 9 שקלים, 10 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: בשביל אנשים עם הכנסות כאלה זה להעביר את כרטיס הפלסטיק.

כרמל שאמה-הכהן: הם בכלל לא שמים לב כמה עבר, ושימשיכו, ויהיו עשירים, ויבורכו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה שראש הממשלה, שאתמול ישבתי אתו בעניין הזה, יגלה, כמו בפעמים קודמות, בניגוד לציפיות ממנו, ולאכזבת האופוזיציה, שלמרות שהוא יושב בכיסא ראש הממשלה, ומוקף תמיד יועצים ומאבטחים, ועוסק בדברים שברומו של עולם, עם מנהיגי עולם ועם הצרות של עם ישראל – יגלה את הרגישות פעם נוספת וימצא פתרון מחוץ לקופסה, יצירתי, כי אנחנו חייבים זאת לציבור.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: מסכים לכל מלה של חבר הכנסת כרמל שאמה, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

יצחק וקנין: אתה צודק לחלוטין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת שכיב שנאן, ואחריו – חבר הכנסת דניאל בן-סימון.

גאלב מג'אדלה: דני לפניו, איך אתה – – – מה זה האפליה הזאת?

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום חמישי שעבר ביקרתי באקראי במרפאות החוץ של בית-החולים הממשלתי "נהרייה", ופגשתי שם זוג זקנים תושבי העיר, מר שמעון אזרזר ורעייתו, שהיו אמורים לשלם סכום כסף קטן עבור שירות שקיבלו במרפאת הריאות.

שכיב מוראד שנאן: נדהמתי כשהם ניגשו וניסו לשלם בכרטיס אשראי שהפקידה אומרת להם שלא נהוג לקבל כרטיס אשראי בבתי-חולים.

שכיב מוראד שנאן: האיש נאלץ לעזוב את המקום, לנסוע לחפש כספומט בשביל למשוך את הסכום הקטן של 100 שקלים כדי לשלם לאותה פקידה עבור השירות שהוא קיבל.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה לשאול את סגן השר ליצמן מדוע מצב כזה בכלל קיים.

שכיב מוראד שנאן: הרי כרטיס אשראי זה אמצעי תשלום מקובל בכל מקום בעולם.

שכיב מוראד שנאן: אפילו אפשר להשתמש בו ברמה בין-לאומית.

שכיב מוראד שנאן: איך יכול להיות שבבתי-חולים ממשלתיים, שאמורים להיות המתקדמים ביותר שיש, אמצעי כזה, נעדרת יכולת השימוש בו?

שכיב מוראד שנאן: אני מבקש שהדבר הזה יתוקן במהרה ושאפשרות התשלום בכרטיס אשראי בבתי-חולים תהפוך להיות דבר זמין, מקובל, ואמצעי שאדם יכול להשתמש בו.

שכיב מוראד שנאן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת שכיב שנאן.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דניאל בן-סימון, ואחריו – חבר הכנסת יריב לוין.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב – מה קרה?

קריאה: – – –

דניאל בן-סימון: לפעמים יהודי קודם לערבי, לפעמים ערבי קודם ליהודי.

דניאל בן-סימון: הפעם, יהודי קודם לערבי.

יצחק וקנין: דרך אגב, אתה הגעת לפניו לפה וביקשת לפניו.

דניאל בן-סימון: אני יודע, אני יודע.

דניאל בן-סימון: לא, הכול בידידות פה.

גאלב מג'אדלה: אני בעד שתיתן לו לפני, כי הוא יותר מבוגר ממני.

יצחק וקנין: אבל אתן לך יותר מדקה, בשבילך.

דניאל בן-סימון: אנחנו בעד – כן.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שאתה, אדוני היושב-ראש, כמי שמתגורר בצפון, תבין ואולי תסכים למה שאומר.

דניאל בן-סימון: שגגה יצאה מהמדינה בשנות ה-50 כשהקימה את ערי הפיתוח.

דניאל בן-סימון: היא הקימה אותן סביב מפעל אחד או שניים, לרוב מפעל שלא דרש תחכום יתר.

דניאל בן-סימון: בדרום סביב הטקסטיל, ובחצור-הגלילית סביב מפעל אחד, של אנשים קשי יום וקשי לילה, שעובדים סביב המכונות האלה במראה שנוגע ללב.

דניאל בן-סימון: מאז שאני בכנסת, בשלוש השנים האחרונות, זו הפעם הרביעית שמתחוללת דרמה אנושית יוצאת דופן סביב האנשים האלה, שחייהם תלויים במפעל הזה.

דניאל בן-סימון: מפעל אחד ליישוב שלם, בעוד שיש ערים שיש להן מאות ואלפי מפעלים.

דניאל בן-סימון: והנה, במקום אחד, שבו המפעל הזה נקלע לקשיים, היישוב כולו קורס.

דניאל בן-סימון: זה היה בשנות ה-50, זה קרה בדרום.

דניאל בן-סימון: לכן אני אומר שיכול להיות – ואני אומר את זה ברגישות המקסימלית – יכול להיות שצריך לשנות כיוון.

דניאל בן-סימון: נמצא פה יושב-ראש ועדת הכלכלה כרמל שאמה, שמילא תפקיד חשוב – –

גאלב מג'אדלה: הכהן, הכהן.

דניאל בן-סימון: הכהן.

דניאל בן-סימון: – – בהשארת המפעל.

דניאל בן-סימון: אבל יכול להיות שכדי לרפא צריך לכרות לפעמים איבר.

דניאל בן-סימון: אתה חייב לחשוב על הדור הבא בחצור-הגלילית, כמו שחשבת בקריית-גת וכמו שחשבת ביוקנעם.

דניאל בן-סימון: במותו "סולתם" ציווה את הקמת הקריה הטכנולוגית, אותו דבר בקריית-גת עם "אינטל".

דניאל בן-סימון: יכול להיות שהחברים שלי מחצור-הגלילית יצטרכו לחשוב חשיבה נוספת כדי להתנתק מהתלות הזאת.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אני חושב – – –

דניאל בן-סימון: האם המסר עבר?

גאלב מג'אדלה: המסר עבר.

יצחק וקנין: המסר עבר לחלוטין.

דניאל בן-סימון: אוקיי, אז אם כך – – – הפסקת אותי.

יצחק וקנין: הזמן זה כמו הצעה לסדר-היום.

יצחק וקנין: האמת שהיית צריך לבוא לדוכן, כי זה כמו הצעה לסדר-יום.

דניאל בן-סימון: סליחה שהארכתי.

דניאל בן-סימון: יריב לוין, המסר עבר?

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דניאל בן-סימון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יריב לוין, יושב-ראש .

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: ראשית, אני מקווה שזה לא יהיה על חשבון הזמן שלי, אני רוצה להעיר שכמדומני אין כאן שר, ואני חושב שזה לא בסדר.

יצחק וקנין: אדוני צודק לחלוטין.

יריב לוין: זה גם נוגד את התקנון.

יצחק וקנין: אני מצטער שאני מפסיק אותך, אבל אני אומר לסגן המזכירה לדאוג ששר יגיע לכאן.

יצחק וקנין: אם לא – אני אנעל את הישיבה, רבותי.

יצחק וקנין: כבר עשיתי את זה פעם, ואני לא רוצה לנעול את הישיבה, כי יש לנו סדר-יום מאוד חשוב.

יצחק וקנין: אני מבקש שהשר שאמור להגיע לפה, שיגיע.

יצחק וקנין: תודה, אדוני יושב-ראש .

יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום סיימה את כהונתה נשיאת בית-המשפט העליון דורית בייניש.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שהיא בוודאי פעלה כמיטב אמונתה והשקפת עולמה, אלא שאמונתה והשקפת עולמה אינן נחלתו של רוב הציבור, כפי שהדברים באים לידי ביטוי בבית הזה.

יריב לוין: לצערי הרב, כהונתה של הנשיאה בייניש, כמו גם פסיקותיה, אופיינו בניסיון – בעיני פסול מיסודו ואנטי-דמוקרטי – להכתיב את ערכיה של קבוצת מיעוט שאיננה זוכה לרוב בבית הזה באמצעות כלים משפטיים כביכול.

יריב לוין: בד בבד, לצערי שוב, לא השכילה נשיאת בית-המשפט העליון לתת את ידה לשורה של מהלכים חשובים שניסינו לקדם ושתכליתם היתה יצירת הרבה יותר שקיפות בתהליך בחירת השופטים, גיוון של הרכב השופטים, שבירת השיטה של חבר מביא חבר ועוד שורה ארוכה של תהליכים, שהם בעיני חיוניים.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אנחנו נאחל, כמובן, הצלחה לכבוד השופט גרוניס, הנשיא הנכנס, ואני מקווה שאנחנו כאן בכנסת לא נירתע מלמלא את תפקידנו ושליחותנו ולהוביל שינויים של ממש גם בתהליכי בחירת השופטים, גם בתחימת קווי הפרדת הרשויות, גם בקביעת ערכי היסוד, בדרך שתשקף את רצונו האמיתי של הציבור.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, סגן יושב-ראש הכנסת.

גאלב מג'אדלה: תודה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: קודם כול, אני רוצה לקבל בברכה משלחת של לוחמים מכפר עארה, שרוצים להפריד את הכפר שלהם מערערה.

גאלב מג'אדלה: הם נמצאים אתנו ביציע, אנחנו מקבלים אותם בברכה.

גאלב מג'אדלה: לאותו עניין שחבר הכנסת יריב לוין נגע, אדוני היושב-ראש, על בית-המשפט העליון ואנחנו.

גאלב מג'אדלה: החברה הישראלית נפרדה מנשיאת בית-המשפט העליון, כבוד הנשיאה דורית בייניש.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה קודם כול לחזק את ידה בכל מה שהיא עשתה למען שלטון החוק בישראל.

גאלב מג'אדלה: כמו כן, אני רוצה לומר לה יישר כוח על ההחלטה הכי חשובה בעיני, שביטלה את ההפרטה של בתי-הסוהר.

גאלב מג'אדלה: זה היה צעד אמיץ, החלטה מושכלת, שהזכירה לבעלי ההון ולטייקונים ולכל מי שרוצה להשתלט על החברה הישראלית ולהפריט אותה, בתפיסה כלכלית של ראש הממשלה וחבריו – שעד כאן.

גאלב מג'אדלה: בעיני זו היתה ההחלטה החברתית הכי חשובה בחיי בית-המשפט העליון.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, גם היא סגנית יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: רציתי להעלות נושא שאני חושבת שאסור שהוא ירד מסדר-היום שלנו; זה נושא שנדון היום גם בעקבות בקשה לדיון מהיר שלי ושל דב חנין בוועדת הכלכלה – כל הנושא של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מפעם לפעם אתה מרים אבן ואתה מגלה שהקטסטרופות למטה חוגגות.

אורלי לוי אבקסיס: הדיון היום היה על 260 מיליון שקלים שנמצאים בקופת "חלמיש", שהיתה אמורה להיות חברה משכנת, ובמבצעי המכר מכרה דירות אך לא הפנתה שקל, לפחות לא מה-260 מיליון הללו, למלאי של הדיור הציבורי, וגם לא העבירה את הכסף, צריך להגיד, לרשויות.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאומר: לא הגיע, לא למשרד השיכון, בוודאי לא לאותם זכאים, האוכלוסייה החלשה ביותר של מדינת ישראל, שקורת גג אפילו בשבילה זה איזשהו חלום ורוד.

אורלי לוי אבקסיס: הכסף הזה הוא שלהם; הכסף הזה, המדינה ייעדה אותו להם.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו מגלים שעכשיו, כשהאוצר מבקש את הכסף, פתאום לחברת "חלמיש" יש כל מיני פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים: תנו לנו למכור נדל"ן – במקום למכור את הנדל"ן עכשיו נבנה דיור.

אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, יש גם מלחמות כמה הם יעבירו וכמה לא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על תספורות לטייקונים?

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שפה תהיה תספורת מאוד מאוד רצינית, כי חלק מההסדר שהם מוכנים לקחת זה להעביר 100 מיליון, אבל שיוותרו להם על 160 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת: מאיפה הקטסטרופה הזו?

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה?

אורלי לוי אבקסיס: כולנו יודעים מה קורה בשוק הדיור, אנחנו יודעים שהוחמרו הקריטריונים כי אין מספיק דירות, והמאבק שלנו עכשיו – לא משנה באיזו מסגרת, אבל שהכסף הזה יהיה צבוע לאותם אנשים שמגיע להם, שהמדינה ייעדה את הכסף הזה להם.

אורלי לוי אבקסיס: אסור לנו לעבור על זה לסדר-היום ואסור לנו לתת לאותם אנשים באוכלוסייה הזו להרגיש שהם הופקרו מכל הכיוונים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יצחק וקנין: רבותי, זו הפעם השנייה שאני מנהל דיון כשאין פה שר.

יצחק וקנין: אני כבר מגיע להצעת חוק ששר צריך להשיב עליה, ומה שאומרים לי, שאני אקרא את התשובה במקום השר.

יצחק וקנין: שמעתם דבר כזה?

יצחק וקנין: אני מצטער, אני מודיע לכם.

יצחק וקנין: אני נועל את הדיון.

איתן כבל: אבל אדוני פוגע בנו.

יצחק וקנין: רבותי, תאמינו לי, יש לי נאום, אני יכול להקריא אותו, בקשר לנושא שעומד על סדר-היום.

יצחק וקנין: רבותי, אני לא יכול להמשיך את הדיון, עם כל הכבוד.

יצחק וקנין: משעה 16:00 הערתי, זו פעם שנייה שאין שר.

יצחק וקנין: שר צריך להשיב על הצעת חוק שאתה תעלה אותה תיכף, ידידי חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: אפשר, ברשותך, אדוני היושב-ראש – – –

קריאה: צער בעלי-חיים, תגיד – – –

איתן כבל: – – –

יצחק וקנין: בוודאי, בוודאי.

יצחק וקנין: בלי שום קשר צריך להיות פה שר תורן.

יצחק וקנין: זו לא פעם ראשונה.

יצחק וקנין: רבותי, מישהו צריך להבין.

יצחק וקנין: אם יש זלזול של הממשלה – לו זו היתה ממשלה קטנה, אני רוצה להגיד, אני בקואליציה – לו זו היתה ממשלה של 20 שרים, 18 שרים, הייתי מבין.

יצחק וקנין: אבל יש 30 שרים, יש תורנות ביניהם.

יצחק וקנין: פעם בכמה חודשים יוצא לשר להיות תורן.

יצחק וקנין: לא יכול להיות ששר לא יגיע לפה.

יצחק וקנין: אם הוא ייכנס אני לא אנעל את הדיון.

איתן כבל: הנה, נכנס.

יצחק וקנין: אדוני השר.

יצחק וקנין: רבותי, יש לי נאום, לפני שאנחנו מתחילים את סדר-היום, בנושא ציון יום זכויות בעלי-החיים.

יצחק וקנין: רבותי, אדוני שר התחבורה, אני שמח שהגעת, כי הייתי כפסע לפני נעילת הישיבה.

יצחק וקנין: גם שרת החקלאות צריכה להיות פה כדי להשיב על הצעת החוק.

יצחק וקנין: רבותי, צריך את הדבר הזה – אני אומר את זה למזכירות הכנסת – להעביר את זה לממשלה.

יצחק וקנין: לא יכול להיות שחצי שעה לא יושב פה שר.

יצחק וקנין: העניינים צריכים להיות ברורים.

יצחק וקנין: אחרי כן דברים נאמרים כלפינו בצורה לא – אפילו הייתי אומר, בוטה, לפעמים.

יצחק וקנין: שרים, רבותי חברי הכנסת, מכובדי, הדיון בנושא זכויות בעלי-החיים הוא דיון חדש באופן יחסי בעולם הפוליטי שלנו.

