ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 141, 2010-06-08 00:00

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, עדיין אין כאן ממשלה – היום יום שלישי, כ"ו בסיוון התש"ע, 8 ביוני 2010 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – תיקון אמנת הסוכנות המולטילטרלית לביטוח – MIGA.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטות ועדת האתיקה בעניין קובלנתו של יושב-ראש הכנסת נגד חבר הכנסת , ובעניין קובלנתה של רחל ליאל, מנכ"לית הקרן החדשה לישראל, נגד חברת הכנסת .

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, היום יום שלישי, תחילת הדיונים היא נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: כל המבקש להשתתף בנאומים יצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הראשון הוא אורי אורבך, בבקשה.

ראובן ריבלין: ולאחריו – – –

קריאה: לא הצבענו, אדוני.

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: אני נותן לאורי אורבך.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: אה, עוד לא הצבענו?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אורי אורבך, ולאחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעלות בדקה הרהור פילולוגי-סוציולוגי.

אורי אורבך: בימים האחרונים שמענו פה, במסגרת הנאומים בעברית, כמה מלים בערבית, ושמתי לב שכל המלים היו בהקשר שלילי.

אורי אורבך: צעקו פה: רוחי, יא ח'אאנה; מגורשת, מגורשת.

אורי אורבך: אתמול אפילו בתגובה, אמר: תסתמו את הג'ורה.

אורי אורבך: כלומר, בכל המלים שמשתמשים פה בערבית, בבית הזה, יהודים או ערבים – כאילו ערבית היא שפה רק של קללות או גידופים והיא לא שפה שאנשים מדברים.

אורי אורבך: ולכן אני אומר גם ליהודים וגם לערבים שאפשר להיות אויב בכיף, אפילו טוב, לפעמים אני אפילו ממליץ להיות אויב, אבל השפה של האויב היא שפה של אנשים שהם לא רק אויבים כל הזמן, ולא היהודים ולא הערבים צריכים להשתמש בשפה הערבית רק להקשרים האלה, כדי לגנות את הזולת.

אורי אורבך: כמו שלא היינו רוצים שיקללו ביידיש, שהיא שפה יהודית מובהקת, או שבעברית ישתמשו רק בקללות – אף-על-פי שיש פה חברי כנסת שבעברית משתמשים רק בקללות – אני לא ממליץ על העניין הזה.

אורי אורבך: הבה נתווכח ויכוח, הוא לא חייב להיות תרבותי, אבל שלא יהיו בו ההתנשאות והפטרונות, לא של המקללים מכאן ולא של המגדפים משם.

אורי אורבך: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורי אורבך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן גילאון, ולאחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: כל אלה שהיו בסוף בפעם הקודמת, עוברים לקדמת הבמה.

נחמן שי: אני תמיד אחרון – איך שלא יהיה.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אני כמובן מסכים לדברי קודמי.

אילן גילאון: באמת, אולי את היידיש נאמץ בתור שפה – – – את זה אני אומר לך.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד מלה אחת טובה – היום הוא יום למודעות נגד הטרדות מיניות – ולהקדיש כמה מלים חמות למרכז לסיוע לנפגעות תקיפות מיניות ולמי שעומדת בראשו, מיכל רוזין, על העבודה הנפלאה שלהם.

אילן גילאון: ובאותה נשימה גם להזכיר את העובדה שממשלת ישראל משתתפת במעט מאוד במימון של המרכזים הללו; כ-4 מיליוני שקל בשנה, שזה ממש סכום בטל ומבוטל.

אילן גילאון: ובאותה הזדמנות, אדוני, אני גם רוצה לומר שמונחת הצעת חוק על כך שנפגעות תקיפה מינית השוהות במקלטים ימשיכו לקבל את קצבת הפרשי ההכנסה שלהן מהביטוח הלאומי, קצבת ההכנסה.

אילן גילאון: אני חושב שזה יום חשוב – שאנחנו מציינים את הדברים האלה: תקיפה מינית בידי בעלי מרות ובידי אנשים אחרים.

אילן גילאון: כמובן, אנחנו יכולים לחוקק הרבה מאוד חוקים, אבל עיקר המאמץ שלנו הוא בתחום החינוכי.

אילן גילאון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: אנחנו נתייחס בסוף לסדנה שהיתה בנושא הטרדה מינית.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני יוצא מתוך הנחה שהכנסת איננה מקום של הסכמות, שכולם באים להסכים בו אחד עם השני.

טלב אלסאנע: להיפך, זה מקום המחלוקות, שכל אחד בא עם ה"אני מאמין" שלו.

טלב אלסאנע: אולי אפשר להגיע להסכמות, אבל אי-אפשר מבלי שכל אחד יכבד את הזולת, את מה שהוא מאמין בו, ויכבד את הדעה גם אם הוא לא מסכים אתה.

טלב אלסאנע: מה שקורה הוא שיש ניסיון לכפות דעה אחרת ולעשות דמוניזציה ודה-לגיטימציה גם לאדם וגם לדעתו.

טלב אלסאנע: הדבר הזה מאוד מסוכן, כאשר כולם יודעים שיש כללי משחק שצריך להתנהג על-פיהם, ולנצח או להפסיד בהתאם לאותם כללים.

טלב אלסאנע: יש כאלה שגם מנסים להכתיב כללים שנוחים להם.

טלב אלסאנע: ואני, אדוני היושב-ראש, בתקופה שאין ספק שהיא לא קלה – אבל זה המבחן האמיתי:

טלב אלסאנע: דווקא ברגעים הקשים להתעלות וגם לשאת באחריות – אני חוזר ומזהיר מפני ההתלהמות, שהולכת ומשתלטת.

טלב אלסאנע: אני דווקא רוצה להצטרף לדבריו של חבר הכנסת אורבך, שכאשר אתה מכבד את זולתך, גם את דעתו גם את שפתו, זו תחילתו של כבוד הדדי, גם אם לא מגיעים להסכמות.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב כץ, הלוא הוא כצל'ה, ולאחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

יעקב כץ: תודה ליושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, היום זה יום נגד אלימות והטרדות מיניות.

יעקב כץ: אנחנו בכלל נגד אלימות.

יעקב כץ: היום בבוקר התבצעה, כפי שהתבצעו הרבה פעמים במהלך השנה וארבעה חודשים מאז שראש הממשלה קיבל את תפקידו כראש ממשלת ישראל, מאות הריסות – גם היום, בבית-אל, כמות אדירה של יס"מניקים על חושה שבנו חברים, כמה בחורים, עם פציעה של עשרות אזרחים מבית-אל.

יעקב כץ: החלטנו להקים מוזיאון שייקרא "מוזיאון נתניהו ההורס", ואנחנו עומדים לשים אותו על משאית ולהעביר בכל הארץ, בכל עיר ועיר, בכל כפר וכפר – תיעוד של מעשי ההרס שנעשו מאז כניסתו לתפקיד ב-24 במרס 2009 ועד יום יציאתה של המשאית לדרך; שבו עם ישראל יוכל לראות איך אלפי יחידות דיור נהרסו במהלך 15 חודש על-ידי ראש ממשלת ישראל מר נתניהו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, ולאחריו – חבר הכנסת מג'אדלה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לחזק את היוזמה שהובלת היום, אדוני היושב-ראש, והצטרפו אליה ראשי ועדות בכנסת, שעסקה בנושא של הטרדות מיניות במקומות עבודה.

נחמן שי: זה מסוג הנושאים שכל המרבה לדבר בהם הרי זה משובח, לא במובן שזה יוסיף אלא במובן שזה יגרע בסופו של דבר.

נחמן שי: אבל ביסודו של דבר חייבים לדעת שישנה כנראה מציאות בחיים וישנה המציאות המדווחת.

נחמן שי: בסופו של דבר, המציאות בחיים היא שכנראה אחת לשלוש או ל-2.5 נשים, או גברים, מוטרדים מינית, ובסופו של דבר מספר התלונות שמגיעות לידי טיפול הוא קטן מאוד, להפליא.

נחמן שי: כלומר, יש פה איזשהו פער, וצריך לכסות עליו וצריך לדאוג לכך שמי שהוטרד מינית יבוא ויתלונן ויהיה טיפול בתלונה הזאת.

נחמן שי: זאת נראית לי המכשלה העיקרית בטיפול.

נחמן שי: החקיקה עוזרת, האכיפה עוזרת, הכול עוזר, אבל אם לא יהיה אומץ לאנשים ולנשים שהוטרדו לבוא ולהתלונן, אין ערך לכל העניין.

נחמן שי: ולכן, אם יש משהו שצריך לצאת, לדעתי, מהיום הזה בכנסת, זה הזכות והחובה לצעוק, ואחר כך הצעקה הזאת תישמע, תתקבל ותטופל.

נחמן שי: אנא, תצעקו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, ואחריו – חבר הכנסת ציון פיניאן.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אני רוצה לגלות לכם סוד, שאת ערוץ-99 רואים המון אנשים.

גאלב מג'אדלה: איך אני יודע?

גאלב מג'אדלה: מהתגובות שקיבלתי השבוע.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לאנשים שהגיבו ודיברו אתי שאני אביא את דברם לכאן, שניתן להם, למען האיזון, שבועיים דוגמה אישית, הפוך ממה שהיה בשבוע שעבר.

גאלב מג'אדלה: גם בנשיאות דיברנו על זה, שננסה לתקן, למזער את הנזקים האדירים והמביכים שגרמנו לעצמנו כנבחרי ציבור.

גאלב מג'אדלה: אולי כולנו נשלב ידיים ופעם נסכים על דבר שהוא בתדמיתנו ובראי שאנחנו רוצים להסתכל בו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ציון פיניאן, ולאחריו – חבר הכנסת שנלר.

ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משרד החינוך יזם פרויקט שבמסגרתו כתבו יותר מ-20,000 תלמידי כיתות ז' ברחבי הארץ פסוקים מהתנ"ך.

ציון פיניאן: בעת כתיבת הפסוקים נתבקשו התלמידים-בנים לחבוש כיפה.

ציון פיניאן: פרויקט "כותבים את התנ"ך", כך הוא נקרא, נועד לחזק את הקשר בין התלמידים לבין ספר הספרים.

ציון פיניאן: הפרויקט הוא חלק מתוכנית שמוביל משרד החינוך לחיזוק הערכים היהודיים והציוניים בבתי-הספר.

ציון פיניאן: צר לי שכמה מנהלי בתי-ספר לא רואים בחיוב את ההנחיה לחבוש כיפה ולא ביקשו מתלמידי בית-ספרם לעשות כן.

ציון פיניאן: דוגמה לכך היא הנהלת חטיבת הביניים בקריית-אונו, שהחליטה לעקוף הנחיה זו ולהתעלם ממנה.

ציון פיניאן: ראשית, אני מברך את משרד החינוך על היוזמה הברוכה.

ציון פיניאן: יחד עם זאת, אני מציע למשרד שלהבא, פרויקטים הקשורים לדת וליהדות יוחלו תחילה על המנהלים והמחנכים, ורק אחר כך על התלמידים.

ציון פיניאן: לצערי אנו עדים שוב ושוב לצמיחתו של דור מחנכים שהמסורת והיהדות, הדת והשורשים זרים ומוזרים בעיניהם, והם מתעלמים ואף יוצאים חוצץ נגד כל פרויקט חינוכי הקשור בערכי ושורשי העם היהודי, וחבל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת שנלר, ואחריו – חבר הכנסת גנאים.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, החוק הוא חוק מוסרי לא מפני שהאלוהים ציווה, אלא מפני שהוא מוסרי ציווה אותו האלוהים; כך כתב משה מוריץ לצרוס ב"תורת המוסר היהודית".

עתניאל שנלר: היום בעיסוק נגד אלימות והטרדת נשים, ראוי גם להיכנס לצד המוסרי, ולא רק הטכני, בטח בכנסת ישראל.

עתניאל שנלר: והוא ממשיך באותו מקום: לא החקיקה מהר-סיני יצרה את המוסר; הוא נובע מעצם מהותו וטבעו של האדם.

עתניאל שנלר: במקום אחר: המוסר אינו תורת ההתנהגות הנכונה, אלא תורת הכוונה הטהורה של האדם.

עתניאל שנלר: אומנם כוונה אינה ערובה למעשה טוב, האדם עשוי לטעות.

עתניאל שנלר: אומנם התוצאה של כוונה טובה אפשר שתהיה רעה מאוד, אבל השיפוט המוסרי אינו מתייחס לתוצאה כאל המעשה, אלא לכוונתה.

עתניאל שנלר: ואסיים: אין מוסר יהודי או לא יהודי, מוסלמי – לא מוסלמי, דתי – לא דתי.

עתניאל שנלר: מוסר, אדוני היושב-ראש, הוא מוסר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גנאים, אחריו – חבר הכנסת אלדד, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתחלה הערה לגבי מה שאמר חברי אורי אורבך, שאני מסכים אתו.

מסעוד גנאים: השפה הערבית היא שפה מכובדת.

מסעוד גנאים: בימי-הביניים היא היתה שפת התרבות והמדע, ולא נחשב אינטלקטואל מי שלא ידע ערבית.

ראובן ריבלין: השירה.

מסעוד גנאים: והשירה של אלחריזי, בן מימון, מי שאתה רוצה מהמשוררים היהודים באל-אנדלוס – כתבו אותה בערבית.

מסעוד גנאים: מי שלא מאמין – חבר הכנסת אלדד, אם אתה לא מאמין, תלך לקרוא את גוסטב לה בון, סארטון, אדם מץ, את מי שאתה רוצה.

אריה אלדד: – – –

מסעוד גנאים: אז אני שמח שאתה מאמין.

אריה אלדד: – – –

ראובן ריבלין: לא להפריע, חבר הכנסת אלדד.

מסעוד גנאים: יש הרבה מושגים בשפות אירופיות, אם זה ספרדית או אנגלית, שבמקורם בשפה הערבית.

מסעוד גנאים: האמת שרציתי לדבר על יום המודעות להטרדות מיניות.

מסעוד גנאים: הייתי בוועדת החינוך כאשר אורחת העלתה איזו מצגת והיא התביישה להסביר כמה מושגים שהם מיניים, אבל מה שהטריד אותי יותר זה שיש חברות כנסת בבית הזה שהזכירו את אותן מלים בלי בושה, בלי להסס.

מסעוד גנאים: זה מה שמטריד אותי.

מסעוד גנאים: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, יש כמה דברים שכשהם חלקיים הם לא עובדים.

אריה אלדד: להיות קצת בהיריון זה לא הולך.

אריה אלדד: להיות קצת בבית-סוהר זה לא הולך.

אריה אלדד: כלומר, אם בית-הסוהר, החלונות שלו סגורים אבל הדלת פתוחה, זה לא בית-סוהר.

אריה אלדד: כנגד מה נאמרו הדברים?

אריה אלדד: שמעתי שמצרים החליטה לפתוח באופן קבוע את מעבר רפיח.

אריה אלדד: לפיכך, כל הטענות על מצור על עזה לא ממש תקפות.

אריה אלדד: אולי אנחנו לא נותנים להעביר כוסברה, אבל הכוסברה יכולה להיכנס חופשי דרך מעבר רפיח.

אריה אלדד: עכשיו, אם יחליטו המצרים לסגור את מעבר רפיח, אז הם הטילו מצור על מצרים – – –

חיים אורון: – – –

אריה אלדד: כוסברה, זה לא אני הבאתי אותה.

חיים אורון: אתה אומר את זה בנושא – – –

אריה אלדד: לא, ממש לא.

אריה אלדד: אם הם יחליטו שלא להעביר טילים דרך מעבר רפיח, זו בעיה שלהם.

אריה אלדד: באמת, בעיה של מצרים אם הם מחליטים לתת ל"חמאס" לזלוג לעבר "האחים המוסלמים" אצלם בבית, אבל אם זאת החלטתם אנחנו מכבדים אותה, וחסל סדר מצור על עזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ, ואחריו – חברי הכנסת ביבי ומולה, היחידים שנשארו מהרשימה הלא-כתובה.

ראובן ריבלין: אתם מייד אחרי זה.

ראובן ריבלין: הואיל ויש שניים מהרשימה, יהיה חבר הכנסת ביבי, אחר כך חבר הכנסת אורון, אחר כך חבר הכנסת מולה, כדי לגוון, כדי שלא כל הזמן ישמעו את קדימה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להצטרף לכל מי שהודה לך ובירך אותך על החלטתך להקדיש חלק מזמנה של הכנסת ואת רוב זמנן של הוועדות למאבק החשוב הזה על מודעות לכל מה שקשור במניעת הטרדה מינית, בעיקר במקומות עבודה.

עמיר פרץ: אין ספק שאחת הבעיות של מדינת ישראל היא שהחקיקה שלה מאוד מתקדמת אבל היישום הוא מאוד מאוד – לפי דעתי הוא נמצא מאחור.

עמיר פרץ: איך אומר, במקום אכיפה יש לנו מין תרבות של עקיפה.

עמיר פרץ: הנורמה הישראלית היא איך אתה עוקף חוק.

עמיר פרץ: הצלחת לעקוף חוק – אתה מתוחכם.

עמיר פרץ: במקרים מסוימים אפילו מפרגנים לך איך הצלחת לעקוף חוק כזה וחוק אחר.

עמיר פרץ: אני חושב שמבחינתנו המסר שצריך לצאת היום הוא שהסלחנות שלנו היא אפס בכל הקשור להטרדה מינית.

עמיר פרץ: אני חושב שאם יש משהו שאנחנו צריכים להעביר כאן, זה להעביר לאותן נשים שגם אחרי שהן יעברו את אותו מסע מפרך וקשה של להיות חלק מנושאות הדגל, שלא לוותר, שאם צריך להגיש תלונה מגישים תלונה – אנחנו צריכים לבנות כאן כלים שמגינים על אותה אשה, נותנים לה את המעמד הציבורי שלה ולא מכתימים אותה.

עמיר פרץ: כי ברגע שאשה יודעת שבסוף הדרך היא ניצחה אבל נשארה מוכתמת בעיני הקהילה שלה, החברה שבה היא חיה, ספק אם היא תלך בכלל לתהליך הזה.

עמיר פרץ: אני מודה לך, ובהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לכל אותן חברות הכנסת, בעיקר ליעל דיין, שהיו פורצות דרך בחקיקה הזאת.

עמיר פרץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת ביבי.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אורון, ואחריו – חבר הכנסת מולה.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, היות שהיום אנחנו מתעסקים בנושא של הטרדות מיניות במקומות עבודה ומחר אני נוסע לאילת ושם גם מתעסקים בעיר ללא אלימות וכו', אז אני בא ואומר לך שאני מצר על מה שהיה פה בכנסת – חברי ואני.

אריה ביבי: אני חושב שזו טעות.

אריה ביבי: אנחנו צריכים להתנהג הרבה יותר יפה, על מנת שהעם יראה אותנו וילמד מאתנו דוגמה.

אריה ביבי: אני גם רוצה לומר לחברי חברי הכנסת הערבים שהם יהיו יותר סובלניים, שגם הם ייתנו דוגמה במקומות שלהם, עם פחות שנאה ויותר ללמד לאחווה ושיתוף בינינו לבינם, בין סביבתנו לבין כל אלה שחושבים שצריכים לראות את הדברים רק דרך כוונות.

אריה ביבי: אפשר לראות אותם גם בדרך אחרת.

אריה ביבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה על הערתך החשובה, חבר הכנסת ביבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה עם חבר הכנסת מולה?

ראובן ריבלין: אה, מולה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, חבר הכנסת מולה, חבר הכנסת עפו אגבאריה – כמו שהקראתי.

חיים אורון: אני רוצה לצרף את ברכותי ליושב-ראש הכנסת, ואולי בעיקר לאותם נשים וגברים שעוסקים במשך כל השנה במאמצים גדולים למניעת הטרדה מינית, אלימות מינית, וגם לטיפול במי שנפל קורבן גם לאלימות וגם להטרדה מינית.

חיים אורון: הוגשה לנו פה רשימה של יותר מעשרה נושאים שהיה ראוי שהכנסת תטפל בהם באופן מתמשך, ואני בחרתי לעסוק בנושא שהוא לאו דווקא בתחום החקיקה, וזה הנושא של ההטרדה המינית, המדיה והתקשורת.

חיים אורון: אני יודע שאני עולה על שדה מוקשים, אבל, אדוני היושב-ראש, אתה מכיר אותי, אני תמיד בוחר להיות במקום שיש שדה מוקשים ולשם לעלות.

חיים אורון: אני לא מציע חקיקה, אבל אני חושב שהיא עלתה כמה פעמים וגם הועלתה בהצעה הזאת – תביעה לכתיבת אמנה, כפי שיש בעוד כמה תחומים, שלא תפגע באופן חקיקתי בחופש הביטוי, אבל כן תיצור גבולות בנושא של הטיפול בשאלת ההטרדה המינית – אני מכניס את ידי עוד יותר עמוק לתוך האש – בשימוש בכל מיני רמזים סקסיסטיים, ולפעמים אפילו לא רמזים, כחלק מהפרסומת.

