ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 97, 2010-01-12 00:00

ראובן ריבלין: כבוד שר המשפטים, גבירותי וחברי חברי הכנסת, הנוכחים באולם בנוכחות מרשימה, היום יום שלישי, כ"ו בטבת תש"ע, 12 לינואר 2010 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו פותחים כרגיל בנאומים בני דקה, וכל המבקש להשתתף בנאומים יצביע.

ראובן ריבלין: ראשון המשתתפים – עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, ביקשו ממני, לפרוטוקול המצולם, שאנחנו היום נשתמש בשני הרמקולים משני צדדי, מימיני ומשמאלי, אף-על-פי שמבחינת הצילום הרבה יותר טוב – – –

עמיר פרץ: מצוותך, אדוני – פקודה.

ראובן ריבלין: אנחנו גם כפופים לפרוטוקול המצולם וזה בהחלט חשוב.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת עמיר פרץ, ואחריו – חבר הכנסת דני דנון, ואחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כבוד שר המשפטים, חברי חברי הכנסת, האמת שכאשר נבחר סגן השר דני אילון לכהן כסגן שר החוץ אני מאוד שמחתי, כי אמרתי לעצמי: חבר הכנסת אביגדור ליברמן נמצא אתנו, השר, כבר שנים רבות; אנחנו יודעים שהוא איש שלעתים דבריו נאמרים בלי שום חשבון, כמו שאומרים.

עמיר פרץ: היינו בטוחים שדני אילון, דיפלומט ותיק, שהדיפלומטיה היא חלק ממנו, יהיה, מה שנקרא, בולם הזעזועים, השסתום פורק לחץ.

עמיר פרץ: לצערי הרב, מה שראינו אתמול – שאנחנו צריכים לבקש מהשר ליברמן לראות מה עושים עם חוסר השליטה של סגן השר.

עמיר פרץ: נכון שמה שנעשה בטורקיה זה דברים חמורים ונכון שאסור לכנסת ישראל להתעלם בשום פנים ואופן ממסע ההסתה הזה.

עמיר פרץ: אבל מי שרוצה להתמודד עם מסע הסתה נותן להם מתנה ביד – להסיט את הוויכוח.

עמיר פרץ: כי על מה היה הוויכוח היום בקהילה הבין-לאומית?

עמיר פרץ: מי ישב נמוך, מי ישב גבוה.

עמיר פרץ: במקום שאנחנו, מדינת ישראל, נהיה בחזית אחת מול ההסתה הפרועה הזאת, אנחנו מוצאים את עצמנו בעמדת מגננה בגלל, תסלחו לי, הירידה לחוסר התרבות, שאנחנו לא רוצים להיות שם.

עמיר פרץ: ותפקידו של משרד החוץ להיות המרגיע הלאומי ולא המתסיס הלאומי.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עמיר פרץ, שעמד גם על השנייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני דנון, ואחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

דני דנון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, קראתי, אדוני היושב-ראש, הצעה לבטל את ימי ג' – שלא נשב פה.

דני דנון: ואני קורא לך: תשמור על שמורת הטבע הזאת.

דני דנון: תסתכל, אדוני היושב-ראש, יושבים לפניך 24 חברי כנסת ביום ג' בשבוע, בשעה של נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: ועוד עשרה חברי כנסת נמצאים כרגע ב"יד ושם", בהכנה לנסיעתם לאושוויץ, ליום השואה הבין-לאומי, כך שנמצאים פה היום באולם למעלה מ-30 חברי כנסת, כי הם נמצאים בשליחות הכנסת.

דני דנון: בהחלט.

דני דנון: לכן אני בא ואומר, בואו נשקול להוסיף עוד יום אחד לעבודת הכנסת.

דני דנון: יש פה חברי כנסת שלא מספיק להם הזמן לעבודת החקיקה, לעבודת הוועדות, ואם יש כאלו שלא רוצים להגיע, זאת בחירתם.

דני דנון: אני חושב שאל לנו לשקול לבטל יום עבודת כנסת, אלא יש להוסיף כבוד למשכן הזה על-ידי הוספת יום לעבודת הכנסת.

דני דנון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו – חבר הכנסת בן-ארי.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הרבה אזרחים שלחו לנו, לחברי ועדת הפנים ולחברי כנסת, תלונות על החרמת נשק לאזרחים המורשים להחזיק את נשקם.

מגלי והבה: היום נתגלה לעינינו שמשרד הפנים והמשרד לביטחון פנים וכל מיני רשויות לא מתואמים בנושא הזה של אכיפת החוק והשמירה על החוק.

מגלי והבה: יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.

מגלי והבה: במקום שהאזרחים יהיו מוגנים על-ידי שלטונות אכיפת החוק, הם חשופים להתנכלויות על-ידי המשרד לביטחון פנים, על-ידי נציגים – או אפילו ראשי רשות שמורות הטבע, כאשר האזרחים המורשים להחזיק את כלי-הנשק לפי החוק ולפי התקנות, הם אלה שמשלמים את המחיר.

מגלי והבה: אנחנו ראינו עשרות אנשים שזומנו למסור את נשקם, כולל אנשים שמורשים לכך, ולא היה הסבר, לא למשרד הפנים ולא למשרדי הממשלה השונים.

מגלי והבה: נקבע היום, אדוני היושב-ראש, בעוד חודש דיון בוועדת הפנים, על מנת שיבואו אלינו עם תשובות בסוגיה הזאת.

מגלי והבה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, ואחריו – חברת הכנסת חוטובלי.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חוזר עתה מהר-הרצל, מאזכרה לחייל ומשורר ואיש חזון, אבשלום פיינברג, שהיום, כ"ו בטבת, יום נפילתו בדרכו למצרים.

מיכאל בן-ארי: הדברים שאומר מפרשת השבוע יהיו לעילוי נשמתו ולזכרו של גיבור ישראל.

מיכאל בן-ארי: פרשת השבוע שלנו, פרשת וארא, מחוברת בקשר הדוק לסוף הפרשה הקודמת, שבה בעצם משה רבנו מרים ידיים מגאולת ישראל, כשהוא פונה לקדוש-ברוך-הוא ואומר: "ומאז באתי אל פרעה לדבר בשמך הרע לעם הזה והצל לא הצלת".

מיכאל בן-ארי: בעצם עם ישראל אומר: לא הבאת לנו תקציבים, לא הבאת לנו תבן, תודה רבה.

מיכאל בן-ארי: אל תועיל ואל תזיק.

מיכאל בן-ארי: והבשורה בתחילת הפרשה שלנו היא שגאולת ישראל היא מוכרחת, לא כי אנחנו רוצים או לא רוצים אלא בגלל שבועת הקדוש-ברוך-הוא לאבות: "והבאתי אתכם אל הארץ אשר נשאתי את ידי לתת אתה לאברהם, ליצחק וליעקב ונתתי אתה לכם מורשה".

מיכאל בן-ארי: אז זה יהיה ביד חזקה, בזרוע נטויה ובשפטים גדולים, אבל גאולת ישראל, לא ניתן למנוע אותה ולא ניתן לעצור אותה.

מיכאל בן-ארי: ויוכיחו על כך גיבורים כמו אבשלום פיינברג, שגם בימים קשים ושחורים וחסרי סיכוי נשאו את ידם כדי להחזיר את הארץ הזאת לבניה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לזכור שאנחנו מדברים בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אגבאריה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: סליחה, חברת הכנסת חוטובלי, ואחריה – חבר הכנסת אגבאריה.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברצוני לברך את שר החינוך על החלטתו להעביר את כל אותם שירים שמושמעים בהפסקות בבתי-הספר לשירים עבריים עם דגש על שירי ארץ-ישראל.

ציפי חוטובלי: אמר שר החינוך שמטרתו בהצעה הנחמדה והנעימה הזאת היא לחזק את השפה העברית במסגרת שנת השפה העברית.

ציפי חוטובלי: ובכן, ההפסקות הן דבר מבורך, אבל לא פחות חשוב לחשוב מה קורה בשיעורים בבית-הספר.

ציפי חוטובלי: מי שרוצה לחזק את השפה העברית, חשוב שיניח על שולחנם של התלמידים שירה עברית: אלתרמן, ביאליק, אפילו שירה עכשווית יותר, כמו שירתה של נעמי שמר, ובכך יתחזק גם מעמדה של השירה העברית וגם מעמדה של השפה העברית.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת חוטובלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אגבאריה, ואחריו – חבר הכנסת גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: הוא איננו?

ראובן ריבלין: יואל חסון.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שוב מוצא את עצמי השבוע מדבר על האלימות שהולכת וגואה במגזר הערבי.

עפו אגבאריה: רק לפני שלושה ימים נהרג מורה, והלילה היתה התנקשות בחייו של מורה אחר מסח'נין; הראשון מג'ת, והשני מסח'נין.

עפו אגבאריה: מה שבאמת מאוד מקומם אותי בעניין הזה הוא שחוץ מזה ששרפו את האוטו שלו שמו שתי פצצות מתחת למכונית כדי שיהיה גם טבח בכל המשפחה.

עפו אגבאריה: הדבר הזה מאוד מעורר דאגה – איך יכולים האנשים האלה להגיע לתחמושת כזאת קשה ולטפל בה, ואיך היא זמינה בידי אנשים רגילים?

עפו אגבאריה: אני בטוח שהתחמושת הזאת לא באה מעבר לגבול.

עפו אגבאריה: אני בטוח שהיא מפה, ויש אנשים שסוחרים בזה.

עפו אגבאריה: האם המשטרה והצבא לא יודעים שבאמת התחמושת הזאת ניתנת להשגה והיא יכולה להיות בסחר מכר בין אנשי העולם התחתון, בין אנשים שרוצים רק להתוות איזה סוג של טרור בכל האוכלוסייה?

עפו אגבאריה: הרי זה לא רק באוכלוסייה הערבית.

עפו אגבאריה: אז עוד פעם אני פונה אל הממשלה ואל השר לביטחון פנים לעשות משהו בנדון, כי דבר כזה – אנחנו רואים את ממדי האלימות וההרג בכל המגזרים.

עפו אגבאריה: על כן, לעשות משהו ביד יותר קשה.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה, אך בצד הזה.

ראובן ריבלין: לצערנו הרב, מגבירי הקול לא פועלים מהחזית ההיא.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, היתה עכשיו שדולה בנושא ירושלים.

גדעון עזרא: אחת הנקודות שעלו שם – למען האמת לי אין תשובה – מדוע לא כל משרדי הממשלה נמצאים בירושלים, מדוע יש לשכות של שרים בתל-אביב – –

יעקב אדרי: – – – אף-על-פי שיש חוק.

גדעון עזרא: – – למרות החוק.

גדעון עזרא: החוק הזה לא נאכף.

גדעון עזרא: אני לא יודע מי השר.

גדעון עזרא: שר המשפטים נמצא כאן.

גדעון עזרא: אני חושב שהנושא הזה של חיוב כל משרדי הממשלה לבוא לירושלים הוא חובה שלנו כלפי העיר הזאת, ולעמוד בהתחייבויות של המדינה.

גדעון עזרא: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אופיר אקוניס.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אני שמעתי אתמול על הרעיון הזה – שהבנתי שלא בא מצדך, מצד יושב-ראש הכנסת, אלא מצד אחד אחת מחברות הכנסת – ביום שלישי לא לקיים את יום הדיונים כאן במליאה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אני מאמין ומקווה שזה לא דבר שאתה אכן שוקל אותו.

יואל חסון: אני חושב שצריך לחשוב איך אנחנו מעצימים את המקום הזה שנקרא מליאת הכנסת, ולא איך אנחנו מצמצמים אותו.

יואל חסון: זו זירה שהיא זירה דמוקרטית משמעותית וחשובה של כל פרלמנט, ואסור לצמצם אותה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אני יכול רק לומר שאחת הבעיות – אני אומר זאת גם כיושב-ראש הקואליציה לשעבר – היא שלממשלה, באמצעות נציגיה כאן בקואליציה, יש השפעה מסוימת על סדר-היום.

יואל חסון: יש לה יכולת באמת להפוך ימים מסוימים לימים פחות רלוונטיים, מאינטרסים של הממשלה, ואני יכול להבין את זה.

יואל חסון: זה חלק מהבלבול שיש כאן, במדינת ישראל, ברשויות, וזה נובע מבעיות מורכבות.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם יש משהו שצריך לשקול אותו – אני אומר זאת כמישהו שהיה במקום הזה ואולי יהיה במקום הזה יום אחד – הוא שסדר-היום צריך להיות אולי קצת יותר בלתי תלוי, קצת פחות מתחשב בדרישות הממשלה וקצת יותר מפוזר מבחינת סדר הימים – שני, שלישי ורביעי – ואז נוכל לראות ימים מלאים כמו היום הזה.

יואל חסון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון וחברי כנסת אחרים הפנו אלי שאלה, והיא במקומה.

ראובן ריבלין: אני חשבתי שצריך לזעזע את המערכת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה וחברי כנסת אחרים בנשיאות הבינו שאנחנו נמצאים במצב שבו אנחנו מוגבלים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מנעתי מהממשלה להביא הצעות חוק לקריאה ראשונה אם לא מצביעים היום.

ראובן ריבלין: זה פשוט מאוד.

ראובן ריבלין: אני לא יכול לבוא ולומר להם: תעלו על סדר-היום דברים שצריך להצביע עליהם היום, והם נמצאים במצב שבו הם פועלים על-פי מצוות שליחותם כרשות מבצעת.

ראובן ריבלין: הדברים האלה לא נובעים מהממשלה הזאת או מהכנסת הזאת.

ראובן ריבלין: פעם פה פעם שם.

ראובן ריבלין: הממשלה חושבת שהכנסת צריכה לפעול על-פי הזמנים העומדים לרשות הממשלה, ולא להיפך, וזה יוצר מצב שבו גם חברי כנסת רבים רואים את זה כיום בחירה.

ראובן ריבלין: יום שלישי הופך להיות יום בחירה: רוצים – באים, רוצים – לא באים.

ראובן ריבלין: פעמים רבות אנחנו מגיעים הנה ביום שלישי, ונמצאים אתי אותם נאמני בית שנמצאים כל שבוע, אותם 10–11.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שבלי שום קשר למה שהיום פורסם על הרהורי הנשיאות בכל מה שקשור ליום שלישי, בלי שום הפתעה, כלומר במקרה לגמרי, בכל זאת 30 חברי כנסת נמצאים כאן במליאה ועוד 20–30 חברי כנסת ספונים בחדריהם.

ראובן ריבלין: זה סימן טוב.

ראובן ריבלין: זה סימן שיום שלישי היה, הווה ויהיה.

ראובן ריבלין: אדוני שר המשפטים, אני מתכוון לעתור לראש הממשלה ולבקש ממנו, למשל, שימי שלישי – שבועות שבהם מתבקש ראש ממשלה לבוא וליתן דעתו או עמדתו בקשר לנושא ש-40 חברי הכנסת מבקשים לשאול אותו, יהיו ביום שלישי, ויבואו השרים ויצביעו.

ראובן ריבלין: הדברים האלה בהחלט מוסיפים חיוניות לכנסת.

ראובן ריבלין: גם בכלל, לשר המשפטים יש הרבה עבודה בחקיקה ממשלתית.

ראובן ריבלין: ביום שלישי תבוא הקואליציה, תתארגן ותעביר, שכן יום שלישי, כמו יום שני, הוא יום הממשלה, אבל יום שלישי הוא יום ממשלה יותר מיום שני, כי יום שני כולו מוקדש בראש ובראשונה להצעות אי-אמון, והן אכן מתקיימות כמעט מדי שבוע בשבוע, ולכן לא נותר זמן רב.

ראובן ריבלין: בהחלט, חוקים וקריאות ראשונות – אני זוכר שבכנסת השתים-עשרה, שאליה זכיתי להיבחר בפעם הראשונה, היו דיונים עד השעה 23:00, וכמעט כל חבר כנסת ביקש להביע את עמדתו לגבי חקיקה חשובה.

ראובן ריבלין: יש כאן חברי כנסת שזה לא יעזור – כן ירצו חברים, לא ירצו חברים, הם יאמרו את דברם ולגופו של עניין לגבי כל חוק; וגם ישתמשו בזכותם לדבר כדי לדון בנושאים שהם בענייני היום ועל סדר-יומה של החברה בישראל, על סדר-היום של המזרח התיכון כולו.

ראובן ריבלין: אני רק מאחל לכולנו – לפעמים גם פעולות שבאות כדי באמת לזעזע את המערכת יועילו בצורה חיובית הן מצד הממשלה והן מצד חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: צריך לזכור שיום שלישי תמיד נועד להעברת חוקים של הממשלה.

ראובן ריבלין: יום רביעי הוא יום שמוקדש כולו לחברי הכנסת ולהצעות חוק פרטיות שהממשלה מתייצבת כאן יחד עם הקואליציה כדי לבלום אותן, ולא כדי לשמוע אותן.

ראובן ריבלין: בהחלט, טוב ומצוין, כפי שנעשה הדבר בהרבה ועדות, שחברי הכנסת ידעו על מה מדברים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס בוועדתו רואה עד כמה לפעמים הדקויות בתוך חוק – עד כמה מלה אחת יכולה לשנות עולם ומלואו.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים חשובים.

ראובן ריבלין: אני באמת מקווה שאנחנו נמצא את הגשר אל הממשלה, והממשלה לכנסת, על מנת שנוכל לא להפוך אותנו רק למכונת הצבעה, בבחינת חותמת גומי, אלא גם במליאה – דיונים.

ראובן ריבלין: אני לא בא ואומר שצריך לשבת עד השעה 23:00.

ראובן ריבלין: מספיק אם היו יושבים מ-16:00 עד 19:00, 20:00 או 21:00 לפעמים.

ראובן ריבלין: אבל זה בהחלט תפקידנו ואנחנו צריכים למלא אותו.

ראובן ריבלין: אם הדברים שנאמרו, כל אחד על-פי מחשבתו וכל אחד על-פי דרכו, לפחות יביאו לידי התעוררות המערכת – אשר אני מוכרח לומר שהיום לא התעוררה, כי כולם היו ערים והם רק לא שמו לב שהם לא נמצאים במליאה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם על תשומת הלב ועל השאלות ששאלתם אותי.

ראובן ריבלין: אני ממשיך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אקוניס, אתה עכשיו, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריך – חבר הכנסת גנאים, ואחריו – חבר הכנסת אלדד.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לקרוא כותרת ראשית בעיתון כלכלי בישראל שלשום.

אופיר אקוניס: כל חברי הכנסת, שימו לב, זה דבר שנוגע לכולנו: "האוצר מחדש את המלחמה בתוכנית הרכבות של ראש הממשלה".

אופיר אקוניס: אסור לנו להסכים שישראל תהיה פקידותיסטן.

אופיר אקוניס: חברי, בחלקה של הכנסת הזאת נפלה הזדמנות חשובה וכמעט נדירה להפסיק את העריצות הפקידותית במדינה.

אופיר אקוניס: כולנו, מכל המפלגות ומכל הסיעות, בלי הבדלי דת, גזע ומין, צריכים להתאחד ולהחזיר נורמות של שלטון תקין בישראל.

אופיר אקוניס: הממשלה מושלת, הכנסת מחוקקת ופקידי האוצר מבצעים מדיניות.

אופיר אקוניס: הפקידים לא קובעים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, מי שלא יכול להתמודד עם החלטות, שיתפטר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים לדעת מי בא אחריו, זו חברת הכנסת אדטו.

ראובן ריבלין: נא לזכור שיש לבוא לקדמת הבמה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תמיד כאשר ביקרנו את התוכניות בטלוויזיה הישראלית – אם זה ערוץ-10 או ערוץ-2 – שהן פוגעות באסלאם או בנצרות, אמרו לנו שישראל זו מדינה דמוקרטית ויש חופש לתקשורת ושיש אמצעי תקשורת שהם מסחריים.

מסעוד גנאים: אני לא יודע למה הטענה הזאת לא תופסת לגבי טורקיה ומה שקורה שם.

מסעוד גנאים: העיקר – מופע ההשפלה המתוקשר שנעשה אתמול לשגריר הטורקי מעיד על מידת האטימות, השחצנות וקוצר הראייה במשרד החוץ, ואצל סגן השר במיוחד.

מסעוד גנאים: אבל אנחנו יודעים שהוא תלמיד טוב וממלא אחרי התיאוריות החדשות, האלימות והנוקשות של רבו, שר החוץ.

מסעוד גנאים: אני חושב שכך לא מנהלים מדיניות חוץ וכך לא רוכשים את הערכתם או כבודם של האחרים.

מסעוד גנאים: כך רק מוכיחים שישראל לא יודעת לעשות יחסים שווים עם האחרים.

מסעוד גנאים: היא רוצה מהאחרים שיהיו רק גרורים לה או שימלאו אחרי האינטרסים שלה – או שהם אויבים.

מסעוד גנאים: רוצים חותמת גומי לכל מה שעושה ישראל, ולא רוצים שום ביקורת.

מסעוד גנאים: טורקיה גם היא מדינה דמוקרטית, וזכותה לחלוק על המדיניות של ישראל.

מסעוד גנאים: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת גנאים.

ראובן ריבלין: הבא אחריו, חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שני נושאים בדקה ושניהם לכבודה של הכנסת.

אריה אלדד: מדי שבוע המליאה מקיימת דיונים בהצעות דחופות ורגילות לסדר-היום, וחלק מהדיונים האלה מסתיימים בהחלטה להעלות נושא על סדר-יומה של הכנסת ולקיים דיון במליאה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, הנשיאות יכולה להחליט שכאשר המליאה מחליטה לדון בנושא מסוים, הנשיאות מתכוונת לקיים את החלטת מליאת הכנסת, ויש ימי שלישי שבהם אפשר לקיים דיונים בנושאים שהמליאה החליטה עליהם.

אריה אלדד: עניין שני – אני ער לחלופי המכתבים בינך לבין שר הביטחון על אי-התייצבותם של קצינים.

אריה אלדד: להווי ידוע, קראתי את תשובת שר הביטחון, שאמר שהוא לא הורה לקצינים שלא להופיע.

אריה אלדד: אתמול הבנתי איך זה קורה.

אריה אלדד: אתמול זומן קצין בדרגת אלוף-משנה לאחת מוועדות הכנסת, והוא לא הגיע.

אריה אלדד: אינני מעלה על דעתי שהוא סירב להופיע.

אריה אלדד: הוא פשוט לא זומן.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, הוא פשוט לא זומן על-ידי משרד הביטחון, כך ששר הביטחון לא שיקר כשהוא אמר שהוא לא הורה לא לבוא.

אריה אלדד: הוא פשוט לא מזמן אותם.

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת אלדד, הם מוזמנים על-ידי הוועדה.

אריה אלדד: לא ישירות.

אריה אלדד: דרך לשכת שר הביטחון.