יצחק וקנין: אנו רגילים לעסוק בשיח הליברלי של זכויות הנוגע לזכויות האזרח והאדם.

יצחק וקנין: אנו מרבים לעסוק במחלוקות הנוגעות לזכות, לתרבות ולזהות, בזכות של המיעוט להגן על עצמו מפני הרוב ובזכותו של הרוב להגן על עצמו מפני המיעוט.

יצחק וקנין: ואולם, לדיון בזכותם של אלה החיים לצדנו, המשרתים אותנו ואת הרגלי הצריכה שלנו, אלה הנתונים באופן מוחלט לחסדנו – לעניין זה איננו נותנים את הדעת.

יצחק וקנין: העובדה שהדיון בזכויותיהם של בעלי-החיים כבול במסגרת ארגונים המתמחים בשמירה על בעלי-חיים ואינו מצליח לפרוץ לתודעה הציבורית ולהעפיל לסדר-היום הציבורי, איננה מעידה על שוליותו של הנושא, כי אם על כברת הדרך שעלינו לעבור על מנת לתקן את הדרוש תיקון.

יצחק וקנין: לא פעם אני מרגיש כי בציווי שנצטווה בו האדם הראשון, "פרו ורבו ומלאו את הארץ וכבשוה ורדו בדגת הים ובעוף השמים ובכל חיה הרמשת על הארץ", אנו עושים למעשה שימוש ציני ומרושע; נבלים ברשות התורה, אם תרצו.

יצחק וקנין: תנאי הכליאה של תרנגולות, בעלי-חיים, שאינן יכולות להזיז את כנפיהן; ההשלכה של אפרוחים מיותרים כלכלית לשקיות האשפה – מושלכים לשקיות האשפה; פיטום אווזים ופרות ועוד – כל אלה מעידים על אנושיות שאיבדה את הרגישות.

יצחק וקנין: החשיבה שלנו במונחים של יעילות כלכלית ושיכרון הכוח והגדלות של האדם החושב על פני החי, הביאה אותנו לאטימות רגשית טוטלית, ובמידה רבה הם העבירו אותנו על דעתנו המוסרית.

יצחק וקנין: כל אלה – תרנגולים ואפרוחים, פרות ועגלים, כבשים ועזים – אומנם אינם כותבים ספרים ואינם הוגים דעות, אך אין צורך בתבונה מיוחדת כדי להבין כי הם בהחלט מרגישים ובהחלט גם סובלים.

יצחק וקנין: בעידן של תרבות הצריכה, כל מי שאינו יכול להגן על עצמו הופך לחסר זכות, לכר פורה לניצול עד תום.

יצחק וקנין: אני מקווה שממרחק של כמה שנים, העידן הנוכחי, שבו מדינת ישראל אינה יכולה להתגאות בחקיקה הומנית כלפי בעלי-חיים, ייראה כתקופה פרימיטיבית-משהו, תקופה ששמחנו להשאיר מאחורינו.

יצחק וקנין: אחד הציוויים הגדולים שיש לנו בתורה זה צער בעלי-חיים, רבותי, אדם צריך – אפילו על העץ אנחנו אומרים: "כי האדם עץ השדה".

יצחק וקנין: ההשוואה הזאת לא סתם נאמרת.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/1710/18; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – סמכויות פיקוח), התש"ע–2009, של חבר הכנסת איתן כבל; הצעה לדיון מוקדם, לקריאה טרומית.

יצחק וקנין: חבר הכנסת איתן כבל, רשות הדיבור שלך.

יצחק וקנין: מי שיענה הוא שר התחבורה, שפעם היה גם שר החקלאות, אז הוא מכיר את הדברים.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, שפתיים יישקו.

איתן כבל: אתה חבר אישי שלי, אבל אתה גם לולן, ואתה יודע באמת, מכיר את הדברים האלה מקרוב.

יצחק וקנין: אתה יודע כמה אני דוחף את הרפורמה כנגד כל אלה שאני מתעמת אתם באזור שלי.

איתן כבל: אני יודע ואני מכיר את הדברים האלה מקרוב.

איתן כבל: בסוף הרפורמה בראש ובראשונה תהיה טובה לא רק לבעלי-החיים, אלא גם לבני-האדם אשר מגדלים את בעלי-החיים האלה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, היום חגגנו כאן בכנסת את יום זכויות בעלי-החיים.

איתן כבל: לי יש הזכות, בקדנציה הזאת, להיות יושב-ראש השדולה, ולצדי – מכל סיעות הבית, מכל סיעות הבית; בנושא הזה אין קואליציה, אין אופוזיציה.

איתן כבל: כנסת ישראל הנוכחית, יותר מכל כנסת אחרת – ואני אומר זאת בצורה מוחלטת – נרתמה כפי שאף כנסת לפניה לא נרתמה לנושא זכויות בעלי-החיים.

איתן כבל: מימין ומשמאל, ללא הבדלי דת, חברי הכנסת בשדולה נותנים כתף.

איתן כבל: באמת, יצאה לי הזכות להוביל, יחד עם חברי השדולה, שחלקם נמצאים כאן – ניצן הורוביץ, דב חנין, חבר הכנסת גנאים וחברים נוספים שלא נמצאים כאן, וכמובן אדוני וזבולון אורלב, שלא כאן, ועוד חבורה טובה ומכובדת – יואל חסון, שהביא לי את השרביט מהקדנציה הקודמת – שעושים כאן באמת מהפכה.

איתן כבל: המהפכה היא בראש ובראשונה בחקיקה, בהעלאת הנושאים על סדר-היום הציבורי, ולאט לאט להוביל שינוי תפיסתי, שינוי בחינוך.

איתן כבל: נמצאת כאן קבוצה, שחלקם היו כל היום בדיונים בוועדות, היו שותפים לדיונים בוועדות.

איתן כבל: גם היום הזה קיימנו בוועדת החינוך דיון חשוב, איך נאבקים נגד התופעה שפשטה בחברה הישראלית: ההתעללות והאכזריות כלפי בעלי-החיים סתם כך.

איתן כבל: בוועדת הכלכלה דנו בהצעת חוק שלי, ששותפים לה החברים שהזכרתי קודם – כמעט כל חברי השדולה, דב, ניצן ואחרים – – –

גאלב מג'אדלה: אפשר להצטרף לשדולה?

איתן כבל: אתה רוצה להעביר חוקים – אין לך ברירה אלא להצטרף אלינו.

איתן כבל: שם הגדרנו נושא שאני מודה שהוא לא כל כך פשוט – עיקור וסירוס – גם מבחינת ההלכה, אבל כבר הגדרנו שבתקנות נדע לתת את המענים גם לשאלות האלה.

איתן כבל: חוק חשוב מאוד שבו – אולי כך נציל ונחסוך ייסורים מעשרות אלפי כלבים שמומתים מדי שנה סתם כך.

איתן כבל: אני גם רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולהודות לחברתי שרת החקלאות ופיתוח הכפר אורית נוקד, שבאמת מעת כניסתה לתפקיד, וגם קודם, תמיד היתה ידידה וחברה נאמנה לכל הנושאים הנוגעים לזכויות בעלי-החיים.

איתן כבל: דלתה פתוחה לפנינו לא רק בלשון המליצה אלא במעשים, אדוני.

איתן כבל: אחד הדברים המרכזיים שהיא עוסקת בהם – ודיברת על זה – זה הרפורמה בענף הלול.

איתן כבל: היא באמת קשובה, מאוד אפילו, הן לצרכים של החקלאים והן לצרכים של שמירה על בעלי-החיים.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני מביא היום לקריאה טרומית הצעת חוק שאני מודה שלא האמנתי שוועדת השרים תעביר אותה.

איתן כבל: חברת הכנסת לוי אבקסיס, תיכף אני אענה גם להוא שאת מדברת אתו.

איתן כבל: עד פה אני שומע.

גאלב מג'אדלה: למה אתה – – –

איתן כבל: לא, תשמע, כשמגיע, צריך להגיד את התודה.

איתן כבל: ואני יודע שגם זה עבר ברוב ברור.

איתן כבל: הצעת החוק הזו, הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – סמכויות פיקוח), שחתומים עליה איתן כבל, אורי אריאל, דב חנין, ניצן הורוביץ, זבולון אורלב, יואל חסון – מכל סיעות הבית.

איתן כבל: זאת הצעת חוק שהיא גדולה מסך חלקיה במובן הזה שיש פה שינוי תפיסה – כניסה לחצרות זה לא עניין של מה בכך.

איתן כבל: עד לפני זמן לא רב, כשדיברנו על האפשרות – כשמישהו חושב או יודע שמתקיימת התעללות בחצר של מאן דהוא, אסור היה, בשם שמירה על זכויות הפרט.

יצחק וקנין: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, קולך נשמע עד לכאן.

איתן כבל: קול ברמה נשמע.

איתן כבל: ולכן, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזו באה להסדיר את הנושא הזה, וברשותכם, אומר כמה מלים, בקצרה, על העניין.

ישראל כץ: יש לך עוד שתי דקות, אתה יכול לדבר על ההסתדרות.

איתן כבל: יש לי על ההסתדרות – סמוך עלי.

איתן כבל: חברי השר כץ, אתה יודע, כתוב שם: "כאשר יענו אתו כן ירבה וכן יפרץ".

איתן כבל: כך יהיה מולי בכל העניינים הנוגעים להסתדרות.

יצחק וקנין: מסכים אתך.

איתן כבל: כאשר יענו אותי, כן ארבה וכן אפרוץ.

גאלב מג'אדלה: יישר כוח.

איתן כבל: אני אדם מאמין.

איתן כבל: הצעת החוק בעצם באה להרחיב את סמכויות הפיקוח של המפקחים הממונים בחוק, כך שיאופשר להם לדרוש מכל אדם מסירת שם והצגת תעודת זהות, וכן מסירת ידיעה או מסמך שיבטיחו או יקלו את ביצוע הוראות החוק; לערוך בדיקות, להורות על מסירת דוגמאות לבדיקת מעבדה, וכיוצא בזה; להיכנס לכל מקום שאינו מקום מגורים, ולהיכנס למקום מגורים לפי צו בית-משפט.

איתן כבל: בנוסף, מוצע שכאשר מתעורר חשד לביצוע עבירה, יהיו רשאים המפקחים לחקור כל אדם הקשור לעבירה; לתפוס כל חפץ הקשור לעבירה ולבקש צו חיפוש מבית-המשפט.

איתן כבל: הכול בכפוף לדין הכללי.

איתן כבל: כמו כן, מוצע לאפשר למפקחים לעכב אדם שמסרב לענות לדרישותיהם על-פי סמכותם, עד לבואו של שוטר.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, זה לא עניין של מה בכך.

איתן כבל: ואני רוצה באמת להודות לוועדת השרים, שידעה – אני מניח, גם בתמיכת משרד המשפטים, שתמיד עמד על רגליו האחוריות כשזה הגיע לנושאים האלה – וצריך לדעת להגיד תודה בעניין הזה.

איתן כבל: ובאמת, היום הזה, אנחנו מסיימים אותו עם כמה הצעות חוק.

איתן כבל: זאת אומרת, זה לא עניין של מה בכך.

איתן כבל: בדרך כלל, חברי חברי הכנסת, דב, ניצן ואחרים, אתם יודעים שבימים שמארגנים אי-אפשר להעביר הצעות חוק.

איתן כבל: ולשמחתי, זכות נפלה בחלקנו שאנחנו היום מצליחים לקיים את הדיונים במליאה ומביאים ארבע הצעות חוק לקריאה טרומית, וזה יבול יפה.

איתן כבל: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יצחק וקנין: ישיב בשם שרת החקלאות, שר התחבורה – השר ישראל כץ.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) – הצעת החוק שלפנינו מבקשת להרחיב את סמכויות הפיקוח בנושא צער בעלי-חיים באופן שיאפשר אכיפה איכותית ויעילה יותר מהמצב הקיים כיום.

ישראל כץ: בין היתר, מוצע לאפשר לממונה או למפקח לדרוש מכל אדם למסור את שמו, תעודת זהות שברשותו, וכן למסור ידיעה או מסמך שיבטיחו או יקלו על ביצוע הוראות החוק.

ישראל כץ: עוד מוצע לאפשר לממונה או למפקח להיכנס לכל מקום שאיננו מקום מגורים, ואף להרחיב את סמכויות החקירה והתפיסה בכפוף לקבוע בדין הכללי ולעכב אדם שמסרב להיענות לדרישות אלה עד לבואו של שוטר.

ישראל כץ: מדובר בהשוואת סמכויות הכניסה לצורכי פיקוח בנושא צער בעלי-חיים לסמכויות דומות שקיימות במשרד החקלאות בנושאים אחרים, כדוגמת סמכויות הכניסה ללולים ופיקוח על ייצוא בעלי-חיים ותוצרת חקלאית.

ישראל כץ: התיקון המבורך יעניק למפקחים ארגז כלים משופר לאכיפת הוראות החוק וייצור מציאות שתאפשר הגנה טובה יותר על בעלי-החיים ורווחתם.

ישראל כץ: יחד עם זאת, חלק מהסמכויות המוקנות בתיקון קיימות בחוקים אחרים, ולכן יש מקום לציין שתמיכת הממשלה כפופה לתיאום עם המשרדים הרלוונטיים.

יצחק וקנין: תודה לשר התחבורה, השר ישראל כץ.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – סמכויות פיקוח), התש"ע–2009, של חבר הכנסת איתן כבל – הצבעה בקריאה טרומית.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

נסים זאב: אז מה?

נסים זאב: לכל בעל-חיים תהיה תעודת זהות עכשיו?

נסים זאב: – – –

קריאה: – – –

נסים זאב: – – – אבל גם תעודת זהות – – –

קריאה: – – –

נסים זאב: משרד הפנים – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת נסים זאב, לא באמצע הצבעה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – סמכויות פיקוח), התש"ע–2009, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק וקנין: תשעה בעד, רבותי, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק נתקבלה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנתה לקריאה ראשונה, רבותי.

יצחק וקנין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים בנושא: מחסור בעובדים זרים לענף הבנייה, בעקבות הצעות לסדר-יום של חברי הכנסת אורי מקלב ומירי רגב.

נאזם בדר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/2037/18; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף ב' בסדר-היום: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – הסדרת עיסוקים הנוגעים לבעלי-חיים), התש"ע–2010, של חבר הכנסת דב חנין; הצעה בדיון מוקדם.

יצחק וקנין: אף על-פי שכתוב הנמקה מהמקום, בגלל שזה – –

נסים זאב: בגלל הצער – – –

יצחק וקנין: – – היום, יום זכויות בעלי-החיים, אני אאפשר לו מעל הדוכן.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת ואורחים נכבדים שלנו היום בכנסת, הגנה על בעלי-חיים זה מבחן אמיתי של החברה.

דב חנין: זו סוגיה שדרכה אנחנו יכולים, באמת, להכיר ולהבין מהי רמתה של החברה, מהי איכותה של החברה.

דב חנין: שכן בעלי-החיים, שאין להם קול – וכמו שחבר הכנסת זאב גם הבהיר בפנינו, אין להם זכות הצבעה – לא יכולים להגן על עצמם, לא יכולים לבטא את עצמם.

דב חנין: והאחריות להגנתם, האחריות למניעת צער וכאב שלהם, מוטלת עלינו.

דב חנין: לכן חשוב מאוד היום הזה, שהוא יום של פעילות שהתחילה בוועדות בבוקר ומסתיימת במליאת הכנסת עכשיו, בשעות אחרי-הצהריים.

דב חנין: פגיעות בבעלי-חיים, עמיתי חברי הכנסת, מתחלקות לשני סוגים.

