ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 118, 2010-03-08 00:00

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ב בחודש אדר התש"ע, 8 במרס 2010 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון מס' 2), התש”ע–2010, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם:

ירדנה מלר-הורוביץ: החל בהצעת חוק פ/2189/18 וכלה בהצעת חוק פ/2211/18 – הצעת חוק השוואת תגמוליהם של נפגעי טרור פלילי לנפגעי טרור לאומני, התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת שי חרמש, יריב לוין ואמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עובדים זרים (תיקון – החמרת הענישה למעסיק בענפים לא מורשים), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת שי חרמש ויצחק וקנין; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (סיוע ריאלי בשכר דירה), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת מירי רגב, דב חנין, שלמה מולה ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק דיור מוגן (הבטחת כספי פיקדון), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת ציון פיניאן ויעקב אדרי; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הארכת תוקף תעודת לוחם בשנה), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת רוברט טיבייב, כרמל שאמה ואריה ביבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פרסומת למזון המכוונת לקטינים), התש”ע–2010, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא; הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון – מורי דרך), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת גדעון עזרא, אורי אריאל, כרמל שאמה, דני דנון ואברהם מיכאלי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיתונות (הגבלה על הפצתו בחינם של עיתון בתפוצה ארצית), התש”ע–2010, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – הליכי מינוי שופט לכהונה בפועל), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת יריב לוין ודוד רותם; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון – ביטול התניית מזונות ביציאה לחו"ל), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת פניה קירשנבאום, שלי יחימוביץ, ציפי חוטובלי, רונית תירוש, אורלי לוי אבקסיס ואנסטסיה מיכאלי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תגמול למאבטח הנפגע בהצלת חיי הזולת, התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת פניה קירשנבאום, אורי אורבך ומשה מטלון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – פרסום תמונתו של נפגע), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת אורי מקלב ומשה גפני; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – מוסר תשלומים), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ, יריב לוין ואמנון כהן; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – התיישנות תביעת השתתפות עצמית), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת עפו אגבאריה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון – הכנסה מרבית),

ירדנה מלר-הורוביץ: התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת דוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכרה בפגיעה מינית כתאונת עבודה), התש”ע–2010, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא; הצעת חוק הכנסת (תיקון – כינוס הכנסת בתקופת הפגרה), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק הכנסת (תיקון – התאמה לחוק-יסוד: הכנסת), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק הכנסת (תיקון – מספר הסגנים ליושב-ראש הכנסת), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק נציב לתלונות כלואים ולביקורת על מתקני הכליאה, התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק בתי-הדין הדתיים הדרוזיים (תיקון – הרכב וכשירות), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת מגלי והבה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – רפואת שיניים), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת חיים אורון, אילן גילאון, ישראל חסון, ניצן הורוביץ, סעיד נפאע, יולי תמיר ויצחק וקנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלת גובה דמי ניהול), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת אמנון כהן.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: היערכות המשטרה לטיפול בתופעת הפשיעה במגזר הערבי, הצעת חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, בהתאם לסעיף 124 בתקנון, מבקשת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להודיע על החלטתה לחדש את דיונה בהצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 2), התש”ע–2010.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוסח חדש של הצעת החוק יונח על שולחן הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

בממשלה בשל: 1.

בממשלה בשל: שנה לממשלת הכלום;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, גברתי השרה, כבוד השרה לנדבר, את לא משיבה על ההצעה, נכון?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: לפנינו כמצווה בחוק הצעות אי-אמון בממשלה, ולכן הן נשמעות כהצעות הראשונות בשבוע בסדר-יומה של הכנסת, ויש שתי הצעות – הצעה אחת של סיעת קדימה ואחת של סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד.

ראובן ריבלין: ראשון המנמקים את הצעת האי-אמון הוא חבר הכנסת ישראל חסון, המבקש להביע אי-אמון בממשלה בשם סיעתו, סיעת קדימה, בכותרת: שנה לממשלת הכלום.

ראובן ריבלין: כלום זה משהו.

ראובן ריבלין: כמובן, אתה יכול לפתוח בדברים לציבור חברי הכנסת וגם לצופינו באשר הם, ולאורחים הנמצאים ביציע.

ראובן ריבלין: השר המשיב אינו נוכח.

ראובן ריבלין: אני אתחיל להפעיל את השעון כשהוא יגיע.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, תודה לך, גברתי השרה, חברי הכנסת, אני חושב שלא במקרה נבחרה המלה "כלום" – – –

ראובן ריבלין: בכל זאת יש בו משהו.

ישראל חסון: בדיוק.

ישראל חסון: ועכשיו השאלה מהו ה"משהו".

ראובן ריבלין: אלתרמן כתב את זה על תל-אביב.

רוני בר-און: לא על זה תהיה תפארתו.

רוני בר-און: מה יש בה?

ראובן ריבלין: קודם כול, תמיד אפשר לחזור ממנה הביתה.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אבי ז"ל היה תמיד אומר לי שהדבר היותר גרוע מאיוולת זה איוולת של חרוצים.

ישראל חסון: כלומר, אנשים שהם גם חרוצים וגם בתחום הזה.

ישראל חסון: אני רוצה לומר לך, עד שיגיע השר המשיב, השבוע הייתי בביקור במקום שאני יודע שאדוני היושב-ראש היה שם, אני גם יודע שאתה תומך באותו מקום – בגבעת-התחמושת.

ישראל חסון: מי שאירח אותי היה קצ'ה.

ישראל חסון: אדוני, נכון שאתה מניד בראשך ככה ואומר: מגיע לנו יותר?

ישראל חסון: תסכים אתי, כשאתה חווה דמות כזאת – –

ראובן ריבלין: קצ'ה הוא אדם נפלא.

ישראל חסון: – – כשאתה עובר אתו את ההיסטוריה הפרטית שלו ואת ההיסטוריה של מדינת ישראל, אתה מבין בעצם מה השארנו מאחור.

ישראל חסון: ואני חושב שבשנה האחרונה אנחנו די הגענו לשיאים של מה שהשארנו מאחור.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה השקיע בניסיון שלו לפרק את קדימה – כשמכפילים את מספר חברי הכנסת שהוא פגש באופן אישי, והשקיע בזה אישית עשרות רבות של שעות.

ישראל חסון: ואני שאלתי את עצמי, אם היה משקיע ולו גם עשירית מהשעות האלה ברשימת בעיות שאני מוכן לתת לו – אם הוא לא ער להן, למה שקורה לנו כאן – אם הוא היה משקיע בזה עשירית, לא יותר מזה, עשירית מהזמן, אולי מצבנו היה טוב בהרבה.

ישראל חסון: ואני אתן לך דוגמה קטנה למה שבעיני, איך אנחנו – – –

ראובן ריבלין: כבוד השר ארדן, אני מתנצל על כך שאני פותח את כל ישיבות הכנסת בדיוק בשעה הקבועה, אני מודה גם באשמה, ואני גם מודיע שכל ישיבות הכנסת בזמן שאני משמש כיושב-ראש הכנסת, ייפתחו בזמן.

ישראל חסון: – – – אין כמעט נושא שגם כשלעצמו הוא נכון, בדרך מופלאה אנחנו לוקחים וגם אותו אנחנו הורסים.

רוני בר-און: אתה צריך לשמוח, אחרת הוא היה הורס את המדינה עוד יותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל חסון, איש רב-פעלים, שמדינת ישראל חייבת לו לא מעט, כבוד השר ארדן נמצא, והוא השר המשיב, השרה התורנית היתה בזמן, לכן אני מתחיל להפעיל את השעון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ישראל חסון: אני רוצה לקחת דווקא את האירוע האחרון, ואחריו נתגלגל אחורה.

ישראל חסון: הנושא של פרויקט המורשת, שהוא טוב בעיני לכל דבר ועניין.

ישראל חסון: אני יכול להתווכח, האם יותר חשוב שנשקיע במבנים או בחינוך, האם כדאי היה לחלק את ההקצאה הזו בצורה כזו שיתרמו חלק גדול מהסכום או חלק מהסכום לתוכנית חינוכית שתוביל אותנו לדבר הזה ולא רק לשיפוץ או לא רק לשימור?

ישראל חסון: אפשר להידיין על זה.

ישראל חסון: אז גם את זה אנחנו החלטנו להפוך למחלוקת, גם את זה החלטנו להפוך למשהו שאנחנו חייבים לעשות אותו באופן – ודרך אגב, הדיון פה הוא הרבה יותר על האיך, פחות על המה, בכל דבר ועניין, החל מזה שהשר המשיב לאי-אמון מאחר – –

ראובן ריבלין: לא – – –

ישראל חסון: תקשיב, תשמע לי רגע.

ישראל חסון: אין לי טענות ברמה האישית לגלעד ארדן.

ישראל חסון: אני אומר בהתנהלות.

ישראל חסון: ואני חוזר ומדבר על זה – בסוף נשלם על הצורה הזו של ההתנהלות בדם.

ישראל חסון: כי אי-אפשר לזלזל, כי אי-אפשר לתקוע אצבעות בעיניים לכל מה שזז, איך שהוא זז, מה שהוא זז.

ישראל חסון: בסוף נשלם בעניין הזה בדם.

ישראל חסון: אי-אפשר לקחת את הנושאים של ניהול מדינת ישראל ולהפוך אותם לאמצעי פוליטי.

ישראל חסון: אי-אפשר לעשות את זה.

ישראל חסון: אי-אפשר להשתמש במדינת ישראל ככלי שרת פוליטי.

ישראל חסון: ואני לוקח את המורשת ואת ההתנהלות של מדינת ישראל בעת האחרונה, גם בסיפור של נגב-גליל, ואני מוכן לתאר לך, אדוני היושב-ראש, איך הדבר הזה נראה מהזווית הזו שלהם, כיצד אנחנו לוקחים ציבורים שלמים, דוחסים אותם, מנתקים אותם, ומחייבים אותם להגיע לנקודת החלטה, שהיא, בעיני, אופציה לפיצוץ, פשוט אופציה לבחור במרכיב האלים.

ישראל חסון: לאן אנחנו הגענו בשנה הזאת?

ישראל חסון: לאן אנחנו הולכים עם השנה הזאת שעברנו?

ישראל חסון: מה השגנו בשנה הזאת?

ישראל חסון: התבשרנו שאנחנו פותחים את השנה השנייה שלנו במשא-ומתן עקיף עם הפלסטינים.

ישראל חסון: לאן הדבר הזה אמור להוביל?

ישראל חסון: האם הצד השני הוא גורם פסיבי?

ישראל חסון: האם הצד השני הוא גורם שלא יודע לייצר אקטים של חילוץ מהמצוקה שאנחנו בעניין הזה קצת דוחפים אותם, ואנחנו עושים את זה בעקשנות רבה?

ישראל חסון: אם ראש הממשלה מתיר לסיטואציה שבה אנחנו מתחילים להתנתק מהעולם שסביבנו – אנחנו מתנתקים ממשא-ומתן ישיר עם הפלסטינים, אנחנו כמעט לא מדברים ברמה הדיפלומטית-מדינית עם הירדנים, עם המצרים מערכת היחסים היא סופר-קורקטית, ועכשיו אנחנו – טורקיה זה סיפור אחר, וגם שם הרגישות שלנו, שבה אנחנו נוהגים שם, גם דוחפת אותם לזרועות כאלה ואחרות.

ישראל חסון: ולבסוף אנחנו מגיעים להצהרות המכוננות שהיו לנו גם בעניין הסורי, שאנחנו עומדים להיפרד מהנשיא אסד בדרך כזו או אחרת.

ישראל חסון: לאיזו מערכת לוקחים אותנו?

ישראל חסון: אם ראש הממשלה היה מתעסק שעתיים בשבוע במקום בפגישות החשאיות שלו עם שבעה, שמונה, 11 – לא משנה – בניסיון, כאחרון העסקנים, לפרק, במקום לנסות ללכד כוחות ולהוביל לחזון; אם הוא היה עוסק בסיפור המורשת, ולא בססמאות, אלא במחשבה לאן אני רוצה לקחת; אם היה עוסק בזה בתחום המדיני, וכרגע המהלך הכוחני שהם מנסים לייצר בדמות התקציב הדו-שנתי, שהוא ביטול של המקום הזה – כל היום פועלים לדבר אחד, למוסס את המוסד הזה, לדלג מעליו, לבטל אותו.

ישראל חסון: ואני אומר לך שכשמסתכלים לאורך זמן, וכשמסתכלים באיזה תהליך לוקחים אותנו, אני מאוד מאוד מודאג מהכיוון הזה, אדוני היושב-ראש, כי בסוף אנחנו נהיה אלה שנשלם על זה שהאנשים האלה מעודדים השתמטות.

ישראל חסון: אנחנו נשלם על זה שלא פותרים את סוגיית הבדואים בדרום.

ישראל חסון: אנחנו נשלם על זה שלא פותחים את ההתיישבות בגליל.

ישראל חסון: אנחנו נשלם על כל הערכים שהממשלה הזו מבזה יום-יום.

ראובן ריבלין: נדמה לי שדווקא בתקופה הזאת מנסים לפתוח איזה פתח לפתרון בעיית הבדואים בדרום.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה לומר לך שהממשלה – ודאי השר ארדן יענה – עסקה חודשים רבים בשנה הראשונה בהדיפת דוח-גולדסטון, שהוא בעיה של מדינתנו כולה.

ציפי לבני: – – –

ראובן ריבלין: אני לא נכנס לתקציב הדו-שנתי.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אם בדרך שאנחנו מנהלים את מדיניות החוץ שלנו אנחנו חושבים שנהדוף את דוח- גולדסטון ונשמר בידינו כוח הרתעה כזה או אחר, אז, אדוני, תרשה לי לא מעל במת הכנסת, ונמצא פורום אחר לקיים עליו את הדיון הזה.

ישראל חסון: דוח-גולדסטון, אני חושב שיש פה כמעט קונסנזוס מלא בבניין הזה לתאר אותו בצבעים שחורים ובכל צבע שאתה רוצה, אבל ההתנהגות המתגרה והמתריסה מייצרת לנו יכולת הרתעה לעתיד לבוא?

ישראל חסון: היא מייצרת לנו יכולת הרתעה היום, או מחלישה את זה?

ישראל חסון: על כל זה בסוף מישהו יגיש חשבונית, ומי שישלם את המחיר זה לא אותם אנשים שמשתמשים במדינה כקרדום לחפור בו פוליטית, ועל זה אנחנו מדברים – לאן אנחנו מולכים?

ישראל חסון: ועל זה הדיון של אחרי שנה.

ישראל חסון: תראה לאן הבאנו את זה – שכאן בשנה הזו הקואליציה חוקקה חוקים שתכליתם היתה לייתר את הבניין הזה.

ישראל חסון: הקואליציה, שהובילה את זה שסגני שרים יוכלו להצביע בוועדות, הקואליציה שלקחה את החוק לצמצם – אחוז הפורשים שייקראו סיעה.

ישראל חסון: תראה במה עסקנו, ותראה במה אנחנו הולכים לעסוק.

ישראל חסון: לאן זה הולך?

ישראל חסון: ואני אומר לך שבגלל זה כשהייתי השבוע בגבעת-התחמושת והקשבתי לאיש, הוא לא אמר מלה רעה, אבל הוא נתן לי את הרפרנס להבדיל בין מי שטובת המדינה הזו חשובה לו לבין מי שערכים אחרים, כנראה, חשובים לו, והוא ייצר לי את נקודת הייחוס הזו להבין למה אנחנו אמורים להיות פה שותפים.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, הכנסת הזו עסקה בוועדת משנה בנושא נכי צה"ל ומשפחות שכולות, ואני אמור להגיש לך את הדוח – בפירוט רב.

ישראל חסון: האם אדוני יודע כמה פעמים הממשלה התעניינה בעבודה הזאת?

ישראל חסון: אני מעדיף שלא תשאל אותי, כי אני לא רוצה לשתף את הציבור בזה.

ישראל חסון: כואב הלב.

ישראל חסון: במה אנחנו עסוקים?

ישראל חסון: בעוד פגישה לילית?

ישראל חסון: בעוד ארוחת בוקר?

ישראל חסון: בעוד משהו?

ישראל חסון: למה לנסות לפרק?

ישראל חסון: לאן?

ישראל חסון: למה?

ראובן ריבלין: לכל פגישה צריך שניים.

ישראל חסון: אגב, גם לי, כשיקרא לי ראש הממשלה, אני אבוא, ואני גם אגיד לו: תודה, אדוני, אני מבקש ממך, אל תציע לי יותר, אבל אם אתה רוצה שנגיע למצב שלא באים גם לראש ממשלה כשהוא קורא, אוי ואבוי לנו, אנחנו בדרך לשם, ולא לזה אדוני מתכוון.

ישראל חסון: אני מבקש לומר לך, אדוני, שלדעתי, מי שעיניו בראשו, בוא נעצור רגע, נראה לאן אנחנו מולכים, לאן אנחנו מובלים ואחרי איזה ערכים אנחנו כרגע הולכים, בתום השנה הזו.

ישראל חסון: אנחנו נשתדל לא לתת לפחות את מה שביכולתו לעקר את מעמדו של הבית הזה.

ישראל חסון: על זה ננסה לשמור.

ישראל חסון: ואני מבקש להביע אי-אמון בממשלה על כיוונה, על דרכה או על היעדר דרכה, בעברית פשוטה, ועל המקום שמוליכים אותנו אליו.

ישראל חסון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ישראל חסון, שביקש להביע אי-אמון בממשלה מטעם סיעת קדימה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד השר גלעד ארדן, שהוא גם השר המקשר, כדי להשיב על הצעת האי-אמון.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, אני רוצה להזכיר לך שנהוג בכל זאת לשמוע את התשובה.

גלעד ארדן: יכול להיות שזו הסיבה שלא היה לי ברור אם על-פי תקנון הכנסת כשהשרה התורנית נמצאת, האם אני חייב להיות – – –

ראובן ריבלין: אני פתחתי את הישיבה ואמרתי, רק אני לא – – –

גלעד ארדן: אז מדוע השעון לא רץ?

ראובן ריבלין: השעון לא עבד, כי אני יודע שאדוני לא נוהג לענות על דבר כשהוא לא יודע מה אמרו, אז אני חיכיתי לך – זה הכול.

ראובן ריבלין: אני יודע – – –

גלעד ארדן: אה, אדוני צפה שיהיו השבוע טיעונים חדשים, הבנתי.

ראובן ריבלין: לא, אני תמיד נותן קרדיט.

גלעד ארדן: אני פשוט הנחתי שאני מכיר את הטיעונים.

ראובן ריבלין: אני נותן קרדיט.

ראובן ריבלין: בדרך כלל, אני יודע שהשר ארדן לא עושה מלאכתו קלה.

ראובן ריבלין: הוא משיב רק על דבר שהוא שמע אותו וחווה אותו במו-אוזניו ובמראה עיניו.

גלעד ארדן: טוב, אז אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: אבל עדיין, אם הדובר מתחיל לדבר גם אם השעון איננו רץ, ואני לא שמעתי את מה שהוא אמר, אז אני לא אוכל להשיב על דברים שלא שמעתי.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: ביקשתי ממנו – – –

גלעד ארדן: אה, שבהתחלה עוד – הבנתי.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אמרתי לו: דבר לציבור.

גלעד ארדן: על דא ועל הא.

ישראל חסון: גלעד, אני מוכן לחזור אליך על ההתחלה.

גלעד ארדן: אני בשמחה.

גלעד ארדן: אני מייד אמסור את מספר הפלאפון שלי, ואתה תתקשר ותאמר לי מה שדיברת.

קריאה: לא, אתה תמסור עכשיו.

גלעד ארדן: זה לא סודי, זה מופיע באתר האינטרנט.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד השר.

גלעד ארדן: תודה, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: האמת שיש לחבר הכנסת חסון הרבה מאוד תכונות טובות שאני מאוד מעריך.

גלעד ארדן: אבל אחת הבולטות שבהן זה הכנות והיושר שלו.

גלעד ארדן: וכשהוא מדבר על כך שכמעט שאין לו מחלוקת על ה"איך", הוא לא הראשון.

גלעד ארדן: גם חברת הכנסת תירוש לפעמים אומרת את הדברים האלו, גם חברי כנסת אחרים אומרים את הדברים האלו.

גלעד ארדן: יש להם יותר בעיה – סליחה, אין להם בעיה עם ה"מה", יש להם בעיה עם ה"איך".

גלעד ארדן: אני, קודם כול הייתי מציע לכל חברי הכנסת בכלל – אני חושב שמה שהרבה יותר חשוב זה דווקא ה"מה".

גלעד ארדן: כי ברגע שמסכימים על הנושאים המהותיים, על מה צריך לעשות, במה צריך לטפל – האם זה נעשה על-ידי זה שעשו פגישה כזאת או פגישה אחרת, או התייחסו יפה לאיש ההוא או פחות יפה לאיש האחר, עם כל הכבוד, זו רכילות, זה עיתונות.

גלעד ארדן: זה שהעיתונות היום אוהבת לתת דגש, והמון עמודים על ה"איך", והרבה פחות על ה"מה", זה לא אומר שאנחנו צריכים להתרשם מזה וללכת בעקבות העיתונות.

גלעד ארדן: אני חושב שהרבה יותר חשוב זה ה"מה".

גלעד ארדן: וכשאני מסתכל מה הממשלה הנוכחית עושה, ובאמת ניסיתי לכתוב לעצמי – חלק זה כבר הישגים ודברים שהושלמו; חלק – דברים שהם באמצע התהליך; חלק – נושאים שרק התחלנו לעסוק בהם.

גלעד ארדן: אבל באמת התקשיתי להאמין שכל הדברים האלו קרו כאן בפחות משנה.

גלעד ארדן: כי בסך הכול, אומנם, שוב, אוהבים מייד לסכם סיכומים.

גלעד ארדן: עדיין לא מלאה שנה לכהונתה של הממשלה.

גלעד ארדן: זה יקרה בעזרת השם בסוף החודש הזה, ב-31 במרס.

גלעד ארדן: אז היתה ההשבעה, נדמה לי ב-22:00, ובעצם עוד לא מלאה אפילו שנה.

גלעד ארדן: הממשלה הזו שמה דגש, אני חושב, על מגוון רב של נושאים, גם מדיניים-ביטחוניים וגם כלכליים-חברתיים.

גלעד ארדן: וכפי שאמרתי, היא עושה את זה למרות, שוב, הטחת הביקורת כאילו מפחדים או לא מפחדים.

גלעד ארדן: נוגעים פה בשנה האחרונה בנושאים ומקדמים פה רפורמות שהרבה מאוד שנים ממשלות ישראל לא קידמו, ואפילו פחדו לנגוע.

גלעד ארדן: אז אני אעשה את זה במשולב.

גלעד ארדן: אני גם אתן בקצרה את ההיי-לייטים של כל נושא ונושא – – –

מגלי והבה: – – – אולי בעיקר הנושא המדיני החשוב שאתה מדבר עליו.

גלעד ארדן: בשמחה רבה, חבר הכנסת והבה.

מגלי והבה: אנחנו רוצים לשמוע אותם.

מגלי והבה: אל תחסיר אף אחד.

גלעד ארדן: בהחלט, בהחלט.

גלעד ארדן: רק אני אזכיר לאדוני שהיה סגן שר החוץ שבנושאים מדיניים אתה לא יכול לכפות.

גלעד ארדן: מלחמות אתה יכול לכפות על מישהו אחר, שלום עוד לא הצליחו לכפות.

גלעד ארדן: כי הרי אם היה ניתן לכפות שלום, חזקה עליך ועל שרת החוץ הקודמת, שכמי שחפצים בשלום, הייתם כופים את השלום, והייתם מביאים אותו לעם ישראל.

גלעד ארדן: מה לעשות, חבר הכנסת והבה – –

שלמה מולה: אין כופים שלום.

שלמה מולה: עושים משא-ומתן.

גלעד ארדן: – – ששלום אי-אפשר לכפות?

גלעד ארדן: כשמישהו לא רוצה לעשות אתך שלום, כל מה שלא תעשה לא יועיל.

שלמה מולה: דו-שיח אפשר לייצר?

שלמה מולה: זה הכי חשוב.

ישראל חסון: השר ארדן, גלעד, אפשר – – –

גלעד ארדן: זה בדיוק ההבדל בין ה"מה" ל"איך".

ישראל חסון: לא, אז זה – – –

גלעד ארדן: כשחברת הכנסת לבני מדברת על זה שהיא בחדרי חדרים במשא-ומתן התנהגה יותר יפה, כי כשהיא יצאה מחדרי המשא-ומתן היא אמרה x ולא y – תגידו, זה משנה לעם ישראל?

גלעד ארדן: לעם ישראל משנה אם יש שלום ויש ביטחון.

גלעד ארדן: בפועל, ממשלת קדימה הביאה שתי מלחמות, ולא הביאה שלום; זו השורה התחתונה.

גלעד ארדן: מה התנהגו בחדר, היא הגישה, היא התנהגה יותר יפה לאבו מאזן, לאבו עלא, ליאסר עבד-רבו – את מי זה מעניין?

גלעד ארדן: את עם ישראל מעניין אם נוחתים "קסאמים" או לא נוחתים – –

מגלי והבה: – – –

גלעד ארדן: – – האם הכלכלה יציבה או שהיא לא יציבה, האם יש אבטלה או שאין אבטלה – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, חבר הכנסת מולה, כרגע – – –

גלעד ארדן: – – אלה המבחנים של ממשלה.

גלעד ארדן: ה"מה" – זה בדיוק העניין, לא ה"איך".

גלעד ארדן: ה"איך" זה רכילות, ה"איך" זה מה שמעניין, לצערנו, את העיתונים הרבה פעמים.

ראובן ריבלין: השר משיב כרגע על הצעת האי-אמון כפי שהיא נשאלה.

מגלי והבה: אין לנו בעיה, הוא דיבר – – –

ראובן ריבלין: אבל עכשיו הוא מדבר.

ראובן ריבלין: הוא לא צריך לשמוע.

ראובן ריבלין: אם יש לכם הערות, אתם רוצים לחזור על דברים שאמר ישראל חסון, תשנו את תקנון הכנסת, מייד אנחנו נסדיר את זה, אין שום בעיה.

מגלי והבה: – – –

ראובן ריבלין: כל עוד התקנון הוא כזה שהשר משיב לכם עכשיו, אי-אפשר.

ראובן ריבלין: קריאת ביניים – בסדר.

ראובן ריבלין: אבל אי-אפשר – – –

גלעד ארדן: אני גם מזכיר את הנושאים שהממשלה נגעה בהם, ועסקה וקידמה, וגם כמה ציטוטים מכאלו שלא חשודים שהצביעו ליכוד בבחירות האחרונות.

רחל אדטו: רק לתקן: ה"קסאמים" לא נוחתים בגלל קדימה, לא בגלל הממשלה הנוכחית.

גלעד ארדן: סליחה?

רחל אדטו: ההיסטוריה אומרת שה"קסאמים" לא נוחתים עכשיו בגלל הפעילות של קדימה בממשלה הקודמת.

קריאה: ואני גם מציע – – –

גלעד ארדן: אי-אפשר את הטוב לקחת ואת הרע להפיל עלינו.

גלעד ארדן: אם בזכותכם ה"קסאמים" לא נוחתים אז גם הכעס הבין-לאומי על ישראל ודוח-גולדסטון, זה קשור גם לטיפול ב"קסאמים", נכון?

גלעד ארדן: או תיקחו הכול, או תעזבו הכול – תחליטו.

גלעד ארדן: אי-אפשר לקחת מה שנוח, ולא לקחת מה – – –

רחל אדטו: – – –

גלעד ארדן: – – – בבידוד מדיני, בכל ביקורת בין-לאומית מפילים את זה על הממשלה, אף שהמבצע לטיפול ב"קסאמים", וגם יצירת בעיית ה"קסאמים" ברובה, היתה בזכות או לא בזכות הנסיגה החד-צדדית, ולאחר מכן הטיפול במבצע "עופרת יצוקה".

גלעד ארדן: אז תחליטו, צריך שיהיה גם קו אחיד לאופוזיציה, לא רק לממשלה.

ישראל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, הוא עונה לך.

ראובן ריבלין: הוא בסך הכול עונה לך.

ישראל חסון: לא, אבל אני רוצה להציע ששר מכובד כמוהו, ואני באמת מכבד אותו, לא ישתמש במינוח "הבאתם עלינו שתי מלחמות".

גלעד ארדן: לא – – –

ישראל חסון: הבאתם עלינו שתי מלחמות.

קריאה: זו לא הפעם הראשונה – – –

ראובן ריבלין: זה הבעיה של כל המדינה, כמו שהבעיות כרגע הן של כל המדינה.

ישראל חסון: מלחמות באות עלינו, גלעד.

ישראל חסון: לא – – –

ראובן ריבלין: רוצים עכשיו להודיע לך מה תוצאות המשא-ומתן לפני שהוא מתחיל.

ראובן ריבלין: ואני למדתי מאחד מגדולי המובילים שלנו ברמה הביטחונית, ישראל חסון, שמשא-ומתן שבו מודיעים לנו מהן התוצאות הוא משא-ומתן שאסור להתחיל בו.

גלעד ארדן: טוב, חבר הכנסת חסון, בקצב הזה אני עוד לא התחלתי.

גלעד ארדן: זה פשוט – – –

ראובן ריבלין: לא, לא; אני עכשיו אקפיד, אדוני.

גלעד ארדן: אם רק לא הובנתי נכון, אני לא התכוונתי – אף אחד לא גרם פה, חס וחלילה, לשום מלחמה.

גלעד ארדן: שתי המלחמות, שני המבצעים היו מוצדקים מאין כמותם.

גלעד ארדן: אפשר להתווכח על הניהול, או על העיתוי של הפסקת אחד מהם.

גלעד ארדן: אבל, בוודאי שאין מחלוקת על הצידוק שמאחוריהן, וחס וחלילה אינני מטיל את האחריות.

גלעד ארדן: אני רק אומר, כיוון שאנחנו עוסקים היום, מטעמי לפחות, ב"מה", ולא ב"איך", אז בסופו של דבר, הנה, דווקא אני מנסה להראות שאותה מפלגה שמתיימרת לרצות הרבה יותר – אני טוען אחרת – אבל נניח שהיא רוצה יותר מאתנו, לשיטתה, לקדם תהליך מדיני, בפועל מה שהתרחש בסופו של דבר כנראה לא תמיד תלוי ברצון.

גלעד ארדן: אם ניקח בהשאלה לתקופתנו, לא כל מה שקורה היום בנושא המדיני מלמד אם יש רצון לראש הממשלה ולממשלה לקדם תהליך מדיני.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד לך במאה אחוז, באמונה שלמה, שאנחנו רוצים לקדם תהליך מדיני, וראש הממשלה רוצה מאוד לקדם תהליך מדיני.

גלעד ארדן: אני מציע לנסות לתת לו קרדיט בעניין הזה כמו שאני לא אומר שזה שקרו מלחמות, התרחשו בזמן כהונת קדימה – זה לא אומר שקדימה לא רצתה להביא שלום, ולא רצתה לקיים תהליך מדיני.

גלעד ארדן: ועכשיו, בטובך, תן לי לעבור בקצרה.

גלעד ארדן: קודם כול, אומר אלוף בן, הפרשן המדיני של "הארץ", ב-5 בפברואר: ישראל נהנתה בשנה החולפת מרגיעה ביטחונית שכמוה לא היתה בעשור האחרון.

גלעד ארדן: אין ספק שלמבצע "עופרת יצוקה" יש לכך קשר.

גלעד ארדן: אבל אנחנו מאמינים ששימור ההרתעה מול ה"חמאס" והמשך היציבות הביטחונית בדרום מושגים גם בזכות מדיניות של תגובה חזקה לכל התקפה, ועוד אמצעים נוספים שהממשלה מפתחת.

גלעד ארדן: בין היתר, פיתוח מערכת "כיפת ברזל" שאנחנו מאמינים שתביא תוצאות.

גלעד ארדן: בצפון, חיזוק ההרתעה מול ה"חיזבאללה", תוך סיכול משלוחי אמל"ח.

גלעד ארדן: בנושא העלאת הנושא האירני לסדר-היום, ראש הממשלה פועל יום וליל בנושא הזה בקהילה הבין-לאומית – ארצות-הברית, צרפת, גרמניה, איטליה, בריטניה, רוסיה, פולין.

גלעד ארדן: אני חושב שכל אזרח יכול להתרשם מהפעילות הענפה שמתקיימת בנושא הזה, והיום יש הבנה הרבה יותר גבוהה בקהילה הבין-לאומית לגבי הכוונות האמיתיות של אירן בנוגע לתוכנית הגרעין שלה.

גלעד ארדן: בעניין קידום התהליך המדיני, ראש הממשלה והממשלה פועלים לגבש הסכמה לאומית רחבה סביב חזון השלום, כשכמובן בכל מקום ובכל זמן התנאי הבסיסי הוא הכרה במדינת ישראל כמדינת העם היהודי.

גלעד ארדן: ראש הממשלה נקט צעדים מאוד משמעותיים.

גלעד ארדן: באופן פרטי לא תמיד הסכמתי אתם, אבל מי שמדבר על זה שראש הממשלה חושש, מפחד, לא רוצה להחליט – נו, לפעמים אני רציתי שהוא יחשוש, אבל לא חשש ובכל זאת נאם את נאום בר-אילן, בכל זאת השהה את הבנייה ביהודה ושומרון לעשרה חודשים.

גלעד ארדן: אני משיב כשר המקשר, אני מזכיר.

גלעד ארדן: מזכירת המדינה הגיעה לארץ ואמרה – – –

ראובן ריבלין: שלא תגרום שמישהו אחר יגיש פה אי-אמון.

גלעד ארדן: אני כל פעם אומר את זה, שלא יובן שאני מזדהה עם זה.

גלעד ארדן: אבל אני מייצג כאן את ראש הממשלה בעניין הזה – השהה את הבנייה לעשרה חודשים, ומזכירת המדינה הילרי קלינטון הגיעה לכאן וציינה שמעולם לא נעשו צעדים כאלו כדי לנסות ולפתוח במשא-ומתן.