חיים אורון: נראה שמישהו בדק – לא צריך בשביל זה להיות חכם גדול – שזה מוכר טוב.

חיים אורון: אבל מי שנפגע, משלם מחיר הרבה הרבה יותר גבוה ממה שאולי חברה מסוימת הצליחה למכור משהו יותר, משום שהשתמשו בכלים שאם היה מדובר בבנותי או בבנותיו, ספק גדול אם הוא היה משתמש בהם.

חיים אורון: אני חושב שהמסר הזה חייב לצאת מהכנסת, בתביעה מפורשת: תשבו ותחברו אמנה להגבלת השימוש באמצעים שמביאים להטרדה מינית, גם כאשר זה קשור בכסף.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מצטרף לתודות לך על זה שאפשרת לקיים היום סדנה בנושא הטרדה מינית במקומות העבודה, וגם לוועדותיה של הכנסת שעסקו בעניין.

שלמה מולה: מה שהטריד אותי במהלך הדיון, אדוני היושב-ראש, בנתונים שנמסרו באחת הוועדות – 34% מאזרחי מדינת ישראל לא יודעים אפילו שיש חוק נגד הטרדה מינית.

שלמה מולה: אני חושב שזה דבר מאוד מטריד, מאוד בעייתי.

שלמה מולה: ראוי וחשוב שמערכת החינוך במיוחד תתגייס, יחד עם הרבה מאוד ארגונים, כמו איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית וכן הלאה ועוד ארגוני נשים.

שלמה מולה: הנושא הזה הוא נושא חברתי ממדרגה ראשונה.

שלמה מולה: הדבר הנוסף – אני חושב, אדוני היושב-ראש:

שלמה מולה: למה יש רק ממונות על נושא הטרדה מינית במקומות עבודה?

שלמה מולה: למה לא ממונים?

שלמה מולה: לפעמים, כאשר הגברים הם למעשה, לכאורה, המטרידים – רוב המטרידים – גם מי שבצד השני יכול לתת להם אחריות.

שלמה מולה: אולי כך הנושא יוכל לקבל פתרון יותר מאשר היום.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהחוק מדבר על ממונֶה, לא על ממונָה.

ראובן ריבלין: אבל – כן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עפו אגבאריה – בבקשה, אדוני.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה לברך אותך על הסדנה הזאת, למניעת הטרדה מינית במקומות עבודה, ואת הגברות שהעבירו את הסדנה בצורה יוצאת מן הכלל.

עפו אגבאריה: טוב מאוד.

עפו אגבאריה: אני חושב שזה חינוכי ממדרגה ראשונה.

עפו אגבאריה: אני רוצה להדגיש שבגלגול הקודם שלי אני גם כן נתקלתי בדברים כאלה, גם באוכלוסיות – ולא שמעתי את הפילוח של הסטטיסטיקות שלהם על אוכלוסיות חלשות ואוכלוסיות ערביות.

עפו אגבאריה: ואני אומר לך שהדברים האלה הם חוצי אוכלוסיות.

עפו אגבאריה: הם קיימים גם בעדה האתיופית והקווקזית, והערבית, כמובן, והם כמעט לא מגיעים לידי תלונה.

עפו אגבאריה: אני חושב שעצם העובדה שהיום מציינים את זה – יש מקום, כנראה, להעביר את זה למוסדות החינוך בצורה כזאת שבאמת תהיה איזו מודעות לעניין הזה.

עפו אגבאריה: הדבר השני שאני רוצה להגיד – שלא רק הטרדה מינית יש כנראה במקומות העבודה, יש גם הטרדה מסוג אחר.

עפו אגבאריה: ואנחנו, פה, בכנסת – זה מקום עבודה, ולצערי הרב מה שהיה בשבוע שעבר, אני חושב שזה גובל בהטרדה, לאו דווקא הטרדה מינית, אבל גם זה הטרדה, למרות שחלק מהביטויים וההתבטאויות של חברי כנסת, לצערי הרב, היו גם בעלי אופי סקסיסטי כזה.

עפו אגבאריה: זה גובל בהטרדה מינית.

עפו אגבאריה: אני מקווה שהכנסת תתעשת ושהאנשים – מה שראו, והתגובות שאני שמעתי ברחוב על ההתנהגות הזאת מאוד קשות.

עפו אגבאריה: אני מברך את חבר הכנסת ביבי שחזר בו ממה שהוא עשה, ואני מקווה שזה יהווה דוגמה לכולם ושבאמת נתעשת, ולא רק חברי הכנסת הערבים – כל חברי הכנסת יבינו במה מדובר.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: אין הבדל בחברי הכנסת בין יהודים לערבים.

ראובן ריבלין: כל חבר הכנסת, הכנסת מכבדת אותו והוא מכבד אותה.

ראובן ריבלין: וכאשר הוא פוגע בה או היא פוגעת בו, הדבר הוא הדדי.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מזמין את חברת הכנסת רונית תירוש, ואחרונת הדוברות – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

ראובן ריבלין: ואם יהיה אדם שיימצא באולם ולא דיבר ורוצה לדבר, גם ניתן לו את האפשרות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אמסלם, ברצון, ברצון.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, אני הבטחתי לאביו של נועם שליט להזכיר מדי יום שלישי את מספר ימי שביו, והיום אנחנו מונים 1,444 ימים.

רונית תירוש: למעשה, סיימנו כבר ארבע שנים – הוא סיים – של שבי בכלא.

ראובן ריבלין: אתמול.

רונית תירוש: אתמול, נכון.

רונית תירוש: ואף נערך אתמול משט כדי להעלות שוב למודעות את סבלו אל מול המצוקה שלנו בשיח או לא שיח עם ה"חמאס".

רונית תירוש: אני רוצה בחצי הדקה שנותרה לייחד את דברי לנושא שלשמו התכנסנו, ואני מברכת אותך, אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: אדוני שר האוצר, אתה תורן, אומנם, אבל אם צריך אותך יושב-ראש ועדת החוקה, אני בהחלט אזמין אתכם.

ראובן ריבלין: אני נותן לך את הכול מחדש, כל הדקה.

ראובן ריבלין: לא נעים שחברת כנסת מדברת ועומדים עם הגב אליה.

רונית תירוש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ולא בגלל שנתת לי עוד דקה – אני רוצה לברך אותך על פועלך היום, על כך שאתה נתת אפשרות ליושבי-ראש של ארגונים מכל רחבי הארץ, למנכ"לים בכל מיני מוסדות, שייקחו כדוגמה את המודל שהיה היום בכנסת, שבו הכנסת אפשרה קיום סדנה לכל חברי הכנסת, לחברות ולחברים, על מנת להעלות למודעות את נושא ההטרדות המיניות, גם במקומות עבודה, ויש לומר – גם במוסדות חינוך.

רונית תירוש: הנושא של הטרדות מיניות הוא נושא מאוד מסובך ומאוד מורכב, משום שהפרשנויות – לא מדובר כרגע במעשה מגונה או אינוס, זה דבר שהוא ברור, אבל יש דברים שהם בשטח האפור, והפרשנות שם היא לעתים קרובות, אגב, פוגעת בנפגעת, בקורבן, אם זה אשה או גבר.

רונית תירוש: ולכן אני טוענת שהפרשנויות הן בעצם נגזרת של הלך רוח ותרבות של חברה.

רונית תירוש: לפיכך, הפתרון לכל החוליים הללו והמצוקות הללו שאליהם נקלעות או נקלעים מי שמעזים להתלונן על הטרדה מינית, כל המסע המפרך שהם עוברים, שבסופו במרבית המקרים נסגר התיק – כך הוכח על-פי נתונים, לצערי – אני חושבת שהפתרון הוא מערכת החינוך.

רונית תירוש: זו הפלטפורמה שבה אנחנו צריכים לתת לילד מגיל הגן עד כיתה י"ב – וגם באוניברסיטאות, לסטודנטים – את הכלים, את הכתובות, את הטלפונים, ולוודא שיש להם מספיק כוח נפשי להתמודד עם המשימה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חברת הכנסת.

ראובן ריבלין: אתן לך, חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: קודם – חברת הכנסת אורלי אבקסיס, אורלי לוי אבקסיס.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת אמסלם, ואחריו – חבר הכנסת רותם.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, באמת אני רוצה לפתוח ולברך, כמו השאר, את כבוד היושב-ראש ואת מי שיזם, וכמובן את ארגוני הנשים, וביניהם ארגוני הסיוע לנפגעות תקיפה מינית, שעושים המון, ובאמת, כמו שציינו פה גם רבים לפני – רוב העבודה שלהם נעשית על-ידי מתנדבים בשטח.

אורלי לוי אבקסיס: הם באמת נותנים את הטיפול הראשוני בנקודת הזמן הקריטית ביותר ומחזירים באמת את השליטה לנתקפת, וזורמים, כל אחת אינדיבידואלית בדרך שבה היא רוצה לזרום, לא מחייבים אותן להגיע, לא מחייבים אותן לקחת איזשהו תהליך, אלא מה שנכון לאותה בחורה, והשליטה חוזרת לידיהן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל במסגרת יום הדיון הזה, חשוב לי להעלות כמה נתונים מזעזעים.

אורלי לוי אבקסיס: למעלה מ-40% מהנשים העובדות, בערך 43%, חוו הטרדה מינית בעבודה בשנה האחרונה.

אורלי לוי אבקסיס: ככל שמעמדן של הנשים בהייררכיה של העבודה נמוך יותר, כך הן חשופות ליותר הטרדות מיניות, ודוגמה לכך אפשר לראות אצל עובדות של קבלני כוח-אדם, ששם ההטרדות פשוט הרבה יותר מבכל מקום אחר, פרט אולי לבעלי מוגבלויות, שם ההטרדות המיניות הן פי-חמישה מההטרדות באוכלוסייה הכוללת.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת החוק הזה, שהוא חוק מצוין, מעמיד בצדו גם סנקציה פלילית של שנתיים, שלוש וארבע שנות מאסר למטריד, בהתאם לחומרה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל נתון נורא מזעזע הוא שלמעלה מ-34% מהנשים העובדות בישראל בגילים 20–45 כלל לא מכירות את החוק; 62% מהן טוענות שהתקנון בכלל לא כתוב ולא מתפרסם במקום העבודה כפי שמורה החוק; 62% מהן טוענות שהן לא מכירות את הממונה על הנושא הזה במקום עבודתן.

אורלי לוי אבקסיס: זה חמור, זה נורא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עברנו באמת סדנה מעניינת, סוג של סיעור מוחות, שבאמת חשוב לקחת בו חלק.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שצריך לנסות לתקן את דיני הראיות בעניין הזה, להקל בהם, ודבר שני – שהסדנה שעברנו היום תהפוך להיות חובה בכל מקום עבודה, גם אם יש בו פחות מ-25 אנשים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמסלם – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: יסיים יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת רותם.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול נסתלק לבית עולמו הגאון הגדול, הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, זכר צדיק לברכה.

חיים אמסלם: הרב אליהו שימש שנים רב ראשי לישראל, ראשון לציון, כדיין.

חיים אמסלם: השתתפתי אתמול בהלוויה.

חיים אמסלם: השתתפו בה רבבות רבבות – מעל 100,000 משתתפים.

חיים אמסלם: הדבר המרתק הוא שהיה אפשר לראות כיפות סרוגות ליד כיפות שחורות, חסידים ליד אשכנזים, ספרדים, חב"דניקים, כל העדות, כל הסוגים, כל המגזרים – כולם התאחדו לתת כבוד לאיש שבחייו ידע לקרב את כולם אליו, למרות עמדותיו המיוחדות, לעתים גם פוליטיות.

חיים אמסלם: אבל גדלותו בתורה לא היתה שנויה במחלוקת, לא מוטלת בספק.

חיים אמסלם: ואכן, עם ישראל חולק לו הכבוד המגיע לו.

חיים אמסלם: יהי זכרו ברוך.

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם – בבקשה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לשוב ולברך את ארגוני הנשים ואת מרכזי הסיוע על העבודה המצוינת שהם עושים.

דוד רותם: אני רוצה לחלוק על חברת הכנסת תירוש, שדיברה על "שטח אפור".

דוד רותם: אין שטח אפור בנושא הטרדה מינית.

דוד רותם: כל מה שהוא אפור הוא שחור, והוא רמזור אדום.

דוד רותם: אם אדם חושב שהוא נמצא בשטח האפור, יסיר את ידיו, יסתום את פיו ולא יעשה את המעשה.

דוד רותם: הבעיה העיקרית, אדוני, היא חוסר אכיפה.

דוד רותם: יש נושאים שבהם אין צורך ואסור לנו לגלות סובלנות.

דוד רותם: הנושא של הטרדות מיניות, הן במקומות העבודה והן במקומות אחרים, צריך להיות נקודה חשובה באכיפה, וצריך לאכוף אותו ללא שום פשרות.

דוד רותם: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת רותם.

ראובן ריבלין: אכן, אנחנו קיימנו היום סדנה בכנסת על מנת להראות לעולם כולו ולחברה בישראל שמקום עבודה מקיים סדנה על מנת להדריך, על מנת להבהיר, על מנת להעיר, על מנת לומר שאין מקומות אפורים, אלא כל דבר שהוא אפור הוא בבחינת מקום אדום לחלוטין, שחור משחור.

ראובן ריבלין: אני חושב שבכך שהכנסת קיימה את הסדנה היא נתנה אות לכולם, לאמור, אנחנו יכולים לקיים סדנה, איננו מתביישים.

ראובן ריבלין: יש כאלה הנרתעים.

ראובן ריבלין: היו גם חברי כנסת שביקשו ממני שלא לקיים את הסדנה, מהטעם שהם חששו שעל-ידי קיום הסדנה יחשוב הציבור כאילו יש בכנסת הטרדות מיניות.

ראובן ריבלין: ובכן, הכנסת היא ככל מקום עבודה.

ראובן ריבלין: ברוך השם, יש לנו עובדים טובים ומצוינים, מנהלים וחברי כנסת טובים, אבל היו דברים מעולם גם בכנסת עצמה.

ראובן ריבלין: מחובתנו להראות לציבור כולו שאין בכך איזו רתיעה, שמא כאשר אתה לא רוצה לקיים סדנה אתה רוצה להוכיח קבל עם ועולם שאין אצלך אותן תופעות שיש לעקור אותן מן השורש.

ראובן ריבלין: 12 שנה עברו מאז נחקק החוק; 12 שנה עברו, ורבים המקרים, לצערנו הרב, שאין להם מענה, ואין להם תשובה, ואין להם אכיפה.

ראובן ריבלין: השר לביטחון פנים העיר את תשומת הלב, אמר שקשה מאוד פעמים רבות להביא הוכחות.

ראובן ריבלין: קשה מאוד להביא הוכחות, כי בדרך כלל הקורבנות מתביישות או נרתעות מלהגיש תלונה מתוך מחשבה שהדבר בלאו הכי לא יועיל, והן רק תצאנה כאשר ידן על ראשן – גם בושה וגם חוסר מתן מענה לסבלן.

ראובן ריבלין: אלה דברים שהסדנה באה היום להדגיש.

ראובן ריבלין: אני חושב שלכבוד היה גם לחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: כמעט 30 חברי כנסת השתתפו בסדנה זו.

ראובן ריבלין: אני מברך את חברי הכנסת ואת אותם ארגונים אשר באים לסייע בידי קורבנות, שבדרך כלל, גם אם מעמדן טוב, הן חסרות ישע במובן זה שהן לא יודעות אנה הן באות ואנה הן הולכות.

ראובן ריבלין: סדנאות אלה יועילו לנו על מנת להבהיר עניין בהארה ברורה שיש פתרון, יש מענה ויש דרך לבער את הנגע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לפני השרה יש לנו עוד דבר: דיווח מהשתתפות בטקס הסרת הלוט מאנדרטה לזכר קורבנות השואה ביוון.

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא השרה לשעבר, סגנית יושב-ראש הכנסת היום, חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא, ולאחר מכן גם תמלא את מקום יושב-ראש הכנסת בניהול הישיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כמובן, אני מצטרפת לכל הברכות על היום המיוחד הזה, על הבחירה שלך לקיים כאן סדנה בבית-המחוקקים, בפרלמנט בירושלים.

רוחמה אברהם-בלילא: למרות כל מה שיגידו, אני חושבת שזה אחד הדברים החשובים.

רוחמה אברהם-בלילא: שמעתי שהסדנה היתה מרתקת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני, לצערי, לא יכולתי להשתתף, אבל אני בהחלט מצטרפת לברכות לכל אותם ארגונים, לאנשים העוסקים במלאכה ופורצים דרך ועושים לילות כימים.

רוחמה אברהם-בלילא: יישר כוח על כל הפעולות הטובות שאתם עושים למען החברה הישראלית.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרת, ב-10 במאי נשלחתי מטעם הכנסת לייצג את ישראל בטקס הסרת הלוט מאנדרטה לזכר קורבנות השואה ביוון, כממלאת-מקום יושב-ראש הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: הביקור היה קצר מאוד, בן 24 שעות, אבל המפגשים ושיחות העבודה עם הגורמים הפרלמנטריים שעמם נפגשתי היו טובים ואפקטיביים מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: יוון צריכה להיות למדינת ישראל יעד אסטרטגי ממדרגה ראשונה – זו התרשמותי.

רוחמה אברהם-בלילא: נפגשתי עם סגן יושב-ראש הפרלמנט היווני, מר גיאורגוס ניאוטיס, וכן עם הגברת אלסה פפדימיטריוס – –

ראובן ריבלין: מהידידות הטובות שלנו.

רוחמה אברהם-בלילא: – – מהידידות הטובות של ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: היא סגנית יושב-ראש הפרלמנט לשעבר, והיא שייכת למפלגה הניאו-דמוקרטית.

רוחמה אברהם-בלילא: השיחות עם שני האישים היו טובות והתמקדו בנושאים הבוערים, כמו האיום האירני ותהליך השלום.

רוחמה אברהם-בלילא: במסגרתן סקרתי את עמדות ישראל ואת הכמיהה האמיתית שלנו לשלום.

רוחמה אברהם-בלילא: דיברנו על שיתוף פעולה כלכלי בין שתי המדינות בתחומי התיירות והחקלאות, וכן ביקשתי את התערבותה של יוון לשחרורו של גלעד שליט.

רוחמה אברהם-בלילא: בפרלמנט היווני קיימת אגודת ידידות נפלאה ופעילה מאוד, ואין לי ספק, מההתרשמות שלי, שמערכת היחסים עם ישראל חשובה לה מאוד, במיוחד בימים האלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בפגישתי עם יושב-ראש אגודת הידידות הבין-פרלמנטרית מר וסיליס אקונומואו, עם חברי הפרלמנט החברים באגודת הידידות ועם חברים מהוועדה לבקרה על הרכש הצבאי, שוחחנו על שיתופי פעולה בין-פרלמנטריים ועל ביקורים הדדיים בעתיד, ויש כוונה אמיתית וכנה להזמין גם אותך לשם.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, נפגשתי עם נשיא הקהילות היהודיות של יוון, מר דוד שאלתיאל, ועם בנימין אלבאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: מר דוד שאלתיאל הוא יושב-ראש הקהילה היהודית בסלוניקי, ומר אלבאלה הוא נשיא קהילת יהודי אתונה.

רוחמה אברהם-בלילא: שמעתי מפיהם סקירה על מצבה של יהדות יוון ועל טיב הקשר שלהם עם מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: שוחחנו על החשיבות בהעברת המסר לדור העתיד ובשמירה על הקשר עם ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: בטקס האמור נכחו ראשי ממשל, וביניהם שר המדינה, הנחשב לשר הקרוב לראש הממשלה פפנדראו, שר הפנים לשעבר של יוון, יושב-ראש הפרלמנט לשעבר מהמפלגה הניאו-דמוקרטית, סגן יושב-ראש הפרלמנט הנוכחי, שרים לשעבר נוספים, ראש עיריית אתונה, חברי פרלמנט ניאו-דמוקרטים, אנשי כמורה והרבנים הראשיים של אתונה ויוון, ראשי הקהילות היהודיות השונות של יוון, נשיאי הקהילות היהודיות של יוון, שגרירי פולין, הולנד וארצות-הברית וקהל רב של למעלה מ-400 איש.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שניתן ללמוד מדרג ההשתתפות הגבוה על החשיבות האמיתית שהממשלה ביוון מייחסת לנושא השואה כחלק מההיסטוריה של המדינה, של האנושות ושל הקשר בין יוון לבין ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: הטקס היה מרשים מאוד ומרגש מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: הפסל שאותו יצרה האמנית היוונייה מאגניה מציג מגן-דוד, שששת המשולשים שלו נקרעו ממרכז המגן, אם כי הם ממשיכים ליצור מגן-דוד במבט על.