דב חנין: ישנן פגיעות שיסודן אינטרסים – אלה הן הפגיעות בתרנגולות שנמצאות בלולים בלתי אפשריים, או בבעלי-חיים שמוחזקים לצורך מאכל בתנאים בלתי ראויים.

דב חנין: והפגיעות האלה – פגיעות שצריך לצמצם אותן ולתחום אותן ככל הניתן, במאבק שהוא מאבק לא פשוט, מול אינטרסים כלכליים שהם לעתים מורכבים ולעתים רבי-עוצמה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אנחנו שותפים יחד לדילמה שמלווה את הכנסת הרבה זמן בעניין הרפורמה בענף הלול.

דב חנין: ואנחנו מנסים לקדם, וזה האתגר – לקדם מהלך שגם ייטיב עם בעלי-החיים, עם התרנגולות בלול, אבל גם ייטיב עם המגדלים, עם בני-האדם, שמוציאים מהענף הזה את פרנסתם.

דב חנין: אנחנו עוסקים, כפי שאדוני היושב-ראש יודע היטב, באנשים שנמצאים בפריפריה הרחוקה, בדרך כלל בצפון הארץ, ובקושי רב מצליחים להוציא פרנסה מהלולים האלה.

דב חנין: זה אתגר לא פשוט, האתגר הזה של השילוב בין הגנה על בעלי-החיים לבין יכולתם של אנשים להתפרנס בכבוד.

דב חנין: לכן, המאבק האחד הוא מאבק מול אינטרסים; לפעמים אינטרסים לגיטימיים, לפעמים אינטרסים לא לגיטימיים, של בעלי הון מסוגים שונים, שמעוניינים פשוט לעשות רווחים ושמבחינתם העלויות של הגנת בעלי-החיים הן עלויות מיותרות.

דב חנין: הבעיה השנייה היא פגיעה בבעלי-חיים שיסודה לא באינטרסים אלא בקלקול תרבותי או במשבר ערכי.

דב חנין: אלה הן בעיות רווחות, רווחות מדי, בחברה שלנו.

דב חנין: אנחנו שומעים יותר ויותר, למרבה הצער, על מקרים של התעללות בבעלי-חיים, והתעללות כזאת היא התעללות שנובעת באמת מתוך חוסר ערכים, מתוך משבר, מתוך ריקנות, מתוך בעיה חברתית, והיא משקפת בסופו של דבר את מצבה של החברה שלנו.

דב חנין: לכן החוקים שאנחנו מקדמים הם חוקים כל כך חשובים.

דב חנין: אנחנו מקדמים היום ארבעה חוקים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני משתדל להעביר בכל שבוע חוק אחד בכנסת.

יצחק וקנין: בוא תנסה לחשוב.

יצחק וקנין: איך היית עושה בדקה, מהמקום, בהנמקה?

יצחק וקנין: בהנמקה מהמקום זה – – –

דב חנין: לי אמרו עשר דקות אז אני נערכתי לעשר דקות.

יצחק וקנין: אני נתתי לך.

דב חנין: לא, זה גם מה שהמזכירות הודיעה לי.

יצחק וקנין: כתוב: הנמקה מהמקום.

דב חנין: כן, כן, אבל המזכירות שאלה אותי כמה זמן – – –

יצחק וקנין: בכל מקרה, אתה תדבר, אמרתי למה.

דב חנין: תודה, אדוני, אני באמת מעריך את זה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה באמת רגע משמח לכולנו, לחברי השדולה למען בעלי-החיים בכנסת, בראשות חברי חבר הכנסת כבל, שהצלחנו באמת הפעם לעשות גם את החלק של המליאה ביום הזה לחלק מאוד אופרטיבי של עשייה.

דב חנין: לא רק הכרזות ונאומים חגיגיים למען בעלי-חיים, אלא דיבור של הכנסת בכלי שבו הכנסת צריכה לדבר, וזה חקיקה.

דב חנין: אני מברך על כך.

דב חנין: אני חושב שזה הישג מרשים ביותר.

דב חנין: אני מתקשה להיזכר בימים נושאיים לאורך השנים האחרונות, בנושאים שונים, שבהם היה הישג כל כך משמעותי, ולכן – באמת הרבה הערכה לעבודה שנעשתה כאן.

דב חנין: אני גם שמח שיש לי הזכות להיות שותף עם חברי בכל אחד מארבעת החוקים האלה: בחוק שחבר הכנסת כבל נימק אותו קודם ושאנחנו שותפים, יחד עם חבר הכנסת כבל ואני גם חברנו אורי אריאל – חוק סמכויות הפיקוח; החוק שינמק אותו חברנו נסים זאב בעניין חינוך למניעת צער בעלי-חיים, שיחד אתנו שותפים בו גם חברי הכנסת איתן כבל, מירי רגב, עתניאל שנלר, יואל חסון, אברהם מיכאלי ומשה מוץ מטלון; החוק לתיקון פקודת הכלבת (בידוד בעלי-חיים), שאני שותף בו יחד עם חברתי עינת וילף וכמובן חברנו איתן כבל.

דב חנין: אני בא לנמק, אדוני היושב-ראש, הצעת חוק שעוסקת בהסדרת עיסוקים הנוגעים לבעלי-חיים.

דב חנין: זאת הצעת חוק משותפת שלי ושל חברי חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

דב חנין: הצעת החוק הזאת היא מאוד מאוד חשובה ומאוד מעשית.

דב חנין: אנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, במנגנון שיאפשר לשר הממונה לקבוע תנאים והגבלות בנוגע לעיסוקים הנוגעים לבעלי-חיים.

דב חנין: בעצם החוק הזה מגדיר מחדש את התנאים שנוגעים לבעלי-חיים בשורה של תחומים.

דב חנין: קודם כול, החזקה של בעלי-חיים.

דב חנין: השר יצטרך לקבוע תנאי החזקה של בעלי-חיים, לרבות החזקה של בעלי-חיים בחנויות לחיות מחמד, ובין היתר הוא רשאי לקבוע הוראות להסדרת העיסוק בהחזקת בעלי-חיים והטיפול בהם, לרבות קביעת הכשרה ורישוי נדרשים.

דב חנין: זה תחום אחד, התחום של ההחזקה.

דב חנין: התחום השני הוא התחום של ההובלה.

דב חנין: השר יקבע תנאים להובלה של בעלי-חיים, ויהיה רשאי במסגרת הזאת לקבוע גם הוראות להסדרת העיסוק בהובלת בעלי-חיים, לרבות קביעת הכשרה ורישוי נדרשים.

דב חנין: השר יהיה רשאי לקבוע הוראות לגבי אופן המתת בעלי-חיים.

דב חנין: כאן אנחנו מדברים על המתת בעלי-חיים למעט המתת בעלי-חיים הנעשית לצורכי מאכל.

דב חנין: זה תחום, אדוני היושב-ראש, מאוד מאוד רגיש וייחודי, שאנחנו לא מטפלים בו בחוק הזה.

דב חנין: זה תחום שגם קשור לשאלות של דת ומדינה, אנחנו לא עוסקים בסוגיה הזאת.

דב חנין: אבל המתת בעלי-חיים, למעט זאת שנעשית לצורכי מאכל, תוסדר מעתה, והשר יקבע גם הוראות להסדרת העיסוק בהמתה של בעלי-חיים, כאמור, לרבות קביעת הכשרה ורישוי נדרשים.

דב חנין: התחום הרביעי שאנחנו מסדירים זה התחום של אילוף בעלי-חיים, כאשר השר יקבע בכללים איך התחום הזה יתנהל, והוא רשאי לקבוע גם הוראות להסדרת העיסוק באילוף בעלי-חיים, לרבות קביעת ההכשרה והרישוי הנדרשים.

דב חנין: התחום החמישי והאחרון הוא התחום שעוסק בתערוכות, הצגות ותחרויות של בעלי-חיים, כאשר השר יהיה רשאי לקבוע גם הוראות להסדרת העיסוק בתערוכות, הצגות ותחרויות של בעלי-חיים, לרבות הכשרה ורישוי נדרשים.

דב חנין: אנחנו מדברים פה, אדוני היושב-ראש, על סוגיה מורכבת.

דב חנין: אנחנו מדברים על סוגיה שקשורה גם לבעיות של חופש העיסוק.

דב חנין: אנחנו חושבים שמתן הכלי לשר לקבוע תנאים כדי להגן על בעלי-חיים מפני פגיעות מיותרות, זוהי קביעה נדרשת וחיונית.

דב חנין: אני שמח ששרת החקלאות נמצאת אתנו כאן ושהיא מאוד מסורה לתחום הזה.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להביע את תודתי לך על העבודה המשותפת שלנו ועל העזרה הרבה שלך בתחום הזה.

דב חנין: השרה תקבע, כמובן, את הכללים האלה תוך האיזון המשפטי הנכון והגנה על זכויות היסוד ובוודאי בליווי – ואנחנו ניהלנו דיאלוג מאוד מאוד פורה וחיובי גם עם משרד המשפטים בסוגיות האלה, ובכוונתנו לקדם את החוק הזה בדיוק כמו שוועדת שרים לענייני חקיקה סיכמה, בהסכמה ובהידברות עם כל המשרדים הרלוונטיים.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: רבותי, תשיב שרת החקלאות ופיתוח הכפר, השרה אורית נוקד.

יצחק וקנין: שרת החקלאות תשיב על כל הצעות החוק הבאות שנוגעות לנושא של זכויות בעלי-החיים.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת דב חנין והמציעים, אני שמחה לבוא ולומר לכם שהממשלה תומכת בהצעת החוק, הגם שבאמת מדובר בסוגיה מורכבת, כפי שאמרת, ומעלה בעיות של חופש עיסוק.

אורית נוקד: הממשלה תומכת, כמובן, בכפוף לתיאום עם המשרדים הרלוונטיים.

אורית נוקד: אבל החלטת ועדת שרים לענייני חקיקה גם אמרה שההצעה תובא לשולחן הוועדה שנית לאחר ההתאמות הנדרשות.

אורית נוקד: היא תגיע לפני הצבעה בקריאה ראשונה – שתדע.

יצחק וקנין: תודה לשרת החקלאות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – הסדרת עיסוקים הנוגעים לבעלי-חיים), התש"ע–2010, של חבר הכנסת דב חנין – הצבעה בקריאה טרומית, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – הסדרת עיסוקים הנוגעים לבעלי-חיים), התש"ע–2010, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק וקנין: 12 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק נתקבלה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנתה לקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/4006/18; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – חינוך למניעת צער בעלי-חיים), התשע"ב–2012, של חבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: גם זאת, רבותי, הצעת חוק בדיון מוקדם, קריאה טרומית.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מאחר שזו קריאה טרומית והייתי צריך לקצר יותר, אז אני אהפוך את הנושא רק לדבר תורה, מדרשים שקשורים לצער בעלי-חיים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, בעצם החוק בא לומר שהשר להגנת הסביבה יגבש תוכנית להקניית ידע וכלים בנושא צער בעלי-חיים לעובדי המדינה במשרדי הממשלה, לרבות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, משרד החקלאות ופיתוח הכפר, המשרד לשירותי דת – תוכנית שתגובש בהתייעצות עם השרים שעומדים בראש משרדי הממשלה שבהם מועסקים העובדים.

נסים זאב: אותו הדבר לגבי שר החינוך.

נסים זאב: יש צורך לגבש תוכניות חינוכיות ופעילות חינוכית בכל הנושא שקשור למניעת צער בעלי-חיים כחלק מתוכנית הלימודים.

נסים זאב: אני לא יודע למה שר החינוך מתנגד לכל דבר.

נסים זאב: לצערי, הוא מתנגד.

נסים זאב: כל מה שקשור לתכנים של משרד החינוך – הרי אנחנו משאירים את הבחירה ואת ההחלטה לאנשי המקצוע של משרד החינוך.

נסים זאב: אנחנו לא אומרים מה ללמד, איזה תכנים להוסיף.

נסים זאב: בסך הכול הנושא חשוב מאוד.

נסים זאב: חשוב ביותר שילמדו את כל הנושא שקשור לבעלי-החיים.

נסים זאב: האיסור של צער בעלי-החיים, אדוני היושב-ראש, הוא מן התורה.

נסים זאב: אסור לצער בעל-חיים אפילו שהוא הפקר – לא דווקא בעל-חיים שלי – ואפילו של נוכרים.

נסים זאב: היחס ביהדות לבעלי-החיים מושתת על הערך העליון הנתון לנפש כל חייו, דהיינו האדם והחיות שנבראו על-ידי הבורא.

נסים זאב: אחד הביטויים הוא המידות הטובות שנמצאות בהם, כפי שכתוב: "נפש חיה".

נסים זאב: ואף שיש הבדל בין הנפש של בהמה וחיה לנפש השכלית של האדם, שהוא חי מדבר, חז"ל אמרו שאין הקדוש-ברוך-הוא מקפח שכר כל ברייה.

נסים זאב: ובמיוחד אנו מוצאים במקורות התייחסות למידות של החתול, כמו שהגמרא אומרת בעירובין: אלמלא לא ניתנה התורה לישראל, למדנו צניעות מהחתול.

נסים זאב: וכלב – המהר"ל מפראג אומר: המידות שלו – שכולו לב.

נסים זאב: זה מאוד מעניין, לא סתם מחזיקים לב.

נסים זאב: כלב יכול גם להיות אכזרי, תלוי איזה סוג של כלב, אבל רוב הכלבים, יש להם לב.

נסים זאב: היחס הדרוש לבעלי-החיים – אנו לומדים כיצד עלינו להתנהג לבעלי-חיים בכלל, והמקורות הם בתורה, למשל "לא תחרֹש בשור ובחמֹר יחדו".

נסים זאב: ספר החינוך מסביר שהעניין הזה שלא לחרוש ביחד קשור לצער בעלי-חיים, שהוא אסור מהתורה.

נסים זאב: ידוע שיש למיני הבהמות ולעופות דאגה גדולה לשכון עם שאינם מינם, זאת אומרת, גם בעלי-החיים, כל אחד רוצה לגור ולדור עם בעלי-החיים שהם מהמשפחה שלו, וכל שכן שאסור לעשות מלאכה עם מין שלא במינו.

נסים זאב: ולכן צריך ללמוד – כל חכם לב מזה ייקח מוסר שלא למנות בדבר מסוים שני אנשים שיהיו רחוקים בטבעם, שונים בהתנהגותם.

נסים זאב: אם התורה הקפידה על צער בעלי-חיים, שאינם בעלי שכל, כל שכן בבני-אדם, שצריך תמיד, כשאתה לוקח ומתכנן משהו, שלפחות שהדעות יהיו מגובשות פחות או יותר בדעה דומה.

נסים זאב: "לא תחסֹם שור בדישו", למשל, גם זו מצווה מהתורה.

נסים זאב: משורשי המצווה ללמד את עצמנו לרדוף אחר החסד והחמלה, לחוס על הבהמות ולתת להן חלק מיגיעת בשרן; לתת להן שכר עבור העבודה, ולא להיות כפוי טובה כלפיהן.

נסים זאב: זאת אומרת, אפילו כלפי בעלי-החיים אסור לנו להיות כפויי טובה.

נסים זאב: אנחנו רואים שהקדוש-ברוך-הוא בחן את כושרו של משה רבנו להנהיג את העם על-פי התנהגותו לבעלי-החיים ומידת הרחמים שהוא גילה לצאן תחת שבטו.

נסים זאב: ועל זה אמר שלמה במשלי: "יודע צדיק נפש בהמתו ורחמי רשעים אכזרי".

נסים זאב: הדוגמה הראשונה שהתורה מתייחסת לבעלי-חיים והיא מקפידה על צער בעלי-חיים זה בפסוק: "ונתתי עשב בשדך לבהמתך ואכלת ושבעת".

נסים זאב: מי שיש לו בהמות או עופות שמזונותיהן עליו, אסור לו לאכול כלום עד שייתן להן מאכל.