ראובן ריבלין: בסדר, אבל הם מזומנים אישית.

ראובן ריבלין: אה, משרד הביטחון לא העביר את ההזמנה.

אריה אלדד: לא העביר להם את ההזמנה.

ראובן ריבלין: אז כך תאמר.

אריה אלדד: זה העניין.

ראובן ריבלין: במקום לשלוח אותם על-פי מצוות הוועדה, שר הביטחון יכול לבוא בעצמו.

אריה אלדד: חיפשתי בכל פינות החדר, והוא לא היה שם.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, חבר הכנסת אלדד, אני מקיים פגישה עם ראשי הוועדות ושר הביטחון וראש המטה שלו.

ראובן ריבלין: יש טענות גם מצד הקצינים הבכירים של צה"ל, שכאשר הם מגיעים לכנסת, פעמים לא מתייחסים אליהם בצורה שמכבדים אדם שהוזמן על-ידי הכנסת.

ראובן ריבלין: בדברים האלה נדון גם בעניין הזה.

ראובן ריבלין: שאלות יכולות להיות נוקבות, אבל זה תמיד יכול להיות בנימוס.

ראובן ריבלין: אפשר לבקר אפילו את אלה שמבקרים אותנו, חבר הכנסת גנאים, אבל בנימוס.

ראובן ריבלין: אפשר לבקר, אבל בנימוס.

ראובן ריבלין: תודה.

אריה אלדד: על כל פנים, הבנתי: שר הביטחון לא שיקר כשהוא אמר שהוא לא הורה להם לא לבוא.

אריה אלדד: הוא פשוט לא זימן אותם.

ראובן ריבלין: הבנתי, והדברים האלה יבואו לידי ליבון.

ראובן ריבלין: אני מקווה שנמצא פתרון, משום שאדוני היה פה כאשר אפילו רמטכ"ל הגיע לכנסת על-פי דרישת הוועדה, גם אם היו לו ביקורות.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורלי אבקסיס, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה – חברת הכנסת אדטו.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום נערך דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הסכנה להמשך קיומה של המתפרה השיתופית במצפה-רמון.

אורלי לוי אבקסיס: זה דבר נורא בפני עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: זו אגודה שיתופית שבשנת 2000, כאשר הן פוטרו והמתפרה היתה בפני סכנת סגירה, הן לקחו את המושכות, והקימו איזה קונצרן כזה שלהן שהן מנהלות אותו, וכנגד כל הסיכויים הן איכשהו הצליחו לשרוד עם הראש מעל המים.

אורלי לוי אבקסיס: בהמשך התברר שזה קשה, כאשר אין הזמנות וכאשר אתה לא איזה טייקון ויש לך איזשהם קשרים, ועל-ידי כך אתה גורם להזמנות כאלה ואחרות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל גרוע מכך, מה שאני גיליתי בוועדה הזאת הוא שהכסף – שאני חושבת שרובנו זוכרים, ורוב האנשים בכלל הציבור – כספי ההבראה נלקחו מכל עובדי הציבור בנוגע לכך, ואמרו להם: הכסף הזה ייועד בדיוק למטרות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר תהיה סכנת סגירה של מפעלים קטנים או של מקומות תעסוקה, הכסף ישמש למימון.

אורלי לוי אבקסיס: רוב האנשים גם לא עשו רעש.

אורלי לוי אבקסיס: אולי באפשרות אחרת, בקונסטלציה אחרת, הם כן היו עושים רעש, אבל הם חשבו שזה למטרה נעלה של עזרה והצלה של מקומות עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר שהכסף איננו.

אורלי לוי אבקסיס: פניתי ושאלתי את נציגי האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: ובכן, תגובת משרד האוצר היא – אגף החשב הכללי אומר: הכספים שיועדו לקרן נמצאים עדיין אצל המעסיק.

אורלי לוי אבקסיס: הם יצאו מכיס העובד, הם הגיעו למעסיק, ויכול להיות שהם עכשיו משמשים איזו פלטפורמה למשהו אחר, הם צוברים ריביות – –

ראובן ריבלין: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: – – והכסף לא משמש את מה שהוא אמור היה לשמש – לעזור לעסקים הקטנים.

אורלי לוי אבקסיס: אני ביקשתי גם לזמן לוועדה את שר האוצר על מנת לתת תשובות ודין-וחשבון, כי אני חושבת שהציבור צריך לדעת לאן הכסף שלו – – –

ראובן ריבלין: זה נאום בן דקה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת, מה שאת התכוונת לעשות עם השר זה חשוב מאוד בוועדה עצמה.

ראובן ריבלין: צריך להתרגל – – –

אורלי לוי אבקסיס: מה עושים עם הכסף שלנו?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אורלי, אם את רוצה, תגישי הצעה לשינוי התקנון: במקום נאומים בני דקה נאומים בני חמש דקות.

ראובן ריבלין: אין בעיה.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אני עשיתי לך הנחה גדולה גדולה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אדטו, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה – חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: – – –

ראובן ריבלין: מוותרת.

רחל אדטו: אדוני היושב-ראש, גם אני מוותרת, כי מה שרציתי לומר גם היה בעקבות נושא סגירת ימי שלישי.

רחל אדטו: יחד עם זה, כשקראתי את העיתון הבוקר, חשתי כאותם תלמידים שהמורה מגיעה לבית-הספר וכועסת עליהם, על אלה שהם דווקא בכיתה, בגלל אלה שלא הגיעו לבית-הספר.

רחל אדטו: כרגיל, התקשורת אשמה, כי התקשורת חושפת את ערוות אולם המליאה הרבה פעמים בגלל ערוץ-99, ורואים שהאולם ריק.

רחל אדטו: בסופו של יום, אנחנו חייבים לעמוד בפני הציבור ששואל: איפה אתם הייתם במליאה?

רחל אדטו: כי זה פשוט נראה.

רחל אדטו: למען הנראות, ולא רק למען הנראות אלא למען כל אלה שנמצאים כאן ורוצים להעלות את הדברים שבאמת חשובים, ימי שלישי הם חלק מסדר-היום שלנו.

ראובן ריבלין: היום שמעתי "גלי צה"ל", והיו שם נחמן שי ויושב-ראש הכנסת, ודווקא ציינו אותך כאחת מאלה שהמורה לא צריך לכעוס עליהם.

ראובן ריבלין: דווקא המורה לא צריך לכעוס עלייך.

נחמן שי: היושב-ראש ציין אותך.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חנין זועבי ויתרה על זכות דיבורה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון פה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני עכשיו מוצא סיעות שעדיין – – –

אילן גילאון: אדוני, אני בא מהר.

ראובן ריבלין: לא, קח את זמנך.

אילן גילאון: אדוני, תודה על נאומי הדקה.

אילן גילאון: מה אני אגיד לך?

אילן גילאון: בשרי ממש עושק אותי, אדוני.

אילן גילאון: אני ראיתי אתמול במו עיני חבלה בביטחון המדינה שנעשית בידי אנשים מורשים על-ידי ממשלת ישראל, ואני מכוון לתופעה הזאת, שאי-אפשר להאמין לה, שקרתה עם סגן השר אילון.

אילן גילאון: אגב, במסורת המולדובית באמת כבר היו אירועים כאלה עם הטורקים לפני 500–600 שנה באזורים שהשר ליברמן חי ונולד, אבל באותה הזדמנות לא רק הושיבו את הטורקים במקום יותר נמוך אלא פשוט הורידו את כובעיהם יחד עם ראשם, שגם זה סוג של מדיניות.

אילן גילאון: יש לי תיאוריה – ולא רק לי, אני חושב שגם לפרויד – בקשר לאנשים שמושיבים אנשים אחרים על מקומות קטנים והם יושבים גבוה, אבל אני רוצה להשאיר את זה לנוירו-אורולוגים, אדוני.

אילן גילאון: אלה רופאים מיוחדים שמטפלים באנשים שהשתן עלה להם לראש.

אילן גילאון: אבל אי לכך ובהתאם לזאת, אני בא לומר לך שמדובר על סבוטאז' אמיתי ואנטי-פטריוטיות ממדרגה ראשונה, ועוד ממישהו שעבד בשירות החוץ.

אילן גילאון: לכן, הדבר הטוב ביותר לעשות זה שאם יש צרכים קואליציוניים – – –

קריאה: – – –

אילן גילאון: אני מסיים.

אילן גילאון: הנה הצעה טובה, ופשוט שווה לכם – שיעשו את ליברמן שיהיה רק שר החוץ של מזרח-אירופה, וזה מספיק, וייתנו למישהו אחר לנהל.

ראובן ריבלין: תודה.

אילן גילאון: אחרת, אנחנו הולכים לשרוף את כל היחסים שלנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון, אפשר לומר דברים חריפים בלי להעלות את הדברים לראש.

ראובן ריבלין: בשביל מה להיכנס – אדוני השתמש בביטוי עממי, שהוא בהחלט על גבול הפרלמנטריזם.

אילן גילאון: – – –

ראובן ריבלין: אדוני אמר, העלאת דם לראש, או איזה נוזל אחר.

אילן גילאון: אמרתי: השתן עלה.

ראובן ריבלין: לא צריך לומר.

ראובן ריבלין: אמרת דברים חריפים וקשים, שהם פרלמנטריים.

אילן גילאון: אני חוזר בי, אדוני, כמובן.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת גילאון.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים להשתמש במלים החריפות ביותר.

ראובן ריבלין: יכולים גם לנזוף בטורקיה, אבל השגריר הוא איש טוב, אני מכיר אותו.

אילן גילאון: להושיב אותם על שיפוד, אדוני.

ראובן ריבלין: השגריר הוא איש טוב.

ראובן ריבלין: אחרי אילן גילאון אנחנו עם כצל'ה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת דניאל בן-סימון, ואחריו אנחנו מתחילים להתקדם.

ראובן ריבלין: אני קודם כותב את אלה שהצביעו, ואחר כך אני מגיע – ראשון אלה שלא הצביעו אבל נכנס לאולם אחרי זה הוא חבר הכנסת אלסאנע.

נחמן שי: שוב קופחנו.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: גם מולה בא וביקש להוסיף.

ראובן ריבלין: תאמינו לי.

נחמן שי: אני הייתי פה בלחיצה.

ראובן ריבלין: שמך לא נלחץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמד עמאר; הוא לא נמצא פה.

נחמן שי: לחצתי.

ראובן ריבלין: אתה נמצא, אתה ברשימה.

ראובן ריבלין: אדוני לחץ?

חמד עמאר: לא.

ראובן ריבלין: אה, לא לחץ.

ראובן ריבלין: אז יגיע זמנך, זה בסדר.

ראובן ריבלין: כולם נמצאים, לא יהיה אחד שיקופח, כולם יוכלו לדבר.

ראובן ריבלין: למרבה הפלא, יש לנו בימי שלישי הרבה זמן.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת כץ.

יעקב כץ: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד השרים, חברי כנסת נכבדים, גם אני השתתפתי בישיבה של השדולה לטובת ירושלים עיר הבירה, ואני פונה אליך, כבוד יושב-ראש הכנסת, כאיש שתמיד מקפיד לומר: אני מדבר מירושלים, אני ירושלמי.

יעקב כץ: ואף-על-פי שאתה איש צעיר, אתה מזקני העדה, גם מזקני הליכוד, ובנוסף להיותך יושב-ראש הכנסת אתה גם חבר כנסת מהבכירים שבהם, ומהמובילים של תנועת הליכוד ומפלגת הליכוד, שהצהירה הרבה הצהרות ערב הבחירות.

יעקב כץ: אילו היה ראש הממשלה לוקח רק את מפלגת העבודה לתוך הקואליציה, דיינו.

יעקב כץ: אילו היה לוקח רק את ברק כשר הביטחון, דיינו.

יעקב כץ: אילו היה מחליט על שתי מדינות לשני עמים, דיינו.

יעקב כץ: אילו היה עושה את ההקפאה, דיינו.

יעקב כץ: אבל על ירושלים?

יעקב כץ: אז אומנם ראש הממשלה הכחיש – – –

ראובן ריבלין: אילו הכניסנו לארץ-ישראל ולא בנה לנו את בית הבחירה – אני לא הייתי אומר "דיינו" אף פעם.

יעקב כץ: אני אמרתי על הכול "דיינו", אבל אני רוצה לומר ליושב-ראש הכנסת – – –

שלמה מולה: אתה לחצת עליו שיהיה ראש ממשלה.

יעקב כץ: אני פונה ליושב-ראש הכנסת, כי אני עליו סומך.

יעקב כץ: ואני אומר שכשמפורסם בתקשורת היום בבוקר שראש הממשלה הציע לנשיא מצרים – – –

ראובן ריבלין: הכחיש בכל תוקף.

יעקב כץ: אמרתי, אנחנו עוד מעט נדבר על ההכחשה, וזה במסגרת הדקה.

ראובן ריבלין: לא, זה בשלב אחר.

יעקב כץ: לא, לא.

ראובן ריבלין: מסגרת הדקה הולכת להיגמר.

ראובן ריבלין: אני גזלתי ממך 20 שניות, הנה, בבקשה.

ראובן ריבלין: כצל'ה, בבקשה.

יעקב כץ: אמרתי שהיום התפרסמה בתקשורת הודעה – מישהו שהשתתף בישיבה – שראש הממשלה הציע לדון גם על ירושלים.

יעקב כץ: הלוואי שהדברים אינם נכונים, אבל הוא גם הבטיח לי שאני אהיה בממשלה, והוא הכחיש ואחר כך לא הייתי.

יעקב כץ: הוא גם הבטיח שהם לא יהיו, והוא הכחיש.

יעקב כץ: הוא גם הבטיח שלא יהיו שתי מדינות לשני עמים, והוא הכחיש.

יעקב כץ: אני לא רוצה לדבר עליו, אני מדבר על כבודו.

יעקב כץ: אני, כמו הרבה יהודים בארץ-ישראל – אני לא הצבעתי לליכוד, אבל הרבה הצביעו לליכוד בגלל יושב-ראש הכנסת שיושב פה.

יעקב כץ: אנא, תשמור על ארץ-ישראל, על ירושלים וגם על ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: קשה לי להפסיק את דבריך כשאתה מדבר אלי, אבל מצוותי היא גם כלפי שאר החברים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דניאל בן-סימון, בבקשה, ואחריו – מירי רגב.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לבקש מראש את סליחתם של חברי ישראל ביתנו שנמצאים כאן, כי אני הולך לומר מלה או שתיים לא יפות על שר החוץ.

דניאל בן-סימון: חשבתי בהתחלה שהמנהיג היקר הזה – כפי שמכונה מנהיג בצפון-קוריאה – שהמינוי של נתניהו היה גאוני, כי קו דק מפריד בין הנשגב למגוחך.

דניאל בן-סימון: אמרתי: אם הוא מינה את הפירומן הזה, זה סימן שיש משהו גאוני, והאיש יצא באיזו תנופה דיפלומטית ויפתיע את כולנו, ובמקום להצית את הגפרור הוא פשוט יכבה את כל האש בכל הזירות ויביא לנו חלון ראווה מסוג אחר.

אורלי לוי אבקסיס: מפלגת העבודה עושה את זה נהדר.

דניאל בן-סימון: ולא הזכרתי את אביך, שהיה שר חוץ והביא כבוד לישראל.

דניאל בן-סימון: לכן אני לא רוצה לעשות השוואות, מפאת כבודך.

דניאל בן-סימון: יש לו דוגמאות, לשר החוץ הנוכחי, שהוא יכול ללמוד מהן.

דניאל בן-סימון: לצערי אני אומר, זה כבר האינטרס של מדינת ישראל.

דניאל בן-סימון: זה לא עניין קואליציוני, פוליטי, של איזה "ערביסט" פוליטי אחד שקיבל 15 מנדטים, אלא מדובר פה באינטרסים של המדינה.

דניאל בן-סימון: דן מרידור, אני פונה אליך כחבר, כאיש בקואליציה, יש שבירת כלים.

דניאל בן-סימון: פה נשברו הכלים, וראוי שראש הממשלה לפחות יקרא לו וידבר אתו, גם באנגלית.

יצחק וקנין: יש לי איזה בדיחה להגיד – – –

ראובן ריבלין: לא, חברים.

דניאל בן-סימון: – – – גם נגד הערבים.

דניאל בן-סימון: לכן אני אומר, האחריות שלנו היא להתריע בשער מפני שטויות מהסוג הזה.

דניאל בן-סימון: אני אומר לך, התביישתי בשמו של שר החוץ, סגנו, כאזרח וכחבר כנסת, והלוואי שלא יישנו מקרים כאלה.

דניאל בן-סימון: אני שוב מתנצל בפני חברי מישראל ביתנו.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב, ואחריה – חבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: אני לא קורא שמות של אנשים שלא נמצאים פה.

ראובן ריבלין: נחמן היה פה.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: לא, אתה באת אחרי זה, ביקשת שנוסיף את שמך.

ראובן ריבלין: באת עשר דקות אחרי שנחמן שי הצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת רגב.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, האמריקנים תפסו שיטה, שאנחנו מוותרים והם לוחצים, שאנחנו נותנים והם רוצים עוד.

מירי רגב: האמריקנים צריכים להבין שאנחנו לא קטשופ, אנחנו לא לחיצים.

מירי רגב: יש לנו אינטרסים ביטחוניים ויש לנו מדינה יהודית, יש לנו אזרחים ואנחנו צריכים לדאוג להם.

מירי רגב: ראש הממשלה אמר בעבר: ייתנו, יקבלו.

מירי רגב: והוא צדק.

מירי רגב: בינתיים רק אנחנו נותנים.

מירי רגב: הריאיון שהעניק מיטשל לרשת טלוויזיה ציבורית בארצות-הברית מחזק את התחושה של אזרחי ישראל כי הנשיא אובמה הוא לא מחסידי ישראל וגם לא מל"ו צדיקים.

מירי רגב: אסור לקבל את מדיניות הלחץ האמריקני, שמנסה להוביל את ישראל להקמת מדינה פלסטינית.

מירי רגב: לישראל חשוב לשמור על הברית האסטרטגית עם הממשל ועל היחסים המיוחדים עם ארצות-הברית, אבל אסור לישראל לאבד את עצמאותה.

מירי רגב: אמריקה של אובמה יכולה קצת לכעוס עכשיו, אבל אמריקה תדע בעתיד להעריך את ישראל ברמת היכולת האסטרטגית שלה, ותדע שרק ישראל חזקה תוכל לשמור על היציבות במזרח התיכון.

מירי רגב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חבר הכנסת יריב לוין, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נחמן שי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: אחרי דבריה של עמיתתי חברת הכנסת מירי רגב אני מבין שארצות-הברית נמצאת בסכנה, והנשיא אובמה הוצא מרשימת ל"ו הצדיקים.

נחמן שי: רציתי, לא כנער מקהלה, אבל להמשיך משהו בדברי קודמי ולומר שלא על כבודה של טורקיה אני חס, אדוני, אלא על כבודה של ישראל.

נחמן שי: זה באמת מה שרציתי.

נחמן שי: אני חושב שטורקיה חרגה, ומנהיגיה – בחודשים האחרונים, בשבועות האחרונים – מכל קנה מידה של דיפלומטיה, ונאמרו דברים שלא צריכים להיאמר בין שתי מדינות, בוודאי שתי מדינות שהיו כל כך קרובות עד לאחרונה.

נחמן שי: יחד עם זאת, הרגשתי מבוכה גדולה לראות את השיעור שסגן שר החוץ שלנו לימד את השגריר, ואני מאמין שאם דני אילון יסתכל שוב בתמונות האלה הוא ירצה למחוק אותן, כי זה בניגוד מוחלט לתפיסה שלו ולאמונה שלו ולמקצוע שהוא בחר בו, והוא הדיפלומטיה.

נחמן שי: אני מאמין שדברים בעולם משתנים, שום דבר לא נשאר במקומו.

נחמן שי: ראינו ממשלות באות, ממשלות הולכות, גם בבית הזה, גם בטורקיה.

נחמן שי: קצת סבלנות, קצת אורך רוח, ונצליח להחזיר לקדמותם את היחסים, שהם כל כך חשובים למדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יריב לוין, ואחריו – טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: ואחרי טלב אלסאנע – חברת הכנסת תירוש, ואחריה – חבר הכנסת מולה, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – כרמל שאמה, ואחריו – חמד עמאר, ואחריו – אלכס מילר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה גם מבקש.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברות וחברי הכנסת, צו ההקפאה הוא לא מוסרי, אנטי-יהודי, אבל מה שמתחולל מסביבו הוא בעיני חמור לא פחות.

יריב לוין: שר הביטחון מנצל את הצו הזה כדי לעשות דברים שבכל מדינה מתוקנת היו נפסלים על הסף בהיותם פוגעים בזכויות יסוד של אנשים, ואני אתן כמה דוגמאות.

יריב לוין: משרד החינוך קבע שצריך, על-פי הפרוגרמה שלו, לבנות השנה 116 מבני חינוך, שנדרשים לצורך פתיחת שנת הלימודים הבאה.

יריב לוין: שר הביטחון איננו מאשר את הבנייה של מרבית המבנים האלה.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: ככה.

יריב לוין: כדי לפגוע במתיישבים סתם.

יריב לוין: דבר דומה מתרחש עם הפיצויים שאמורים לקבל האנשים שנפגעו מההקפאה.

יריב לוין: הקפאה יש, אבל קריטריונים לפיצוי אין, תקציב אין, והוועדה שאמורה לטפל בהם אפילו עוד לא פרסמה הודעה כיצד ואיך אפשר לפנות אליה.

יריב לוין: ואני קורא לשרים נאמן ומרידור – אתם, כמי שגם ידועים, וגם מופקדים על נושאים של זכויות אדם ואזרח – אני מצפה לשמוע את קול הזעקה שלכם, שהעניין הזה יטופל והדברים האלה יוסדרו באופן מיידי.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חברת הכנסת תירוש.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עוד אין הקפאה, ואני רואה כל יום שני, שלישי, ראשי המתנחלים מגיעים, רוצים עוד כסף ועוד פיצוי.

טלב אלסאנע: אבל זה אומר הרבה על מה שמתרחש.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לסוגיה שהיא מאוד מבישה.

טלב אלסאנע: אומנם אני יודע שהוויכוח הוא בין שר החוץ לבין שר הביטחון.

טלב אלסאנע: מדוע השגריר הטורקי צריך לשלם את המחיר על המלחמות בין היהודים לבין עצמם?

טלב אלסאנע: ואם הוא מזמין אותו, זה אדם מכובד, אז הוא מגיע.

טלב אלסאנע: מדוע צריך להזמין את התקשורת ולהגיד: תסתכלו, אני יושב על כיסא יותר גבוה.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, זה מציג איזשהו תסביך, רגשי נחיתות – אני יושב והוא למטה.

טלב אלסאנע: טוב שלא הושיב אותו על הרצפה.