רוחמה אברהם-בלילא: הפסל מצליח לבטא את הטרגדיה של העם היהודי בשואה ואת חזרתו לחיים ולהמשכיות הן ביוון והן בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: בדברי בטקס שמתי דגש על חשיבות הלימוד של הפרק ההיסטורי הזה בקרב התלמידים בכל רחבי העולם, ועל הקושי שמולו ניצבת ישראל היום, כאשר אירן ושלוחותיה מאמינות בצורך להביא לשואה שנייה על היהודים ועל ישראל ולהשמיד את מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: כחלק מהמאבק למען ההסברה הישראלית ברחבי העולם קיימתי ראיונות לתקשורת המקומית, הן לערוץ הטלוויזיה הממלכתי של יוון והן לסוכנות הידיעות היוונית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להודות, בהזדמנות הזו, על האירוח הנפלא, לשגריר ישראל ביוון, מר עלי יחיא, שעושה לילות כימים למען שמירה על האינטרס הלאומי שלנו ביוון והידוק הקשרים בין שתי המדינות.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, דווקא בימים האלה, שיש לנו הוויכוחים הפנימיים בינינו לבין המגזר הערבי – והם לא קלים, ואני מניחה שאנחנו נראה עוד ימים מתוחים – אין לי ספק שהבית הזה צריך להיות דוגמה לדו-שיח.

רוחמה אברהם-בלילא: בראש ובראשונה נדרשת מאתנו, חברי הכנסת, דוגמה להידברות וסובלנות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו אלה שמקרינים את הסובלנות, את ההידברות, גם לאזרחים שבתוכנו ועל אחת כמה וכמה לשכנים שלנו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שדווקא בימים הללו, שבהם השגריר עלי יחיא, שגדל – והוא פרופסור ומכירים אותו, והוא היה ממדליקי המשואות בישראל – דווקא הוא, שהוא גדל בכפר-קרע, לראות אותו כמייצג את מדינת ישראל ונלחם למען הדמוקרטיה, למען זכותה וקיומה של מדינת ישראל בימים האלה, יש לכך חשיבות רבה, ואפילו מרגשת.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני אומר שמגיע לו כל הכבוד בכל הנושא של הידוק הקשרים בין יוון לישראל, ואנחנו יודעים היטב את מעמדה ואת הצבעותיה של יוון לאורך כל ההיסטוריה כלפי מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי ספק שגם ניתן לראות את הקשר החם בינו לבין הקהילה היהודית, והם רואים בו כתובת לכל נושא ובעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: השגריר אמור לסיים את תפקידו בעוד כשלושה חודשים, ואני מקווה שמחליפו יעמוד בסטנדרטים הגבוהים שאותם הציב מר עלי יחיא.

רוחמה אברהם-בלילא: בסוף דברי אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, גם על ההזדמנות שניתנה לי לבקר במקום החשוב הזה וגם להסביר את העמדות שלנו בעניין זכות הקיום שלנו, היומיומית, וגם על עצם העובדה שנענית לבקשתי לעמוד בראש אגודת הידידות ישראל–יוון בכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רואה חשיבות רבה בהידוק היחסים בין שני הפרלמנטים ובכלל בין המדינות, בייחוד לאור האירועים האחרונים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכל חברי הכנסת שהצטרפו עד כה לאגודה וקוראת לחברים נוספים להצטרף.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאמרתי, אדוני היושב-ראש, תודה על ההזדמנות ותודה על הקמת האגודה.

ותודה לך, חברת הכנסת, השרה לשעבר, -בלילא, על שייצגת את הכנסת ואת מדינת ישראל בצורה מופתית באותו כינוס ובאותו אירוע שאליו נשלחת, ועל כך תבואי על הברכה.

אני מזמין את השרה לקליטת העלייה, על מנת שהיא תבוא ותשיב על שאלות בדיון של שעת שאלות לשרת העלייה והקליטה.

ראשון השואלים, שיש לו שאלות נוקבות ביותר, הוא חבר הכנסת, השיח' .

אדוני יעמוד שם, יקריא את השאלות, ולאחר מכן תשיב השרה ואתה תוכל לשאול – אתה תעמוד ותוכל לנהל אתה דיון ודו-שיח.

תודה רבה לגברתי השרה על שנענתה, והיא תשמע עוד שאלות.

חברת הכנסת זוארץ נמצאת פה, חבר הכנסת מולה נמצא פה, חבר הכנסת אורי אריאל – נבצר ממנו והוא ביקש להעביר את התשובה לפרוטוקול – ואני מבקש מחבר הכנסת ומודה.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, מדוחות שונים המתפרסמים לעתים קרובות עולה העובדה שלא כל אלה שעולים לישראל מרחבי תבל הם יהודים; מסתבר שאחוז לא מבוטל מהם אינם יהודים.

אברהים צרצור: ברצוני לשאול: 1.

אברהים צרצור: האם נכון הדבר?

אברהים צרצור: 2.

אברהים צרצור: אם כן – מהו גורלם של עולים אלה?

אברהים צרצור: 3.

אברהים צרצור: האם מאבדים עולים אלה את זכויותיהם באופן אוטומטי?

אברהים צרצור: 4.

אברהים צרצור: ובסוף, מהו מספרם של עולים אלה ומהי שייכותם הדתית והלאומית?

אברהים צרצור: תודה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש – – –

אם רק תרשי לי הערה – בגלל זה נשארתי פה – גברתי השרה, לשיח' .

כאשר אנחנו חוקקנו בזמנו את חוק השבות, על זכות השיבה של יהודים לארץ, נשאלה השאלה, באמת, מיהו יהודי.

האם יהודי הוא לפי ההלכה?

האם יהודי הוא לפי מי שגויר על-פי זרם זה או אחר ביהדות?

אבל אחד הדברים היותר חשובים שאנחנו הקפדנו עליו היה הטראומה ההיסטורית, שבה אנשים נשלחו לכבשני אושוויץ ומיידנק וכל ערי ההריגה והמשרפות באירופה, לפי שהגדירו הנאצים את היהודים: מי שהיה נכד לסבא יהודי – לא לסבתא, הם לא הבחינו בין אבא ואמא – הוא נחשב בעיניהם כאדם שחייב, שאחת דינו: למות באותן משרפות.

והכנסת בישראל לקחה בחשבון גם את אותם חוקי נירנברג אשר באו וראו ביהודים, על-פי ההשקפה הנאצית, יהודים.

ולכן יש פעמים שאלות רציניות, והשאלה מיהו יהודי לא נשאלת – היא בעיה של מלחמת התרבות בתוך ישראל במשך 62 שנים.

גברתי השרה, רק רציתי – – –

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי כנסת, לפני שאני אענה לך, חבר הכנסת צרצור, אני רוצה להגיד לכם, רבותי חברי הכנסת, שיש לי הזדמנות לעמוד בראש המשרד לקליטת העלייה בשנה שהיתה שבירת המגמה, ובפעם הראשונה בעשור האחרון, אדוני היושב-ראש, יש עלייה בעלייה, גידול בעלייה, ומספר התושבים החוזרים למדינת ישראל השנה הוא גדול ביותר.

סופה לנדבר: יחד עם זאת אני רוצה לענות לך, חבר הכנסת צרצור, לשאלה שלך: משרד הקליטה מעניק סיוע וטיפול רק למי שמקבל אשרת עולה ממשרד הפנים.

סופה לנדבר: מי שלא מקבל אשרה – אנו לא מטפלים באנשים האלו.

סופה לנדבר: לכן אני מציעה לך לפנות לשר הפנים, אלי ישי, על מנת לקבל תשובה לשאלה שלך.

סופה לנדבר: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: השואלת הבאה, חברת הכנסת אורית זוארץ, בבקשה.

אורית זוארץ: כבוד היושבת-ראש, גברתי השרה, ברצוני לשאול – וההתייחסות שלי היא באמת לעולם התעסוקה, תעסוקת נשים.

אורית זוארץ: דיברנו על מוגנות של נשים בעולם התעסוקה, אבל לפעמים צריך קודם שתהיה להן תעסוקה.

אורית זוארץ: השאלה הראשונה היא: 1.

אורית זוארץ: האם יש במשרד הקליטה התייחסות ייחודית לסוגיית תעסוקת נשים ואמהות?

אורית זוארץ: 2.

אורית זוארץ: אם קיימת התייחסות ייחודית – האם קיימת התאמה לנשים עולות מהמגזרים השונים על-פי החסמים האופייניים לכל מגזר ומגזר או כל עדה ועדה, או עולות ממדינה כזו או אחרת?

אורית זוארץ: 3.

אורית זוארץ: איזה פרויקטים יזם המשרד לנשים עולות אקדמאיות, בנושא התאמת עולם התעסוקה לצורכיהן?

אורית זוארץ: 4.

אורית זוארץ: איזה פרויקטים יזם המשרד לנשים עולות שאינן אקדמאיות?

אורית זוארץ: – באותו נושא: התאמת עולם התעסוקה לצרכים שלהן.

אורית זוארץ: 5.

אורית זוארץ: מה עושה המשרד למען שילוב ועידוד נשים אתיופיות בעולם התעסוקה?

אורית זוארץ: 6.

אורית זוארץ: מה עושה המשרד לשילוב ועידוד נשים יוצאות ברית-המועצות בעולם התעסוקה?

סופה לנדבר: תודה לך על השאלות.

סופה לנדבר: המשרד שם דגש מיוחד על תוכניות שמקדמות את הנשים בשוק העבודה.

סופה לנדבר: לשאלות הבאות שלך: אני צריכה להגיד לך שעולות מאתיופיה, מבוכרה, מקווקז, הן בעלות צרכים מיוחדים בתחום העבודה, ואת יודעת על כך.

סופה לנדבר: מדובר במגזר שבו לגברים שליטה על המשפחה.

סופה לנדבר: נשים אלו הן חרוצות ובעלות מוסר עבודה גבוה ביותר.

סופה לנדבר: המשרד פיתח תוכנית מיוחדת בשיתוף עם ה"ג'וינט", על מנת לסייע לנשים יוצאות אתיופיה להשתלב בשוק העבודה ולהתפרנס בכבוד.

סופה לנדבר: התוכנית נקראת "אשת חיל", והיא מלווה את העולות מהצעדים הראשונים עד למציאת עבודה.

סופה לנדבר: התוכנית זכתה להצלחה בקרב יוצאות אתיופיה וגרמה לכך שקרוב ל-10,000 נשים השתלבו בשוק העבודה.

סופה לנדבר: על רקע הצלחה זו הורחבה התוכנית ליוצאי קווקז ובוכרה.

סופה לנדבר: כיום פועלת התוכנית ב-20 יישובים.

סופה לנדבר: תוכנית זו היא גאווה לפעילות בתחום התעסוקה בקרב נשים עולות.

סופה לנדבר: אחוז הנשים האקדמאיות בקרב אוכלוסיית העולים מחבר המדינות גבוה מאחוז הגברים האקדמאים – 60% לעומת כ-40% גברים.

סופה לנדבר: אחוז האבטלה בקרב הנשים נמוך, והן לוקחות חלק פעיל בסיוע התעסוקתי שמציע אגף התעסוקה של המשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: בשנת 2009, מתוך כ-16,000 השמות לעבודה מקצועית, קרוב ל-10,000 הן נשים.

סופה לנדבר: זאת אומרת, שני שלישים.

סופה לנדבר: בתחום המדע למשרד הקליטה אין תוכניות ייחודיות הנותנות העדפה לנשים.

סופה לנדבר: הסיוע שניתן על-ידי המשרד נועד לקדם קליטתם של מדענים עולים ותושבים חוזרים במחקר.

סופה לנדבר: באופן כללי, הנשים מהוות כ-30% מאוכלוסיית המדענים שפנו והוכרו על-ידי המשרד.

סופה לנדבר: לשאלה האחרונה שלך – תוכניות המופעלות היום: תוכנית "אשת חיל", כמו שכבר אמרתי והזכרתי; בתחום היזמות הופעל קורס יזמות מקצועי לנשים עולות חד-הוריות מחבר המדינות.

סופה לנדבר: לסיכום, המשרד פועל בערוצים ישירים ועקיפים לקידום תעסוקת נשים.

סופה לנדבר: בכוונת המשרד להקים מוקד ארצי לקידום תעסוקת עולות בדגש על נשים חד-הוריות, בכפוף לאיתור המשאבים הנדרשים ולחוק חובת המכרזים.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד לך, חברת הכנסת, אני כאשה מאוד מכבדת את הפניות שלך.

סופה לנדבר: כאשה וכעולה לשעבר, יודעת אני שהאשה היא חוליה חשובה בעמוד השדרה של המשפחה ושל החברה, ובגלל זה נמשיך לפעול גם למען הגברים וגם למען הנשים בפרט, כי אני חושבת שהתעסוקה והדברים ששאלת עליהם הם חשובים לעולים ולמשרד בכלל.

סופה לנדבר: תודה.

אורית זוארץ: אני יכולה לשאול שאלת הבהרה?

רוחמה אברהם-בלילא: אחר כך.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נסיים את סבב השאלות.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, השרה מוכנה להשיב גם על שאלות נוספות ועל עניינים נוספים.

אורית זוארץ: שאלת הבהרה על התשובה.

רוחמה אברהם-בלילא: הבהרה נוספת לעניין, אבל רק שנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אסיים.

רוחמה אברהם-בלילא: לתשומת לבכם, השרה תהיה מוכנה לענות לשאלות על 20 שנה לעלייה מברית-המועצות, פרויקט קווקזים, וכמובן, מבצע תושבים חוזרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אז למעט חברי הכנסת שנרשמו, מי שרוצה להירשם בנוסף – רשמתי אותך כבר, חבר הכנסת רותם – נא לגשת למזכירת הכנסת ולהירשם.

רוחמה אברהם-בלילא: כן, חברת הכנסת אורית.

אורית זוארץ: למיטב ידיעתי, הפרויקט הוא של ה"ג'וינט", התמ"ת ושדולת הנשים בישראל.

אורית זוארץ: מה החלק של משרד הקליטה בפרויקט?

סופה לנדבר: יש חלק למשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: אני לא יכולה עכשיו לענות בדיוק, אבל יש לנו חלק מכובד.

סופה לנדבר: זה פרויקט משותף, את צודקת, אבל יש חלק מכובד ביותר של המשרד לקליטת העלייה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם תשובתה מספקת אותך?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, חברת הכנסת זוארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: השואל הבא, חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, תודה רבה לשרת הקליטה שעונה לנו על השאלות.

שלמה מולה: לי יש כמה שאלות.

שלמה מולה: השאלה הראשונה שלי: מה תוכניותיו של משרד הקליטה בנושא דיור לקשישים עולים?

שלמה מולה: איך בכוונת המשרד לדאוג לקיצור תור ההמתנה לקבלת דיור ציבורי?

שלמה מולה: האם התקציב לשנת 2010 מאפשר זאת?

שלמה מולה: זאת שאלה אחת.

שלמה מולה: שאלה שנייה: כמה דירות ציבוריות עומדות לרשות המשרד עבור המשפחות הזכאיות לדיור ציבורי?

שלמה מולה: שאלה שלישית: מדוע משרד הקליטה לא מפנה את העולים הבודדים – כ-1,000 עולים מאתיופיה – השוהים במרכזי הקליטה ובאתרי הקליטה? 4.

שלמה מולה: מה מדיניות משרד הקליטה לשילוב אקדמאים יוצאי אתיופיה בשירות הציבורי והפרטי?

שלמה מולה: כמה שולבו במשרות הציבוריות בשנת 2009?

שלמה מולה: מדוע משרד הקליטה לא מיישם את החלטת הממשלה לשילוב במשרות הבכירות במסגרת העדפה מתקנת, כשהממשלה קיבלה החלטות?

סופה לנדבר: תודה, חבר הכנסת שלמה מולה.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד לך שנכון לעכשיו אין למשרד בעיה תקציבית.

סופה לנדבר: המשרד יזם כמה פתרונות כדי לפתור את בעיית מצוקת הדיור של הקשישים.

סופה לנדבר: יש לנו מסלול, שהתחיל לפעול וממשיך לפעול, של "שכירות ארוכת טווח".

סופה לנדבר: המשרד מפעיל מחדש את התוכנית.

סופה לנדבר: כאשר הייתי יושבת-ראש הוועדה לפניות הציבור ניסיתי להרחיב את הרשימה.

סופה לנדבר: לא הצלחתי.

סופה לנדבר: נכון להיום, במשרד הרחבנו את הרשימה והמשכנו עם הפרויקט, חידשנו אותו.

סופה לנדבר: לפני שבועיים יצאנו לדרך.

סופה לנדבר: תנאי התוכנית עודכנו, כמו שכבר אמרתי, והיום עולה חדש שהיה צריך להביא לנו חוזה לחמש שנים, אנחנו מבקשים ממנו חוזה רק לשנה.

סופה לנדבר: זה מאוד מקל על כל עולה חדש שנקלט בפרויקט הזה.

סופה לנדבר: הוא מקבל סכום נוסף על הסכום הבסיסי שמקבל עולה לשכירות.

סופה לנדבר: בפרויקט הזה השתתפו 1,500 משפחות, ואני חושבת שזה פרויקט חשוב ביותר.

סופה לנדבר: הוא עוזר לעולים להתמודד עם השוק הנוכחי, שהוא מאוד מאוד קשה, לדעתי.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, הפעלת תוכנית "שכירות ארוכת טווח" במרכזי הקליטה של הסוכנות היהודית.

סופה לנדבר: המשרד יזם שכירות ארוכת טווח של 654 יחידות דיור, יחד עם לשכת ראש הממשלה ומשרד ראש הממשלה.

סופה לנדבר: קיבלנו 654 דירות בשישה מרכזי קליטה: בבאר-שבע, בכפר-סבא, בלוד, בחיפה, בנצרת ובאשקלון.

סופה לנדבר: אלה יחידות בבעלות הסוכנות היהודית והן מיועדות לקשישים וחד-הוריות.

סופה לנדבר: זה מה שלא היה במשרד לקליטת העלייה: אנחנו שמים דגש על בעיות של חד-הוריות.

סופה לנדבר: אנחנו גם עובדים עכשיו על פרויקט פיילוט, פרויקט ניסיון של המשרד שלי, של בניית מקבצים בשיתוף עם הרשויות המוניציפליות.

סופה לנדבר: אני מדגישה שזה בינתיים פרויקט פיילוט.

סופה לנדבר: זה פרויקט על קרקע חומה, קרקע ציבורית, ובגלל זה המשרד בשלב זה בוחן את יישום הפרויקט, ואם נצליח, אלה כספים שבאים מחברה כלכלית מוניציפלית ומקרנות פילנתרופיות.

סופה לנדבר: אם פרויקט הפיילוט יצליח ננסה לעשות את זה בעוד כמה ערים.

סופה לנדבר: אני חושבת שזו דרך מאוד מאוד חשובה שמצאנו.

סופה לנדבר: יוצאי אתיופיה זכאים להלוואה לרכישת דירה בסך של 281,000 שקלים, לעומת עולים מקבוצות אחרות, שזכאים רק ל-65,000.

סופה לנדבר: הפער, כמו שאתה מבין, הוא עצום, ומובן שיש העדפה ברורה ליוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: בנוסף, העולים זכאים לקבלת השתתפות בשכר דירה לפי זכאות.

סופה לנדבר: במקביל, המשרד נותן לעולים הקשישים פתרונות דיור בהוסטלים, במקבצים ובדיור ציבורי.

סופה לנדבר: אין למשרד הקליטה פתרון לעולים בודדים, המתגוררים במרכז קליטה, פרט למקרים חריגים ביותר.

סופה לנדבר: יש לך שאלה נוספת.

סופה לנדבר: המשרד לקליטת העלייה יכול לשמש דוגמה ליישום של החלטת ממשלה.

סופה לנדבר: דוד יאסו הוא מנהל אגף יוצאי אתיופיה ראשון במשרדי הממשלה, ואני חושבת שאתה יודע שכך קבעתי וכך אנחנו קיבלנו אותו, ואני שמחה שאנחנו יכולים לבשר על אדם מוכשר ביותר שמנהל היום אגף.

סופה לנדבר: המשרד משקיע משאבים רבים במימון רכישת השכלה גבוהה לתואר ראשון, תואר שני ולעתים אפילו תואר שלישי.

סופה לנדבר: אני לא יכולה להתעלם מזה שקיים קושי בשילוב עולים אקדמאים בעולם התעסוקה, אשר נובע משוני של תרבויות ומדעות קדומות, לצערי, של מעסיקים.

סופה לנדבר: לכן המשרד מטפל דרך תוכנית חומש בשתי רמות: אנחנו קודם כול נותנים סיוע והכוונה לתעסוקה לסטודנטים, והכוונה להכשרה של אקדמאים, ואנחנו עובדים יחד עם עמותת "עולים".

סופה לנדבר: אנחנו עושים את זה יחד עם עמותות "עולים".

סופה לנדבר: נכון להיום משתתפים כ-200 אקדמאים בתוכניות.