נסים זאב: קודם כול – עשב בשדך לבהמתך; אחר כך – ואכלת ושבעת.

נסים זאב: התורה הקדימה את מאכל הבהמה למאכל האדם.

נסים זאב: התורה גם אומרת: "כי תראה חמור שֹנאך רֹבץ תחת משאו וחדלת מעזֹב לו עזֹב תעזֹב עמו".

נסים זאב: למה?

נסים זאב: בדרך כלל אדם אומר: זה חמור של האויב שלי, של השונא שלי, מה אני עוד צריך להתחשב עם החמור שלו?

נסים זאב: התורה מחייבת "עזֹב תעזֹב עמו" בגלל צער בעלי-חיים.

נסים זאב: המשתמע מכך – הרמב"ם אומר שצער בעלי-החיים הוא מדאורייתא, ולכן אנו מצווים שלא להתנהג באכזריות עם חתולים, כלבים, בהמות, חיות ועופות ושאר בעלי-חיים, שלא לצערם ללא צורך ולמעט כאבם אם יהיה צורך בהריגתם.

נסים זאב: זאת אומרת, הרי שחיטה מותרת מהתורה, אבל אסור לצער.

נסים זאב: יש רמזים הרבה בתורה על מצוות שנצטווינו כדי למנוע צער בעלי-חיים, אפילו שיש להן גם טעמים אחרים.

נסים זאב: למשל, על שביתת הבהמה בשבת: "לא תעשה כל מלאכה אתה ובנך – – – ושורך וחמֹרך וכל בהמתך", וכתוב: "ביום השביעי תשבֹת למען ינוח שורך וחמֹרך" – ממש כמוך.

נסים זאב: זאת אומרת, כמו שאתה מצווה לשבות ולנוח, כך הבהמה שלך – אתה צריך לדאוג שהיא תשבות.

נסים זאב: יש לי זמן, נכון?

נסים זאב: כן.

גאלב מג'אדלה: יש שתי דקות.

נסים זאב: שתי דקות.

נסים זאב: אני רוצה להמשיך את דברי הרמב"ן על פסוק שכתוב בו: "כי יִקָּרֵא קן צפור לפניך בדרך בכל עץ או על הארץ אפרֹחים או ביצים והאם רֹבצת על האפרֹחים או על הביצים לא תִקח האם על הבנים; שַׁלֵּחַ תְּשַׁלַּח את האם ואת הבנים תִקח לך למען ייטב לך והארכת ימים".

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, נקבע איסור – –

גאלב מג'אדלה: אתה משתתף בחוג התנ"ך היום?

נסים זאב: – – לשחוט אותו ואת בנו ביום אחד.

נסים זאב: הטעם לשתי המצוות הקשורות שהזכרתי כרגע – "לבלתי היות לנו לב אכזרי ולא נרחם", או "ולא התיר הכתוב לעשות השחתה לעקור המין, אף-על-פי שהתיר השחיטה במין ההוא", וכן "ההורג האם והבנים ביום אחד או לוקח אותם בהיות להם דרור לעוף, כאילו יכרית המין ההוא".

נסים זאב: כלומר, עצם לקיחת האם והבנים ביום אחד – יש בזה אכזריות, ואין הפרש בין דאגת האדם לדאגת הבהמות על בניהם.

נסים זאב: רבותי, זה דבר שהרמב"ם כותב – מאוד מעניין.

נסים זאב: הוא אומר כי "אהבת האם – – – לפרי בטנה איננו נמשך אחר השכל והדיבור אבל הוא מפעולת כוח המחשבה המצויה בבהמות כאשר היא מצויה באדם".

נסים זאב: זאת אומרת, הרגישות והמחשבה נמצאות באותה מידה.

נסים זאב: לכן, עיקר האיסור ב"אותו ואת בנו" – בעבור שלא נתאכזר.

נסים זאב: מכאן שההוראה הזאת מהתורה היא חינוכית, במטרה לחנך את האדם שלא יתאכזר.

נסים זאב: והרמב"ם מוסיף ואומר: "טעם המניעה הוא ללמד אותנו מידת רחמנות ושלא נתאכזר, כי אכזריות תתפשט בנפש האדם כידוע בטבחים, שוחטי השוורים הגדולים והחמורים, שהם אנשי דמים זובחי אדם אכזריים מאוד, וכנגד זה אמרו חכמינו: הטוב שבטבחים שותפו של עמלק".

נסים זאב: והנה, המצווה הזאת היא בעצם לא גזירה על בעלי-החיים, אלא היא באה לחנך את האדם כדי שלא תהיה בו מידה של אכזריות.

נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שציטטתי – כל כך הרבה מקורות בתנ"ך ובדברי הרמב"ן ורבותינו וחז"ל, הם בעצם אומרים לנו שכל הנושא של בעלי-חיים, והאיסור, הוא כבר קיים אלפי שנים, מהתורה, ואנחנו מצווים כולנו כאחד.

נסים זאב: ולכן, אני חושב שחשוב מאוד ששר החינוך יעשה את הכול כדי להביא לא רק למודעות, אלא זה צריך להיות כשיעור חינוכי לתלמידי בתי-הספר.

נסים זאב: כי ככל שאנחנו נדע להיטיב עם בעלי-החיים ולרחם על בעלי-החיים, כך מידת האכזריות תתמעט בין בני-האדם.

נסים זאב: תודה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: מובן מדבריך שאתה תומך בחוק.

נסים זאב: זה חוק שלי.

נסים זאב: אני מעלה אותו.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, כבוד השרה אורית נוקד, להשיב למציע.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, גברתי.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אכן הצעת החוק שלפנינו מבקשת להכין תוכנית לרכישת ידע וכלים בנושא צער בעלי-חיים לעובדי מדינה.

אורית נוקד: אני חושבת שההצעה הזאת היא באמת הצעה ראויה מאוד.

אורית נוקד: בסופו של דבר כולנו רוצים להעלות את המודעות, וחלק מזה יבוא גם דרך החינוך.

אורית נוקד: ועדת השרים קיבלה החלטה לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לתיאום עם כל המשרדים הרלוונטיים, ובוודאי ובוודאי כאשר מדובר בתוכניות שעוסקות בחינוך.

אורית נוקד: אז שיהיה בהצלחה.

יואל חסון: נראה לי שזו התשובה הכי קצרה בהיסטוריה.

גאלב מג'אדלה: תודה, כבוד השרה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אלדד מתנגד לחוק.

אריה אלדד: לא, החוק הבא.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חברת הכנסת עינת וילף, לנמק בבקשה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, קודם הצבעה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, מצביעים.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – חינוך למניעת צער בעלי-חיים), התשע"ב–2012, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 9, נגד, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: אושרה הצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, הנושא יעבור לוועדת החינוך להכנה.

גאלב מג'אדלה: [הצעת חוק פ/4078/18; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: הנושא הבא שאת עכשיו מקריאה – בבקשה לנמק, להציג אותו.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני עושה היום משהו שהוא לא ממנהגי, והוא לעסוק בתחום של צער בעלי-חיים.

עינת וילף: אני עושה את זה הודות לפנייה של אזרחית מודאגת ופעילה בעמוד ה"פייסבוק" שלי, נועה לביא, שהביאה לידיעתי את הכאב שחווים בעלים של כלבים שנגרם להם סבל מיותר.

עינת וילף: היא עבדה רבות עם עמית קורץ – שנמצא שם, עוזר החקיקה המוכשר – והם ביקשו לקדם את הנושא הבא.

עינת וילף: מדובר בתיקון לפקודת הכלבת.

עינת וילף: פקודת הכלבת במדינת ישראל היא בעצם חוק שקיים עוד מימי המנדט והפך לחלק מהמשפט הישראלי.

עינת וילף: חלו מאז הרבה מאוד שינויים, גם שינויים מבחינת התקדמות מדעית ורפואית, וברור היום שנדרש לתקן את פקודת הכלבת כדי להתאים אותה וכדי להגיע לאיזון ראוי יותר בין סבלם של בעלי-החיים לבין בריאות הציבור.

עינת וילף: היום פקודת הכלבת אינה מייחסת כל חשיבות להסתברות שבעל-חיים אכן נושא נגיף, ומחייבת את השמת בעל-החיים בבידוד גם כשהלכה למעשה הסיכוי שהוא נשא כלבת אפסי.

עינת וילף: ההצעה שבאה לדיון היום, בתמיכת הממשלה ושרת החקלאות, היא להתאים את הפקודה לרוח התקופה על-ידי מתן אפשרות לווטרינר הרשותי לפטור את בעל-החיים מבידוד אם בעל-החיים עומד בקריטריונים הבאים: בעל-החיים תקף בתגובה על התגרות; בעל-החיים מחוסן כחוק; ובעל-החיים נמצא ביישוב שבו לא דווח על כלבת.

עינת וילף: יש גם סעיף, שמתוך מטרה למזער את הפגיעה בבעלי-חיים מציעים להתחיל את ספירת עשרת ימי הבידוד ביום הנשיכה, ולא ביום השמתו בבידוד, וגם, אם בדיקת הנוגדנים של בעל-חיים תהיה שלילית, כלומר בעל-החיים אינו נגוע בכלבת, הוא ישוחרר מהבידוד ביום הגעת התוצאות גם אם לא עברו עדיין עשרה ימים.

עינת וילף: אני רוצה להודות לשרה על תמיכתה בחוק.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני חבר הכנסת אלדד, כבוד השרה צריכה להשיב, ואחרי זה אדוני יביע את התנגדותו בשלוש דקות.

אריה אלדד: אתה צודק באלף אחוז.

גאלב מג'אדלה: בינתיים אנחנו שמחים לקבל את המשלחת שמארח חבר הכנסת יצחק הרצוג.

גאלב מג'אדלה: ברוכים הבאים למשכן הכנסת.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, כבוד השרה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המשלחת, הצעת החוק שלפנינו מבקשת לשנות שני הסדרים קיימים.

אורית נוקד: השינוי הראשון הוא להעמיד את תקופת ההסגר של בעל-חיים שנשך על עשרה ימים מיום הנשיכה, ולא מיום הכנסת בעל-החיים להסגר.

אורית נוקד: את תסמיני המחלה ניתן לראות כעשרה ימים מיום הנשיכה, ולכן למעשה מתייתר הצורך להחזיק את בעל-החיים בהסגר למשך תקופה ארוכה יותר.

אורית נוקד: הצעת חוק דומה הוגשה על-ידי משרדי בשנת 2009.

אורית נוקד: הליך חקיקתה לא הושלם, ואני שמחה מאוד, עינת, שהגשת את ההצעה והתיקון עולה מחדש להצבעה.

אורית נוקד: התיקון הזה ייצור איזון ראוי בין השמירה על בריאות הציבור לבין רווחת בעלי-החיים.

אורית נוקד: החלק השני של ההצעה מציע לתת שיקול דעת לרופא הווטרינרי הממשלתי לפטור בעל-חיים מהסגר אם נשך בתגובה על התגרות, או אם אינו נמצא ביישוב שבו דווח על כלבת.

אורית נוקד: ההסדר הזה יוצר קושי, משום שבעלי-החיים הנגועים עלולים לעבור ממקום למקום, ולפיכך לא ניתן לפסול את האפשרות שהמחלה תופץ ברחבי הארץ, וגם קיים קושי בשאלת ההתגרות.

אורית נוקד: לכן, הממשלה תומכת בהצעת החוק, בכפוף להסתייגות של המשרדים הרלוונטיים, ובהתאם לקביעת ועדת השרים לחקיקה ההצעה תובא שנית לשולחן הוועדה לפני שהיא תעלה להצבעה בקריאה ראשונה.

אורית נוקד: זה דבר שסוכם גם עם המציעה.

אורית נוקד: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: סיעת העצמאות מככבת – השרה והח"כית.

גאלב מג'אדלה: כל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אלדד – בבקשה, אדוני, לזכותך שלוש דקות להביע את התנגדותך להצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברת הכנסת וילף, הצעת החוק הזאת מבקשת להשיג איזון בין הגנה על בעלי-חיים והגנה על בני-אדם.

אריה אלדד: לדעתי היא סטתה לכיוון ההגנה על בעלי-החיים, ומשאירה מרחב נרחב למדי של בני-אדם שיהיו חשופים לסכנות כתוצאה מהתיקון המוצע הזה בחוק.

אריה אלדד: לכלבת אין ריפוי.

אריה אלדד: מחלת הכלבת היא מחלה ממיתה.

אריה אלדד: כל אדם שחלה בה עד היום בהיסטוריה האנושית מת.

אריה אלדד: הדרך היחידה למנוע מחלה היא חיסון האדם מבעוד מועד, אם אני יודע שהוא ננשך או נפגע על-ידי בעל-חיים נגוע בכלבת או על-ידי בעל-חיים בלתי ידוע.

אריה אלדד: לפני שנים אחדות, עוד כשהייתי קצין הרפואה הראשי, מת חייל מכלבת.

אריה אלדד: מקרה נדיר.

אריה אלדד: אנחנו אפילו לא יודעים להגיד איזה בעל-חיים נשך אותו.

אריה אלדד: בשנתו, באוהל ברמת-הגולן.

אריה אלדד: החייל מת.

אריה אלדד: לא היה אפשר להציל אותו.

אריה אלדד: מה שעלול להיווצר מהחוק הזה – שהממשלה תומכת בו, להפתעתי – הוא שאנשים שחוששים שהכלב שלהם ימות בהסגר או יסבול בהסגר – אין לי ספק ששני הדברים האלה קורים.

אריה אלדד: אבל אם הוא מת, שולחים את המוח שלו לבדיקה.

אריה אלדד: אם יש גופיפי נֶגְרִי במוח, מחסנים.

אריה אלדד: אם אין גופיפי נגרי, או לא נתגלו נוגדנים בדמו של הכלב הנושך, אין צורך לחסן.

אריה אלדד: אבל אם אדם, מתוך צער בעלי-חיים אמיתי, ישמור את הכלב בבית, ויבוא לתחנת ההסגר רק שעתיים לפני תום עשרת הימים הנקובים בחוק ויגיד: הנה הכלב; לפני עשרה ימים הוא נשך.

אריה אלדד: תראה, הוא בריא וחזק, מכשכש בזנב, מבסוט, מצביע נכון בבחירות, מה שאתם רוצים, כל הסממנים של כלב בריא – הווטרינר יפטור אותו מחובת הסגר.

אריה אלדד: וזה נפלא.

אריה אלדד: אבל אם במהלך עשרת הימים האלה הכלב ברח מהבית, ברח מחזקתו של בעליו, ועכשיו הוא איננו, צריך לחסן את הנשוך.

אריה אלדד: כי אין לי נוגדנים, אין לי גופיפי נגרי במוח.

אריה אלדד: הוא בחזקת אדם שננשך על-ידי בעל-חיים בלתי ידוע, והננשך, האדם שנפגע, יהיה חשוף עכשיו לשש זריקות מאוד מאוד לא תמימות, בתוך הבטן, במרווחי זמן במשך כחודש וחצי.

אריה אלדד: אף אחד לא רוצה לעבור דבר כזה סתם.

אריה אלדד: מתוך זה שאנחנו רוצים להגן על בעלי-החיים אנחנו עלולים לחשוף אוכלוסייה של בני-אדם – – –

נסים זאב: זה בניגוד להלכה, אגב, באופן ברור ביותר.

נסים זאב: כלב שיש לו כלבת, צריך להרוג אותו באותו רגע.

אריה אלדד: זה אנחנו לא יודעים, אנחנו – – –

נסים זאב: אין הסגר, אין מצב כזה.

אריה אלדד: חבר הכנסת נסים זאב, אנחנו לא יודעים אם לכלב יש או אין כלבת.

אריה אלדד: אם היינו יודעים, היינו הורגים את הכלב ומחסנים את האדם.