גלעד ארדן: ומאידך גיסא, מעולם הפלסטינים – או מאז הסכמי אוסלו – לא התנו תנאים כפי שהם מתנים היום כדי לחדש או כדי לקיים משא-ומתן.

גלעד ארדן: ועדיין, הצעדים שנעשים בשטח, של צמצום החיכוך, של ביטול מחסומים ועוד צעדים כדי לאפשר הגעה של משקיעים והשקעות בכלכלה הפלסטינית – כמובן, זה לא רק אנחנו, זה גם מה שהפלסטינים עושים – מביאים לתוצאה של הזנקת הכלכלה הפלסטינית וצמיחה מאוד מאוד משמעותית ביהודה ושומרון.

גלעד ארדן: בנושא המדיני, שוב, כל אלה שמהלכים אימים, בידוד מדיני – להגיד זה מאוד קל, קשה להסביר את זה דווקא ביום שנוחת כאן סגן נשיא ארצות-הברית, כשבעוד זמן לא רב, בעזרת השם, ינחת כאן אחד ממנהיגי העולם, נשיא ברזיל, כאשר הממשלה – – –

ראובן ריבלין: בעוד שעה תהיה כאן ביציע יושבת-ראש הפרלמנט ההולנדי.

גלעד ארדן: בעזרת השם.

גלעד ארדן: – – – כאשר הממשלה כבר חותמת, ממשיכה גם תהליכים שהתחילה הממשלה הקודמת לגבי הדיאלוג עם ממשלת גרמניה ועם הקנצלרית בגרמניה, כשהתקיימה ישיבת ממשלה משותפת; ישיבת ממשלה משותפת עם ממשלת איטליה, ביקורים וקיום קשר מאוד מאוד הדוק עם הנשיא סרקוזי.

גלעד ארדן: באמת, כשטוענים טענות צריך לגבות אותן במשהו.

גלעד ארדן: לחזור עשרות ומאות פעמים על מלים כמו "בידוד מדיני" או דברים אחרים, עדיין לא הופכים את זה לאמת, ומובן שהממשלה גם נאלצת כל הזמן להמשיך ולהוביל את המאבק בדה-לגיטימציה של ישראל ובניסיונות להאשים אותה בפשעי מלחמה באמצעות דוח-גולדסטון, שלא נראה לי שאפילו האופוזיציה רוצה לייחס דווקא לממשלה הנוכחית.

גלעד ארדן: בנוגע לשיקום הכלכלה, גם פה אני יכול לצטט מ-Ynet ב-20 בינואר 2010: "חברי המשלחת של דירקטוריון קרן המטבע הבין-לאומית, שביקרו לאחרונה בישראל ונפגשו עם ראשי המשק, חיברו דוח שבו הם מגדירים את המדיניות התקציבית של ישראל" – ציטוט – "כ'דוגמה ומופת למדיניות הנכונה המתחייבת בתנאי המשבר שידע העולם'".

גלעד ארדן: אז זה יכול להיות שנוי במחלוקת, אבל העובדה שהממשלה העבירה תקציב דו-שנתי וגיבשה עסקת חבילה עם ההסתדרות, הסכם עם המעסיקים, עם נציגי העובדים, שמנע שביתות, מנע אובדן של מיליארדים למשק; באמצעות עסקת החבילה או בזכותה מקודמת חקיקה חברתית נרחבת לטובת זכויות העובדים במדינת ישראל – אלו צעדים חשובים, שמאות אלפי עובדים במדינת ישראל חיכו להם שנים רבות, ואני חושב שהממשלה הזו, בשנה הזו, הוכיחה עשייה כלכלית ענפה.

גלעד ארדן: אגע בקצרה, בלי פירוט, בנושאים שנמצאים כרגע בעיצומם, בטיפול הממשלה.

גלעד ארדן: שוב, חלק מהם שנים רבות שוכבים כאבן שאין לה הופכין ומחכים שיהיה אומץ לקחת אותם ולטפל בהם ולהוביל רפורמות, אם הרפורמה במינהל מקרקעי ישראל, שבזכותה יועברו מאות אלפי דירות ובתים מחכירה לבעלות האזרחים, דבר שיחסוך ביורוקרטיה, אם הרפורמה בתכנון ובנייה, שכרגע בעיני יש בה עדיין כשלים מאוד מאוד קשים.

גלעד ארדן: אין לי ספק ששר הפנים, אחרי שישמע את כל הטענות המוצדקות של המשרד להגנת הסביבה וארגוני הסביבה, גם יביא לכך שהרפורמה גם תביא לתועלות של פישוט הביורוקרטיה לטובת האזרח ולצמיחה הכלכלית ולתעסוקה, אבל בלי לפגוע בשטחים הפתוחים שכל כך חשובים לאיכות החיים של אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: אבל גם זה נושא שצריך הרבה מאוד אומץ כדי לקחת ולעשות בו רפורמה, כי הדבר הנוח זה כמובן להשאיר.

גלעד ארדן: אם אתה לא עושה שום דבר, אין עליך ביקורת.

גלעד ארדן: נושא נוסף, הרפורמה בתחבורה.

גלעד ארדן: ראש הממשלה ביטא הרבה פעמים את רצונו לחבר את הנגב והגליל למרכז, לבטל את כל נושא הפריפריה.

גלעד ארדן: הממשלה אישרה בשבוע האחרון תוכנית של עשרות מיליארדי שקלים של השקעות בתחבורה ציבורית, בהארכת כביש 6 לצפון ולדרום, של חיבור הפריפריה באמצעות מסילות רכבת.

גלעד ארדן: אלו דברים, בוודאי, ששנים רבות אזרחי המדינה מצפים להם.

גלעד ארדן: גם בנושא של חיזוק הערכים הלאומיים, יכול להיות שהיתה טעות, חבר הכנסת חסון, גם אני מוכן להסכים, ולכן שמחתי מאוד שחבר הכנסת מולה פנה אלינו ודרש להכליל גם את מערת המכפלה בתוכנית אתרי המורשת, ושמחתי עוד יותר שראש הממשלה, לאחר שקיבל את כל הפניות, גם נעתר לכך.

גלעד ארדן: היה צפוי שתהיה ביקורת בין-לאומית, זה נכון, כיוון ששוב זה מוכיח שהמאבק הוא לא רק על עוד כמה קילומטרים מרובעים ביהודה ושומרון; המאבק, לצערי, הוא הרבה יותר שורשי.

גלעד ארדן: יש פה מאבק דתי, לאומי, על כל הזיקה של העם היהודי למקומות שאלפי שנים אנחנו צמחנו מהם, ובעניין הזה הייתי מציע שלא נעשה מזה מאבק פוליטי.

גלעד ארדן: פה אני יכול לפרגן דווקא גם ליושבת-ראש האופוזיציה, גם לחבר הכנסת מופז, גם לחבר הכנסת הנגבי, ברור שלחבר הכנסת מולה – לא, לך לא, הפעם, חבר הכנסת בילסקי, סליחה – –

זאב בילסקי: ניסיתי.

גלעד ארדן: – – על כך שבנושא הזה הם אכן התאחדו, כי פה מדובר במהות הקיום שלנו והסיפור של העם היהודי בארץ-ישראל, ולא צריך מזה לנצל כל דבר כדי לנגח את הממשלה.

גלעד ארדן: אני יכול לעבור פה כמעט על כל משרדי הממשלה, מהמשרד שלי והעובדה שאנחנו על סף אישור בממשלה של תוכנית לאומית להפחתת פליטות גזי חממה, ותהליכים והתחייבויות שבעבר הממשלה לא הגיעה אליהם, דרך הקמת ועדות בראשות ראש הממשלה והמועצה הלאומית לכלכלה וחברה, גם כדי לקדם את האנרגיות החלופיות, לא רק להצהיר על זה בהחלטות ממשלה שלא מקודמות, וגם כדי להקטין את התלות בנפט ותוצריו, ועוד פעולות רבות שהממשלה הזו מטפלת בהן.

גלעד ארדן: שוב, ניקח את הנושא של היום.

גלעד ארדן: מצד אחד מציגים את זה בשמחה רבה – הנה משבר, משבר על הגיור, משבר על נושאים בין דתיים לחילונים.

גלעד ארדן: מצד שני, סוף-סוף יש כאן תהליך שבאמת רוצים לנסות לגבש איזו הסכמה רחבה יותר, שתקרב בין הדתיים ובין החילונים.

ישראל חסון: למה זה לא הצעת חוק ממשלתית?

גלעד ארדן: הכול נכון.

גלעד ארדן: אבל למה זה לא נעשה בעבר, חבר הכנסת חסון?

גלעד ארדן: היתה פה ממשלה, ישבה שלוש שנים, ברוך השם היא כבר איננה ממשלה, והיא לא הביאה את זה להכרעה.

גלעד ארדן: אני עוד זוכר את חבר הכנסת בר-און עוד בממשלת שרון הראשונה או השנייה עוסק בנושא הזה ולא מצליח להביא לפתרון.

זאב בילסקי: מאותה סיבה שגם עכשיו זה לא יצליח.

גלעד ארדן: כנראה הדברים לא כל כך – גם אתם לא הצלחתם לפתור אותם, ואני מקווה שאנחנו נצליח.

גלעד ארדן: אבל ודאי שלא מפחדים לנגוע בכל הנושאים הכי רגישים אבל גם הכי חשובים, לטובת עם ישראל, לטובת עתידו.

גלעד ארדן: בעזרת השם, אני מאמין שאתם רוצים לראות את כל ארבע השנים ושמונת החודשים כדי להבין – תהליכים כאלה לא פותרים ב-11 חודש ועוד כמה ימים; אלה דברים שממשלה רצינית צריכה לטפל בהם בהדרגה, ביסודיות.

גלעד ארדן: אני מאמין שעד סוף הקדנציה, אפילו לפני, נוכל להראות לכם את מלוא התוצרים של הממשלה.

גלעד ארדן: לכן אני מבקש לדחות את הצעת האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, השר גלעד ארדן, השר להגנת הסביבה.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, חבר הכנסת דב חנין, יציג את הצעת האי-אמון: הממשלה יוזמת הרס של מערכת התכנון ובכך פוגעת קשות בחברה, בבריאות ובסביבה – הצעה של סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד, והמועמד להרכיב את הממשלה הינו חבר הכנסת מוחמד ברכה.

זאב בילסקי: המציע צודק.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, יש מה לתקן במערכת התכנון שלנו.

דב חנין: אנחנו צריכים מערכת תכנון עם יותר שקיפות; אנחנו צריכים מערכת תכנון עם יותר מעורבות ציבורית ויותר יכולת השפעה של הציבור על מה שמתרחש במערכת; אנחנו צריכים מערכת תכנון עם יותר ייצוגיות – ייצוגיות של אוכלוסיות בכלל, ובוודאי ייצוגיות של אוכלוסיות מוחלשות, קבוצות מיעוט בחברה הישראלית, האוכלוסייה הערבית.

דב חנין: בהחלט יש מה לתקן במערכת התכנון.

דב חנין: לכן כאשר אנחנו שומעים על רפורמה במערכת התכנון אנחנו חושבים שהולך לקרות משהו טוב.

דב חנין: והנה, עמיתי חברי הכנסת, פתחתי את חוק התכנון והבנייה החדש: 586 סעיפים, 241 עמודים, ארבע תוספות, עוד כ-90 עמודי הסברים.

דב חנין: חוק ענקי, שהממשלה מנסה לקדם בהליך מהיר, מזורז.

דב חנין: נתנו 21 יום למשרדי הממשלה להגיש הערות על החוק הזה – הזמן הזה כבר עבר; לא נערך שימוע ציבורי למרות המשמעות העצומה שיש לחוק הזה בכל תחום.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, למדתי את החוק הזה, ויצאתי מהלימוד הזה חרד ומאוד מודאג.

דב חנין: נתחיל בשאלת המטרות.

דב חנין: חוק כל כך גדול, ראוי שיגדיר את המטרות שלו.

דב חנין: בחוק הזה אין רשימת מטרות.

דב חנין: המטרה היחידה המובלעת בחוק היא הגברת המהירות והיעילות בהליכי התכנון.

דב חנין: גם המטרה הזאת לא תושג, כפי שאני אסביר בהמשך.

דב חנין: אבל אין הגדרה של שום מטרה חברתית אחרת.

דב חנין: חוק תכנון ובנייה צריך לתת מענה כולל לצורכי פיתוח, לצורכי שימור בראייה ארוכת טווח, צריך לצמצם פערים חברתיים, צריך לצמצם את הפערים בין פריפריה למרכז, לקדם מטרה חברתית כמו דיור בר-השגה, להבטיח שמירה על ערכי הטבע, הנוף, המורשת, לבטא מחויבות לעקרונות של פיתוח בר-קיימא, להבטיח שקיפות בהליכי קבלת ההחלטות, שיתוף הציבור בהליכי התכנון.

דב חנין: אף אחת מהמטרות האלה לא נמצאת בחוק, ולא במקרה לא נמצאת בחוק, כי החוק הזה הולך לפגוע בכל אחת ואחת מהמטרות האלה.

דב חנין: מערכת התכנון היום היא מערכת שעם כל חסרונותיה בנויה בצורה כזו שמאפשרת בקרה בין מוסדות התכנון השונים.

דב חנין: מה שהחוק הזה מציע זה עיקרון של "תוכנית אחת בוועדה אחת", כאשר לכל ועדה תהיה בעצם סמכות סופית לדון ולהכריע בתוכניות שמובאות בפניה.

דב חנין: המשמעות היא ש-144 ועדות ידונו בתוכניות שונות, יקבלו לגביהן החלטות סופיות, ללא שום בקרה וללא איזון בין הוועדות השכנות.

דב חנין: זה ייצור כאוס תכנוני מוחלט, בוודאי במדינה כל כך צפופה כמו ישראל.

דב חנין: העיקרון הזה של "תוכנית אחת בוועדה אחת" יביא גם להגדלת הפערים החברתיים והכלכליים בין הרשויות העניות יותר והעשירות יותר ובין הפריפריה והמרכז.

דב חנין: הרשויות החזקות יקדמו תוכניות שמיועדות לאוכלוסיות חזקות סוציו-אקונומית ויימנעו מתכנון לאוכלוסיות מוחלשות.

דב חנין: ברשויות שהן חלשות ממילא צפויים להיווצר ריכוזי עוני.

דב חנין: ההחלשה של מערכת התכנון תדחק הצדה עקרונות חברתיים-כלכליים, כמו קידום פתרונות תעסוקה, הקמת דיור בהישג יד למרבית האוכלוסייה בארץ.

דב חנין: התוכניות המחוזיות שהיום מהוות חוליה מקשרת בין התכנון הארצי לבין התכנון ברמה המקומית, מבוטלות.

דב חנין: כך שבין הרמה הארצית לרמה המקומית נותר חלל ריק שמונע כל אפשרות של תכנון אזורי, ועלול ליצור התנגשות בין התוכניות המקומיות השונות לבין התכנון הארצי.

דב חנין: חלק גדול מאוד ממערכת התכנון, לפי הצעת החוק החדשה, הופך בעצם לזרוע מבצעת של הממשלה תוך החלשה קיצונית של גורמי התכנון המקצועיים, של השלטון המקומי ושל הייצוג של קבוצות אוכלוסייה והציבור בכללותו.

דב חנין: מוקמות ועדות מיוחדות שיש בהן רוב לנציגי הממשלה וכל ההתנהלות שלהן נסתרת מהציבור.

דב חנין: למשל, מוקמות ועדות לתשתיות גם ברמה הארצית וגם ברמה המחוזית, שיש להן סמכות בלעדית וסופית להכריע בתוכניות הנדונות בהן.

דב חנין: לוועדות לתשתיות האלה יש סמכות להתגבר על תוכניות אחרות, בין היתר על תוכניות כוללניות של הוועדות המקומיות.

דב חנין: לשר הפנים יש סמכות בלעדית להכריז על מרחב תכנון מיוחד לצורך הקמת יישוב חדש מתי שהוא רוצה ובלי להתחשב בשיקולים מקצועיים, בלי להתחשב בעמדה של הרשויות המקומיות ושל התושבים באזור, בלי להתחשב בעמדה של גורמי מקצוע.

דב חנין: מבוטלת הוועדה לשמירת קרקע חקלאית ושטחים פתוחים ועמה כל סעיפי החוק המגינים על שטחים פתוחים, בלי ליצור מערכות אחרות של הגנה.

דב חנין: דינה של תוכנית שמשנה ייעוד של שטח חקלאי פתוח כדינה של תוכנית בשטח המיועד לבינוי, ומסלול האישור של שתי התוכניות הוא שווה.

דב חנין: זאת אומרת, החוק מתמרץ בפועל את קידומן של תוכניות שמשנות ייעוד של שטחים פתוחים תוך עידוד הפִרבוּר והכרסום בשטחים החקלאיים והפתוחים.

דב חנין: מפריטים את תסקירי ההשפעה על הסביבה; במקום המשרד להגנת הסביבה ייבדקו התסקירים האלה מעתה על-ידי יועצים פרטיים, דבר שבאופן אינהרנטי יוצר ניגוד עניינים וחוסר מקצועיות.

דב חנין: מפריטים את חוק הגנים הלאומיים ושמורות הטבע; היישום של החוק הזה ייעשה על-ידי מורשה להיתר במקום על-ידי רשות הטבע והגנים.

דב חנין: מאיימים על השטחים הפתוחים בערים ובמרחבים הציבוריים על-ידי מתן אפשרות לוועדות המקומיות לפתח את השטחים האלה ללא תכנון כולל וללא פיקוח.

דב חנין: בעצם, בגדול, עמיתי חברי הכנסת, מעודדים את הפיתוח על-חשבון שטחים פתוחים במקום עידוד להתחדשות עירונית ולבנייה בתוך היישובים עצמם.

דב חנין: נוסף על כך, החוק המוצע ימנע מארגוני הסביבה להשתתף בדיון על התנגדויות אם ארגון סביבתי אחר הגיש התנגדות.

דב חנין: ההסדר הזה יפגע קשות ביכולתם של ארגוני הסביבה להשפיע על תהליכי התכנון.

דב חנין: זאת בניגוד למצב הנוהג היום, שבו יש ייצוג לארגוני הסביבה במצבים כאלה, על-פי חוות דעתו של היועץ המשפטי של משרד הפנים בעצמו.

דב חנין: במקום לחזק את בדיקת ההשפעה של תוכניות על הבריאות, מבטלים את נציגות משרד הבריאות במועצה הארצית; למרות ההשפעה הדרמטית של התכנון על האוכלוסיות המוחלשות, אין ייצוג של משרד הרווחה והשירותים החברתיים באף אחד ממוסדות התכנון.

דב חנין: זאת ועוד, עמיתי חברי הכנסת, החוק מבטל את מקומם של נציגי האוכלוסייה הערבית במועצה הארצית ובוועדות המחוזיות, בזמן שהאוכלוסייה הזאת נפגעת באופן משמעותי מהצורה ומהמתכונת של התוכניות הקיימות.

דב חנין: אין ייצוג הולם לאף אחד מהמגזרים החברתיים בוועדות התכנון.

דב חנין: הדיונים הפנימיים של הוועדות המחוזיות, של המועצה הארצית ושל כל ועדות המשנה שלהן מעתה לא יתומללו ולא יוקלטו; הציבור לא יוכל עוד לקבל מידע על הדיון הפנימי ועל השיקולים המנחים את הוועדה.

דב חנין: הדרך היחידה של הציבור להשפיע על הליכי התכנון נותרה הדרך של התחנה האחרונה: הגשת התנגדות – לאחר הפקדת התוכנית.

דב חנין: אף-על-פי שהמידע מגיע אל הציבור בשלב מוקדם יותר לא מאפשרים שום הקלה במערכת הגשת ההתנגדויות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הנקודה האחרונה, המחייבת את כולנו למחשבה, אדוני שר הפנים:

דב חנין: בעולם כולו היום מבינים שכדי לקצר הליכי תכנון אנחנו צריכים לעודד את שיתוף הציבור כבר בשלבים המוקדמים של התכנון.

דב חנין: זה מייצר לא רק תכנון איכותי יותר, אלא במקרים רבים חוסך את התנגדויות התושבים שמוגשות בדיוק מפני שאין שיתוף והתייעצות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הגיע לידי גם נייר עבודה מקיף שהכין המרכז הערבי לתכנון אלטרנטיבי – יושב אתנו חברי, חבר הכנסת ד"ר חנא סוייד, שעמד בראש המרכז הערבי לתכנון אלטרנטיבי – ונייר העבודה הזה בוחן את הרפורמה הזאת מזווית ההסתכלות של האוכלוסייה הערבית.

דב חנין: ואני חושב, אדוני השר, שכדאי גם לך לקרוא את הנייר הזה, כי נקודת המוצא של הנייר הזה היא, שכשבאים לתקן משהו, צריך לשאול קודם כול מה מקולקל.

דב חנין: הולכים לתקן את מערכת התכנון, צריך להתחיל ולבדוק מה לא עובד בה.

דב חנין: כשאנחנו בוחנים מה לא עובד בנושאים של תכנון והאוכלוסייה הערבית, אנחנו רואים שורה ארוכה מאוד של בעיות, אבל אף אחת מהבעיות האלה לא מטופלת – בכלל – ברפורמה שאתם מציעים לנו.

דב חנין: לא מטופלת בעיית תחומי השיפוט של הרשויות המקומיות הערביות.

דב חנין: שטחי השיפוט של הרשויות המקומיות הערביות היום הן רק 3.4% משטח המדינה, כאשר בתוכם חיים כ-18% מאוכלוסיית המדינה; אין שום התייחסות לצורך הזה לבצע רוויזיה של המפה המוניציפלית ולבצע באמת ייעול ושדרוג של תהליכי התכנון והבנייה – –

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין.

דב חנין: אני מסיים.

דב חנין: – – אין התייחסות לצורך של תכנון כולל והולם ליישובים הערביים; אין התמודדות עם השאלה של בנייה ללא היתר, שנעשית בגלל שאין תוכניות מתאימות ומספקות ביישובים הערביים; אין התייחסות לשאלה של היישובים הלא-מוכרים בנגב; אין התייחסות לשאלה של הרחבת תחומי הבנייה והפיתוח של היישובים הערביים שסובלים ממצוקה מאוד קשה – –

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין.

דב חנין: אני ממש מסיים.

דב חנין: – – אין התייחסות לנושא של הקמת אזורי התעסוקה – – –

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבייב.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה רגע.

כרמל שאמה-הכהן: מה אתה מחלק פה במליאה?

עפו אגבאריה: 8 במרס.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שמותר להכניס פרחים, חבר הכנסת טיבייב.

רוברט טיבייב: אני יודע, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: הפרחים יפים, ואתה, אי-אפשר להגיד שאתה לא יפה, אבל התקנון אוסר עלינו.

כרמל שאמה-הכהן: וגם עכשיו כולם יודעים שחילקת פרחים, אז השגת מה שרצית.

דב חנין: זה נכנס אפילו לפרוטוקול הכנסת, אז חג שמח לך ולכל חברות הכנסת – –

כרמל שאמה-הכהן: חג שמח לכל נשות העולם.

דב חנין: – – ולכל הצופות והמאזינות.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו, חבר הכנסת חנין, וזה וזה?

דב חנין: משפט אחרון, אדוני.

דב חנין: אין התייחסות להקצאת קרקעות מדינה – –

כרמל שאמה-הכהן: מה?

נסים זאב: איזה חג?

כרמל שאמה-הכהן: לא חג דתי, זה חג אזרחי.

דב חנין: – – לאספקת פתרונות דיור.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת – – –

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין, לא, לא.

דב חנין: אני מסיים, המשפט האחרון.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר לי כבר כמה פעמים שאתה מסיים.

דב חנין: כן.

דב חנין: אני מסיים.

כרמל שאמה-הכהן: עד היום לא טעית בדבריך.

דב חנין: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: עוד יהיה לך הרבה זמן, אני מעריך, בוועדות – – –

דב חנין: כל כך הרבה בעיות אמיתיות, אדוני שר הפנים וסגן ראש הממשלה, וכל כך מעט התייחסות ממשלתית לבעיות האמיתיות האלה.

דב חנין: אני מציע לך, אדוני השר, לנהל דיאלוג רציני עם חברי הכנסת לפני שאתה מביא את החוק הזה לכנסת.

דב חנין: מחרתיים יש כנס חירום של השדולה הסביבתית-חברתית, זו ההזדמנות גם להזמין אותך, אדוני סגן ראש הממשלה, לשמוע את הדברים.

דב חנין: יהיו שם חברי כנסת באמת מכל מגוון הדעות בבית וגם שרי ממשלה.

דב חנין: אני מאוד מקווה שסביב החוק הזה יתנהל דיאלוג רציני ואמיתי, אבל אני חושב שהממשלה שמביאה לנו כזאת רפורמה, בלי לנהל את הדיאלוג הזה לפני שהיא מביאה אותה, ראויה באמת לאי-אמון.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: יש לי רק שאלה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה בטוח בנתון שהפרוטוקולים יהיו לא פתוחים לציבור, לא שקופים לציבור?

דב חנין: זה מה שאני קורא בחוק.

דב חנין: יש הרבה שאלות קשות ומעוררות תמיהה בחוק הזה, אולי נשמע תשובה מהשר.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, חבר הכנסת אלי ישי, שר הפנים, בבקשה.

אליהו ישי: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתאר לעצמי שאין חולק שהגיע הזמן לעשות רפורמה.

אליהו ישי: אנחנו נמצאים בתחתית הסולם והדרגות בהשוואה למדינות מפותחות בעולם בכל מה שקשור להליכי תכנון.

אליהו ישי: הליך מסורבל, קשה, מורכב; ביורוקרטיה נוראה, סחבת, טרטור של הרבה-הרבה שנים בתחומים רבים ומגוונים – ממרפסת, פרגולה, סגירת חדר, בניית חדר, תב"עות, תוכנית בניין ערים – זה יכול לקחת גם חמש שנים ושבע שנים וגם יותר – התנגדויות רבות, אין-ספור, של רבים מבעלי הזכות להתנגד, וזה בסדר גמור, לגיטימי וצודק.

אליהו ישי: השאלה, כמה אזרח, מכובדי היושב-ראש, צריך להמתין ולסבול עד שהוא מקבל היתר בנייה?

אליהו ישי: כמה הוא יכול לסבול עד שהוא מקבל היתר בנייה?

אליהו ישי: כמה הוא צריך לעבור טרטורים ועוד עינויים, הייתי אומר שאי-אפשר לתאר, לאותם אנשים, משפחות, שרוצים להגדיל את הבית, תוספת בנייה, מרפסת, חדר – – –

דב חנין: כמה פעמים נשמע על אותה מרפסת?

דב חנין: – – –

אליהו ישי: אתה תשמע את זה פה עוד עשרות פעמים.

אליהו ישי: עשרות פעמים.

אליהו ישי: משום – –

דב חנין: אבל אנחנו – – –

אליהו ישי: – – שהאינטרס הציבורי, האינטרס הציבורי הוא לגאול את האזרחים מהסבל ומהסחבת.

דב חנין: כולנו בעד המרפסת – –

אליהו ישי: אוקיי.

אליהו ישי: הבנתי.

דב חנין: – – אני מייצג את הח"כים.

אליהו ישי: אני מאוד שמח.

אליהו ישי: אתה בעד כולם ואתה מצביע נגד הכול.

אליהו ישי: השאלה היא באמת, איך אתה בעד ואתה גם עוזר לזה לעבור.

אליהו ישי: אני ער באמת לביקורת.

אליהו ישי: יש הרבה ארגונים, הרבה קבוצות, הרבה תאגידים, שמתנגדים.

אליהו ישי: אני, אגב, לא מתנגד לשיח ציבורי, להיפך.

אליהו ישי: זה חלק מהשיח הציבורי.

אליהו ישי: הרפורמה כבר שנה שלמה – ועדת הרפורמה בראשות ראש הממשלה שנה שלמה מתכנסת, עשרות ישיבות, ודנים; חלקן – זה גם היה בתקשורת, ואני בעד שקיפות מלאה, שקיפות מלאה.

אליהו ישי: השאלה היא באמת איך עושים את זה בצורה מדודה, ונכונה ואמיתית.

אליהו ישי: מצד אחד, אי-אפשר להמשיך להשלים עם העובדה של הסרבול, ושל העיכובים ושל הטרטורים הנוראיים עד שאדם מוציא רשיון.

אליהו ישי: זה הרי בלתי נסבל, ועל זה אין חולק.

אליהו ישי: אני מניח שכל הבית, לא רוב הבית, מסכים אתי בעניין הזה.

אליהו ישי: השאלה היא איך עושים את זה נכון יותר וטוב יותר.

אליהו ישי: ופה באמת הוויכוח, ויש ויכוח לגיטימי איך מקצרים ואיפה מקצרים, ואת מי מסמיכים לבצע פעולות שונות על מנת לקצר את התהליכים.

אליהו ישי: למשל, היתה דעה בכלל לבטל את הוועדות המחוזיות.

אליהו ישי: התנגדתי.

אליהו ישי: אמרתי שזה דבר לא נכון.

אליהו ישי: מצד שני, להעביר לוועדות המקומיות יותר סמכויות, אני בעד, אבל בתנאי.

אליהו ישי: אני בעד שיעבירו להן יותר סמכויות ויקדמו, ויזרזו ויתייעלו בהליכי התכנון, אבל מצד שני, יש חשש כבד, והעירו על זה חברים בוועדת שרים, שיכול להיות שיהיו הרבה שחיתויות כתוצאה מכך שיהיה בידי הוועדה המקומית וראשות העיר כל כך הרבה כוח וסמכות להיתרים, לתב"עות, למרכזי עסקים, בתי-מלון וכדומה.

אליהו ישי: אז יש פה גם כן סכנה.

אליהו ישי: אנחנו מנסים לבחור את הדרך הנכונה, את שביל הזהב, את שביל האמצע – איפה אתה נותן סמכויות ואתה יודע להיות עקבי ולמנוע שחיתויות.

אליהו ישי: אז אחד הרעיונות, למשל, שעלו, שוועדה מקומית, ועדת משנה לבניין ערים, ועדת משנה לתכנון שלא מבצעת את עבודתה כדת וכדין, או שיש שם מעילות, או חשש לניהול לא תקין, אפשר יהיה לפזר את ועדת המשנה.

אליהו ישי: כמו שיש ועדות קרואות במועצות או ערים שלא מתנהלות נכון – אפשר לפזר אותן.

אליהו ישי: פה לא נפזר את כל המועצה, אך ורק את ועדת המשנה.

אליהו ישי: אז זה בעצם איזה, תקראו לזה "שוט".

אליהו ישי: הוועדה המחוזית, המחוז יהיה הרגולטור לבדוק ולבחון כיצד הוועדה המקומית מתנהלת.

אליהו ישי: מצד אחד אתה נותן להם סמכויות, ומצד שני אתה בודק ובוחן אם אכן נעשים הדברים כדת וכדין או לא.

אליהו ישי: ואם הדברים לא ייעשו כדת וכדין, אז תישלל הסמכות של אותה ועדה באותה עיר.

אליהו ישי: אני רוצה להניח, ומקווה, שכמעט ולא נצטרך להשתמש בדבר הזה – אם זה יעבור – משום שאני רוצה להאמין שזאת ועדה מאוד נכספת, מאוד חשובה.

אליהו ישי: אני מכיר את זה היטב בשטח המוניציפלי, ולא בקלות ראש עיר יוותר על הסמכויות שלו, והוא ידע בדיוק מה מותר לו ומה אסור לו, גם מאלה שחושדים בהם; ואנחנו לא יכולים, אגב, להפוך את כולם למושחתים ואת כולם לעבריינים.

אליהו ישי: צריך לבזר סמכויות ולעקוב ולבחון שבאמת הדברים נעשים כדת וכדין.

אליהו ישי: ויש עוד הרבה-הרבה דברים שהרבה מתנגדים להם, כפי שאמרתי, ארגונים רבים וגם הירוקים.

אליהו ישי: תראה בעצם איפה הגבול, שאין שביל אמצע איפה אנחנו נופלים.

אליהו ישי: אגב, אני בעד הירוקים, אני בעד ריאות ירוקות, אני בעד אזורים פתוחים, אני בעד האוויר הטוב.

אליהו ישי: אני ממש בעד.

אליהו ישי: שיהיה ברור, אני מאוד בעד, אבל תמיד אני אומר לחברים: תפסת מרובה לא תפסת.

אליהו ישי: אם לא נהיה עם שיקול דעת – ניקח לדוגמה את כביש 6.

אליהו ישי: כמה שנים כביש 6 התעכב?

אליהו ישי: יכול להיות באמת בצדק, בטענות צודקות לחלוטין.

אליהו ישי: מה זה משנה?

אליהו ישי: כמה שנים זה התעכב?

אליהו ישי: היום אתה שואל כל אזרח במדינת ישראל – איך היתה נראית המדינה בלי כביש 6; מתי – היית יוצא מיעד מסוים, ממקום מסוים, ורוצה להגיע ליעד – כמה זמן היה לוקח לך, כמה פקקים, איך המדינה היתה פקוקה; אי-אפשר היה לזוז.

אליהו ישי: היום כולם מודים שאי-אפשר היה בלי זה.

אליהו ישי: אי-אפשר היה בלי זה.

אליהו ישי: כולם מודים, אין אחד שלא מודה.

אליהו ישי: אז להגיד לכם שההתנגדות לא היתה נכונה?

אליהו ישי: נכונה, אולי גם צודקת ובמקומה.

עתניאל שנלר: כמו הרכבת לירושלים.

עתניאל שנלר: אם כביש 1 עכשיו סגור, אי-אפשר להגיע לירושלים.

אליהו ישי: גם הרכבת לירושלים.

אליהו ישי: יפה.

אליהו ישי: אני אומר: תראו, גם בבואנו לאשר תוכניות כמו כביש 6, הרכבת הקלה והרכבת לירושלים ועוד, לאף אחד זה לא קל; אף אחד לא נהנה ללכת לקחת אזור ירוק ולבנות שם.