סופה לנדבר: אחת הבעיות בשילוב העולים בתעסוקה ובקורסים קשורה למבחנים בלתי מתאימים, ולצורך זה נקבעה פגישה עם מכון פוירשטיין, שאתה מכיר אותו, שהוא בעל ניסיון רב בנושאים האלה, על מנת לבנות תוכנית אשר תיתן פתרון לבעיות האלה.

סופה לנדבר: אני רוצה להזכיר שהמשרד לקליטת העלייה היה היוזם, ואנחנו קידמנו את החוק להעדפה מתקנת של יוצאי אתיופיה, ואני שמחה על כך.

סופה לנדבר: בתקופה הזאת קבענו ששלושה אנשים יקבלו מינוי למשרות בכירות, לפי החלטת הממשלה.

סופה לנדבר: על-פי נתון של נציבות שירות המדינה, נכון לשנת 2008 מועסקים בשירות המדינה 716 יוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: מתוכם נקלטו 143 משרות בשנת 2008, ובינתיים אלה, לצערי, הנתונים לשנת 2009.

סופה לנדבר: אבל כפי שאתה רואה, אנחנו מיישמים את החלטות הממשלה.

סופה לנדבר: ולפני זה, כמו שאני אמרתי, אנחנו גם יישמנו את ההחלטות האלה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם יש שאלות נוספות?

שלמה מולה: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: שאלה נוספת, כן, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שתיגש למיקרופון.

אברהם מיכאלי: זה לא בסוף?

רוחמה אברהם-בלילא: לא, זה באותו עניין.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אמרתי בסוף לגבי אלה שלא נרשמו.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

שלמה מולה: השאלה שאני רוצה לשאול היא באותה החלטת ממשלה שאמרה שכל שנה צריכים להתקבל 15 בעלי תפקידים בכירים.

שלמה מולה: אני יודע שאיך שנכנסת למשרד, כמו שציינת, מינית את דוד יאסו להיות ראש אגף בכיר.

שלמה מולה: אני חושב שזה ראוי להערכה, ובהחלט זה ציון שהוא מאוד משמעותי, שכדאי להראות למשרדים אחרים.

שלמה מולה: אני חושב ש-700 המשרות, גברתי השרה, שאת מדברת עליהן, רובן באמת במקומות – אומנם בתי-חולים וכן הלאה, אבל לא מקומות מקצועיים, אלא אחות עזר וכן הלאה וכן הלאה.

שלמה מולה: אני לא מזלזל, כל עבודה זה דבר חשוב.

שלמה מולה: השילוב של אי-העסקת אקדמאים במקומות ציבוריים ופרטיים ואותם סטריאוטיפים וסטיגמות שאת ציינת – ובהחלט אני מצטרף למה שאת אומרת:

שלמה מולה: כדי לפרוץ את זה, אם במקומות העבודה הציבוריים היו משתלבים כל שנה כ-15 משרות, זאת אומרת ב-2008, 2009 ו-2010 אנחנו היינו צריכים לראות יותר מ-45 בעלי תפקידים בכירים דומים לדוד יאסו.

שלמה מולה: הבעיה היא שאנחנו תקועים אי-שם ב-10 או ב-11 בלבד.

שלמה מולה: השאלה שלי היא, מה המשרד עושה כדי לגרום שההחלטה הזאת תתממש במלואה כציון דרך, כדוגמת דוד יאסו.

סופה לנדבר: אני אמרתי שהמשרד מינה שלושה אנשים למשרות בכירות עוד לפני שהתקבלה החלטת הממשלה.

סופה לנדבר: אני גם אמרתי לך שאנחנו יזמנו את ההחלטה הזאת, ובגלל זה אנחנו פועלים ליישום של ההחלטה הזאת.

סופה לנדבר: יחד עם זאת גם אמרתי לך ש-143 משרות תוך שנה אחת – אני חושבת שאתה תגיד שזה מאוד מאוד לא רע לעומת השנים שקדמו לכך.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, כמו שעשינו, ואני יזמתי בהתחלת הקדנציה שלי, אני אמרתי שאנחנו פתחנו את הדלת ליוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: דוד יאסו פעל ופועל כדי ליישם את ההחלטות עם הממשלה, ומה שבמסגרת המשרד לקליטת העלייה, אנחנו נמשיך לפעול כדי לקדם את הדברים.

סופה לנדבר: גם אמרתי לך שיש פער עצום בתפיסת העולם, ומאוד מאוד קשה להשפיע על השוק הפרטי.

סופה לנדבר: בשוק הפרטי יש תפיסה מסוימת, וכדי להתאים את האנשים – משכילים, אנשים טובים מאוד – אנחנו פועלים להיפגש עם המכון ולהתאים את המבחנים, כדי להקל על העולים לעבור את המבחנים האלה ולהיכנס לשוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: השואל הבא – חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, היפה בשאילתות – בדרך כלל עד שמגיע זמן השאילתא כבר אפשר לשאול שאילתא אחרת.

איתן כבל: אבל זה העניין, אלה דברים שנצטרך איכשהו יום אחד להתעסק אתם פה בכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר לך שזאת דווקא יוזמה חדשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני כחבר כנסת ותיק יודע שבעבר – יש פרק זמן של השאילתות הדחופות הרגילות, אבל מדובר כאן במשהו שהוא חדש, שיצא לי במקרה ליזום אותו, וזאת שעת שאלות לשרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה עם אדוני שלעתים עד אשר הזמן נקבע, לעתים חולפת – אבל יש באפשרותך להוסיף שאלות נוספות לשרה, ואני בטוחה שהיא תשיב עליהן.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש, אני מודה לך על זה שאת מגינה בחירוף נפש על ההצעה שלך, ויש לך כל הזכות לעשות את זה.

איתן כבל: יחד עם זאת, האמת היא שהדבר שכנראה אליו כיוונת, ואני מקווה שיום אחד ייעשה כאן, הוא שיש לך האפשרות לשאול שאילתות בזמן אמת.

רוחמה אברהם-בלילא: גם את זה הגשתי, וזה יהיה בקרוב.

איתן כבל: אני יודע, אני יודע, אני מודע לזה, אבל אי-אפשר לפרגן לך יותר מדי בפעם אחת.

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

איתן כבל: כי לא בא לי.

דוד רותם: – – –

איתן כבל: גברתי השרה, פורסם כבר לפני הרבה מאוד מאוד זמן, ב-4 בינואר 2010, זה כבר היה לפני המון המון זמן, בעיתון "ידיעות אחרונות", כי בעקבות סגירת שגרירות ארצות-הברית בצנעא והתחזקות "אל-קאעידה", קיים חשש כבד לגורלם של למעלה מ-100 יהודים החיים בתימן.

איתן כבל: עוד פורסם, כי היהודים שנשארו בתימן פוחדים להגיע לקבל ויזות וחוששים לעזוב ולהשאיר את רכושם מאחוריהם.

איתן כבל: לאור האמור, ברצוני לשאול כיצד בכוונתך לפעול על מנת לסייע לקהילה זו.

סופה לנדבר: חבר הכנסת איתן כבל, אני רוצה להגיד לך, אנו במשרד הקליטה מסייעים לקהילה מיוחדת זו.

סופה לנדבר: אני רוצה לבקש ממך לא לדאוג, אבל אני מעדיפה שבנושא של יוצאי תימן אנחנו נדון לא בפומבי, ואם אתה תרצה לקבל את התשובה מהמשרד, אני אשמח מאוד לתת את התשובה לא כאן בכנסת, מעל במת הכנסת, לטובת אותם עולים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, גברתי.

דוד רותם: הוא פוחד שבסוף אהוד ברק יצטרף – – –

איתן כבל: תודה, גברתי השרה.

איתן כבל: קודם כול, אף-על-פי שאת מרגיעה אותי, אני דואג.

איתן כבל: כולם דואגים לכל המקומות שמהם הם באו.

איתן כבל: נשארו לנו רק 100 איש לדאוג להם, אז לפחות מישהו צריך לעשות את זה.

איתן כבל: אני מקבל את התשובה, ואני אשמח להתעדכן באמת.

איתן כבל: תודה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, חבר הכנסת כבל.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא – חבר הכנסת אורי אריאל.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי השרה, נותרו לנו שני חברי כנסת שיש להם שאלות כתובות, והשאלה היא אם את רוצה להשיב עליהן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אקרא את השאלות ותשיבי?

סופה לנדבר: מוכנה, מוכנה.

דוד רותם: אני מציע שזה יהיה אחרי שחברי הכנסת הנמצאים ישאלו.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני רוצה ללכת?

דוד רותם: אני מבטיח שאני אהיה פה עד סוף הדיון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אקבל את בקשתך.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מוזמן לשאול, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

אברהם מיכאלי: הם לא פה.

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, יש לנו עוד שני דוברים נוספים, ואחריהם נרשמו – – –

אברהם מיכאלי: אלה שהגישו בכתב והם לא פה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא כל אלה.

רוחמה אברהם-בלילא: מדובר בשניים נוספים, שהודיעו שנבצר מהם להיות בדיון ולפיכך ביקשו שאנחנו נקריא את זה והשרה תשיב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מניחה שאם התשובה מאוד מאוד מעניינת אותם – מה שכן – הם יזכו לקרוא את זה בפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא כל כך נורא.

דוד רותם: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, אחת השאלות שאמרת שאת מוכנה לענות עליהן זה בנושא המבצע לתושבים חוזרים.

דוד רותם: אני רציתי לשאול כמה תושבים נרשמו עד היום לתוכנית, מי האוכלוסייה הזכאית לסיוע ומהם השירותים שהזכאים האלה יקבלו כשהם יגיעו.

סופה לנדבר: חבר הכנסת דודו רותם, אני צריכה להגיד שהשאלה שלך מאוד מאוד חשובה, אני חושבת, לאותן משפחות.

דוד רותם: אני יודע.

דוד רותם: אם השאלה לא היתה חשובה לא הייתי שואל.

סופה לנדבר: אני יודעת, אני יודעת.

סופה לנדבר: אני צריכה לומר, רבותי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, שבשנת 2009 הגיעו לישראל למעלה מ-11,000 תושבים חוזרים.

סופה לנדבר: כמו שאני הגדרתי בתחילת הישיבה, זה המספר הכי גדול, בשנים, מאז קמה המדינה.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שהמספר גדול ביותר והחלטת הממשלה התקבלה עכשיו, לפני כמה שבועות, באמצע חודש מאי, ב-16 בחודש מאי, לגבי הזכאים האלה, שיצטרכו לחזור או רוצים לחזור למדינת ישראל.

סופה לנדבר: המדינה ממשיכה את הפרויקט הזה, ואנחנו קיבלנו את ההחלטה לתת לאנשים האלה הטבות מסוימות כדי לתת להם אפשרות לחזור הביתה.

סופה לנדבר: היה מבצע, מבצע שהתחילו ביום ההולדת ה-60 של המדינה – "חוזרים בשישים" – ואנחנו ממשיכים את הפרויקט החשוב ביותר.

סופה לנדבר: נרשמו במשרד לקליטת העלייה למעלה מ-20,000 תושבים חוזרים – שרוצים לחזור הביתה.

סופה לנדבר: ההחלטה שהתקבלה עכשיו התחילה בחודש מאי, והיא תסתיים בשנת 2012.

סופה לנדבר: ההחלטה כוללת הטבות בתחומים שונים, כגון – אנחנו נותנים לתושבים חוזרים הקלות במיסוי, החזר ביטוח בריאות, שזה מאוד מאוד חשוב, וחברי הכנסת יודעים את זה, תגבור שעות לימוד לילדים במערכת החינוך, סיוע ביזמות, הלוואות, קרנות ייעודיות, הכשרה מקצועית, הסבה מקצועית, הכוון תעסוקתי.

סופה לנדבר: לגבי מיסוי, השוואת תנאים לתושבים חוזרים – אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב, כל תושב חוזר זכאי לנקודות זיכוי אישיות במס הכנסה, כמו שזכאי עולה חדש שמגיע ארצה.

סופה לנדבר: בנוסף, השוואת מעמדו של תושב חוזר, שחוזר ארצה לאחר שחלפו חמש שנים לפחות מאז שעזב את המדינה, למעמדו של עולה חדש.

סופה לנדבר: זאת אומרת, אנחנו משווים את התנאים וההטבות שיקבל תושב חוזר להטבות של עולים חדשים; לא כולן, אבל חלק.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב.

סופה לנדבר: נכון להיום, במשרד הקליטה אנחנו פתחנו 14 "בתים ישראליים", זאת אומרת פיתחנו רשת של "בתים ישראליים", ויש רשימה גדולה של מתעניינים.

סופה לנדבר: אנחנו מחדשים את הרשימה הזאת, ואני אשמח, כמו שאנחנו כולנו נשמח, על כל תושב שהחליט לחזור למדינת ישראל.

סופה לנדבר: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא – חבר הכנסת מיכאלי, ולאחריו – אחרון הדוברים, שלמה מולה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נציג את שאלות חברי הכנסת.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשאול אותה אחרי – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אתה לא תבקש שהיא תציג, היא לא מציגה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יכול לשאול אותה שאלות בנושא הזה ואז היא תשיב לך.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לך האפשרות.

רוחמה אברהם-בלילא: זו שעת שאלות, זו לא שעת הצגת משרד.

אברהם מיכאלי: לא, היא מציגה נושא.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, היא לא.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אמרתי בצורה מפורשת שהיא מוכנה גם לענות על שאלות בנושאים הבאים.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, ראשית כול, אני באמת משבח אותך על סיכום שנה פלוס במשרד, כי אני חושב שפעם ראשונה רואים אותך על בימת הכנסת בסיכום של כמה נושאים, בתור שרת העלייה והקליטה, ולכן על כך ברכותי.

אברהם מיכאלי: אני חושב שבאמת, מניסיונך הרב בעשייה הפרלמנטרית, הבאת את זה גם למשרד ותרמת תרומה חשובה מאוד לקליטת עלייה במדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: שתי הסוגיות שאני רוצה לשאול הן לגבי עליית יהודי אתיופיה בתחומים שעסקנו בהם בכנסות הקודמות – קליטת נוער עולה, ובמסגרת קליטת נוער עולה אפילו היתה לנו ועדת משנה, שדנה בזה פעם יחד עם חבר הכנסת אלקין, בנושא של קליטת נוער עולה ובתוכו נוער עולה מיהודי אתיופיה.

אברהם מיכאלי: רציתי לדעת איזה פרויקטים או איזה פעילויות יש כרגע במשרד, אם יש לך להציג לנו כאן או בהמשך, לגבי הנושא של קליטת נוער בכלל וקליטת נוער יהודי אתיופיה בפרט.

אברהם מיכאלי: הדבר השני, אני רוצה לשאול באמת בנושא הדיור, שענית עליו כבר קודם לחבר הכנסת מולה: האם יש סיכוי, ובקרוב, שמעבר לאותה כמות שדיברת עליה ניתן יהיה להשיג דיור נוסף לאותם שממתינים?

אברהם מיכאלי: במיוחד במרכז – במיוחד במרכז, כי הרבה אנשים לא מוכנים לעבור לפריפריה.

סופה לנדבר: אני אתחיל מהשאלה האחרונה שלך.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד לך, חבר הכנסת, ואתה בדיוק יודע שאני בעצמי הייתי עולה חדשה, אני בעצמי עמדתי בראש ארגון, אני שנים רבות פעלתי ופועלת וממשיכה לפעול בתוקף תפקידי על מנת לפתור את הבעיות של הדיור.

סופה לנדבר: אבל, רבותי, אני ממליצה לכולנו לא לשכוח שבמשך למעלה מ-20 שנה לא היתה במדינת ישראל בנייה ציבורית, ולפתור את הבעיות בבת אחת זה מאוד לא פשוט.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, בהצגת סיום השנה הראשונה שלי במשרד לקליטת העלייה אני הצגתי לחברים בממשלה וגם לראש הממשלה את הבעיה העמוקה הזאת.

סופה לנדבר: בתחילת הקדנציה, כאשר נכנסתי למשרד, קיבלתי על עצמי – מצאנו 500 יחידות דיור, ואני יכולה להגיד כאן שכאשר קיבלנו אותן, חלק מהדירות היו במצב מאוד מאוד קשה והיו בפריפריה – אומנם אני תמיד אומרת שבמדינת ישראל אין פריפריה – אבל החלטנו לאכלס אותן ולשפץ אותן.

סופה לנדבר: נשים חד-הוריות ואנשים מבוגרים וטרום-פנסיה, אלה שלא היו זכאים לפי התור הרגיל, אנחנו פנינו לאנשים האלה ותוך חודש ימים קיבלנו 12,000 פניות על 500 דירות.

סופה לנדבר: 12,000 פניות.

סופה לנדבר: אנחנו אכלסנו את הדירות האלה.

סופה לנדבר: אתם יודעים, לעתים קרובות, כמעט כל שבוע, אני מבקרת ברשות מוניציפלית, בערים, ואני נוהגת להיכנס גם לבתים של עולים.

סופה לנדבר: אני מבקשת סליחה, אבל מתעניינת איך הם נקלטים ואיך נקלטו אלה שגם קיבלו דיור ציבורי מהמשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: כאן אני יכולה לספר על כמה מקרים, אבל היה מקרה אחד מאוד מאוד כאוב שפשוט נגע ללבי.

סופה לנדבר: אני נכנסתי לדירה, אני נכנסתי לדירה הזאת של אמא חד-הורית, עם תינוק רביעי.

סופה לנדבר: היא היתה צריכה להכניס לדירה – היא לא רצתה לקבל אותי; לא שהיא לא רצתה לקבל אותי, היא התביישה במה שאני אחר כך ראיתי בתוך הדירה הזאת.

סופה לנדבר: אני חשבתי, מה היה קורה אם היא לא היתה עוברת מדירה שכורה לדירה הזאת, דירה ציבורית שהיא קיבלה, ואיך היא היתה מסוגלת למצוא בתקציב הדל שלה כסף לשכירות.

סופה לנדבר: אני דאגתי ודואגת לפתרונות, ואנחנו עכשיו, כמו שאמרתי, מנסים לבנות שכירות ארוכת טווח לשוק הפרטי, וגם פרויקט פיילוט.

סופה לנדבר: אנחנו מחפשים פתרונות – גם ממשלת ישראל וגם אני במשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה אחד הדברים החשובים בקליטה מוצלחת.

סופה לנדבר: לכן חיפשתי פתרונות, אנחנו מחפשים פתרונות.

סופה לנדבר: כמו שאמרתי בתשובה שלי לחבר הכנסת מולה, עכשיו קיבלנו 654 דירות, אנחנו נשפץ אותן ונמסור אותן לזכאים.

סופה לנדבר: הממשלה, המשרד לקליטת העלייה ואני, לא מפסיקים לחפש פתרונות כדי לפתור את הבעיה הקשה ביותר, אבל היא נוצרה לא מתחילת הקדנציה שלי כשרה לקליטת העלייה, אלא היא נמשכת שנים רבות, וזה נמצא על השולחן שלי ועל לוח לבי.

סופה לנדבר: אנחנו ממשיכים לפעול, ואני מאמינה שאנחנו נחפש פתרונות גם בממשלה.

סופה לנדבר: זה לא יבוא בבת אחת, הפתרונות לא יגיעו בבת אחת.

סופה לנדבר: אנחנו מחפשים פתרונות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא – – –

אברהם מיכאלי: לא ענית על השאלה הראשונה על נוער עולה.

סופה לנדבר: נוער עולה – במסגרת הפעילות של המשרד לקליטת עלייה והמחלקות והאגפים שיש במשרד, אנחנו תומכים בפרויקטים שונים ואחרים, פרויקטים מוניציפליים.

סופה לנדבר: אנחנו תומכים על-ידי המשרד לקליטת העלייה לפי מספר העולים שהגיעו לעיר מסוימת.

סופה לנדבר: כל עיר ועיר יכולה לבחור מתוך הפרויקטים האלה את הפרויקטים ליישום.

סופה לנדבר: בתוך הפרויקטים האלה יש גם פרויקטים לנוער.

סופה לנדבר: מחר אהיה בכנס המלחמה באלימות.

סופה לנדבר: אני מבינה שהפרויקטים לנוער הם פרויקטים חשובים ביותר בהגבלת התקציב שיש למשרד לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, הפרויקטים חשובים ביותר, כי אם עולה צעיר נמצא במסגרת, זה מקל עליו למצוא ולסלול את הדרך לעתיד טוב יותר.

סופה לנדבר: כולנו יודעים שירידה במעמד של המשפחה, ירידה בכבוד, לעתים קרובות, של אמא ואבא, תנאים מסוימים, כושר שפה, דברים שהוא מפסיד בלימודים כאשר הוא עובר ממדינה למדינה, התקשרות עם חברים במדינה החדשה, חוסר התניה למנטליות ותרבות – זה גורם לילד, לנער, לעתים להתחבר עם הרחוב, ואז הרחוב קולט אותו.

סופה לנדבר: אנחנו מנסים לבנות פרויקטים גם במחלקת הרווחה, יחד עם עמותות שונות ועם הרשות המוניציפלית, כדי שנער שהגיע למדינה יהיה בתוך הפרויקטים של המשרד לקליטת העלייה ולא ייזרק לרחוב.