טלב אלסאנע: וגם: תסתכלו שאני מסתכל עליו עם פנים זעופות.

טלב אלסאנע: איזה התנהלות?

טלב אלסאנע: איזה התנהגות?

טלב אלסאנע: זה אומר הרבה על סגן השר ועל השר, יותר מאשר על טורקיה ועל השגריר.

טלב אלסאנע: ולדעתי אין הגדרה אחרת מאשר בריונות דיפלומטית.

טלב אלסאנע: אני מתאר לעצמי שכללי הפרוטוקול, שהם קודש הקודשים במשרד החוץ ובדיפלומטיה, הם שהוא יכול להגיד את הדברים הכי חמורים, להכריז מלחמה, ולהגיד: אדוני, אנחנו מכריזים מלחמה.

טלב אלסאנע: אבל להשפיל בצורה כזו?

טלב אלסאנע: זה, לדעתי, מראה לאיזה כיוון הולכת הממשלה ומה הולך להביא לנו שר החוץ.

טלב אלסאנע: ואני מחזק את ידיו של נתניהו, שמינה את ליברמן לתפקיד הזה.

טלב אלסאנע: זה מקדם את ממשלת ישראל, ויוצר יותר אויבים למדיניות שלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת אלסאנע.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת תירוש, בבקשה.

ראובן ריבלין: ואחריה – חבר הכנסת מולה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, גם אני רוצה לדבר על מה שראיתי היום בתמונת השער של העיתונים, כאשר לא מסתפקים בתמונה אלא גם מסבירים לציבור, שמתקשה להבין את הבדלי הגובה, שיש פה מעשה מאוד מתוחכם שהנה שמנו את עצמנו מורמים מעם.

רונית תירוש: אני בוודאי לא אוהדת את טורקיה.

רונית תירוש: אני חושבת שיש – אני נזהרת מלהגיד להחרים.

רונית תירוש: אבל, כן, לא צריך לנסוע לשם בקיץ לבלות שם, וצריך לתת לטורקים להרגיש שיש בתוכנו הרבה מאוד כעס על דברי הבלע של ארדואן, ראש הממשלה שלהם.

רונית תירוש: יחד עם זאת, אני רוצה שאנחנו נהיה אור ומופת לגויים, ואני רוצה שאנחנו נלמד גם ברגעי הכעס הכי מוצדקים שלנו לפעול בצורה מנומסת, תרבותית, כיאה למי שרוצה להימנות עם מדינות המערב.

רונית תירוש: אני חושבת שהמעשה הזה הוא מעשה – אני לא רוצה לתלות את זה בשר החוץ או במישהו אחר, אני תולה את זה בדיוק במי שישב שם, בסגן השר דני אילון, ובסמנכ"ל משרדו, נדמה לי, שישבו שם.

רונית תירוש: אני חושבת שזה דבר שלא ייעשה.

רונית תירוש: ולסיום אני אומר משהו כמעט בהלצה.

רונית תירוש: לא יזיק לסגן השר ללכת לקורסים של נימוסים והליכות אצל – מה שעשתה בזמנו, עליה השלום, חנה בבלי.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת תירוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

ראובן ריבלין: ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, אתה לא היית אפילו.

ראובן ריבלין: כשהצביעו אלה שקדמו לך, הם ידעו שהם צריכים לבוא היום למיקרופונים הקדמיים.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת היא, לא רק סגן שר החוץ התלבש על השגריר הטורקי.

שלמה מולה: השבוע גם שר התיירות סטס מיסז'ניקוב – לא ידעתי שהוא מונה להיות רב במדינת ישראל שקובע מיהו יהודי.

שלמה מולה: בשאלה לגבי עליית יהודי אתיופיה הוא אמר: הם נוצרים, לא צריך להביא אותם.

שלמה מולה: הוא צריך להתעסק בתיירות, הוא לא צריך להתעסק בעלייה.

שלמה מולה: הוא שכח בכלל בכלל – אילו זה היה במקום אחר, באוקראינה או בבלרוס, בטח הוא היה מזדעק.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, לא רק זה.

שלמה מולה: באותה הפגנה, רבבות של יוצאי אתיופיה באו, זעקו ודרשו את עליית משפחותיהם.

שלמה מולה: הרבנים הראשיים קבעו שהם יהודים, אבל בלשכת ראש הממשלה אפילו סירבו להיפגש אתם.

שלמה מולה: למה?

שלמה מולה: כי הם שחורים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מולה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת כרמל שאמה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: האמת היא, עמיתי חברי הכנסת, שזכויות היוצרים על אותו תרגיל מבריק של להושיב את השגריר הטורקי על מושב נמוך לא שייכות לסגן שר החוץ.

דב חנין: זכויות היוצרים שייכות לצ'רלי צ'פלין, לסרט "הדיקטטור הגדול", שבו, אם אתם זוכרים את התמונה, שני הדיקטטורים מתחרים ביניהם, בשאלה מי ישב יותר גבוה.

דב חנין: צר לי שסגן שר החוץ נכנס לסרט הזה, שאמור היה להיות סאטירה, ולקח אותו למקום של התייחסות לחלוטין לא דיפלומטית.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רציתי לדבר בדאגה על סגירת מרכז הפעילות של עמותת "חינוך לפסגות" בעיר ערד, שבו 62 ילדים ממשפחות נזקקות מקבלות סיוע לימודי שלוש או ארבע פעמים בשבוע.

דב חנין: בגלל המשבר התקציבי של העמותות הפעילות הזאת הולכת להסתיים, המרכז הזה הולך להיסגר, ואותו סיוע לתלמידים, שהוא כל כך חיוני, והוא כל כך דרוש, לא מתקבל.

דב חנין: ראוי היה שמשרד החינוך הוא שייתן את הסיוע הזה.

דב חנין: אבל כאשר עמותות נותנות את הסיוע הזה והעמותות קורסות, הילדים משלמים את המחיר.

דב חנין: זה חבל וזה חמור.

דב חנין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

ראובן ריבלין: שכולם ייקחו דוגמה ממך איך מדברים על שני נושאים בדקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כרמל שאמה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: ואחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: היום התארחו בוועדת הפנים, אדוני היושב-ראש, מפכ"ל המשטרה וראש אגף חקירות ומודיעין, ושאר בכירים במשטרה, בדיון שעסק במעצר המביש של ראש העיר לחיאני.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לצערי, היו לא מעט חברי כנסת שניצלו את הבמה ואת הדיון לתקוף את המשטרה באופן כללי בדברים רחבים יותר.

כרמל שאמה-הכהן: ואני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, שמשטרת ישראל, חובה עלינו לחזק אותה, בטח במאבקה בשחיתות השלטונית ובשחיתות הציבורית.

כרמל שאמה-הכהן: כי המדד העולמי – המקום שבו מדינת ישראל נמצאת במדד העולמי, לא מוסיף לנו כבוד, והיא גם פוגעת בדברים הכי בסיסיים שבתוכנו.

כרמל שאמה-הכהן: לכן, כל מי שעוסק באכיפת החוק, ורשויות החקירה והאכיפה, צריך לחזק אותם ולגבות אותם, גם אם לפעמים נדמה לנו שהם קצת הרחיקו לכת.

כרמל שאמה-הכהן: עדיף שהם טיפה ירחיקו לכת מאשר שאנחנו ניקח אותם צעד אחד אחורה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו – חבר הכנסת אלכס מילר.

ראובן ריבלין: ויסיים – חבר הכנסת ברכה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מג'די חלבי הינו חייל דרוזי בצבא-ההגנה לישראל, ונעדר מאז ה-24 במאי 2005.

חמד עמאר: מג'די נראה בפעם האחרונה בכפרו דאלית-אל-כרמל, ומאז אבדו עקבותיו.

חמד עמאר: מדובר בחייל מלח הארץ שהתגייס לצבא-ההגנה לישראל, ובכך הסכים לקבל על עצמו את הסיכון שבהקרבה עצמית לטובת הגנת המולדת ואזרחיה.

חמד עמאר: בתמורה המדינה נטלה על עצמה את האחריות לחייו, בריאותו ושלמותו, והיא צריכה לעשות הכול, ככל הנדרש, על מנת לדאוג לכך שיחזור הביתה בשלום.

חמד עמאר: אני מחזק את ידי המשפחה בציפייה ליום שבו הבן ישוב הביתה.

חמד עמאר: מבין אני ללבם ויודע שאין צער, שאין דאגה רבה יותר מאשר הדאגה לבן.

חמד עמאר: כולי תקווה שבמאמץ משותף נדאג להחזיר את מג'די חלבי הביתה בריא ושלם.

חמד עמאר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: גם הכנסת עוקבת אחרי כל פירור של אינפורמציה, חבר הכנסת חמד עמאר, והיא גם בקשר המשפחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלכס מילר, לבוא לפנים.

ראובן ריבלין: הרמקול לא עובד שם.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לעניין שהתפרסם הבוקר בעיתונים על כך שחברת "מוטורולה" מתכוונת ללכת על מהלך של סגירת ייצור במפעל בערד, ובגלל המהלך הזה הולכים לאבד את העבודה קרוב ל-100 עובדים במפעל הזה, ואת כל השאר כנראה רוצים להוציא כעובדי קבלן.

אלכס מילר: אני וכמה חברים מוועדת הכספים הגשנו בקשה לנשיאות הכנסת לקיום דיון בוועדת הכספים.

אלכס מילר: אני חושב שהמצב שיכול להיווצר על-ידי כך ש"מוטורולה" ערד תיסגר, יכול לפגוע בפריפריה שלמה.

אלכס מילר: זה לא רק החברה הזאת – כל חברות ההיי-טק שנמצאות באזור הזה יכולות להיפגע מעצם המצב שהולכים לסגור חברות היי-טק, ואנחנו יכולים להגיע למצב שכל מי שנמצא באזור פשוט יצא החוצה; יצאו למדינות כמו הודו וסין.

אלכס מילר: עלינו למצוא דרכים לשמור על החברות בישראל, ואם צריך ללכת לקראתן – ולמשרד האוצר יש כלים ללכת לקראתן – צריך לעשות את הדבר.

אלכס מילר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אלכס מילר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: האם יש עוד מישהו באולם שלא דיבר או שרוצה לדבר?

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כידוע, אני מתנגד למדיניות הממשלה, מאחר שהיא ממשלה אנטי-חברתית, אנטי-דמוקרטית ועוינת את השלום.

מוחמד ברכה: ומאחר שהממשלה מנסה לתעתע בעולם וגם באזרחים, ומאחר שאני לא יכול להפיל את הממשלה, אדוני, אני רוצה מעל במה זו לאחל למר ליברמן וסגנו אריכות ימים בממשלה, ושירבו מעשים כאלה.

מוחמד ברכה: זה פשוט יחשוף את פרצופם.

מוחמד ברכה: אני רק תוהה – אם הטורקים יחליטו להגיב על מה שנעשה לשגריר שלהם, איך ועל מה יושיבו את מר ברק שיבקר אצלם בשבוע הבא?

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: 29 חברי כנסת השתתפו בנאומים בני דקה, ואני מודה לכולם.

ראובן ריבלין: [נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת ועדת הכנסת להחלפת סעיפים 1–8 ולתיקון סעיף 34א לתקנון הכנסת – הצבעה.

): אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח להציג כאן, אדוני היושב-ראש, מהלך ראשון בתהליך תיקון התקנון שנטלתי על עצמי, כיושב-ראש ועדת הכנסת, להוביל בתיאום עם אדוני.

): התהליך של תיקון התקנון – נעשו ניסיונות בעבר, גם בכנסת החמש-עשרה, גם בכנסת השש-עשרה, של ועדות שדנו בנושא, ואני מקווה שיעלה בידנו, על בסיס העבודה החשובה שנעשתה אז, להשלים את המהלך ולהתקדם בו.

): ביום י"א בטבת התש"ע, 28 בדצמבר 2009, הניחה ועדת הכנסת על שולחן הכנסת הצעה לתיקון תקנון הכנסת, להחלפת סעיפים 1–8 ולתיקון סעיף 34א.

): מדובר כאמור בתיקון הראשון בסדרה של תיקונים שבכוונת ועדת הכנסת להציג לכנסת.

): תקנון הכנסת הותקן בשנת 1967, ומאז תוקן יותר מ-100 פעמים.

): ואולם, כשהתחלנו לעבור על סעיפיו, עמדנו על כך שסעיפי התקנון מנוסחים פעמים רבות בצורה שאינה ברורה מספיק, באופן לא אחיד, וכי סדר הסעיפים גורם לעתים לקושי באיתור ההוראות.

): בנוסף, בעניינים רבים נוהגת הכנסת בהתאם לנוהג ולנוהל.

): עניינים אשר אינם נכללים בסעיפי התקנון – אגב, לפעמים אפילו נעשים, אפשר לומר כמעט בניגוד להוראות שכתובות בו – מסומנים לעתים כהערות שוליים בלבד.

): לפיכך, החלטנו לבחון את כל סעיפי התקנון, לעבור עליו פרק-פרק ולבצע תיקון ועדכון של הסעיפים ועריכה מחדש של התקנון כולו.

): כפי שציינתי קודם, אין זו הפעם הראשונה שוועדת הכנסת מנסה לערוך ולנסח מחדש את התקנון.

): בעבודתנו אנחנו נעזרים בנוסח שהוכן בכנסת השש-עשרה על-ידי ועדת משנה של ועדת הכנסת בראשות חבר הכנסת דאז – כיום חבר הכנסת לשעבר – רשף חן, והיא נעזרה בשעתו אפילו בנוסח שהוכן על-ידי ועדת משנה בראשותו של חבר הכנסת לשעבר יצחק לוי.

): אני רוצה לציין שבעבר היה ניסיון לדון בתקנון כמכלול, לעבור עליו ולנסות להביא אותו בפעם אחת לאישור, והתהליך הזה לא הסתייע.

): משכך, ועל סמך ניסיון העבר, בחרנו ללכת בדרך של חלוקת התקנון לפרקים-פרקים, השלמה של כל פרק בפני עצמו, אישורו בוועדת הכנסת ואחר כך הבאתו לאישור הכנסת.

): כך אנחנו מביאים היום להצבעה, לאישור המליאה, את החלק הראשון, הפרק הראשון, שאושר בוועדת הכנסת פה אחד.

): הנוסח המוצע כולל את הסעיפים הראשונים בנוסח התקנון החדש, כולל את סעיף ההגדרות, את הפרק הראשון העוסק ביושב-ראש הכנסת וסגניו, בחירתם וסיום כהונתם.

): סעיפים אלה מחליפים את סעיפים 1–8 הקבועים היום בתקנון, וכוללים בעיקרם שינויי נוסח והבהרות, התאמות לשינוי הוראות הדין במהלך השנים ועיגון תקדימים שונים.

): ועדת הכנסת המתינה אחרי שהיא אישרה את התיקונים – הם הונחו על שולחן הכנסת במשך 14 ימים, לא הוגשו השגות, ומשכך, אני מבקש מהכנסת לאשר את הנוסח כפי שהציעה ועדת הכנסת.

): אני אבקש לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להודות למזכיר הכנסת, עורך-הדין איל ינון, וגם לאחל לו מעל במה זו הצלחה בתפקידו החדש כיועץ המשפטי של הכנסת; ליועצת המשפטית ארבל אסטרחן, וליעל סלנט שמסייעת לה, שעשו בעניין הזה וליוו אותי ויש להן חלק רב וחשוב בתוצאה הסופית שמונחת בפניכם; למנהלת הוועדה, הגברת אתי בן-יוסף, על זה ולא רק על זה – על כל העבודה המצוינת; למזכירת הוועדה דנה הרש, ולכל מי שבאמת נטל חלק בדיונים.

): אגב, לרבות מנהלי סיעות, בעיקר מהאופוזיציה, שהשתתפו ותרמו מניסיונם ומהידע שלהם.

): תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני נותן לך הזדמנות לחזור למקומך, ואנחנו נצביע על הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, הצעת ועדת הכנסת להחלפת סעיפים 1–8 ולתיקון סעיף 34א לתקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת הוועדה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת ועדת הכנסת – 9 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להחלפת סעיפים 1–8 ולתיקון סעיף 34א לתקנון הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת ועדת הכנסת להחלפת סעיפים 1–8 ולתיקון סעיף 34א לתקנון הכנסת קיבל את אישורה של מליאת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעת ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

ראובן ריבלין: הפעם הודעה שאין צורך להצביע עליה.

): אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, שלוש ההודעות הראשונות אינן מחייבות הצבעה והשתיים האחרות כן, אבל כולן באותו עניין.

): ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום כי הצעות החוק הבאות יידונו בוועדה משותפת של ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת החוקה, חוק ומשפט.

): הוועדה המשותפת תהיה בת שמונה חברים, ארבעה מכל ועדה, בראשות ועדת הפנים והגנת הסביבה.

): מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה יכהנו בוועדה המשותפת חברי הכנסת דוד אזולאי – יושב-ראש, ציון פיניאן, יעקב אדרי ואברהים צרצור.

): מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט – חבר הכנסת דוד רותם, מיכאל בן-ארי, כרמל שאמה ואורי אורבך.

): להלן הצעות החוק שיידונו בוועדה המשותפת – שלוש הצעות שלגביהן אין צורך באישור המליאה: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – הגבלה על מכירת משקאות משכרים), התש"ע–2009, הצעת חבר הכנסת דוד רותם – פ/1767/18; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – איסור מכירת משקאות משכרים בתחנות תדלוק ובבתי-עסק הנמצאים בתחומן), התש"ע–2009, הצעת חבר הכנסת אורי אורבך – פ/1810/18; הצעת חוק המאבק בתופעת השכרות (הוראת השעה), התש"ע–2009 – מ/469.

): אבקש את אישורה של הכנסת לשתי ההחלטות האחרונות.

): תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על החלטת ועדת הכנסת לגבי הוועדה המשותפת המוסמכת לדון בהצעות החוק המתייחסות לאלכוהול.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מי בעד ומי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

): – – –

ראובן ריבלין: מי בעד ההצעה הראשונה של חבר הכנסת – – –

): – – – 4 – בעניין של החוק של חבר הכנסת חיים כץ.

ראובן ריבלין: מי בעד העברת הצעתו של חבר הכנסת חיים כץ לוועדה המוצעת?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת ועדת הכנסת – 10 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – הגבלה על מכירת משקאות משכרים), התש"ע–2009, מוועדת הפנים והגנת הסביבה לוועדה משותפת של ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

ראובן ריבלין: עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שאושרה הצעת ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מצביעים על הצעתו של חבר הכנסת לוין, בהתאם להחלטת ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת הכנסת – 9 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור שתייה של משקה משכר על-ידי קטין), התשס"ט–2009, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדה משותפת של ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

ראובן ריבלין: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שגם עניין זה, אשר הובא על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת, אושר על-ידי המליאה.

ראובן ריבלין: אם יואיל חבר הכנסת שאמה לבוא ולהחליף אותי, אני אודה לו מאוד.

ראובן ריבלין: תהיה לו גם הזכות הגדולה לשאלות ישירות לשר התיירות.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/299).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים עם הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 4) (ריבית מיוחדת), של חבר הכנסת אמנון כהן – קריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: קודם יציג זאת חבר הכנסת אמנון כהן, ולאחר מכן – חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: הוא עד עכשיו הרשום היחיד.

ראובן ריבלין: מי שרוצה, יתכבד ויירשם.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד שר המשפטים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 4) (ריבית מיוחדת), התש"ע–2010.

אמנון כהן: הצעת חוק זו היא יוזמה פרטית שלי, והיא מתואמת עם הממשלה.

אמנון כהן: חוק חוזה הביטוח, התשמ"א–1981, קובע בסעיף 28א כי בית-משפט רשאי לחייב חברת ביטוח בתשלום ריבית מיוחדת, בשיעור שלא יעלה על פי-שלושה הריבית הקבועה, על סכומי תגמולי ביטוח בביטוח אישי – דהיינו ביטוח חיים, ביטוח תאונות אישיות, ביטוח רכב, ביטוח דירות ותכולתן, למעט ביטוח אחריות – ובלבד שסכומים אלה לא היו שנויים במחלוקת ולא שולמו שלא בתום לב.

אמנון כהן: הסעיף נועד להגן על מבוטחים המנהלים הליכים משפטיים מול חברות הביטוח.

אמנון כהן: לאחרונה אנו עדים לתופעה החוזרת של חברות הביטוח, המחליטות שלא לשלם את תשלומי הביטוח למוטב בטענות שונות, אשר חלקן נגועות בחוסר תום לב.

אמנון כהן: חברות הביטוח מעדיפות לגרור את המבוטחים להליך משפטי ארוך, שאורכו נאמד כיום בשנתיים, אשר במהלכו הן מנסות לסגור עם המבוטח על תשלום סכום מופחת, המגיע עד למחצית סכום התביעה, תוך עוגמת נפש מתמשכת של המבוטח.

אמנון כהן: אומנם יש סעיף בחוק חוזה הביטוח המאפשר לבית-המשפט להטיל על חברות הביטוח קנס בצורת ריבית מיוחדת על סכומי תגמולי ביטוח שלא היו שנויים במחלוקת בתום לב, אך בפועל כמעט אין שימוש בסעיף זה על-ידי בתי-המשפט.

אמנון כהן: החוק כיום מעניק לחברות הביטוח תמריץ שלא לשלם למבוטחים את תשלומי הביטוח שאינם שנויים במחלוקת בתום לב, שכן אף שנמצא בבית-משפט כי תביעת המבוטח מוצדקת, אין חובה על בית-המשפט להטיל קנס כאמור על חברות הביטוח.

אמנון כהן: תיקון החוק נועד להפחית את התמריץ עבור חברות הביטוח לפתוח בהליכים משפטיים במקרים שבהם אין חשש אמיתי לתביעה בחוסר תום לב מצד המבוטח.

אמנון כהן: החוק הזה מטיל על בית-משפט את החובה להטיל קנס על מבטח שלא שילם את תגמולי הביטוח שלא היו שנויים במחלוקת בתום לב.

אמנון כהן: אני רוצה לציין כי כאשר הועלתה הצעת החוק בוועדת הכספים, הוצע לקבוע כי חובה זו תחול על כל סוגי הביטוח, ולא רק על ביטוחים אישיים.

אמנון כהן: אשר על כן, בעת הכנת ההצעה לקריאה שנייה ושלישית תבחן ועדת הכספים את הכנסתם של השינויים הללו בנושאים האלה – לגבי אילו סוגי ביטוח יהיה ההסדר המוצע.

אמנון כהן: עוד אציין, כי בהתאם להוראות סעיף 138ב לתקנון הכנסת, הוועדה מציינת כי אין עלות תקציבית להצעת החוק הזאת.

רוני בר-און: אפשר לשאול שאלה?

אמנון כהן: בבקשה.

רוני בר-און: ההצעה שלך חלה רק לגבי מי – – – התקבלה?