אליהו ישי: אבל אם יש צורך חיוני להקים – למשל בנייה; עשרות יחידות דיור, עשרות אלפי כמובן – איפה נבנה אותן, באוויר?

אליהו ישי: על חוף הים?

אליהו ישי: נעשה איים בים?

אליהו ישי: הרי חייבים לבנות.

אליהו ישי: אז איך עושים את זה בצורה מדודה ונכונה?

אליהו ישי: עם ישראל הרי מכיר היטב את חילוקי הדעות.

אליהו ישי: קראנו לא מזמן במגילה על מרדכי היהודי: "רצוי לרוב אחיו".

אליהו ישי: מה זה "רצוי לרוב אחיו"?

נסים זאב: – – –

אליהו ישי: הרב נסים, זה משפט מהנאום שלך בשבוע שעבר.

אליהו ישי: מה זה "ורצוי לרוב אחיו"?

יעקב כץ: אולי השר ידבר קצת על ושתי.

אליהו ישי: נסים זאב בקי בזה יותר.

אליהו ישי: הרב נסים זאב בקי יותר ממני בסיפורי ושתי.

אליהו ישי: מכל מקום, מרדכי היהודי בסוף צדק – כולם יודעים שהוא צדק.

אליהו ישי: הוא צדק, ותלו את המן על העץ, את בניו וכו', והוא הביא גאולה לעם ישראל, רווח והצלה ליהודים, ברוך השם, אבל בסוף כתבו עליו "ורצוי לרוב אחיו", כי היו גם כאלה שאמרו לו לא, אפילו שהוא נהיה משנה למלך והוא הצודק והכול, ואין ויכוח – "רצוי לרוב אחיו".

אליהו ישי: אני משוכנע שבסוף הרפורמה תעבור, בעזרת השם, עם תיקונים מתבקשים; אני בטוח.

אליהו ישי: חברים, שיהיה ברור, גם אם זה יעבור קריאה ראשונה בכנסת, ויעבור לוועדת הפנים או לוועדה משותפת בראשותו של חבר הכנסת אזולאי, יהיו שם דיונים, ואני בטוח, ואני לא נעול – בשונה מכאלה שמנסים להביא הצעת חוק ולהיות נעולים בה, לא לזוז ימין ושמאל, ייקוב הדין את ההר, אני כן פתוח, אני אומר את זה מראש: פתוח לשמוע, ואם אני משתכנע אז אני משתכנע, ואני אשנה, כי לא לכל הדברים הסכמתי – גם בתוך ועדת השרים – ברפורמה; לא לכול הסכמתי.

אליהו ישי: יחד עם זאת, הרפורמה חייבת לעבור.

אליהו ישי: היא חיונית, היא קריטית לאזרחי מדינת ישראל, וגם למצב הכלכלי – לתת לאנשים לבנות, להתפתח – לקצר, לזרז תהליכים.

אליהו ישי: מה שאסור אסור, מה שאפשר אפשר, מה שמותר מותר, מה שלא יאושר לא יאושר, אבל לפחות שיהיו תשובות מהירות.

אליהו ישי: אדם צריך לחכות לאישור תוכניות שבע שנים ועשר שנים, ולפעמים גם 15 שנה ו-20 שנה, ואת זה חייבים לעצור.

אליהו ישי: לכן אני מקווה מאוד שרוב הבית יתמכו ברפורמה, והיא תעבור קריאה ראשונה.

אליהו ישי: בין הקריאה הראשונה לשנייה ולשלישית יהיו דיונים בוועדת הפנים, בוועדה מיוחדת שתוקם לצורך העניין.

אליהו ישי: שם נשמע את ההערות של כל הארגונים, כולל חברי הכנסת, ונשתדל לבוא לקראת ולסייע ולאשר מה שניתן לאשר, נקבל מה שניתן לקבל, מה שלא – לא.

אליהו ישי: ובכך, כמו כל החוקים במדינת ישראל, עוברים ברוב.

אליהו ישי: ולאחר מכן, אני מניח, כמו בהרבה דוגמאות אחרות, אחרי שזה עובר, גם אלה שהצביעו נגד, או שלא אהבו את זה, ברבות הימים והשנים יגידו: זה היה חיוני ביותר.

אליהו ישי: אזרחי מדינת ישראל בסוף ישפטו אותנו, נבחרי הציבור, אם פעלנו נכון, ואם באמת דאגנו לאזרחים או לא דאגנו לאזרחים.

אליהו ישי: תוך כדי – באמת – הקפדה מרבית, תוך כדי שמירה רבה על האינטרסים הציבוריים והאינטרסים שהארגונים השונים מייצגים; ואני מאוד מאוד בעד, וגם אותם נשמע, ולאחר שנשמע אותם אני מניח שבעזרת השם החוק יעבור.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שזה ילך בתהליך זריז ומהיר יחסית.

אליהו ישי: זה לא יקרה במושב הזה.

אליהו ישי: אם במושב הזה זה יעבור קריאה ראשונה, זה יעבור קריאה ראשונה, ואני מאוד אשמח.

אליהו ישי: אם לא, זה יהיה במושב הבא.

אליהו ישי: אני מקווה שבמושב הזה זה יעבור קריאה ראשונה.

אליהו ישי: מכל מקום, קריאה שנייה וקריאה שלישית יעברו – אם תעבור, בעזרת השם, ותעבור, אני מקווה – אך ורק במושב הבא.

אליהו ישי: לכן אני חושב שגם אלה שהציעו את האי-אמון, אחרי הדברים שאמרתי – אני מנסה, ככה, להשלות את עצמי שהם השתכנעו והם יתמכו באמון או שימשכו את האי-אמון; או יתמכו דווקא באמון ולא באי-אמון.

אליהו ישי: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכבוד השר אלי ישי.

כרמל שאמה-הכהן: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק למניעת אלימות במוסדות רפואיים, התש"ע–2010; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 35) (רכב בשווי נמוך), התש"ע–2010; הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) (תיקון מס' 3) (הארכת התליית ההיטל בעד צריכת מים עודפת), התש"ע–2010.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון), התש"ע–2010; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 7), התש"ע–2010; הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות) (תיקון), התש"ע–2010; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

בממשלה בשל: 1.

בממשלה בשל: שנה לממשלת הכלום;

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לדיון הסיעתי.

כרמל שאמה-הכהן: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מגלי והבה, בשם סיעת קדימה.

כרמל שאמה-הכהן: שלוש דקות לרשותך.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, שר הדתות, חברי חברי הכנסת, אנחנו כולנו מכירים את המושג הזה שמשאית מובילה את הצל"שים בעליות לירושלים.

מגלי והבה: היא כנראה מחכה לשר האוצר.

מגלי והבה: היום בדיון בוועדת הכספים הוא לקח לעצמו את הקרדיט על התקציב הדו-שנתי.

מגלי והבה: כשמישהו העיר לו שם: אתה שבוי בידי פקידי האוצר, הוא הסתייג – הפעולה כולה שלו.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, כנראה שר האוצר לא למד את הלקח מזה – הוא רוצה להביא לנו עוד פעם תקציב דו-שנתי.

מגלי והבה: הוא רוצה שאנחנו פה, במיוחד סיעות הקואליציה – כי אנחנו באופוזיציה בכל מקרה נילחם בתקציב הזה, כדי לשנות את הסעיפים שלו, אבל כך הוא יכול להרגיע את הקואליציה שלו לשנתיים.

מגלי והבה: ככה הוא יכול לתת להם, בתקציב הדו-שנתי, מדי פעם לעשות מהומות, אבל אין מה לעשות, יש תקציב ויש סעיפי תקציב.

מגלי והבה: זאת הכוונה של שר האוצר, ועל כך הוא דורש צל"שים, כשאין – לפי אלה שבדקו את העניין – אין כמעט מדינה אחת בעולם שהולכת לתקציב דו-שנתי.

מגלי והבה: כששמענו היום את שר האוצר – והיו פה היום הרבה מראשי הרשויות, יושב-ראש השדולה, חבר הכנסת זאב בילסקי, היו המון ראשי רשויות היום, שתיארו לנו את המצב בשלטון המקומי, שהשלטון המקומי הולך לקרוס.

מגלי והבה: כשהנושא עלה בוועדת הכספים, מה התשובות של שר האוצר?

מגלי והבה: אין תשובה.

מגלי והבה: הכול תקין.

מגלי והבה: ההרצאה האקדמית שלו היא מבריקה, אבל כשאנחנו באים לפרוט אותה – איזה תקציב הוקצה לרשויות, איזה מענקי איזון הוא הוסיף להם, איזה פתרונות נתן לחובות המצטברים של ראשי הרשויות ושל הרשויות המקומיות – כלום.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שהיית בחלק מהישיבה, לא בכולה, אבל אנחנו, אלה שהקשבנו לתשובות שהוא נתן, היינו מופתעים, כי אין בתקציב הזה, שהוא הולך לתת לנו, אותו שר האוצר, התמודדות אמיתית עם הבעיות האמיתיות.

מגלי והבה: אחד הסעיפים שהוא התייחס אליו היה התוכנית להגדלת השתתפות הערבים והחרדים בעבודה.

מגלי והבה: שאלתי את שר האוצר: אדוני שר האוצר, אתה מדבר על מיעוט שהוא כ-21% מתושבי המדינה, כמה עובדים קלטת בשנה האחרונה במשרד האוצר – אצלך?

מגלי והבה: כמה עובדים ערבים קלטת במשרד האוצר?

מגלי והבה: אפס.

מגלי והבה: זה מה שאמרתי לו.

מגלי והבה: אז הוא רוצה, שם לו, אחד הסעיפים, אחד היעדים בתקציבי הממשלה – שלא לדבר על החרדים, דרך אגב.

מגלי והבה: אותו דבר, אותה תוצאה.

מגלי והבה: אז ממשלה שמאמינה ושר אוצר שמאמין שתקציב דו-שנתי זה הפתרון לבעיות המשק, לבעיות השלטון המקומי, לבעיות העוני במדינת ישראל, בלי להקצות לכך תקציבים – אז הוא טועה ומטעה.

מגלי והבה: ולכן, מה שאנחנו רואים, רבותי – מה שהיה זה מה שיהיה, ובמיוחד בנושא התקציב המוצע לשנים הבאות, לשנתיים הבאות.

מגלי והבה: אני מקווה לפחות שיהיו כנים עם מצפונם – גם השותפים מהקואליציה וגם אנחנו ודאי וודאי, האופוזיציה – שיתנגדו לתקציב הדו-שנתי ששר האוצר מציע, ואני שמח שסגן השר נכנס.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: למה?

מגלי והבה: שמעת היום בוועדת הכספים, אדוני, את ההסברים הארוכים.

יצחק כהן: לא שכנעתם.

מגלי והבה: לא, ודאי, למה שנשכנע?

מגלי והבה: אתה דאגת לתקציבים של המפלגה שלך.

יצחק כהן: אה.

מגלי והבה: לא אתה אישית.

מגלי והבה: הקואליציה.

מגלי והבה: הקואליציה, אדוני.

יצחק כהן: אתה היית אתי כשפתרנו את הבעיה של הדרוזים.

יצחק כהן: למה אתה אומר כך?

מגלי והבה: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, לכן, כל מי שקורא לאי-אמון בממשלה הזאת, הוא צודק, ודאי וודאי בתקציב המוצע לנו, התקציב הדו-שנתי.

מגלי והבה: תודה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת והבה, ואני מקווה ששמת לב שדיברת זמן כפול.

מגלי והבה: אני מודה לך.

כרמל שאמה-הכהן: פשוט אי-אפשר היה לעצור אותך.

מגלי והבה: ואני אחשיב לך את זה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, חבר הכנסת מוץ מטלון, מטעם סיעת ישראל ביתנו, בבקשה.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום, כמדי שבוע, מגישים חברי האופוזיציה אי-אמון בממשלה.

 משה (מוץ) מטלון: בכל פעם זו כותרת אחרת, תירוץ אחר איך לנגח את הקואליציה, אבל זו תמיד אותה משמעות.

 משה (מוץ) מטלון: לשיטתכם, זו ממשלה כושלת.

 משה (מוץ) מטלון: הפעם הזאת, לעומת זאת, אני לא רוצה לדבר על הממשלה, על העומד בראשה, על שרי הממשלה.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה דווקא לדבר ולהפנות את תשומת לבכם לחבר כנסת משלנו שנסע לאירופה כחבר כנסת ישראלי לכינוס שכולו הסתה, אנטישמיות, נגד מדינת ישראל ואזרחיה.

 משה (מוץ) מטלון: הוא התקבל שם בכבוד מלכים, בהרצאות אנטי-ישראליות בשבוע שהוגדר "שבוע האפרטהייד הישראלי".

 משה (מוץ) מטלון: במהלך הרצאותיו, אדוני היושב-ראש – הרצאות מרתקות – הוא תקף את חיילי צה"ל, את אזרחי ישראל, את מדינת ישראל שממנה הוא מקבל את משכורתו, ועוד שלל של דברים נבובים, אנטישמיים.

 משה (מוץ) מטלון: האמת, לא הופתעתי.

 משה (מוץ) מטלון: לא התפלאתי.

 משה (מוץ) מטלון: השתוממתי לגלות שרק מעט מחברי האופוזיציה גינו את מעשה הנבלה הזה, אבל אני רוצה לציין באמת בחיוב רב את יושבת-ראש האופוזיציה, שרת החוץ לשעבר, שגם מעל במה זו בשבוע שעבר גינתה את התופעה.

 משה (מוץ) מטלון: לאחר מכן התקיימה הפגנת שמאל במוצאי-שבת, בשכונת שיח'-ג'ראח בירושלים, כביכול התעוררות של השמאל בישראל – התעורר מתרדמה ארוכה.

 משה (מוץ) מטלון: במהלך ההפגנה מה ראינו שם?

 משה (מוץ) מטלון: דגלי אש"ף ודגלים אדומים.

 משה (מוץ) מטלון: דגלים אדומים לא ראיתי בשנים האחרונות בכלל, לא יודע איפה הם נשארו, באיזה מחסנים – עם סמל ברית-המועצות.

 משה (מוץ) מטלון: דגלים יהודיים, דגלי ישראל אסור היה להניף שם בהפגנה הזאת.

מיכאל בן-ארי: הורידו.

מיכאל בן-ארי: הורידו דגל ישראל.

 משה (מוץ) מטלון: גם שם, חברי הכנסת מהשמאל שהיו שם לא מחו.

 משה (מוץ) מטלון: נגד הנפת דגל ישראל.

 משה (מוץ) מטלון: לא מחו.

 משה (מוץ) מטלון: נאסר על המשתתפים.

 משה (מוץ) מטלון: הם זעקו שם שהיהודים גזלו את בתי הערבים, אף שבית-המשפט בישראל פסק שלא כך הם פני הדברים.

 משה (מוץ) מטלון: שוב, חברי הכנסת מהשמאל – הצדקנים, שומרים על החלטות בתי-המשפט – לא פצו פה, לא גינו, לא צייצו.

 משה (מוץ) מטלון: שערו בנפשכם מה היה קורה אם היתה שם הפגנת ימין.

 משה (מוץ) מטלון: הימין הוא נגד בתי-המשפט, היו מרימים קול, טוענים – זוהי פגיעה קשה בשלטון החוק.

 משה (מוץ) מטלון: רבותי חברי הכנסת, האם אינכם רואים או שמים לב לכך שמדובר פה במגמה, בשיטה של השחרת פניה של ישראל בעולם?

 משה (מוץ) מטלון: האם אינכם רואים את שיתוף הפעולה בין מדינות אירופה, ארגוני שמאל בעולם, כדי לנסות ולהשפיע על מה שקורה בתוכנו?

 משה (מוץ) מטלון: בתוך-תוכנו?

 משה (מוץ) מטלון: מימון הרצאות של חבר כנסת ערבי המסית נגד המדינה.

 משה (מוץ) מטלון: גם יושבת-ראש האופוזיציה בשבוע שעבר אמרה, ובצדק, כי זה שנים מנסים לעשות דה-לגיטימציה לעצם קיומה של מדינת ישראל, ויש בתוכנו כאלה שנותנים יד ופעילים במהלכים האלה, לדוגמה אותו חבר כנסת.

 משה (מוץ) מטלון: אני קורא לכם, רבותי, אדוני היושב-ראש, לגנות ולהוקיע, ולהקיא מתוכנו תופעות אלה, ולנקוט את כל האמצעים נגד חבר הכנסת זחאלקה, מבחינתי, יורשו של עזמי בשארה.

 משה (מוץ) מטלון: לא שמעתי אותו מגנה את משגרי ה"קסאמים" על ערי ישראל, על ילדי ישראל.

 משה (מוץ) מטלון: לא שמעתי אותו מגנה את שותפיו הבכירים מסוריה, מה"חיזבאללה" ומאירן בוועידה המפורסמת בשבוע שעבר.

 משה (מוץ) מטלון: זה מביא אותי למחשבה אחת, שאולי מקומו – ואני קורא מפה לנשיא אסד שייקח אותו אולי לפרלמנט הסורי, או אולי עוזרו הבכיר של אסמאעיל הנייה בעזה – שם מקומו ולא בתוכנו.

 משה (מוץ) מטלון: אבל אתם יודעים מה, במחשבה שנייה, אני קורא לו להישאר כאן, כי כל פעילות כזו, מסוג זה, בעצם מביאה עוד מנדטים למפלגת ישראל ביתנו.

 משה (מוץ) מטלון: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת מוץ מטלון.

כרמל שאמה-הכהן: הדוברת הבאה, בשם סיעת העבודה, חברת הכנסת עינת וילף.

עינת וילף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שלום.

עינת וילף: אני רוצה לדבר על הנושא של כלום, כי הכותרת היא אי-אמון על כלום, על זה שלא נעשה כלום.

עינת וילף: אז, יש הטיה ידועה שמכונה הטיית ה"תעשו משהו".

עינת וילף: כאנשים, כמעט בכל תחום, לא משנה מה הנושא, אנחנו רוצים שמישהו יעשה משהו.

עינת וילף: אבל לפעמים, דווקא כלום זה הדבר הרצוי.

עינת וילף: דווקא אי-עשייה, דווקא אי-החלטה – – –

נחמן שי: זה נכון לא לעשות כלום עכשיו?

עינת וילף: לפעמים זה נכון.

עינת וילף: האופציה לא להחליט היא אופציה חשובה.

עינת וילף: לא תמיד – –

רחל אדטו: לא להחליט זאת גם החלטה.

עינת וילף: – – עשייה היא הדבר הנכון.

עינת וילף: הנטייה שלנו לדרוש תמיד שיעשו הרבה פעמים מביאה אותנו לעשות סתם – רק כדי שאנשים יראו שאנחנו עושים משהו.

עינת וילף: אז לפחות בשנה האחרונה – שברובה הייתי אזרחית – אני יכולה להגיד שהכלום לא נראה נורא כל כך.

עינת וילף: היה מאוד שקט.

עינת וילף: מזמן לא היה כל כך שקט.

עינת וילף: זה צריך להיות שווה משהו.

עינת וילף: המשבר הכלכלי עבר על ישראל באופן רגוע לחלוטין.

עינת וילף: אז ברור שאנחנו רוצים יותר, אבל גם זה צריך להיות שווה משהו.

עינת וילף: וברור שלא הכול טוב, אבל ההנחה שתמיד תמיד צריך לעשות וצריך לזוז וצריך להתקדם, הדבר הזה התרסק לנו בפנים הרבה מאוד.

עינת וילף: ולכן, לא יזיק מדי פעם קצת ליהנות מהכלום.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחברת הכנסת וילף.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא – חבר הכנסת נסים זאב מש"ס.

כרמל שאמה-הכהן: איך זה שאתה לא אחרון הדוברים?

קריאות: – – –

קריאה: זה לא יום שלישי.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא יכולים לשנות את המצב.

יריב לוין: – – – הוא יוכל להיות גם באי-אמון אחרון הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת זאב, תצטרף לליכוד ואז אתה אחרון הדוברים גם באי-אמון.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה – – –

אחמד טיבי: נסים, ברשותך, פשוט סימנתי, יש טעות בכותרת של האי-אמון.

אחמד טיבי: לא לעשות כלום.

אחמד טיבי: "כלום" זה משהו קטן.

אחמד טיבי: הכוונה היא: "לא כלום".

אחמד טיבי: זה התיקון של ישראל חסון, וגם של חברת הכנסת החדשה.

אחמד טיבי: צריך להבדיל בין "כלום" ל"לא כלום".

נסים זאב: לא, אולי כלום לא לעשות.

אחמד טיבי: שמעת את חברת הכנסת וילף?

נסים זאב: לא, אני אומר: אולי כלום לא לעשות.

קריאה: אפילו כלום.

נסים זאב: אפילו כלום.

נסים זאב: טוב, רבותי, חברי חברי הכנסת, אני רק רוצה להבין: אני ראיתי קודם את חבר הכנסת טיבייב מחלק פרחים.

נסים זאב: הייתי בטוח שהפרחים האלה מחולקים לא בגלל יום האשה הבין-לאומי, אלא כי זה בעצם סיום – של הפגרה – של הצעות האי-אמון.

נסים זאב: אנחנו כל כך – כל שבוע חוזרים על אותם הספדים, כל שבוע מספידים פה את הממשלה.

נסים זאב: ועכשיו אני רוצה להזכיר לכם: היה ויכוח אם זה 11 חודש או 12 חודש, אם מלאה שנה או לא מלאה שנה.

נסים זאב: אני אומר לכם שגם הנפטר, אחר 11 חודש, בעצם עושים לו את היארצייט שלו, וכנראה החליטה האופוזיציה לעשות את היארצייט של השנה ביום ה-11 – בחודש ה-11.

נסים זאב: ולכן אני רק רוצה לומר, שלמה המלך אומר: "מה שהיה הוא שיהיה ומה שנעשה הוא שיעשה ואין כל חדש תחת השמש".

נסים זאב: האם אתם חושבים שאפשר להמציא את הגלגל?

נסים זאב: הרי אני חושב שלא היה אדם שהלך כברת דרך בממשלות ישראל כמו אהוד ברק בשנת 2000, ולא היה ראש ממשלה כמו אולמרט, שהסכים, וכל הזמן אמר: תדעו לכם, המחיר יהיה כואב.

נסים זאב: שלוש שנים סבלנו את הכאב הזה, עד שיום אחד זה התפוצץ, וראינו שגם – בשום כאב שבעולם – –

מוחמד ברכה: ולכן ישבתם בממשלה שלו.

נסים זאב: – – ובשום מחיר שבעולם – – –

מוחמד ברכה: ישבתם בממשלה שלו ללא הפסקה.

נסים זאב: אבו מאזן לא רוצה שלום.

נסים זאב: הוא לא רוצה שלום.

נסים זאב: למה להיות צבועים?

נסים זאב: למה כאילו אנחנו לא עושים את הצעדים הנכונים כדי לעשות שלום?

נסים זאב: מה אתם רוצים, שראש הממשלה ירים דגל לבן לאבו מאזן?

נסים זאב: יכרע על רגליו?

נסים זאב: לא הבנתי, מה אתם רוצים עוד שהוא יעשה?

נסים זאב: הכול הוא עשה.

נסים זאב: הקפאת התנחלויות; הוא עשה בפועל או לא עשה בפועל?

נסים זאב: הוא עשה בפועל.

נסים זאב: תראה כמה צווי הריסה.

נסים זאב: היום בדוחות – קיבלנו היום בוועדת החוץ והביטחון – אני פשוט נדהמתי לשמוע את המספרים, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: בוועדת החוץ והביטחון הציגו בפנינו כמה בהליכים משפטיים, כמה נמצאים בצווי מניעה וכמה בצווי הריסה – מאות יחידות דיור.

נסים זאב: אז כל זה לא מספיק?

נסים זאב: מה עוד צריכים כדי לרצות את אבו מאזן, לפייס אותו, לפייס את דעתו, וכדי שירד מהעץ שעליו הוא נתלה?

נסים זאב: אז בוודאי שנוח מאוד לנגח את ראש הממשלה ולומר שהוא לא עושה שום דבר כדי לקדם את תהליך השלום.

נסים זאב: אז אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש: הניסיון המר שיש לנו במשך השנים האחרונות, אם בגבול הצפון, כאשר אהוד ברק ביצע את הנסיגה וראינו מה קיבלנו בגבול הצפון – יש היום עשרות אלפי טילים.

נסים זאב: מה קורה בגבול עזה, עם הנסיגה מעזה, עם גירוש היהודים מעזה?

נסים זאב: מה יש היום בעזה?

נסים זאב: עיר של טרור, עיר של טרוריסטים.

נסים זאב: אז מה אתם רוצים היום, שגם בגבול המזרחי שלנו, גם סמוך לירושלים, אנחנו נביא את ה"חמאס" אלינו?

נסים זאב: כמה אפשר לעצום עין, כמה אפשר להיות עיוורים ולומר: עינינו לא רואות?

נסים זאב: לכן, בוודאי, אני בעד המשא-ומתן.

נסים זאב: אני חושב שזה צעד מבורך, וצריכים לבוא ולנסות לעשות כל דרך לשלום עם הפלסטינים, אבל בתנאי שאנחנו נראה את האנשים הנכונים, את הרצון הנכון, את הנכונות שלהם והרצון העז.

נסים זאב: עכשיו דבר נוסף, אדוני, ואני בזה מסיים: אני חושב, בכל הנושא של התכנון והבנייה, מה שהאזרחים עוברים במדינת ישראל, ממש מדורי גיהינום עד שמקבלים רשיון לאיזה – כמו שאמר שר הפנים – תוספת של מרפסת, ולפעמים מרפסות מחייבות תוכנית בניין ערים, מה לעשות.

נסים זאב: ברגע שזה חורג מקו הגבול – מקו מגרש, הכוונה – אתה חייב בתוכנית בניין ערים, וזה לוקח שנים.

נסים זאב: ואני חושב שאת הביורוקרטיה הזאת חייבים לשנות.

נסים זאב: אני חושב שאם רוצים להביא משקיעים למדינת ישראל כדי שיריצו תוכניות, ותהיה אפשרות גם לצעירים, לזוגות צעירים, לראות אולי את עתידם בארץ-ישראל, חייבים לשנות את המהלך התכנוני.

נסים זאב: ברור שזה גם כולל את כל הנושא של המדיניות בכל מה שקשור למינהל מקרקעי ישראל, ועל כך יבורך שר הפנים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא – חבר הכנסת מאיר פרוש, בשם יהדות התורה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הפוליטיקה בישראל מתעתעת, מאחזת עיניים ואולי משטה.

מאיר פרוש: אולי נאמר פשוט: היא גם מרמה ומטעה.

מאיר פרוש: ודווקא היום, כאשר סגן נשיא ארצות-הברית מגיע לישראל, כאשר סוף-סוף הליגה הערבית מעניקה "היתר" לאבו מאזן לחדש את השיחות עם הממשלה, אף אם הן בינתיים עקיפות בלבד, דווקא היום, כאשר רואים אולי ניצנים של תהליך מדיני, האופוזיציה הראשית מגישה הצעת אי-אמון.

מאיר פרוש: לכאורה היום היתה צריכה סיעת קדימה להתעלות על עצמה והיתה צריכה לגלות שמץ של ממלכתיות, אבל לא.

מאיר פרוש: קדימה מבטאת את התסכול הפוליטי שלה, וגם היום היא מגישה הצעת אי-אמון.

מאיר פרוש: כמובן, אדוני היושב-ראש, הייתי יכול להתעמק ולומר עוד ועוד דברים בנושא הזה, אבל אני מנסה לנצל את שתי הדקות, שלוש הדקות שיש לי, כדי להתריע על מצב שמתהווה ויכול להוביל גם למשבר, על כל פנים מבחינתנו, ביהדות התורה, בכל מה שקשור לחוק שמנסים להעביר בוועדת החוקה בתחום הגיור.

מאיר פרוש: ידוע, וזה גם לא סוד, שהנושא הזה הועלה על-ידי ישראל ביתנו במשא-ומתן הקואליציוני; הועלה, דובר, לא לכל דבר אנחנו הסכמנו, לא לכל דבר אנחנו יכולים להסכים, אבל זה כן ברור, שכאשר אנחנו נמצאים בקואליציה אחת, גם אם רוצים להעלות משהו שהוא בניגוד לדעתנו, או מנסים לגבש רעיון, לא יכול להיות מצב שהדבר הזה יבוא לחלל האולם הזה, או לאחת הוועדות, בלי שהדבר הזה יתואם, או לפחות שנהיה מדווחים – ונהיה מדווחים במועד – שמביאים, או רוצים להביא, הצעת חוק מתגבשת.

מאיר פרוש: ומה שקרה פה, עד כמה שאני מבין: ליהדות התורה הדבר הזה נודע – שאמורים להביא את זה לדיון ולהצבעה – רק לקראת סוף השבוע שעבר.

מאיר פרוש: להביא דבר כזה לקראת סוף השבוע שעבר ולומר לנו שאנחנו חייבים לגבש עמדה עוד השבוע – הדבר הזה הוא בהחלט לא אחראי.

מאיר פרוש: אני לא חושב שיש סיעה אחת בקואליציה שהיתה רוצה לעמוד בפני הפתעה, שיעמידו אותה בפני עובדה על דבר שהוא שנוי במחלוקת – גם על דברים שהם לא שנויים במחלוקת צריך לתאם, ולצורך זה יש הנהלת קואליציה, ולצורך זה מביאים דברים ששנויים במחלוקת, או בהסכמה – מביאים אותם לידיעה.

מאיר פרוש: לא יכול להיות מצב – ואנחנו לא מעלים על דעתנו שזו דרך ההתנהלות של הקואליציה כאן, במקרה הזה – שנושא שהוא כל כך טעון, נושא שהוא כל כך יסודי, נושא שהוא כל כך עקרוני, גם אם אנחנו יודעים עכשיו שאנחנו לא נסכים בסופו של דבר, כי לא יכולה להיות הסכמה, בוודאי לא על חלקים עיקריים בהצעת החוק שישראל ביתנו מבקשת להביא, אבל ודאי שלא יכול להיות שתהיה התנהלות כזאת, שלסיעה בקואליציה – גם אם אין לה 15 מנדטים כלישראל ביתנו, אבל יש לה לפחות שליש של חברים, היא חלק בקואליציה – שהדבר הזה יובא אליה כעובדה מוגמרת, כי הדבר הזה צריך לעבור, כי ישראל ביתנו זקוקה, והבטיחו לה.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לכם שגם לנו, בהסכם הקואליציוני אומנם יש דברים שקוימו, בהחלט יש דברים שקוימו, אבל יש דברים שעדיין זקוקים לליבון ויש צורך ללבן אותם, ועדיין הם לא בשלים כדי להביא אותם להכרעה.

מאיר פרוש: לכן אני שוב אומר כאן מעל לדוכן, מתריע ומבקש ואומר גם לאנשי הקואליציה ולראשי הקואליציה: אל תנסו לעשות מחטף בנושא שהוא כל כך טעון, כל כך חשוב, כל כך יסודי, כל כך עקרוני.

מאיר פרוש: אפשר וצריך וחייבים לשבת, ולפני שיושבים, לפני שמתאמים, לא עושים דברים חד-צדדיים.

מאיר פרוש: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה לחבר הכנסת פרוש.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא – חבר הכנסת אברהים צרצור, סיעת רע"ם-תע"ל.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, במקורות שלנו אמרו חכמים את הדבר הזה: החכם הוא זה שלומד מניסיונו האישי, והחכם מכולם הוא זה שלומד מהניסיון של אחרים.

אברהים צרצור: לפי ההגדרה הזו, ועל בסיס הסקאלה הזו אפשר להגיד כך שמדינת ישראל, ממשלות ישראל, ממוקמות, מככבות ברשימת הטיפשים ביותר על פני אדמות.

אברהים צרצור: הראיה לכך היא הדברים הבאים: סירובה של ישראל ליוזמה הערבית שבבסיסה נכונות ערבית ואסלאמית להכיר בזכות קיומה של מדינת ישראל בתנאי אחד של נסיגת ממשלת ישראל, מדינת ישראל, מהשטחים הכבושים במלחמת ששת הימים והקמת מדינה פלסטינית על פחות מ-25% מארץ הקודש הזו בעיני כל הערבים ובעיני כל המוסלמים.

אברהים צרצור: דבר כזה מוכיח מעל לכל ספק שאכן מדינת ישראל פשוט ראויה לככב ברשימת הטיפשים ביותר.

אברהים צרצור: דבר שני – התעקשותה של ישראל להיאחז בסוגיות שהיא יודעת היטב שאינה יכולה ללכת אתן רחוק.

אברהים צרצור: כמו להגיד – אי-אפשר לסגת לגבולות 67'.

אברהים צרצור: דבר זה בלתי מתקבל על הדעת.

אברהים צרצור: אף פלסטיני לא יכול לקבל מצב שבו ישראל לא תיסוג עד לגבולות 67'.

אברהים צרצור: הנושא של ירושלים – המשך העקשנות הישראלית על כך שירושלים המאוחדת – – –

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת צרצור, לא כדאי לחזור מהמלה "טיפשות"?

כרמל שאמה-הכהן: אולי – היא לא צודקת, לא חכמה – –

אברהים צרצור: בסדר, אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: – – "טיפשות" היא מלה קיצונית ולא מקובלת.

אברהים צרצור: אני מקבל, אבל טיפשות, תאמין לי – – –

כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להגיד "לא חכמה".

אברהים צרצור: אתה צודק, אבל טיפשות זו תכונה שקיימת, לצערי הרב, גם בין בני-אנוש.

אברהים צרצור: זה מצב נתון, זו עובדה קיימת.

אברהים צרצור: הנתון השני הוא התעקשותה של ישראל ללכת עם דברים שהיא יודעת היטב שהיא איננה יכולה ללכת אתם רחוק, כמו שאמרתי: נסיגה לקווי 67' – לא, ונסיגה כזו, ירושלים – בירתה המאוחדת של מדינת ישראל, דבר כזה, או הדעת לא סובלת, או לא יתקבל בשום פנים ואופן בשום מסגרת של משא-ומתן על-ידי הפלסטינים, הערבים והמוסלמים.