סופה לנדבר: עשינו את זה ונמשיך לעשות את זה בעתיד.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא, חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: ברשות היושבת-ראש, גברתי השרה, ראשית, יש משהו חיובי מאוד, נעים מאוד, ששרת הקליטה היא עצמה – כפי שאת כבר אמרת – עולה חדשה, לא במסגרת החוקית כבר, ברוך השם, אבל עולה מברית-המועצות לשעבר.

אורי אריאל: בכנסת יש קרוב ל-20% חברי כנסת שהם עולים.

אורי אריאל: כך ראוי, כך נכון, ואולי אפילו ראוי להגדיל את האחוז הזה, אבל בוודאי זה אות כבוד לחברה הישראלית; עם כל הבעיות שיש, ויש הרבה בעיות, אחרת לא היינו צריכים אותך, ואת תפתרי אותן, בעזרת השם.

אורי אריאל: השאילתא שלי נגעה לעולים שהולכים לצבא.

אורי אריאל: מי שמשרת במסגרת מח"ל, שזה שירות צבאי מקוצר לתושבי חוץ-לארץ, והחליט לעשות עלייה לארץ לאחר השירות, חייב להשלים את השירות לשלום שנים, כאילו נולד פה, חי פה ויש לו משפחה.

אורי אריאל: אם זה נכון – העובדות האלה כפי שנמסרו לי – זה יוצר מצב שבו הצעיר שהגיע לארץ, התגייס, חוזר לחו"ל בגלל שאינו יכול או איננו רוצה לשרת בצבא שלוש שנים.

אורי אריאל: התוצאה היא שצעירים רבים שהיו מוכנים לעשות עלייה אחרי שירות מח"ל חוזרים לחו"ל, ולעתים, בגלל השיקולים האלה, לא עולים אחרי זה לישראל.

אורי אריאל: זאת, כמובן, לעניות דעתי, פגיעה בעלייה.

אורי אריאל: אנחנו צריכים לשמוח על כל אחד שמוכן לבוא ולעשות אפילו שירות מקוצר.

אורי אריאל: לא צריך לחייב אותו אחרי זה בשירות מלא, מה שפוגע בו ואולי גם במשפחתו.

אורי אריאל: אני שואל: מה אפשר לעשות כדי לשנות את המצב הנוכחי?

אורי אריאל: תודה.

סופה לנדבר: קודם כול, חבר הכנסת אורי אריאל, אני מודה לך על השאלה המדויקת.

סופה לנדבר: הדבר נכון.

סופה לנדבר: זו המדיניות של צה"ל.

סופה לנדבר: בכוונת המשרד לקליטת העלייה לקיים יחד עם מינהל הגיוס של צה"ל דיון על מנת לפתור את הבעיה הזאת.

סופה לנדבר: אני מבינה שעולה חדש מגיע למדינה, או יותר נכון להגיד – לא מגיע למדינה מחשש ששירות חובה של שלוש שנים יכול לפגוע בו.

סופה לנדבר: אנחנו מכירים את הבעיה ורוצים לפתור אותה.

סופה לנדבר: כמובן, הבעיה לא נמצאת אצלנו אלא במשרד הביטחון.

סופה לנדבר: אנחנו ננסה להגיע אתם לדיון.

סופה לנדבר: אנחנו מכירים את הבעיה ואני מאמינה שאנחנו רוצים לפתור אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נעבור לשאלתו של חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שואל: בקדומים יש פנימייה שבה שוהות 140 בנות יוצאות אתיופיה הלומדות באינטגרציה עם אולפנת להב"ה שביישוב.

רוחמה אברהם-בלילא: משרד הקליטה, במענה על פניית ראש מועצת קדומים חננאל דוראני, השיב שאין למשרד תקציבים לנושא חשוב זה.

רוחמה אברהם-בלילא: עיקר התקציב לפנימייה מגיע מעליית הנוער ומתורמים נדבנים.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע מפעל כה חשוב, עם הצלחות מוכחות, אינו זכאי לסיוע משמעותי מהמשרד לקליטת העלייה?

סופה לנדבר: אני רוצה לענות לחבר הכנסת בן-ארי.

סופה לנדבר: המשרד לקליטת העלייה אינו מתקצב פנימיות.

סופה לנדבר: התקצוב עבור פנימיות אמור להתקבל אך ורק ממשרד החינוך.

סופה לנדבר: המשרד ענה גם לראש מועצת קדומים – ואני מכירה ומסכימה עם זה – שחשיבות האינטגרציה היא גדולה לא רק בעיני חבר הכנסת אלא גם בעיני, אבל פנייתו של חבר הכנסת מכוונת לא אלי אלא לשר החינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: האם חבר מולה יסכם את הדיון בשאלה אחרונה?

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, בקצרה.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש וגברתי שרת הקליטה, האמת היא שהעלייה של 20 השנים האחרונות מברית-המועצות ומאתיופיה היא אחד הדברים הברוכים ביותר במדינת ישראל בשנים האחרונות, ואנחנו גם יודעים מה התרומה הסגולית של העולים לחברה הישראלית.

שלמה מולה: בצד ההצלחות המופלגות והמצוינות שיש, גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, יש בעיה אחת שאנחנו לא הצלחנו למצוא לה פתרון, וזאת שאלת הנגישות לגיור קל לעולים.

שלמה מולה: אני דווקא הייתי בין אלה שחשבו – כל נושא הגיור, כשהיה תחת משרד הקליטה בראשותו של הרב דרוקמן, יכולנו לסייע לפחות בחלק הביורוקרטי של התהליך ולהקל על העולים.

שלמה מולה: כי בסופו של דבר כולם באו למדינת ישראל כזכאי עלייה, מזדהים עם מדינת ישראל, ונשארה שאלת היהדות שלהם בלבד.

שלמה מולה: כדי להשלים את הפרק הזה, היה חשוב שהמשרד שלך יעשה כל מאמץ כדי שנושא הגיור יהיה אצלך במשרד.

שלמה מולה: אני גם יודע מה המסירות של העובדים אצלך במשרד.

שלמה מולה: השאלה היא, איך זה קרה?

שלמה מולה: נושא הגיור עבר למקום אחר, ואני לא משוכנע שבמעבר הזה העולים שלנו לא נפלו בהליך הגיור.

שלמה מולה: מדוע לא התאמצתם להשאיר את זה אצלך במשרד, דווקא כשהגיעה למשרד שרת קליטה שמבינה ומכירה את הצורך בגיור, מכירה הכי טוב לעומת כל שר אחר שהיה לפני כן?

סופה לנדבר: קודם כול, תודה רבה לך על המחמאות.

סופה לנדבר: שנית, אני צריכה להגיד לך, אני כן חושבת שהגיור היה צריך להישאר במשרד לקליטת העלייה, והייתי מוכנה לעשות הכול כדי שהגיור יישאר במשרדי.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, אתה יודע שבממשלה הקודמת התקבלה החלטה להעביר את הגיור ללשכה של ראש הממשלה, וכך אנחנו יישמנו החלטה של ממשלה אחרת.

סופה לנדבר: צר לי על כך, אתה צודק מאוד.

סופה לנדבר: אני בטוחה שאנחנו מכירים את הפרובלמטיקה מאוד טוב, וזה קרוב ללבנו, ואני יודעת שבמשרד פועלים עובדי המשרד ליישם את הדברים כדי להקל על העולים.

סופה לנדבר: אנחנו כולנו יודעים עד כמה קשה להיות עולה חדש ועד כמה עוד יותר קשה לעבור את התהליך הזה של גיור ועד כמה זה חשוב כדי לסלול דרך לעתיד.

סופה לנדבר: אבל אנחנו, ממשלת ישראל, מיישמים את ההחלטות, וההחלטה של הממשלה הקודמת היתה והתקבלה – אומנם לא הסכמתי אתה אבל היא התקבלה לפני שאני קיבלתי את המשרד והיינו חייבים להעביר את זה לפי ההחלטה הקודמת.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: תמה שעת השאלות לשרת העלייה והקליטה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שהדיון היה מרתק; חברי כנסת, לפי מראה עיני, יצאו מרוצים; אני מודה לך, גברתי.

סופה לנדבר: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: ההודעה היא כמובן ללא הצבעה והצלצול שכרגע נשמע בחוץ הוא לצורך הצעת החוק הבאה, שיציג אותה יושב-ראש ועדת הכספים, בבקשה, אדוני.

): גברתי היושבת-ראש, תודה, כבוד השרה, חברות וחברי הכנסת, שתי הודעות שאינן מחייבות הצבעה.

): הראשונה – אני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת הכספים מטעם סיעת העבודה: במקום חבר הכנסת דניאל בן-סימון יכהן חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

): ההודעה השנייה – ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק כדלקמן: ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת חוק האזרחות (תיקון – ביטול אזרחות בגין מעשה טרור או ריגול), התש"ע–2010, של חברי הכנסת דוד רותם ורוברט אילטוב – פ/2377/18; ועדת הכספים תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (בתי-עלמין שאינם למטרות רווח), התש"ע–2010, של חבר הכנסת דוד אזולאי – פ/2388/18.

): תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: [מס' מ/491, פ/1666/18; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 8519; חוב' י"ג, עמ' 6858; נספחות.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, הרגע הגיע, יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת , שיציג את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 42), התש"ע–2010.

רוחמה אברהם-בלילא: לחוק יש מסתייגים, חברת הכנסת וחבר הכנסת חיים אורון, חמש דקות לשניכם לסעיף הראשון.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אגב, הצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי, שיושב-ראש ועדת הכנסת אמר שתועבר לוועדת כספים – כבר דנו בזה הבוקר ואמרנו שאנחנו מתנים את זה בזה שיושב-ראש ועדת הכנסת יודיע את ההודעה, ואישרנו את זה בהסכמה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 42), התש"ע–2010.

משה גפני: הצעת חוק זו היא מיזוג של הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק פרטית של חברת הכנסת בנושא זירות סוחר.

משה גפני: אגב, היתה קטליזטור כדי שהממשלה גם – אמרתי משהו לא טוב?

רונית תירוש: בעדך, בעדך.

משה גפני: היתה קטלי

משה גפני: זטור – –

אמנון כהן: אני מחזק את הדברים שאמרת על חברת הכנסת תירוש.

משה גפני: – – כדי שהממשלה תביא גם את החוק הזה.

משה גפני: מטרתה של הצעת חוק זו היא להסדיר את הפעילות במסחר בניירות ערך מחוץ לבורסה לניירות ערך.

משה גפני: המסחר הוא מסחר אלקטרוני, המתקיים דרך אתרי אינטרנט ייעודיים.

משה גפני: זירת סוחר, בהתאם להצעת החוק, מוגדרת כמערכת ממוחשבת שבאמצעותה אדם קונה מלקוחותיו, או מוכר להם, דרך חשבון עצמי, מכשירים פיננסיים.

משה גפני: המערכת מאפשרת ללקוח גם לסחור באמצעות המערכת.

משה גפני: החוק הקיים לא מסדיר את נושא זירות הסוחר מחוץ לבורסה, והצעת חוק זו באה לתת מענה לבעיות שמתרחשות בשל חוסר ההסדרה הקיים.

משה גפני: הלקוחות המשקיעים דרך זירות סוחר הם משקיעים קטנים שאינם לקוחות מתוחכמים, ולעתים מפעילי זירות סוחר מנצלים את חוסר הידע וחוסר הניסיון שלהם.

משה גפני: במסגרת ההצעה שבפני

משה גפני: כם מוצע להסדיר את התחום ולקבוע כי אדם לא ינהל זירת סוחר מבלי שקיבל לכך רשיון בהתאם לתנאים הקבועים בהצעה.

משה גפני: רשות ניירות ערך תנפיק רשיון לחברה שמתקיימים בה תנאים, וביניהם שהשליטה על עסקי הזירה והניהול מופעלים בישראל, כך שניתן יהיה לאכוף את הוראות החוק לגביה; שיש לחברה תקנון ושהיא עומדת בדרישות לגבי הון עצמי וביטוח, כפי שיקבע שר האוצר.

משה גפני: בנוסף, הרשות רשאית לסרב לתת רשיון זירה לחברה שמתקיימים בה התנאים האמורים, מטעמים הנוגעים למהימנותה.

משה גפני: לפי ההצעה ולפי הצהרת הרשות לניירות ערך בישיבות הוועדה, בכוונתם לקבוע, בשיתוף עם משרד המשפטים, אמות מידה לבחינת המהימנות.

משה גפני: לפי הצעת החוק, אם נמצא שחדל להתקיים לגבי חברה בעלת רשיון זירה תנאי מהתנאים הקבועים בהצעה, יושב-ראש הרשות רשאי, אחרי שנתן הזדמנות לחברה לתקן את ליקוייה או לטעון את טענותיה, להתלות את הרשיון או לבטלו.

משה גפני: עוד נקבע איסור על חברה בעלת רשיון לזירות סוחר לעשות דבר שיש בו משום ניצול אי-ידיעתו או חוסר ניסיונו של לקוח כדי להתקשר בתנאים בלתי סבירים או כדי לתת תמורה השונה מהתמורה המקובלת.

משה גפני: לשם כך, הרשות לניירות ערך תקבע נוסח של שאלון שהלקוח ימלא ושיעיד שהוא אכן הבין את הסיכונים הקיימים במסחר בזירות סוחר.

משה גפני: כמו כן, מוצע לאפשר לרשות ניירות ערך לממן תובענות ייצוגיות בעניין זה אם שוכנעה כי יש בתובענה עניין לציבור ושיש סיכוי סביר שבית-המשפט יאשר אותה כתובענה ייצוגית.

משה גפני: במהלך הדיונים בוועדה הוספנו תיקון שלפיו שר האוצר יוסמך לקבוע הוראות גם לגבי רמת המינוף המותרת של המכשירים הפיננסיים הנסחרים בזירה.

משה גפני: מכיוון שחלק מהוראות ההצעה ייקבעו במסגרת תקנות באישורה של ועדת הכספים, ההצעה תיכנס לתוקף רק במועד כניסתן לתוקף של התקנות.

משה גפני: לנוכח הצורך בהסדרת הנושא של זירות סוחר ביקשה הוועדה מהרשות לניירות ערך לדווח לוועדה אחת לחודשיים על התקדמותה בהכנת התקנות הדרושות, על מנת שהצעת החוק תיכנס לתוקף בהקדם האפשרי.

משה גפני: מדובר בנושא חשוב שיש להסדירו, וההסתייגויות להצעת חוק זו הן לדיבור בלבד.

משה גפני: אני מברך את חברת הכנסת על היוזמה המבורכת.

משה גפני: אני רוצה לומר לך, גברתי היושבת-ראש, יש בוועדת הכספים דברים שאני לומד במהלך הדיונים, וזה אחד הדברים שפתאום נודע לי, בעקבות הצעת החוק של חברת הכנסת וגם הצעת החוק הממשלתית – שבעצם יש קזינו בבורסה; קזינו לא מפוקח.

משה גפני: אומנם אין לו כל הסממנים של מה שיש מסביב, אבל אנשים משקיעים, אנשים מכל החוגים, מכל המגזרים בחברה הישראלית, משקיעים שם בקזינו, וברוב המקרים גם מפסידים את כספם.

משה גפני: הצעת החוק הזו היא חשובה ורציתי לקדם אותה במהירות, אפילו שהיו עדיין פה ושם שאלות משפטיות; מכיוון שאני חושב שהצעת החוק הזו חשובה – לפחות להסדיר את העניין הזה, שיהיה על זה הפיקוח הנדרש של הרשות לניירות ערך, עם התקנות, מה שאמרתי.

משה גפני: אני מברך את חברת הכנסת .

משה גפני: כפי שאמרתי, הממשלה התמהמהה קצת עם החוק הזה.

משה גפני: החוק הפרטי שלה גרם לכך שהממשלה הביאה את החוק, מיזגנו אותם, ואני מבקש את אישור הכנסת בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: על זה נאמר, מכל מלמדי השכלתי.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להודות ליושב-ראש – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש ושר האוצר, בבקשה.

רונית תירוש: אני רוצה מאוד מאוד להודות לרב גפני, יושב-ראש ועדת הכספים, על הטיפול הנכון בהליך החקיקה, שלא התמהמה.

רונית תירוש: הדיונים היו מפרכים, יש לומר, אבל בהחלט מיטיבים עם עם ישראל, משום שיש תופעה, נלוזה הייתי אומרת, שאנשים, בדרך כלל פשוטים, שלעתים קרובות ידם אינה משגת, לוקחים את מעט החסכונות שיש להם ומשקיעים בזירות מסחר כמו "פורקס" ואחרים, ובהן, בתחילת הדרך הם נהנים מהצלחות – בעיקר כשמע

רונית תירוש: בירים אותם קורסים ומראים להם כיצד ניתן להרוויח יותר – אבל הרווחים הללו הם קצרי מועד ובסופו של דבר, בסופו של תהליך ארוך של השקעות נוספות, הם לרוב מפסידים את כספם.

רונית תירוש: לעתים אלה כספים של חתונה – לאחר נישואים, לעתים אלה כספים שנחסכו למען בר-מצווה.

רונית תירוש: אני לא מדברת על הטייקונים, ששם הם משקיעים בבורסה, והבורסה נמצאת תחת רגולציה, ותקנות ופיקוח.

רונית תירוש: שם אני לא דואגת להם.

רונית תירוש: מדובר על אנשים פשוטים שאת המעט הם רוצים למנף, כפי שהקזינו הזה, יש לומר, אפשר להם – משום שהמינוף שם היה משהו מטורף, באחוזים שאין להם אח ורע בבורסה הרגילה.

רונית תירוש: ולכן אין לי עניין להחליש, חלילה, את כוחן של הזירות הללו או לבטל אותן, אבל יש לי עניין רב לוודא שהמינופים הם מינופים בטעם.

רונית תירוש: כשבא אדם להשקיע את כספו, שיתפרו לו חליפה על-פי מידותיו, זאת אומרת על-פי היכולות שלו, ולא ייתנו לו להיסחף באשליות ואחר כך ליפול מאיגרא רמא לבירא עמיקתא.

רונית תירוש: לכן היתה חשיבות רבה גם לזרז את תהליך החקיקה, ואכן יושב-ראש ועדת הכספים עשה זאת בשכל ישר וטוב.

רונית תירוש: אני רוצה להודות מאוד לפרופסור זוהר גושן, ראש הרשות לניירות ערך, שמתחילת הדרך, כשפניתי אליו עם ההצעה הזאת – למעשה באתי אליו עם הבעיה, הצבתי לפניו את הבעיה, והוא בחיוך הבין כמובן על מה אני מדברת, אבל הבינותי שיש להם בעיות, לשיטתם דחופות יותר, והם לא מיהרו לחוקק חוק בעניין או להטיל רגולציה.

רונית תירוש: ולכן הוסכם בינינו שאני אקדם חקיקה פרטית שתדחוף את הממשלה לחקיקה ממשלתית, ובא לציון גואל.

רונית תירוש: אני רק רוצה לומר שתי הערות.

רונית תירוש: אחת לגופו של החוק – תאריך התחילה שלו.

רונית תירוש: נאמר כאן:

רונית תירוש: שלושה חודשים מיום קבלת החוק, דהיינו כשאנחנו נצביע כאן, או לחלופין, על-פי תקנות, לכשיותקנו תקנות.

רונית תירוש: אני רוצה לומר שגם בשיח שעשיתי אל מול זירות המסחר הללו, ברור לחלוטין שצריך לתת להם זמן להיערך.

רונית תירוש: לא כי אני דואגת לבעלי הזירות – עובדה שאני ביקשתי לחוקק חוק ולשים אותם תחת רגולציה ופיקוח – אבל השתכנעתי שמי שלא יוכל לעמוד בקריטריונים הנכונים שיש בחוק, הזירות הללו תיעלמנה, אבל יחד אתן גם הכסף ייעלם, וזה כסף של אנשים פרטיים.

רונית תירוש: ולכן אני חושבת שצריך לתת להם הזדמנות לעמוד בקריטריונים, לעמוד בתקנות החדשות הנדרשות, לבנות את עצמם כפי שהם צריכים, כדי שלא תיווצר איזושהי מפולת בזירות סוחר, לחשבונו העצמאי.

רונית תירוש: זו הערה אחת לגופו של החוק.

רונית תירוש: ההערה השנייה שלי היא כללית יותר לנושא ההימורים.

רונית תירוש: יש לי הצעת חוק, גברתי היושבת-ראש, בנושא הימורים באינטרנט, שהם לא ממש שונים מהזירות הללו.

רונית תירוש: הזירות הללו הן במדינת ישראל.

רונית תירוש: אני מדברת על הימורים שהשרת שלהם נמצא בפורטוגל או במדינות אחרות והרבה מאוד אנשים משקיעים שם, גם המינוף גבוה, בדרך כלל בנושאי ספורט, וכאשר משווים אותו ל"טוטו" שלנו, ל"ווינר" שלנו, המינוף שם בחוץ הוא הרבה יותר גבוה, ולכן הוא גם יותר מפתה.