אמנון כהן: לגבי תביעות שלגביהן אין ספק שהוא צודק.

רוני בר-און: אין ספק שהוא צודק, אבל אם הוא תבע 100 ובית-המשפט קבע שמגיע לו רק 80, האם הוא צודק בעצם התביעה או צודק גם במלוא היקפה של התביעה?

אמנון כהן: הוא צודק לגבי הסכום שאין לגביו ספק גם מול חברת הביטוח.

אמנון כהן: זאת אומרת על ה-80,000.

אמנון כהן: על ה-80,000 אין ספק, ואת זה לא שילמו לו.

אמנון כהן: את זה לא שילמו לו.

אמנון כהן: רק לגבי הסכום הזה, שאין לגביו ספק – הוא תובע, כמו שאמרת, 100,000, אבל על ה-80,000 אין ספק.

אמנון כהן: על זה – שיחייבו את חברת הביטוח שייתנו על זה תגמול, כי הם לא נתנו לו את הכסף על מה שאין לגביו ויכוח.

רוני בר-און: האם בדקתם כשהגשתם את הצעת החוק כמה סכנה יש בזה – שאנשים לא ירצו להתפשר, מכיוון שהם אומרים: רגע, אבל הכסף שלי ישקע בתוכנית חיסכון עם ריבית, שהיא מעבר – – –

אמנון כהן: התהליך הוא כרגע הפוך.

רוני בר-און: תהליך אני מבין.

רוני בר-און: היום חברות הביטוח אומרות: כמה ריבית שיפסוק לי בית-משפט, יותר טוב לי להחזיק את הכסף – – – אני יכול לקבל עליו ריבית במקום אחר יותר טוב.

אמנון כהן: נכון, נכון.

רוני בר-און: אבל זה יכול ליצור גם מצב הפוך.

רוני בר-און: אם אתה תיתן עכשיו ריבית עונשין, אז אף אחד לא יתפשר.

אמנון כהן: לא, אני מדבר לגבי סכום שאין לגביו ויכוח.

רוני בר-און: – – – לא יתפשר.

אמנון כהן: אבל אנחנו מדברים על סכום, שנגיד אם מחיר רכב – עשר שנים עשיתי ביטוח, ועכשיו בשנה ה-11 היתה תאונה, ועכשיו באה חברת הביטוח ואומרת: רגע, אתה מבוטח על סכום של שווי השימוש ברכב, שווי של 80,000 שקל.

אמנון כהן: אין פה ויכוח על 100,000 שקל, הרכב הוא 80,000 שקל.

אמנון כהן: עכשיו הביטוח אומר: רגע, אני שולח חוקר, בודק אותך ואתה לא מתעסק אם יש חוקרים; אתה אדם הגון וישר.

אמנון כהן: אז הוא מתחיל להכניס לך מלים לפה, מתחיל לבדוק אותך, ואומר: רגע, יש לי חשש, ומעכב אותך שנה, שנתיים, שלוש, ואתה בסופו של דבר מת לקבל את הכסף, ואתה אפילו מתפשר על 40%, והיו מקרים כאלה.

רוני בר-און: אתה לא עונה על השאלה שלי.

רוני בר-און: מה שאתה אומר זה דבר נכון, אבל זה ממקום אחר.

רוני בר-און: השאלה שלי מונחת במקום אחר.

רוני בר-און: צורך כלכלי ברור ומוכח.

רוני בר-און: שר המשפטים יעיד על זה כמי שעוסק בזה הרבה שנים, אבל גם כשר משפטים, שעדיף שאם יש מקום לפשרה – יתפשרו ולא ימצו את התהליך.

אמנון כהן: אני מסכים אתך.

רוני בר-און: אני לא קורא לזה זמן שיפוטי יקר, כי אני לא מאמין – – –

אמנון כהן: אני מסכים אתך.

רוני בר-און: זמן יקר של כולם.

רוני בר-און: עכשיו, לו יתואר שאתה נותן פה ריבית עונשית מהסוג שאתה מתאר – מה שפעם חשבו חברות הביטוח, שזאת תוכנית חיסכון טובה בשבילן – יחשוב התובע שזאת תוכנית חיסכון בשבילו, ויגיד: למה לי להתפשר?

רוני בר-און: ממילא אני אקבל יותר מחברת הביטוח – – – מאשר בבנק.

אמנון כהן: כבוד חבר הכנסת בר-און, אני הולך לשיטתך: 1.

אמנון כהן: עדיף לי שהאזרח ייהנה יותר מחברת הביטוח; 2.

אמנון כהן: חובת ההוכחה על חברת הביטוח, שהיא חושבת שהוא עושה איזשהו תרגיל.

אמנון כהן: היום הגוף הביטוחי חזק ביותר והאדם שעומד מולו חלש, וצריך לקחת עורך-דין על שווי הרכב שלו בכלל, שהוא למעשה רוצה לקנות רכב אחר במקומו.

אמנון כהן: הרכב כרגע total loss, ירד מהכביש, ועכשיו חובת ההוכחה שלו.

אמנון כהן: אפילו ששילמו לו את הריבית, הוא משלם שכר טרחה, היתה לו עוגמת נפש.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, הנושא נדון בוועדת הכספים לקריאה הראשונה ואושר.

אמנון כהן: אנחנו דנים בזה שוב בהכנה לקריאה השנייה והשלישית, וחבר הכנסת בר-און מוזמן לוועדת הכספים, ואם יש לו עדיין שאלות, נברר אותן שם.

אמנון כהן: כרגע אני מבקש לאשר את הצעת החוק הזאת כפי שהונחה על שולחן הכנסת.

אמנון כהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון כהן.

כרמל שאמה-הכהן: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, קשה לעלות אחרי חבר הכנסת הרב אמנון כהן ולהתנגד להצעות החוק שלו – איש של שיקול דעת, של אצילות – ולכן אקדיש את הדקות הקרובות לאירוע חשוב מאוד שהיה היום בהר-הרצל וננסה לחזור לעומקים שמהם נלקחנו ושכחנו בחילופי הימים ובחילופי הזמנים.

מיכאל בן-ארי: לפני כשעה וחצי התכנסו בני-נוער וסטודנטים בהר-הרצל, ממש סמוך לחלקת גדולי האומה, שם קבורים בשורה אחת כמה מגיבורי ישראל שנפלו חלל אצל האויב.

מיכאל בן-ארי: בין היתר קבורים שם בשורה שני אליהו – אליהו חכים ואליהו בית-צורי; קבור שם יוסף לישנסקי ולצדו חברו, אבשלום פיינברג, שאת הדקות הקרובות אני רוצה להקדיש לו.

מיכאל בן-ארי: בני-הנוער שהתכנסו שם שאלו אותי: למה אין משהו ממלכתי?

מיכאל בן-ארי: אמרתי להם שהגיע הזמן שהדברים העמוקים האלה יבואו מלמטה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו פה, שנלחמים בתופעת האלכוהול על-ידי חקיקה, יכולים להמשיך בחקיקה שאין כדוגמתה.

מיכאל בן-ארי: אבל כשיש ריקנות אדירה אצל בני-הנוער, אם לא ממלאים אותה במשהו חיובי, לצערנו הרב היא תתמלא באלכוהול בצורה כזאת או בצורה אחרת, באלכוהול כזה או באלכוהול אחר.

מיכאל בן-ארי: מי היה אבשלום פיינברג?

מיכאל בן-ארי: אבשלום פיינברג חייל – חייל יהודי שגייס את עצמו למלחמה למען עם ישראל וארץ-ישראל.

מיכאל בן-ארי: הוא משורר ואיש חזון.

מיכאל בן-ארי: אני אתחיל מן הסוף.

מיכאל בן-ארי: אבשלום פיינברג נהרג בכ"ו בטבת תרע"ז – זה אומר שנת 1917 – בדרכו למצרים ביחד עם יוסף לישנסקי, כחלק מאותן פעולות הירואיות של קבוצה אמיצה, קבוצה פורצת דרך, שנקראה ניל"י, שמשמעותה נצח ישראל לא ישקר, מתוך אותה אמונה יוקדת, שעם ישראל צריך להיגאל.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה, ברשות היושב-ראש, לקרוא כמה שורות מכתביו של אותו אמיץ, אותו גיבור, אותו חייל ומשורר.

מיכאל בן-ארי: הוא כותב על טורקיה – טורקיה שעולה עלינו בימים אלה; הוא אומר: אני רואה "בעם טורקי חלש, אפסי, מצורע כאשר היה עד כה – – – אנו היהודים איננו יכולים עוד אלא לעבוד נגד טורקיה".

מיכאל בן-ארי: בזמן שטורקיה היא אימפריה ששולטת בעולם כבר – אני מדבר באזור שלנו – במשך מאות שנים, עומדת קבוצת צעירים ואומרת: "קנאי אנוכי, ואינני בוש על כך.

מיכאל בן-ארי: אני מכריז על זאת בקול רם.

מיכאל בן-ארי: כדי להשיג את מטרתנו מוכן הייתי, אילו ניתן בידי, לשלח בהם, בטורקים, מלחמות שתיים או שלוש וכל מגפה".

מיכאל בן-ארי: בהמשך הוא גם מוכן למסור את עצמו באותה מלחמה אדירה שהיתה כולה וכל כולה להביא לגאולת ישראל, בימים שהיו מעטים שחלמו על כך, שלא לדבר על מי שהיה מוכן להקריב את עצמו בימים כאלה חשוכים של אחרי הרעב הגדול של תחילת המאה שעברה, והדיכוי של השלטון הטורקי בארץ-ישראל נגד היהודים שהיו כאן, ובכלל כל מי שהם שלטו בו.

מיכאל בן-ארי: אני אסיים בדברים שכותב אבשלום פיינברג.

מיכאל בן-ארי: הוא אומר: "עם חי, ויהי מפוזר ומיצער, מתחסן באסונו ובכאבו מתעלה.

מיכאל בן-ארי: ומבטו הדועך ככבות עין גוועת הופך למבט הנשר הממריא בעוז שיכור תכלת, פרוש אברה יחתור באון מול החמה היוקדת".

מיכאל בן-ארי: לא אאריך בדברים, בכתיבה השירית, בשפה העשירה של הגיבור הזה, אבל הדברים מכוונים אל הסוף: העם שרוצה לזכות לישועה, לתקווה, לגאולה, צריך להיות העם ששואף אל הנשגב.

מיכאל בן-ארי: אנחנו נקדיש את הזמן של ההתנגדות לחוק של הרב אמנון כהן – – –

כרמל שאמה-הכהן: זה לא חייב להיות התנגדות, זה יכול להיות גם תמיכה.

מיכאל בן-ארי: גם תמיכה כמובן, אני לא יכול להתנגד לחבר הכנסת אמנון כהן.

מיכאל בן-ארי: נקדיש את הדברים לגיבור ישראל ולנערים שהיום, מיוזמתם ומעוצמתם, מתחברים אל השורשים האלה סביב אבשלום פיינברג.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, זה רק ביטוח חיים, אנחנו צריכים להתייחס לזה ברצינות.

נסים זאב: אני קודם כול מברך את חבר הכנסת אמנון כהן על הצעת החוק שיזם.

נסים זאב: אני מבין שזו יוזמה אישית, פרטית שלך.

נסים זאב: אשריך ואשרי יולדתך שזכית לתקן איזשהו עוול שנעשה עד היום על-ידי אותן חברות הביטוח, שבעצם התעלמו מזכויות המבוטחים.

נסים זאב: בזמן שצריכים לשלם, הם מתעלמים ממה שצריך לתת.

נסים זאב: רק לא הבנתי, חבר הכנסת אמנון כהן, מאיפה אנחנו יכולים לדעת מה זה תום לב?

נסים זאב: הלוא תום לב זה עניין של מחשבה.

נסים זאב: התורה אסרה "מלאכת מחשבת", אתה יודע את זה.

נסים זאב: זאת אומרת, יכול אדם לעשות את אותה מלאכה, תלוי מה הוא חושב.

נסים זאב: אז עניין של תום לב וזדון זה עניין של כוונה.

נסים זאב: אני לא יודע איך אפשר לחייב אדם, שקשה לומר שהוא לא עשה את זה בתום לב.

נסים זאב: יכול להיות שחברות הביטוח יגידו בסופו של דבר: אנחנו אנשים תמימים ופעלנו בתום לב.

נסים זאב: זו למעשה סוגיה שצריך לתת עליה את הדעת במהלך הדיונים לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

נסים זאב: חבר הכנסת אמנון כהן, יש ססמה קבועה בנושא של ביטוח חיים: מה שבטוח זה ביטוח חיים.

נסים זאב: אתה יודע: מה שבטוח ביטוח, ומה שבטוח – ביטוח חיים.

נסים זאב: אנחנו מדברים על ביטוח חיים.

נסים זאב: אני חושב שזו אולי אשליה שביטוח חיים נותן אריכות ימים, אריכות ימים ושנים.

נסים זאב: לא כך פני הדברים.

נסים זאב: בסך הכול מדובר במי שניזוק בצורה כלשהי ולא יכול לתפקד.

נסים זאב: בסופו של דבר נותנים לו פיצוי כספי כדי שיוכל להמשיך ולהתקיים.

נסים זאב: אבל הביטוח האמיתי שלנו זה התורה, שעליה נאמר: "כי טוב סחרה מסחר כסף ומחרוץ תבואתה.

נסים זאב: יקרה היא מפנינים וכל חפציה לא ישוו בה.

נסים זאב: אורך ימים בימינה" – זה ביטוח החיים – "בשמאולה עושר וכבוד" – יש גם פיצוי כספי – "דרכיה דרכי נעם וכל נתיבותיה שלום".

נסים זאב: ובהמשך: "עץ חיים היא למחזיקים בה".

נסים זאב: וכל נתיבותיה שלום, זאת אומרת, זה גם – – –

קריאה: – – –

נסים זאב: כן.

נסים זאב: אז אם כך, אני מציע אולי לעגן את זה בחקיקה שלך, שכל מי שיש לו ביטוח, שגם ידגול באותו הביטוח שקהלת שלמה מלך ישראל אמר לנו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, ההצעה נועדה לתכלית ראויה, חבר הכנסת אמנון כהן, ועל כך אתה ראוי לברכה.

רוני בר-און: זה נכון ומקובל, וכמו חלק מהחברים שיושבים פה באולם אני מכיר את זה גם מהעיסוק שלי כעורך-דין, שתוכנית החיסכון שיש לחברות הביטוח – ולא רק לחברות הביטוח, דרך אגב, אלא לגופים גדולים בדרך כלל, לבנקים; גם בנקים לא מתפשרים, הם סומכים על בתי-המשפט שימשכו את התיקים שנים על שנים.

רוני בר-און: וגופים גדולים מול תובע קטן תמיד אומרים: למה לנו להתפשר, יהיה פסק-דין, שלוש, ארבע, חמש שנים.

רוני בר-און: לשלם את הריבית של בתי-המשפט – זה תמיד ריבית יותר טובה מבחינתם מאשר הם יכולים לקבל בכל מקום אחר.

רוני בר-און: לכן באמת החוק נתן כבר את המנגנונים האלה, והעובדה שבתי-המשפט לא משתמשים במנגנונים האלה היא בעיה של בתי-המשפט, היא לא בעיה של המחוקק.

רוני בר-און: העובדה שהמחוקק שם את הפתרון שם ובתי-המשפט, מטעמים ששמורים אתם, לא מוכנים להשתמש בפתרון הזה – צריכה להיות איזה סוג של הנחיה שתצא מבית-המשפט העליון, בין אם בדרך של תחיקה, שתחייב את בית-המשפט לעשות שימוש בדבר הזה.

רוני בר-און: למה אני אומר לך את זה?

רוני בר-און: כי אם אתה תעשה עכשיו חוק של ריבית חובה, אתה תמצא את עצמך במקום שבו תמיד בתי-המשפט יודעים למצוא את הפתרון על מה שהחוק מחייב אותם.

רוני בר-און: לדוגמה, עונשי מינימום.

רוני בר-און: תמיד אמרנו שעונשי המינימום זה דבר לא טוב.

רוני בר-און: למה?

רוני בר-און: בית-המשפט אומר: אם אני מרשיע אותו, עכשיו אני צריך לשים אותו ל-x שנים בבית-סוהר; אז הוא מזכה אותו או מוצא לו פתרון אחר.

רוני בר-און: הם עושים את זה למשל גם בחישוב תקופות מאסר.

רוני בר-און: הם מגלמים בתקופת המאסר את מה שיודעים שהוא יקבל כניכוי על התנהגות טובה או שחרור מינהלי ודברים כאלה.

רוני בר-און: אותו הדבר בעצם יקרה גם לחוק שלך.

רוני בר-און: מה הם יעשו?

רוני בר-און: הם יגידו: אם אני נותן לו 100 והריבית עכשיו לחמש שנים, בריבית המינימום צריך להוסיף לו 50, זה יהיה 150.

רוני בר-און: אז הם לא ייתנו לו 100.

רוני בר-און: הם ייתנו לו 70 כדי שהוא יקבל את ה-50 תוספת או את ה-40 תוספת.

רוני בר-און: אתה מבין?

רוני בר-און: לכן קביעה קשיחה בדרך כלל בחוקים מחייבת או מייצרת – אני לא אומר "מחייבת", כי זה לא נכון, אבל בדרך כלל ניסיון החיים מלמד שכאשר קובעים לבתי-המשפט חוקים קשיחים שמתערבים במרחב שיקול הדעת שלהם – ויגיד לך חברך שיושב לידך, חבר הכנסת יריב לוין, שנתקל בתופעה הזאת לא מעט פעמים – בתי-המשפט יודעים לייצר פתרונות עוקפים לדבר הזה, ואתה תימצא במקום שניסית לפתור את הבעיה ובעצם לא הועלת.

רוני בר-און: תנו את דעתכם לעניין הזה בעת שאתם דנים בנושא הזה בוועדה שתטפל בנושא.

רוני בר-און: תודה.

אמנון כהן: כבודו מוזמן לוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת רוני בר-און.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אחרון הדוברים, כמובן, אחרון חביב.

רוני בר-און: ואם הוא לא חביב הוא לא אחרון הדוברים?

רוני בר-און: יושב-ראש ועדת הכנסת – – –

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני לא יודע, חבר הכנסת בר-און, אולי זה היה בכנסת השש-עשרה בטוח, אבל בכנסת הזאת, אתה יודע, עוד נראה.

יריב לוין: מוקדם לשפוט.

רוני בר-און: הולך ופוחת הדור, אבל אני מקווה – – –

יריב לוין: לכן אני אומר, אני מנסה להיות ריאלי.

יריב לוין: בהמשך לקו שאתה מציג בנושא של בתי-המשפט.

יריב לוין: אני חושב שאני אנסה ללכת בדרך הזאת.

יריב לוין: קודם כול, חבר הכנסת אמנון כהן, נדמה לי שזו הצעת חוק חשובה מאוד, עונה לבעיה אמיתית, קשה.

יריב לוין: אני חושב שזו גם הצעת חוק חברתית ממדרגה ראשונה, כי מי שנרמס תחת גלגלי הסחבת, כמו בכל ביורוקרטיה, הם החלשים ביותר ואלה שאין להם הגנה, ואלה שאין להם הכסף כדי לשלם לעורך-הדין שלהם לאורך זמן.

יריב לוין: אני חושב שבמובן הזה מדובר במהלך שהוא חשוב ומהלך נכון.

יריב לוין: אני ער להערה הנכונה, לצערי, של חבר הכנסת בר-און, אני רק אומר שהמסקנה ממנה היא שצריך לחוקק חקיקה מאוד מהודקת, מאוד ברורה, מאוד חדה, ולעמוד כאן על המשמר במסגרות ובמהלכי חקיקה אחרים, כדי לתקן את העניין הזה.

יריב לוין: אבל אני רוצה להתייחס ספציפית להצעת החוק הזאת ולהפנות את תשומת הלב לעניין שנדמה לי שצריך לעמוד גם בפניכם כאשר אתם דנים בהצעה.

יריב לוין: יש הבדל בשאלה איפה ישנו הוויכוח.

יריב לוין: קודם כול, לטעמי, כאשר יש ויכוח על האחריות, להבדיל מוויכוח על גובה הנזק – במקום שבו יש ויכוח על אחריות הצעת החוק הזאת לא יכולה לעמוד, כי יש הבדל גדול בין סיטואציה שבה אומרת חברת הביטוח: אנחנו לא אחראים בכלל לפצות אותך, לא משום שלא נגרם לך נזק או כי יש לנו ויכוח מה גובה הנזק, או מסיבות אחרות – כי הפוליסה בכלל לא מכסה דברים כאלה, כי הביטוח שלך לא היה תקף, או כל מיני טענות מהסוג הזה.

יריב לוין: נדמה לי שבמקום שבו מדובר בוויכוח על האחריות, את זה צריך לשים הצדה.

יריב לוין: בוויכוח על הנזק אני חושב שצריך למצוא נוסחה נכונה, שתביא בחשבון גם את גובה התביעה ביחס לסכום המקורי.

יריב לוין: ולמה אני מתכוון?

יריב לוין: כאשר אנחנו באים ואומרים, לצורך העניין, שאדם תבע 80,000, בסופו של דבר בפסק-הדין קיבל 40,000 וחברת הביטוח אמרה 10,000 – אין שום ספק שהעובדה שהוא קיבל בסופו של תהליך התביעה מחצית מהסכום שהוא תבע בהתחלה חייבת באיזשהו מקום להילקח בחשבון בתוך מבנה החישוב של הריבית העונשית הזאת שאנחנו מטילים על חברת הביטוח.

יריב לוין: ושוב, זה גם על מנת לעודד את הפשרות וגם על מנת לעודד הגשת תביעות שמלכתחילה תהיינה תואמות את המציאות ולא מופרזות, משום שאחרת נמצא את עצמנו – – –

רוני בר-און: זה קיים בפסיקת ההוצאות בשכר טרחת עורכי-דין.

יריב לוין: הרי החשש הוא שיבוא אדם ויאמר:

יריב לוין: אני אתבע סכום בשמים, כך או כך על מה שמגיע לי אקבל ריבית עונשית, ואמשיך לנהל את המאבק, בערך כפי שתיארת קודם כמין תמריץ שלילי להגעה לפשרה.

יריב לוין: אנחנו צריכים להגן על אותם אנשים שבתום לב מגישים את התביעות הריאליות, האמיתיות, וחברות הביטוח נמנעות מלשלם להם את מה שמגיע להם במועד; ולהיזהר מלשחק לידיהם של אחרים, שינסו לנצל את החוק הזה כדי להרחיב את יריעות המחלוקת למקומות שאליהם לא צריך להגיע.