אברהים צרצור: דבר שלישי, זה דבר מעניין – הסתמכותה הבלתי-מסויגת של מדינת ישראל על ארצות-הברית ואירופה תוך התעלמות מהעבר של מדינות אלה כלפי יהודים במשך מאות ואלפי שנים.

אברהים צרצור: זה דבר מעניין מאוד, דרך אגב.

אברהים צרצור: היום ישראל סומכת בצורה מלאה על ארצות-הברית ואירופה ומתנתקת לחלוטין מהמזרח המוסלמי והערבי, בזמן שההיסטוריה מוכיחה מעל לכל ספק שההיסטוריה של היהודים עם העולם הערבי והמוסלמי – הדברים החיוביים שנמצאים בתיק הזה, במגירות האלה, הם פשוט מאוד הפנינה בכתר היחסים הקיימים בין בני-אנוש, בניגוד מוחלט לדפים השחורים שהצטברו במשך ההיסטוריה במגירות אירופה וארצות-הברית ביחסן ליהודים במשך מאות ואלפי שנים.

אברהים צרצור: הדבר הרביעי והאחרון – עוינות סמויה וגלויה כלפי המיעוט הערבי בישראל שבאה לידי ביטוי בכל התחומים, בעיקר קרקעות, תכנון ובנייה ושירותים.

אברהים צרצור: אני חושב שאם ישראל רוצה באמת לרדת מרשימת הלא-צודקים או הטיפשים היא צריכה באמת לשנות דיסק, לשנות את מדיניותה בכל התחומים האלה, כדי שתהיה ראויה לככב ברשימת האנשים החכמים בעולם זה.

אברהים צרצור: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בשם סיעת האיחוד הלאומי.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני נמצא כאן שוב ושוב בנאומי האי-אמון שהיו צריכים לתת איזה סוג של הכוונה לממשלת ישראל, למנהיגות, לקברניטים של המדינה, ואני מוצא את עצמנו מתעסקים שוב ושוב בבעיות חמורות ביותר, אבל מבעיה שהיא בעיה של ריקבון פנימי, של קריסה טוטלית של החברה – אני אחזור בי מהמלה "קריסה טוטלית"; קריסה מסוכנת של החברה שאנחנו עדים לה – אנחנו משום מה מתעלמים.

מיכאל בן-ארי: במוצאי-שבת שני נערים עלו על גג של בית-ספר, חתכו צינור של מזגן, שאפו את אוויר המזגנים, אחד דחף את השני, בצחוק או שלא בצחוק – הילד נפל אל מותו, השאיר את אביו בודד, והחברה שלנו ממשיכה בדרכה להמשיך לבנות את אותו מגדל בבל שראשו בשמים אבל אין לו יסודות.

מיכאל בן-ארי: בשבוע שעבר, ובסוף השבוע שלפני כן, היינו עדים לאותה חשיפה נוראית של נערה שעוברת התעללות קשה במשך שנים, במשך שנים – לא על-ידי אחד, לא על-ידי שניים, על-ידי למעלה מ-13 נערים.

מיכאל בן-ארי: וכולנו יודעים: סוד שיודעים אותו שניים, הוא כבר לא סוד.

מיכאל בן-ארי: זאת אומרת, חברה שלמה היתה שותפה להתעללות הזו.

מיכאל בן-ארי: חז"ל בכמה מקומות שמדברים על קבוצה גדולה של אנשים, "אוי עיר הדמים" שאומר הנביא: "כולה עיר דמים?

מיכאל בן-ארי: " הוא אומר – כן.

מיכאל בן-ארי: כשכולם שותקים, זו היא עיר הדמים.

מיכאל בן-ארי: ואותו הדבר בסדום.

מיכאל בן-ארי: כל העיר מקצה.

מיכאל בן-ארי: אומרים הפרשנים: לא.

מיכאל בן-ארי: מספיק שכולם שותקים, אז זה – כל העיר מקצה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו נמצאים פה בסוג של חברה ששמה את האדם במרכז.

מיכאל בן-ארי: אני לא רואה את הדיון שלנו, כחברי הכנסת – ואגב, זה היה אמור לחצות מפלגות, היה אמור לחצות יהודים וערבים, היה אמור לחצות את כולם.

מיכאל בן-ארי: "לחצות" – הכוונה היא לחצות את המפלגות ולחבר את האנשים לדיון מהותי, איפה אנחנו נמצאים.

מיכאל בן-ארי: אנחנו נמצאים בחברה שהתרבות שלה היא חברה של הדחה.

מיכאל בן-ארי: השבוע היה שיא של "האח הגדול": מי יהיה המודח האחרון?

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא בחברה שמחברת, אנחנו לא בחברה שמקשיבה, אנחנו בחברה שמרמה, שדוחפת, שעסוקה בפרט.

מיכאל בן-ארי: יש פה שר אחד בממשלה שמדי פעם מזכיר את הנבואות של הושע ועמוס, לא לחינם.

מיכאל בן-ארי: יש לו באמת אג'נדה חברתית, ואלו נביאים שנחשבים כנביאים חברתיים.

מיכאל בן-ארי: אני מדבר על השר אבישי ברוורמן, ואילו היה כאן הייתי קורא פסוקים אחדים – ובזה אני אסיים – של הנביא הושע בפרק ד': שמעו דבר ה' בני ישראל, כי אין אמת ואין חסד ואין דעת אלוקים בארץ.

מיכאל בן-ארי: עלה וכחש ורצח וגנב ונאף.

מיכאל בן-ארי: פרצו ודמים בדמים נגעו.

מיכאל בן-ארי: אונס זה רצח, מה שהיה במוצאי-שבת זה רצח, ואלו סימפטומים קטנים.

מיכאל בן-ארי: ובמה יעסוק שר החינוך?

מיכאל בן-ארי: בהישגים של הבגרויות בסוף שנת הלימודים.

מיכאל בן-ארי: החברה שלנו מתפרקת, הנוער של היום חי למען כלום, ויהיו עסוקים בלסגור בתי-ספר שלא הגיעו ל-60% בגרות.

מיכאל בן-ארי: שוב פעם – באותה אווילות.

מיכאל בן-ארי: אם אני הייתי מציע לא אי-אמון – בואו נחזור לאמון, בואו נעסוק באמון ובבנייה של החברה שלנו.

מיכאל בן-ארי: כל הפארסה הזו שאנחנו עושים מדי יום שני כאן מעוררת בי מחשבות נוגות באיזו רמה אנחנו והאם אנחנו ממלאים את השליחות שלנו.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת בן-ארי.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה; מטעם סיעת חד"ש.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני הולך לדבר על העניין של הרפורמה בחוק התכנון והבנייה, שבצדק או לא בצדק הממשלה, הקואליציה, מחשיבה אותו כספינת הדגל, לפחות למושב הזה.

חנא סוייד: זה נושא שדובר בו הרבה.

חנא סוייד: ההצדקה והנימוקים למה צריך רפורמה מעמיקה בחוק התכנון והבנייה הובאו כמעט בכל הזדמנות אפשרית, ואני בהחלט מסכים שחוק בן 45 שנים כבר צריך תיקון.

חנא סוייד: דיבר כאן עכשיו שר הפנים על מידת הביורוקרטיה הטמונה בחוק הזה, על עיכוב הוצאת היתרים, על עיכוב אישור תוכניות, ובהחלט המסקנה מכל התיאור הזוועתי הזה של חוק התכנון והבנייה, ומה הוא חולל לאזרחים, לרבות אלה שרצו לעשות שינוי, ולו הקטן ביותר, בביתם, כמו סגירת מרפסת, אפילו לא תוספת מרפסת, אלא סגירת מרפסת, הבעיות שהם עברו, דרך הייסורים שהיו צריכים לעבור, בהחלט מחייבים שינוי ומחייבים רפורמה.

חנא סוייד: מובן שאילו באותה נשימה שר הפנים היה נשאל על בעיות התכנון ביישובים הערביים, אני מניח שהוא היה הופך גל והיה אומר כמה תוכניות אושרו וכמה הוא נדיב במתן אחוזי בנייה, וכמה ועדות תכנון היטיבו ואישרו תוכניות והוועדות מחוזיות יושבות על המדוכה ועושות ומקדמות, אבל מובן שזה לא נכון; כמובן.

חנא סוייד: כל אחד יודע שזה לא נכון, ואנחנו שופטים על-פי התוצאות בשטח.

חנא סוייד: חוק התכנון והבנייה עשה עוול גדול ליישובים הערביים, לאזרחים הערבים.

חנא סוייד: תוכניות רבות נדחו או ממתינות מספר רב של שנים, בהרבה מקרים מעל עשר שנים, לאישור.

חנא סוייד: הוועדות המחוזיות ממאנות – ונתלות בכל מיני סיבות ותירוצים למה לא לאשר תוכניות הרחבה של תחומי הבנייה ביישובים הערביים, וכתוצאה מכך אנחנו לא מדברים, ביישובים הערביים, על בעיות של סגירת מרפסת, אלא על בעיות של הקמת בתי-מגורים, קורת-גג למשפחות שלמות.

חנא סוייד: הדבר שנעשה הוא שהרבה משפחות מצאו את עצמן, לנוכח חוק התכנון והתפקוד של ועדות התכנון, במיוחד הוועדות המחוזיות, חייבות – על מנת לספק את הצורך הבסיסי של קורת גג למשפחה – לבנות ללא היתרים.

חנא סוייד: אני חושב שכל רפורמה אמיתית והוגנת צריכה לטפל בעוולות העבר.

חנא סוייד: לא יכול להיות – אני לא מאמין – שיש כוונה טובה מאחורי רפורמה בחוק התכנון והבנייה אם היא לא כוללת בתוכה, built in, טיפול – ופתרון של מצוקות העבר ושל בעיות העבר.

חנא סוייד: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שלך יהיה תפקיד ברפורמה הזאת.

חנא סוייד: אני חושב שבהוראות המעבר לרפורמה צריך לכלול גם סעיפים שיטפלו בעוולות העבר, ולפתור את המצוקה של עשרות אלפי בתים ביישובים הערביים, שעדיין נמצאים ללא היתרים, עדיין אין תוכניות לפתור את הבעיות שלהם, הבעלים עדיין חיים עם צווי הריסה ועם קנסות כבדים שהוטלו עליהם, ולכן אני חושב שצריך, במסגרת הרפורמה הזאת, שתהיה התייחסות אמיתית לעניין הזה.

חנא סוייד: כמובן, זה לא מלבין – וזה לא עושה את הרפורמה, כפי שאנחנו שומעים עליה עד עכשיו, רפורמה טובה, אבל תנאי בל יעבור לאישור רפורמה הוגנת זה לטפל בעוולות העבר.

חנא סוייד: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת חנא סוייד.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא – חבר הכנסת ניצן הורוביץ מטעם סיעת מרצ.

ניצן הורוביץ: אדוני, תודה רבה, חברי הכנסת, בתירוץ השחוק כבר, של סגירת מרפסת, מביאה הממשלה, מביא ראש הממשלה ושר הפנים – הוא קורא לזה רפורמה.

ניצן הורוביץ: זה לא רפורמה, זה מערך תכנון חדש לחלוטין למדינת ישראל, שהורס את כל היסודות שעליהם נשענת מערכת תכנון מאוזנת ואחראית.

ניצן הורוביץ: חייבים לזכור שישראל היא מדינה צפופה, ובהשוואה בין-לאומית – היא בעלת גידול האוכלוסייה הגדול במערב; ישראל ענייה במשאבי טבע, במשאבי קרקע, סובלת ממחסור במים, מפערים חברתיים – כל אלה הופכים את התכנון בישראל לנושא חשוב מהמעלה הראשונה ומחייבים שהתכנון יופקד בידיים מקצועיות ואחראיות.

ניצן הורוביץ: ופה עומד שורש העניין – ההבדל בין הפקדת מערכת התכנון בידיים מקצועיות לבין הפקדתה בידיים פוליטיות, וזה מה שבעצם מביאה הרפורמה הזאת בתכנון; הפקדה, שליטה, של פוליטיקאים וכרישי נדל"ן בתכנון הישראלי, מה שיביא להחרפת המחסור והפערים החברתיים, לפגיעה בשטחים הפתוחים שעוד נותרו ולסיכון הדור הבא.

ניצן הורוביץ: לפני שאציג כמה נקודות בקצרה, כי מרבית הציבור בכלל לא מודע לנזקים שטמונים ברפורמה הזאת, אני רוצה לומר שהרפורמה גובשה בחשאיות, בחיפזון, בתוך שבועות ספורים.

ניצן הורוביץ: צוות מצומצם מטעם משרד ראש הממשלה גיבש את הרפורמה הזאת, תוך מידור השרים והצוותים.

כרמל שאמה-הכהן: זה ממש לא מדויק, דרך אגב.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הזמנים לפחות.

כרמל שאמה-הכהן: לוחות הזמנים.

ניצן הורוביץ: מה לא מדויק?

כרמל שאמה-הכהן: זה כמה חודשים כבר מתגלגל במשרד ראש הממשלה, במשרד המשפטים.

ניצן הורוביץ: אני יכול לומר לך, אדוני, שאת הדברים האלה שמעתי משני שרים לפחות בממשלה, שהם התלוננו על הדברים הללו.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, יש 30 שרים בממשלה.

ניצן הורוביץ: כן, אבל – אתה יודע, ודאי שלא גובשה רפורמה בשיתוף אנשי מקצוע בכירים בתחום, ויש לנו בארץ אנשים מהשורה הראשונה בעולם.

ניצן הורוביץ: אני רוצה למנות כמה נקודות בקצרה.

ניצן הורוביץ: דבר אחד, העיקרון של מה שנקרא "תוכנית אחת בוועדה אחת" מקודם כבר כמה שנים על-ידי גופים בעלי אינטרס, והוא יחשוף את מערכת התכנון להשפעה מסיבית וחסרת איזונים של אינטרסים פוליטיים וכלכליים.

ניצן הורוביץ: על-פי החוק החדש, אם יעבור חלילה, שר הפנים יקבל סמכות בלעדית להכריז על מה שנקרא "מרחב תכנון מיוחד" לצורך הקמת יישוב חדש, הרחבת יישוב קיים או הקמת תשתית, גם כשאלה טרם אושרו בתוכנית.

ניצן הורוביץ: משמעות הדבר היא שהדברים הללו יהיו חשופים לשיקולים פוליטיים על-חשבון שיקולים מקצועיים, ותהיה פגיעה בזכות של הרשויות המקומיות והתושבים להביע עמדה.

ניצן הורוביץ: מינויים מקצועיים וציבוריים, כגון יושבי-ראש מוסדות תכנון, יושב-ראש הוועדה המיוחדת, חוקרים, נציגים מטעם הציבור, יהיו בסמכות שר הפנים, דבר שיוצר פתח למינויים פוליטיים.

ניצן הורוביץ: החוק החדש קובע שתסקירי השפעה על הסביבה לא ייבדקו על-ידי המשרד להגנת הסביבה כפי שנהוג כיום, אלא על-ידי יועצים פרטיים, מה שיביא לניגוד עניינים ולחוסר מקצועיות.

ניצן הורוביץ: שימו לב לנקודה הבאה: בניגוד למצב היום, החוק החדש קובע שהדיונים הפנימיים של המועצה הארצית, הוועדות המחוזיות, כל ועדות המשנה, לא יוקלטו ולא יתומללו, ופירוש הדבר הוא שהציבור לא יוכל לדעת על תוכן הדיונים.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא יהיה.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך, זה לא יהיה.

ניצן הורוביץ: אתה יודע, אומנם החוק הוא 250 עמוד, אבל השתדלתי לקרוא.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול לדמיין שמצב כזה יהיה במדינת ישראל?

ניצן הורוביץ: אז למה מכניסים דבר כזה לחוק?

כרמל שאמה-הכהן: כדי שיהיו גם שינויים.

ניצן הורוביץ: או, טוב, אז יופי.

ניצן הורוביץ: אז זה עז, מה שנקרא.

ניצן הורוביץ: מה לגבי העניין הזה?

ניצן הורוביץ: במרבית התוכניות בוטלה זכות הציבור להגיש ערר על החלטה בתוכנית, ובכך למעשה מגבילים בצורה ממש קשה את יכולת ההשפעה של הציבור.

ניצן הורוביץ: יש הגבלה על היכולת של ארגוני סביבה לקחת חלק בדיון על ההתנגדויות.

ניצן הורוביץ: החוק למשל קובע, אדוני, שאם ארגון סביבה אחד הגיש התנגדות, שאר ארגוני הסביבה יהיו מנועים מלעשות כן.

ניצן הורוביץ: אני לא רואה את הצורך בדבר.

ניצן הורוביץ: במסגרת החוק החדש מקימים שבע ועדות לתשתיות.

ניצן הורוביץ: הרכב הוועדות האלה מעניק לממשלה רוב מוחלט, ובכך מעצים את כוחה ומעלה את הסיכון ששיקולים פוליטיים יכתיבו את העניין.

ניצן הורוביץ: הרוב המוחלט הזה שיש לממשלה קיים גם במוסדות התכנון האזוריים והמרחביים, וגם כאן יש סכנה אמיתית של שיקולים פוליטיים.

ניצן הורוביץ: הנקודה האחרונה, והיא מאוד מהותית: החוק החדש קובע שבוועדות המקומיות, שיקבלו את המשקל הגדול היום, יהיו שלושה נציגי ציבור.

ניצן הורוביץ: סך הכול, אם אנחנו עושים חשבון של הוועדות המקומיות בארץ, מדובר במינוי של משהו כמו 350 נציגי ציבור, ואנחנו יודעים עד כמה זה קשה עד בלתי אפשרי.

ניצן הורוביץ: החוק מאפשר את עבודת הוועדות המקומיות גם ללא נציגי ציבור, אני לא יודע אם החברים מודעים לכך, ולמעשה, זה יוצר מצב שהוועדות יפעלו ללא נציגות ציבורית, אלא על בסיס ההרכב הנוכחי, מה שאומר – פתח לשחיתות.

ניצן הורוביץ: לסיכום, מערכת התכנון בישראל חשובה בצורה בלתי רגילה, והיא חייבת להיות מקצועית, עצמאית ואיתנה, שתוכל לאזן ולבקר יוזמות ממשלתיות שפוגעות בציבור.

ניצן הורוביץ: זה לא מה שהחוק הזה מביא.

ניצן הורוביץ: אני בחרתי באמת, אדוני, סעיפים בפינצטה.

ניצן הורוביץ: יש שם עשרות סעיפים שממוטטים את מערכת התכנון.

ניצן הורוביץ: מדובר פה בפרויקטים גדולים בפני הארץ, בעתידנו.

ניצן הורוביץ: אם אנחנו נפקיר את זה, אם לא יהיו איזונים, אם לא יהיו בלמים, אם לא תהיה עבודה מקצועית, אנחנו נתחרט ונבכה על החוק הזה עוד שנים ארוכות.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא – חבר הכנסת אורי אורבך מטעם הבית היהודי.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קראתי היום בעיתון על איזה צלם אומנותי בשם ספנסר טוניק.

אורי אורבך: הוא נוהג לצלם אנשים בעירום ברחבי העולם.

אורי אורבך: אני פשוט מכין אתכם לסערה הבאה שתגיע, אדוני שר הדתות, בקרוב לישראל.

אורי אורבך: הוא מתכנן לבוא, אותו ספנסר טוניק, צלם אומנותי, לכנס בישראל כמה אלפי אנשים באיזה מקום רחב ידיים ולצלם אותם חשופי שת, עירומים.

אורי אורבך: מה לעשות?

אורי אורבך: עוד לא התאוששנו מהביקורת שלנו על תוכניות טלוויזיה שבהן אנחנו רואים אנשים לבושים, הנה עכשיו אנחנו הולכים לקבל צלם אומנותי כשאנשים ייחשפו מרצונם החופשי ויופיעו בעירום, בגבם למצלמה.

אורי אורבך: ואני אומר לאותו טוניק: אל תבוא.

אורי אורבך: לא מטעמי דת וטעם טוב ומצפון ומוסר וולגריות.

אורי אורבך: אנחנו כבר מסתובבים עירומים, רואים לנו.

אורי אורבך: רואים לנו כל כך הרבה דברים בחברה הישראלית, אנחנו כל כך חשופים.

אורי אורבך: אנחנו רואים את מצב החולים בבתי-החולים ומצב הרופאים, מצב הרפואה, שלא מקבלת את הכסף, את המשאבים שמגיעים לה.

אורי אורבך: אנחנו רואים את בתי-האבות.

אורי אורבך: אנחנו מסתובבים עירומים, כשמערכת החינוך שלנו עדיין לא מתאוששת כשנער דוחף את חברו, מתוך משחק או ברצינות, מהגג למטה.

אורי אורבך: אנחנו רואים נוער מסומם ושיכור בכמויות.

אורי אורבך: חברי הדתיים, זה לא רק חילונים.

אורי אורבך: בעוונותינו, יש התופעות האלה של נוער מנותק ונוער מוזנח גם אצל משפחות שומרי מצוות.

אורי אורבך: רואים לנו, אנחנו מסתובבים חשופי שת.

אורי אורבך: רואים לנו את העברית נרמסת למשיסה בשלטי חוצות, בשפת הרחוב, גם בשפת השדרנים.

אורי אורבך: רואים לנו איך ידיים זרות של ממשלות זרות ושל ארגונים זרים בוחשות לנו בפוליטיקה פה, באמצעות ארגוני צדקה וארגוני חסד וקרנות שופעות כל טוב, והם בוחשים לנו וקובעים לנו מה נכון ומה לא נכון.

אורי אורבך: גם הם רואים לנו, גם הם רואים שאנחנו הולכים חשופי שת.

אורי אורבך: ורואים לנו את הזקנה במסדרון מלפני 10–15 שנה, ועכשיו זה לסגור מרפסת.

אורי אורבך: יכול להיות שהזקנה במסדרון בכלל תעבור לגור במרפסת הסגורה, וככה נאחד את הססמאות של השלטון ההוא ושל השלטון הזה.

אורי אורבך: ולכן, אני אומר לצלם האומנותי ספנסר טוניק: אל תבוא לפה.

אורי אורבך: אנחנו כבר מסתובבים עירומים, וכולם רואים לנו, וכולם מציצים לנו, ורק אנחנו לא רואים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת אורבך.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא – חבר הכנסת יריב לוין, מטעם סיעת הליכוד.

רוני בר-און: כמה זמן, יריב?

יריב לוין: כמה אתה מקציב לי?

רוני בר-און: שלוש.

יריב לוין: רק שלוש?

כרמל שאמה-הכהן: אני מקציב לך כמה שאתה רוצה.

יריב לוין: חבר הכנסת בר-און, אני מכיר אותך הרבה יותר נדיב.

רוני בר-און: הוא שאל אותי.

כרמל שאמה-הכהן: הוא שאל אותך, אבל אני לא שאלתי אותך מה להגיד לו.

יריב לוין: שאלתי כי הייתי בטוח שתיתן לי יותר ממה שהיושב-ראש ייתן לי.

יריב לוין: אם הייתי יודע שזה ככה – – – אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת – –

אריה ביבי: אתה יכול לסכם את זה בשתי מלים.

אריה ביבי: בשתי מלים.

יריב לוין: – – תראו, האמת היא שבדרך כלל אין לי בעיה לדבר, אבל הפעם אני ממש ככה לא יודע מה לומר.

יריב לוין: מה אפשר להגיד על הצעת אי-אמון שהכותרת שלה היא משהו עם כלום?

נחמן שי: אל תאמר כלום.

יריב לוין: כבר אין על מה להגיש, כבר לא יודעים מה לא בסדר.

אריה ביבי: אתה תגיד שאתם צודקים.

יריב לוין: מחפשים מתחת לאדמה בעיות איפה שאין.

יריב לוין: ואחרי שלא מוצאים, אז באים ונותנים איזו כותרת – – –

נחמן שי: כבר אין מה לומר יותר.

יריב לוין: בדיוק.

נחמן שי: התאמצנו לא מצאנו כלום.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: נותנים איזו כותרת כזאת: ממשלה שלא עושה כלום.

יריב לוין: עכשיו אני רק רוצה לשאול, חבר הכנסת שי – – –

שי חרמש: אם לא היתה עושה כלום, מילא.

יריב לוין: אני רוצה לשאול, אולי יש באמת מזל שיש פגרה, כי אחרת – אני מבין שנסתיים ונסתתם מעיין הרעיונות.

יריב לוין: כבר לא יודעים מה להגיד ומה לכתוב.

יריב לוין: לפחות בסיעות בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש כל שבוע יש להם טענה אחרת.

יריב לוין: לזכותם ייאמר.

נחמן שי: ניפגש בשביעיות.

יריב לוין: אצלכם אין אפילו – – –

אריה ביבי: אנחנו נתגעגע, נזמין אתכם בפגרה.

יריב לוין: – – – אין אפילו מה לטעון.

יריב לוין: אני מוכרח לומר לכם, שאני דווקא יכול לחשוב, תתפלאו, על כמה דברים שאפשר לומר: כן, היה כדאי לשפר אותם.

יריב לוין: גם אני, כמו, אני חושב, כל אזרח במדינת ישראל – יש דברים שהוא חושב: כן, אפשר היה לעשות אותם יותר טוב, אפשר לבקר אותם.

יריב לוין: וחבל, חבל, שבמקום להגיש כל שבוע הצעות סרק, הצעות אי-אמון ללא שום תכלית, אתם לא פועלים בצורה עניינית, כאופוזיציה אחראית, כמו שהבטחתם שתהיו כאשר הכנסת הזו הצביעה אמון בממשלה בפעם הראשונה, ובאים ומעלים את אותם נושאים חשובים, שבהם האופוזיציה יכולה לתמוך, יכולה לדרבן את הממשלה לעשות דברים נוספים וטובים יותר, ובמקום זה מעדיפים לנהל, תסלחו לי, פוליטיקה קטנה של מין התרסה שבועית כזאת, שאין בה תכלית, אין בה תועלת, אני חושב שאין בה גם שום מסר, ואני חושב שמה שקרה היום עם תוכן הצעת האי-אמון שלכם מדבר בעד עצמו.

יריב לוין: אבל אני רוצה לומר יותר מזה.

יריב לוין: אני חושב שבתום שנה לכהונת הממשלה דבר אחד לגמרי ברור: בין הירושה שקיבלה הממשלה לבין מה שאנחנו רואים היום יש הבדל של שמים וארץ, וההבדל הוא הבדל חיובי.

יריב לוין: אני יכול לקחת כדוגמה אחת, והיא דוגמה בולטת, את הנושא הכלכלי.

יריב לוין: נמצא כאן שר האוצר.

יריב לוין: שר האוצר קיבל משק על סף משבר, על סף משבר קשה.

יריב לוין: המשק היה על סף משבר גם בגלל דברים שקרו בעולם, אבל קודם כול בגלל היעדר מדיניות, היעדר כיוון, היעדר התמודדות עם הדברים, היעדר חשיבה וחוסר אחריות לאומית כאשר ממשלה, שאומנם היתה כבר בשלביה האחרונים, אבל הממשלה עצמה את עיניה נוכח המשבר הבין-לאומי ולא עשתה דבר.

יריב לוין: שר האוצר הצליח, בתנאים קשים, לייצב את המשק, להוביל תקציב דו-שנתי ולהביא אותנו למצב שהיום אתם מגישים אי-אמון על כלום.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: משום שאת הבעיות הגדולות שהיו ורבצו לפתחנו – על הבעיות האלה התגברנו.

יריב לוין: המשק הישראלי נמצא היום בין שלוש הכלכלות שנחלצו מהמשבר העולמי בצורה הטובה ביותר.

יריב לוין: זה בעיניכם כלום?

יריב לוין: זה שום דבר?

יריב לוין: כאשר בכל העולם משתוללת אבטלה ואצלנו הנתונים הולכים בכיוון הפוך, של תעסוקה וצמיחה, זה בעיניכם כלום?

יריב לוין: זה דבר טריוויאלי?

יריב לוין: זה מובן מאליו?

יריב לוין: כאשר הבאנו לכאן תקציב, הממשלה הביאה לכאן תקציב דו-שנתי; נבואות זעם, נבואות שחורות: אי-אפשר לתכנן לטווח כזה ארוך, כל מה שתעשו לא יצליח, אתם רואים צל הרים כהרים, את הבעיות האמיתיות אתם בכלל לא מכירים.

יריב לוין: והנה עובדה, אנחנו נמצאים כאן היום ערב הגשת תקציב מדינה חדש, ולכם יש רק להגיש אי-אמון על כלום, כי אין לכם אפילו בדל טענה אחת אמיתית במישור הכלכלי.

יריב לוין: ואני חושב שאופוזיציה אחראית היתה נוהגת אחרת.

יריב לוין: היא היתה עולה ואומרת לשר האוצר: כן, הצלחת; כן, אנחנו מבקשים, או מאירים את עיניך, בנקודה כזאת, בנקודה אחרת, אפשר לעשות יותר; אפשר אולי לתקן פה, ולתקן שם, ואני בטוח – ושר האוצר שומע אותי – שהוא היה קשוב.

יריב לוין: הוא היה עונה.

יריב לוין: הוא גם היה אולי עושה צעדים שכולנו היינו מרוויחים מהם.

יריב לוין: אבל זה בדיוק ההבדל בין אופוזיציה אחראית לבין, אדוני היושב-ראש, אופוזיציה שמגישה כל שבוע הצעות אי-אמון סדרתיות עד שלא נשאר לה על מה, והיא מגישה הצעות אי-אמון על שום דבר, על כלום.

יריב לוין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין, אשר דיבר בשם סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר המקשר לבוא ולסכם את הדיון, ולאחר מכן אנחנו נעבור להצבעות, ונקדם בברכה את נשיאת הפרלמנט ההולנדי, הנמצאת אתנו כבר עכשיו וצופה במעשה הדמוקרטיה הישראלי.

ראובן ריבלין: אנחנו נקדם אותה בברכה מיוחדת.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה.

גלעד ארדן: הוגשו היום בעצם שתי הצעות אי-אמון.

גלעד ארדן: על אחת מהן השיב סגן ראש הממשלה ושר הפנים, ואין לי מה להוסיף על דבריו.

גלעד ארדן: אני רוצה רק לסכם בנוגע להצעת האי-אמון שהוגשה על-ידי סיעת קדימה, ושוב לנסות ולהפציר ולשכנע את חברי הבית – הרי בסופו של דבר הציבור מצפה מאתנו להתייחסות רצינית לנושאים שעל סדר-היום.

גלעד ארדן: כאשר ממשלה מכהנת פחות משנה, אי-אפשר לבוא ולהתחיל לתלות בה כל מיני דברים שהממשלה הקודמת עצמה, אותם חברים שישבו כשרים עד לפני כשנה ולא הצליחו ממש באותם דברים: אם קידום התהליך המדיני עד להשלמתו, אם התמודדות עם המשבר הכלכלי העולמי שאיים להגיע למדינת ישראל – ובעצם באים ומנסים לשכנע את הציבור כאילו אחרי פחות משנה הדברים לא קרו.

גלעד ארדן: אז אני באמת מציע שכל אחד יסתכל בכנות וביושר גם פנימה, ובדיוק כמו שבממשלת קדימה הקודמת, שלא הטלנו ספק בכוונותיה לנסות לקדם תהליך מדיני, בפועל מה שקרה בזמן כהונת קדימה זה שהתחוללו שתי מלחמות – אנחנו לא מאשימים את קדימה במלחמות; אנחנו לא אומרים שהעובדה שקרו מלחמות בזמן ממשלת קדימה, שזה אומר שלא היה ניסיון לקדם תהליך מדיני, כי – מה לעשות – כפי שאמרתי לחבר הכנסת חסון, תהליך מדיני והסכם שלום זה לא דבר שאפשר לכפות אותו על הצד השני.

גלעד ארדן: כאשר הצד השני מערים תנאים ודרישות שמעולם לא היו בעבר, למרות כל הניסיונות והמאמצים של ראש הממשלה לחדש את המשא-ומתן, דרושה אחדות לאומית, דרוש שמכל חלקי הבית יגלו אחריות, יתאחדו סביב קווים אדומים ויגבו את הממשלה, ואולי זה באמת יצליח סוף-סוף להביא לקידומו של תהליך מדיני.

גלעד ארדן: ולכן אני מבקש מהכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר המקשר, השר לאיכות הסביבה גלעד ארדן.

ראובן ריבלין: רבותי השרים, חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: ובכן, בפנינו שתי הצעות אי-אמון: הצעת אי-אמון מטעם סיעת קדימה והצעת אי-אמון מטעם סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד.

ראובן ריבלין: אנחנו כמובן נצביע על כל הצעה בנפרד.

ראובן ריבלין: רבותי השרים.

ראובן ריבלין: שר האוצר, נא לשבת, כי עוד רגע יהיה מצב שבו לא ייספר קולך.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, הצעת אי-אמון מטעם סיעת קדימה בנושא: שנה לממשלת הכלום.

ראובן ריבלין: רבותי, מי בעד הצעת האי-אמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה – 29 נגד – 53 נמנעים – אין הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, בעד – 29, 53 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעת קדימה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת אי-אמון מטעם סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד בנושא: הממשלה יוזמת הרס של מערכת התכנון ובכך פוגעת קשות בחברה, בבריאות ובסביבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 28 נגד – 54 נמנעים – אין הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 28 בעד, 54 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, רבותי חברי הכנסת, שרים נכבדים, נשיאת בית-הנבחרים של הולנד הגברת חרדי פרביט וכל חברי המשלחת המכובדת – – (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: – – שגריר הולנד בישראל מר מיכאיל דן-הונד, גברתי ראש האופוזיציה – – (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: לא, לא, אנחנו כרגע קראנו לראש האופוזיציה, גם אלה שרוצים למחוא לה כפיים אינם רשאים.

מיכאל איתן: – – – יושבת-ראש האופוזיציה גם בהולנד.

ראובן ריבלין: – – אורחים נכבדים, יש לנו הכבוד לארח היום את יושבת-ראש הפרלמנט של הולנד, הגברת חרדי פרביט, הנמצאת עם מלוויה ביציע האורחים.

ראובן ריבלין: ברוכה הבאה, גברתי, לכנסת, משכן הדמוקרטיה הישראלית, ולירושלים בירת ישראל.