רונית תירוש: הבעיה היא שהרבה מאוד שקלים מתורגמים לדולרים, ומדובר פה על מיליונים ואולי אף יותר, יש אומרים מיליארדים, שמועברים החוצה מבלי שהאזרחים כאן משלמים על זה מס, מבלי שהמדינה נהנית מזה, האוצר לא יכול ליהנות מזה.

רונית תירוש: אולי ראוי היה ששר האוצר ישמע את העניין הזה של הימורים באינטרנט – יש לי הצעת חוק – ואנחנו צריכים גם שם למצוא דרך או למנוע את זה או לחלופין – אומרים באנגלית If you can't beat them, join them.

רונית תירוש: אם אי-אפשר לפקח ולאכוף, והמיליארדים בורחים מאתנו ולא משלמים על זה מס, אז בואו נחבק את זה, נמצא דרך איך לעשות רגולציה על זה, כדי שזה יהיה בדין, ואז הכסף הזה יועבר – כמו כספי ה"טוטו" ומפעל הפיס – לטובת מערכות חינוך, תרבות וספורט במדינת ישראל.

רונית תירוש: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת תירוש, אני מבינה שזו היתה הסתייגות דיבור, ולפיכך את – – –

רונית תירוש: הסתייגות דיבור כמי שלקחה חלק בחקיקה הזאת.

רונית תירוש: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כך, חברי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על החוק בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–14 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–14 נתקבלו.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, חברי חברי הכנסת, בעד הצביעו 12, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 42), התש"ע–2010, עברה בקריאה שנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם לעבור לקריאה שלישית?

משה גפני: כן, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 42), התש"ע–2010, נתקבל.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד הצביעו 12, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 42), התש"ע–2010, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת רונית תירוש, תודות, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אדוני היושב-ראש גם רוצה להודות או שהוא מוותר?

משה גפני: רונית, תייצגי גם אותי.

רונית תירוש: בהחלט.

רונית תירוש: קודם כול, אני מודה לך שוב, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, הרב גפני, על התהליך הראוי, המקצועי והמהיר בחקיקה.

רונית תירוש: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של ועדת הכספים, למנהל הוועדה טמיר כהן.

רונית תירוש: אני רוצה להודות לכל צוות הרשות לניירות ערך בראשותו של פרופסור זוהר גושן, ליועצת המשפטית – לכל מי שסייע והביא את ההצעה הזאת לכדי מיצוי ולכתיבה בספר החוקים של מדינת ישראל.

רונית תירוש: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: ההתמודדות עם האלימות בחברה הישראלית – דיון בהשתתפותו של השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ.

רוחמה אברהם-בלילא: כל חברי הכנסת שרוצים להשתתף בדיון מוזמנים לדבר.

רוחמה אברהם-בלילא: ראשון הדוברים – חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, טעות.

רוחמה אברהם-בלילא: הבנתי שהשר פותח את הדיון.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: על הדיון הזה נאמר לי שלא יהיו היום סיכום והצבעה.

גאלב מג'אדלה: למה?

רוחמה אברהם-בלילא: האם השר מוכן לענות לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה מדוע לא יהיו סיכום והצבעה היום?

יצחק אהרונוביץ': זה מה שסוכם עם הנשיאות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מניחה שזו היתה ההידברות בסוגיה הזאת.

יצחק אהרונוביץ': זה לא בא ממני, מג'אדלה.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, תופעת האלימות פוגעת באופן ישיר באיכות החיים של תושבי מדינת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': אשר על כן הפכה ההתמודדות עם תופעת האלימות והחזרת תחושת הביטחון האישי לנושא חשוב בסדר-היום הציבורי בחברה הישראלית.

יצחק אהרונוביץ': הכנסת מציינת היום את יום המודעות למניעת הטרדות מיניות.

יצחק אהרונוביץ': האלימות נגד נשים הינה נגע חברתי ומוסרי קשה.

יצחק אהרונוביץ': מספר גדול של נשים נופלות קורבן להטרדה מילולית או לתקיפה פיזית על רקע מיני, ולחלקן נגרם נזק לכל החיים.

יצחק אהרונוביץ': האלימות נגד נשים בכלל, ובמשפחה בפרט, מקרינה לשלילה על כל החברה.

יצחק אהרונוביץ': האלימות מתרחשת בכל שכבות האוכלוסייה ובכל הגילאים.

יצחק אהרונוביץ': האלימות הפכה להיות חלק מחיי היום-יום של החברה.

יצחק אהרונוביץ': היא נמצאת בדימוי, במטאפורות שבהן מוצגות נשים, בפרסומות ובהתייחסות כאל חפצים, ומנמיכה את מקום האשה במקום עבודתה, בתפקידים הניתנים לה במרחב הציבורי ובביתה.

יצחק אהרונוביץ': אסור לשכוח שאלימות מאיימת ופוגעת בכל אחד ואחת מאתנו, בכל רובדי החיים, ואל לנו להיות סובלניים וסלחניים כלפי כל גילוי, ולו הקטן, של הטרדה, דיכוי, תוקפנות ובוודאי אלימות בכל אופניה – נפשית, פיזית וכלכלית.

יצחק אהרונוביץ': מנתוני המשטרה עולה כי מדי שנה כ-300 נשים מתלוננות על הטרדה מינית, כ-800 מתלוננות על תקיפה מינית וכ-4,000 מתלוננות על תקיפה על-ידי בני משפחתן.

יצחק אהרונוביץ': מספרים קשים.

יצחק אהרונוביץ': המספרים מראים תמונה חמורה, ומובן שאלו רק המקרים המדווחים, ועלינו להמשיך לפעול בכל דרך אפשרית של אכיפה, מניעה, חינוך ושיתוף עם גורמי הרווחה על מנת למגר את התופעה.

יצחק אהרונוביץ': ומידע אישי – מה שמגיע בסוף לידיעת המשטרה, באחוזים גדולים, אני אומר, זה כמחצית ממה שאנחנו יודעים.

יצחק אהרונוביץ': תוסיפו את המספרים – כמה אנחנו לא יודעים, וכמה תלונות לא מגיעות למשטרה.

רוחמה אברהם-בלילא: הן לא מגיעות מתוך חשש ופחד?

יצחק אהרונוביץ': חשש של המתלוננת שיפטרו אותה – יש כל מיני חששות לנשים.

יצחק אהרונוביץ': דיברנו על זה היום בסדנה שקיימה הכנסת.

יצחק אהרונוביץ': יש חששות, וגם אם בסוף הן מגיעות ויש את העדות שלהן, הרבה פעמים זה עדות מול עדות, והתיק נגנז מחוסר עניין לציבור, כי אין עדות מסייעת.

יצחק אהרונוביץ': ולכן, הן רואות שאין תוצאות – אז הן גם לא רוצות להגיש את התלונה.

יצחק אהרונוביץ': הטיפול בבעיית האלימות צריך להיות רב-מערכתי: ממניעה ראשונית במסגרת מוסדות החינוך, הקהילה וההורים, דרך אמצעי התקשורת ועד לטיפול במערכת אכיפת החוק – המשטרה, הפרקליטות, בתי-המשפט, שירות בתי-הסוהר ומערכות הרווחה והשיקום.

יצחק אהרונוביץ': כשר העומד בראש המשרד לביטחון הפנים אני פועל לילות כימים כדי להגביר את תחושת הביטחון האישי של האזרחים.

יצחק אהרונוביץ': בהנחייתי פועלות במשרד כמה תוכניות.

יצחק אהרונוביץ': הדבר הראשון: פרויקט "עיר ללא אלימות".

יצחק אהרונוביץ': השנה הורחב הפרויקט ליותר מ-80 רשויות, וקיים שיתוף פעולה מצוין עם ראשי הערים בנושא הזה.

יצחק אהרונוביץ': בנוסף, יש חשיבות רבה לשיתוף ראשי הרשויות בהכוונת המשימות והפעילות המשטרתית בתחום עבירות איכות החיים על-ידי הקמת מערך השיטור העירוני.

יצחק אהרונוביץ': היום סוף-סוף אושרה הצעת ההחלטה בנושא בוועידת השרים לשיטור עירוני, שבראשה עומד ראש הממשלה, שר האוצר נמצא אתנו ואנוכי.

יצחק אהרונוביץ': דחפנו את הנושא, ואני מאוד שמח שהיום הממשלה אישרה את זה.

יצחק אהרונוביץ': בנוסף, יצאה לדרך התוכנית הלאומית לצמצום השימוש באלכוהול.

יצחק אהרונוביץ': נמשיך ונפעל לחקיקת חוקים שיצמצמו את השימוש באלכוהול בקרב הנוער ויגבילו את המכירה, פרט למקומות מורשים.

יצחק אהרונוביץ': למשרד לביטחון הפנים על כל גופיו יש יכולת מלאה להכין ולבצע את התוכניות הטובות ביותר להתמודדות עם בעיית האלימות, אך יחד עם זאת צריך לזכור שהמאבק דורש גם אמצעים ומשאבים.

יצחק אהרונוביץ': אני עומד כאן וקורא להצבת הנושא של האלימות והפשיעה בראש סדר העדיפות של מדינת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': לסיכום, ולפני הסיכום משפט – אני מנצל את זה ששר האוצר יושב פה, ואני מלא הערכה לכל מה שאתה עושה.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את זה באמת, שר האוצר, מעל דוכן הכנסת.

יצחק אהרונוביץ': אבל אנחנו ערב דיוני התקציב.

יצחק אהרונוביץ': אני פונה אליך בבקשה: תעזור למשרד כדי שהמשרד יעזור לתושבי מדינת ישראל ולחברה בישראל.

יצחק אהרונוביץ': את יתר הדברים אני אמסור – נדבר על זה כבר בדיונים אצלך.

יצחק אהרונוביץ': לסיכום, חשוב לציין שהמאבק הזה אל מול האיום הפנימי הוא מאבק לאומי.

יצחק אהרונוביץ': מאבק זה דורש פעילות משולבת של גופי המשפט, הרווחה, החינוך והאוצר, ובתמיכה של ראש הממשלה וכנסת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נפתח את הדיון עם ראשון הדוברים, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, הנושא הוא מורכב, סבוך וחייב להיות בסדר-יומה של החברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר לביטחון הפנים, קודמך לתפקיד ואני נתנו ל"עיר ללא אלימות" עדיפות במשרדינו, בשילוב ידיים של דוגמה אישית ובהקצבת תקציבים ראויים – כשר המדע, התרבות והספורט לשעבר.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לכם, חברים: בעיני זה האיום הכי מדאיג אחרי, או צמוד, לפערים החברתיים.

גאלב מג'אדלה: הנושא הוא מורכב, אדוני השר.

גאלב מג'אדלה: חייבת להיות בדיקה מקצועית יסודית.

גאלב מג'אדלה: יש הבדל בין אלימות כלפי נשים לבין אלימות בקרב הנוער.

גאלב מג'אדלה: כבוד השר, אני מתייחס אליך, כבוד השר.

גאלב מג'אדלה: אני אתן לך דוגמה.

גאלב מג'אדלה: האלימות בקרב הנוער נובעת מזה שהמורה איבד את סמכותו בבית-הספר וההורים איבדו את סמכותם בבית.

גאלב מג'אדלה: זה שונה מאלימות כלפי נשים.

גאלב מג'אדלה: זה שונה מאלימות מסוג אחר.

גאלב מג'אדלה: לכן הנושא של האלימות בחברה הישראלית צריך להיבדק בדיקה מעמיקה, יסודית, לגלות את המניעים, את הסיבות ואחר כך להביא את הטיפול – הטיפול המונע והאכיפה.

גאלב מג'אדלה: אני מסכים אתך במאה אחוז שזה נושא שמחייב תוכנית לאומית של שילוב מערכות בעת ובעונה אחת.

גאלב מג'אדלה: זה בנפשנו, זה הילדים שלנו, זו השכונה שלנו, זה הרחוב שלנו, זה הבית שלנו.

גאלב מג'אדלה: לסוג אחר של אלימות מגיעים מהעוני.

גאלב מג'אדלה: ביתך, אדוני השר, בסכנה כאשר השכן שלך רעב.

גאלב מג'אדלה: המניע, במקרה הזה, הוא לא אלימות; המניע הוא המצב החברתי.

גאלב מג'אדלה: לכן הנושא הזה צריך להיבדק בדיקה לאומית, וצריך לתת מענה אמיתי לכל חתך וחתך בחברה הישראלית, לאלימות הזאת, והוא לא דיון בכנסת בלבד – שאני מאוד מעריך ומכבד.

גאלב מג'אדלה: אנחנו היום ממנפים אותו, נותנים לך מינוף כדי שתשים אותו בסדר-היום הציבורי והממשלתי, ואנחנו בכנסת.

גאלב מג'אדלה: אבל זה נושא שחייב בדיקה מעמיקה, יסודית – לגלות את הסיבות בכל חתך וחתך, בכל חברה וחברה; האלימות – אותה אלימות משתנה מחברה לחברה, מאוכלוסייה לאוכלוסייה ולכן יש אלימות.

גאלב מג'אדלה: ראינו בשבוע שעבר כאן אלימות מילולית שהיא התחלה של אלימות, חלילה, פיזית.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מעריך את דבריך ואני תומך בהם, אבל אני אומר: הנושא הזה דורש התייחסות לאומית ובדיקה לאומית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני סגן היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הנושא של האלימות מתחרה בתאונות הדרכים בדיונים כאן, במליאה.

איתן כבל: זאת אומרת, כל פעם כשקורה איזה אירוע אנחנו כולנו מתכנסים, מגישים הצעות ומעלים את זה לסדר-היום, וזה חשוב.

איתן כבל: זה באמת חשוב, הרי זה לא רק מלים מהפה ולחוץ.

איתן כבל: אבל אני אומר לך – ואתה מרגיש את זה בכל צעד ושעל – שבאמת יש בעיה.

איתן כבל: זה לא רק עניין של תחושה, שלפעמים היא תחושה מוגזמת.

איתן כבל: אם יש משהו שהוא הרבה מעבר לאמירה של אותו סקר – שאני חושב שאולי במידה מסוימת יש בו הפרזה, שיש אוכלוסייה גדולה שאומרת שהיא חוששת להסתובב ברחוב.

איתן כבל: אני באמת אומר את זה כמי שמסתובב הרבה, ואני לא איזה בריון מיוחד, או אני כל היום מסתובב כמו איזה שוורצנגר עם אקדחים שכולם מפחדים ממני.

איתן כבל: אני אומר שיש איזו הגזמה, אבל יחד עם זה יש איזו תחושה של חוסר ביטחון, ואני יכול להעיד על עצמי.

איתן כבל: אני אומר את האמת, היום אני כבר לא מעז – ואני אחד שתמיד אומר את מה שהוא מרגיש – כשמישהו חותך אותי או מישהו אומר איזה משהו, אני באמת חושב היום פעמיים אם אני בכלל רוצה להתעמת אתו, אם אני בכלל רוצה לומר איזושהי אמירה.

איתן כבל: כי אתה אומר: אלוהים, אתה לא יודע באמת מי נמצא מולך, מה הוא מסוגל לעשות.

איתן כבל: הרי על חנייה הרגו; על דברים שהם כל כך קלי ערך עושים מעשים שלא ייאמנו.

איתן כבל: ואני מדבר על זה עוד הרבה מעבר לפריצות, הגנבות והסמים, והדברים שאתה יודע – כל אחד מכיר את זה משכונתו ומסביבתו הקרובה.

איתן כבל: אבל אין ספק שכדי לשנות את זה – אני לא רוצה עוד להגיע לקלישאה הגדולה כל כך שהכול מתחיל בחינוך.

איתן כבל: אכן, הכול מתחיל בחינוך.

איתן כבל: אבל לעזאזל, אי-אפשר לזרוק את הכול על החינוך.

איתן כבל: אתה השר המופקד, אתה אדם רציני מאוד, אני מאוד מעריך אותך ומכבד אותך, ואתה יודע את זה, זה לא מן הפה ולחוץ.

איתן כבל: יחד עם זאת אני אומר לך שממשלת ישראל חייבת לקחת את העניין הזה לידיים.

איתן כבל: אם אנחנו מדברים במושגים של תועלת אל מול כל הדברים האלה שקורים, מדינת ישראל נאלצת להשקיע או מאבדת כתוצאה מכך מיליארדים, ואילו היתה לוקחת רק חלק קטן ממה שהיא מפסידה כתוצאה מכך שהיא לא משקיעה, ומשקיעה בביטחון הפנים, הרבה דברים היו נראים אחרת.

איתן כבל: אני רוצה לסיים, דווקא – השר אהרונוביץ, ידוע ששר החוץ, שהוא גם יושב-ראש מפלגתך, לפני בחירות אין כמוהו.

איתן כבל: הוא יודע לזהות ולהריח את התחושות של הציבור, מה הנושא החשוב.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך שאחד הדברים המרכזיים שהוא התחייב עליהם זה הנושא של ביטחון פנים – השבת הביטחון לאזרח.

איתן כבל: זה נושא שהוא באמת חוצה מפלגות.

איתן כבל: אנחנו באמת מצפים, אני מצפה – זה לא נושא מפלגתי, זה נושא אמיתי.

איתן כבל: נותנים לך את הקרדיט כבר שנה ו-, מצפים שגם תיקח את זה הרבה מעבר.

איתן כבל: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא – חבר הכנסת .

רוחמה אברהם-בלילא: יסכם את הדיון אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, הנושא שהיום מונח על שולחן הכנסת – אני לא יודע אם זה נקרא "יום התודעה", אבל לדעתי, בתודעה שלנו הנושא הזה צריך להימצא כל השנה כולה, כנראה.

אברהם מיכאלי: אני יודע שהפתרון לכל הבעיות של האלימות בחברה הישראלית, גברתי היושבת-ראש ואדוני השר, לא נמצא במשרדך.

אברהם מיכאלי: מי שמצפה שהמשרד לביטחון הפנים יחנך את החברה הישראלית ולאחר מכן יתגבר על כל המכשולים שיש במשרד – ואני מתאר לעצמי שיש גם בנושא התקציבי וגם בנושא של כוחות ותקנים.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, ביקרנו לפני שבוע בשדולה למען השוטר במטה הארצי של המשטרה בירושלים, ובאמת מאוד התרשמנו מהנחישות של המשטרה לטפל בדברים לאורך השנה כולה ולאורך החומש שהם שמו כיעד.

אברהם מיכאלי: אנחנו באמת הבנו שהמשטרה, מבחינתה כן יש לה יעדים, כן יש לה תוכניות, אבל כשבסוף מגיעים לביצוע של התוכניות האלה הם שמים על השולחן את הנושא התקציבי, הם שמים על השולחן את הנושא של התמודדות עם תקנים וכוח-אדם.

אברהם מיכאלי: עדיין, אני אומר, גם אם ניתן למשטרה את כל התקציבים הנדרשים, גם אם ניתן למשטרה את האמצעים ואת התקנים שהם דורשים – אני אומר שעדיין הפתרון לא במשרדך.

אברהם מיכאלי: אני חושב שהפתרון מתחיל במערכת החינוך, הפתרון מתחיל במערכות השונות של החברה, ושם, לצערנו, לא מספיק מתמודדים עם הנושא הזה.

אברהם מיכאלי: לפני הדיון הנוכחי קיימנו דיון עם שרת הקליטה.

אברהם מיכאלי: שרת הקליטה העלתה תוכניות באמת יפות שהמשרד שלה מבצע, ושיבחנו אותה על פעילותה במשך השנה האחרונה.

אברהם מיכאלי: הבעיה של נוער עולה, אדוני השר, הופכת להיות אחד הדברים האקוטיים של מדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: אני אמרתי את זה בוועדת העלייה והקליטה במסגרת הדיונים על נוער עולה.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, היתה לנו שם ועדת משנה וטיפלנו בזה בקדנציה הקודמת, ושם אמרנו שכל מה שלא מטפלים במערכת החינוך היום יחד עם משרד הקליטה בנוער עולה – בסוף הם הופכים להיות לקוחות של המשרד לביטחון הפנים.

אברהם מיכאלי: המשרד לביטחון הפנים, לצערנו, היום מטפל בנוער עולה באחוזים – אני לא רוצה כל פעם לחזור על זה, כי זה מקבע גם איזו סטיגמה שלילית על הנוער הזה – פי כמה יותר מאשר נוער ישראלי.

אברהם מיכאלי: כל זה קורה למה?

אברהם מיכאלי: כי מערכת החינוך בורחת מהתמודדות עם הבעיות שלהם, ואם צריך להצביע – שם הפתרון, שם האפשרות לפתור את הדברים האלה.

אברהם מיכאלי: אז בסוף נבוא למשטרה בטענות – למה הם לא מטפלים במניעת האלימות של אותו נוער.

אברהם מיכאלי: אני אומר דברים שלפעמים חייבים להגיד אותם.