יריב לוין: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 4) (ריבית מיוחדת), התש"ע–2010, של חבר הכנסת אמנון כהן.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 4) (ריבית מיוחדת), התש"ע–2010, לוועדת הכספים נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: ההצבעה נסתיימה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק אושרה פה אחד בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

כרמל שאמה-הכהן: [כ/256; "דברי הכנסת" ה-17, מושב שלישי, חוברת מ', עמ' 19673.

כרמל שאמה-הכהן: ]

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף הבא בסדר-היום: הודעת ועדת הפנים והגנת הסביבה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הפחתת השימוש בשקיות פלסטיק, התשס"ח–2008.

כרמל שאמה-הכהן: ימסור את ההודעה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת דוד אזולאי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הודעת ועדת הפנים והגנת הסביבה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הפחתת השימוש בשקיות פלסטיק, התשס"ח–2008, כ/256, לפי חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993:

דוד אזולאי: בהתאם לסעיף 2 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993, ולאחר שקוימו התנאים המוקדמים לכך הקבועים בסעיפים 3 ו-4 לחוק האמור, הנני מתכבד להודיעכם כי בישיבתה ביום כ' בטבת התש"ע, 6 בינואר 2010, החליטה ועדת הפנים והגנת הסביבה כי רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הפחתת השימוש בשקיות פלסטיק, התשס"ח–2008.

דוד אזולאי: כל סיעה מסיעות הבית או הממשלה רשאיות, בתוך 14 יום ממועד הודעה זו, להציע לכנסת שדין הרציפות לא יחול על הצעת החוק הנזכרת.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכבוד יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה על הודעתו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לשעת שאלות לשר התיירות, מר סטס מיסז'ניקוב.

כרמל שאמה-הכהן: אני מזמין אותו בכבוד לדוכן הנואמים.

כרמל שאמה-הכהן: השאילתא הראשונה – של חבר הכנסת אברהים צרצור, שאינו נמצא.

כרמל שאמה-הכהן: השואלת הבאה – ד"ר מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: כבוד השר מנהל יוזמה ברוכה, וגם משרדו, בתמיכת שר החוץ, לביטול אשרות כניסה לתיירים מאוקראינה וממדינות אחרות של ברית-המועצות לשעבר, וגם מזרח-אירופה.

מרינה סולודקין: אני רוצה לשאול באיזה מצב העניינים נמצאים עכשיו בממשלה ולגבי איזה מדינות חוץ מאוקראינה יש עכשיו תהליכים כאלה.

מרינה סולודקין: תודה.

רוני בר-און: צריך לשאול את אלי ישי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, כבוד שר התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, כמו שאתם יודעים, בספטמבר 2008 אנחנו ביטלנו – למה אני אומר אנחנו ביטלנו?

סטס מיסז'ניקוב: כי אז שר התיירות היה עמיתי יצחק אהרונוביץ, אני הייתי אז יושב-ראש ועדת הכספים – – –

קריאה: – – –

סטס מיסז'ניקוב: אז, בספטמבר 2008, היה השר אהרונוביץ שר – – –

רוני בר-און: רגע, רגע, תן לו.

רוני בר-און: תיכף.

רוני בר-און: כן, אז מה אהרונוביץ עשה?

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לך על כך שאתה מזרז אותי – –

רוני בר-און: התחלנו.

סטס מיסז'ניקוב: – – אבל אני מניח שיש לי מכסת זמן שתעמוד לרשותי, גם עם הזירוז שלך.

רוני בר-און: אני מקווה שבמכסת הזמן תספר את הסיפור הנכון לכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: קצב הדיבור שלי, אדוני חבר הכנסת רוני בר-און, הוא לא כמו קצב הדיבור שלך.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, אני ארשה לעצמי לדבר בקצב שלי.

סטס מיסז'ניקוב: באותו מהלך בוטלו הוויזות מרוסיה, וממשלת ישראל לקחה על עצמה פיילוט של שנה על מנת לבדוק עד כמה המהלך הזה ישתלם מבחינה כלכלית ועד כמה הוא יביא נזק מבחינה ביטחונית, וכל הדברים האחרים שתהליכים כאלה בדרך כלל מלווים בהם.

סטס מיסז'ניקוב: הפיילוט הצליח מעל למצופה.

סטס מיסז'ניקוב: אומנם כבר עברה יותר משנה – שנה ושלושה חודשים – ויש כאלה שעדיין לא מיצו את התהליך הזה ולא סיפקו לנו את הנתונים; תיכף אני גם אגיד, אני לא אסתיר מיהם הגורמים האלה, אבל מבחינה כלכלית זה נתן לנו פריחה תיירותית עצומה, מבחינת המספרים, ממדינת רוסיה.

סטס מיסז'ניקוב: אם בשנת 2008 הגיעו לפה מרוסיה 80,000 איש, אז בשנת 2009 אנחנו מסיימים עם 420,000 איש, וברור שהמהלך הזה של ביטול הוויזות היה נדבך מאוד מאוד חשוב.

רוני בר-און: אתה יכול להתחיל לספר איפה זה התחיל, המהלך של ביטול ויזות מרוסיה?

סטס מיסז'ניקוב: לא, אני לא מתכוון – –

רוני בר-און: אתה יודע או לא – – –

סטס מיסז'ניקוב: – – להיכנס לפרה-היסטוריה.

רוני בר-און: זה פרה-היסטוריה – "ביטלנו".

סטס מיסז'ניקוב: חוץ מהגברת התיירות ממדינת רוסיה, התדמית של מדינת ישראל במדינה הזאת עלתה פלאים.

סטס מיסז'ניקוב: אותם אנשים שמגיעים לפה בלי ויזה – לקרובי משפחה, לחברים וכך הלאה – הופכים להיות שגרירים נאמנים שלנו כשהם חוזרים הביתה, and vice versa.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, אין מחלוקת, אין מחלוקת בקרב כל משרדי הממשלה, שהתנגדו מאוד למהלך הזה – ואז התנגדו למהלך הזה כמעט כל משרדי הממשלה: משרד החוץ, המשרד לביטחון פנים, משרד הפנים – – –

רוני בר-און: למה?

סטס מיסז'ניקוב: לביטול ויזות עם רוסיה.

רוני בר-און: זה דברי הבל.

רוני בר-און: זה משרד החוץ, בראשות ציפי לבני – –

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוני בר-און.

רוני בר-און: – – משרד הפנים ומשרד התיירות.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוני בר-און, זה שעת שאלות ותשובות, זה לא שעת ויכוחים.

סטס מיסז'ניקוב: א.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לתת לי אפשרות לדבר ברצף; ב.

סטס מיסז'ניקוב: אני גם מבקש קצת להגן על כבוד העומד פה – –

רוני בר-און: בתנאי שהוא מוסר את העובדות הנכונות לבית.

סטס מיסז'ניקוב: – – לגבי האמירה הזאת שאלה דברי הבל – שמופנה לשר במדינת ישראל.

רוני בר-און: במקרה הטוב זה דברי הבל.

רוני בר-און: אני לא רציתי להשתמש במונחים – – –

סטס מיסז'ניקוב: בסדר, מאה אחוז.

סטס מיסז'ניקוב: אז אני פונה ליושב-ראש שהוא ישקול אם האמירה הזאת ראויה לפני שאתה שואל – – –

כרמל שאמה-הכהן: בואו מעכשיו נעשה את השאלות והתשובות בשקט.

רוני בר-און: מה זה שייך לוועדת הכספים – – –

סטס מיסז'ניקוב: האם זה בכלל ראוי להפנות כזה ביטוי לשר שעומד פה על הדוכן.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: לא ראוי.

רוני בר-און: לא היית יושב-ראש ועדת הכספים, היה ברוורמן.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת בר-און.

רוני בר-און: גם בזה אתה – – –

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת בר-און, מה המטרה?

כרמל שאמה-הכהן: מה המטרה?

רוני בר-און: להגיד את האמת לבית.

כרמל שאמה-הכהן: השר חיכה באמת להשיב על השאלות של חברת הכנסת סולודקין.

כרמל שאמה-הכהן: יש לך אחרי זה שאלה אחרת – תשאל אותו.

רוני בר-און: מאה אחוז.

רוני בר-און: אני מבקש לשאול.

סטס מיסז'ניקוב: לחבר הכנסת רוני בר-און אף פעם לא יהיו גם שאלות קונסטרוקטיביות, יהיו לו רק תשובות קונסטרוקטיביות.

סטס מיסז'ניקוב: בקיצור, כל המהלך הזה הצליח למרות ההתנגדות העזה של כל משרדי הממשלה, כשבסופו של דבר הסתבר שההתנגדות הזאת לא היתה צודקת, והסתבר שממדינה גדולה כמו רוסיה – שהיא לא הומוגנית כמו אוקראינה אלא מורכבת מהרבה מאוד לאומים והרבה מאוד עמים, כולל מוסלמים, כולל נוצרים, כולל מוסלמים מכל מיני גוונים – המהלך הזה לא הביא לפה אלמנטים מסוכנים כמו אלה שעליהם דיברו המשרד לביטחון פנים ומשרד הפנים.

סטס מיסז'ניקוב: עכשיו לגבי אוקראינה.

סטס מיסז'ניקוב: אוקראינה זו המדינה השנייה בגודלה בברית-המועצות לשעבר, 46 מיליון תושבים; זאת המדינה היחידה מקרב כל מדינות חבר העמים שתומכת בנו תמיד בכל ההצבעות באו"ם, במוסדותיו; זאת מדינה שיש שם הרבה מאוד אנשים שקשורים גם קשר משפחתי, גם קשר רגשי, עם אנשים שחיים במדינת ישראל; זאת מדינה שעל-פי כל הנתונים, כל מי שמבקר משם במדינת ישראל משאיר פה בממוצע 3,000 דולר, וזה תורם לכלכלת מדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: מכל ההיבטים האלה אנחנו החלטנו שהמהלך הבא של ביטול ויזות יהיה לגבי אוקראינה.

סטס מיסז'ניקוב: הפעם, ולנוכח הניסיון הטוב שהיה לנו עם רוסיה, כמעט שאין התנגדות בקרב משרדי הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: גם משרד החוץ בעד, גם משרד התיירות בעד, גם המשרד לביטחון פנים בעד.

סטס מיסז'ניקוב: שני המשרדים היחידים שמתנגדים זה משרד הפנים – שהוא המשרד הרלוונטי – ומי שתומך בו זה מחלקות מסוימות של משרד המשפטים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מנסים להביא כבר כמה חודשים את ביטול הוויזות מאוקראינה להחלטת הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מנסים לעשות את זה ברוח טובה ובלי התנגחויות בתוך הממשלה, בתוך הקואליציה.

סטס מיסז'ניקוב: אתמול התקיימה עוד ישיבה אצל מזכיר הממשלה בנושא הזה.

סטס מיסז'ניקוב: מחלקת ההגירה או המחלקה המשפטית של משרד המשפטים התבקשה להכין לנו נתונים מה קורה נכון להיום כשיש ויזות מאוקראינה, מבחינת כניסות של עובדות זרות לפה – אני לא משתמש במושג יותר קשה מזה אבל כולם מבינים למה אני מתכוון כשאני אומר "עובדות זרות" – וכל מיני אלמנטים קרימינליים, שהם חושבים שהביטול הזה יביא.

סטס מיסז'ניקוב: לא נמצאו אצלם מספרים כאלה.

סטס מיסז'ניקוב: למשרד הפנים בכלל אין מושג כמה אנשים עם ויזות נשארים בארץ, כמה מתוכם חוזרים לחוץ-לארץ, מה הדלתא או מה תהיה ההגדלה של הדלתא הזאת אם אנחנו נבטל את הוויזות מאוקראינה, ומה תהיה כמות האנשים שיישארו פה אם אנחנו נבטל את הוויזות.

סטס מיסז'ניקוב: כל הדברים האלה זה דברי סרק, ואנחנו החלטנו, בעקבות הישיבה של אתמול – בעידודו של מזכיר הממשלה – להביא תוך שבועיים את הנושא הזה להחלטת ממשלה, או בהסכמה או בלי הסכמה.

סטס מיסז'ניקוב: פה הנושא עומד.

כרמל שאמה-הכהן: שאלת המשך של חברת הכנסת סולודקין, ואחריה – חבר הכנסת בר-און.

מרינה סולודקין: קודם כול, אני קצת מתקנת, כי ציפי לבני היתה בעד כשרת החוץ.

מרינה סולודקין: אני צריכה לומר את זה בגלל – – –

סטס מיסז'ניקוב: היא התנגדה מאוד.

סטס מיסז'ניקוב: משרד החוץ התנגד, והיא היתה בראש משרד החוץ.

מרינה סולודקין: אני רוצה לשאול שאלה נוספת.

מרינה סולודקין: עם איזה מדינות של ברית-המועצות לשעבר ושל מזרח-אירופה אתם מתכוונים להמשיך את התהליך, האם יש בתוכניות שלכם המשך התהליך של ביטול ויזות?

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה הוא ישיב לכולכם.

כרמל שאמה-הכהן: דקה לרשותך.

רוני בר-און: דקה.

רוני בר-און: איפה כתוב בתקנון שזה דקה?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני מכיר את התקנון, לא?

כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: כתוב בהחלטה – לא בתקנון – שלא היתה – – –

כרמל שאמה-הכהן: החלטה, דינה כתקנון.

יריב לוין: זה נדמה לי לא היה – – –

כרמל שאמה-הכהן: החלטה, בטח מעל שיקול דעתי.

כרמל שאמה-הכהן: דקה, בבקשה.

רוני בר-און: טוב, אני מרגיש עוד פעם מבוים, כשנציג הממשלה מטעם ישראל ביתנו יושב גבוה ואני יושב נמוך, ואני מבקש – – –

אלכס מילר: אתה עומד, רוני.

רוני בר-און: אני עומד.

רוני בר-און: אם אני אשב, זה בכלל יהיה על הרצפה, אבל אני כבר רגיל לביום הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושב שגם תישאר שם הרבה זמן, אבל לא משנה.

אלכס מילר: אנחנו זוכרים את התקופה שאתה הסתכלת מעלינו.

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: אני מבקש לשאול את שר התיירות אם הוא לא יודע, או שזיכרונו בגד בו, ומציע לו לפנות לראש המפלגה שלו – שהיה שר לאיומים אסטרטגיים וביקש ממני, גם כשר פנים וגם כשר אוצר – לאפשר את הדבר הזה.

רוני בר-און: המהלך התחיל בתקופת כהונתי כשר הפנים, בהסכמת משרד החוץ, וגם כשהוא השתכלל, למיטב זיכרוני הוא לא עבר בוועדת הכספים, וגם אם הוא עבר בוועדת הכספים באוגוסט, מי שהיה אז יושב-ראש ועדת הכספים היה חבר הכנסת ברוורמן.

רוני בר-און: השאלה אם השר לא ידע, או שמא זיכרונו בגד בו.

רוני בר-און: על האופציה השלישית, מטעמי נימוס וכבוד לשר אני מסכים לוותר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת בר-און.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת עזרא, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: מעתה אפשר לשאול מהמיקרופונים הנוספים, שלא היו בשימוש.

גדעון עזרא: בשביל ההיסטוריה, אני רוצה לומר שהיוזמה היתה במשרד התיירות כאשר אני הייתי שר.

גדעון עזרא: מי שהיה בעד, מאוד תמך, זה השב"כ דווקא.

גדעון עזרא: מדוע השב"כ תמך?

גדעון עזרא: מפני שהיו תורים ארוכים מאוד בשגרירות ברוסיה וזה חסך את התורים לקבלת ויזה.

גדעון עזרא: מי שהתנגד מאוד אז היה דווקא המשרד לביטחון הפנים, מאחר שהוא חשש מכניסתם של גורמים.

גדעון עזרא: על זה התגברת, ואני מברך על כך.

גדעון עזרא: השאלה שלי: לדעתי עדיין אלפים רבים באים מרוסיה באים ליום אחד, כפי שהיה בעבר.

גדעון עזרא: באים משארם-א-שיח' ונשארים פה רק יום אחד.

גדעון עזרא: מה ניתן לעשות על מנת להאריך את תקופת השהות?

גדעון עזרא: אז הם היו צריכים – קיבלו ליום אחד משום שלא היו ויזות, אבל הנושא הזה מאוד חשוב.

גדעון עזרא: פשוט, לפי דעתי, לא מוציאים כסף בארץ ביום הזה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, נדמה לי שהוויכוח על הקרדיט רק ממחיש כמה המהלך הזה הצליח וכמה ראוי להמשיך בו.

יריב לוין: אני מבקש להעלות נקודה נוספת בעניין הזה, והיא סוגיית ביטול הוויזות מגאורגיה.

יריב לוין: נדמה לי שזאת אחת המדיניות הידידותיות ביותר לישראל.

יריב לוין: אין לה, כמובן, מפאת גודלה, את פוטנציאל התיירות שיש למדינות כמו רוסיה או אוקראינה, אבל אני חושב שנכון, גם מבחינה דיפלומטית-מדינית וגם מבחינה מעשית, לשים את העניין של גאורגיה בראש סדר העדיפויות ולהסדיר את הנושא של הוויזות.

יריב לוין: אגב, אני חבר באגודת הידידות הפרלמנטרית עם גאורגיה, שמנהל בנחישות ובאמת באופן אקטיבי חבר הכנסת מיכאלי.

יריב לוין: אנחנו למדנו שם שישראלים שמגיעים לגאורגיה אינם נדרשים לוויזות.

יריב לוין: הדרישה היא חד-צדדית.

יריב לוין: יתירה מכך, כבר קרו מקרים שאנשים שהיו אמורים לבוא להיפגש – כולל עם אגודת הידידות – הורדו מהמטוס בהיעדר ויזות.

יריב לוין: הייתי שמח לשמוע אם יש כוונה להסדיר את הנושא של גאורגיה, אולי אפילו בעדיפות ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה על השאלות.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי שאלתה של חברת הכנסת סולודקין – יש עוד כוונות לגבי כמה מדינות.

סטס מיסז'ניקוב: למשל, במשרד הפנים מונחת עכשיו הצעה לביטול ויזות עם מונטנגרו, שזאת מדינה עם 600,000 איש, שהתקבלה לכל המוסדות של האיחוד האירופי.

סטס מיסז'ניקוב: היא לא זקוקה לוויזות לשום מדינה חוץ מלמדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: אגב, כשאנחנו נוסעים למונטנגרו אנחנו לא זקוקים לוויזות.

סטס מיסז'ניקוב: רק הם זקוקים לוויזות כדי להגיע אלינו.

סטס מיסז'ניקוב: זה בעדיפות הראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו רוצים גם להרחיב מעגל של מדינות נוספות בחבר המדינות.

סטס מיסז'ניקוב: אני באופן אישי מאוד הייתי רוצה שאחרי אוקריאנה תבוא בלרוס, אבל זה כבר עניין פוליטי יותר מאשר נושא ביטחוני או של ביטחון פנים וכך הלאה, כולנו מבינים את זה.

סטס מיסז'ניקוב: גם קזחסטן.

סטס מיסז'ניקוב: אלה המדינות שנמצאות, מה שנקרא, בקנה.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי גאורגיה, חבר הכנסת לוין, זה לא עלה בינתיים.

סטס מיסז'ניקוב: לא התקיימו דיונים לגבי ביטול ויזות לגאורגים.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שזה שווה חשיבה.

סטס מיסז'ניקוב: כרגע אין לי תשובה בשבילך, כי לא התקיימו שום דיונים בשום משרד רלוונטי לגבי זה.

סטס מיסז'ניקוב: נשמח לעשות את עבודת המטה הזאת לפני שנוכל להכריז מעל בימת הכנסת שיש התקדמות כזאת או אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי מה שאמרת, אני מסכים אתך לחלוטין.

סטס מיסז'ניקוב: כיוון שיש כאן ריב כל כך גדול על קרדיט, כנראה המהלך הזה היה כל כך מוצלח – לא כנראה, הוא היה מוצלח.

סטס מיסז'ניקוב: לפי כל הפרמטרים הוא היה סופר-מוצלח, כי כולם פה לוקחים את הקרדיט.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא טענתי, חבר הכנסת בר-און, שבספטמבר 2008, כשהמהלך התחיל – זאת אומרת, שכשהמהלך קרם עור וגידים ובוטלו ויזות, אני עמדתי בראש ועדת הכספים.

סטס מיסז'ניקוב: אני טענתי שכשנסגר המהלך הזה, חודשים רבים לפני זה נחתם הנושא הזה, אני עמדתי בראש ועדת הכספים, כי זה היה אצלי בחדר, את זה אני זוכר מעולה.

סטס מיסז'ניקוב: השר אהרונוביץ עמד אז בראש משרד התיירות ואביגדור ליברמן באמת היה שר לעניינים אסטרטגיים.

סטס מיסז'ניקוב: אתנו יחד ישבו ראש אגף התקציבים דאז, קובי הבר, והסגנים שלו, ואז התקבלה החלטה סופית וכל המשרדים הרלוונטיים נתנו את הגושפנקה ואת האוקיי הסופי.

סטס מיסז'ניקוב: כמובן, המהלך קרם עור וגידים חודשים אחרי זה.

סטס מיסז'ניקוב: כמו שאתה מציין, כבר התחלפו הפונקציות, וגם ישראל ביתנו כבר לא היתה בממשלה, וכך הלאה.

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, אם כבר אתה כל כך מדייק בפרטים, והשואל אחריך, חברך גדעון עזרא, טוען שזה היה בתקופתו כשר התיירות, אז בשום פנים ואופן לא יכול להיות שהוא היה שר התיירות בממשלה הקודמת ואתה שימשת כשר הפנים, כי אלה ממשלות שונות לחלוטין, אלא אם כן אתה אומר שהיית אז ממלא-מקום של אולמרט או מישהו שהתפטר.

גדעון עזרא: לפני שאולמרט היה שר הפנים התהליך התחיל.

סטס מיסז'ניקוב: אז אני אומר, כנראה מישהו ביניכם כבר מתחיל לבלבל, כי חבר הכנסת בר-און אומר שהוא אז היה שר הפנים, וזה היה בממשלה הקודמת, ואתה אמרת לפני שתי ממשלות בראש – – –

גדעון עזרא: הדבר היה לאו מוחלט – – –

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, המהלך הזה מעולה.

סטס מיסז'ניקוב: כל מי שהתחיל בו וכל מי שסיים אותו עשה את מלאכתו נאמנה.

סטס מיסז'ניקוב: השואלת שאלה אותי לגבי אוקראינה ואני נתתי הקבלה לגבי רוסיה, בסדר?

סטס מיסז'ניקוב: בואו נדייק בנתונים היסטוריים.

סטס מיסז'ניקוב: בסופו של דבר, כולנו הרווחנו מזה.

רוני בר-און: השאלה אם תעשו משבר קואליציוני על זה עם ש"ס.

סטס מיסז'ניקוב: למה אתה מתכוון משבר קואליציוני?

רוני בר-און: הם אומרים שמי שבא מאוקראינה – ואתה צריך למחות על זה – זה זונות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מוחה על זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רק – – –

רוני בר-און: בגלל זה הם לא מוכנים לתת להם ויזות.