ראובן ריבלין: היום מציינות גם מדינותינו, ישראל והולנד, את יום האשה הבין-לאומי.

ראובן ריבלין: ראוי לציין כי הגברת פרביט היא האשה השנייה המכהנת בתפקיד זה בהולנד, ואני מבקש לומר לך, גברתי, שבמערכת הציבורית שלנו בישראל מכהנות נשים רבות בצמרת השלטונית, בעבר ובהווה – ראש הממשלה, ראש הרשות המחוקקת, ראש האופוזיציה, ואף בראש הרשות השופטת שלנו מכהנת שופטת.

ראובן ריבלין: בכנסת מכהנות כיום לא פחות מ-23 חברות כנסת – מספר שיא אצלנו – ובקרוב תיכנס אשה לתפקיד המזכיר הראשי של הבית הזה.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: לא, לא למחוא כפיים.

ראובן ריבלין: ועדיין, גברתי, יש לנו דרך ארוכה לעשות לקידום מעמד האשה בעולם המערבי ולשוויון בין המינים.

ראובן ריבלין: חברי וחברות הכנסת, הגברת פרביט מכהנת בתפקידה זה ארבע שנים, וביקורה כאן בישראל הוא מהמעטים שהיא מקיימת מחוץ למדינתה.

ראובן ריבלין: אנחנו מעריכים זאת, גברתי, ומבקשים להודות לך על העמדה האוהדת שאת מגלה כלפי ישראל, הן בסיוע לשדרוג יחסינו עם האיחוד האירופי והן בגופים בין-לאומים ובאו"ם, שעה שישראל הופכת, כמעט כרגיל, טרף קל למתקפות פרועות ולרוב נעדרות בסיס עובדתי.

ראובן ריבלין: ישראל והולנד מקיימות ביניהן יחסים קרובים ומיוחדים.

ראובן ריבלין: שתי המדינות משתפות פעולה בשורה של תחומים, בהם התחום הביטחוני והכלכלי, והולנד היא אחת משותפות הסחר הגדולות ביותר של ישראל.

ראובן ריבלין: עם זה, דעת הקהל בהולנד איננה מגלה אהדה רבה לישראל, וזאת בעיקר בשל ממדי הסיקור הגדולים של האירועים הביטחוניים כאן, ושל הסכסוך הישראלי–פלסטיני, כפי שגם שוחחנו לפני שעה קלה בלשכתי.

ראובן ריבלין: בהקשר זה אנחנו מבקשים לומר לך, גברתי, ובאמצעותך לעם בהולנד: ישראל עושה מאמץ עליון לשמור על אמות מידה של שמירה על זכויות האדם גם בתנאים קשים ולעתים בלתי אפשריים.

ראובן ריבלין: הצבא שלנו מקפיד על אמות מידה מוסריות, מהגבוהות שבנמצא.

ראובן ריבלין: אין מדינה בעולם המתמודדת עם איומים ועם אתגרים ביטחוניים יומיומיים וסבוכים כשלנו, ועם זה מקיימת שיח פתוח ונוקב על זכויות האדם ובחינה מתמדת של סבירות ומידתיות בדבר ההחלטות המינהליות שהיא מקבלת.

ראובן ריבלין: לא נוכל להסכים בשום פנים להפיכת המציאות על ראשה, מציאות מדומה, מעוותת, ההופכת את הקורבן לתוקפן, והופכת ארגון טרור חסר עכבות הפועל במכוון מתוך אוכלוסייה, ומסתתר מאחורי ילדים, לקורבן.

ראובן ריבלין: גם בעידן כשלנו לא הכול יכול להיות "נכון", ולא ניתן להלבין כל שקר ועלילה.

ראובן ריבלין: אכן ישראל נמצאת כבר חודשים ארוכים תחת מתקפה בין-לאומית, שבבסיסה עלילה וסילוף שמזין דוח-גולדסטון.

ראובן ריבלין: הקריאות להשמדת מדינת ישראל הנשמעות בריש גלי הן רק סימפטום אחד למגפת הטרור העולמי המאיימת על שלומו ושלמותו של העולם החופשי כולו.

ראובן ריבלין: ציר "אל-קאעידה"–"חיזבאללה"–"חמאס" וטהרן כבר מזמן אינו רק עניינה הפרטי של ישראל.

ראובן ריבלין: מדינותינו שותפות, גברתי, למאמץ כולל לבלום אותו.

ראובן ריבלין: זהו מאמץ הדורש גם ממדינות אירופה יציאה מן האדישות החלקית שלהן, הבנה והפנמה כי האיום הזה עלול להביא על כולנו מלחמת עולם שלישית אולי אפילו מוקדם משנדמה.

ראובן ריבלין: אני משוכנע, גברתי, כי התובנות הללו יהיו בעינייך חלק חשוב מהתמונה הכוללת בכל מעורבות מדינית של הולנד בפורומים האירופיים והבין-לאומיים השונים.

ראובן ריבלין: ברוכים אתם בבואכם, וברוכים תהיו בצאתכם.

ראובן ריבלין: Welcome to .

ראובן ריבלין: Welcome to , the capital of .

ראובן ריבלין: Welcome to the Knesset, the Israeli Parliament, shrine of Israeli democracy.

ראובן ריבלין: אפשר למחוא כפיים.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: [מס' מ/480; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 7641; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, לפנינו הצעת חוק להגנה על עדים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת דוד אזולאי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, השרים הנכבדים, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת החוק להגנה על עדים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, שיזמה הממשלה.

דוד אזולאי: לפני כשבועיים אישרה הכנסת תיקון לחוק להגנה על עדים, התשס"ח–2008, שעסק בסמכויות מאבטחי הרשות להגנה על עדים.

דוד אזולאי: מהחוק פוצל סעיף שעסק בסמכויות שוטרים המאבטחים עדים מאוימים, ולאחר שוועדת הפנים והגנת הסביבה מיצתה את הדיונים בו, הוא מובא כעת לאישור הכנסת.

דוד אזולאי: החוק להגנה על עדים מסמיך את הרשות להגנה על עדים להכין תוכניות הגנה לעדים שנשקפת סכנה לחייהם ולנקוט צעדים שונים לשם הגנה עליהם.

דוד אזולאי: עדים שלא נכללו בתוכנית הגנה, בין אם משום שלא ניתן היה להכין להם תוכנית הגנה מתאימה, בין אם משום שהצורך באבטחתם היה נקודתי ולא הצריך תוכנית הגנה מקיפה, ובין אם משום שטרם הסתיימה הכנת תוכנית הגנה עבורם, מאובטחים בידי המשטרה.

דוד אזולאי: עדים אלה נקראים עדים מאוימים.

דוד אזולאי: בתיקון שאישרה הכנסת לפני כשבועיים אושרו הרחבת סמכויות הרשות להגנה על עדים לשם הגנה על עדים מוגנים, וכעת מוצע להרחיב באופן דומה את סמכויות המשטרה לשם הגנה על עדים מאוימים.

דוד אזולאי: לפי התיקון המוצע, יהיו לשוטר כל הסמכויות הנתונות למאבטח הרשות בעת שהוא מאבטח עד מאוים.

דוד אזולאי: פירושו של דבר, ששוטר יהיה רשאי להיכנס לחצרים שאינם מבנה פרטי סגור לשם ביצוע פעולות בדיקה, סריקה, אבטחה ומניעה הדרושות לשם ליווי עד מאוים או אבטחת מקום הימצאו של עד מאוים, וכן להרחיק אדם ממקום מסוים תוך שימוש בכוח סביר לשם אבטחתו של עד מאוים.

דוד אזולאי: בנוסף, תוסמך המשטרה להחזיק עד מאוים שהוא אסיר או עצור מחוץ לבית-הסוהר או בית-המעצר, זאת משום שבמקרים מסוימים עלול להתעורר חשש לחייו של העד בין כותלי בית-הסוהר, וייתכן שיהיה צורך בהעברתו למקום אחר.

דוד אזולאי: לעניין זה החליטה הוועדה להטיל מספר סייגים, בדומה לסייגים שהטילה על הסמכות המקבילה שהעניקה לרשות להגנה על עדים.

דוד אזולאי: ראשית, נקבע כי ההחלטה על כך תהיה בידי ראש אגף חקירות ומבצעים, בהתייעצות עם נציב בתי-הסוהר או סגנו.

דוד אזולאי: שנית, נקבע כי עד מוגן המוחזק במשמורת המשטרה יוחזק בתנאים הולמים שלא יהיה בהם כדי לפגוע בבריאותו ובכבודו, ויהיה זכאי לזכויות שלהן זכאי לפי כל דין כל אסיר או עצור, לפי העניין, אלא אם כן יש בכך כדי לפגוע בעד.

דוד אזולאי: בנוסף, נקבע כי עד מוגן המוחזק במשמורת המשטרה, יראו אותו כמי שמוחזק במשמורת חוקית לכל דבר ועניין.

דוד אזולאי: להצעת החוק הזו לא הוגשו הסתייגויות.

דוד אזולאי: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

דוד אזולאי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים והשמירה על הסביבה של הכנסת.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות לחוק זה, ולכן נצביע עליו מקשה אחת בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצעת חוק להגנה על עדים (תיקון מס' 2), כפי שהוסבר על-ידי יושב-ראש ועדת הפנים, דוד אזולאי – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד סעיף 1 – 49 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 49 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק להגנה על עדים (תיקון מס' 2) עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על הצעת חוק להגנה על עדים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 45 נגד – אין נמנעים – אין חוק להגנה על עדים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, נתקבל.

ראובן ריבלין: 45 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לדיון מיוחד על יום האשה הבין-לאומי, שאנחנו מציינים היום.

ראובן ריבלין: אני כבר התייחסתי ליום זה כאשר דיברתי אל יושבת-ראש הפרלמנט.

ראובן ריבלין: תפתח את הדיון סגנית השר גילה גמליאל, המייצגת את הממשלה בדיון זה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סגנית השר גילה גמליאל לעלות לדוכן כדי להביא את דברה לציון יום האשה הבין-לאומי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גילה גמליאל: כבוד יושב-ראש הכנסת, שרים, חברות כנסת, חברי כנסת נכבדים, אנו ניצבים כאן בכנסת ישראל על מנת לקבוע מעמד שוויוני לאשה.

גילה גמליאל: דרישתנו היא דרישה עתיקה-חדשה.

גילה גמליאל: הגישה השוויונית-הומניסטית נקבעה עוד בסיפור בריאת העולם: "ויברא אלוהים את האדם בצלמו, בצלם אלוהים ברא אותו, זכר ונקבה ברא אותם"; בראשית א', כ"ז.

גילה גמליאל: הזכר לא קדם לנקבה, והיא לא קדמה או נוצרה למענו.

גילה גמליאל: שניהם נוצרו מתוך שוויון מלא.

גילה גמליאל: לאחר הגירוש מגן-עדן לא נשמר עקרון השוויון הקדום, והראיה לכך, הצורך בקריאתנו המשותפת לצאת למאבק לשוויון בין אדם לחוה.

גילה גמליאל: עם ישראל ביטא לאורך ההיסטוריה שלו הוקרה וכבוד לנשים.

גילה גמליאל: נשים קבעו את גורלו של העם היהודי לא רק בימי קדם, אלא השפיעו על דרכו בימים ההם ובזמן הזה.

גילה גמליאל: בקורות עם ישראל הנשים הן סוללות דרך, לוחמות וחולמות, תורמות, מסייעות, נאבקות ומורדות.

גילה גמליאל: במדינת ישראל שוויון והוגנות הם חלק מערכי היסוד המובילים שלנו.

גילה גמליאל: שוויון בין המינים הוא ערך בסיסי דמוקרטי וערך יסוד אוניברסלי.

גילה גמליאל: אמש חזרתי משליחות של כמה ימים באו"ם, כראש משלחת ישראל לוועידת הנשים הבין-לאומית, שעמדה בסימן 15 שנה לוועידת בייג'ין.

גילה גמליאל: בוועידה החשובה לקחו חלק שרות, סגניות שרים ונציגות בכירות העוסקות במעמד האשה מכל מדינות העולם החברות באו"ם.

גילה גמליאל: במסגרת הוועידה התקיימו דיונים חשובים, החלפת דעות וסיעור מוחות בנושא קידום נשים.

גילה גמליאל: וכשאני רואה ובוחנת – – –

רוחמה אברהם-בלילא: סגנית השר, יש פה רעש גדול מדי.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, סגנית השר נואמת.

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, חבר הכנסת דיכטר.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת בילסקי.

רוחמה אברהם-בלילא: השר פלד, אתה מפריע לקולגה שלך לנאום, והיא אומרת דברים שהם ראויים; אנא ממך.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: כן, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

גילה גמליאל: כשאני בוחנת את המצב של מדינת ישראל ביחס למדינות העולם, ישנם מקומות שבהם אנו אכן יכולים להיות גאים וגאות על המצב, וישנם, לצערי, היושבת-ראש, מצבים שבהם אנו צריכות לזעוק את הזעקה בצורה ברורה.

גילה גמליאל: נתחיל מייצוגנו כאן, בכנסת ישראל: בסך הכול 19% מחברי הכנסת בבית הזה הם נשים – 23 נשים מתוך 120; בממשלת ישראל שתי נשים ושלוש סגניות שרים.

גילה גמליאל: השנה יש לנו בפעם הראשונה סגנית שר לקידום נושא הנשים, ואני רואה לנכון לנצל את הבמה הזאת ולזעוק מכאן בצורה חד-משמעית לכל הנשים שרואות את עצמן מועמדות גם לכנסת ישראל וגם במערך המוניציפלי – ושם המצב אף גרוע יותר; מהנתונים שעולים היום, נשים הן בסך הכול 11% – חברות מועצות ערים ומועצות אזוריות, וארבע נשים בלבד מכהנות כראשי רשויות.

גילה גמליאל: אלה דברים שצריך והגיע הזמן לשנות.

גילה גמליאל: כשאנו בוחנות את אחוז המנהלות בישראל – בסך הכול 13% מהמנכ"לים במשק הישראלי הם נשים.

גילה גמליאל: המשכורת הממוצעת של אשה במדינת ישראל עומדת על 63% בלבד מזו של גבר.

רוחמה אברהם-בלילא: סגנית השר, תני לי לעשות סדר פה בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: שר החקלאות, חבר הכנסת חרמש, חבר הכנסת פיניאן, חבר הכנסת שטרית, אתם רוצים לדון – אנא, מאחורי הקלעים בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, לא פה.

רוחמה אברהם-בלילא: צאו החוצה בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: השר שמחון, אני מבקשת ממך.

רוחמה אברהם-בלילא: תנו לסגנית השר לומר כאן דברים חשובים.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

גילה גמליאל: מה שכן, אנחנו רואות כאן את ייצוג חברות הכנסת, אך לצערנו, חברי הכנסת – –

רוחמה אברהם-בלילא: מפריעים.

גילה גמליאל: – – הם אלה שמדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: במקום שאתם אלה שבאמת, באמת – – –

מוחמד ברכה: בלי הכללות.

רוחמה אברהם-בלילא: למעט חבר הכנסת ברכה שמקשיב לכל מלה.

גילה גמליאל: ככל שתהיינה כאן יותר נשים תהיה כאן יותר הקשבה, מסתבר.

גילה גמליאל: בתחומי הטכנולוגיה, הניהול וההיי-טק, הנחשבים תחומי עיסוק מובילים, שיעור הנשים עומד כיום על 35% בלבד.

גילה גמליאל: כמו כן, אף ש-65% מקרב עובדי המדינה בישראל הם נשים, 34% בלבד ממחזיקי המשרות הבכירות במגזר הציבורי הם נשים.

גילה גמליאל: למרות השיפור הקל בנושא ייצוג נשים בפרלמנט, המצב במדינות ה-OECD אמור להוות לנו מודל שצריך לשאוף אליו: בפרלמנט בשבדיה 47% הם נשים, באיסלנד – 43%, בבלגיה – 38%.

גילה גמליאל: אפשר לראות שבכל המדינות הללו נקבעו ברוב המפלגות מכסות לייצוג הנשי, ובחלקן, כמו בבלגיה, אף נקבעו מכסות בחקיקה ואף הוטלו סנקציות חקיקתיות.

גילה גמליאל: רואנדה היא המובילה בעולם בייצוג הנשי בפרלמנט – כ-57% הם נשים, והצלחה גדולה זו היא גם בזכות המכסה.

גילה גמליאל: להזכיר לכם כאן, מפלגות הבית שלנו – בסך הכול בחמש מפלגות מתוך 12 המפלגות בבית הזה יש ייצוג נשים.

גילה גמליאל: אם נמשיך ונבחן, לגבי הרשויות המקומיות – גם כן בהשוואה למדינות ה-OECD – מצבם טוב יותר: בשבדיה 42% ייצוג נשים ברשויות המקומיות; בנורבגיה – 38%; באיסלנד – 36%; בבריטניה – 29%.

זאב בילסקי: חוץ מרעננה.

גילה גמליאל: חוק השוויון, שלדעתי הגיע הזמן לקדם אותו גם במדינת ישראל, הביא לעלייה של יותר מ-90% בשיעור ייצוגן של נשים ברשויות המוניציפליות בצרפת ולמהפכה אמיתית שיש ללמוד ממנה רבות גם בישראל.

גילה גמליאל: מכיוון שמדובר ביום האשה הבין-לאומי, אני אגע בנקודות האור שיש לנו: בתחום המשפט – 51% שופטות, 50% עורכות-דין; גם בתחום האקדמי המצב נוטה בצורה מאוד טובה: בישראל נשים הן משכילות יותר: 61% מבוגרי תואר ראשון הם נשים; מכל הלומדים לתואר ראשון – כ-56% הם נשים; מכל הלומדים לתואר שני – 57% הם נשים, ומכל הלומדים לתואר שלישי – 53% הם נשים.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר שבעניין הזה, כשבחנתי מה מצב ייצוג הנשים בפרופסורה, האחוז הוא נמוך ביותר – כ-13% בלבד.

גילה גמליאל: הבעייתיות נובעת מהצורך לקבל את הפוסט-דוקטורט ולבצעו מחוץ למדינה.

גילה גמליאל: אני חושבת שבעידן שבו כל העולם שלנו הוא כפר גלובלי קטן, אין יותר מקום שיחייבו מעבר לשנה שלמה, תמימה, מחוץ למדינת ישראל.

גילה גמליאל: היום אפשר דרך וידיאו-קונפרנס, דרך האינטרנט – להעביר את מרבית האינפורמציה דרך האלמנטים המפותחים שקיימים היום – – –

מיכאל בן-ארי: סגנית השר, יש כמה שיקולים נוספים לפוסט-דוקטורט.

גילה גמליאל: לדעתי, בהקשר הזה – בפוסט-דוקטורט – זה הדבר שיוצר את תקרת הזכוכית; בעידן שבו נשים בדיוק מקימות את המערכת המשפחתית – זה מאוד בעייתי בגיל 30–40, שהוא הגיל הממוצע שבו נשים מבצעות את הפוסט-דוקטורט, לבוא ולהעתיק את מקום המגורים למשך שנה אחת בלבד.

גילה גמליאל: על כן, לדעתי, ברגע שאנו נקדם את זה, יחד עם המועצה להשכלה גבוהה, רק לצרכים הנקודתיים של ביצוע המחקר בחו"ל, יהיה אפשר לנפץ את תקרת הזכוכית בעניין הזה, ועל כן יש פה חשיבות עליונה.

גילה גמליאל: בכל מקרה, על מנת לסייע לאותן נשים, אני מקדמת קרן מלגות שתוכל לסייע להן, שבכל זאת, בשלבים האלה, עד תום ההליכים של השינויים המיוחלים, תוכלנה להסתייע בה – שתקל עליהן לממש את הפוסט-דוקטורט.

גילה גמליאל: בהמשך, כשאנו בוחנים את המצב של כל הדברים שצריך לבצע – היום ברשות לקידום מעמד האשה במשרד ראש הממשלה עורכים ימי עיון להטמעת העקרונות תומכי המשפחה ולקידום המודעות לפערי השכר בין נשים לבין גברים בקרב עובדי המגזר הציבורי.

גילה גמליאל: לא יעלה על הדעת שדווקא במגזר הציבורי יש את אותם פערים, ואנו ככנסת וכממשלה נבוא בדרישות לכלל המגזרים ובמגזר הפרטי.

גילה גמליאל: יש, קודם כול, לעשות בדק בית, לבצע את השינויים כאן, ומכאן לקדם את הדברים.

גילה גמליאל: בנושא המוניציפלי קידמתי כנס גדול בנושא "נשים מנהיגות שוויון במערך המוניציפלי".

גילה גמליאל: יש חשיבות שמכאן, גם מהבית הזה, יינתן הסיוע, על מנת שכמה שיותר נשים תוכלנה לבוא ולהשתלב במערך המוניציפלי.

גילה גמליאל: צריך לציין שדווקא שם יש את המגע היומיומי עם כל האזרחים במדינה, ואולי המצב של הרשויות המוניציפליות יהיה טוב יותר במידה שהייצוג של הנשים אף יגדל.

זאב בילסקי: – – –

גילה גמליאל: תודה.

גילה גמליאל: כראש עיר לעירייה כל כך מוצלחת, כן ירבו.

גילה גמליאל: כמאמינה גדולה בחינוך, ברור לי כי השכלה היא אחד הגורמים המשפיעים והמסייעים ביותר להתקדמות ולהשתלבות מוצלחת ובולטת בחברה ובתפקידי מפתח משפיעים.

גילה גמליאל: ועל כן, לאחרונה יזמתי והובלתי החלטה של ממשלת ישראל, שאושרה פה אחד, למימון ממשלתי מלא של שנה אקדמית ראשונה עבור בוגרות ובוגרי השירות הצבאי, הלאומי והאזרחי, שתבחרנה לפנות ללימודים אקדמיים בנגב, בגליל וביהודה ושומרון.

גילה גמליאל: החל משנת הלימודים הקרובה.

גילה גמליאל: חשוב לציין גם כאן, שזה בנוסף למענקים.

גילה גמליאל: בפעם הראשונה יהיה שוויון גם במתן המענק הזה לנשים וגברים, מעצם היותם משרתים שירות צבאי, ולא תהיה דיפרנציאציה על בסיס מספר שנות השירות, משנתיים ומעלה, דבר שיאפשר לנשים וגברים כאחד לקבל את ההטבה.

גילה גמליאל: בנוסף, אני פועלת לעיגונו של הסדר חקיקתי בנושא חופשת לידה לסטודנטיות, סוגיה אשר אינה מוסדרת כלל במוסדות לימוד רבים, והיא תאפשר לאמהות ללמוד ולרכוש השכלה בצורה מוסדרת ונוחה.

גילה גמליאל: תחשבו שהיום, אחרי שנשים יולדות הן צריכות להתמודד עם כל הלחץ שקיים סביב החובות האקדמיות שלהן.

גילה גמליאל: ולצערי היום זו קפריזה של מוסד אקדמי, ולצערי לא תמיד יודעים לבוא ולכבד את העניין הזה.

גילה גמליאל: אחת הדרכים הטובות ביותר לשנות ולהשפיע בישראל היא החקיקה הפרלמנטרית והממשלתית, ולא פחות – האכיפה, וזה חלק מהבעיות היותר קשות שקיימות היום, אכיפת החוקים של כנסת ישראל.

גילה גמליאל: בעקבות הצלחת חוק החברות הממשלתיות שחוקק בישראל, המתייחס לכך שיש לתת ביטוי הולם בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות לייצוגם השווה של נשים וגברים, ולאור הנתונים כי רק 11 נשים מכהנות בתפקידי מנכ"ל או יושב-ראש בחברות ציבוריות הנסחרות בבורסה, אני רוצה לקדם הצעת מחליטים שתובא לאישור ממשלת ישראל בנושא חיזוק ייצוג הנשים גם בדירקטוריונים של חברות אלו.

גילה גמליאל: במקביל, אני בוחנת ומקדמת תיקון בחוק החברות הממשלתיות, שעל-פיו ימונו ממונות לקידום מעמד האשה בכל חברה ממשלתית בישראל שיפעלו לאכיפת החוק, זכויות הנשים ושוויון מגדרי.

גילה גמליאל: זאת כהמשך ישיר לממונות ברשויות המקומיות, שאתן אנו נמצאים בקשר מתמיד לאורך כל השנה ומסייעים להן בפעילותן החשובה.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר שזה ממש על קצה המזלג, כל הפעילות.

גילה גמליאל: אני יודעת ומאמינה שעלינו לעשות ככל שביכולתנו שכל אשה מוכשרת תוכל ללמוד, לעבוד, להתקדם, להצליח ולהגיע לדרגות הבכירות המשפיעות ביותר בכל תחום ולהשתכר בהתאם.

גילה גמליאל: זה הזמן לעשייה והובלת מהלכים, ועלינו בכנסת ישראל מוטלת האחריות הכבדה, החשובה והראשונה במעלה לתקן, לשנות ולשפר.

גילה גמליאל: אני מאמינה בכל לבי שבקביעת סדרי העדיפויות הנכונים, בהקצאת המשאבים המתאימים, בכל המגזרים, גם לנשים מכל המגזרים: לעולות החדשות, לנשים הלא-יהודיות, על-ידי חקיקה נכונה, על-ידי אכיפת החוק, ובעיקר בעשייה בשטח, נוכל להגיע להישגים ניכרים ברמה הלאומית ולהוביל לחברה צודקת ושוויונית.

גילה גמליאל: זה הזמן הטוב ביותר לשינויים מחוללי מפנה והתקדמות אמיתית.

גילה גמליאל: אנו רוצים לראות יותר נשים זוכות בפרס נובל, כפי שאשה זכתה השנה, ועוד נשים שתייצגנה אותנו, כפי שקיים היום, גם בשגרירויות השונות.

גילה גמליאל: והיום מכהנת שגרירה באו"ם – אשה, וגם בפעם הראשונה מייצגת אותנו נשיאה באוניברסיטה.

גילה גמליאל: הגיע הזמן שלא נצטרך בכל פעם מחדש למנות את הפעם הראשונה ואת האשה הראשונה, אלא השוויון יהיה מלא גם בבית הזה בראש ובראשונה, שישמש מודל עבור כלל ההיבטים בכל התחומים.

גילה גמליאל: אני מודה לכם על ההקשבה.

גילה גמליאל: אני מודה לך, כבוד ממלאת-מקום יושבת-ראש הכנסת – יושב-ראש הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: יושב-ראש הכנסת.

גילה גמליאל: שתהיי יושבת-ראש הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך על הסקירה – –

גילה גמליאל: תודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: – – המאלפת שנתת, ובהחלט אני סבורה שכמו מרבית חברות הכנסת – אנחנו מחזיקות לך אצבעות שתצליחי, גילה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברות וחברי הכנסת, היום מציינת קהיליית העמים את יום האשה הבין-לאומי.

רוחמה אברהם-בלילא: במועד זה מקיימת הכנסת, כחלק ממשפחת העמים, דיון מיוחד במאבק הנשים לשוויון.

רוחמה אברהם-בלילא: עקרון השוויון הוא קדום מאוד ונקבע עוד בסיפור בריאת העולם: " ויברא אלוהים את האדם בצלמו, בצלם אלוהים ברא אותו, זכר ונקבה ברא אותם"; בראשית א', כ"ז.

רוחמה אברהם-בלילא: לאחר הגירוש מגן-עדן הופר השוויון, הכול בגלל התפוח.

רוחמה אברהם-בלילא: עד היום נאבקות נשות העולם להשגת שוויון.

רוחמה אברהם-בלילא: אפליית נשים היא אות קלון על מצחה של החברה הישראלית.

רוחמה אברהם-בלילא: היא עומדת בניגוד להתחייבויות החגיגיות שלנו, להתחייבות המנוסחת במגילת העצמאות, ש"מדינת ישראל תקיים שוויון חברתי לכל אזרחיה, בלי הבדל דת, גזע ומין".

רוחמה אברהם-בלילא: הנשים בישראל מהוות 51% מכלל האוכלוסייה, אבל שוררת אפליה כלפי נשים במקומות עבודה, בשכר, באיוש משרות בכירות ובקידום.

רוחמה אברהם-בלילא: שוויון הוא תנאי הכרחי בכל מדינה דמוקרטית.

רוחמה אברהם-בלילא: ישראל מתגאה באופי הדמוקרטי שלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אולם, האם אנחנו יכולות להצביע על שוויון בחברה שלנו?

רוחמה אברהם-בלילא: האם אנחנו יכולים להצביע על שוויון אמיתי בחברה שלנו, חברי חברי הכנסת?

רוחמה אברהם-בלילא: אנו הנשים הוכחנו שאין תחום שאשה אינה מסוגלת ללמוד, אין קושי שהיא לא יכולה להתמודד אתו.

רוחמה אברהם-בלילא: תקרת הזכוכית אומנם נסדקה, אך טרם התנפצה לרסיסים.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, הנשים בכנסת הוכיחו כי הפוליטיקה, לא כמו בכדורגל, איננה מגרשם של הגברים בלבד.

רוחמה אברהם-בלילא: הוכחנו שהאשה איננה נופלת מהגבר בכישוריה, ובכנסת הנוכחית התברכנו ב-23 נשים, שהן קרוב ל-19% מכלל חברי הבית.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו יכולות להיות גאות במספר הזה, שהוא הגבוה ביותר בכל תולדות הפרלמנט הישראלי.

רוחמה אברהם-בלילא: זו שמחה גדולה עבורי ושמחה גדולה לכולנו במשכן, אולם הכנסת עדיין מפגרת אחרי פרלמנטים רבים בעולם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאחלת לכנסת שתגיע לאותו מעמד של הפרלמנט בארצות סקנדינביה שבו שיעור הנשים מגיע ל-40%.

רוחמה אברהם-בלילא: תת-הייצוג של הנשים במערכת הפוליטית – בכנסת, בעיריות ובמועצות המקומיות – חייב לחלוף מהעולם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לשבח את מערכת המשפט שהשכילה לנצל את ההון הנשי בדרך של הגדלת חלקן של נשים בשיפוט ובפרקליטות.

רוחמה אברהם-בלילא: ותרשו לי בשמכם, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך גם בשמכם את מזכיר הכנסת, שזו אשה שעשתה היסטוריה בכנסת ישראל, את ירדנה מלר, האשה הראשונה – – – (מחיאות כפיים)

רוחמה אברהם-בלילא: כן, מותר למחוא כפיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאשרת.

יעקב כץ: מזכירת הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: מזכיר הכנסת, שזו אשה, בפעם הראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: וכפי ששמעת את מחיאות הכפיים מכולנו, ברכות.

רוחמה אברהם-בלילא: את עשית היסטוריה ואני בטוחה שאת עוד תוכיחי ותטביעי חותם בעבודתך כמזכיר הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאמינה שאין אתגר שהאשה איננה יכולה להתמודד אתו, אין הר שאשה לא יכולה לטפס ולהגיע לפסגתו.

רוחמה אברהם-בלילא: עבורי, עבורכן הנשים, גם כאן, גם במדינת ישראל כולה, כל מי שרק תרצה – השמים הם לא הגבול.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו ממשיכים בדיון.

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא חבר הכנסת מוחמד ברכה.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, גברתי סגנית השר, ראשית, אני רוצה לשלוח ברכות לרגל יום האשה לכל הנשים בישראל ובעולם, במיוחד אלה שסובלות מדיכוי חברתי, לאומי, כלשהו, ולאחל – – –

שלי יחימוביץ': דיכוי מגדרי – כולן סובלות מדיכוי מגדרי.

מוחמד ברכה: כשאני אומר "חברתי", אני כולל הכול.

מוחמד ברכה: בסדר, אבל את צודקת.

מוחמד ברכה: אני רוצה לאחל שבשנים הבאות, כשנציין את היום הזה, יום האשה הבין-לאומי, התנאים יהיו יותר טובים לגבי כלל הנשים ולגבי שאלת השוויון בכלל.

מוחמד ברכה: לפני שעה קלה, גברתי היושבת-ראש, הסתיימה תהלוכה של נשים ערביות ויהודיות – ישראליות – בסח'נין, לרגל יום האשה, ואני רוצה לשלוח ברכה לכולן.

מוחמד ברכה: היו שנים – את אמרת, גברתי היושבת-ראש, בדברייך, ש"משפחת העמים חוגגת" – פעם לא כל משפחת העמים חגגה את היום הזה, שהוא יום של מאבק, לא יום של חג, אגב; הוא יום של מאבק למען זכויות נשים.

מוחמד ברכה: ב-8 במרס 1857 היתה שביתה של עובדות מתפרות ועובדות טקסטיל בניו-יורק דווקא, למען שמונה שעות עבודה.

מוחמד ברכה: אותה שביתה דוכאה באכזריות.

מוחמד ברכה: ב-1910 היו הפגנות דומות באותו תאריך, והמשטרה הרגה 129 נשים.

מוחמד ברכה: אחר כך היום הזה התקבל כיום האשה הבין-לאומי.

מוחמד ברכה: בישראל, שנים הסיעה שלי לדורותיה היתה היוזמת העיקרית של ציון היום הזה.

מוחמד ברכה: תופיק זיאד, ראש עיריית נצרת המנוח, היה הראשון שנתן יום שבתון לנשים עובדות העירייה, וזה מתקיים עד היום בעיריית נצרת, ואני גאה על כך.

מוחמד ברכה: והוא ציין את זה בכנסת – גם כחבר כנסת וגם כראש עיר, ואני שמח שאנחנו ממשיכים את דרכו.

מוחמד ברכה: לפני כמה זמן היינו עסוקים בדוח של ה-OECD והצטרפות מדינת ישראל ל-OECD.

מוחמד ברכה: אחת הסיבות שמעכבות את הצטרפות ישראל ל-OECD היא העניין של אי-שוויון שסובלים ממנו הערבים ואי-שוויון שסובלות ממנו הנשים.

מוחמד ברכה: אני חושב שמדינת ישראל תעשה חסד עם עצמה, קודם כול, אם היא תתגבר על המכשול ועל האפליה הזאת.