אריה אלדד: ההסגר בא להשגיח בתנאים מבוקרים, למנוע בריחה של בעל-החיים, להמתין עשרה ימים, כי באמת, במשך עשרה ימים, אם הכלב חולה – נדע את זה: הוא ימות או יפתח סימני מחלה קיצוניים, נוכל להמית אותו, לבדוק אותו.

אריה אלדד: על כל פנים, אני חושש – – –

יואל חסון: תוך כמה זמן, אגב, כלב מגלה סימני מחלה, אם יש לו כלבת, מרגע ההדבקה?

אריה אלדד: עשרה ימים.

אריה אלדד: עשרה ימים.

יואל חסון: עשרה ימים?

אריה אלדד: כן.

עינת וילף: אפשר גם לבדוק נוגדנים.

אריה אלדד: אפשר לבדוק נוגדנים, אבל אין חובה בחוק לבדוק.

אריה אלדד: אין הצעת תקציב על חשבון מי תהיה בדיקת הנוגדנים הזאת, היא בוודאי לא זולה מאוד.

אריה אלדד: ולכן אני חושש שבהסכמה הזאת של הממשלה אנחנו חושפים או פותחים פתח גדול מאוד של אנשים שלא ירצו לשים את הכלב שלהם בהסגר, ישמרו אותו בבית.

אריה אלדד: אם הכלב יברח, אנשים נמצאים בסכנה.

אריה אלדד: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

נסים זאב: נצביע בעד – – –

גאלב מג'אדלה: אם היוזמת, חברת הכנסת עינת וילף, רוצה – בבקשה.

גאלב מג'אדלה: לרשותך שלוש דקות.

יואל חסון: האמת שהוא שכנע אותי.

איתן כבל: זה לא המצב היום.

יואל חסון: יש לי חולשה לרופאים.

גאלב מג'אדלה: תיכף תשמע את התשובה, יכול להיות שתשתכנע פעם נוספת, חבר הכנסת חסון.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות שחברת הכנסת עינת וילף תשכנע אותך פעם נוספת.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

עינת וילף: תראו, ודאי שאין שום כוונה להגיע למצב ששמים בני-אדם בסכנה.

עינת וילף: ההנחה היא שמאז פקודת הכלבת ועד היום חלו שינויים, גם מבחינת הרפואה, שמאפשרים להגיע לאיזון טוב יותר.

עינת וילף: הדברים שאמרת הם חשובים.

עינת וילף: אני חושבת שחשוב שגם ניקח אותם לתשומת לבנו.

עינת וילף: תהליך החקיקה הוא בראשית דרכו.

עינת וילף: אני גם הסכמתי לקבל על עצמי את כל ההגבלות מבחינת משרדי ממשלה שיגידו מה מטריד אותם.

עינת וילף: אני חושבת שבכל מקרה, מהשיחות שקיימתי, ההנחה היא שכן אפשר להגיע לאיזון טוב יותר, כן אפשר להקל על הכלבים ועל בעליהם.

עינת וילף: לא מדובר על כלבים שיש להם כלבת אלא כאלה שבעצם אין להם או שהסיכוי שיש להם הוא אפסי.

עינת וילף: כן לתת יותר שיקול דעת לווטרינר המקומי.

עינת וילף: אני חושבת שכדאי שהחוק הזה יתחיל את תהליך החקיקה שלו.

עינת וילף: אין כאן שום כוונה לסכן את חייהם של בני-אדם אלא שבמסגרת ההתפתחויות הרפואיות, אם אפשר להקל על סבלם של בעלי-חיים מבלי לסכן את בני-האדם, נשאף לשיפור הזה.

עינת וילף: אני חושבת שאפשר לקיים אותו במסגרת החוק.

עינת וילף: נתאם את הכול לאורך כל הדרך עם כל המומחים, ולכן אני מבקשת לפחות לתת לו להתחיל את הדרך.

עינת וילף: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגש להצבעה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 7 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (בידוד בעלי-חיים), התשע"ב–2012, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 7, נגד – 2, נמנע – אין.

גאלב מג'אדלה: הנושא עובר להמשך הכנה לוועדת הכלכלה.

יואל חסון: כתוב חינוך.

דב חנין: חינוך, חינוך.

גאלב מג'אדלה: חינוך?

אריה אלדד: עבודה, רווחה ובריאות.

אריה אלדד: אני רוצה את בני-האדם, להגיע אל הלב.

גאלב מג'אדלה: אז הנושא יעבור לוועדת הכנסת להכרעה לאיזו ועדה.

גאלב מג'אדלה: ציון יום צער בעלי-חיים

גאלב מג'אדלה: אנחנו מתחילים בארבע ההצעות שהוגשו על-ידי חברי הכנסת: ציון יום צער בעלי-חיים – הצעות לסדר-היום מס' 7061, 7769, 7791 ו-7792.

גאלב מג'אדלה: הראשון, חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה, הצעה 7061.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: כמובן, שרת החקלאות ופיתוח הכפר, כבוד חברת הכנסת אורית נוקד, תשיב למציעים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, כמעט בהמשך ישיר לרוח הדברים שדיברתי עליהם קודם, האיזונים שבין טובת בעלי-החיים וטובת בני-האדם.

אריה אלדד: במסגרת הרצון האמיתי, הכן, הנכון, שאני יכול לתמוך בו, להגן על בעלי-חיים, לשמור על זכויותיהם, להגן עליהם מפני התעללות, אנחנו הולכים ופוגעים ביכולות המחקר הרפואי והמדעי במדינת ישראל.

אריה אלדד: ניסויים בבעלי-חיים הם נדבך הכרחי, שאי-אפשר לבטל אותו, אי-אפשר לוותר עליו, גם בהתפתחויות המדעיות החדשות ביותר של יצירת מודלים ממוחשבים שמדמים תגובות פיזיולוגיות של גוף האדם.

אריה אלדד: כשאנחנו מפתחים תרופה או מכשיר, או מִשְׁתָּל, איננו יכולים לדעת – אחרי שבדקנו את התרופה הזאת במבחנות ובדקנו את הריאקציות הכימיות שלה ולמדנו על כל ההשפעות התיאורטיות שלה על גוף האדם, השלב הבא יהיה חייב להיות ניסוי על בעלי-חיים כדי לדעת אם התרופה, למרות התיאוריה, איננה ממיתה את בעל-החיים, איננה גורמת לו לתחלואה קשה.

אריה אלדד: וגם אז, עדיין איננו יודעים לבטח מה תהיה ההשפעה על בני-האדם.

אריה אלדד: השלב הבא יהיה כמובן ניסוי מבוקר, קטן-היקף, על בני-אדם.

אריה אלדד: ולאחר מכן ניסוי בטיחות רחב יותר.

אריה אלדד: מה שנקרא שלב א' ושלב ב' בניסויים בתרופות.

אריה אלדד: אבל מתקיים מסע הסברה ציבורי, בין-לאומי, שמצר והולך את צעדי המחקר הרפואי.

אריה אלדד: בסופו של דבר ישראל, בגלל הקשיים הניכרים הללו, לא תוכל לקיים מחקר ביו-טכנולוגי מדעי או רפואי בארץ.

אריה אלדד: לאחרונה שמענו כי חברת "אל על" החליטה, באורח חד-צדדי, לא להטיס יותר בעלי-חיים לניסויים.

אריה אלדד: לצורך העניין, אם מישהו פיתח תרופה למחלת פרקינסון, שהשלב האחרון שלה, אחרי שניסינו אותה בכל המודלים האפשריים ועל בעלי-חיים נמוכים בסולם האבולוציוני, עכשיו צריך לנסות את הניסוי הזה על פרימטים, על בעלי-חיים הדומים לבני-אדם, על קופים – אי-אפשר יותר להטיס קופים לצורכי ניסויים.

אריה אלדד: ההחלטות האלה, כל אחת כשלעצמה אולי סבירה ופופולרית, אבל בסופו של דבר אנחנו מכרסמים באופן עמוק מאוד ביכולת המחקר המדעי.

אריה אלדד: עכשיו, מי שאומר: אני לא רוצה להשתמש בתרופה שניסו אותה על בעלי-חיים – זאת אמירה מוסרית וערכית מאין כמותה.

אריה אלדד: אני מפקפק אם הוא יהיה מספיק חזק לומר: אני גם לא אתן שיטפלו בילדים החולים שלי בעזרת תרופה שניסו אותה אי-פעם על בעלי-חיים – שבלי ניסויים בבעלי-חיים לא היו מפתחים אותה.

אריה אלדד: זה נחמד להגיד: אצלנו לא יעשו ניסויים.

אריה אלדד: אבל מה יקרה כאשר תצטרכו להחליט אם לא להשתמש בתרופות מצילות חיים כיוון שהן אי-פעם נוסו על בעלי-חיים באיזה מקום בעולם?

אריה אלדד: נדמה לי שאדם אומנם אוטונומי לגבי גופו אבל לא יכול להחליט כך לגבי ילדיו, ולא ירצה להחליט כך לגבי ילדיו.

אריה אלדד: לכן, הניסיון ההולך וגובר הזה, ואנחנו עדים לקשיים הולכים וגוברים בביצוע ניסויים בבעלי-חיים – שצריכים להיות מבוקרים, מצומצמים בהיקפם, תמיד להתחיל בסולם אבולוציוני נמוך – אבל אני חושש שמתוך הרצון להגן על בעלי-חיים אנחנו נמצא את עצמנו פוגעים במחקר הרפואי והמדעי במדינת ישראל וגם בבריאות החולים.

אריה אלדד: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: כבוד השרה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: לרשותך חמש דקות.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברי הכנסת, חברי לשדולת בעלי-החיים בכנסת, איתן המנהיג שלנו בשדולה כרגע לא נמצא, אבל אני חייב להגיד לו מלה טובה, לאיתן כבל, שבאמת מביא את השדולה הזאת להישגים.

ניצן הורוביץ: הצליח, הצלחנו יחד, להעביר כבר כמה חוקים, היום הזה הוא בהחלט ציון דרך, וזה מראה שהנושא הזה הוא בעל חשיבות מיוחדת.

ניצן הורוביץ: זה יום מיוחד לציון ההגנה על בעלי-חיים בכנסת וסדרת החוקים שעוברת והפעילות השוטפת של השדולה מאז הקמת הכנסת הזאת.

ניצן הורוביץ: תראו, אני חייב לומר לכם, אנחנו חברי כנסת שמטפלים בנושאים רבים, אבל אתם יודעים היטב עד כמה הנושא הזה מעסיק את הציבור, עד כמה רבות הפניות, לא רק מצד הארגונים הממוסדים אלא מצד האזרחים, בנושא של זכויות בעלי-חיים, הגנה על בעלי-חיים, צער בעלי-חיים, בין אם זה חיות מחמד, בין אם אלה חיות משק, בין אם אלה חיות למופעים וכל מיני דברים מהסוג הזה.

ניצן הורוביץ: כמות הפניות הכל-כך רבה, כמעט כל חבר כנסת כאן מקבל, כמובן ששרת החקלאות, שהיא הממונה המקצועית בממשלה, מקבלת יותר מכולנו, אבל זה מראה על עניין אמיתי של הציבור בנושא הזה.

ניצן הורוביץ: ולנושא הזה דרוש תיקון בתחומים רבים.

ניצן הורוביץ: למרות המאמצים של השרה – אני מאוד מעריך את זה – ומשרדים אחרים, כמו המשרד להגנת הסביבה ומשרדים אחרים, עדיין התקציבים שמופנים לתחום הזה של הגנה וטיפול בבעלי-החיים הם מאוד מאוד מצומצמים.

ניצן הורוביץ: אנחנו מקבלים הרבה פניות, תלונות מהציבור, על כך שאין כמעט תקציבים נאותים למעונות, מתקני מחסה לבעלי-חיים.

ניצן הורוביץ: יש תופעה מאוד קשה של נטישה של בעלי-חיים שאחר כך מסתובבים ברחוב.

ניצן הורוביץ: ואגב, חשוב להבין, אנחנו אולי "חוסכים" על הטיפול, אבל משלמים הרבה יותר דרך כל מיני מקרים, למשל של כלבת, כפי שהתייחס ידידי חבר הכנסת אריה אלדד, מקרים אחרים של נשיכות, מטרדים ודברים מהסוג הזה, כולל התרבות לא רצויה של חיות ברחוב, על כל מה שזה גורם לנו.

ניצן הורוביץ: לכן, גישה אחראית, שמטפלת בבעיה מהשורש, נותנת את התקציבים לרשויות המקומיות ולארגונים – שיפעילו את בתי-המחסה האלה ואת המקלטים לחיות, עיקור, סירוס, כל הדברים האלה שאנחנו מטפלים בהם באמצעות חוקים, אבל גם באמצעות ארגונים וגורמים אחרים שעוסקים בזה – כל הדברים האלה הם חשובים ביותר, ובסופו של דבר לא רק בעלי-החיים יוצאים נשכרים אלא גם החברה שלנו.

ניצן הורוביץ: חשוב שנזכור, אחד המבחנים לחברה אנושית ראויה הוא היחס שלה לבעלי-חיים.

ניצן הורוביץ: אז אמרו קודמי וצדקו: בעלי-חיים לא מצביעים בכנסת, אבל לשמחתי יש להם כן קול במליאה הזאת, ואנחנו מנסים כמיטב יכולתנו לייצג את הזכויות שלהם, כן, כי לבעלי-חיים יש גם זכויות, וכל מי שבא במגע עם בעלי-חיים – לי עצמי יש כלב, אבל זה גם יכול להיות חיות מסוגים אחרים – יודע עד כמה יש קשר בין החיה לאדם, עד כמה החיה רגישה לסבל וכאב ועד כמה היא מביעה רגשות, ואנחנו חייבים, חייבים, להתחשב גם בזכויותיהם של בעלי-החיים.

ניצן הורוביץ: יש, כמובן, בנושא הזה, אם אנחנו רוצים להיות עקביים, כמובן יש מה שנקרא המשך הדרך.

ניצן הורוביץ: ואני מודע לכך שיש אפילו סתירה פנימית לפעמים.

ניצן הורוביץ: הרי אנחנו בסופו של דבר גם אוכלים בעלי-חיים, וצריך להגיד את המלים, וייתכן שבהמשך הדרך גם נגיע למשל לסוגיה הזאת של אכילת בעלי-חיים.

ניצן הורוביץ: אבל אני אומר שגם במצב שבו מותר הרג בעלי-חיים לצורכי מאכל ומותרת כמובן אכילת בעלי-חיים, עדיין אנחנו יכולים לעשות הרבה מאוד כדי לצמצם את הסבל של בעלי-חיים, הן חיות משק, כמובן בעלי-חיים מסוגים אחרים.

ניצן הורוביץ: עדיין יש לנו, במצב הזה – שהוא מצב לא קל, ואני מודע לכך שיש רבים שטוענים שיש פה סתירה פנימית – עדיין אני חושב שאפשר לעשות הרבה כדי לצמצם את הסבל של בעלי-חיים, כדי לגדל אותם בתנאים נאותים, כדי לספק להם את הטיפול הראוי ולאפשר להם חיים, ככל האפשר חיים טובים ומלאים.

ניצן הורוביץ: אז אני מברך את הכנסת על היום הזה, אני מברך את השרה, הנה, אני גם אגיד, אני אפילו מברך את הממשלה.

ניצן הורוביץ: זה נדיר שאני מפרגן לממשלה, אבל כשצריך אז בהחלט גם אפשר לפרגן על החוקים שעוברים היום, ואני מקווה שתהליך החקיקה יושלם במהרה.

ניצן הורוביץ: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: ואחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני שמח ונרגש על היום הזה בכנסת.

יואל חסון: אנחנו עושים את זה לדעתי כבר כמה שנים טובות, אבל זה לא מובן מאליו.