אברהם מיכאלי: בערב שבת, משפחות מסורתיות שעלו מאתיופיה – והמשפחה שם היתה משפחה שבעצם שמרה על המסורת ככל שיכלה – אני רואה שאנשים יוצאים מבית-הכנסת בערב שבת, גברתי היושבת-ראש, ואותו נוער, במקום ללכת הביתה הם הולכים לפארקים ומסתובבים שם וברחוב ללא מעש, כי המערכת כנראה לא מצליחה לתת להם את אותה גאוות יחידה שהיתה להם לפני שעלו לארץ.

אברהם מיכאלי: אלה דברים שמישהו יגיד לי שזה כבר חוזר בכל העליות.

אברהם מיכאלי: זה לא כך, גברתי היושבת-ראש.

אברהם מיכאלי: זה דבר שחורג בעליות החדשות; גם בעלייה מברית-המועצות קיימת הבעיה הזאת של התנתקות של ההורים מבני-הנוער שעלו אתם, אבל אצל יהודי אתיופיה זה קורה באופן מיוחד, וזה כואב.

אברהם מיכאלי: לכן, אם בסוף מגיעים לאלימות כתוצאה מאותה שוטטות של אותו נוער, ואם נבוא בסוף ונגיד שהמשרד לביטחון הפנים אמור לפתור את זה – זה לא הפתרון הנכון וזה לא מספיק.

אברהם מיכאלי: לכן, אני מחזק את המשרד לביטחון הפנים, אבל יחד עם זה אני דורש ממערכות החינוך להתמודד עם הבעיה, למנוע את הבעיה של האלימות, ואז אולי דרך זה נגיד שהחברה הישראלית משתפרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו יכולים פה לקונן, לבכות, לחשוב, ולומר באמת – איבדנו דרך.

נסים זאב: הדרך היא מאוד פשוטה: ניקח את ספר משלי ונקרא רק כמה פסוקים, ניישם את מה ששלמה המלך אומר – נוכל להתגבר על כל הנושא שקשור לאלימות.

נסים זאב: אני אקרא לפניך, אדוני השר: "בני אם תקח אמרי ומצותי תצפן אתך.

נסים זאב: להקשיב לחכמה אזנך תטה לבך לתבונה.

נסים זאב: כי אם לבינה תקרא לתבונה תתן קולך.

נסים זאב: אם תבקשנה ככסף וכמטמונים תחפשנה.

נסים זאב: אז תבין יראת ה' ודעת ה' תמצא".

נסים זאב: אני מדלג על כמה פסוקים וממשיך – – –

גאלב מג'אדלה: – – –

נסים זאב: אני לא צריך לתרגם פה לערבית.

נסים זאב: מבינים פה גם עברית.

גאלב מג'אדלה: – – –

נסים זאב: "להצילך מדרך רע מאיש מדבר תהפכות.

נסים זאב: העזבים ארחות ישר ללכת בדרכי חשך.

נסים זאב: השמחים לעשות רע יגילו בתהפכות רע.

נסים זאב: אשר ארחתיהם עקשים ונלוזים במעגלותם" – שלמה המלך בעצם אומר: יש דרך אחת, וזה דרך של המוסר.

נסים זאב: אדוני השר, מישהו חשב שאולי הגיע הזמן שבבתי-ספר – אני לא אומר לכם לפתוח "אורחות צדיקים" וללמד שעת מוסר, לא זה אני מבקש.

נסים זאב: יש שעת תרבות שכל השעה הזאת מוקדשת לחינוך או לא?

נסים זאב: או זה רק להשכלה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת לסיים.

נסים זאב: לסיים?

נסים זאב: רק התחלתי.

נסים זאב: אני חושב שהפסוקים – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אני מניחה שרק התחלת, אבל זמנך, אתה יודע, זמן – את הזמן שלנו אתה כבר דיברת היום מעל הדוכן.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, אם כך, אני אסיים.

רוחמה אברהם-בלילא: משפט לסיכום, בבקשה.

נסים זאב: אין לנו ברירה, גברתי היושבת-ראש ואדוני השר, "שמע בני מוסר אביך ואל תטוש תורת אמך".

נסים זאב: אצל האבא נאמר: "שמע בני".

נסים זאב: האבא צריך להשמיע, לא צריך לפחד.

נסים זאב: צריך להעביר את המסרים החינוכיים.

נסים זאב: "ואל תטוש תורת אמך" – אמא לא צריכה אפילו לדבר.

נסים זאב: בניית הבית, צורת הבית, הקירות של הבית, זה צריך להוות מוסר בפני עצמו.

נסים זאב: הילדים צריכים לינוק מאותם שורשים יהודיים-חינוכיים.

נסים זאב: אם אנחנו כהורים נדע איך לחנך את עצמנו ואיך להתנהג, נוכל גם כן להעביר את החינוך לבנינו ובני-בנינו אחרינו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, חבר הכנסת נסים זאב.

רוחמה אברהם-בלילא: השר מבקש להתייחס לדברים שנאמרו, בבקשה.

קריאה: – – – עשר דקות – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי ספק שגם עשר דקות לא היו מספיקות.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני פה כדי להשיב על הדברים ששמעתי, ואני רוצה לשים את הדברים אחד לאחד.

יצחק אהרונוביץ': עם כניסתי לתפקיד, יעד הביטחון האישי והורדת האלימות – יעד שר.

יצחק אהרונוביץ': המפכ"ל קבע כיעד מפכ"ל.

יצחק אהרונוביץ': להגיד לכם: יעד שר ויעד מפכ"ל אלה היעדים הכי גבוהים.

יצחק אהרונוביץ': הכול ניתן למדידה ולבדיקה ונבחנים על זה מפקדי תחנות עד הרמה הבכירה.

יצחק אהרונוביץ': שנית, אמת, חבר הכנסת כבל צודק.

יצחק אהרונוביץ': היעד הוא המטרה של ישראל ביתנו ושלי, כשר לביטחון פנים, ושל יושב-ראש הסיעה – לטפל בביטחון האישי, ואנחנו נעשה את זה, ואני אוכיח שאנחנו גם מסוגלים להתמודד עם היעד הזה.

גאלב מג'אדלה: מה זה – – – סיעתית – – –

יצחק אהרונוביץ': לא.

יצחק אהרונוביץ': הוא אמר שראש המפלגה שלי שם את זה כיעד.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר: הוא צודק.

יצחק אהרונוביץ': ואני אטפל.

יצחק אהרונוביץ': ולא התחמקתי מזה.

יצחק אהרונוביץ': עכשיו אני אגיד מה כן נעשה.

יצחק אהרונוביץ': קודם כול, לפני מה כן במשרד, אני רוצה – מבחינת הניתוח שאני עושה, אני מטפל למעשה אחרי מעשה.

יצחק אהרונוביץ': המניעה בדרך כלל מצליחה בחלקה, חלקה לא.

יצחק אהרונוביץ': אני מפנה, באמת, אני לא יודע אם אצבע מאשימה, אבל מבט אמיתי, לעבר התא המשפחתי.

יצחק אהרונוביץ': דיברו על זה גם חבר הכנסת נסים וגם חברי חברי הכנסת שהתייחסו – מיכאלי.

יצחק אהרונוביץ': הנושא המשפחתי הוא נושא מאוד חשוב.

יצחק אהרונוביץ': ההורים לא יודעים מה קורה עם ילדיהם; לא יודעים.

יצחק אהרונוביץ': לצערי.

יצחק אהרונוביץ': המשרדים האחרים – חינוך, רווחה, בריאות – הם משרדים תומכים.

יצחק אהרונוביץ': אין משרד אחד שצריך להתמודד בתחום האלימות.

יצחק אהרונוביץ': יש משרדים, שצריכים לעבוד ביחד ובתיאום כדי להתמודד עם נגע האלימות.

יצחק אהרונוביץ': במשרד אצלי, מה כן נעשה?

יצחק אהרונוביץ': א.

יצחק אהרונוביץ': הנושא של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול – היא הועברה ביום הראשון לכניסתי לתפקיד, היא היתה במשרד ראש הממשלה והועברה אלי, קיבלה תקציב – מעבר לתקציב הרגיל עוד 10 מיליון, והדגש – לא רק בסמים, אלא בדגש על אלכוהול, שהוא היום מחולל מספר אחת בתחום האלימות.

יצחק אהרונוביץ': אלכוהול.

יצחק אהרונוביץ': עשינו את זה – – –

דוד רותם: מתי תעבירו את החוק שאוסר מכירת אלכוהול – כולל ביום חמישי בערב – של יין?

יצחק אהרונוביץ': דקה.

יצחק אהרונוביץ': עשינו כמה מהלכים – בתחום ההסברה, בתחום האכיפה, ומה שחבר הכנסת רותם מדבר עליו זה בתחום החקיקה.

יצחק אהרונוביץ': העברנו – שלב א', הוא עדיין לא הושלם, עדיין לא הושלם – אבל שלב א', כבר התוצאות בשטח: לשוטרים יש הסמכות, אם רואים בני-נוער מסתובבים ברחובות, בפארקים, בחופים, עם משקה, יש להם סמכות לקחת ולשפוך את השתייה החריפה, את האלכוהול.

יצחק אהרונוביץ': יש לזה הדים מהשטח, עצומים.

יצחק אהרונוביץ': היום הייתי בוועדת הסמים, ומועצת התלמידים הארצית, הם דיברו על האפקטים שיש כתוצאה מהאכיפה הזאת.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו עוד לא השלמנו את האכיפה, חבר הכנסת רותם, אנחנו רוצים גם על הנושא של הוודקה וגם על הנושא של הבירה – –

דוד רותם: יין.

דוד רותם: יין.

יצחק אהרונוביץ': – – וגם על הנושא של היין, ללכת – הנושא הזה עדיין לא הסתיים, שר המשפטים מוביל את זה, צריך לסגור את זה עם ועדת הפנים, ואני מקווה שיימצא פתרון.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לכם: היין לא מעניין אותי; אני אומר לך את זה, חבר הכנסת רותם.

יצחק אהרונוביץ': אותי מעניינים יותר הוודקה והבירה והחיבור ביניהם, וכל השתייה שמערבבים ויוצרת – – –

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא רק – אדוני השר, זה לא רק השתייה שמערבבים.

רוחמה אברהם-בלילא: הרי קיימת תופעה שלפני הפאבים – ואני הראיתי הראשונה – – –

יצחק אהרונוביץ': אני שם, אתך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני הייתי הראשונה שהעלתה את כל הסוגיה הזאת, רק בעלי הפאבים, ככה, לפני חמש שנים, ככה, מצאו לנכון לעשות בי כמעט לינץ' תקשורתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל זה לא העניין.

רוחמה אברהם-בלילא: כמי שלמדה את התופעה הזאת טוב, וסיירה לפני הפאבים, וראיתי את אותם בני 13 ו-14 כאשר הם מערבבים את אותה שתייה – הם לא שותים בפאבים – –

יצחק אהרונוביץ': אני לא אמרתי.

רוחמה אברהם-בלילא: – – הם שותים ב"פיצוציות".

רוחמה אברהם-בלילא: הם מתדלקים את עצמם יפה יפה לפני אותם מועדונים, ושם המשטרה צריכה לתת את הטיפול – –

יצחק אהרונוביץ': אבל על זה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – שם המשטרה צריכה להיות ערנית, ושם המשטרה צריכה לא רק לאכוף את אי-מכירת האלכוהול ב"פיצוציות"; שם זו הבעיה העיקרית.

רוחמה אברהם-בלילא: לעניות דעתי, אם אתם תיתנו את הדעת בנושא הזה – כולל כל מה שקשור למחירי האלכוהול, ההעלאה, כל המסים וכל זה – זה ייתן בלימה מאוד מאוד משמעותית לכל התופעה של האלימות, במיוחד בסופי שבוע ובחופשים.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, אני חושב שדיברתי ברור, ואם לא, אני אחזק את הדברים.

יצחק אהרונוביץ': אותם דברים שאת רואה, אני מכיר אותם.

יצחק אהרונוביץ': בדיוק באותן נקודות שאת ציינת, שם באה האכיפה של המשטרה.

יצחק אהרונוביץ': עם הסמכויות בחקיקה החדשה, לפני חודשיים – הכנסת חוקקה את זה, והם מממשים את זה.

יצחק אהרונוביץ': כלומר, אותם תדלוקים לפני הכניסה לפאב, או אחרי שהם יוצאים מתודלקים מהפאב לקראת נסיעתם, אנחנו בודקים אותם, אנחנו רואים את השתייה – שופכים להם את השתייה, ולמעשה מייצרים הרתעה של בני-הנוער בשתיית אלכוהול.

יצחק אהרונוביץ': גם המכירה לקטינים אסורה, גם שעות המכירה, שאנחנו צריכים לסכם אותן מ-23:00 עד 07:00, אנחנו נגביל אותן.

יצחק אהרונוביץ': מכירה באותן "פיצוציות", באותן תחנות דלק – הכול יטופל.

יצחק אהרונוביץ': יש תוכנית והיא תהיה מושלמת, אני מקווה, בחקיקה, בימים הקרובים.

יצחק אהרונוביץ': אז זה לגבי אלכוהול, מחולל אלימות מספר אחת בבני-הנוער.

יצחק אהרונוביץ': הדבר השני שעשינו – משפחות הפשע, שזה לא קשור לאלימות, אבל הן סוחטות, הן פוגעות באנשים תמימים.

יצחק אהרונוביץ': שם יש הצלחה יפה למשטרה.

יצחק אהרונוביץ': אני חושב שגם פה אפשר להגיד מלה טובה למשטרה.

יצחק אהרונוביץ': הדבר השלישי זה הנושא של "עיר ללא אלימות".

יצחק אהרונוביץ': "עיר ללא אלימות" – קיבלתי את המשרד עם 12 ערים.

יצחק אהרונוביץ': רמת האלימות בערים שבהן המודל הזה היה קיים ירדה בעשרות אחוזים, עד 30% ואולי 40% בעיר אילת.

יצחק אהרונוביץ': לקחתי את המודל הזה, שמתי תקציב של עוד 50 מיליון – מהגורן ומהיקב – שמתי אותם כדי להתמודד, ונתתי ל-80 ערים – כולל במגזר הערבי, חבר הכנסת מג'אדלה; ערים שלא היו בכלל בתוכנית, כי הן לא עמדו בקריטריונים שקבעו.

יצחק אהרונוביץ': ואמרתי: נצא לדרך.

יצחק אהרונוביץ': 80 ערים כרגע בתוכנית.

יצחק אהרונוביץ': את התוצאות אנחנו נראה במהלך השנה, אולי בשנה הבאה.

יצחק אהרונוביץ': זה כרגע בתהליך.

יצחק אהרונוביץ': אבל זה לא היה.

יצחק אהרונוביץ': הדבר הנוסף שאמרתי: הנושא של השיטור העירוני.

יצחק אהרונוביץ': רבותי, רפורמה גדולה, אמיתית, מהפכה.

יצחק אהרונוביץ': מהפכה בנושא של השלטון המקומי.

יצחק אהרונוביץ': גם המשטרה, שתהיה בתוך העיר ולא תצא מתוך העיר – בכפיפות למשטרה – וגם הפקחים, שיקבלו סמכויות של חיפוש, של עיכוב, שיסייעו למשטרה.

יצחק אהרונוביץ': רבותי, כוח כזה, לדוגמה, בעיר בינונית, כלומר, נכנסים עוד 30–40 שוטרים לתוך העיר, והם יוצרים הרתעה, יוצרים תחושת ביטחון – יותר ניידות, יותר פרשים – ומורידים את העבירות שראש העיר נמדד עליהן, עבירות איכות החיים.

יצחק אהרונוביץ': זאת הרפורמה, זאת התוכנית, זה אושר היום בממשלה.

יצחק אהרונוביץ': רבותי, יש פה מהלכים גדולים לטעמי.

יצחק אהרונוביץ': אולי אתם לא מזהים אותם.

יצחק אהרונוביץ': גם הנושא של הרפורמה של השיטור העירוני – 250 מיליון ל-2011–2012.

יצחק אהרונוביץ': מאיפה באים הכספים האלה?

יצחק אהרונוביץ': המשטרה גדלה נומינלית, תקציבית.

יצחק אהרונוביץ': עשרות מיליונים הוספתי לה השנה.

יצחק אהרונוביץ': אז אפשר לבוא ולהגיד: רבותי, לא חל שום שינוי, לא רואים.

יצחק אהרונוביץ': אני מסכים שעדיין יש הרבה מה לעשות, צריך לטפל בהרבה דברים שבאמת מטרידים את האזרח, ואני מודע לדברים האלה.

יצחק אהרונוביץ': אבל כל הדברים שהזכרתי פה, ולהכניס אותם פנימה, לתוך חבילה אחת – אני חושב שהמשרד עושה את העבודה, אני חושב שהמשטרה עושה את העבודה, עם כל הקשיים שלה.

יצחק אהרונוביץ': מתחמי בילוי – מישהו היה פעם במתחמי בילוי?

יצחק אהרונוביץ': אני בטוח שחבר הכנסת כבל היה, גברתי בטוח ראתה את זה.

יצחק אהרונוביץ': מתחמי בילוי – אנחנו סוגרים את כל המתחמים בימי חמישי.

יצחק אהרונוביץ': סוגרים אותם.

יצחק אהרונוביץ': כל מי שנכנס לתוך המתחם חייב בדיקה, עם פרשים, עם סוסים, מגנומטרים, עם הכול, כדי למנוע את הוונדליזם והדקירות.

יצחק אהרונוביץ': אתם רואים את זה בעצמכם.

יצחק אהרונוביץ': רבותי, יש התקדמות, יש עבודה.

יצחק אהרונוביץ': אני לא בא להצדיק את הדברים.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו במעלה הדרך, יש הרבה מה לעשות.

יצחק אהרונוביץ': תמיד צריך תקציב, אמרתי את זה גם לשר האוצר מעל דוכן זה.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: באמת כולנו, אני חושבת שכל חברי הבית הזה, מחזיקים אצבעות על מנת שהתופעה הזאת תלך ותגיע למצב של אפס אלימות בסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, הנושא הבא: הצעות דחופות לסדר-היום בנושא התאבדותו של שי אברמוב, מנהיג כת המתעללים, של חברי הכנסת דוד אזולאי ויואל חסון – יורד מסדר-היום.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/327).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 6) (יחסי מרות ותלות – הרחבה), התש"ע–2010, של חברי הכנסת עתניאל שנלר וזבולון אורלב – קריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת .

רוחמה אברהם-בלילא: ראשון הדוברים – חבר הכנסת , ויסכם את הדיון חבר הכנסת שנלר.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, מכובדי חברי הכנסת, מכובדי השר לביטחון פנים, אני מתכבד להביא לכנסת את הצעת החוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 6) (יחסי מרות ותלות – הרחבה), התש"ע–2010, שיזמו חברי הכנסת עתניאל שנלר והדובר אליכם.

זבולון אורלב: אלו שתי הצעות חוק טרומיות נפרדות, שבהסכמה משותפת של חבר הכנסת שנלר ושלי אוחדו בקריאה הראשונה להצעת חוק אחת.

זבולון אורלב: אנחנו גם שמחים להביא את החוק הזה בשעה שהכנסת היום עסקה, על-פי בקשת יושב-ראש הכנסת וסיעות הבית, בסוגיה של הטרדה מינית במקומות העבודה.

זבולון אורלב: כך, גם ועדת החינוך והתרבות קיימה דיון בסוגיה הזאת וגם ועדות נוספות.

זבולון אורלב: כמו כן ראוי לציון יושב-ראש הכנסת, שיזם סדנה לשרים וחברי הכנסת, וראיתי שגם השר לביטחון פנים ושר המשפטים השתתפו בסדנה הזאת.

זבולון אורלב: אני חושב שחשוב המסר שדווקא הכנסת, ולכאורה הכול בסדר כאן וכאן אין שום בעיות – דווקא הכנסת לומדת, כמקום עבודה שבו נמצאים גם גברים וגם נשים, וכולנו חשופים לחולשות של בני-אדם; שגם הכנסת נותנת דוגמה, שגם היא מקיימת את הסדנה, וכך ראוי שמקומות עבודה רבים יקיימו סדנאות על מנת שאנשים יבינו.

זבולון אורלב: כיוון שהחוק להטרדה מינית הוא חוק חדש יחסית בחקיקה הישראלית ובכלל העולמית, המודעות לצורך להגן ולמנוע הטרדות מיניות כלפי נשים היא נורמה משפטית חדשה יחסית.

זבולון אורלב: עדיין קיים בלבול רב, ומתוך הנתונים שאנחנו יודעים הרבה מאוד נשים עדיין לא יודעות מהו החוק בדיוק, מי הממונה במקום העבודה שאליו ניתן להגיע, ולכן גם יש בעיות רבות, ונשים מוטרדות, יש להן קושי – האם יאמינו להן והאם ההליך יוכל למצות את יכולתו.