מוחמד ברכה: לא ייתכן שהיום, בשנות האלפיים, ממוצע משכורות הגברים הוא 9,627 שקלים, לעומת 6,077 שקלים, שזה 63% – המשכורת הממוצעת של הנשים היא 63% ממשכורת הממוצעת הגברים, גם כשהנשים משכילות יותר.

מוחמד ברכה: בקרב הנשים הערביות הבעיה הרבה יותר חמורה: רק 19% מכלל הנשים הערביות נמצאות בשוק העבודה והתעסוקה, בגלל היעדר גני טרום-חובה, בגלל היעדר תחבורה זמינה, אבל בעיקר בגלל היעדר מקומות עבודה זמינים ביישובים הערביים.

מוחמד ברכה: 30% מהנשים הערביות שיש להן תואר אקדמי הן מובטלות.

מוחמד ברכה: 30% אחרים, יש להן תעודות אקדמיות והן עוסקות במשרות או בתפקידים שהם לא בתחום התמחותן.

מוחמד ברכה: גברתי סגנית השר, נתון שמזעזע אותי מאוד הוא שבשנת 2009 נפתחו 20,000 תיקים של אלימות בתוך המשפחה נגד נשים.

מוחמד ברכה: זה נתון שזועק לשמים.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה גם נושא חינוכי, אבל זה גם נושא הרתעתי.

מוחמד ברכה: כאן אני מוצא הזדמנות להוקיע מכול וכול את האלימות נגד נשים, במיוחד בקרב החברה הערבית, כשלפעמים עוטפים את זה במה שקרוי "כבוד המשפחה".

מוחמד ברכה: אבל אלה פשעים שאין בהם שום כבוד, לא של המשפחה ולא של הפרט, וחשוב שיצא קול של זעקה בעניין הזה, ונציין את יום האשה כיום של מאבק למען זכויות ושוויון, ולא רק יום של הצטעצעות במלים ויום של כאילו חג.

מוחמד ברכה: זה יום של מאבק, ואני חושב שבמדינת ישראל הדרך עדיין ארוכה מאוד כדי להגיע לשוויון לנשים, אבל אנחנו, גברים ונשים – זו לא רק מערכתן של הנשים – אנחנו, נשים וגברים בחברה, מחויבים לעשות את המאבק הזה.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר כל החברה תצא נשכרת, אבל לפחות העיוות הזה, יש מקום לשים לו קץ.

מוחמד ברכה: תודה רבה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שגם בתוך המגזר – האשה הערבייה פורצת דרך ופורצת גבולות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו רואים היום יותר ויותר נשים שיש להן רשיון נהיגה, שמגיעות לתואר של דוקטור ופרופסורה, ועל כך באמת יישר כוח גם לממשלות, שנתנו והושיטו יד.

רוחמה אברהם-בלילא: הדוברת הבאה – חברת הכנסת אורית זוארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

מוחמד ברכה: אין הצבעות בסוף – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אין הצבעות.

אורית זוארץ: כבוד היושבת-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, כבוד היושבת-ראש, לפעמים אנחנו יודעות גם לשחק כדורגל – ליה ואני הוכחנו את זה יפה בסיאול, נגד הנבחרת הקוריאנית.

אורית זוארץ: אז כשצריך, אנחנו יודעות גם לשחק כדורגל.

אורית זוארץ: אני חושבת שאחד הדברים שצריכים לצאת מתוך הבית הזה זה שנשים מפרגנות לנשים.

אורית זוארץ: מבחינתי ממלאת-מקום היושב-ראש היא דוגמה לנשים שמפרגנות לנשים.

אורית זוארץ: אני חייבת לומר שבמקרה שלי חיזקת, עודדת, תמכת, אמרת לי, תרוצי, תתמודדי, ואכן לפני שנה נבחרתי.

רוחמה אברהם-בלילא: ההיפך, אני רואה רק שזה בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מתחרטת על עצם העידוד.

רוחמה אברהם-בלילא: את מוכיחה את עצמך בזכות כישורייך ויכולותייך.

אורית זוארץ: זה רק מחזק את התופעה הזאת, של נשים שכן מפרגנות לנשים ונשים כן מחזקות נשים – וגם זאביק בילסקי.

זאב בילסקי: גם אותי היא עודדה.

רוחמה אברהם-בלילא: ובמיוחד זאביק בילסקי.

אורית זוארץ: השאלה היא באמת איפה אנחנו עומדים כחברה.

אורית זוארץ: מבחינתי ההזדמנות השווה בחברה הישראלית היא סוג של מבחן הדמוקרטיה שלנו, אם יש כאן באמת דמוקרטיה ועד כמה הדמוקרטיה ושוויון ההזדמנויות הם נחלת הכלל.

אורית זוארץ: יום האשה מצוין בעולם – זה לא יום חג; ביום הזה יש הפקה של דוחות וסקירה של מצב הנשים בעולם.

אורית זוארץ: מצבן של נשים בעולם ובישראל הוא מצב קשה.

אורית זוארץ: אנחנו נמצאים בעיצומו של שינוי חברתי.

אורית זוארץ: חלק מהשינוי החברתי אנחנו מקדמות באמצעות חקיקה.

אורית זוארץ: לצערי שולחן הממשלה הריק הזה, וגם המליאה, שהיא כמעט ריקה, מדברים בעד עצמם.

אורית זוארץ: סגנית השר, התקווה שלנו היתה שתהיי שרה, אבל לצערנו קולנו לא נשמע.

אורית זוארץ: אני חושבת שהגיע הזמן שבמדינת ישראל תהיה שרה לענייני נשים – נקודה; בלי נושאים נוספים.

אורית זוארץ: גם אם הנושא של הצעירים הוא חשוב, ואם הוא חשוב מספיק, אז אולי במקום איזה שר לביטחון לא ידוע היו ממנים שרה אחת לענייני נשים ועוד שרה נוספת לענייני צעירים וסטודנטים, כדי למנוע את בריחת המוחות.

אורית זוארץ: הדיון שלנו הוא לא רק במה שקורה היום; הנתונים היום משקפים גם מה יהיה בעתיד, כי אם לא נשקיע בחינוך לשוויון הזדמנויות ולדמוקרטיה כבר בגיל הרך, בעוד כמה שנים אנחנו נעמוד מול שוקת שבורה, והמציאות של ימינו מדברת בעד עצמה.

אורית זוארץ: בכל יום אנחנו נתקלים בתופעות מאוד מאוד קשות של אלימות, של פריקת עול, של הידרדרות מוסרית וערכית בחברה הישראלית.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על חברה שהיא חברה לוחמנית, שהיא חברה כוחנית, שמובלת על-ידי גברים וגנרלים שלא רואים לנכון ולא מוצאים לנכון לשתף יותר נשים ליד שולחן הממשלה – ויש נשים ראויות.

אורית זוארץ: מן הראוי הוא שמתוך 30 השרים ותשעת סגני השרים תהיינה יותר נשים, ולא רק שתי שרות.

אורית זוארץ: מכאן אני קוראת למר נתניהו – אתה עומד ערב לפני הדיונים המחודשים, ואני כולי תקווה לחדש את התהליך המדיני ואת המשא-ומתן.

אורית זוארץ: תפיסת הביטחון צריכה להיות רחבה, יש חוק שקובע שנשים צריכות להיות חלק מהתהליך המדיני ומכל צוותי המשא-ומתן, ואנחנו נהיה כאן לפקוח עין, לבקר, להעיר ולהאיר, שאכן ראש הממשלה ישלב וישתף נשים בכל צוותי המשא-ומתן.

אורית זוארץ: הגיע הזמן שבמדינת ישראל תפיסת הביטחון תתרחב, ולא רק דרך הפריזמה הצבאית – שהיא חשובה וראויה.

אורית זוארץ: הביטחון שלנו הוא ביטחון כלכלי, הוא ביטחון חברתי, הוא ביטחון בתחום הסביבה ובנושאים נוספים, ואנחנו צריכות להיות כאן, להעיר ולהאיר.

אורית זוארץ: ולא די בהצהרות מעל במות.

אורית זוארץ: אתמול שמעתי את שר הביטחון שנאם בכנס הרצלייה למדיניות, ביטחון ומשפט – כנס נשים – והוא דיבר על שכר שווה לנשים ולגברים.

אורית זוארץ: אני מקווה מאוד ששר הביטחון הלך למשרדו ובדק מה קורה שם.

רוחמה אברהם-בלילא: ולסיום.

אורית זוארץ: ולסיום, המציאות שבה אנחנו חיים מטילה על כל אחד ואחת מאתנו אחריות לפקוח עין, לבקר, ולא לאפשר למציאות הזאת של הדרת נשים, סגרגציה של נשים – גם באוטובוסים, גם במדרכות, גם במקומות עבודה ובכל תחומי החיים – להימשך.

אורית זוארץ: אנחנו נהיה כאן כדי לפקח – בין אם חברי הממשלה אוהבים את זה או לא – ותודה, ובהצלחה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: הדוברת הבאה, חברת הכנסת עינת וילף, בבקשה.

עינת וילף: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא הבנתי מה הסיבוב שעשית.

אורית זוארץ: עינת, פשוט ביקשנו ליישר את השיפוע, כי קשה לנו עם העקבים.

עינת וילף: אין, אין סיכוי.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך, גברתי, שלוש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

אורית זוארץ: הצעת חוק, עינת.

אורית זוארץ: ליישר את השיפוע.

אילן גילאון: במסגרת הנגישות.

עינת וילף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לספר על מה שבעיני המהפכה היפה מכולן, שהיום אנחנו חוגגים אותה.

עינת וילף: בעצם אם חושבים על זה, מכל ה"איזמים" של המאה ה-20, רק הפמיניזם נותר ככוח חיוני ורדיקלי.

עינת וילף: הקומוניזם, הסוציאליזם, אפילו הקפיטליזם והליברליזם, ודאי שהפאשיזם, סיימו את המאה ה-20 בקריסה מוחלטת, או חבולים עד מאוד.

עינת וילף: רק הפמיניזם ממשיך לעמוד איתן ולהפוך על פיהן חברות – מן היסוד.

עינת וילף: פמיניזם היא מהפכה מופלאה.

עינת וילף: היא בעצם מהפכה ללא קורבנות; אולי יש כאלה שלא כל כך מרוצים, אז בואו נסכים שללא קורבנות בדם.

עינת וילף: היא מהפכה של שחרור שזכתה בעצם לשיתוף פעולה מאלה שלכאורה מולם היא מרדה, והיא אחת המהפכות הכי גדולות שהאנושות עברה אי-פעם, אם לא הגדולה שבהן.

עינת וילף: בעצם, בהרף עין היסטורי נהפכו על פיהן מסורות שנבנו במשך עשרות אלפי שנים, אם לא יותר מכך, ובעקבות המהפכה הפמיניסטית דבר לא נותר כשהיה – מהמשפחה והכלכלה והפוליטיקה; עולם חדש.

עינת וילף: נכון שעדיין יש ברחבי העולם ואפילו פה בתוך ישראל אנשים וחברות מסורתיות שמנסים לעמוד בפרץ השטף הפמיניסטי.

עינת וילף: הם מפעילים כוח הולך וגובר – פיזי, פסיכולוגי, דתי, פוליטי – ממשיכים לנסות לדכא נשים, ודיכוי מחריד בהרבה מאוד מקרים, אבל דווקא העוצמה הנדרשת כדי לדכא נשים מוכיחה את העוצמה של הרעיון הפמיניסטי.

עינת וילף: ומה שיפה במהפכה הזאת, שלמרות קוצר הזמן ההיסטורי, למרות שהיא כל כך חדשה וטרייה, היא הולכת בכיוון אחד – לעבר יותר שחרור ויותר שוויון.

עינת וילף: נכון שלא כולן אוהבות לכנות את עצמן פמיניסטיות, אבל כל אשה שזכתה ללמוד קרוא וכתוב, להתחנך בבתי-ספר שווה בשווה עם בנים, לגשת בשערי ההשכלה הגבוהה, לבחור ולהיבחר, לחלום ולממש את שאיפותיה המקצועיות, להיות בעלת נכסים וחשבון בנק פרטי – היא חייבת תודה לנשים פמיניסטיות שנלחמו למען שחרור הנשים ולמען השוויון.

עינת וילף: כל אשה שזכתה וזוכה לדברים אלה היא מבנות המהפכה.

עינת וילף: גם מי שמעדיפה שלא לממש את ההזדמנויות האלה, לא היתה רוצה לוותר על עצם ההזדמנות לבחור, ואולי בבוא היום לשנות את דעתה.

עינת וילף: בעוד שקולן של מהפכות מרהיבות, ואוטופיות רצחניות, נדם עם תחילת האלף, ממשיכה המהפכה הפמיניסטית לשעוט בדרכים ולהגיע לכל פינה על פני הגלובוס.

עינת וילף: שלא כמהפכות אחרות שהלכו והתעוותו כשהן מתרחקות מהרעיונות היפים שעמדו בבסיסן – היא ממשיכה לשגשג ולפרוח, בעודה כובשת יעד אחר יעד עד להנהגה.

עינת וילף: המהפכה הפמיניסטית עמדה במאה ה-20 בסימן המאבק לשחרור ושוויון.

עינת וילף: במאה ה-21 יימשך במלוא עוזו המאבק להבאתן של כל החברות האנושיות אל מצב זה, ואלה שכבר זכו בשחרור ושוויון ימקדו את מאבקן במאה הזו בהנהגה.

עינת וילף: וביום שבו כל ילדה ונערה בעולם תוכל לבחור מתוך חירות מוחלטת לעצב את חייה ולהגיע רחוק ככל שתוכל ותרצה, תסתיים המהפכה היפה מכולן.

עינת וילף: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: הדובר הבא, חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשות אדוני שלוש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, אופיו של הדיון הזה – שכל אחת ואחד שעולים לדוכן, אולי מציגים אותו מזווית שונה, ואין בזווית שכל אחד בוחר להציג את העניין משום אי-קבלת הזוויות האחרות, אלא משום הכרה בעובדה שמדובר בנושא שנקודות המבט עליו הן מאוד רבות וכוללות.

חיים אורון: ואני בחרתי להשקיף על הנושא הזה מנקודת המבט של החיבור שבין המאבקים לשוויון האשה ובין מאבקים אחרים לשוויון, ואולי אפילו לומר שמבחינה מסוימת, מי שמנתק את המאבק לשוויון האשה ממאבקים אחרים לשוויון, אולי בסופו של דבר פוגע במאבקה של האשה.

חיים אורון: יש תחומים לא מעטים שבהם מתקיים המאבק הזה בתור שכזה, ואני דווקא רוצה לתת דוגמאות של תחומים אחרים.

חיים אורון: למשל, במסמך של שדולת הנשים לקראת יום האשה הבין-לאומי, ובמסמך הרחב יותר שהוא החומר שניתן לאו"ם בקשר לנושא הזה, מצוין השיעור הגדול – שידוע לכולנו – של נשים מתחת לקו העוני.

חיים אורון: מישהו חושב שניתן להתמודד עם שאלת הנשים מתחת לקו העוני שלא בדרך של התמודדות מאוד מאוד רחבה בשאלת העוני?

חיים אורון: פה בעצם המהות של העניין כולו.

חיים אורון: בכל מקום שיש קבוצה נפגעת בחברה, הנשים בתוך הקבוצה הזאת ובחברה כולה נפגעות יותר – גם בשיעורים וגם בעוצמה – ואפילו אחת מהתזות המאוד מקובלות בעינינו, שהחינוך הוא המכשיר העיקרי, ויש מי שאומר היחידי – עיקרי אני מקבל – ליצירת מוביליות בחברה, נשבר כשמגיעים לנשים.

חיים אורון: הנשים נמצאות בכל המדדים של החינוך מעבר לגברים, ונתקעות כאילו פתאום הכלי הזה, שעובד כל כך טוב אצל גברים – לא עובד אצל נשים באותן עוצמות.

חיים אורון: ואז אי-אפשר לברוח מהשאלה מהם הנושאים האחרים שיביאו את ההישגים – בהחלט בחינוך, שמצוינים פה, גם ההישגים האינדיבידואליים וגם ההישגים במדדים קבוצתיים, גם ליצור את האפקט והתמורה במעמדן של הנשים, למשל בשכר.

חיים אורון: מתברר שהאפליה בנושא השכר חזקה מהיתרון של ההשכלה, וזאת לפי דעתי דוגמה מאוד מעניינת איך התהליכים הללו פועלים בכיוונים סותרים לפעמים ומחייבים פעולה.

חיים אורון: אני אתן דוגמה שלישית – – –

שלי יחימוביץ': מה סותר בזה, חבר הכנסת אורון?

חיים אורון: כי ההנחה של אנשי המקצוע – – –

שלי יחימוביץ': אני רואה השלמה, לא סתירה.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: ההנחה של אנשי המקצוע לא פעם, בוויכוחים איך יוצרים מוביליות בחברה אומרים: תשתמש בחינוך.

חיים אורון: וראה זה פלא, זה עובד חזק מאוד על אוכלוסיית הגברים, זה עובד חזק מאוד על – – –

שלי יחימוביץ': לכן יש מקום גם למהפכה הפמיניסטית באופן נבדל מהמהפכה הכללית – – –

חיים אורון: רגע, אני לא טענתי את הטענה אחרת.

חיים אורון: לא טענתי שום טענה, לא, סליחה.

חיים אורון: אני לא טענתי טענה אחרת, אני רק אומר דבר הפוך – שמי שחושב שהמהפכה הפמיניסטית תפתור את העניין בלי המהפכה השוויונית, שלא קשורה בנשים, הוא טועה.

חיים אורון: אני חושב שהמהפכה הפמיניסטית והמאבק לשוויון הולכים באותו כיוון.

חיים אורון: מי שרוצה לבדל את המאבק לשוויון מהמאבק הפמיניסטי – אתו אני בוויכוח.

חיים אורון: אני אתן דוגמה שלישית, בתחום שאת עוסקת בו רבות: עסקים קטנים.

חיים אורון: יש מרכיב מאוד גדול של ציבור הנשים בעסקים קטנים.

חיים אורון: כאשר אין התייחסות משמעותית לעסקים קטנים, כאילו, באופן אוטומטי, נפגעות נשים.

חיים אורון: עכשיו אני אגיד את ההיפך: עיסוק רציני וקידום עסקים קטנים מקדם באופן יותר רציני נשים, משום שבאוכלוסייה הזאת, הנשים הן בשיעורים יותר גבוהים.

חיים אורון: ויכולתי להמשיך ככה.

חיים אורון: יש לי רשימה ארוכה – את מתנהגת אתי בסבלנות, אני לא רוצה לנצל את זה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אתה אומר דברי טעם, קשה לי להפסיק אותך.

חיים אורון: תודה.

חיים אורון: למשל בנגישות לאשראי, ועוד ועוד תחומים.

חיים אורון: ויכולתי – אגב, מה שאני עושה פה עכשיו: אני פשוט עובר על הדוח.

חיים אורון: עברתי על הדוח וסימנתי נקודות על-פי נושאים שהדוח מעלה.

חיים אורון: בחרתי להציג אותם בזווית אולי טיפה שונה.

חיים אורון: אני מקווה שגם היא תרמה לדיון.

חיים אורון: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: היא תרמה בהחלט לדיון.

רוחמה אברהם-בלילא: הדוברת הבאה – חברת הכנסת ליה שמטוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מסכימה אתך שדווקא בתחום העסקים הקטנים – נשים שם יכולות להצליח, והתרומה שלהן למשק, בכל מה שקשור לפריחה ולכלכלה, תהיה מאוד מאוד משמעותית.

רוחמה אברהם-בלילא: מה גם שזה יצמצם את מעגל האבטלה, ומדובר בנתינת הלוואות שהן כסף קטן.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: לרשותך שלוש דקות.

ליה שמטוב: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרה, חברי חברי הכנסת, היום בבוקר, בדרכי לכנסת, שמחתי מאוד לשמוע בכל תחנות הרדיו שמציינים פה, בארץ, את יום האשה הבין-לאומי, את הברכות לנשים, את ההישגים של הנשים, ובאמת הרגשתי מהבוקר ב-06:00 יום חג.

ליה שמטוב: גם בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות שבראשותי ציינתי את היום המיוחד הזה, והזמנתי היום לוועדה את הווטרניות, נשים שלחמו במלחמת העולם השנייה, כי בכל זאת, השנה אנחנו מציינים 65 שנה לניצחון על הנאצים, והן התרגשו, אנחנו התרגשנו – גם השרה סופה לנדבר היתה בישיבה – הנשים האלה, פעם ראשונה שהיו בכנסת, וגם התרגשו מההוקרה והתודה שלהן זכו.

ליה שמטוב: ביום זה, שבו המודעות למעמדן של הנשים בחברה נמצאת בשיאה, בוחרות קבוצות נשים רבות להציג ולהדגיש את הפערים המגדריים, את חוסר השוויון ואת הכשלים החברתיים.

ליה שמטוב: אני מאמינה שבתופעות האלה עלינו להיאבק כל השנה.

ליה שמטוב: את היום הזה, 8 במרס, אני דווקא רוצה לראות כיום חג, ונורא שמחתי שהיום כל אשה קיבלה ברכה מחברי הכנסת ומהעובדים פה, בכנסת, וגם את הפרח, וזה מסמל שלפחות היום הזה הוא יום חגיגי.

ליה שמטוב: זוהי חוויה בשבילי, ואני גם רוצה לברך אותך, היושבת-ראש, ואת יושב-ראש הכנסת, על הדאגה לציון היום החשוב הזה.

ליה שמטוב: ולפני שאסיים אני רוצה לומר: אני לא מאמינה שנשים הן יותר טובות מהגברים, אני לא מאמינה במאבק לדיכוי גברים, אבל אני כן מאמינה בשיתוף פעולה בין גברים לנשים.

ליה שמטוב: בשיתוף הזה אפשר להגיע להישגים יותר טובים.

ליה שמטוב: אני כן מאמינה שלכל אחד ואחד יש הזכות, מתוך שוויון אמיתי, להשתלב בכל מקום ותפקיד, ולהשפיע.

ליה שמטוב: ביום הזה אני רוצה לברך את כל הנשים: תמשיכו – השרה, סופה לנדבר, אמרתי שהיום היתה לנו ישיבת ועדה חגיגית – תמשיכו לעשות, תמשיכו להוביל, תמשיכו ליזום, והכי חשוב: תמשיכו להיות כמו שאתן.

ליה שמטוב: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא, יסכם את הדיון, חבר הכנסת סגן יושב-ראש הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, כ-49%, גברתי היושבת-ראש, ממשקי הבית הערביים בישראל הוגדרו עניים בשנת 2008.

אחמד טיבי: באותה שנה 11.4% מהנשים הערביות הוגדרו בלתי מועסקות, בהשוואה ל-6% מהנשים היהודיות.

אחמד טיבי: 42.8% מהנשים הערביות עבדו במשרות חלקיות, בהשוואה ל-37.5% מהנשים היהודיות.

אחמד טיבי: נוסף על החסמים התרבותיים שאתם צריכה להתמודד אשה ערבייה – חסמים מסורתיים שהולכים ומתגברים עליהם, לעתים מרסקים אותם – ואני אומר את זה באופן חיובי – יש חסמים מבניים רבים שמעצימים או משמרים את החסמים המסורתיים הקיימים בחברה שמרנית.

אחמד טיבי: דוגמה מרכזית לחסם כזה היא חוסר הנגישות, כלומר תחבורה בתוך היישובים, בתוך הערים הערביות, ומחוץ להן, משום שהמדינה לא משקיעה בתחבורה ציבורית.

אחמד טיבי: 85% מהנשים הערביות שנשאלו דיווחו כי אם תהיה תחבורה ציבורית זמינה באזור המגורים, הן תשתמשנה בתחבורה הזאת.

אחמד טיבי: האמת היא, גברתי היושבת-ראש, שזה יום שלא אמור להיות יום טקסי, יום של חגיגות, כי עדיין האפליה רבה, חוקים שנחקקו לא מומשו ולא מצליחים לאכוף אותם על משרדי ממשלה, על אנשים החושבים באופן מגדרי שלילי.

אחמד טיבי: אני שמח שבכנסת השמונה-עשרה, סוף סוף, לתפקיד מינהלתי בכיר, נבחרה מזכירת הכנסת – – –

רוחמה אברהם-בלילא: מזכיר הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: מזכיר הכנסת; בתפקיד – אשה.

אחמד טיבי: אגב, אני לא חושב שאת צריכה לעמוד על זה שהמלה תהיה "מזכיר הכנסת".

אחמד טיבי: גם מזכירת הכנסת זה ביטוי קרדינלי, ואולי אני, כגבר, צריך להסתגל לביטוי הזה, ולא ההיפך, כי אומרים שרת התקשורת, ולא אומרים שר התקשורת, ולכן צריך לומר מזכירת הכנסת, כפי שהיא, ירדנה מלר, שהדבר הטבעי ביותר – שתהיי מזכירת הכנסת.

אחמד טיבי: מברוכ.

אחמד טיבי: אבל, זה לא מספיק.

אחמד טיבי: האמת היא – אני לא יודע כמה נשים יש בכנסת – – –

רוחמה אברהם-בלילא: 23.

אחמד טיבי: לא חברות כנסת, אני מדבר על – –

רוחמה אברהם-בלילא: שמחזיקות את הבית.

אחמד טיבי: – – שמחזיקות את הבית – –

רוחמה אברהם-בלילא: בתפקידים מינהלתיים, אתה מתכוון.

אחמד טיבי: – – שבמסגרת העובדים בכנסת – – –

רוחמה אברהם-בלילא: בדקנו, והן הרוב.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: השאלה כמה נשים ערביות יש בכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא – – –

אחמד טיבי: סליחה שאני שואל שאלות מביכות.

אחמד טיבי: לפעמים אני לא מתכוון, אבל יוצא לי.

אחמד טיבי: זה מביך.

אחמד טיבי: הנתונים מביכים, מאוד מביכים.

אחמד טיבי: את כל הכנסות, בעיקר את הכנסת הזאת.

רוברט אילטוב: תיקחו דוגמה מישראל ביתנו.

אחמד טיבי: אגב, בנקודה הזאת אתה בהחלט צודק.

אחמד טיבי: בנקודה הזאת אתה בהחלט צודק.

אחמד טיבי: והגיע הזמן שאנשים לא רק ידברו, יפריחו ססמאות באוויר; גם יעשו.

אחמד טיבי: זה מספק אותי שאנשים אומרים – ואללה, צריך שוויון, צריך לקדם נשים, במיוחד נשים ערביות?

אחמד טיבי: זה מגיע אליהם, כדי להחליט – ובום, אין.

אחמד טיבי: אין.

אחמד טיבי: באמת – ירדנה, את יודעת כמה נשים ערביות יש בכנסת?

אחמד טיבי: אני לא יודע.

אחמד טיבי: כמה נשים ערביות?

אחמד טיבי: יש אחת, אולי.

אורית זוארץ: It’s up to you, איפה המפלגות שלכם?

אחמד טיבי: לא חברות כנסת.

אחמד טיבי: אני אומר – בכמה מאות שעובדים כאן בכנסת, כמה מאות.

אחמד טיבי: אנחנו לא בסדר, את יודעת.

אחמד טיבי: כל עוד אין לפחות אשה אחת בכל מפלגה, לפחות, לפחות.

אחמד טיבי: כן?

אחמד טיבי: אנחנו לא בסדר.

אורית זוארץ: נאה דורש – נאה מקיים.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, זה לא ויכוח, חברת הכנסת זוארץ.

אחמד טיבי: אבל יש חוק שלא חל עלי, עוד מעט אולי יחוקקו חוק כזה – יש חוק שחל על הכנסת, על חברות ממשלתיות, על משרדי ממשלה, שצריך ייצוג הולם; גם לנשים וגם לערבים.

אחמד טיבי: אין.

אחמד טיבי: אין.

אחמד טיבי: אני לא רוצה להרחיב בנקודה הזו, אולי בעתיד אני ארחיב, אבל בשלב זה – זה מביך.

אחמד טיבי: את יודעת מה?

אחמד טיבי: זה מביש, מה שקורה כאן.

שלי יחימוביץ': אבל זה גם מביך שאין לכם ח"כיות.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: אני אמרתי.

אחמד טיבי: אני אומר: כל עוד – – –

שלי יחימוביץ': איזו דוגמה זו לנשים ערביות צעירות שרכשו השכלה ויש להן את כל הנתונים והן מודרות מהמערכת הפוליטית שלכם?

שלי יחימוביץ': – – –

אחמד טיבי: אגב, זה דו-צדדי, אבל הבעיה, האחריות של החברה הזכרית היא גדולה יותר, כי יש חסמים.

אחמד טיבי: לכן אני אומר שהזכות הזו של הנשים לפרוץ ולהתקדם צריכה להילקח על-ידן, ולא להמתין לרוחב לבו של הגבר, כי אין לו רוחב לב במקרה הזה, כדי שייתן.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל – – – לעודד אותן.

שלי יחימוביץ': – – – את האשה הערבייה.

אחמד טיבי: כשתע"ל הוקמה, חברת הכנסת יחימוביץ, בניגוד לכל המקובל, הצבנו במקום השני אשה בעלת מעמד, אשה מכובדת, עם הישגים – ד"ר מרים מרעי במקום השני, לפני כל הגברים שאמורים להיות קולטי קולות ואלקטורים.

אחמד טיבי: אבל אני מודה שכל עוד בסיעה שאני יושב-ראש שלה או חבר בה, רע"ם-תע"ל, אין אשה חברת כנסת – זו סיעה פחות טובה.

אחמד טיבי: זו סיעה פחות טובה.

אחמד טיבי: מה, את רוצה שאני אמרוט שערות על הדוכן?

אחמד טיבי: שלי, למרוט שערות על לדוכן?

שלי יחימוביץ': שוביניזם אצל ח"כים ערבים דומה לשוביניזם אצל ח"כים יהודים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת טיבי, סליחה.

אחמד טיבי: מה שוביניסטי בזה?

אחמד טיבי: אני מודה, מתוך ביקורת עצמית – זה שוביניזם?

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת טיבי.

רוחמה אברהם-בלילא: סגן היושב-ראש – – –

שלי יחימוביץ': התחלתי לקבל עצות מאלקין.

שלי יחימוביץ': אני מפסיקה, סליחה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, חברת הכנסת יחימוביץ.

רוחמה אברהם-בלילא: משפט לסיום.

אחמד טיבי: ולכן, הדבר האחרון שאני יכול לחיות אתו זה לנסות להצטדק.

אחמד טיבי: אין כאן שום מקום להצטדק.

אחמד טיבי: אני חושב שנשים צריכות לפרוץ קדימה, בעיקר בשלטון המקומי; בשלטון המקומי – כי זו מקפצה מצוינת לפוליטיקה הארצית, ואני שב ואומר: כל עוד אני לא מצליח להקל על כניסת אשה גם למפלגה שלי בעמדת חבר כנסת וגם ברשימה שלי, אני חושב שאני חוטא ואני מקווה שזה יתוקן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, חברי חברי הכנסת, תם הדיון בנושא יום האשה.

רוחמה אברהם-בלילא: [מס' כ/292; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 6440; נספחות.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 119), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הפנים של הכנסת, חבר הכנסת דוד אזולאי.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: להצעת החוק יש הסתייגות, שלך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה גם יכול להוריד אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה לא מוריד אותה, אתה רוצה גם להצביע עליה.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: בוא תנמק את הצעת החוק, אבל אני מציעה שבכל זאת תנמק את ההסתייגות, כיוון שחברי הכנסת אמורים לדעת על מה הם מצביעים.

רוחמה אברהם-בלילא: זו לא הצבעה באופן אוטומטי.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני כרגע אנמק קודם כול את ההסתייגות שלי להצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 119), התש"ע–2010, של חבר הכנסת שי חרמש.

שי חרמש: – – –

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, בהצעת החוק הזו, בעצם אנחנו באים ואומרים שכל הסדר, כל סיכום וכל הסכם שנחתם בין הרשויות המקומיות מכאן ואילך – השר בעצם הוא יהיה האיש שיאכוף את החוק הזה, כאשר ההסתייגות שלי אומרת: לא מכאן ואילך, אלא גם על הסכמים שהיו בעבר.

דוד אזולאי: אם מישהו יפר את ההסכמים הללו, השר יוכל תמיד לנקוט את כל האמצעים העומדים לרשותו.

דוד אזולאי: זה היה הוויכוח בדיוני הוועדה – האם האכיפה הזו תהיה מכאן ואילך או גם בכל ההסכמים שיש עד היום.

דוד אזולאי: בסופו של דבר הוחלט להגיש את ההסתייגות הזו בהתייעצות עם שר הפנים, ושוחחתי – גם אני וגם חברי, מגיש הצעת החוק, שי חרמש, ישבנו עם השר וסיכמנו שאכן הצעת החוק הזו תחול גם על הסכמים שנעשו בעבר, כי אחרת אנחנו מאבדים את העיקר בהצעת החוק.

דוד אזולאי: זו ההסתייגות שלי ואני לא מתכוון להוריד אותה, אני מבקש גם להצביע עבורה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן – נעבור להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצגת כעת את ההסתייגות שלך.

רוחמה אברהם-בלילא: תציג את החוק ולאחר מכן נעבור להצבעה על החוק.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 119), התש"ע–2010, שיזם חבר הכנסת שי חרמש, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד אזולאי: סעיף 9א לפקודת העיריות – להלן: הפקודה – קובע הסדרים לחלוקת הכנסות מתשלומי חובה בין רשויות מקומיות.

דוד אזולאי: הסעיף מסמיך את שר הפנים לאשר הסדרים לחלוקת הכנסות מארנונה כללית – למעט ארנונה כללית ממבני מגורים – ומהיטלי השבחה, שנעשים בין עירייה שתחומה הורחב בשל צירוף אזור שהיה בתחום רשות מקומית אחרת, לבין הרשות המקומית שתחומה צומצם.

דוד אזולאי: מטרתו של הסדר חקיקתי זה היא לסייע לרשויות מקומיות סמוכות להעביר ביניהן קרקעות משיקולים כלכליים.

דוד אזולאי: ואולם הדין אינו נותן פתרון להימנעות של רשות מקומית שתחומה הורחב מקיום התחייבותה להעברת הכנסות על-פי ההסדר.