יואל חסון: לפני שש שנים, חברי כנסת נוספים ואנוכי יזמנו והקמנו לראשונה את השדולה למען בעלי-החיים, והצלחנו באמת, אני חייב לומר – יחד עם איתן כבל, ממשיכי ברשות השדולה הזאת, וחברי כנסת נוספים, שחלקם פה וחלקם לא – הצלחנו באמת לשנות את סדר-היום בתחום הזה של הכנסת וגם של הממשלה.

יואל חסון: בשש השנים האחרונות היתה באמת התקדמות מדהימה בתחום החקיקה בנושא של זכויות בעלי-החיים.

יואל חסון: אני חושב שהפכנו למדינה שהיא הרבה יותר מסבירת פנים לבעלי-החיים שבתוכה; לא מספיק, יש עוד המון דברים שצריך לעשות, בעיני זה מבחן של כל חברה נאורה.

יואל חסון: ותמיד מבחינתי בעלי-החיים זה משהו שבא אומנם מהבטן וזה משהו שמגיל ילדות ככה בער בי, העניין הזה של בעלי-חיים והרגישות כלפיהם, החמלה והאהבה והקשר המיוחד הזה של אדם לבעל-חיים, גם מי שנמצאים בשטח הטבעי שלהם וגם מי שנמצאים יחד אתנו.

יואל חסון: אבל אני חייב לומר, שמעניין הבטן זה עבר קצת לראש, וכשהגענו לפה רצינו לייצר מציאות יותר טובה לבעלי-החיים.

יואל חסון: דיבר כאן חבר הכנסת אלדד בנושא הזה של הדיונים המאוד-מורכבים ולא פשוטים שהיו כאן

יואל חסון: כאשר חוקקנו את החוקים המגבילים את הניסויים בבעלי-חיים, כאשר גם קיימנו דיונים בוועדות השונות, גם בוועדה בתקופת היותי יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה.

יואל חסון: באמת סוגיה מאוד מורכבת.

יואל חסון: אני עצמי הוזמנתי להיות נוכח בניתוח ב"הדסה", של חולת פרקינסון, הייתי ממש בתוך חדר הניתוחים וראיתי את הניתוח המופלא והמדהים הזה, שלא היו מגיעים אליו ולא היו מגיעים לפתרון הזה לולא היה זה מתחיל בניסוי בקופים, עם כל הצער שבדבר.

יואל חסון: יש מקומות שבהם זה עניין של הצלת חיים וכנראה אין ברירה, אבל יש דברים שלא, וחוקקנו באמת חוקים, כמו בתחום של קוסמטיקה ובתחומים אחרים, ששם אני שמח שהצלחנו למנוע את זה.

יואל חסון: אבל אני דווקא רוצה להעלות נושא שבעיני הוא בדיוק ההוכחה למה לא חייבים.

יואל חסון: ניסוי בבעלי-חיים זה דבר מאוד מורכב, עמוק, דיברנו על זה.

יואל חסון: אבל מדוע, ואני שומע את הממשלה, גברתי השרה, מבקשת לקדם את היוזמה הזאת היום, לאפשר הימורי סוסים במדינת ישראל; תחרות סוסים והימורים בסוסים במדינת ישראל.

יואל חסון: זה בעיני הדבר המובהק והברור של התעללות בבעל-חיים.

יואל חסון: אין שאלה בדבר הזה.

יואל חסון: מי שמכיר את זה מקרוב, מי שיודע מה שעובר על הסוסים בתחרויות האלה, לפני התחרויות ואחרי התחרויות; מי שיודע, הדרך שמתייחסים לסוסים האלה על מנת שהם יהיו מהירים יותר, טובים יותר, יעילים יותר ומנצחים יותר – עוברים התעללויות, הזנה מעוותת, דברים באמת נוראיים.

יואל חסון: ואני המום מזה שיש ממשלה במדינת ישראל – 64 שנים, עוד מעט, הסתדרנו בלי שיהיו במדינת ישראל מירוצי סוסים, יש מספיק מדינות שעושות את זה.

יואל חסון: עכשיו, מה זה בדיוק תורם?

יואל חסון: חסר פה שעשועים?

יואל חסון: זה שעשוע?

יואל חסון: זה הנאה, להתעלל בבעל-חיים בצורה כזאת?

יואל חסון: אני קודם כול רוצה לחזק את עמותת "הכול חי", שהיא זו שמובילה ומנהיגה את המאבק בהתחלת הדבר הזה שנקרא מירוצי סוסים במדינת ישראל, או של כל בעל-חיים אחר, וזה יכול גם להתפתח לשם.

יואל חסון: ואני גם החלטתי להניח הצעת חוק שתאסור – הנחתי אותה היום – הצעת חוק שתאסור מירוצי סוסים במדינת ישראל.

יואל חסון: אין בזה שום תועלת, אין בזה שום דבר שיכול לעשות אותנו חברה יותר טובה.

יואל חסון: באמת שאין.

יואל חסון: באמת שאין.

יואל חסון: ועוד היום גם חשבתי על זה: אתם יודעים, פעם, כדי לייצר שעשוע של הימורים, של כל הדברים האלה, באמת היה צריך לעשות את זה בשטח, מה שנקרא, היית צריך סוס.

יואל חסון: מה זה, פעם אפילו עשו הימורים על גלדיאטורים, בין בני-אדם שנלחמו אחד בשני, וכל אחד היה מהמר מי יישאר בחיים.

יואל חסון: הפסקנו עם זה, נכון?

אריה אלדד: לא, יש פריימריז.

יואל חסון: יפה מאוד.

יואל חסון: יפה לך.

יואל חסון: אתה תמיד שנון.

יואל חסון: אבל הפסקנו עם זה.

יואל חסון: אמיתי.

יואל חסון: עושים את זה במחשב, באנימציה, זה בסדר.

יואל חסון: אפשר לעשות על זה דיון מוסרי אחר, על תכנים אלימים במשחקי מחשב, בטלוויזיה, זה סיפור אחר.

יואל חסון: גם מירוצי סוסים אפשר יפה מאוד לעשות במחשב, אפשר יפה מאוד לעשות באינטרנט, אין צורך לקחת סוסים אמיתיים, להתעלל בהם ולעשות את הדבר הזה שבאמת – אתה דיברת, נסים זאב, על צער בעלי-חיים.

יואל חסון: אין צער יותר מזה לסוס, תאמין לי.

יואל חסון: אין יותר.

יואל חסון: נכון, סוס זו חיה שרוכבים עליה, היא רצה, זה בסדר גמור, אבל לא – – –

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

יואל חסון: סליחה, לא שמתי לב לזמן.

יואל חסון: – – – אבל לא בדרך הזאת.

יואל חסון: לכן אני אומר: ביום הזה, קודם כול, אדוני, צריך להודות לכל העמותות והארגונים שפועלים לרווחת בעלי-החיים ועושים את כל מה שניתן.

יואל חסון: דבר נוסף, אני גם רוצה להודות, ואני חושב שזה מאות אלפי בתי-אב במדינת ישראל, לכל מי שמחזיקים בעל-חיים בבית, דואגים לו, מגדלים אותו.

יואל חסון: בעיני הם עושים דבר גדול.

יואל חסון: מעבר לזה שהם נהנים כנראה מבעל-חיים מקסים ומדהים, הם גם עושים מצווה גדולה.

יואל חסון: אני מקווה שיהיו עוד ועוד משפחות, אדוני היושב-ראש, שיאמצו בעלי-חיים לבתיהן.

יואל חסון: יש בזה ערך חינוכי, ערך משמעותי, וגם כיף גדול.

יואל חסון: יש גם לי כלב בבית, קוראים לו "מוס", וזה כיף גדול לגדל כלב כזה.

יואל חסון: אני מקווה שהיום הזה ימשיך להביא אותנו קדימה בכל הנושא של רווחת בעלי-החיים במדינת ישראל, ושלא נזכה לראות מירוצי סוסים במדינת ישראל.

יואל חסון: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חבר הכנסת חסון.

גאלב מג'אדלה: עכשיו שכנעת אותי להגדיל את מספר החתולים אצלי בעוד אחד.

יואל חסון: מצוין, קדימה.

גאלב מג'אדלה: אבל ציפיתי שגם תודה לממשלה שתמכה בהצעה שלך.

יואל חסון: הודיתי לשרה נוקד, אבל אני מודה מקרב לב.

גאלב מג'אדלה: כאופוזיציה לוחמת.

נסים זאב: מה יעשו הסוסים באמת אם לא – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת השיח' מסעוד גנאים, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: מה השאלה, כבוד הרב נסים זאב?

נסים זאב: מה יעשו הסוסים אם לא יהיה מירוץ?

נסים זאב: מה יעשו?

גאלב מג'אדלה: זו שאלה חשובה וראויה.

יואל חסון: – – –

גאלב מג'אדלה: אתה יודע, אני בעמדתך בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: כשר התרבות, המדע והספורט לשעבר תמכתי במירוץ הסוסים.

קריאה: במירוץ סוסים?

גאלב מג'אדלה: בוודאי.

גאלב מג'אדלה: אני תמכתי תמיכה מלאה.

נסים זאב: מי אמר לך שזה לא כיף, תלוי באיזה מהירות.

נסים זאב: לא יודע.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש – – –

גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו, בהתחשב במה שאתה אומר, חבר הכנסת חסון, יש הרבה מה לעשות כדי לא לענות את הסוסים, אלא לטפל בהם.

מסעוד גנאים: אסור לנצל אותם.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, צריך לשאול את הסוסים.

יואל חסון: אתה יודע מה עובר על הסוסים, חבר הכנסת זאב?

גאלב מג'אדלה: אנחנו מטילים עליך את המשימה לשאול את הסוסים, חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: רק היושב-ראש יכול.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: חמש דקות לרשותך, אדוני.

נסים זאב: הם דוברי ערבית, דרך אגב.

גאלב מג'אדלה: נא לא להפריע לו.

מסעוד גנאים: אם הסתיים דיון הסוסים, אז להתחיל?

גאלב מג'אדלה: לא.

גאלב מג'אדלה: הסתיים פרק הבדיחה, חבר הכנסת.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

גאלב מג'אדלה: חמש דקות לאדוני.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברי חברי הכנסת, ביום הזה שמציינים בו את זכויות החיות ובעלי-החיים אני חושב שצריך את הנושא הזה לפתח או לגשת אליו לא מתוך אי-אמון בבני-אדם.

מסעוד גנאים: כוונתי היא – יש משפט, נאמר שאמרה אותו השחקנית בריז'יט ברדו.

מסעוד גנאים: היא אמרה: ככל שהכרתי את בני-האדם יותר, אהבתי את החיות יותר.

מסעוד גנאים: אני לא חושב שאנחנו צריכים לגשת לנושא בעניין של אי-אמון בבני-אדם – אכזבה מבני-אדם זורקת אותנו לחיק האהבה של החיות ובעלי-החיים.

מסעוד גנאים: אני חושב להיפך, צריך לגשת לנושא מאמון, ברוח האנושית, כי הדרך היא כבוד, חמלה ורחמנות.

מסעוד גנאים: בין בני-אדם עוברת לפי דעתי דרך החמלה והכבוד לבעלי-החיים, כי מי שמתאכזר לחיות מתאכזר גם לבני-האדם.

מסעוד גנאים: ממה ששמענו היום בוועדת החינוך, על סמך מחקר, כאשר עושים השוואה בין הילדים או בני-הנוער האלימים כלפי החיות ובעלי-החיים, מה הסיבות שהביאו אותם לכך, באמת אלה אותן סיבות – הנער שמתאכזר ומתעלל בבעלי-חיים, אותן סיבות שפירט, הן אותן סיבות שמביאות אותו גם להתעלל ולהיות אלים כלפי בני-האדם.

מסעוד גנאים: וזה העניין שבעל-החיים שמולך, אתה עושה אותו כחפץ, כי הוא בלי רגשות, בלי שום דבר, כדי לעשות דה-לגיטימציה, ובסוף להצדיק את האלימות ואת ההתעללות כלפיו.

מסעוד גנאים: אבל היום, אדוני היושב-ראש, אני בחרתי באמת להתרכז בעניין של זכויות בעלי-החיים והיחס של תרבות האסלאם והמורשת הערבית לזכויות בעלי-החיים ולצער בעלי-החיים.

גאלב מג'אדלה: אל-רפק באל-חיואן.

מסעוד גנאים: בטח.

מסעוד גנאים: אל-רפק באל-חיואן.

מסעוד גנאים: נכון.

מסעוד גנאים: חמלה, להיות רחמנים לבעלי-חיים.

מסעוד גנאים: נכון.

נסים זאב: הלוואי שאסד ישמע אותך.

מסעוד גנאים: הדבר חשוב – – –

נסים זאב: הלוואי שאסד היה שומע אותך.

מסעוד גנאים: אני לא הגעתי לאריות.

מסעוד גנאים: לא הגעתי לאריות.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת נסים זאב.

יואל חסון: מה עם חמלה לבני-אדם?

יואל חסון: אולי תתייחס לנשיא אסד בעניין הזה.

מסעוד גנאים: לנשיא אסד, דרך אגב, חברי הכנסת נסים זאב ויואל חסון, אני הרבה מתייחס אליו בערבית.

מסעוד גנאים: בעברית לא רוצה להתייחס אליו.

גאלב מג'אדלה: איפה?

מסעוד גנאים: אחר כך אני אגיד לך למה.

יואל חסון: אז תגיד את זה עכשיו בערבית.

מסעוד גנאים: מאחר שהעניין של זכויות וחמלה לבעלי-החיים לפי דעתי הוא עניין של מודעות וחינוך, וכדי להטמיע את ערך החמלה והרחמנות, צריכים לבסס אותו על מקורות ועל תיאוריות מוסריות וערכיות מהמורשת המוסלמית והערבית.

מסעוד גנאים: אני מתכוון גם לחברה הערבית, כי אני גם רואה את עצמי כמי שרוצה כמטרה להעלות את המודעות בחברה הערבית לנושא הזה.

מסעוד גנאים: היחס לחיות בתרבות ובדת האסלאם קשור בתפיסות הבסיסיות לגבי הדומה והשונה בין בני-האדם לבעלי-החיים.

מסעוד גנאים: והאסלאם מתייחס לחיות, בדומה לבני-האדם, כאל יצורים בעלי רגשות, החווים עצב, אומללות, צער ושמחה.

מסעוד גנאים: ויש הרבה מסורות וחדית'ים של הנביא מוחמד, עליו השלום, שמאמתים ומצדיקים זאת, כמו: חברי הנביא לכדו שני אפרוחים, והאם רדפה אותם וחגה מעל ראשיהם.

מסעוד גנאים: הנביא ראה אותה ושאל אותם: מי מכם ציער את האם וגרם לה אבל בלקיחת בניה?

מסעוד גנאים: והורה להם להחזיר מייד את שני הגוזלים לחיק אמם.

מסעוד גנאים: אני חושב שיש גם הרבה דברים דומים, במה שהזכרת, חבר הכנסת נסים זאב, במורשת היהודית ובדת היהודית.

מסעוד גנאים: היחס החיובי והאנושי לחיות הוא חלק בלתי נפרד מהאמונה, וגם לפיו נשפט האדם ביום הדין – האם הוא לגן-עדן או לגיהינום.

מסעוד גנאים: אחת המסורות מדברת על אשה שתיענש בגיהינום כי כלאה חתולתה ללא מזון או שתייה וגרמה למותה.

מסעוד גנאים: מסורת שנייה, הפוכה – בן-אדם ייכנס לגן-עדן כי הוא הרווה את צימאונו של כלב צמא.