רוני בר-און: אני לא מבין איך אתה יושב בממשלה עם אנשים שעושים דיסקרימינציה כזאת לאנשים שאחת מהם הצילה את אמא שלי, נתנה לאמא שלי את החיים.

יריב לוין: איך אתה ישבת אתם בממשלה?

רוני בר-און: הם אמרו את אותו דבר כשהם ישבו אצלנו בממשלה.

רוני בר-און: צפצפנו עליהם ולא התחשבנו בהם.

כרמל שאמה-הכהן: לא שאלת אותו אם הוא לא מצפצף, שאלת אותו איך הוא יושב.

כרמל שאמה-הכהן: תנו לשר, בבקשה.

רוני בר-און: בעוד שלוש דקות אתה נועל את הישיבה.

רוני בר-און: לפחות תיתן לזה קצת נפח.

אלכס מילר: – – –

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת בר-און, אני שמח שבמע

סטס מיסז'ניקוב: מדך הרם כחבר באופוזיציה אתה מגן על אוכלוסיות כאלה ואחרות – –

רוני בר-און: הגנתי על זה גם כשר הפנים.

סטס מיסז'ניקוב: – – כשבהיותך שר האוצר לא שמת עליהם, וכשהעלינו חוקים על מנת להטיב עם אותן אוכלוסיות – כמו וטרנים, כמו נכי מלחמה כמו עסקים קטנים ובינוניים, כמו סטודנטים וכך הלאה – התנגדת והפלית אותם והתנכלת להם וגזלת מהם כל מה שאפשר היה בהיותך שר האוצר, פונקציה הכי בכירה בממשלה של אולמרט.

רוני בר-און: אתה פשוט אומר לא אמת.

רוני בר-און: יש פה עדות.

סטס מיסז'ניקוב: אני רק יכול למחוא לך כפיים על כך שעכשיו אתה נאבק על הכבוד של העם האוקראיני.

סטס מיסז'ניקוב: אני, דרך אגב, מסכים אתך.

סטס מיסז'ניקוב: אני, בכל כלי תקשורת ובכל נאום שלי ובכל ריאיון שלי תוקף את אלי ישי על – אני לא רוצה להתבטא פה בבוטות, אבל לפחות על הבורות, מה שנקרא, שמשתמעת מפיו כשהוא מדבר על האנשים שיבואו מאוקראינה במושגים כאלה ואחרים.

סטס מיסז'ניקוב: אני זוכר מאוד את הימים החשוכים של העלייה הגדלה, כשכל בלונדינית נחשבה אז כמייצגת המקצוע השני בעתיקותו בעולם.

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, אתם יודעים מה המקצוע הראשון בעתיקותו בעולם?

סטס מיסז'ניקוב: אתה בטח יודע, אדוני.

רוני בר-און: לא, תגיד.

סטס מיסז'ניקוב: עורך-דין.

סטס מיסז'ניקוב: סליחה, עיתונאי.

סטס מיסז'ניקוב: עיתונאי, סליחה.

סטס מיסז'ניקוב: לא רציתי פה להעליב עורכי-דין.

רוני בר-און: מחר זה יהיה בכל העיתונים, שזה מה שאמרת על עיתונאים.

רוני בר-און: אני מקווה – – –

סטס מיסז'ניקוב: זה המקצוע העתיק ביותר בעולם, זה המקצוע הכי עתיק בעולם, העיתונות.

סטס מיסז'ניקוב: זה, דרך אגב – – –

רוני בר-און: כולם ישמחו שאמרת את זה.

כרמל שאמה-הכהן: הנה, יש לך דובר נוסף.

סטס מיסז'ניקוב: זאת, דרך אגב, עובדה.

סטס מיסז'ניקוב: זאת עובדה מוגמרת.

סטס מיסז'ניקוב: עיתונות זה המקצוע העתיק ביותר בעולם.

סטס מיסז'ניקוב: זה המקצוע השני העתיק ביותר בעולם – זה אותו מקצוע שאלי ישי, מה שנקרא, מגן על מדינת ישראל מפני אלה שבאים לפה לעסוק בו.

רוני בר-און: את זה תסביר מחר לעיתונים.

סטס מיסז'ניקוב: אני גם זוכר את הימים החשוכים של תחילת שנות ה-90, שכל מי שהגיע לפה עם שתי לירות נחשד מייד בעבריינות.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא הייתי רוצה להגיע למעמד הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אני זוכר בוודאות איך אני, בהיותי עוזר פרלמנטרי של חבר הכנסת יורי שטרן, זכרו לברכה, שהיום ציינו שלוש שנים לפטירתו, בטקס בגבעת-שאול – אני זוכר שאשתי הזמינה את חברת הנפש שלה ממוסקבה לבקר אצלנו לחודש ימים, ואיך אני עברתי מסכת התעללויות של משרד הפנים אז על מנת לשים ערבות של 5,000 שקל ולהוכיח למי היא באה ומתי היא תעזוב.

סטס מיסז'ניקוב: כל עוונותיה של אותה בחורה – – –

מרינה סולודקין: אתה זוכר מי היה במשרד הפנים דאז?

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, אני לא זוכר.

סטס מיסז'ניקוב: פה אני לא יכול להתווכח, כי אני לא זוכר.

מרינה סולודקין: אליהו סויסה.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שאליהו סויסה.

סטס מיסז'ניקוב: אבל כל אשמתה של אותה בחורה, שבגללה אני עברתי מסכת של התעללות והשפלה, היתה שהיא היתה בלונדינית, צעירה ויפה.

סטס מיסז'ניקוב: היא נחשדה שהיא באה לפה לעבוד במקצוע מסוים.

סטס מיסז'ניקוב: לכן אני מאוד לא מסכים עם הבורות שמגלה שר הפנים בנושא הזה ותוקף את ההתערבות הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: רוסיות לא בלונדיניות כן יכלו לבוא אז?

סטס מיסז'ניקוב: לא, היא היתה מרוסיה.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר, רוסיות לא בלונדיניות.

סטס מיסז'ניקוב: אה, לא בלונדיניות?

סטס מיסז'ניקוב: לא בדקתי.

סטס מיסז'ניקוב: אבל הן יכולות לבוא עכשיו, כי בוטלו ויזות.

כרמל שאמה-הכהן: מטורף, מטורף.

סטס מיסז'ניקוב: כנראה אוקראיניות הן יותר מסוכנות.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה הבאה – של חבר הכנסת יריב לוין.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, ביישוב אלפי-מנשה קיימת נקודת תצפית שממנה נשקף כל אזור מישור החוף של מדינת ישראל מצפון לדרום.

יריב לוין: המקום הוא מוקד לביקור של תיירים ומבקרים רבים, לרבות של תיירים מחו"ל, ומהווה חוליה חשובה בהסברת המבנה הגיאוגרפי של ישראל לתיירים ולישראלים כאחד.

יריב לוין: שאלותי: 1.

יריב לוין: מדוע לא יציב משרדך במקום משקפות וכן תבליט המציין את שמות היישובים אשר ניתן לראות אותם מהמצפה?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: אילו פעולות מתכוון משרדך לבצע על מנת להביא את דבר קיומו של המצפה לידיעת תיירים ואזרחי ישראל כאחד?

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

סטס מיסז'ניקוב: אתה יודע, אני כרגע, כעומד בראש משרד התיירות, בנינו תוכנית תלת-שנתית איך למשוך עוד מיליון תיירים במשך שלוש השנים הקרובות.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו עומדים היום בשנת ה-peak, שנת 2008, על 3 מיליוני תיירים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו רוצים להגיע ל-4 מיליוני תיירים, במהלך מדורג בשלוש השנים הקרובות.

סטס מיסז'ניקוב: בשביל זה בנינו ארבעה עוגנים – על מנת לעמוד ביעד הזה של מיליון תיירים.

סטס מיסז'ניקוב: אחד העוגנים זה להגדיר ולהשביח את המוצר התיירותי שלנו.

סטס מיסז'ניקוב: המוצר התיירותי – כל מי שמוכר את מרכולתו במכולת פשוטה יודע מה הוא מוכר, הוא יכול להגדיר את זה, ללקוח לפחות.

סטס מיסז'ניקוב: אני התוודעתי לכך שלא תמיד אנחנו יכולים למשוך לפה תיירים ולהסביר מה אנחנו מוכרים בארץ הקודש, שמרכזה ירושלים, שהיא נקראת מדינת ישראל, שזו פנינה תיירותית ממדרגה ראשונה; רק שאנחנו לא תמיד משכילים להגדיר את המוצר התיירותי שאנחנו מוכרים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא בטוח שגם בקרב חברי הכנסת המכובדים שיושבים פה יש רבים יודעים שבאריאל, מתחת לשכונת מגורים, איפה שמתגורר חבר הכנסת מילר – – –

גדעון עזרא: מערת נטיפים.

סטס מיסז'ניקוב: הנה, חבר הכנסת גדעון עזרא היה שר התיירות, אז הוא היה שם.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אחרים לא היו שם.

סטס מיסז'ניקוב: יש שם מכסה של ביוב שנפתח ואתה יורד למערת נטיפים, אחת המדהימות ביותר שראיתי בחיים שלי, גם בארץ וגם בחוץ-לארץ.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא בטוח שאנחנו יודעים שבלוד, שבדרך כלל אנחנו משתמשים בה כמלת גנאי, משהו לא כל כך טוב, יש פסיפס ביזנטי שהתגלה לאחרונה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו לא יודעים שבגוש-עציון יש דרך האבות, ששם אברהם הוביל את יצחק לעקדה, ואלפי אוונגליסטים רוצים לבקר בשביל הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אלה המוצרים התיירותיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני צריך, כשר שעומד בראש המערכת – והמשאבים שלי מוגבלים – לשים דגשים, גם תקציביים וגם תיירותיים, על אותם אתרים שאני חושב שהם הכי מושכים מבחינת תיירות חוץ וגם תיירות פנים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה שלגבי אותם דברים שאתה אמרת אנחנו לא עשינו בדיקות מעמיקות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה שהם לא היו עד עכשיו במוקד של אותם מקומות תיירותיים שאנחנו מיפינו ואשר למיטב ידיעתנו יכולים למשוך תיירות.

סטס מיסז'ניקוב: הכול פונקציה של תקציב.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לך על הציון של המקומות האלו.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נעשה את העבודה, אנחנו גם נבדוק אותם, עד כמה הם רלוונטיים, עד כמה הם לא רק יפים אלא גם מושכים מבחינה תיירותית.

סטס מיסז'ניקוב: אני אשמח גם להיעזר בך לבנות איזשהו מוצר שקשור לאותם מקומות שציינת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: אדוני השר, בדיון שנערך בוועדת הכלכלה בדצמבר הציג משרד התיירות את יעדיו לחמש השנים הבאות, כשמינוף ביקור האפיפיור לקהלים נוצריים קתוליים הוצג כיעד מרכזי.

חנין זועבי: על אף זאת, שמה של העיר נצרת לא נכלל ברוב הפרויקטים של המשרד או ברשימת התשתיות התיירותיות לפיתוח.

חנין זועבי: ברצוני לשאול: מדוע לא נכלל שמה של העיר נצרת, על אף חשיבותה לקהל התיירים הנוצרים?

חנין זועבי: מדוע לא מוזכר שמה של העיר כיעד פיתוח תיירותי מרכזי?

חנין זועבי: מהו חלקה של העיר נצרת בתקציב שהוקצה לעידוד הקמת בתי-מלון או השבחת חדרי מלון או הקמת מלוניות?

חנין זועבי: זו השאלה הראשונה.

חנין זועבי: לקרוא את השנייה?

כרמל שאמה-הכהן: – – –

חנין זועבי: על-פי המלצת הוועדה המקצועית לבדיקת הכלים הנדרשים לפיתוח נצרת כעיר תיירותית, ממרס 2008 – הומלץ אז להציב את נצרת כעיר תיירותית לשנים 2007–2015 ולהופכה לאחת משלוש הערים התיירותיות המובילות בארץ.

חנין זועבי: דוח הוועדה נכתב ונערך אז בשיתוף עם משרד התיירות.

חנין זועבי: ברצוני לשאול: מדוע לא הוכרזה העיר נצרת כאמור בדוח הוועדה שמשרד התיירות שותף בהכנתו?

חנין זועבי: מהו הסכום המוקצה מטעם המשרד למתן מענקים מינהליים לעסקים משלימים – כגון מסעדות, חנויות, פיתוח מורשת וכו' – בעיר נצרת, ומהו האחוז מתוך התקציב הכללי?

חנין זועבי: ידוע כי המלצת הוועדה להעלאת דירוג נצרת והשוואתו לזה של טבריה התקבלה, וכי תינתן עדיפות ליזמים בנצרת בכל הנוגע למענקים על-פי החוק לעידוד השקעות הון.

חנין זועבי: האם ההמלצה הנ"ל יושמה?

חנין זועבי: מה עשה המשרד ליישום ההמלצה?

חנין זועבי: מהו אחוז ההשקעה הכללי בעיר נצרת, ומהו הסכום?

חנין זועבי: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חברת הכנסת זועבי.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה לחברת הכנסת חנין זועבי.

סטס מיסז'ניקוב: פלח התיירות החשוב ביותר בהיבט של התיירות הנכנסת הוא זה הצורך דת, היסטוריה ותרבות.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו קוראים לזה באותה תוכנית תלת-שנתית שבנינו, שהזכרתי קודם, קהל דה"ת – דת, היסטוריה ותרבות.

סטס מיסז'ניקוב: לעיר נצרת מקום בעל חשיבות עליונה בהקשר זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להגיד לך, למשל, שבזמן שהתכוננו לביקור של האפיפיור, ואני עמדתי בראש ועדת שרים, מוניתי מטעם הממשלה לעמוד בראש ההכנה של ביקור האפיפיור, אנחנו החלטנו שאת המיסה השנייה, אחרי גת-שמנים בירושלים, אנחנו נערוך בהר-הקפיצה ליד נצרת, ולא בחיפה, כפי שרצו לעשות מלכתחילה, על מנת להדגיש את החשיבות של העיר נצרת לכל הנושא הזה של צליינות דתית, לכל הנושא הזה של התיירות, לכל הנושא הזה של הנצרות.

סטס מיסז'ניקוב: משרד התיירות העמיד לרשות היזמים ברחבי הארץ סיוע להקמה, הרחבה, השבה והסבה של בתי-מלון, בהתאם לחוק עידוד השקעות הון.

סטס מיסז'ניקוב: אני מפנה לחוזרי מנכ"ל 13/2009 ו-14/2009.

סטס מיסז'ניקוב: נצרת נמצאת באזור עדיפות לאומית לאורך שנים, אף פעם לא נפלה משם, ואף קיבלה במסגרת זו עדיפות על מרבית האזורים האחרים בארץ.

סטס מיסז'ניקוב: בשנת 2008 יצא כתב אישור לפרויקט מלונאי בנצרת, והמשרד מסייע במסגרת מענק בהיקף של 7.2 מיליוני שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: יצוין כי בעבר פורסמו מכרזים לשיווק מגרשים שתוכננו לייעוד מלונאי בנצרת, אבל לצערנו לא ניגשו יזמים למכרז.

סטס מיסז'ניקוב: לאחרונה פורסם מגרש למלונאות, והמשרד מקווה שתהיה היענות גבוהה של היזמים.

סטס מיסז'ניקוב: לשם כך אף אורגן יום עיון, בשיתוף העירייה, למשיכת יזמים פוטנציאליים למכרז הזה.

סטס מיסז'ניקוב: משרד התיירות מבצע בימים אלה פרויקט בהיקף של 7 מיליוני שקל באזור סובב קזנובה, אזור הפיתוח התיירותי בלב העיר נצרת.

סטס מיסז'ניקוב: בשנת 2009 השקיעה ממשלת ישראל בהר-קפיצה תקציבים ניכרים.

סטס מיסז'ניקוב: לאורך השנים, בעיקר לקראת שנת 2000, כשהגיע האפיפיור הקודם, נעשה על-ידי ממשלת ישראל שדרוג רחב של נצרת בהיקף של מאות מיליוני שקלים, וחלקו של משרד התיירות לבדו היה כ-115 מיליון שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: זה לגבי השאלה הראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, עוד משהו לסבר את האוזן.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי ידיד שקוראים לו מעוז ינון, שמחזיק בית-הארחה מפואר בנצרת, בית-פאוזי.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא יודע עד כמה את מכירה את זה.

סטס מיסז'ניקוב: הוא תמיד מלא.

חנין זועבי: אני מכירה גם את מעוז.

סטס מיסז'ניקוב: בן-אדם איכותי, בן-אדם שגם פתח אצלי את כנס הרצלייה לתיירות, שארגנתי לפני כמה חודשים.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא מישהו מטעם ממשלת ישראל, לא אני, לא בעל בית-מלון ולא תיירן מפואר עם שם מפואר, אלא יזם פשוט בשם מעוז ינון, שעשה את בית-פאוזי, בית-הארחה בנצרת.

סטס מיסז'ניקוב: זה היה סימן עד כמה אנחנו מעודדים גם את היזמות בעיר הזאת, ובכלל יזמויות כאלה קטנות של יזמים קטנים, אשר משביחים את המוצר התיירותי שלנו.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי השאלה השנייה שלך, היא לא כל כך ברורה.

סטס מיסז'ניקוב: אם בכוונתך להמלצת הוועדה לפעול למען הכרזת העיר נצרת כעיר מורשת על-ידי אונסק"ו, אזי המשרד פועל לקידום עניינה של העיר נצרת מול אונסק"ו, והיא נכללת בתיק אתרי התיירות בגליל שהוגשו לאונסק"ו.

סטס מיסז'ניקוב: המשרד תומך בעסקים קטנים במסגרת מערך ייעוץ של חממות תיירותיות, ולשם כך הוקמה לאחרונה חממת תיירות בעיר נצרת, אשר מקבלת תמיכה מהמשרד, כמו כל חממה.

סטס מיסז'ניקוב: באופן עקרוני, המשרד אינו נותן מענקים מינהליים לעסקים משלימים כגון מסעדות, חנויות ועוד, אלא במידה שקיימת החלטת ממשלה ייעודית לנושא.

סטס מיסז'ניקוב: עוד פעם, במאמר מוסגר, אני רוצה להגיד שבמסגרת התוכנית התלת-שנתית אחד הדברים שעליהם אני שמתי דגש זה פיתוח העסקים הקטנים והבינוניים באתרי תיירות, בדגש על תוכניות חונכות, עזרה לשיווק של אותם עסקים קטנים ובינוניים ועזרה לתכנון של אותם עסקים קטנים.

סטס מיסז'ניקוב: כמו שאמרתי, מכיוון שהעיר נצרת, מבחינתי, היא אחד המוקדים התיירותיים המרכזיים ביותר שעלינו למנף כדי להביא לפה תיירים, אנחנו מתכוונים להשקיע מאוד מאוד באותם שלושת הדברים – בשיווק, בתכנון וגם בחונכות – של העסקים הקטנים בתוך נצרת.

סטס מיסז'ניקוב: הושווה מעמד העיר נצרת לעיר טבריה ואזור סובב-כינרת במסגרת חוזרי מנכ"ל 13/2009 ו-14/2009, בהתאם לחוק עידוד השקעות הון.

סטס מיסז'ניקוב: במסגרת השקעות בתשתיות תיירותיות ציבוריות בשנת 2009, נצרת קיבלה 3.2 מיליוני שקלים, שהם 2.5% מסך כל התקציב לנושא, וטבריה קיבלה 7.5 מיליוני שקלים, שהם 5% מסך כל התקציב לנושא.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: השואל הבא הוא חבר הכנסת מסעוד גנאים.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

קריאה: ע'נאים.

מסעוד גנאים: ע'נאים.

כרמל שאמה-הכהן: אז למה רושמים עם גימ"ל?

מסעוד גנאים: אני לא יודע.

יצחק וקנין: זה גימ"ל, אבל עם מקף.

כרמל שאמה-הכהן: אז לכתוב את זה עם רי"ש.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה?

מסעוד גנאים: בסדר, אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מצטער, אבל איך אפשר לקרוא גימ"ל כרי"ש?

מסעוד גנאים: אתה שואל אותי?

מסעוד גנאים: מחר יש בו דיון על השפה העברית, לזכרו של אליעזר בן-יהודה, ואתה יכול לבוא ואני יכול לשאול שם.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

מסעוד גנאים: כבוד השר, השאלה הראשונה: הפוטנציאל לפיתוח תיירותי של היישוב שיבלי – שזה באזור עמק-יזרעאל – אום-אל-ע'אנם, הינו גדול מאוד, מאחר שהיישוב ממוקם על הציר המרכזי לעלייה להר-תבור, שהינו מקום מקודש וקדוש לנוצרים.

מסעוד גנאים: מגיעים אליו כ-300,000 תיירים בשנה, וזאת בנוסף לעשרות אלפי מטיילים מהארץ.

מסעוד גנאים: אבל למרבה הצער, במקום אין השקעה תיירותית תעשייתית ההולמת מספר גדול זה של מבקרים.

מסעוד גנאים: האם למשרדכם יש תוכניות לפיתוח ענף התיירות ביישוב?

מסעוד גנאים: השאלה השנייה, שהיא כללית ואולי הרבה שאלו אותה, וראיתי שהיא נשאלה: מה התקציב שהשקיע משרד התיירות בענף התיירות במגזר הערבי?

מסעוד גנאים: ומהי תוכנית משרד התיירות לפיתוח ועידוד ענף התיירות במגזר הערבי לשנים הבאות?

מסעוד גנאים: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: טוב, הבנתי שזה חבר הכנסת מסעוד ע'נאים.

מסעוד גנאים: נכון.

סטס מיסז'ניקוב: עם רי"ש.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת ע'נאים, יש לי המלצה בשבילך – – –

יצחק וקנין: כולכם טועים, רבותי.

יצחק וקנין: לא רי"ש.

דוד אזולאי: זה גימ"ל לא דגושה.

יצחק וקנין: זה ע'נאים.

דוד אזולאי: זו גימ"ל לא דגושה.

מסעוד גנאים: כבוד השר, העיקר התשובה.

סטס מיסז'ניקוב: הבנתי.

סטס מיסז'ניקוב: ע'נאים.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי המלצה בשבילך, מכיוון שגם לי יש שם משפחה קשה.

סטס מיסז'ניקוב: כשהתחלתי את הקדנציה הראשונה שלי בכנסת, אחרי טעויות חוזרות ונשנות מכאן, במיוחד כאלה שהושמעו על-ידי מזכיר הכנסת ועוזריו, שלחתי מכתב עם ניקוד – איך אומרים את שם המשפחה שלי – לכל חברי הכנסת וגם לכל מזכירי הכנסת למיניהם.