דוד אזולאי: התיקון המוצע נועד להקנות למשרד הפנים כלים לאכוף את העברתם של הכספים האמורים, בקביעה מפורשת בפקודה כי על הרשות המקומית להעביר את הכספים שהתחייבה להעבירם בהסדר.

דוד אזולאי: אם הרשות המקומית לא תמלא את חובתה, יוכל הממונה על המחוז במשרד הפנים, בתוקף סמכותו לפי סעיף 141 לפקודה, למנות אדם מתאים למילוי חובה זו, וכך להבטיח את העברת הכספים.

דוד אזולאי: הצעת חוק זו מוגשת בצירוף הסתייגות שלי המבקשת לקבוע כי תיקון זה יחול גם על הסכמים שנחתמו לפני תיקון זה.

דוד אזולאי: שר הפנים, בשיחה אתו, מאשר גם היום כל הסכם כאמור בין רשויות מקומיות ולכן אין סיבה שהסמכויות המוקנות לו כעת באכיפת ההסכמים לא יחולו גם על הסכמים שאישר בעבר.

דוד אזולאי: מלבד זאת, אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מבקש ראשית שנצביע על ההסתייגות שלך ולאחר מכן על הצעת החוק, אבל אנחנו נעבור, לפי הסדר הבא: ראשית נצביע על שם החוק; לאחר מכן על סעיף 1; לאחר מכן נצביע על סעיף 2 ועל ההסתייגות של יושב-ראש הוועדה – שסעיף 2 יימחק.

רוחמה אברהם-בלילא: כך שאם הוא נמחק, אנחנו מייד אחרי זה לא נצביע שוב על סעיף 2 אלא נעבור לקריאה שלישית, ואז אני אשאל אותך.

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שגם לשם החוק וגם לסעיף 1 אין הסתייגויות נעשה את זה בהצבעה אחת – חברי, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק וגם על סעיף 1; כנוסח הוועדה, כמובן.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, חברי חברי הכנסת, 12 הצביעו בעד, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת ששם החוק וסעיף מס' 1 התקבלו בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים כעת להצבעה על סעיף 2, על הסתייגות יושב-ראש הוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת דוד אזולאי לסעיף 2 נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: 12 הצביעו בעד, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שכבקשתך – סעיף 2 נמחק.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, האם לעבור לקריאה שלישית?

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת לקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 119), התש"ע–2010, נתקבל.

רוחמה אברהם-בלילא: 12 הצביעו בעד, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 119), התש"ע–2010, התקבלה בקריאה שנייה ושלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: יוזם החוק, בבקשה, כמה מלים.

שי חרמש: גברתי היושבת-ראש, אני מאוד מודה לך.

שי חרמש: דבר שנראה יבש, טריוויאלי, פורמלי – וכי למה צריך את הדבר?

שי חרמש: קיומו של החוק הזה מחזק את האפשרות להגיע להבנות בין רשויות סמוכות על שיתופי פעולה באזורי תעשייה, במתקני ביוב, באגדי תאגידים למיניהם, נותן את היתרון הגדול לגודל של חיבורים וחבירות בין-אזוריות ובין-שיתופיות.

שי חרמש: החוק הזה מחזק את ידי שר הפנים באפשרות לאכוף ניסיונות לעקוף את ההסכמים שנחתמו, וטוב הדבר שכך.

שי חרמש: הוא יגביר את האמון ואת הנכונות של רשויות שכנות להגיע להסכמים משותפים, ואני חושב שהברכה תהיה לכולנו.

שי חרמש: תודה לך ותודה ליושב-ראש הוועדה, ותודה לשר הפנים – שאינו נוכח פה כרגע, שהיה נכון להיענות לבקשה שלנו לבטל את הסעיף השני בחוק.

שי חרמש: האם שר הפנים פה?

שי חרמש: ולמחלקה המשפטית כמובן, וליועץ המשפטי לוועדת הפנים – –

רוחמה אברהם-בלילא: ולכל אלה שעסקו במלאכה.

שי חרמש: – – ואיך אומרים – על הדברים האלה אומרים כמו על כתובה: שלא נזדקק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: בהצלחה ומזל טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: [מס' כ/298; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 6838; נספחות.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 16), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: להצעת החוק, חברי חברי הכנסת, לא היו הסתייגויות, ולפיכך אנחנו עוברים להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, יציג את החוק יושב-ראש ועדת הפנים, ולאחר מכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כמקשה אחת.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה אחת.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 16), התש"ע–2010, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד אזולאי: מקורה של הצעת חוק זו בהצעת חוק פרטית שיזם חבר הכנסת גדעון עזרא.

דוד אזולאי: מטרתה של הצעת החוק המובאת בזאת לפניכם היא לשפר את אכיפת הוראות החוק האוסרות השלכת פסולת בניין שלא כדין.

דוד אזולאי: לפי הערכת המשרד להגנת הסביבה, כיום רק שליש מפסולת הבניין מפונה לאתרי טיפול בפסולת ויתרתה מושלכת בצדי הדרכים, בקרבת אתרי הבנייה ובשטחים ציבוריים ופתוחים.

דוד אזולאי: פסולת הבניין הופכת למפגע תברואתי, סביבתי ונופי, ומזהמת את הקרקע ואת משאבי המים.

דוד אזולאי: בפועל קיים קושי להתמודד עם תופעה זו הן בשל מחסור במשאבים לאכיפה והן בשל אופיה של העבירה, המקשה לצפות אותה ולתפוס את העבריינים.

דוד אזולאי: המנגנון המוצע בהצעת החוק נועד לעודד השתתפות אזרחית שתסייע במיגור התופעה.

דוד אזולאי: מוצע לקבוע כי אדם המתעד השלכת פסולת בניין המתבצעת באופן לא חוקי יוכל להעביר תיעוד מצולם של השלכת הפסולת לעובד המשרד להגנת הסביבה אשר יוסמך לכך.

דוד אזולאי: למתעד יוסברו זכויותיו, וכן תוסבר האפשרות שיידרש להעיד בכל הליך שבו ישמש התיעוד שמסר ראיה.

דוד אזולאי: מוצע להחריג מהגדרת מתעד שוטר, מי שמונה כדין פקח או מפקח, ואת עובדי המשרד להגנת הסביבה ועובדי הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים.

דוד אזולאי: עוד מוצע כי אם יקבע בית-המשפט שתיעוד שנמסר על-ידי מתעד תרם תרומה ממשית להרשעתו של אדם בעבירה של השלכת פסולת בניין שלא כדין, יורה בית-המשפט לקרן לשמירת הניקיון לשלם למתעד או למתעדים סכום של 5,000 שקלים.

דוד אזולאי: כן מוצע שלא להחיל על הוראות הסעיף המוצע הליך של ברירת קנס או של ברירת משפט.

דוד אזולאי: בשל אופיו הבלתי-שגרתי של המנגנון והזהירות שיש לנקוט בשימוש בו, קובע ההסדר המוצע פיקוח שיפוטי על הפעלתו, והוא מוגבל לעבירה מסוימת בלבד, וזאת תוך איזון בין הצורך באכיפה מזה ובין תקינות ההליך הפלילי מזה.

דוד אזולאי: כבקרה נוספת על ההליך מוצע לקבוע כי השר להגנת הסביבה ידווח לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת מדי שנתיים על יישומו של המנגנון, ויכלול בדיווח בין היתר נתונים על מספר התיעודים שהוגשו, חקירות שנפתחו, כתבי אישום שהוגשו והרשעות שהושגו, וכן פירוט סכומים ששולמו למתעדים על-ידי הקרן.

דוד אזולאי: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אנחנו נמתין ליושב-ראש ועדת הפנים עד אשר יגיע למקומו, ונעבור להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: כיוון שלהצעת החוק הזאת לא היו הסתייגויות, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 16), התש"ע–2010, כהצעת הוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: קריאה שנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, בעד הצביעו 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, האם לעבור לקריאה שלישית?

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 16), התש"ע–2010, נתקבל.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, בעד הצביעו 15, לא היו נמנעים, לא היו מתנגדים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שחוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 16), התש"ע–2010, עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: יבוא ויאמר דברי ברכה ותודה מציע החוק, חבר הכנסת השר לשעבר גדעון עזרא.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, יושב-ראש ועדת הפנים, אדוני השר, אני מוכרח לומר שאני מאוד מקווה שאף אחד לא יצטרך להשתמש בחוק הזה, וכולם ישליכו את הפסולת במקומות המתאימים, אבל אם לא, אני מקווה מאוד שהחוק הזה ירתיע ויביא לידי תוצאה.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד שאני לא הייתי מצליח להעביר את החוק הזה אם לא היתה הסכמה מלאה של המשרד להגנת הסביבה, אם לא היה סיוע של יושב-ראש ועדת הפנים, של היועץ המשפטי של הוועדה, תומר, ושל היועצים המשפטיים, וכמובן של העוזרות שלי, רחלי קווטינסקי והילה נתנאלי, ואני מאוד מקווה שנצליח בעזרת החוק הזה לשמור על ארץ נקייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, השר לאיכות והגנת הסביבה לשעבר, חבר הכנסת גדעון עזרא.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא רואה את סגן השר יצחק כהן.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל בינתיים, יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכנסת כי יש לו הודעה בפיו.

): גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, הודעה מטעם ועדת הכנסת שאיננה מחייבת הצבעה.

): ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעת חוק והצעות לסדר-היום כדלקמן: ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – ניידות שירותי דואר אלקטרוני), התשס"ט–2009, הצעת חברת הכנסת רונית תירוש, מס' פ/329/18, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: שיבושים בשידורי ישראל, הצעות חברי הכנסת נחמן שי וחמד עמאר; ובהצעה לסדר-היום בנושא: בשולי מעצר גואל רצון – בישראל פועלות כמאה כתות, חלקן מנצלות מצוקות, הצעת חבר הכנסת נסים זאב.

רוחמה אברהם-בלילא: לא צריך להצביע על זה, נכון?

): לא מחייב הצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/486).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא סגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן, ויציג את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 39), התש"ע–2010, לקריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: רשימת הדוברים: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת יעקב כץ.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת הנכבדים, הצעת החוק המונחת לפניכם גובשה ברשות לניירות ערך בעקבות הסכם הכרה הדדית שנחתם לפני כשנתיים בינה לבין הרשות הצרפתית – AMF.

יצחק כהן: חבר הכנסת רותם, אם לא תשמע על מה תצביע?

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אלקין.

רוחמה אברהם-בלילא: כבוד השר.

דוד רותם: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, לא.

רוחמה אברהם-בלילא: האמת היא שזה – כבוד השר.

יצחק כהן: אני אחזור בשבילך.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אלקין, יש לך רוב פה בבניין.

יצחק כהן: הצעת החוק המונחת לפניכם גובשה ברשות לניירות ערך בעקבות הסכם הכרה הדדית שנחתם לפני כשנתיים בינה לבין הרשות הצרפתית, ה-AMF.

יצחק כהן: ההסכם נועד לפתוח נתיב דו-כיווני בין בורסת יורונקסט צרפת, לבין הבורסה בתל-אביב.

יצחק כהן: כלומר, מצד אחד לאפשר לחברות ישראליות הנסחרות בישראל לרשום את ניירות הערך שלהן למסחר בבורסת יורונקסט בצרפת, ומנגד, לאפשר לחברות הצרפתיות הנסחרות שם לרשום את מניותיהן למסחר בבורסה כאן, באופן שבו כל רשות מסתמכת על משטר הפיקוח ודיני ניירות הערך החלים על החברה במדינת הבית שלה, וללא עלויות משמעותיות נוספות.

יצחק כהן: אני רוצה להדגיש שההסכם הזה – ואנו מקווים להסכמים נוספים, בעזרת השם, מסוגו בעתיד – הוא משמעותי מאוד עבור מדינת ישראל, ועבור החברות הישראליות.

יצחק כהן: יש בו, למעשה, הכרה של אחת הרשויות המובילות באירופה במשטר הפיקוח בישראל.

יצחק כהן: זהו איתות חיובי לכל הקהילה הפיננסית הבין-לאומית לגבי חוסנו של שוק ההון הישראלי והסדרי הפיקוח החלים עליו.

יצחק כהן: ואכן, בעקבות ההסכם הודיע ארגון CESR – איגוד רשויות ניירות ערך באירופה – כי ישראל היא המדינה הראשונה שעמה הוא נכנס לתהליך של בחינת דיני ניירות הערך שלה, לצורך הכרה בדינים אלה כשקולים לדינים באירופה.

יצחק כהן: תהליך זה נמצא כעת בעיצומו, ועשוי להביא להכרה של 27 מדיניות באירופה במשטר הפיקוח בישראל, מה שישפר משמעותית את מעמד שוק ההון והכלכלה הישראלית.

יצחק כהן: ההסכם מקנה הישג חשוב גם עבור החברות הישראליות.

יצחק כהן: בדומה לחברות האירופיות, מרגע שיירשמו למסחר בבורסת יורונקסט בצרפת יהיה להן, למעשה, דרכון חופשי להירשם למסחר גם בשוקי הון נוספים באירופה מבלי להידרש בכל פעם להגיש תשקיף ולבצע הליכי הצעה לציבור.

יצחק כהן: בנוסף, ההסכם מאפשר גישה מהירה וקלה לחברות זרות להירשם למסחר בשוק ההון הישראלי, מה שעשוי להגדיל את נפח השוק המקומי, לעודד פעילות זרים כאן ולגוון את אפשרויות ההשקעה של המשקיעים בישראל.

יצחק כהן: כדי להוציא את ההסכם לפועל נדרש תיקון לחוק ניירות ערך אשר בעיקרו מסדיר את אפשרות כניסת החברות הצרפתיות לשוק הישראלי בהתאם להסכם.

יצחק כהן: אבקש מכם, חברי חברי הכנסת, א.

יצחק כהן: לחוש את הרגע ההיסטורי הזה; ב.

יצחק כהן: לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק כהן: זאת תעודת כבוד לכלכלה הישראלית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: ומכיוון שאני אינני רואה פה את הדוברים, חברי הכנסת אשר ביקשו לדבר, אנחנו נעבור להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 39), התש"ע–2010, לוועדת הכספים נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, חברי חברי הכנסת, 13 הצביעו בעד, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: ולפיכך, אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הכספים של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/491).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: כבר עולה ובא סגן שר האוצר, השר לשעבר, חבר הכנסת כהן, ויציג לנו את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 40) (זירת סוחר לחשבונו העצמי), התש"ע–2010, גם לקריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: להצעת החוק נרשמו שני דוברים.

רוחמה אברהם-בלילא: גם הם אינם פה – חברי הכנסת אריאל ויעקב כץ – וסביר להניח שמייד לאחר מכן נעבור להצבעה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון) (זירת סוחר לחשבונו העצמי).

יצחק כהן: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפניכם גובשה ברשות לניירות ערך ונועדה להסדיר את הפעילות בחלק מזירות המסחר החלופיות בניירות ערך בישראל.

יצחק כהן: אורי, אתה מפסיד.

יצחק כהן: זה משק כנפי ההיסטוריה.

אורי אורבך: יש לי הצעת חוק חדשה.

יצחק כהן: נכון להיום – – –

אורי אורבך: רגע, אדוני סגן השר, אני מציע שמהרגע שיש פחות – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מאפשרת את זה, חבר הכנסת.

אורי אורבך: מה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אני לא מאפשרת את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה רוצה להניח?

רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שיש לך הצעות מדהימות, הצעות חוק מדהימות.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא הזמן בעת שהשר מציג את דבריו – כן.

יצחק כהן: נכון להיום פועלת בישראל בורסה אחת – הבורסה בתל-אביב – הכפופה לרגולציה מכוח חוק ניירות ערך.

יצחק כהן: במקביל למסחר המוסדר בבורסה התפתחו בישראל זירות נוספות למסחר "מעבר לדלפק" – OTC, בעיקר בתחום נגזרי המט"ח, זירות הידועות בכינוי זירות ה-Forex.

יצחק כהן: זירות אלה פועלות בדרך כלל באמצעות ממשק אינטרנטי הפונה בעיקר למשקיעים הפועלים בהיקפים כספיים נמוכים – Retail.

יצחק כהן: מטרת הצעת החוק היא להסדיר את פעילות זירות ה-Forex, לצד זירות אחרות הפועלת כזירת סוחר לחשבון עצמו.

יצחק כהן: משמע, זירה המשמשת כצד לכל עסקה אל מול הלקוח.

יצחק כהן: הצורך בהסדרת פעילות זירות הסוחר לחשבון עצמו נובע ממספר כשלים הקיימים בפעילות הזירות.

יצחק כהן: בין היתר, קיים חשש שאופן גיוס הלקוחות והתנהלות המסחר בזירות מתבצע בחוסר הגינות, כך שמשקיעים לא מקבלים את המידע הנצרך להם, וכללי המסחר בזירה לא מספקים הגנה לסוחרים בה.

יצחק כהן: חשש זה מבוסס, בין היתר, על כך שבמקרים רבים המכשירים הנסחרים מיועדים ללקוחות מתוחכמים, אך בפועל מוצעים גם ללקוחות בעלי הבנה פיננסית מוגבלת, תוך הדגשת פוטנציאל הרווח העצום הנובע מרמות המינוף הגבוהות.

יצחק כהן: יוצא שמשקיעים אלה לעתים מניחים את כספם על קרן הצבי עקב אי-שקילת הסיכונים כראוי.

יצחק כהן: בנוסף, מאחר שנכון להיום טיפול הזירות בכספי הלקוחות אינו מפוקח, קיים חשש כי כספי הלקוחות אינם נשמרים כראוי, וכי לקוחות החפצים לחדול מהמסחר בזירה אינם יכולים לקבל את כספם בחזרה בכל עת.

יצחק כהן: הצעת החוק, אם כן, מטפלת בין היתר בהבטחת הגינות מסחרית בהפעלה ובשיווק הזירות, שמירת כספי הלקוחות, קביעת סטנדרטים לניירות ערך הנסחרים בזירות, קביעת כללים לגבי היקף ותוכן המידע המועבר ללקוחות, מניעת ניגודי עניינים ודרישות הון מזערי וביטוח לשם שמירה על יציבות הזירה, והאפשרות לפיצוי לקוחות במידת הצורך.

יצחק כהן: אבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני, ומכיוון שהדוברים אשר נרשמו אינם פה, אנחנו נעבור להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אז אתה מוזמן – רק שנייה אחת, תמתין רגע.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני המזכיר, האם אני יכולה להוסיף את קולו כדי שלא כל רגע?

רוחמה אברהם-בלילא: כן, אני יכולה להוסיף את קולך, אז בוא תישאר אתנו.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 40) (זירת סוחר לחשבונו העצמי), התש"ע–2010, לוועדת הכספים נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד – 13, אני מוסיפה את קולו של השר – 14, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 40) (זירת סוחר לחשבונו העצמי), התש"ע–2010, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית לוועדת הכספים של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/489).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: הנושא הבא, אשר יציג גם אותו השר יצחק כהן – הצעת חוק ייעול הליכי האכיפה ברשות ניירות ערך (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

יצחק כהן: אכן, גברתי, יום מבורך לכלכלה הישראלית.

יצחק כהן: אני מתכבד להציע את הצעת חוק ייעול הליכי האכיפה ברשות ניירות ערך (תיקוני חקיקה).

יצחק כהן: הצעת החוק המונחת לפניכם גובשה ברשות לניירות ערך ונועדה לשפר את אכיפת דיני ניירות ערך.

יצחק כהן: תפקידה של הרשות לניירות ערך הוא להגן על ציבור המשקיעים.

יצחק כהן: כחלק מביצוע תפקיד זה פועלת הרשות לאכיפת הוראות הדין על הגורמים השונים בשוק ההון.

יצחק כהן: נכון להיום הרשות משתמשת לשם כך בשני כלים: 1.

יצחק כהן: ההליך הפלילי; 2.

יצחק כהן: הטלת עיצומים כספיים.

יצחק כהן: מסתבר שכלים אלה אינם מספיקים; את העיצומים הכספיים אפשר להטיל רק על הפרות פשוטות מאוד להוכחה, ואין אפשרות להטילם בשל ביצוע מרבית העבירות לפי החוק, גם כאשר מדובר בעבירות קלות אשר אינן מצדיקות הליך פלילי.

יצחק כהן: כמו כן, מדובר רק בקנס כספי, ולא מאוד גבוה.

יצחק כהן: גם ההליכים הפליליים אינם נותנים מענה לעבירות הקלות.

יצחק כהן: חלק מהמקרים אינם מספיק חמורים כדי להטיל בגינם עונש מאסר.

יצחק כהן: במקרים אלה אין הצדקה לניהול הליך ארוך, מסורבל ויקר כהליך פלילי.

יצחק כהן: לפיכך יזמה הרשות הצעת חוק לאכיפה מינהלית, הדומה להליך אכיפה הקיים כבר במדינות רבות, אשר תיתן מענה לבעיות הנזכרות.

יצחק כהן: לעומת ההליך הפלילי, ההליך יהיה פשוט וזול יחסית, שכן הוא ינוהל בידי ועדה מינהלית ולא בידי בית-משפט, ובהתאם לכך ינוהל כהליך מינהלי ולא כהליך פלילי.

יצחק כהן: לאור זאת ההליך צפוי להימשך פרק זמן קצר בהרבה ממשך הזמן הנדרש להשלמת ההליך הפלילי.

יצחק כהן: ועדת האכיפה המינהלית לא תטפל בעבירות החמורות ביותר, אלא בהפרות שבוצעו ברשלנות לכל היותר, ובהתאם לכך היא לא תוסמך להטיל עונשי מאסר, אלא סנקציה בלבד: קנסות כספיים בסכומים גבוהים, חיוב בהשבת הרווחים שהושגו שלא כדין, חיוב בנקיטת פעולות לתיקון ההפרה ולמניעת הישנותה, איסור כהונה כנושא משרה לתקופה מוגבלת בגופים המפוקחים על-ידי הרשות וביטול אישור או רשיון.

יצחק כהן: לצד כינון האכיפה המינהלית כוללת הצעת החוק הצעה להחמרת העונשים המוטלים במסגרת ההליך הפלילי, וכן הגדלת סכומי העיצום הכספי.

יצחק כהן: התוצאה הסופית היא כי הרשות תוכל לפעול באמצעות שלושה כלים אלה בהתאם לטיב ההפרה: 1.

יצחק כהן: הטלת עיצום כספי על-ידי הרשות – להפרות פשוטות וקלות יחסית; 2.

יצחק כהן: פתיחה בהליך אכיפה מינהלי בידי הוועדה – להפרות שנדרשות הליך בירור אך אינן מהחמורות ביותר; 3.

יצחק כהן: פתיחה בהליך פלילי לעניין העבירות החמורות ביותר.

יצחק כהן: מנגנון נוסף שמציעה הרשות לקבוע הוא הפסקת הליכים מותנית: יו"ר הרשות או פרקליט מחוז יוכלו להתקשר עם חשוד בהסדר שלפיו הרשות או הפרקליטות מתחייבות להימנע מנקיטת הליכים פליליים או מינהליים בתמורה לכך שהחשוד יקבל על עצמו הוראות שייקבעו בהסדר.

יצחק כהן: אבקש מכם, חברי חברי הכנסת, לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: כיוון שאין דוברים להצעת החוק, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, הצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ייעול הליכי האכיפה ברשות ניירות ערך (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, לוועדת הכספים נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד הצביעו 13, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת חוק ייעול הליכי האכיפה ברשות ניירות ערך (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, עברה בקריאה ראשונה ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת הכספים של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/493).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 7), התש"ע–2010.

רוחמה אברהם-בלילא: תציג את החוק סגנית שר הפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: איפה סגנית שר הפנים?

קריאה: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני מחליף אותה?

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, לא נאמר לי.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את החוק השר הרשקוביץ, בבקשה.

דוד רותם: אולי אפשר – – – כשיש פחות מ-15 חברי כנסת בשעה כזאת, יעמעמו קצת את האורות.

קריאה: מי זאת סגנית שר הפנים?

רוחמה אברהם-בלילא: אני טעיתי.

רוחמה אברהם-בלילא: לא סגנית שר הפנים – סגנית שר התמ"ת.

קריאה: חשבנו שחילקו עוד תפקיד ולא ידענו.

רוחמה אברהם-בלילא: ונבהלתם, לשם שינוי.

רוחמה אברהם-בלילא: מודה ועוזב ירוחם.

רוחמה אברהם-בלילא: נאמר לי על-ידי יושב-ראש הקואליציה – – –

דוד רותם: סגנית שר הפנים היתה רק אחת בהיסטוריה ולא תהיה עוד אחת.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מוכן להזכיר מי?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: היתה פעם חברת כנסת, אני חושב שהיא היתה בליכוד ואחר כך עברה לקדימה, שהיתה סגנית שר הפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: שהיתה פעם ראשונה סגנית שר במשרד הפנים – – –

קריאות: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני השר, בבקשה.

דניאל הרשקוביץ: אני מביא את התייחסות סגנית שר התמ"ת.

דניאל הרשקוביץ: מסגרת תעסוקתית היא אחת הדרכים המרכזיות לסיפוק אישי ולמימוש עצמי.

דניאל הרשקוביץ: מקום העבודה נותן תוכן לחייו של האדם, לערכו בעיני עצמו וכלפי החברה, מבסס את כבודו העצמי ומשמש כרטיס כניסה לקהילה ולחברה שבה כולנו חיים.

דניאל הרשקוביץ: סעיף 9 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות קבע הוראות לעניין ייצוג הולם לאנשים עם מוגבלות.

דניאל הרשקוביץ: הסעיף חוקק כהוראת שעה, ותוקפה פג לפני שלושה ימים.

דניאל הרשקוביץ: מטרתו של הסעיף היא לתת מענה לבעיית השתלבותם במעגל העבודה של אנשים עם מוגבלות.

דניאל הרשקוביץ: כך מטיל הסעיף חובה על מעביד המעסיק יותר מ-25 עובדים לפעול לקידום הייצוג ההולם של אנשים עם מוגבלות בקרב עובדיו.

דניאל הרשקוביץ: בסעיף 18 לחוק נקבע כי "תוקפו של סעיף 9, 12 שנים מיום פרסומו", כלומר עד 5 במרס 2010.

דניאל הרשקוביץ: הסיבה לתוקפו המוגבל של הסעיף היתה לאפשר לכל הנוגעים בדבר לבחון את השפעת הסעיף על צמצום הפערים והשגת שוויון מהותי בהעסקתם של אנשים עם מוגבלות.

דניאל הרשקוביץ: שילובם של אנשים הסובלים ממוגבלות במעגל העבודה הוא חובתנו כחברה.

דניאל הרשקוביץ: לאור ההכרה בחשיבות הרבה שבשילובם במעגל העבודה פועל משרד התמ"ת לעידוד קליטתם והשתלבותם של אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה.

דניאל הרשקוביץ: עד לחודש דצמבר 2009 העניק המשרד הלוואות למעסיקים בסכום כולל של כ-932,000 ש"ח לביצוע התאמות לצורכי עובדים עם מוגבלות, ואף הקים את המטה לשילוב אנשים עם מוגבלויות בעבודה.

דניאל הרשקוביץ: ההלוואות ניתנו במסגרת תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וכו'.

דניאל הרשקוביץ: בהקשר זה אנו מבקשים לצטט מדבריו של בית-המשפט בבג"ץ שדולת הנשים בישראל נגד ממשלת ישראל: "בהתחשב בעובדה כי הליך להטמעת שוויון בעבודה ביחס לאנשים עם מוגבלות הינו תהליך אטי, ובשים לב לכך שבחברה שחלק ממרכיביה מצויים בעמדת מוצא נחותה, אין די במתן הזדמנות שווה לכול.

דניאל הרשקוביץ: מתן הזדמנות שווה בנסיבות כאלו יקיים רק נוסחה של שוויון פורמלי, אך לא יזמן לבני הקבוצות המקופחות סיכוי אמיתי לקבלת חלקן במשאביה של החברה.

דניאל הרשקוביץ: קיומו לאורך זמן של שוויון פורמלי בלבד מעלה את החשש שבשל דרכו של עולם ומנהגי הבריות תונצחנה תוצאותיה של האפליה".

דניאל הרשקוביץ: הצעת החוק, כאמור, מציעה לחוקק מחדש את הוראות סעיף 9 כהוראת קבע.

דניאל הרשקוביץ: נכון להיום כבר שלושה ימים שההגנה הקבועה בסעיף 9 לחוק לא חלה, וזכויותיהם של הסובלים ממוגבלויות חשופות לפגיעה.

דניאל הרשקוביץ: נוכח כל האמור אנו מבקשים את תמיכת הבית בהצעת החוק, על מנת שההגנה הראויה תישמר ויסופקו הכלים לשילובם של אנשים עם מוגבלות במעגל התעסוקה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שאין דוברים בהצעת החוק הזאת, נעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 7), התש"ע–2010, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד – 14, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 7), התש"ע–2010, עברה בקריאה ראשונה ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/495).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את החוק השר הרשקוביץ, שר המדע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבינה שאדוני יציג גם את החוק הבא, רישוי עסקים?

דניאל הרשקוביץ: לא.

דניאל הרשקוביץ: היום אני ממלא-מקום סגני שרים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה עוד לא היה, ששר מדע ממלא-מקום ומחליף סגני שרים.

דניאל הרשקוביץ: גם סגנית שר התמ"ת וגם סגן שר הביטחון.

רוחמה אברהם-בלילא: יישר כוח על ההסכמה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע שבכנסת הקודמת, גם כשרה המקשרת וגם כיושבת-ראש ועדת הכנסת, סברתי ששרים הם אשר אמונים על הצעות חוק ממשרדם, הם אשר צריכים לבוא ולהציע את הצעת החוק ולהגיש אותה לכנסת, ולא אחרים שיעשו זאת במקומם.

דניאל הרשקוביץ: אז הנה, את רואה.

רוחמה אברהם-בלילא: יישר כוח על עצם העובדה שאתה מסכים.

דניאל הרשקוביץ: אז באמת אנחנו מאמצים את המלצתך.

דניאל הרשקוביץ: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור המליאה בקריאה ראשונה את הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 11).

דניאל הרשקוביץ: סעיף 24א לחוק שירות ביטחון מאפשר הצבתו של יוצא צבא, כהגדרתו בחוק האמור, ביחידות של משטרת ישראל שאינן משמר הגבול, שעיקר תכלית פעילותן הוא ביטחון המדינה ותושביה.

דניאל הרשקוביץ: הסעיף הוסף בחוק שירות ביטחון בשנת 1995 כהוראת שעה; תוקף הוראת השעה הוארך כמה פעמים, ולאחרונה הוארך עד יום 13 במרס 2010.

דניאל הרשקוביץ: הצורך המקורי בתגבור משטרת ישראל בחיילים בשירות חובה, נוסף על החיילים המשרתים במשמר הגבול, נבע מהמצב הביטחוני שדרש ממשטרת ישראל מאמצים מיוחדים בהרמת נטל האחריות לסיכול פיגועים לשם שמירת ביטחון הפנים של המדינה.

דניאל הרשקוביץ: הנושא בכללותו, ובפרט הגבלת הצבתם של יוצאי הצבא ביחידות מסוימות, נבחן על-ידי ועדה בין-משרדית שמינה שר הביטחון על יסוד החלטת ממשלה מס' 4711 מיום 26 בפברואר 2006.

דניאל הרשקוביץ: הוועדה הגישה לאחרונה את המלצותיה לשר הביטחון, והוא עתיד להביאן לאישור הממשלה.

דניאל הרשקוביץ: הוועדה ממליצה לסיים עד סוף שנת 2012 את הסדר הצבתם של חיילים בשירות חובה במשטרת ישראל.

דניאל הרשקוביץ: עד לאותו יום ילך מספר החיילים המוצבים במשטרה ויצטמצם.

דניאל הרשקוביץ: לפיכך מוצע להאריך את הוראת השעה עד 31 בדצמבר 2012.

דניאל הרשקוביץ: הצבת יוצא צבא בשירות המשטרה לפי סעיף 24א לחוק, נעשית בהסכמתו.

דניאל הרשקוביץ: כמו כן יובהר, כי ליוצאי צבא המוצבים בשירות המשטרה יש מעמד זהה לחיילי צבא-הגנה לישראל בכל הקשור לחוקים הנוגעים לחיילים משוחררים ולחוקי השיקום.

דניאל הרשקוביץ: אני מבקש כי המליאה תאשר את ההצעה ותעביר אותה מייד לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, מכיוון שאין דוברים על הצעת החוק, אנחנו נעבור להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד הצביעו 12 חברי כנסת, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך אני קובעת שהצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010, עברה בקריאה ראשונה ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/311).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26) (הגבלה של מכירת משקאות משכרים), התש"ע–2010, של חברי הכנסת יריב לוין, דוד רותם, רוברט אילטוב, אברהם מיכאלי וחיים כץ וקבוצת חברי כנסת – קריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, ויציג את הצעת החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לנו כאן, חברי חברי הכנסת, רשימת דוברים.

רוחמה אברהם-בלילא: ראשון הדוברים – חבר הכנסת רותם.

רוחמה אברהם-בלילא: אחריו – אילטוב, אחריו – מיכאלי, ויסכם את הדיון חבר הכנסת אורבך.

נסים זאב: אפשר להוסיף אותי בבקשה?

רוחמה אברהם-בלילא: איך אפשר שלא?

יריב לוין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26), שמובאת כאן בפניכם, היא פרי איחוד של כמה הצעות חוק שהוגשו על-ידי חברי כנסת ממגוון רחב של סיעות בבית הזה, שתכליתן מאבק בתופעה החמורה והקשה של השכרות ושל האלכוהוליזם בקרב הציבור בכלל ובקרב קטינים בפרט.