מסעוד גנאים: ויש אפילו מסורת על אשה שהיתה זונה ואלוהים מחל לה על כל עוונותיה כי היא עזרה לזוג כלבים צמא והרוותה אותו.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאת כל המסורות האלה אנחנו חייבים להטמיע, כחברה ערבית, בציבור שלנו, כדי להעלות את המודעות לחמלה ולרחמנות כלפי בעלי-החיים.

מסעוד גנאים: ובסוף, ככה סוד אישי, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: סוד כמוס.

מסעוד גנאים: לא כמוס כל כך, אבל סוד אישי.

מסעוד גנאים: אבא שלי היה קצב, וגידלנו בעלי-חיים בבית, אם זה פרות, אם זה כבשים, אם זה עזים.

מסעוד גנאים: ואני כנער, עד שהספקתי להקים קשר הדוק עם איזה גדי או עגל וקשר של חברות ורחמנות, אבא אחר כך היה שוחט אותם, ואחר כך היה מתחיל המסע של הדיכאון ושל העצב אצלי.

מסעוד גנאים: מין טרגדיה שייקספיריאנית.

מסעוד גנאים: לא נהפכתי לצמחוני, אבל נהפכתי לרחמן על בעלי-החיים.

מסעוד גנאים: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: אני אגלה לך סוד, אנחנו באנו מאותו מקום.

גאלב מג'אדלה: שמעת?

מסעוד גנאים: לא.

גאלב מג'אדלה: שנינו באנו – – –

מסעוד גנאים: גם אבא שלך?

גאלב מג'אדלה: ועוד איך – –

מסעוד גנאים: הסבא גם היה.

גאלב מג'אדלה: – – גם מגדל צאן, גם הסבא, וגם קצב.

גאלב מג'אדלה: אז אנחנו מאותה משפחה.

גאלב מג'אדלה: כבוד השרה, נא להשיב למציעים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום אנחנו מציינים את יום זכויות בעלי-החיים בכנסת בשורה של דיונים חשובים.

אורית נוקד: פתחנו את היום בדיון שהתקיים בוועדת החינוך בנושא: מיגור ההתעללות בבעלי-חיים.

אורית נוקד: לאחר מכן התקיים דיון בוועדת הכלכלה בהצעת החוק של חבר הכנסת כבל, שמסדירה את נושא הסירוס והעיקור של כלבים.

אורית נוקד: בהמשך התקיים הטקס באודיטוריום.

אורית נוקד: והנה, עכשיו אנחנו מסיימים את הדיון במליאה, תוך כדי כך שהצלחנו להעביר בקריאה טרומית ארבעה חוקים חשובים, שיחזקו את ההגנה שניתנת לבעלי-החיים ויספקו לגורמי האכיפה כלים חיוניים להתמודדות.

אורית נוקד: מלבד חבר הכנסת כבל, שיזם את היום הזה, והוא עומד כמובן בראש השדולה, אני יודעת שהנושא קרוב ללבם של המציעים – יואל, אני עוד זוכרת אותך באמת כיושב-ראש השדולה – ואני שמחה שבחרתם להעלות אותו כהצעה לסדר-יומה של הכנסת.

אורית נוקד: קידום רווחתם של בעלי-החיים מהווה יעד מרכזי של משרדי.

אורית נוקד: במשרד החקלאות בראשותי הנושא תועדף והוא זכה לחשיבות מיוחדת בשנה החולפת.

אורית נוקד: בשנה האחרונה הרחבנו את סמכויות יחידת הפיצו"ח, שהיא יחידת האכיפה שלנו, קידמנו חקיקה מתאימה והוספנו תקנים.

אורית נוקד: מעבר לכך, אנחנו אסרנו העברת כלבים מכלביות לניסויים בבעלי-חיים, התקנו תקנות להובלת עופות בדרך שתפחית את סבלם, הגברנו את הפיקוח על השימוש בכלבי כבל ועוד.

אורית נוקד: בהתאם למגמה הזו גדל משמעותית מספר החקירות והתביעות שהוגשו בנושא.

אורית נוקד: אני רוצה רק לציין שבמהלך 2011 טופלו כ-303 אירועים בנושא צער בעלי-חיים על-ידי יחידת האכיפה במשרדנו ונפתחו 88 תיקים חדשים בעבירות צער בעלי-חיים.

אורית נוקד: באשר לתקציבים, בשנה הנוכחית מוקצה סכום של 4.5 מיליון שקלים למבצע של עיקור חתולי רחוב ו-300,000 שקלים לביצוע מחקר בנושא צמצום התרבות אוכלוסיית חתולי הרחוב.

אורית נוקד: אני רוצה לציין ששיתוף הפעולה בין המשרד לבין ארגוני בעלי-החיים התהדק והביא לתוצאות שמהן כל הצדדים יוצאים נשכרים.

אורית נוקד: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות שוב לכל העושים במלאכה – חברי כנסת, ארגונים, כמובן אנשי משרדי וגם משרדים נוספים, ואני משוכנעת שבכוחות משולבים נצליח להמשיך ולקדם את הנושא גם בשנה הקרובה.

אורית נוקד: אני מציעה להעביר את הנושא לדיון בוועדה, ועדת חינוך.

גאלב מג'אדלה: ברצון.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: נצביע.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: הצעה אחרת, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אה, סליחה.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת אבקסיס, הצעה אחרת, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, רציתי להסב את תשומת לבך, ולדבר על כך שכמי שהיתה גם באזור המרכז וגם בפריפריה, ויש לי רגישות גבוהה לבעלי-חיים, הבית שלי הפך להיות סניף של – הבת שלי כמו אתי אלטמן המקומית.

אורלי לוי אבקסיס: כל מי שמוצא איזשהו בעל-חיים עזוב, מביא לי, ואני כמובן, מאחר שגם יש לי ילדים וגם רגישות, אז אנחנו מוציאים המון כסף על עיקורים וחיסונים, וזה משהו שלא נגמר.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת הנושא הזה של העיקורים של חתולי רחוב, אתה רואה את זה הרבה יותר במרכז, בפריפריה – כמעט שלא קיים.

אורלי לוי אבקסיס: והייתי רוצה מאוד לראות אם המשרד שלך יוכל כן לספק שירותים בפריפריה, אולי אפילו לאוכלוסיות מעוטות יכולת, להשתתף בהוצאות הכרוכות בגידולי חיות מחמד.

אורלי לוי אבקסיס: לדוגמה, בוא ניקח כלב של משפחה שאין לה יכולות לממן את הנושא של העיקור.

אורלי לוי אבקסיס: זה יביא פשוט לעוד הולדה של גורים חדשים שלא יהיה להם בית, ואז הם נזרקים בקרן רחוב או בכניסה לקיבוצים או בתחנות דלק, ופשוט כואב הלב לראות את המצב שאליו הם מגיעים.

אורלי לוי אבקסיס: והרבה פעמים זה בגלל חוסר היכולת למנוע את זה, לפחות בקרב אוכלוסיות מסוימות.

אורלי לוי אבקסיס: מאוד הייתי שמחה לשמוע, אם יש גם תוכנית שהיא באמת גם בנושא – אני יודעת שבמרכז יש איזשהו בית-חולים שמשתתף בעיקור חתולים וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה גר בפריפריה, אז גם את זה אין, וזה סבל מיותר.

אורלי לוי אבקסיס: ולא סתם המשרד שלך השקיע כסף בנושאים האלו, אבל לחלק אותו גם לאוכלוסייה שרחוקה מגוש-דן, ואולי גם להפסיק את התופעה של אותן חיות שבסוף ממש סובלות בדרך.

אורלי לוי אבקסיס: טוב, תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגשים להצבעה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 8, מתנגדים, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הנושא עובר להמשך הכנה בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

גאלב מג'אדלה: [מס' כ/403; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ח, עמ' 21727; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: עכשיו אנחנו נמשיך בסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק – חברת הכנסת ליה שמטוב תציג את הצעת החוק במקום חבר הכנסת גפני – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 189), התשע"ב–2012, לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 189), התשע"ב–2012.

ליה שמטוב: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית שהוגשה על-ידי ומטרתה לסייע לציבור המתמחים באופן שבו מי שזכאי לקבל נקודת זיכוי בעד תואר אקדמי ראשון או שני יכול לבחור בין קבלת נקודות הזיכוי מייד עם תום הלימודים לדחיית מימושן לשנת המס שלאחר סיום ההתמחות.

ליה שמטוב: כיום, סעיף 40ג לפקודת מס הכנסה קובע נקודת זיכוי אחת בחישוב מס הכנסה למי שזכאי לקבל תואר אקדמי ראשון, ומחצית נקודת זיכוי למי שזכאי לקבל תואר אקדמי שני.

ליה שמטוב: נקודות הזיכוי באות בחשבון בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו הלימודים לתואר הראשון או השני.

ליה שמטוב: המצב הקיים הביא לכך שסטודנטים שנדרשה התמחות לצורך השלמת התואר שלהם, כמו עורכי-דין, רופאים ורואי-חשבון, לא יכלו ליהנות מנקודת הזיכוי, שכן בדרך כלל בתקופת ההתמחות השכר לא מגיע לכדי סף המס.

ליה שמטוב: בהצעת חוק זו מוצע לקבוע כי מי שזכאי לקבל תואר ראשון או שני בתום עיסוק שנדרשת בו התמחות, והשלמתו של התואר היא תנאי להתמחות, יהיה זכאי לבחור את המועד לקבלת נקודת הזיכוי בעד התואר הראשון או השני בשנה שלאחר סיום לימודיו או בשנה שלאחר סיום התמחותו.

ליה שמטוב: כך יתאפשר גם לאותם סטודנטים ליהנות מההטבה של נקודת הזיכוי.

ליה שמטוב: הזכאות לבחור בין המועדים לקבל את נקודת הזיכוי תהיה מותנית בכך שתקופת ההתמחות תחל לא יאוחר משנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו הלימודים לתואר הראשון או השני.

ליה שמטוב: התיקון יוחל גם לגבי מי שבשנת 2012 טרם סיים את תקופת ההתמחות, ובלבד שעדיין לא מימש את זכאותו לנקודת זיכוי עם תום הלימודים לתואר ראשון או שני.

ליה שמטוב: הצעת חוק זו היא הצעה חשובה וטובה.

ליה שמטוב: להצעה אין הסתייגויות, ולפיכך אני מבקשת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ליה שמטוב: אני אברך אחרי או אני יכולה לברך כבר?

גאלב מג'אדלה: כבר את יכולה לברך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נטריח אותך עוד פעם.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, ברכות.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, כמו שאמרתי, הצעת החוק היא חשובה מאוד.

ליה שמטוב: אני רוצה להודות קודם כול ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני, למנהל הוועדה טמיר כהן, לרכזת הבכירה ליאת קרפטי וליועצת המשפטית שגית אפיק על תמיכתם הרבה בהצעת החוק.

ליה שמטוב: אני רציתי גם להודות לנציגי משרדי המשפטים ורשות המסים, לדלית, לספי ולליאת, על המשא-ומתן ההוגן, ובסופו של דבר הגענו לנוסח הסופי שעליו אנחנו מצביעים היום.

ליה שמטוב: כמו כן, אבקש להודות לשותפי ליצירת החוק, סגן השר מנחם אליעזר מוזס, כשהוא היה חבר כנסת, וליועצו הרצל גליצקי.

ליה שמטוב: לסיום אני רוצה להודות לעוזר הקודם שלי, אריאל שניאור, ולשני העוזרים שלי, אנה מקדונסקי ושמוליק גרוסמן.

ליה שמטוב: שכחתי את העוזר הנאמן של משה גפני, שמוליק.

ליה שמטוב: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצטרפים לברכות ולתודות.

גאלב מג'אדלה: אם התחלנו בברכות ובתודות, אנחנו מברכים את חבר הכנסת הרצוג על הפעילות הבין-לאומית הענפה שלו היום בריבוי המשלחות בביקור במשכן הכנסת, בית-המחוקקים של ישראל.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגש להצבעה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–2 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 6, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 189), התשע"ב–2012.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 189), התשע"ב–2012, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 7, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: הודעה לממלא-מקום מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק שירותי הסעד (תיקון מס' 7), התשע"ב–2012, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: [מס' כ/441; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' ; נספחות.

נאזם בדר: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת החוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 20), התשע"ב–2012, קריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת שאמה-הכהן.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: כרמל שאמה-הכהן.

גאלב מג'אדלה: כתוב לי כרמל שאמה-הכהן.

כרמל שאמה-הכהן: אמרת רק שאמה-הכהן.

גאלב מג'אדלה: חס וחלילה.

גאלב מג'אדלה: קודם כול כרמל, אחר כך שאמה ואחר כך הכהן.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברת הכנסת, חבר הכנסת – –

עינת וילף: זה אישי מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: זה אישי.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש בודדים אני נוקט לשון יחיד.

אורית נוקד: אתה יכול לברך גם את חבר הכנסת הרצוג.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת הרצוג?

כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא לא נמצא במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: – – נכבדי, אני מתכבד להציג בפניכם לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 20), התשע"ב–2012.

כרמל שאמה-הכהן: במלים פשוטות, בעברית פשוטה, מדובר בהצעת חוק שבאה לתקן את העיוות של ייקור ביטוח החובה לאופנועים ורכבי דו-גלגלי, שבוצע על-ידי הממשלה בתחילת הכהונה של הכנסת הזאת, ללא אישור הכנסת, ללא פיקוח הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: זה היה בסמכות שר האוצר, וכך נעשה.

כרמל שאמה-הכהן: רק אתן דוגמה, כי דנו רבות, והיום אנחנו מסיימים ממש מהלך ארוך של תיקון עיוות, לאחר מאבק לא פשוט של ועדת הכלכלה מול משרד האוצר, ובסוף הגענו ברוח טובה ובהסכמה, גם אם אחרי הרבה חוסר הסכמה – –

גאלב מג'אדלה: יישר כוח.

כרמל שאמה-הכהן: – – אבל אני רוצה להגיד לך מאיפה התחלנו.

כרמל שאמה-הכהן: יושבים אתנו כאן אורחים שלנו היום, חיילי צה"ל.

כרמל שאמה-הכהן: יום יבוא והם יסיימו את השירות שלהם.

גאלב מג'אדלה: התחלנו מההפגנה של המנועים.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: חיילי צה"ל יסיימו את השירות שלהם, כל אחד בזמנו, בצורה טובה ומכובדת.

כרמל שאמה-הכהן: אם חייל שהשתחרר בגיל 21 רכש אופנוע קטן, 250 סמ"ק – לא אופנוע ספורט – הוא צריך לשלם ביטוח חובה, אדוני היושב-ראש, כבוד השרה וחברי הכנסת, לפני התיקון – רגע לפני שאנחנו מאשרים את התיקון בחוק – של 6,500 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: 6,500 שקלים רק ביטוח חובה.

גאלב מג'אדלה: וכמה עולה בכלל האופנוע?

כרמל שאמה-הכהן: לפעמים זה עולה פחות, תלוי מאיזו שנת הייצור.

כרמל שאמה-הכהן: אבל כנראה שאז חשבו, ואמרו שהם לא חייבים להשתמש באופנוע; הם יכולים להשתמש בתחבורה הציבורית המפותחת של העיר תל-אביב, ברכבת התחתית שממשלות ישראל לדורותיהן דאגו לפתח – עכשיו סוף-סוף, דרך אגב, יש סימנים חיוביים, התחילו לחפור את הרכבת הקלה החדשה, אבל גם זה ייקח כמה שנים – או לחלופין לרכוש רכב קטן ולתדלק בבנזין, שהוא יחסית זול במדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן שבפרוטוקול יירשם שהכול נאמר בציניות.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן שהאפשרות היחידה של אותם צעירים, של סטודנטים – ואני מכיר גם שכנים שלי שהייתי רואה אותם בוקר-בוקר יוצאים זוג על אופנוע לעבודה, זוג, כי זו האפשרות הכלכלית היחידה שלהם להגיע למקום העבודה.