זבולון אורלב: החוק רואה בחומרה רבה, גברתי היושבת-ראש, הטרדה שבאה מידי בעל מרות, אם מדובר במפקד ופקידה שנמצאת תחת סמכותו, בממונה על העבודה או במורה כלפי תלמידותיו ומורה כלפי תלמידיה, כידוע לנו.

זבולון אורלב: הוא רואה את זה בחומרה רבה, כיוון שברגע שיש יחסי תלות ומרות, מנגנון ההגנה של המוטרד נחלש מאוד.

זבולון אורלב: לכן, בגלל שמנגנון ההגנה נחלש, צריך להחמיר עם מי שמנצל את סמכותו, את מעמדו ואת חולשתו של המוטרד ולהחמיר אתו בענישה.

זבולון אורלב: החוק קבע שורה ארוכה של אנשים שהגדיר אותם כבעלי מרות, והיום אנחנו רוצים להוסיף לחוק עוד כמה בעלי מרות, שעיקרם: מי שעוסק בעניינים נפשיים, רפואיים או פארה-רפואיים.

זבולון אורלב: כלומר, גם בעל מקצוע פארה-רפואי, שהיום הוא נחשב למטפל ומוכר גם בחוק – גם הוא ייחשב לבעל מרות.

זבולון אורלב: העיקר שלנו זה גם יחסי מרות ותלות במסגרת הדרכה או ייעוץ של כוהן דת או של מי שמתחזה להיות כוהן דת.

זבולון אורלב: כלומר, אותם אנשים שהם כוהני דת או שהם מתחזים, אבל גם אם הם כוהני דת, שחולשתם תוקפת אותם והם מנצלים את מרותם – גם אותם אנחנו רואים כבעלי מרות, וכל ההחמרות שחלות לגבי בעל מרות יחולו גם עליהם.

זבולון אורלב: היו לנו הרבה מאוד דיונים – לפחות שני דיונים, אם זיכרוני אינו מטעני – על ההגדרה של אותו כוהן דת או בעל מרות רוחנית-דתית.

זבולון אורלב: המגמה שלנו היתה להרחיב את זה ככל האפשר, כדי שלא ייוותר מישהו שהוא באמת בעל סמכות רוחנית שיוצרים כלפיו תלות, והחוק לא יחול עליו.

זבולון אורלב: אלא שהואיל ומדובר בחוק פלילי, החוק הפלילי צריך לדייק.

זבולון אורלב: החוק הפלילי הוא לא בערך.

זבולון אורלב: היה לי מורה שאמר ש"בערך" – אין לזה ערך.

זבולון אורלב: החוק הפלילי צריך להיות מוגדר, כיוון שאם הולכים להאשים אדם בעבירה פלילית, הוא צריך להיות יחסית מאוד מאוד מוגדר.

זבולון אורלב: היו לנו ויכוחים עם משרד המשפטים, אבל הואיל וקיבלנו על עצמנו את המרות או הסכמנו להיות מוטרדים על-ידי משרד המשפטים, שהם בעלי המרות שלנו, החוק עבר תוך התחייבות שלנו לתיאום.

אברהם מיכאלי: מה העונש?

זבולון אורלב: הואיל וקיבלנו על עצמנו, אז התיישרנו לפי הנוסח שרצה משרד המשפטים, אם כי אני חייב לומר שקיימת חזית רחבה של ארגוני הנשים, חזית רחבה של האקדמיה, ללא יוצא דופן, שסבורה שהנוסח המונח לקריאה ראשונה הוא נוסח מצמצם וצריך להרחיב אותו.

זבולון אורלב: אבל שוב אני אומר, משרד המשפטים אומר שהואיל ומדובר בעבירה פלילית, זה צריך להיות דבר מוגדר, ולא דבר ערטילאי.

זבולון אורלב: אני מניח שלקראת הקריאה השנייה והשלישית נחזור לדון בסוגיה הזאת, כפי שהסכמנו, כי גם משרד המשפטים או נציגי משרד המשפטים הודו שהנוסח הקיים היום איננו מכסה את כל המקרים של בעל סמכות שאנחנו רוצים לכסות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רק מבקשת, נתתי לך חמש דקות, וזה כבר מזמן עבר.

זבולון אורלב: אני כבר מסיים.

זבולון אורלב: חשבתי שאוכל לנצל את טוב לבך, כיוון שאני עוסק בנושא הקרוב ללבך.

רוחמה אברהם-בלילא: ניצלת.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מדבר לפחות שמונה דקות.

זבולון אורלב: נחפש – הבטיחו גם במשרד המשפטים – נוסח שיוכל לכסות באמת את כל המקרים שאנחנו רוצים ויעמוד בקריטריונים שרוצה משרד המשפטים, שדרושים לחוק פלילי.

זבולון אורלב: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני, גם על עצם הצעת החוק שלך ושל חבר הכנסת עתניאל שנלר.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שכל אמירה ברורה רק תועיל לכל אותם אנשים שהם באמת חלשים.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, החקיקה היא חשובה, גם הסדנה שהיתה היום היא מאוד חשובה, אני לא יודע למי, אבל להעלות את המודעות.

נסים זאב: אבל אנחנו לא יכולים להיות צבועים עם עצמנו, לעשות תרתי דסתרי.

נסים זאב: נותנים לגיטימציה, מחנכים לסגנון חיים מתירני, ואנחנו מחפשים איזה חוקים כאלה ואחרים כדי להגביל.

נסים זאב: הטיפול הראשוני צריך להיות בתקשורת.

נסים זאב: ביום שאנחנו מעלים את המודעות למניעת הטרדה מינית, צריך קודם כול לדבר ולטפל במערכת החינוך.

נסים זאב: כאשר הנוער מקבל, לצערי הרב, בבתי-הספר בזמנו הפנוי – הוא חשוף לחלוטין בלי שום סינון למסרים המתירניים של האינטרנט, ערוצי הטלוויזיה והכבלים בתוכניותיהם המגוונות, כולל תרבות זבל, שזה ממומן, לצערי הרב, גם על-ידי משרד החינוך; משרד החינוך, אין לו בכלל קונטרול על מה שיש בתוכניות האלה.

נסים זאב: כל המכלול הזה בעצם מכוון את הנוער ליצירת חיים של הוללות ושהכול מותר, כאשר חלק מתרבות החיים היא הטרדה מינית, שמבחינתם זה לא הטרדה, ניבול פה, מה בכך בכלל, וזה מתחיל מהנוער, מהגיל הקטן ביותר.

נסים זאב: אני רוצה לחדד ולחזור על הדברים, ולומר לכם: אמא כותבת ש"בכל פעם שהתקשורת זועקת געוואלד על הנוער האלים שלנו", ואיך זה קורה והיכן האחריות ההורית, "אני מרגישה איך הכעס גואה בי ואני בעצמי נהיית אלימה.

נסים זאב: הרי זו אותה תקשורת שמפוצצת את לוח השידורים" – בזבל לבן, זה כתוב בסגנון אחר, אבל אני אפילו לא יכול להעלות את זה על שפתי – "וצר לי שאני לא מוצאת מלים בוטות פחות לתאר את לוח השידורים הזה.

נסים זאב: איך נוער יכול לצאת נורמלי כש'האח הגדול', 'הישרדות' ו'הרווק' הם פסגת התרבות שלו.

נסים זאב: מה יכול לצאת מנוער, שכמודל לחיקוי מגישים לו חבורת עבריינים אוכלי חינם, שיושבים ומהמרים בין ג'וינט לג'וינט בסדרה 'עספור', שגם אותה כבר הוצאתי אל מחוץ לתחום".

נסים זאב: "ומה על הנערות, שפסגת שאיפותיהן היא להגיע בעקבות המחנכת הדגולה שלהן לבית 'הרווק', לרכל זו על זו" – עם הממזר, זה לא כתוב במלים האלה, אבל זה פחות או יותר, זאת המשמעות – "כל אחת בתורה לעיני כל עם ישראל.

נסים זאב: " "כמודל אינטליגנטי הם מקבלים אנשים אינטליגנטים כאילו – כן, מסתבר שרק כאילו – דוגמת מנחם בן, שיושבים בתוכניות הבוקר השונות, וברוב חשיבות מחלקים ציונים לדיירי 'האח הגדול', שעסוקים כל העת במשימות המשפילות שארגנה להם ההפקה.

נסים זאב: אז אצלנו בבית 20:00 היא שעת השין: ילדי הולכים למיטה, כדי שחלילה לא ייחשפו", לאותן תוכניות, "לרעה החולה הזאת, מקסימום ישמעו עליה מחר בבית-הספר ויתבאסו על שכולם כן ורק הם לא".

רוחמה אברהם-בלילא: ולסיום.

נסים זאב: לסיום, אני רק רוצה לומר שהזעקה שלנו צריכה להיות לא מן השפה ולחוץ.

נסים זאב: היא צריכה להיות אמיתית, קודם כול לחנך את עצמנו, להגביל את עצמנו בתוכניות שמשודרות בטלוויזיה וחשופות לעיני אותם ילדים קטנים.

נסים זאב: כשמראים בתחרות שמה שחשוב זה מי שיאכל את התולעת החיה, והוא הגיבור והוא אותו הממזר הנועז והוא חיקוי ומודל לנוער שלנו, אנחנו שומעים את כל ניבול הפה, את כל הזנות בתוכניות "עספור" וניבול הפה – מה אתם רוצים מהנוער?

נסים זאב: משחיתים אותם ואומרים להם: אנחנו עכשיו בחקיקה נגביל אתכם.

נסים זאב: אל נא נהיה צבועים, צריכים לעסוק בחינוך האמיתי של ילדי ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לאדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: אחרונת הדוברים, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: חופש הביטוי, אדוני.

נסים זאב: אתה מדבר על חופש הביטוי?

רוחמה אברהם-בלילא: ויסכם את הדיון עתניאל שנלר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אאפשר יותר לחברי כנסת להירשם, אני חושבת שהיה מספיק זמן.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

מיכאל בן-ארי: הכול מותר, אין אלוקים, אין גבולות, אין כלום.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, המציעים חבר הכנסת עתניאל שנלר וזבולון אורלב, אני רוצה להגיד לכם שזאת אחת מהצעות החוק החשובות שהכנסת הזו דנה בהן בזמן האחרון, והחשיבות פה נובעת גם מעצם הנושאים שאנחנו נחשפים אליהם בעיתונות, במדיה, בתקשורת, בכלל אנחנו די מוצפים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד שכאשר ראיתי את הצעת החוק הזו, מייד עלתה לנגד עיני אותה כתבה מזעזעת על אותם קורבנות של מטפלים אלטרנטיביים, הניצול של המרות הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: הרבה פעמים שמעתי גם סיפורים על הורים ששולחים את הילדים שלהם, מתוך איזושהי מגמה או מחשבה שבטיפולים הללו יינתנו לא רק חיזוק פיזי אלא איזשהו מקום בטוח וחיזוקה של הנפש של אותם נערים ונערות, והמטפל – אני לא יודעת איך עד היום המחוקק לא נתן דעתו על הרחבת החוק, להכניס שם גם את הטיפולים האלטרנטיביים הפארה-רפואיים הבריאותיים השונים וגם את יחסי המרות בין מורה, מדריך רוחני וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: הרבה פעמים אתה נמצא באיזשהו מקום, אתה נותן את כל ביטחונך בבן-אדם שאמור לטפל בך, לתת לך לאסוף את עצמך מחדש ולבנות את האדם שיכול להתמודד עם קשיי החיים, ודווקא באותו מקום הסכנות אורבות לך.

אורלי לוי אבקסיס: בהצעת החוק הזו יש לא רק ההיגיון, המוסר והחובה שלנו, יש פה גם אמירה לגבי אותם אנשים – ואתם יודעים מה?

אורלי לוי אבקסיס: גם המקצוע שלהם, אני לא יודעת כמה הוא מוגדר וכמה הוא מוסדר מבחינת החוק, אבל ישנה איזושהי פריצות, כי יש יותר מדי בתי-ספר שנותנים תעודות.

אורלי לוי אבקסיס: הרבה פעמים כשאנשים מגיעים, אנשים עם עין לא מזוינת, שלא מספיק מכירים את התחום, הם רואים שמדובר ברופאים, שקיבלו על הדרך גם שיעורים באתיקה מקצועית, והרבה פעמים אנחנו מוצאים שזה בעצם כר פורה לאותם פדופילים או לאותם עברייני מין, או אנשים שמנצלים את סמכותם ואת המקום הזה כדי לבצע את זממם באותם אנשים חלשים.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת לא תמיד מי שנמצא על ספת המטופל, מי שנמצא על ספת המסאז'ים, אפילו, יכול או מרגיש שהוא צריך להגיד: די, עד כאן, אני לא מוכן לזה, ולהפסיק את אותה עבירה, שהיא הרבה פעמים עבירה מתמשכת, היא לא נגמרת בטיפול אחד, היא ממשיכה הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אנחנו נכנסים פה לאותו מקום, לעזור לאותם אנשים, שאולי התחושה והמחשבה: אולי אני מפרש את זה לא נכון, אולי המגע שלי הוא לא נעים, והוא בעצם חלק מהטיפול – אבל הוא בעצם בא לספק איזה יצר חולני של אותו מטפל, ולא כל המטפלים, לצערי הרב, עוברים איזושהי בדיקת כשירות או נכונות.

אורלי לוי אבקסיס: ופה אני מסיימת, ואני רוצה באמת לברך את המציעים ולקוות שהחוק הזה יעבור וכמה שיותר מהר.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מצטרפת.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: יסכם את הדיון אחד המציעים, חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך, אדוני, חמש דקות.

עתניאל שנלר: גברתי היושבת-ראש, תודה לך, חברי הכנסת, חבר הכנסת , תודה לך על העבודה המשותפת.

עתניאל שנלר: נדמה לי שזה חוק שיש בו גם הרבה אור וגם הרבה לב, וטוב לעבוד על זה, חבר הכנסת אורלב.

עתניאל שנלר: אתם יודעים, חברי חברי הכנסת, אילולא רחל שנאלצה לעזוב את בעלה וילדיה והופיעה איזה ערב אחד במוצאי שבת אצלנו בבית והסבירה שאיזה מטפל, איזה מישהו, הסביר לה שהיא צריכה לעזוב את ביתה, כי – והרי אני מכיר את המשפחה הרבה שנים, משפחה מצוינת.

עתניאל שנלר: כן, הם היום בנפרד במקומות אחרים.

עתניאל שנלר: אילולא פגשתי את לאה במרכז לנפגעות בתל-אביב, כשישבתי ללמוד את הנושא וחזרתי עם חולצה רטובה מצד שמאל בדמעותיה ובצד ימין בדמעותי אני, אולי לא הייתי עוסק בכך.

עתניאל שנלר: ואילולא ישבתי עם רבקה ועוד חברות שלה אחרי-הצהריים במוסד לשיקום בנות, וישבנו יחד שעות כשהשמש שוקעת ואנחנו מבינים על מה מדובר, אולי לא הייתי זוכה להיות כאן.

עתניאל שנלר: החוק, חבר הכנסת נסים זאב, הוא חוק חינוכי.

עתניאל שנלר: זה לא חוק של ענישה, זה חוק של חינוך.

עתניאל שנלר: יצירת אווירה של איפוק גם בבית הזה היא חלק מהחוק הזה.

עתניאל שנלר: איזהו גיבור?

עתניאל שנלר: הכובש את יצרו.

עתניאל שנלר: המון דברים מגרים אותנו.

עתניאל שנלר: זה יהודי שכובש את יצרו.

עתניאל שנלר: זה חוק של יצר, זה חוק של חינוך וכל הדברים האחרים.

עתניאל שנלר: כל אדם – – –

מיכאל בן-ארי: ההערות שלו היו במקום.

עתניאל שנלר: בוודאי כל אדם, אבל הנה, למשל, לכבוש את יצר התגובה הרגע.

עתניאל שנלר: לא יקרה שום דבר.

מיכאל בן-ארי: למה?

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא.

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

רוחמה אברהם-בלילא: כי זה לא שאלות ותשובות כשהוא מציג את החוק.

עתניאל שנלר: אנחנו לא ניתן, אנחנו לא ניתן.

מיכאל בן-ארי: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אתה לא מפריע לו, אתה לא מפריע לו.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

עתניאל שנלר: אני מקבל את זה באהבה.

מיכאל בן-ארי: אני לא מפריע.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אתה לא מפריע לו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני קוראת אותך לסדר.

עתניאל שנלר: זו הטרדה מותרת, אבל היושבת-ראש אמרה שלא, לכן נסתפק בהערת הביניים.

עתניאל שנלר: מעבר לזה שזה חוק חינוכי, אני רוצה שנזכור שככל שנרצה ליצור חברה פלורליסטית יותר, רחבה יותר, ליברלית יותר, כך צריך לשים יותר מחסומים, גבוהים יותר, חזקים יותר.

עתניאל שנלר: אוטו שנוסע מהר – אם אין לו אמצעי מיגון, זה קטילה בכל אירוע, בכל תאונה.

עתניאל שנלר: קסדה בראש טוב, חגורת בטיחות.

עתניאל שנלר: זה החוק הזה.

עתניאל שנלר: כן, יש אנשים שנפגשים, ואם יש איזה ארגון, אסור שזה יהפוך להיות כת לניצול מיני.

עתניאל שנלר: כן, יש בעלי סגולות, מותר ללכת אליהם, ואינני שופט מי יותר, מי פחות, מי נראה כך, מי נראה אחרת, קטונתי, אבל אותו בעל סגולות – אם יש לו אותן סגולות, הוא רשאי לנצל את סגולותיו לתלות של הבא לקבל את ברכתו או את הסיוע שלו?

עתניאל שנלר: זה לא.

עתניאל שנלר: גבול.

עתניאל שנלר: מותר לתת הדרכה כלשהי, אדרבה, זה חשוב.

עתניאל שנלר: לפעמים זה אפילו בא נוסף על פסיכולוג וכו'.

עתניאל שנלר: ודאי שמותר.

עתניאל שנלר: לנצל את התלות של החלש בבעל הסמכות והיכולות?

עתניאל שנלר: ודאי שלא.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זאב, חבר הכנסת מיכאלי, הכנסת החשובה הזאת, בכנסת ישראל היהודית, ודאי שלימוד תורה צריך.

עתניאל שנלר: ודאי שלשמור את התורה והמצוות חייבים, כל אחד לפי דרכו, כל אחד לפי הבנתו.

עתניאל שנלר: אבל לנצל את זה כנגד תורה?

עתניאל שנלר: בשום דרך לא.

עתניאל שנלר: אני רוצה לסיים.

עתניאל שנלר: אני אומר ממש ממש כן להרבה חיזור.

עתניאל שנלר: חיזור זה דבר שהקדוש-ברוך-הוא ברא.

עתניאל שנלר: אוי ואבוי אם לא היה חיזור.

עתניאל שנלר: זה דבר נפלא.

עתניאל שנלר: כן לחיזור אבל לא לחזירים.

עתניאל שנלר: כן לפתיחות אבל לא לפריצות.

עתניאל שנלר: כן לאהבה, לאהבה ממש, אבל לא להטרדה.

עתניאל שנלר: כן לחוק שיגדיר הגדרות מאוד ברורות, כי החוק שאנחנו מבקשים לחוקק או מבקשים את אמון הכנסת לקראת הקריאה הבאה והעברתו יורחב מעבר למה שקיים היום.

עתניאל שנלר: את זה אני אומר לחבר הכנסת אורלב, גם בעזרת השם וגם עם ביטחון מסוים – בעזרת השם נגיע.

עתניאל שנלר: אני לא רוצה להרחיב מעבר לזה.

עתניאל שנלר: הוא יהיה רחב הרבה יותר מאשר יש כאן.

עתניאל שנלר: אני רק יכול לומר שהחוק הזה, מעבר להיותו חוק חינוכי – תרשו לי גם, חוק יהודי – הוא פשוט המוסר.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, חבר הכנסת שנלר, ואנחנו נעבור להצבעה.

מיכאל בן-ארי: הוא פואטי.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה שבסוף הוא ריתק גם אותך.

מיכאל בן-ארי: אבל מה יש לך נגדי?

רוחמה אברהם-בלילא: כלום, אני לא, אבל אתה יודע, הוא צריך להציג את הצעת החוק החשובה הזאת ואתה הפרעת לו.

מיכאל בן-ארי: אנחנו תומכים בחוק, ואני תומך גם במה שאמר חבר הכנסת זאב.

רוחמה אברהם-בלילא: חברים, אני עוברת להצבעה, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: מצביעים כעת.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 6) (יחסי מרות ותלות – הרחבה), התש"ע–2010, לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד הצביעו 11, לא היו מתנגדים ולא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך, אני קובעת שהוועדה המוסמכת לדון בהצעת חוק זו לפי תקנון הכנסת היא הוועדה לקידום מעמד האשה, והיא תועבר לשם להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

רוחמה אברהם-בלילא: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, כ"ז בסיוון התש"ע, 9 ביוני 2010, בשעה 11:00.

רוחמה אברהם-בלילא: ישיבה זו נעולה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.