סטס מיסז'ניקוב: אתה יכול לעשות את אותו הדבר.

מסעוד גנאים: רעיון טוב.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי השאלה הראשונה, משרד התיירות השקיע בשנים האחרונות תקציבים ניכרים ביישוב שיבלי–אום-אל-ג'ינם.

מסעוד גנאים: זה גם: אל-ע'אנם.

סטס מיסז'ניקוב: אתה צריך לסלוח לנו.

סטס מיסז'ניקוב: אין לנו אות כזו באל"ף-בי"ת העברי.

דוד אזולאי: יש.

דוד אזולאי: אדוני, יש.

דוד אזולאי: יש הבדל בין גימ"ל דגושה לגימ"ל לא דגושה.

דוד אזולאי: גימ"ל לא דגושה זה ע'ימ"ל.

כרמל שאמה-הכהן: ע'ימ"ל?

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: גימ"ל לא דגושה קוראים: ע'ה, ולא גה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר'ה, לאשכנזי קשה מאוד להגות את זה.

סטס מיסז'ניקוב: מה אתם רוצים?

דוד אזולאי: לא חשוב.

דוד אזולאי: תבוא אחר כך ואני אסביר לך.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר, מאה אחוז.

סטס מיסז'ניקוב: בשנת 2009 השקיע משרד התיירות בתשתיות תיירותיות ציבוריות 2 מיליוני שקל להסדרת היציאה לנחל-השבעה וציור קיר ביישוב.

סטס מיסז'ניקוב: המשרד השקיע מיליונים רבים בשנים קודמות לפיתוח מסוף התיירות ופיתוח תשתיות נוספות בכפר.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי השאלה השנייה, כיוון שאת זה היה צריך לשאול גם חבר הכנסת אברהים צרצור והוא לא נמצא, אני אענה לך במקום לו.

סטס מיסז'ניקוב: במסגרת תוכניות משרד התיירות בשנת 2010 במגזר הערבי יבוצע המשך הפיתוח בעיר נצרת, כאשר המשרד מבצע בימים אלה פרויקט בהיקף של כ-7 מיליוני שקלים באזור סובב קזנובה, אזור הפיתוח התיירותי בלב העיר נצרת; קידום תשתיות תיירותיות ציבוריות בעיר עכו בהיקף של כ-10 מיליון שקל, ובכלל זה חאן אל-שווארדה, השוק הלבן, השוק הטורקי, תאורה, שילוט ועוד; ביצוע פרויקט בהיקף של 2 מיליוני שקלים באבו-גוש – הסדרת החניון; כפר-כנא – שיקום ופיתוח מתחם הכנסיות בהיקף של 1.5 מיליון שקל; גוש-חלב – הסדרת הכניסה לכפר ומסלולים נבחרים, בגובה של 1.8 מיליון שקל; מעיליא – טיפול בכיכר ליד הכנסייה בגובה של 1.75 מיליון שקל.

סטס מיסז'ניקוב: בכוונת המשרד להשקיע ב-2010 כ-2 מיליוני שקלים לפיתוח דרך הבשורה, אשר מתחילה בהר-הקפיצה ומסתיימת מצפון לכינרת.

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף, ממשלת ישראל השקיעה תקציבים ניכרים, לקראת ביקור האפיפיור, בפיתוח נצרת בכלל והר-הקפיצה בפרט, וכן הושקעו תקציבים ניכרים ביותר בעיר לקראת שנת 2000 – בהיקף של מאות מיליונים, כמו שאמרתי גם לחברת הכנסת זועבי, וחלקו של משרד התיירות היה כ-115 מיליון שקל.

סטס מיסז'ניקוב: עוד פועל משרד התיירות בתחום ההכשרות המקצועיות לתיירנים ויזמים במגזר הערבי, וכן בהיבט השיווקי במסגרת שיווק מרחבים אזוריים, הכוללים בתוכם גם את המגזר הערבי – שיווק לתיירות פנים למשל – ושימוש בעיר נצרת כעוגן שיווקי – שיווק לתיירות נכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: המשרד תומך בעסקים קטנים במסגרת מערך הייעוץ של חממות התיירות, ולשם כך אף הוקמה לאחרונה חממת תיירות בעיר נצרת אשר מקבלת תמיכה מהמשרד כמו כל חממה.

סטס מיסז'ניקוב: פעילות משרד התיירות במגזר הדרוזי והצ'רקסי: פיתוח תשתיות תיירותיות ציבוריות – במהלך השנים האחרונות פעל משרד התיירות לפיתוח תשתיות תיירותיות ציבוריות במגזר הדרוזי: עין-אל-אסד – הסדרת מרכז היישוב בגובה של מיליון שקל; ריחנייה – הסדרת מרכז היישוב בגובה של 1.2 מיליון שקל; עיר-הכרמל – בגובה של 3.3 מיליוני שקל; בית-ג'ן – פיתוח מתוק הרחיפה ופיתוח גרעין הכפר – כ-2.5 מיליוני שקל; פקיעין – פיתוח גרעין הכפר בגובה של 2.2 מיליוני שקלים; קבר-יתרו – פיתוח המתחם, 2.2 מיליוני שקלים; מקומות קדושים, לרבות נבי-איליה – 2 מיליוני שקלים; תכנון במגזר הדרוזי – 700,000 שקל.

סטס מיסז'ניקוב: שיווק פנים – קידום התיירות בכפרים הדרוזיים והצ'רקסיים בישראל והפיכתם למותג מוביל למשיכת תיירת ונכנסת לגליל.

סטס מיסז'ניקוב: פעילות זו מבוססת על החלטת הממשלה מיום 15 באוגוסט 2006.

סטס מיסז'ניקוב: התקיימו גם כמה סיורים לימודיים למחליטנים לאזור הצפון, בשיתוף עם עמותת התיירות גליל-מערבי, כרמלים ומרום-הגליל, הכוללים כמובן את הכפרים הדרוזיים והצ'רקסיים בצפון.

סטס מיסז'ניקוב: הוספנו אזור מיוחד לדרוזים בעמוד הבית של אתר האינטרנט השיווקי של משרד התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: הפקנו כ-20 כתבות מערכתיות בנושא הדרוזי שתורגמו לעברית, וכן מסלולי סיור ליישובים וכפרים דרוזיים, שישולבו באתר האינטרנט השיווקי של המשרד.

סטס מיסז'ניקוב: הפקנו מוסף "טבע הדברים" המוקדש כולו לקידום תיירות במגזר המיעוטים.

סטס מיסז'ניקוב: עשינו קמפיין תדמיתי ארצי לעידוד תיירות לכפרים הדרוזיים בהתמקדות על פרסום בעיתונות ארצית.

סטס מיסז'ניקוב: עשינו קמפיין תדמיתי על גבי אוטובוסים באזור גוש-דן והצפון במסגרת פסטיבל הזית בצפון.

סטס מיסז'ניקוב: התקיימו כמה סיורים של עיתונאים ומובילי דעת הקהל בארץ ובחוץ-לארץ, סיורי מורי דרך, תיירות פנים והתיירות הנכנסת במגזר המיעוטים.

סטס מיסז'ניקוב: המגזר הזה מיוצג בירידים תיירותיים בארץ ובחוץ-לארץ, ועכשיו יש יריד גדול מאוד במדריד, וגם שם יהיה ייצוג של מגזר המיעוטים.

סטס מיסז'ניקוב: הפקנו חומרים בשפה העברית, האנגלית והערבית לשימוש הכנסים והירידים בחוץ-לארץ.

סטס מיסז'ניקוב: הפקנו מפות לכל יישוב, וכך הלאה, וכך הלאה.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי פה גם פירוט של המגזר הבדואי, אם זה מעניין, אבל, לדעתי, אני יכול כמובן להעביר את זה למציע.

סטס מיסז'ניקוב: חבל פשוט להקריא את כל המספרים שוב ושוב.

סטס מיסז'ניקוב: אני חייב להגיד לך, חבר הכנסת ע'נאים – אני כבר פוחד לטעות בשם.

חנין זועבי: עכשיו זה נכון.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אני משתפר, נכון?

מסעוד גנאים: כן.

סטס מיסז'ניקוב: אני אישית ערכתי כמה סיורים, גם אצל בדואים צפוניים באתר המורשת שלהם וגם אצל דרוזים ומוסלמים בכמה כפרים.

סטס מיסז'ניקוב: ראינו איך אפשר להשביח את המוצר התיירותי שנמצא שם.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד מתחבר לשיפור המוצר התיירותי.

סטס מיסז'ניקוב: אני כבר לא מדבר על העיר נצרת, שעליה דיברתי קודם, שזה בכלל פנינת התיירות שלנו.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, גם אותם יישובים שבהם ערכתי סיור – אנחנו קבענו הזרמת תקציבים נוספים והפיכתם לאחד החלקים המרכזיים במפה התיירותית של מדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, רק שנייה, כבוד השר.

כרמל שאמה-הכהן: לחבר הכנסת מסעוד גנאים יש שאלת המשך.

מסעוד גנאים: כן.

מסעוד גנאים: כבוד השר, בהתחלה, תודה על הרעיון בקשר לשם שלי.

מסעוד גנאים: זה רעיון טוב שאני אשלח לכולם מה הכתיב הנכון.

מסעוד גנאים: כל מה שהזכרת – תודה על התשובה.

מסעוד גנאים: אבל כמה זה מתבטא באחוזים?

מסעוד גנאים: הכוונה מכלל תקציב משרד התיירות – מה האחוז השייך למגזר הערבי?

סטס מיסז'ניקוב: קודם כול, אין לי את הנתון של האחוזים.

סטס מיסז'ניקוב: דיברתי על המספרים האבסולוטיים.

סטס מיסז'ניקוב: כמובן, אפשר עכשיו בתוך כמה דקות להוציא את האחוז המתמטי.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אני חייב להגיד לך שאין לי דבר כזה של לחשב שאוכלוסיית המיעוטים במדינת ישראל היא x, ולכן התקציב של משרד התיירות חייב להיות x.

סטס מיסז'ניקוב: הוא יכול להיות גם x פלוס 1, הוא יכול להיות גם x מינוס 1.

סטס מיסז'ניקוב: הכול תלוי במוצר התיירותי.

סטס מיסז'ניקוב: אם אני מגדיר ערים כמו ירושלים, כמו טבריה, כמו תל-אביב, כמו אילת וכמו נצרת – נגיד חמש הערים התיירותיות ביותר במדינת ישראל – אז את הכסף שאני משקיע למיתוג של אותן ערים תיירותיות אני אחלק פחות או יותר שווה ערך, אף-על-פי שאולי אני אעשה עוול דווקא לאוכלוסייה יהודית, ולא לאוכלוסייה של בני מיעוטים, וכך הלאה וכך הלאה.

סטס מיסז'ניקוב: אם אני מזהה באיזה כפר ערבי פוטנציאל תיירות גדול שאני יכול להביא לשם, גם מבחינת תיירות פנים וגם מבחינת תיירות חוץ, אני לא אפחד להשקיע שם סכומים הרבה מעבר לפרופורציה של אוכלוסייה מול אוכלוסייה.

סטס מיסז'ניקוב: ולכן, השאלה הזאת, לגבי משרד התיירות היא פחות רלוונטית, והעובדה היא שבמסגרת הזמן הלא כל כך רב שיש לכל שר – כי הוא מתפקד גם כחבר הכנסת וגם כשר – אני הספקתי לערוך כמה סיורים במגזר המיעוטים, גם בקרב בדואים, גם בקרב צ'רקסים, גם בקרב דרוזים, גם בקרב מוסלמים, וזה אומר שאני נותן דגש די גדול למגזרים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: שאלה נוספת, של חבר הכנסת דוד אזולאי – בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני השר, אני רוצה קודם כול לברך אותך, ואני יודע עד כמה אדוני רגיש למקומות הקדושים שבאחריות משרדך.

דוד אזולאי: אני חושב שזכה משרד התיירות שהמקומות הקדושים נמצאים במשרד שלו.

דוד אזולאי: אני חושב שזאת המזוזה של המשרד.

דוד אזולאי: יש שני נושאים שהייתי מבקש להעלות.

דוד אזולאי: האחד זה הנושא של ההילולה של רבי שמעון בר יוחאי בהר-מירון.

דוד אזולאי: מדי שנה עולים לרגל שמה מאות אלפי אנשים בתנועה של 24 שעות.

דוד אזולאי: אני חייב לציין שהשנה נעשו סידורים מיוחדים לסידור וארגון ההסעות להילולה, וזו ההזדמנות גם להגיד יישר כוח למשטרת ישראל ולכל אלה שארגנו.

דוד אזולאי: באמת, השנה היה סדר מופתי.

דוד אזולאי: לא היה בלגן.

דוד אזולאי: אני חושב שמגיע יישר כוח לכולם.

דוד אזולאי: אבל היות שזה נראה לי זמן סביר מאוד להתחיל לדבר על מירון, ואני יודע שבשנה שעברה כשביקרתי לפני – הוועדה בראשותי ביקרה במירון, ואחת הטענות שעלו שם בעיקר היא הבעיה התקציבית, שלא נותנת מענה למספר כה רב של אנשים שמבקרים באתר לזמן כל כך קצר.

דוד אזולאי: לכן, אני פונה אליך, אדוני השר, ואני מבקש ממך, ואני יודע עד כמה אתה – אני לא האמנתי, אני מודה.

דוד אזולאי: לא ידעתי עד כמה אתה קרוב לנושא הזה ועד כמה אכפת לך הנושא הזה.

דוד אזולאי: לכן, אני פונה אליך, ואני מרשה לעצמי לפנות אליך ולבקש ממך לפעול בעניין הזה להגדיל את התקציב, על מנת שהשנה יהיה יותר טוב מאשר בשנה שעברה.

דוד אזולאי: אני מדגיש, בשנה שעברה העסק עבד יפה מאוד, אבל אני חושב שיש עדיין מה לשפר באמצעות תקציב נוסף, ולא גדול במיוחד.

דוד אזולאי: ברשותך, אם תרשה לי, הייתי מבקש לדעת אחת ולתמיד מהו התקציב העומד לרשות משרדך לטובת המקומות הקדושים בכלל, כאשר, אדוני השר, אתה יודע שהמקומות הקדושים מהווים את אחד ממשאבי התיירות הגדולים במדינת ישראל, ומגיעים אליהם מכל העולם.

דוד אזולאי: אני יודע שהתקציב הוא זעום.

דוד אזולאי: נדמה לי, נדמה לי, שמדובר על סדר גודל של 6, 6.5 מיליוני שקלים.

דוד אזולאי: אם כך, האם אדוני השר מתכוון לפעול בצורה רצינית על מנת להגדיל את התקציב הזה, כדי לתת מענה לאותם מקומות שמבקרים בהם במשך השנה מאות אלפי אנשים?

דוד אזולאי: אני רוצה גם לנצל את ההזדמנות הזאת ולברך אותך, אדוני, על היוזמה לקיים מפגש בין כל נציגי הסיעות בנושא התיירות החרדית.

דוד אזולאי: אני חושב שזה נושא שלצערי הרב לא טופח במשך שנים רבות, וטוב אדוני עושה שהוא שוקל ובודק את האפשרות לקדם את הרעיון הזה.

דוד אזולאי: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת אזולאי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, כבוד השר.

סטס מיסז'ניקוב: תודה, חבר הכנסת אזולאי.

סטס מיסז'ניקוב: תודה על הברכות.

סטס מיסז'ניקוב: אני חייב להגיד לך שאני נכנסתי לתפקיד במאי, בתחילת מאי 2009.

סטס מיסז'ניקוב: באמצע מאי היתה הילולת רשב"י, והתברר לי שהר-מירון וקבר רשב"י נמצאים תחת האחריות של משרד התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: זה אחד הפרויקטים החשובים ביותר שלקחתי על עצמי.

סטס מיסז'ניקוב: הייתי שם יום-יום עם משטרת ישראל, עם מע"צ, עם הגורמים המקצועיים.

סטס מיסז'ניקוב: נעשתה שם עבודה אדירה, גם של מע"צ, גם של משטרת ישראל, גם של המועצה המקומית וגם של משרד התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: אחד הדברים שעשינו – גם עיבינו את זה מבחינה תקציבית.

סטס מיסז'ניקוב: מע"צ בנתה שם מנהרה שהצליחה, מה שנקרא, להקל מאוד מאוד את התנועה, ויכול להיות שהדבר הגדול ביותר שאנחנו עשינו במשרד התיירות זה פשוט – ביטלנו את כל ההיתרים להכנסת רכבים פרטיים להר-מירון עצמו, מה שאפשר תנועה הרבה יותר זורמת ופחות פקקים, וגם פחות תאונות דרכים, ואנחנו ראינו.

סטס מיסז'ניקוב: אני הייתי שם, כמו שאמרתי לך, יום-יום, וגם בלילה של ההילולה עצמה, וראיתי שהנושא פשוט דפק כמו שעון.

סטס מיסז'ניקוב: עכשיו, אני לא חיכיתי לחודש ינואר.

סטס מיסז'ניקוב: מייד אחרי סיום ההילולה בשנה שעברה התחלתי לקיים צוותי דיון לגבי ההילולה של השנה.

סטס מיסז'ניקוב: ההילולה של השנה, כמו שאתה ציינת, תהיה הרבה יותר מרוכזת, כיוון שהיא חלה במוצאי שבת, ולכן גם התנועה של האנשים תהיה הרבה יותר מרוכזת.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו רוצים לפחות שהסדר המופתי של השנה שעברה יישמר גם השנה, וזה יהיה הרבה יותר קשה, כי כמו שאמרתי לך, כיוון שזה במוצאי שבת, הריכוז יהיה הרבה יותר גדול.

סטס מיסז'ניקוב: אני מיניתי ועדה של חמישה שתעמוד בראש הפרויקט של הילולת הר-מירון.

סטס מיסז'ניקוב: אבל לא רק הילולת הר-מירון, אלא בכלל הניהול השוטף של קבר רשב"י, שהוא אחד משלושת המקומות הכי קדושים לעם היהודי, ומוקד תיירותי – אחד הגדולים ביותר שיש לנו, גם מבחינת תיירות פנים וגם מבחינת תיירות חוץ.

סטס מיסז'ניקוב: לראש ועדת החמישה הזאת אני מיניתי את מנכ"ל מע"צ, או איך זה נקרא עכשיו?

סטס מיסז'ניקוב: השם החדש של החברה הזאת, חברה לאומית – –

כרמל שאמה-הכהן: – – לדרכים.

סטס מיסז'ניקוב: לא.

דוד אזולאי: – – לפיתוח הדרכים.

סטס מיסז'ניקוב: כן, משהו כזה.

סטס מיסז'ניקוב: מע"צ לשעבר, בקיצור.

סטס מיסז'ניקוב: מנכ"ל מע"צ, אלכס ויז'ניצר, עומד בראש ועדת החמישה ועושה שם לילות כימים.

סטס מיסז'ניקוב: אני חייב להגיד שגם בגלל אלמנטים כאלה ואחרים שלא רוצים שיעשו שם עבודות תשתית ופיתוח ובכלל ייגעו בכל המתחם הזה, הוא גם זוכה לשמירה הדוקה, ומאיימים עליו, והעבודה שלו לא פשוטה.

סטס מיסז'ניקוב: אבל הוא כמוני, אף-על-פי שאנחנו אנשים חילונים אנחנו מאוד מאוד מקורבים למקומות הקדושים לעם היהודי ומאוד מנסים לשמור עליהם, ולכן זה בנפשנו.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה הזאת עובדת כל יום.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקיים דיונים דו-שבועיים אצלי במשרד לגבי אופן הפעילות של אותה ועדה, וכשאני לא עושה את זה, המנכ"ל שלי עושה את זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני יכול להגיד לך שהשנה התקציב השוטף להילולה – זה לא אומר תשתיות קבועות, זה בלי תשתיות קבועות – יעמוד על 7.8 מיליוני שקלים.

דוד אזולאי: מה היה בשנה שעברה?

סטס מיסז'ניקוב: 6.8 מיליוני שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: זה מיליון שקל יותר מאשר בשנה שעבר, בדיוק בגלל הסיבות שאמרתי, שהפעם הריכוז יהיה גדול יותר ונצטרך כוח סדרנים יותר גדול וכוח שיטור וכך הלאה וכך הלאה.

סטס מיסז'ניקוב: אבל חוץ מזה אנחנו משקיעים בתשתיות קבועות אשר יישארו אתנו לאורך עשרות רבות של שנים ויפחיתו באופן הדרגתי את אותם הסכומים שאנחנו משלמים פר-הילולה, אותן התשתיות שאנחנו צריכים לשפר.

סטס מיסז'ניקוב: הרי זה ברור – מבחינה מתמטית זה ברור.

סטס מיסז'ניקוב: לכן הדברים האלה נעשים.

סטס מיסז'ניקוב: אני יכול להגיד לך שהתקציב של המקומות הקדושים הוא הרבה יותר מאשר 6.5 מיליוני שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: כנראה שהסתמכת על הסכום של השנה שעברה להילולה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא יכול להגיד לך כרגע מה התקציב.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא זוכר את המספר.

סטס מיסז'ניקוב: אם תרצה, אני אגיד לך את זה, כמובן, באופן פרטי או פומבי, זה לא סוד.

דוד אזולאי: חשוב לי שזה יגדל.

סטס מיסז'ניקוב: שמה?

דוד אזולאי: להגדיל את התקציב.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שתשמע את המספר ואולי תקטין אותו לצורך דברים אחרים.

סטס מיסז'ניקוב: רק שתדע שאנחנו מאוד minded לנושא של המקומות הקדושים, ובכל מקום שבו אני מבקר, אם זה במערת צדקיהו, ירמיהו, או כל מקום אחר, אנחנו שמים דגש מאוד מאוד חזק על המקומות הקדושים ועל טיפוחם.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכבוד שר התיירות.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אם אפשר, יש לי שאלה קטנה לשר.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני השר, אני באמת מעריך מאוד את עבודתך לקראת ההילולה שתתקיים בל"ג בעומר בעזרת השם, והייתי מבקש ממך – בשנה שעברה אחד הדברים, ואדוני נגע בנושא, היה היתרי כניסה עם רכב לאתר.

דוד אזולאי: בשנה שעברה הגבילו את זה מאוד, בצורה גורפת, עד כדי כך שרבנים ואדמו"רים, מנעו מהם.

דוד אזולאי: השנה צריך להפיק את אחד הלקחים מאשתקד: להגביל את מספר הנכנסים, אבל לא למנוע מכולם להיכנס.

דוד אזולאי: צריך למצוא את שביל הזהב, גם כדי לאפשר כניסתם של אדמו"רים ורבנים חשובים לאתר באמצעות הרכב שלהם.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת אזולאי, גם בשנה שעברה הקפדנו לשמור על כבודם של האדמו"רים והרבנים הגדולים.