כרמל שאמה-הכהן: אז זה היה פשוט להתעמר באנשים, לגזור גזירה שהרוכבים לא יכולים לעמוד בה, ואנחנו רואים את זה גם בתוצאות: יש ביטוח חֶסֶר.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, יש מספר מסוים של בעלי האופנועים – וזה לפי משרד הרישוי – ויש מספר מסוים של פוליסות ביטוח חובה; כמעט שליש מהרוכבים לא רוכשים ביטוח חובה, כי לא יכולים לעמוד בו.

כרמל שאמה-הכהן: זו דוגמה טובה לגזירה שהרוכבים לא יכולים לעמוד בה.

כרמל שאמה-הכהן: לחלופין, זו הוראה שהמדינה לא יודעת לאכוף אותה.

כרמל שאמה-הכהן: אז אם יש ביטוח חובה שלא נרכש, מה הועילו חכמים ופקידים בתקנתם?

גאלב מג'אדלה: אחר כך גם הנזקים, אם חלילה קורית תאונה או דברים – – –

כרמל שאמה-הכהן: אז הצעת החוק שלנו, לאחר שתאושר היום, מוזילה את אותו ביטוח של 6,500 ש"ח.

כרמל שאמה-הכהן: לא שזה הופך להיות משהו מאוד זול, אבל עדיין 4,000 שקלים זה הרבה יותר זול מ-6,500, בטח לאותן קבוצות אוכלוסייה.

כרמל שאמה-הכהן: את ההצעה הזאת, שאני מתכבד להביא בפניכם לקריאה השנייה והשלישית, יזמתי, כאמור, במטרה להביא להוזלת תעריפי ביטוח החובה לאופנועים.

כרמל שאמה-הכהן: רוב נהגי האופנוע רוכשים את ביטוח החובה לאופנועים שלהם מחברת "הפול", שהיא החברה המאגדת את כל חברות הביטוח, ומחויבת לבטח בביטוח חובה את כל מי שחפץ בכך ולא עלה בידו להשיג פוליסת ביטוח במחיר סביר בשוק החופשי.

כרמל שאמה-הכהן: העובדה שרוב ביטוחי האופנוע נעשים בחברת "הפול" היא אילוץ, שכן רוב חברות הביטוח מסרבות – מסרבות – לבטח אופנועים או גובות תעריפים גבוהים, מוגזמים, בעד פוליסת הביטוח לאופנוע, שכן חברות הביטוח קובעות את הפרמיה לפי מידת הסיכון הכרוך בנהיגה באופנוע, הנחשב לגבוה יותר לעומת הסיכון הכרוך בנהיגת כלי רכב אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: לעומת זאת, התעריפים שגובה חברת "הפול" נקבעים בידי הרשות, שהיא שר האוצר או מי שהוא מינה לצורך זה לפי פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש"ל–1970.

כרמל שאמה-הכהן: כדי להביא להפחתה בתעריפי ביטוח החובה לאופנועים, בהתחשב בחשיבות הרבה שאני רואה בסיוע לרוכבי האופנועים – שרבים מהם הם אנשים צעירים, כאמור, שאינם מסוגלים תמיד לעמוד בתעריפי הביטוח הגבוהים – נקבע בתקנות ביטוח רכב מנועי (הסדר ביטוח שיורי ומנגנון לקביעת התעריף), התשס"א–2001, כי ניתן לכלול בביטוח חובה של כלי רכב שאינו מבוטח במסגרת "הפול" מרכיב העמסה, כלומר תוספת לפרמיה של אותם כלי רכב שנועדה לממן את הוזלת תעריפי הביטוח לכלי רכב המבוטח במסגרת "הפול" – קרי, לאופנועים.

כרמל שאמה-הכהן: בעבר, שיעורו של מרכיב ההעמסה לא נקבע במדויק בתקנות אלא רק נקבע שלא יעלה על 8% מעלות הסיכון הטהור בשוק החופשי.

כרמל שאמה-הכהן: בפועל, בשנים האחרונות נקבע מרכיב העמסה בשיעור נמוך מאוד, הולך ופוחת, שלא הביא להוזלה בתעריפי הביטוח לאופנועים – להיפך, הביא לייקור ולייקור חד.

כרמל שאמה-הכהן: בשל כך יזמנו לפני כחצי שנה, חברת הכנסת פניה קירשנבאום ואני ו-27 חברי כנסת נוספים מסיעות הבית השונות, תיקון לפקודה שעיגן בחקיקה ראשית את החובה לכלול מרכיב העמסה בתעריפי הביטוח שקובע משרד האוצר ל"פול", בשיעור 6% מעלות הסיכון הטהור בשוק החופשי.

כרמל שאמה-הכהן: עוד בעת הצגת התיקון האמור במליאת הכנסת ציינתי כי אנו נעקוב אחרי הוזלת תעריפי ביטוח החובה לאופנועים בעקבות התיקון ונבחן אם יש צורך לתקן שוב את הפקודה כדי להביא להפחתה בתעריפים אלה.

נסים זאב: – – –

כרמל שאמה-הכהן: לא, ההנחה היא לא 6%.

כרמל שאמה-הכהן: יש כל ביטוחי החובה של הרכבים שלא מבוטחים במסגרת "הפול": אופנועים וכלי-רכב שמבוטחים בשוק החופשי.

כרמל שאמה-הכהן: מסך כל הפרמיות שלהם אתה גוזר 6%, שזה רכיב העמסה, ומעביר את זה לסבסוד הביטוחים של האופנוענים, ובכך מביא להוזלה.

כרמל שאמה-הכהן: זה המנגנון שמופעל במדינת ישראל שנים על גבי שנים, רק בכל שנה שינו או בחנו שינוי של רכיב העמסה.

כרמל שאמה-הכהן: זה היה 8%, 7%, 6%, 4%, תלוי במדיניות ובגישה של משרד האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: בשנים האחרונות משרד האוצר אימץ גישה של הפחתה תלולה, בצורה חדה, של רכיב העמסה, שהתוצאה שלו בהכרח היא ייקור חד של תעריפי ביטוח האופנועים, ואז – אנחנו זוכרים את כל ההפגנות הגדולות והזעקה של הציבור.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, מאחר שנוכחתי לדעת שהתיקון האחרון לפקודה לא הביא להוזלה מספקת של תעריפי ביטוח החובה לאופנועים, יזמתי תיקון נוסף לפקודה, המובא כעת לאישורכם.

כרמל שאמה-הכהן: לפי המוצע, בקביעת תעריפי הביטוח ל"פול" על-ידי הרשות, שיעור מרכיב ההעמסה יהיה בין 5.5% ל-6.5% מעלות הסיכון הטהור בשוק החופשי, כלומר שיעורו לא ייקבע בחוק במדויק אלא ישתנה במסגרת הטווח האמור.

כרמל שאמה-הכהן: התיקון המוצע יאפשר למשרד האוצר גמישות לצורך ביצוע שינויים בשיעור מרכיב ההעמסה, בהתאם לנתונים הדינמיים שיש בהם כדי להשפיע על שיעורו, ובכלל זה מספר התביעות, מספר כלי הדו-גלגליים העולים על הכביש לעומת כלי-רכב אחרים ועוד.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, הצעת החוק קובעת הוראת שעה לשנים 2012 ו-2013, ולפיה בשמונת החודשים האחרונים של שנת 2012, כלומר, מ-1 במאי השנה, מרכיב ההעמסה הצפוי לא יפחת מ-6.3%; בשנת 2013 לא יפחת מ-6.2%, כאשר הוראת השעה ביחס לשנת 2013 תחול רק אם הרשות קבעה לשנה זו תעריפי ביטוח ל"פול" המייקרים את התעריף הממוצע לביטוח אופנועים בבעלות פרטית במסגרת "הפול".

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה כי הצעת החוק – אני מקווה, אני גם בטוח שהיא תסייע.

כרמל שאמה-הכהן: כי אחרי שהפקנו את כל הלקחים, סגרנו את כל הפינות ולפחות לשנתיים הקרובות לא השארנו שיקול דעת לאוצר לחרוג מההבנות שהגענו אליהן אתם, היא תסייע לרוכבי האופנועים ותעודד את השימוש באופנוע, בעיקר לאור התועלת החברתית הטמונה בו מבחינת צמצום הגודש בכבישים וזיהום האוויר.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם להצביע בעדה, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: חשוב לומר שההוזלה – אנחנו ישבנו בפגישות רבות עם אנשי האוצר ובחנו איך לחלק את ההוזלה הזאת בצורה מיטבית.

כרמל שאמה-הכהן: בביטוחי אופנועים, ביטוחי חובה, יש קטגוריות של גילאים, אדוני היושב-ראש: עד גיל 18, עד גיל 21, עד גיל 25, עד גיל 30, עד גיל 40 ומ-50 והלאה עד 74 אם יש עוד רוכבים.

גאלב מג'אדלה: אדוני ידאג שזה יבוא לידי הציבור בפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: ברור, ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נסביר איך זה מהיום והלאה.

כרמל שאמה-הכהן: הרי זה ייכנס לתוקף מ-1 במאי, כי יש תהליך שעוברים מול חברות הביטוח, שימוע שמשרד האוצר מפעיל, ועד אז הוא מפרסם חוזר.

כרמל שאמה-הכהן: יש תהליך ארוך בסיפור הזה.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא מספיק שהעברנו את החוק, אבל החוק כבר מחייב אותם להיכנס למסלול הזה.

כרמל שאמה-הכהן: הקטגוריות הנוספות זה נפח המנוע של האופנוע: 50 סמ"ק, 50–250 סמ"ק, ו-250 ומעלה.

כרמל שאמה-הכהן: יש רכיב נוסף שקובע את רכיב ההנחה, זה אם רכשת השתתפות עצמית או לא רכשת השתתפות עצמית.

כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל ממוצע של ההנחות, ותלוי באיזה שילוב של קטגוריות אתה – ההנחה המקסימלית מגיעה בדיוק ל-40%, ו-40% זה דבר דרמטי.

גאלב מג'אדלה: 40% מה-6,000?

כרמל שאמה-הכהן: מנכון להיום.

כרמל שאמה-הכהן: זה נופל בדיוק על הקטגוריה הבאה: הוא צריך להיות בראשית שנות ה-20, עם אופנוע של בין 50 ל-250 סמ"ק נפח מנוע ורכש השתתפות עצמית.

כרמל שאמה-הכהן: הוא יקבל 40% הנחה, וזאת הנחה דרמטית, זה כמעט חצי מחיר.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן, אני מניח שבימים הקרובים גם בתקשורת תפורסם הטבלה הזאת וכל רוכב יוכל לבדוק כמה הטבה הוא קיבל.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהבאנו בשורה משמעותית.

כרמל שאמה-הכהן: הבשורה הזאת לא היתה יוצאת אל הפועל.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן, היא לא נמצאת כאן היום, אבל חברת הכנסת קירשנבאום, שהזכרתי אותה בנאומי, היתה שותפה מלאה, מובילה של הפעילות למען רוכבי האופנועים.

כרמל שאמה-הכהן: זה עוד התחיל מפעולות המחאה מחוץ לכנסת, עבר לפעילות בתוך הכנסת, מול הממשלה, מול האוצר, מול ועדת שרים, אחרי זה מול הפקידות של אגף שוק ההון.

כרמל שאמה-הכהן: היא הובילה, ורק בצורה פרוצדורלית, בגלל לחץ הזמן, שהגשנו את החוק הזה בפטור מחובת הנחה, נשמט שמה מהיוזמים, אבל היא יוזמת מלאה ואין לה תרומה שפחותה משלי ולו באלפית הגרם מהבחינה הזאת וראוי לתת לה את כל הקרדיט.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן לצוות הוועדה, ועדת כלכלה, מנהלת הוועדה הגברת לאה ורון, שיושבת אתנו כאן, היועצת המשפטית לוועדה, עורכת-הדין אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: מגיעות ברכות על הפעילות האזרחית הנמרצת של מנהיגי מועדוני האופנועים בראשות נסים בנימין, שכמעט הפך לח"כ מן המניין.

כרמל שאמה-הכהן: באמת השקיעו המון-המון זמן – א.

כרמל שאמה-הכהן: בלהכניס אותנו וללמד אותנו את המאטריה, שהיא מאטריה מאוד מורכבת; ב.

כרמל שאמה-הכהן: לא ויתרו.

כרמל שאמה-הכהן: היו הרבה רגעים במהלך הזה שהיו יותר מייאשים מהרגעים המייאשים שהיו ב"פרי הגליל", כי זה היה נראה שאנחנו נתקלים בקירות חסומים, אטומים, ושאי-אפשר לפרוץ אותם.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הנה, ב-24 השעות האחרונות פתרנו גם את "פרי הגליל" וגם את האופנועים.

כרמל שאמה-הכהן: על זה אפשר להגיד: שיהיו כל הימים כמו היממה האחרונה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: אני משוחרר?

גאלב מג'אדלה: אתה משוחרר, רק להוסיף את העוזרים שלך שעזרו בכל ההפגנות של המנועים.

כרמל שאמה-הכהן: מותר לי לעלות אחרי זה, לא?

גאלב מג'אדלה: אחרי זה אתה רוצה עוד פעם?

כרמל שאמה-הכהן: במיוחד בשביל העוזרים.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה שאני אשכח את העוזרים שלי?

עינת וילף: תגיד עכשיו.

גאלב מג'אדלה: הוא בכושר גופני מצוין, הוא יכול לעלות עוד פעם.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יכול לסרב לבקשה של חברת הכנסת עינת וילף, שזאת הבקשה השנייה שלה ב-20 הדקות האחרונות וגם לראשונה הסכמתי.

כרמל שאמה-הכהן: אודה גם לצוות עוזרי הנאמן: הדוברת לבנת נזרי-מלכה, העוזר אלעד ודרור נאור.

גאלב מג'אדלה: הם למדו לרכוב על אופנועים?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שהם למדו.

יואל חסון: מה עם להודות לחברי הוועדה אחד אחד?

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להודות, כמובן, לחברי ועדת הכלכלה הוותיקים והחדשים שהתווספו ככוח משמעותי – – –

גאלב מג'אדלה: בראשם יואל חסון.

כרמל שאמה-הכהן: בראשם מרכז האופוזיציה, שבעניין הזה היה קואליציה אמיתית, גם למאבקים בתוך הכנסת וגם השתתף אתי בפגישות בלילות עם רוכבי האופנועים, לגייס אותם למאבק.

גאלב מג'אדלה: זאת אופוזיציה קונסטרוקטיבית.

כרמל שאמה-הכהן: מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך, הסתובבנו ונפגשנו בלילות בתל-אביב והיינו כמפלגה אחת, מפלגה לטובת העניין.

כרמל שאמה-הכהן: יישר כוח, חבר כנסת יואל חסון, מגיע לו גם.

כרמל שאמה-הכהן: גם בחוק הקודם, לדעתי, הוא היה בין מובילי החוק הבסיסי.

אורית נוקד: יישר כוח לחבר הכנסת כרמל שאמה.

כרמל שאמה-הכהן: נודה גם ליושב-ראש הוועדה, שמצא זמן – – –

גאלב מג'אדלה: עמל קשה מאוד.

עינת וילף: שעשה לילות כימים.

גאלב מג'אדלה: ברכות ויישר כוח, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, הייחודי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 20) הצבעה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–2 – 6 נגד – אין נמנעים – עין סעיפים 1–2 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 6, נגד ונמנעים אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אנחנו מצביעים בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 20), התשע"ב–2012, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 6, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 20) אושר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תם סדר-היום.

גאלב מג'אדלה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ו' באדר התשע"ב, 29 בפברואר 2012, בשעה 11:00.

גאלב מג'אדלה: ישיבה זו נעולה.