סטס מיסז'ניקוב: ביקשנו מראש להעביר רשימות למשטרת ישראל, ולפי הרשימות האלה, אותם רכבים, עם אותם מספרים ועם אותם מכובדים, הוכנסו להר-מירון.

סטס מיסז'ניקוב: הבעיה היתה עם אותם אנשים שלא מסרו את הרשימות והזדהו כאדמו"רים.

סטס מיסז'ניקוב: השוטר שעומד על הכביש לא יכול לזהות אם יושב שם אדמו"ר או שיושב שם מישהו שסתם רוצה להיכנס עם הרכב שלו להר.

סטס מיסז'ניקוב: גם השנה אנחנו מבקשים מראש מכל הקהילות החרדיות, דתיות וכך הלאה להעביר רשימות מסודרות של מכובדים, על מנת שבצורה מתוקנת וחוקית נאפשר את הכניסה שלהם.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו חלילה וחס לא רוצים לפגוע בכבוד של אף אחד, אבל מצד שני לא נאשר כניסה גורפת, כיוון שראית שזה עבד, וזה אחד הדברים שעשו סדר בשנה שעברה.

דוד אזולאי: אני מסכים אתך, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה לך, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לשר התיירות על התשובות המפורטות, ועל הסבלנות ועל העשייה המרובה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אזולאי, אני יכול להגיד לך שלפני כמה חודשים, לא רבים, הייתי בביקור בהר-מירון יחד עם שר התחבורה ויחד עם מנכ"ל מע"צ, שאותו הזכיר שר התיירות, וקיבלנו סקירה על הפיתוח באזור – תוכניות הפיתוח וגם המוכנות והפקת הלקחים מהאירועים הקודמים – והמקום מקבל תשומת לב, ואתה יכול להיות רגוע.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים כרגע לשאילתות – סעיף אחרון בסדר-היום – שאילתות לשר המשפטים.

כרמל שאמה-הכהן: לפנינו כארבע שאילתות.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, כבוד השר, בבקשה – מזומן לעלות בכבודו ובעצמו לדוכן הנואמים.

כרמל שאמה-הכהן: שאילתא ראשונה היא מס' 404, של חברת הכנסת חנין זועבי, שעניינה שחרורו של אסיר.

כרמל שאמה-הכהן: אני כבר סקרן לדעת איזה אסיר.

כרמל שאמה-הכהן: את לא חייבת לשאול – השר עונה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת חנין זועבי שאלה את שר המשפטים ביום כ"ד בחשוון התש"ע (11 בנובמבר 2009): בשנת 2000 ניתנה חוות דעת מהשב"כ שלפיה הוא אינו מתנגד לשחרור אסיר בן 70 השפוט למאסר עולם.

כרמל שאמה-הכהן: בשנת 2002 הוקצב עונשו על-ידי נשיא המדינה ל-40 שנה.

כרמל שאמה-הכהן: רצוני לשאול: 1.

כרמל שאמה-הכהן: מדוע הוא לא שוחרר על אף חוות הדעת של השב"כ?

כרמל שאמה-הכהן: 2.

כרמל שאמה-הכהן: האם העובדה שהאסיר חולה ועונשו הוקצב אינה מהווה שיקול לשחרורו המוקדם?

כרמל שאמה-הכהן: 3.

כרמל שאמה-הכהן: מתי ישוחרר האסיר?

יעקב נאמן: השאילתא מתייחסת לאסיר סמי ח'אלד יונס, ט/61438.

יעקב נאמן: מעיון בתיקו המינה

יעקב נאמן: לי של האסיר עולה כי השב"כ מתנגד למתן חנינה, אך אינו מתנגד לקצובת עונשו כך שישתחרר בגיל 70.

יעקב נאמן: עונשו של האסיר נקצב והועמד על 40 שנות מאסר.

יעקב נאמן: יצוין כי שחרור אסירים אינו נקבע על-ידי השב"כ, אלא על-ידי בית-משפט או על-ידי חנינה.

יעקב נאמן: 1–2.

יעקב נאמן: לעניין השאלה של שחרור מוקדם בשל מחלה, סעיף 1ג לנוהל מחלקת האסיר מס' 8.07 בעניין "שחרור מוקדם של אסיר מטעמים מיוחדים" קובע כי השימוש השכיח בסמכות זו של ועדת השחרורים מתייחס לשחרור מטעמי חולניות מתמדת, כאשר המשך השהות בבית-הסוהר עלול להחמיר את חולניותו.

יעקב נאמן: על האסיר, בא כוחו או משפחתו לפנות לוועדת שחרורים בבקשה לשחרור מוקדם מטעמי חולניות בצירוף המסמכים והאישורים הרפואיים.

יעקב נאמן: בקשה זו תיבחן על-ידי הוועדה המיוחדת ותתקבל החלטה בהתאם.

יעקב נאמן: 3.

יעקב נאמן: לעניין מועד שחרורו של האסיר: עונשו של האסיר נקצב והועמד כאמור על 40 שנות מאסר, אשר תחילתן ביום 5 בינואר 1983.

יעקב נאמן: מועד שחרורו של האסיר לאחר ריצוי מאסר מלא, מינהלי, הוא ביום 20 ביולי שנת 2022, ומועד שחרורו לאחר ריצוי שני שלישים מאסר מינהלי הוא ביום 20 במרס 2009, זאת ככל שוועדת השחרורים תחליט על שחרורו המוקדם.

יעקב נאמן: לאסיר נקבע זימון לוועדת שחרורים מיוחדת ביום 16 בספטמבר 2009, אולם באת כוחו ביקשה דחייה וכיום האסיר מוזמן ליום 26 בינואר 2010.

יעקב נאמן: הוועדה תדון בעניינו של האסיר ואנו נפעל בהתאם להחלטת הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: נמשיך לשאילתא הבאה, שאילתא מס' 448, של חבר הכנסת אמנון כהן – שלא נמצא.

אברהם מיכאלי: הוא מבקש אם אפשר לענות על השאילתא.

יעקב נאמן: אם הוא מבקש, אני מוכן.

יעקב נאמן: זו תשובה קצרה.

כרמל שאמה-הכהן: השר רשאי, כמובן.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת שאל את שר המשפטים ביום ח' בכסלו התש"ע (25 בנובמבר 2009): היועץ המשפטי לממשלה השמיע דברי ביקורת חריפים נגד התנהלות התקשורת, בעיקר בכל הקשור לעימות המתוקשר כל כך בינך לבינו בסוגיית פיצול תפקיד היועץ המשפטי.

כרמל שאמה-הכהן: רצוני לשאול: האם גם אתה שותף לביקורת זו?

יעקב נאמן: מבדיקה שערכתי, נראה כי דבריו של היועץ המשפטי לממשלה נאמרו בהקשר עיוני כללי ולא התייחסו לסיקור התקשורת בנושא חלוקת תפקיד היועץ או בנושא נקודתי אחר.

יעקב נאמן: אין כל ספק שחופש העיתונות הוא כלי מרכזי להבטחת הדמוקרטיה וחופש הביטוי.

יעקב נאמן: כמובן, גם ערך זה, כמו אחרים, ראויים לבחינה מעת לעת על מנת לוודא שאינם מנוצלים לרעה.

יעקב נאמן: אני סבור שלכך כנראה התכוון היועץ המשפטי בעת שהביע עמדתו בעניין.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: השאילתא הבאה היא שאילתא מס' 541 של חבר הכנסת נסים זאב, שעניינה: המדינה תובעת מהמתיישבים הוצאות פינויים.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, כבוד השר, לענות.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שר המשפטים ביום כ"ט בכסלו התש"ע (16 בדצמבר 2009): פורסם כי בפרקליטות המדינה הוחלט לתבוע מהמתיישבים את ההוצאות שגרמו למדינה בכך ששוטרים ואנשי צבא פעלו לפינוים.

כרמל שאמה-הכהן: רצוני לשאול: 1.

כרמל שאמה-הכהן: האם נכון הדבר?

כרמל שאמה-הכהן: 2.

כרמל שאמה-הכהן: אם כן – האם מדובר במדיניות חדשה?

כרמל שאמה-הכהן: 3.

כרמל שאמה-הכהן: אם כן – מי הורה עליה ובאיזו סמכות?

כרמל שאמה-הכהן: 4.

כרמל שאמה-הכהן: מה ייעשה לבחינה נוספת של גישה זו?

יעקב נאמן: 1-2.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נוכח התופעה הרחבה של התעלמות מצווי פינוי שהוצאו כדין, נדרשים גורמי המדינה, בליווי כוחות הביטחון, לנקוט פעולות אקטיביות של פינוי שיבטיחו אכיפת החוק וקיום הצווים.

יעקב נאמן: התופעה רווחת בהקשרים על רקע אידיאולוגי.

יעקב נאמן: ממדיה התרחבו בעת האחרונה, והיא כרוכה בהפרות סדר נרחבות, בפגיעה באינטרסים ציבוריים ובפגיעה מצטברת בשלטון החוק.

יעקב נאמן: ההצדקה האידיאולוגית מהווה מטרייה מוסרית לפעילות הבלתי-חוקית, ואף מעודדת אותה.

יעקב נאמן: לכך יש להוסיף גם את הנחישות של הפעילים להתנגד בכלים מגוונים לאכיפת החוק, תוך הרתעת גורמי אכיפת החוק במישור האישי ובמישור המערכתי מלפעול במסגרת תפקידם.

יעקב נאמן: לתופעה יש השלכות לא רק במישור המשפטי.

יעקב נאמן: התרחבות התופעה מהווה "איום" על הסמכות השלטונית של הממשלה לקבוע את המדיניות ולממשה הלכה למעשה, וככזה – פגיעה פוטנציאלית במישור הדמוקרטי.

יעקב נאמן: נוכח ממדי התופעה והשלכותיה, נדרש לפתח דרכי פעולה משלימות לאלו המקובלות.

יעקב נאמן: על רקע זה, הוחלט לנקוט פעולות של אכיפה משולבת על מנת להבטיח את קיום הצווים וביצוע החוק, תוך יצירת הרתעה המתבקשת במצב הקיים.

יעקב נאמן: במסגרת המדיניות שגובשה הוחלט, בתיאום עם כל גורמי המדינה וגורמי האכיפה, לתבוע השבת הוצאות שגורמי המדינה נאלצו להוציא בעקבות ביצוע צווי פינוי ואבטחת מבצעי הפינוי אשר בניגוד לדין לא קוים על-ידי מי שנגדם הופנו הצווים.

יעקב נאמן: הוצאות אלה היו נחסכות אילו קוימו הצווים על-ידי הגורמים שנגדם הוצאו, כפי שהדין מחייב.

יעקב נאמן: המדיניות המנחה להגיש תביעות במקרים אלה אינה תלוית מגזר זה או אחר.

יעקב נאמן: מתבקשת גישה של היעדר אפליה ואכיפה ביחס לכל המגזרים.

יעקב נאמן: יצוין כי האכיפה בכלים אזרחיים מהווה חלק ממהלך רחב של אכיפה אזרחית כלפי תופעות של הפרות חוק ופעילות בלתי חוקית.

יעקב נאמן: יודגש כי המדיניות אינה מתייחסת דווקא למתיישבים באזור יהודה ושומרון, אלא מופנית כלפי כל המגזרים, במקרים של הפרות חוק רחבות המתבטאות בבינוי בלתי חוקי ואי-קיום צווים מינהליים ושיפוטיים.

יעקב נאמן: המדיניות היא למקד את התביעות בהקשרים שבהם יש תופעה רחבה של התעלמות מקיום צווים.

יעקב נאמן: כך, למשל, הוגשה תביעה בעקבות פינוי שבוצע בעיר אום-אל-פחם; תביעות נוספות – הן במגזר היהודי, שלא באזורי יהודה ושומרון, והן במגזר הערבי – מגובשות בימים אלה.

יעקב נאמן: 3–4.

יעקב נאמן: המדיניות גובשה, כאמור, בהתייעצות עם כל גורמי המדינה הנוגעים לנושא.

יעקב נאמן: נציין כי התביעות מוגשות כחלק ממדיניות כללית, שעל-פיה יש לנקוט כלי אכיפה משולבים להבטחת קיום החוק, ובמיוחד להתמודדות עם תופעות רחבות של הפרת החוק והתעלמות מהחוק.

יעקב נאמן: תביעות אלה מוגשות כחלק מאסטרטגיה של הפרקליטות לעשות שימוש בכלים אזרחיים יזומים, ובכללם הגשת תביעות אזרחיות, לשם שמירה על שלטון החוק והגנה על נכסי המדינה.

יעקב נאמן: כאמור, ההחלטות במקרים הפרטניים מתקבלות על-ידי הגורמים המוסמכים בפרקליטות, המפעילים שיקול דעת מקיף.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: שאלה נוספת – חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני השר, גם בצווי הריסה מינהליים, שיפוטיים כאלה ואחרים ברחבי הארץ יש אופציות.

נסים זאב: אחת האופציות היא לבקש מאותו אחד שהוצא נגדו צו הריסה שהוא בעצמו יהרוס.

נסים זאב: אנחנו יודעים שהרבה פעמים הנושא הזה בא כבקשה לבית-משפט, והאזרח מקבל על עצמו, וכך הוא לא צריך לשאת בהוצאות של הריסה.

נסים זאב: אנחנו יודעים שההריסה והעלות שלה הן פי כמה מאשר הן כאשר האדם בעצמו מבצע את ההריסה.

נסים זאב: אני מבקש שאותם קריטריונים יהיו גם לגבי אותם מתנחלים.

נסים זאב: דבר נוסף, צריכים לזכור שלא בהכרח תמיד גובים דמי הריסה ועלויות של הריסה – הרשויות המקומיות והעיריות – מאנשים שבעצם נושאים בנזק ובקשיים האלה ומתמודדים בכלל עם עצם ההריסה, גם הוצאות של ההריסה עצמה.

נסים זאב: אני יודע שהרשויות מוותרות הרבה פעמים, מתוך התחשבות, שהמשפחה אינה יכולה לשאת בהוצאות.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

יעקב נאמן: הדרך לפתור את הבעיה היא למלא אחר הצווים לפני שבאים להרוס, ואז אין צורך להיכנס להוצאות.

יעקב נאמן: אי-מילוי הצווים גורם להוצאות.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: השאילתא הבאה והאחרונה, שאילתא מס' 580, של חבר הכנסת מיכאלי: אמון הציבור במערכת המשפט.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, כבוד השר.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת שאל את שר המשפטים ביום ו' בטבת התש"ע (23 בדצמבר 2009): פורסם כי אמון הציבור בשופטים ובמערכת המשפט הוא הנמוך ביותר זה תשע שנים, לפי המדד הרב-שנתי לביצועי המגזר הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: רצוני לשאול: 1.

כרמל שאמה-הכהן: האם כך קובע המדד?

כרמל שאמה-הכהן: 2.

כרמל שאמה-הכהן: האם אתם מבצעים בדיקות משלכם באשר לאמון הציבור במערכת המשפט, ואם כן – מה הם הממצאים?

כרמל שאמה-הכהן: 3.

כרמל שאמה-הכהן: מה הוא ההסבר לכך? 4.

כרמל שאמה-הכהן: האם גם בית-המשפט העליון נכלל במדדים?

כרמל שאמה-הכהן: 5.

כרמל שאמה-הכהן: מה ייעשה להעלאת האמון מצד הציבור?

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אנו סבורים שאמון הציבור במערכת השיפוטית אינו ירוד כפי שמנסים להציג.

יעקב נאמן: לדעתנו, ביסוס ממצאים בהקשר זה על פנייה לקהל נסקרים מצומצם, אשר מחווה דעתו על הלכי הרוח בציבור, אינו משקף תמונה אמיתית.

יעקב נאמן: הציבור במדינת ישראל מרבה לעשות שימוש בשירותי מערכת המשפט, והפנייה לקבלת שירותים אלה רק הולכת וגוברת מדי שנה.

יעקב נאמן: מדינת ישראל מובילה בעולם המערבי ביחס שבין שופט למספר התיקים העומדים לפתחו.

יעקב נאמן: במקביל, לא נרשם גידול בפניות להליכים אלטרנטיביים לבירור מחלוקות, והפנייה לאפיקים אלה במדינת ישראל היא מצומצמת מאוד ביחס למקובל בעולם.

יעקב נאמן: אין חולק כי מצבה של המערכת אינו קל.

יעקב נאמן: יש לנקוט אמצעים על מנת לייעל את המערכת, תוך שימוש מקסימלי במשאבים הקיימים.

יעקב נאמן: עם זאת, חשוב לציין כי המערכת סובלת מתת-משאבים, והעניין כבר ידוע.

יעקב נאמן: מיום כניסתי לתפקיד פעלתי בדרכים שונות על מנת לשפר ולייעל את המערכת.

יעקב נאמן: אציין כמה דרכים שבהן אנו פועלים על מנת לייעל את המערכת: 1.

יעקב נאמן: צמצום הרכבי בתי-המשפט על-ידי העברת הליכים מהרכבים רחבים לדן יחיד; 2.

יעקב נאמן: בחינת ביטול הליכים מיותרים הגורמים לעומס מערכתי ללא שום הצדקה, לדוגמה ביטול אפשרות של ערר שני בזכות על מעצר ימים או על החלטת עיכוב ביצוע.

יעקב נאמן: עניין זה נמצא כרגע בבחינה של ועדת כבוד השופטת נאור; 3.

יעקב נאמן: חקיקה המאפשרת ניתוב מספר גדול של תיקים בין בתי-המשפט על מנת לווסת את העומסים בבתי-המשפט.

יעקב נאמן: עניין זה נמצא כרגע בדיונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, על-פי הצעת חוק שהבאנו; 4.

יעקב נאמן: קיצור בפסקי-הדין – בעניין זה אנו בוחנים הוצאת הנחיה לוועדה לבחירת שופטים, שלפיה תינתן עדיפות למועמדים לשפיטה אשר נוקטים כתיבת פסקי-דין קצרים, ממצים, שמתייחסים אך ורק לשאלות השנויות במחלוקת; 5.

יעקב נאמן: הוספת תקני שפיטה למערכת, וכמובן, איוש התקנים הקיימים.

יעקב נאמן: כידוע, מיום כניסתי לתפקיד מינו 67 שופטים לבתי-משפט שלום, מחוזי ועליון; 6.

יעקב נאמן: הפניית הליכים רבים לאפיקים של גישור ובוררות; 7.

יעקב נאמן: השתת והטלת הוצאות משמעותיות על צדדים למשפט שגום להתמשכות הליכים לשווא, ואנחנו סבורים שיש לעשות את זה גם בהליכים פליליים; 8.

יעקב נאמן: בחינת הקמת בית-משפט מינהלי בדרגת בית-משפט שלום.

יעקב נאמן: כיום בתי-המשפט המינהליים הם אך ורק בדרגת בית-משפט מחוזי.

יעקב נאמן: עוד בנושא המינהלי, יצוין כי לאחרונה הועברו נושאים מינהליים מסוימים לסמכות בתי-המשפט המינהליים המחוזיים על מנת להקל את העומס על בג"ץ; 9.

יעקב נאמן: הפניית הליכים למחלקות שיפוטיות המתמחות בסוגיות מסוימות על מנת לקצר את הדיונים בתיק, למשל בעניינים כלכליים; 10.

יעקב נאמן: הנחיה שיצאה בימים אלה ממש לנשיאי בתי-המשפט שלא לאשר דחיית דיונים, המשבשת את סדרי הדיון וגוזלת זמן יקר ומשאבים חשובים; 11.

יעקב נאמן: הפרדת מערכת ההוצאה לפועל מהנהלת בתי-המשפט, המאפשרת לכל מערכת להתנהל תוך מיקוד במטרתה העיקרית.

יעקב נאמן: עניין זה כבר מתבצע בפועל בחודשים האחרונים, ואנו לקראת מיצוי מהלך זה.

יעקב נאמן: תהליך המשך התייעלות בתי-המשפט הוא ארוך ומורכב, אך אני סבור שפירות פעולות אלה יורגשו בעתיד הקרוב.

יעקב נאמן: אני, כמובן, מתכוון לבחון סוגיות נוספות הקשורות להתייעלות בתי-המשפט, הכול מתוך מטרה לשפר את השירות לציבור, חיזוק אכיפת החוק במדינת ישראל וחיזוק מעמדה הבין-לאומי של מדינת ישראל כמדינת חוק מתקדמת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכבוד שר המשפטים.

כרמל שאמה-הכהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני השר, באמת תשובה מפורטת.

אברהם מיכאלי: אני חייב לציין לשבח את הניסיון שלך גם לייעל את המערכת וגם להביא שיפורים חדשים.

אברהם מיכאלי: בחלק מההצעות האלה אנחנו כבר דנים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ואני מקווה שנוכל לקדם את זה ככל שניתן.

אברהם מיכאלי: אבל, אדוני השר, אינני יכול להתעלם מאותו פרסום שכבר היה.

אברהם מיכאלי: מדובר פה בפרסום די מכובד, מדובר במחקר שעשו שתי אוניברסיטאות חשובות, אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת בן-גוריון, והמגמה הזאת, אדוני השר, היא מגמה של כמעט עשור.

אברהם מיכאלי: הירידה של תדמית בתי-המשפט בעיני הציבור – כמה שלא ננתח את זה, ישנה ירידה, אדוני השר.

אברהם מיכאלי: מעבר לשיפורים שאדוני השר יוזם, השאלה היא אם יש כאן אטימות מבחינת מערכת בתי-המשפט לקבל ביקורת כביקורת בונה ולא תמיד להתנגד לרפורמות ולהתייעלויות שאנחנו לפעמים מנסים להביא.

יעקב נאמן: תודה רבה, אני מודה על השאלה הנוספת, היא מאפשרת לי להבהיר שאנחנו עושים כל מאמץ ובוחנים כל דרך לייעל את מערכת המשפט.

יעקב נאמן: המשנה בפרקי אבות, בפרק ה', אומרת שחרב באה לעולם בשל עינוי הדין.

יעקב נאמן: מהלכים שמתעכבים בבתי-המשפט גורמים לעינוי הדין, ואני מקווה שנוכל לשפר את הדברים בעזרת כל הגורמים הנוגעים בדבר: השופטים, המערכת הניהולית של הנהלת בתי-המשפט, עורכי-הדין, הצדדים – וזה דורש הרבה מאוד עבודה.

יעקב נאמן: כדי למנוע עינוי הדין צריך שיתוף פעולה של כל הגורמים הנוגעים בדבר.

יעקב נאמן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, כבוד השר.

כרמל שאמה-הכהן: הודעה של סגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בנושא: סכנה להמשך קיומה של המתפרה השיתופית במצפה-רמון, הצעתו של חבר הכנסת דב חנין.

נאזם בדר: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, חברות וחברים, תם סדר-היום.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, כ"ז בטבת התש"ע, 13 בינואר 2009, בשעה 11:00.

כרמל שאמה-הכהן: ישיבה זו נעולה.