יריב לוין: לצורך הדיון בהצעות האלה ולצורך דיון בהצעת חוק ממשלתית שהוגשה כהצעה שאמורה לחול בשלב הראשון כהוראת שעה, הוקמה ועדה משותפת לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט, בראשותו של יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת דוד אזולאי, והוועדה הזו הביאה בפניכם ואישרה להביא בפני המליאה לקריאה ראשונה איחוד של כל הצעות החוק הפרטיות לנוסח שכרגע הוא כמובן נוסח מקוצר יחסית וחלקי, על מנת שאם תאשר הכנסת את ההצעות האלה בקריאה ראשונה ניתן יהיה להביא אותן לאישור בקריאה שנייה ושלישית במאוחד עם הצעת החוק הממשלתית, וזו עבודה שאנחנו מקווים שנצליח להשלים עוד לפני הפגרה, כלומר בתוך השבוע הבא.

יריב לוין: הצעות החוק עוסקות בשורה של צעדים, חלקם, יש לומר, צעדים דרסטיים, שתכליתם להילחם בתופעה הזו, ולטעמי אין ברירה, משום שהתופעה הזו היא תופעה קשה, תופעה חמורה, תופעה מסוכנת, תופעה שהולכת ומתעצמת, תופעה שיש לה השפעות רחבות מאוד גם על האדם עצמו.

יריב לוין: אגב, ההשפעות הן לא רק מצריכת האלכוהול והנזק שנגרם בצדה, אלא מחקרים מראים שהאפשרות שאדם יגיע גם לשימוש ולהתמכרות לסמים היא גדולה יותר כאשר הוא – אם אפשר לקרוא לזה כך – עבר דרך השימוש המוגבר באלכוהול קודם לכן.

יריב לוין: מדובר בהשפעות על הסביבה כולה.

יריב לוין: המקרים שבהם אדם הולך ברחוב בלילה, נתקל בחבורה של אנשים שיכורים, משתוללים, גורמים ונדליזם, יוצרים תחושה של – – –

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה שאני מפריעה לך, אבל אם הכנסת היתה מקבלת את הצעות החוק אשר הנחתי בתחילת הכנסת הקודמת, והקמתי ועדה מיוחדת בראשות המפכ"ל לשעבר אהרונישקי, ושמו את אותן הצעות חוק אשר מדברים עליהן ואת אותה תוכנית לחיסול תופעת האלכוהול בישראל לפני שלוש שנים – שער בנפשך כמה חיי אדם היינו חוסכים וכמה מכל אותן תופעות של מקרי אלימות קשים, שנובעים מכל השימוש באלכוהול הזה, היו נחסכות.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני מברכת אתכם על עצם העובדה שאתם מקדמים את זה עכשיו, וברכות ומזל טוב על כך שזה עובר בקריאה ראשונה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני חושב שבהחלט התופעה היא תופעה קשה, וטוב שנידרש לה.

יריב לוין: ולו דעתי תישמע, גם לא כהוראת שעה אלא כהוראה קבועה, על מנת שאפשר יהיה להיאבק בתופעה הזו.

יריב לוין: שתי הערות נוספות.

יריב לוין: האחת שחשוב לומר אותה: מהלכי החקיקה הם חשובים כשלעצמם, הם לא מספיקים, בעיני הם אפילו לא העיקר.

יריב לוין: בסופו של עניין המאבק בתופעה הזו, ראשיתו ועיקרו בחינוך.

יריב לוין: אגב, לא רק בחינוך במערכת החינוך, אלא קודם כול בבית, בהסברה, ואין ספק שגם כאן נידרש למהלכים נלווים, למשל הסוגיה של פרסום אלכוהול וכן הלאה.

יריב לוין: גם הצעות כאלה ישנן, ואני מקווה שהכנסת תידרש להן ותבצע את השינוי שנדרש גם בתחום הזה.

יריב לוין: ההערה השנייה – כפי שאמרתי, הצעת החוק שמובאת כאן בפני הכנסת היא בנוסח מאוד מקוצר, על מנת שאנחנו באמת נוכל לאחד את כל הצעות החוק הפרטיות עם ההצעה הממשלתית.

יריב לוין: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית תדון הוועדה המשותפת גם בנושאים האלה: אישור משטרה כי מבקש רשיון לעסק המוכר או מספק משקאות משכרים אינו מנוע מלקבלו בשל עבר פלילי או חוסר נאמנות כתנאי לקבלת רשיון או היתר לעסק; הגבלה מיוחדת של מכירת משקאות משכרים בתחנות תדלוק ובבתי-עסק בתחומן וכן בעסקי רוכלות; קביעת עבירות מסוימות הנוגעות להגבלות שייקבעו כעבירות קנס, וכן קביעת שיעור קנס מזערי לעבירות אלה.

יריב לוין: ומה שבעיני, לפחות, הוא מרכיב חשוב ונדבך מרכזי: הגבלה של החזקה ושתייה של משקאות משכרים על-ידי קטינים במקומות ציבוריים.

יריב לוין: אני, כמובן, מקווה שהכנסת תאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה ושנוכל להשלים את מהלך החקיקה החשוב הזה בשבוע הבא.

יריב לוין: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, חבר הכנסת יריב לוין.

רוחמה אברהם-בלילא: ראשון הדוברים – חבר הכנסת דוד רותם; חבר הכנסת רוברט אילטוב.

רוברט אילטוב: מוותר.

רוחמה אברהם-בלילא: מוותר.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת מיכאלי – מוותר; חבר הכנסת אורבך – מוותר; חבר הכנסת נסים זאב, האם מוותר אדוני?

קריאה: לא מוותר.

רוחמה אברהם-בלילא: יסכם את הדיון בקצרה.

אורי אורבך: הוא ייצג גם אותנו.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורבך אומר שאתה תייצג את כל אלה שוויתרו, ואני בטוחה שתייצג אותם בכבוד.

אורי אורבך: יש בו פשוט יותר להט מאשר בנו.

 משה (מוץ) מטלון: הוא גם הרבה יותר נחוש בהצעת החוק הזאת.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, יש למעשה סתירה בין הפסוקים.

נסים זאב: פעם כתוב: "יין ישמח לבב אנוש להצהיל פנים משמן", ופעם כתוב: "תנו שיכר לאובד ויין למרי נפש".

נסים זאב: אז מה התפקיד של היין – האם באמת להסיר מאדם את העצב, או שיש בשיכר הזה כדי להוציא אותו מדעתו ומשיווי משקלו?

נסים זאב: זה תלוי במינון, תלוי בכמות ותלוי איך אנחנו בעצם מחנכים את הדור שלנו, את הנוער שלנו.

נסים זאב: גם אם שותים צריך לשתות בכמות כדי שהשיכר הזה יביא לשמחה.

נסים זאב: אבל לצערנו הרב, זה מגפה.

נסים זאב: אני ראיתי לנכון לדבר על הנושא הזה דווקא בהיותי כשלוש שנים יושב-ראש הוועדה למלחמה בסמים ובאלכוהול.

נסים זאב: לפני כמה שנים, כשהעליתי לדיון את הקשר בין תאונות הדרכים לבין בני-נוער שמשתכרים, אמרו שאין קשר ולא הוכח שום קשר.

נסים זאב: לא חלפה שנה, ופתאום קיבלנו דוחות שאכן מראים קשר עמוק ורציני בין שני הנושאים האלה.

נסים זאב: ברור שיש קשר בין סמים לאלימות, בין שתיית אלכוהול לאלימות, אבל לא היתה הסכמה לגבי תאונות הדרכים.

נסים זאב: היום זה ברור שאחוזים גבוהים של תאונות הדרכים הם על-ידי אותם משתכרים.

נסים זאב: לכן אני רוצה לומר – הצעת החוק היא טובה, אבל אני מניח שמי שירצה להשיג את השיכר לא יצטרך לקנות את זה בין 22:00 ל-06:00, אלא יבוא לפני כן לחנות המכולת וימצא את הדרכים להביא את הבקבוק של האלכוהול כדי שבלילה הוא יוכל לשתות לרוויה.

נסים זאב: לכן אני אומר, הבעיה שלנו היא בעצם החינוך, ואני מקווה שגם הטיפול בתחום הזה ייעשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שאתה צודק.

רוחמה אברהם-בלילא: החינוך והחינוך ועוד פעם החינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר יראו בני-הנוער את אותם בני-נוער שנפגעו כתוצאה משתיית האלכוהול המיותר הזה – איזה נזקים זה עשה להם בכבד, איזה נזקים זה עשה להם מבחינה שכלית; כאשר הם יראו את זה ויבינו את זה – אין טוב ממראה עיניים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה צודק, זה נכון, זה מתחיל בחינוך בבית, וזה מסתיים בחינוך, ושוב חינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים המכובד, חבר הכנסת גפני – – –

קריאה: הזמני.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא שמעתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נעבור להצבעה על חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26) (הגבלה של מכירת משקאות משכרים), התש"ע–2010, בקריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, בבקשה, אנחנו עוברים להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: זמני, לא זמני, בעיני הוא הקבוע.

רוברט אילטוב: לא, אבל את זה הוא אמר.

רוברט אילטוב: בוועדת כספים הוא אמר את זה.

רוברט אילטוב: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26) (הגבלה של מכירת משקאות משכרים), התש"ע–2010, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: ובכן, חברי חברי הכנסת, בעד הצביעו 15, לא היו מתנגדים ולא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך, אני קובעת שהצעת החוק המדוברת, הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26) (הגבלה של מכירת משקאות משכרים), התש"ע–2010, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הפנים של הכנסת.

יריב לוין: לא לוועדת הפנים, לוועדה המשותפת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יכולה בעת הזאת לקבוע – – –

יריב לוין: לא, זה לשנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: לא משנה, אנחנו מעבירים את זה לוועדת הפנים, והיא שתסמיך את הוועדה המשותפת.

יריב לוין: אני חושב שאי-אפשר.

איתן כבל: היא לא ועדה סטטוטורית.

רוחמה אברהם-בלילא: היא לא ועדה סטטוטורית להצעת החוק הזאת, ולכן אני לא יכולה להכריז עליה.

רוחמה אברהם-בלילא: ועדת הפנים תקים אותה מחדש בשיתוף ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוחמה אברהם-בלילא: בשלב הזה אנחנו מעבירים את זה לוועדת הפנים של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/314).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכספים הקבוע מבחינתי, חבר הכנסת משה גפני, ויציג את הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) (תיקון מס' 3) (הארכת התליית ההיטל בעד צריכת מים עודפת), התש"ע–2010, של חברי הכנסת משה גפני, יעקב אדרי, אורי אורבך וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) (תיקון מס' 3) (הארכת התליית ההיטל בעד צריכת מים עודפת), התש"ע–2010.

משה גפני: על-פי הצעת החוק, היטל הבצורת יבוטל לחלוטין, אלא אם כן יבוא שר האוצר – בהסכמת שר התשתיות, לפי המלצת רשות המים, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת – ומסיבות מיוחדות הם כן יבקשו להטיל את היטל הבצורת.

משה גפני: מה שהתברר היום בדיון בוועדה – כפי שסוכם עם יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת זאב אלקין, הגיע היום מנהל רשות המים ואמר כך: כמות המשקעים היתה השנה גבוהה ב-20% מבשנה שעברה; היא היתה גבוהה ב-30% מאשר לפני שנתיים.

משה גפני: חלק לא מבוטל מהמים היום בא מהתפלה, ומחיר המים עלה בלי קשר לנושא הזה.

משה גפני: לכן הוועדה החליטה לבטל לחלוטין את היטל הבצורת.

משה גפני: אני מבקש לאשר את החוק בקריאה ראשונה.

משה גפני: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

משה גפני: גם את היית שותפה לעניין הזה של ביטול היטל הבצורת, ואני, כמובן, איענה לבקשתך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שמחה מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה מאוד שתיענה לבקשתי בסוגיה של התקציב הדו-שנתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שאתה מנהל על זה מאבק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מקווה שלא תישבר רוחך.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין דיון, לא נרשמו.

נסים זאב: אני נרשמתי.

רוחמה אברהם-בלילא: לא נרשמת בזמן.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) (תיקון מס' 3) (הארכת התליית ההיטל בעד צריכת מים עודפת), התש"ע–2010, לוועדת הכספים נתקבלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעד הצביעו 12, לא היו מתנגדים, לא היו נמנעים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפיכך, אני קובעת שהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) (תיקון מס' 3) (הארכת התליית ההיטל בעד צריכת מים עודפת), התש"ע–2010, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הכספים של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת יריב לוין, באשר לסוגיה שעלתה קודם, אני אומר לך שלפי סעיף 141 לתקנון, בעת שהחליטה הכנסת להעביר את הצעת החוק לוועדה, תועבר ההצעה לוועדה שהכינה אותה לקריאה ראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שהוועדה המשותפת איננה ועדה סטטוטורית, היא תועבר לוועדת הפנים, והיא תקים את הוועדה המשותפת עם ועדת חוקה, חוק ומשפט שתכין את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: האם בזה סגרנו את הפערים?

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: שאילתות לסגן שר האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: עלה ובא סגן שר האוצר יצחק כהן.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: סגן שר האוצר ישיב על שאילתות אלו: שאילתא מס' 413, של חבר הכנסת חנא סוייד – לא נמצא; לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ"ד בחשוון התש"ע (11 בנובמבר 2009): הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) (מס' 3), התשס"ו–2006, באה בעקבות החלטת בג"ץ בעניין קרסיק בשנת 2001, שקראה לממשלה לתקן את הפקודה במטרה להתאימה לרוח חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, ואושרה בכנסת בקריאה ראשונה בדצמבר 2006.

רוחמה אברהם-בלילא: למרות כמה פסקי-דין של בג"ץ בעניין זה, טרם הסתיימה החקיקה.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: מה ייעשה כדי לסיים את חקיקת חוק זה?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) החוק התקבל ב-8 בפברואר.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 424, של חבר הכנסת טלב אלסאנע – לא נמצא; לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ו' בטבת התש"ע (23 בדצמבר 2009): החקלאים במחוז דרום סובלים ממצוקה קשה בגין הבצורת בעונה הקודמת, וחלק גדול מהם לא קיבלו פיצויים.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הוא סכום הפיצויים ששולמו?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא שולם פיצוי לחקלאים הערבים?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק כהן: נושא תשלום פיצויים בגין נזקי בצורת מוסדר בתקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק בצורת), התשכ"ה–1964.

יצחק כהן: בגין העונה הקודמת הוגשו כ-140 תביעות בשל נזק בצורת באזור שנפגע ושולמו כ-30 מיליון ש"ח פיצויים.

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: לגבי תביעות ספציפיות, רשות המסים מנועה מלמסור מידע לגבי תשלום פיצויים לניזוק ספציפי – האם בוצע או לא – אולם יודגש כי כל מגיש תביעה צריך לנהל ספרים לפי הוראות פקודת מס הכנסה ולהוכיח את נזקו על-פי הקבוע בתקנות הבצורת.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 426, של חברת הכנסת חנין זועבי – לא נמצאת; לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת חנין זועבי שאלה את שר האוצר ביום א' בכסלו התש"ע (18 בנובמבר 2009): תשלום והגשה של דוח המע"מ התקופתי שנדחים אם הם נופלים בשבוע חג מוסלמי או נוצרי גוררים תשלום קנס, שיבוטל אם פונים בכתב לביטולו.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע על האזרחים הערבים לשלם את הקנס או להשקיע מאמצים לביטולו?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה לעיגון מועדי החגים הנוצריים והמוסלמיים במערכת?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא נעשה הדבר עד כה? 4.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה בנדון?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–4.

יצחק כהן: על-פי חוק מס ערך מוסף, התשל"ו–1975, דוח תקופתי "יוגש תוך חמישה-עשר יום לאחר תקופת הדוח שבו".

יצחק כהן: בחגים יהודיים שמועדם ידוע מראש נדחה אוטומטית מועד התשלום לכלל העוסקים בני כל הדתות.

יצחק כהן: במועדי החגים של בני הדתות האחרות שאינם יהודים נדחה מועד הגשת הדוח באופן אוטומטי לגבי עוסקים שכתובתם היא ביישוב שהדת העיקרית בו אינה יהודית.

יצחק כהן: לגבי בני דתות אחרות שאינם יהודים שמקום עסקם ביישובים שלא ניתן לזהותם כיישובים שהדת העיקרית בהם אינה יהודית, רשות המסים מודיעה בפומבי לפני החג הרלוונטי על דחיית מועד ההגשה לכל הלשכות המקצועיות המייצגות את אותם נישומים – לשכת רואי-חשבון ולשכת יועצי המס – וכן בהודעה פומבית המתפרסמת באתר רשות המסים באינטרנט.

יצחק כהן: בנוסף, לגבי מי שבשגגה הוטל עליו קנס בשל איחור בהגשה, מבוטל הקנס מייד לאחר פניית המייצג או העוסק לתחנת מע"מ האזורית.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 515, של חבר הכנסת חיים אמסלם – לא נמצא; לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ"ב בכסלו התש"ע (9 בדצמבר 2009): פורסם ב"מעריב" ב-19 בנובמבר 2009 כי לפי הוראות המפקח על הביטוח, חברות הליסינג זכאיות לרכוש ביטוח גלובלי ופוליסות מסוג "השתתפות ברווחים" שמטרתם לעודד את המבוטח לנהוג בזהירות, אך בפועל הפוליסות אינן מוצעות ללקוחות פרטיים, ובעל רכב פרטי עלול לשלם כ40% יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: מכאן שבעלי המכוניות הפרטיות מסבסדים את חברות הליסינג.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם הדברים נכונים?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כן – מה ייעשה לתיקון המצב?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בשנת 2001 הוחל ביישום רפורמה בענף ביטוח רכב חובה, אשר בראש ובראשונה באה לידי ביטוי בביטול התעריף האחיד שהיה נהוג בעבר וקביעת תעריף דיפרנציאלי לכל מבוטח שיבטא את הסיכון שלו.

יצחק כהן: תעריף הביטוח של כל מבוטח נקבע על-ידי חברות הביטוח על סמך שיקולים אקטואריים, ומבטא את סיכון המבוטח בשל שימוש ברכב מנועי.

יצחק כהן: הרפורמה הביאה לידי פתיחת הענף לתחרות מלאה ולירידה ממוצעת של יותר מ-40% בפרמיות הביטוח של כלל המבוטחים.

יצחק כהן: לא מדובר בסבסוד.

יצחק כהן: בכל מוצר עסקי יש לצרכנים אופציה להתאגד לקבוצת רכישה גדולה ולנהל משא-ומתן עם היצרן על רכישת המוצר.

יצחק כהן: בצורה כזאת ממצים הצרכנים את כוח הקנייה שלהם ונהנים ממחירים נמוכים יותר ומהצעות אטרקטיביות, ומנגד, היצרנים נהנים מקיצוץ בעלויות המכירה שלהם.

יצחק כהן: לדוגמה, כאשר מעביד מתקשר עם ספקית טלפונים סלולריים לרכישת טלפונים לכל עובדיו, הוא מצליח לרכוש את הטלפונים במחירים נמוכים יותר מאשר אם כל אחד מעובדיו היה צריך לרכוש את הטלפון בנפרד, ויחד עם זאת ספקית הטלפונים הסלולריים אינה מוכרת את הטלפונים במחיר הפסד, ולכן לא מדובר בסבסוד.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא של חבר הכנסת אורי אריאל, שמספרה 529 – –

יצחק כהן: על זה אני כן רוצה לענות, ברשותך.

רוחמה אברהם-בלילא: – – לפרוטוקול.

יצחק כהן: לא, ברשותך, אני אגיד לך למה, כי זו שאילתא מאוד חשובה.

יצחק כהן: הוא שאל לגבי הפיצויים לנפגעי ההשהיה -הזמנית – של הבנייה החדשה ביהודה ושומרון.

יצחק כהן: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר האוצר ביום כ"ט בכסלו התש"ע (16 בדצמבר 2009): הקבינט החליט להקפיא את הבנייה ביהודה ושומרון – החלטה מס' ב/22 של ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי.

יצחק כהן: רצוני לשאול: 1.

יצחק כהן: האם הוכנה הערכה כספית לפני ההחלטה?

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: מה הוא אומדן הפיצויים לאנשים פרטיים?

יצחק כהן: 3.

יצחק כהן: מה הוא אומדן הפיצויים לחברות?

יצחק כהן: 4.

יצחק כהן: מה הוא אומדן הפיצויים לרשויות?

יצחק כהן: 5.

יצחק כהן: מה הוא אומדן הפיצויים הנוספים?

יצחק כהן: 6.

יצחק כהן: מאין יילקח הכסף לתשלומים אלה?

יצחק כהן: 1–6.

יצחק כהן: אני שמח לבשר שבמסגרת המתווה הוחלט על קביעת קריטריונים אחידים למתן פיצויים בשלושה מסלולים: לרוכשי דירות, לקבלנים בעלי היתר בנייה, וכן פיצוי מסוים וחד-פעמי לרשויות מקומיות שנפגעו מההחלטה.

יצחק כהן: הקריטריונים יפורסמו בימים הקרובים.

יצחק כהן: מתווה הפיצויים יופעל באמצעות הוועדה המקצועית שנקבעה בהחלטת הקבינט.

יצחק כהן: כבר תוקצב סכום ראשוני לעתודה לפיצויים בסך 30 מיליון ש"ח – זה כאמור סיכום ראשוני בלבד.

יצחק כהן: אני חושב שזו בשורה.

יצחק כהן: ברשותך, אני מודה לך על שאפשרת לי לענות, אף-על-פי שחבר הכנסת אורי אריאל לא נמצא פה, אבל הציבור מחכה לתשובה הזאת, והציבור קיבל אותה בזכותך.

יצחק כהן: תודה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: א.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא קיבל את זה בזכותך, משום שאתה כאן ואתה אמור להשיב על השאילתות; ב.

רוחמה אברהם-בלילא: זכותך המלאה – אם אתה רוצה להקריא את תשובתך – להקריא את תשובתך, על-פי התקנון; ג.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שמחה מאוד שיש תשובה על השאילתא החשובה הזאת, ואני מניחה שרבים מהתושבים אשר ראו את זה, יש להם – –

יצחק כהן: בשורה.

רוחמה אברהם-בלילא: – – איזו שמחה ובשורה מסוימת.

יצחק כהן: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נעבור לשאילתא הבאה, שמספרה 531, של חבר הכנסת אברהים צרצור – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ"ט בכסלו התש"ע (16 בדצמבר 2009): הממשלה מקצה תקציבים גדולים כדי לבנות בשטחים הכבושים ולחזק את ההתיישבות בהם.

רוחמה אברהם-בלילא: עובדה זו מדאיגה רבים מתושבי המדינה החוששים כי תקציבים אלה הם על-חשבון התקציבים לרשויות והעיריות בתוך "הקו הירוק".

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הוא הסכום השנתי שהממשלה מקצה להתנחלויות?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מה יעלה בגורל ההתנחלויות עם הגעה להסדר פוליטי עם הפלסטינים?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אין הפרדה כזאת המתבקשת בשאלה במערכות התקצוב או הביצוע.

רוחמה אברהם-בלילא: השאילתא הבאה היא של חבר הכנסת דוד אזולאי, מס' 544 – גם לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: אחריה 591, של חבר הכנסת איתן כבל, בנושא: כפל ועדות רפואיות.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ"ט בכסלו התש"ע (16 בדצמבר 2009): כמדי שנה מייבאים לקראת חג החנוכה שמן שאינו ראוי למאכל ומצוין עליו שאינו למאכל.

רוחמה אברהם-בלילא: למרות זאת המכס מבקש לגבות מס גבוה – כמו על שמן למאכל – ולייקר שמן זה.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע גובים מס על שמן להדלקה כמו על שמן למאכל?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה לבחינת נושא זה שנית?

יצחק כהן: ברשותך, חבר הכנסת איתן כבל, ברשותך, גברתי היושבת-ראש, היתה פה שאילתא חשובה של חברי חבר הכנסת יושב-ראש ועדת הפנים, הרב דוד אזולאי, בעניין השמן המיובא לקראת חנוכה.

יצחק כהן: אומנם עבר המון זמן, אבל התשובה היא: 1–2.

יצחק כהן: מבדיקת נתוני הייבוא של שמנים לישראל לקראת חג החנוכה על-ידי יבואנים שונים עולה כי במרבית המקרים, לרבות המקרה אשר פרטיו צורפו לשאילתא והמצוי בהליכים משפטיים, השמן שיובא הוא שמן זית או שמן שהופק מזיתים המתאימים למאכל.

יצחק כהן: שמנים אלו מסווגים בפרט מכס המתייחס לשמן למאכל.

יצחק כהן: הסיווג נקבע על-פי מהות הטובין ולא על-פי ייעודם או שימושם, ונקבע בצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין, התשס"ז–2007, בהתאם להוראות הסיווג לאמנה בדבר השיטה המותאמת לתיאורם ולקידודם.

יצחק כהן: אשר על כן, במקרה שיובא שמן זית שתכונותיו, כפי שצוינו בנתוני הבדיקות שצורפו, תואמות את אלו של שמן המתאים למאכל, הוא יסווג ככזה.

יצחק כהן: המס על הטובין, כמו גם חוקיות הייבוא, נגזרים מן הסיווג בפרט המכס המתאים.

יצחק כהן: שמן שאינו תואם את תכונות השמן למאכל יסווג בפרט מכס של "שמן אחר", והמס עליו ביחס לשמן למאכל מופחת, ועומד על 8% מכס כללי.

יצחק כהן: המס שנדרשו יבואני השמן למאור לשלם הוא מס המתייחס לשמן שנמצא כאמור על-פי הבדיקות כי תכונותיו תואמות את תכונות השמן המתאים למאכל.

יצחק כהן: לסיכום, לאור האמור לעיל קיימת הבחנה בין סוגים שונים של שמן בכלל ושמן מזיתים בפרט ביחס להיותם מתאימים למאכל.

יצחק כהן: תודה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו השאילתא של חבר הכנסת איתן כבל שמספרה 591, כפל ועדות רפואיות, והוא ממתין פה בכיליון אוזניים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת איתן כבל שאל את שר האוצר ביום י"ג בטבת התש"ע (30 בדצמבר 2009): נודע לי כי לצורך קבלת הטבות ביטוח לאומי ומס הכנסה על נכה לגשת לשתי ועדות רפואיות, הן בביטוח הלאומי והן במס הכנסה, והכול כאשר מדובר באותם חברי ועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: לעובדה זו השלכה הן מבחינת העלות התקציבית והן מבחינת העומס הביורוקרטי המוטל על אוכלוסיית הנכים בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע יש צורך בשתי ועדות?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה לאיחוד הוועדות?

יצחק כהן: חבר הכנסת איתן כבל, לצערי הרב, התקרב לנושאים הרפואיים בזמן האחרון – –

איתן כבל: אתה יכול – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אתה לא יכול.

יצחק כהן: – – והפך להיות מודע, משום מה, שלא בטובתו – אבל לשאילתא הרגילה ששאלת, מס' 591, יקירי, בעניין כפל ועדות רפואיות: 1–2.

יצחק כהן: סעיף 9(5) לפקודת מס הכנסה פוטר ממס הכנסתו של נכה שנקבעה לו נכות של 100% או "נכות של 90% מחמת שלקה באברים שונים” – האחוז האמור הוא תוצאה של חישוב מיוחד של הליקוי באברים השונים, שבלעדיו היה נקבע אחוז נכות של 100% לפחות – בתנאים ובסכומים הקבועים בסעיף האמור.

יצחק כהן: נכה שמתקיימת בו נכות כאמור בסעיף 9(5) לפקודה, ונכות כזו נקבעה על-ידי ועדה רפואית לפי חוק הביטוח הלאומי, אינו נדרש לגשת לוועדה של מס הכנסה כדי ליהנות מן ההקלות במס.

יצחק כהן: רק מי שאין בידו אישור על סוג הנכות או שיעורה, כנדרש בפקודת מס הכנסה, עומדת לו הזכות לגשת לוועדה של רשות המסים בישראל.

יצחק כהן: שאילתא נוספת, כבוד – – –

איתן כבל: אדוני, תסלח לי שאני – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

יצחק כהן: הוא לא יכול, הוא עם הרגל.

איתן כבל: אני יכול, אבל – – –

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, אני מאפשרת לך.

איתן כבל: אני מודה לך.

יצחק כהן: יש מיקרופון נייד, אני אביא לך.

איתן כבל: לא, בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: שומעים אותו.

איתן כבל: שומעים אותי.

איתן כבל: למרות זאת אני אומר לך, אדוני סגן השר, הרי לא הייתי שואל את השאלה הזאת אם בפועל – אתה יודע, יש מה שנקרא רוח החוק ויש המציאות, ובמציאות הרי עורכי-דין יודעים לקרוא את החוק.

איתן כבל: ולא מקרה אחד ולא שני מקרים יש.

איתן כבל: פניתי בעניין הזה כי פנו אלי עמותות שעוסקות ומלוות אנשים בעניין הזה.

איתן כבל: לכן אני חוזר ואומר לך: אני מבקש מהאנשים שלך לבדוק את המציאות בשטח.

איתן כבל: זו תשובה שעונים על שאילתא, אתה יודע...

יצחק כהן: אני רושם לפני את הבקשה שלך, מבטיח לך שהיא תועבר מיידית לגורמים המופקדים על העניין, והיא תיבדק ותקבל ממני תשובה – – –

איתן כבל: רוח החוק – אדוני, אני מודה לך – אנחנו מכירים אותה ויודעים אותה, הרי זאת בדיוק הנקודה שאומרים: למרות זאת, למה זה קורה?

יצחק כהן: ובהזדמנות זאת תרשה לי לאחל לך רפואה שלמה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה.

יצחק כהן: כל טוב.

איתן כבל: כל תמיכה זה חשוב.

אורי אורבך: שיזכה לעלות לרגל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני השר ישיב על שאילתא מס' 592, של חברת הכנסת מירי רגב – –

יצחק כהן: מע"מ פירות וירקות.

רוחמה אברהם-בלילא: – – הימורים חוקיים של מפעל הפיס.

מירי רגב: לא שואלת?

רוחמה אברהם-בלילא: לא, עדיין לא שואלת, את ממתינה לתשובה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת מירי רגב שאלה את שר האוצר ביום י"ג בטבת התש"ע (30 בדצמבר 2009): מפעל הפיס מפעיל שיטות שונות של הימורים, ובכלל זאת משחקי רולטה במכונות – שיטת הקזינו.

רוחמה אברהם-בלילא: בשיטת המשחק הזאת האזרח קונה כרטיס משחק ב-50 ש''ח למשחק.

רוחמה אברהם-בלילא: אזרחים קשי יום מהמרים מתוך רצון להרוויח ונגרמים להם הפסדים גדולים.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: היכן ממוקמים משחקי הרולטה ומתקני ההימורים?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: כיצד הכספים מושקעים לטובת הקהילה?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הם סיכויי ואחוזי הזכייה בהימורים אלה?

יצחק כהן: שאילתא רגילה מס' 592, של חברת הכנסת מירי רגב, בעניין הימורים חוקיים של מפעל הפיס: מפעל הפיס פועל מכוח היתר שניתן לו על-ידי משרד האוצר ותוקפו עד 31 בדצמבר 2011.

יצחק כהן: ההיתר מתיר למפעל הפיס לערוך הימורים במגוון שיטות וכלים.

יצחק כהן: בין היתר אפשר ההיתר למפעל הפיס להפעיל מכונות "חיש גד" אלקטרוניות.

יצחק כהן: ההיתר הגביל את מפעל הפיס וקבע כי המכונות יוצבו בלא יותר מ-150 נקודות מכירה מתוך כ-2,500 נקודות מכירה של מפעל הפיס – רק 150 – ובסך הכול לא יותר מ-500 מכונות.

יצחק כהן: 1.

יצחק כהן: 500 המכונות פזורות כאמור ב-150 מקומות בכל רחבי הארץ.

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: הרווחים מהפעלת מכונות ה"חיש גד" אינם מובחנים מכלל הרווחים של מפעל הפיס.

יצחק כהן: כידוע, מפעל הפיס משקיע כמחצית מרווחיו בבניית כיתות לימוד, והמחצית האחרת מושקעת בשלטון המקומי בבניית מבנים לרווחת הציבור: בריאות, ספורט, רווחה וכו'.

יצחק כהן: 3.

יצחק כהן: סיכוי הזכייה נע בין 85% ל-90%.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: שאלה נוספת, בבקשה.

מירי רגב: כבוד סגן השר, הרי אתה יודע שעל השאלה הזאת, את התשובה הזאת גם אני יודעת.

יצחק כהן: מאיפה את יודעת?

מירי רגב: אני יודעת.

מירי רגב: אני ביררתי את הפרטים לפני ששאלתי את השאלה.

מירי רגב: הרי למה שאלתי את השאלה?

מירי רגב: שאלתי את השאלה כי הרי המכונות האלה נמצאות בדיוק במקומות של האנשים העניים והחלשים, שכל 50 שקלים בשבילם זה הרבה מאוד כסף.

מירי רגב: יושבים עם המשקאות החריפים, העראק שמוכר לנו, וזאת מכונת ההימורים שלהם.

מירי רגב: זאת האמת.

מירי רגב: עכשיו אתה אומר לי ב-150 מקומות, ולא נתת לי תשובה איפה הם.

מירי רגב: כמה במרכז?

מירי רגב: מה החתך הסוציו-אקונומי של המקומות שהן נמצאות בהם?

מירי רגב: ואני שואלת אותך – עזוב עכשיו, זה לא מע"מ ירקות ופירות, בסדר?

מירי רגב: בוא נשים את זה רגע בצד – אני באמת שואלת אותך שאלה אמיתית; מכונות ההימורים האלה לא נמצאות – לא בקיסריה ולא בכפר-שמריהו, הן נמצאות במיוחד במקומות – – –

רוחמה אברהם-בלילא: זאת לא עובדה.

רוחמה אברהם-בלילא: את שואלת.

רוחמה אברהם-בלילא: את רוצה לשמוע ממנו את התשובה, נכון?

רוחמה אברהם-בלילא: את לא רוצה להשיב עליה בעצמך.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

מירי רגב: כן.

יצחק כהן: גברתי רוצה לדעת היכן בדיוק הן מוצבות.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אדוני מוכן לשלוח לה רשימה מפורטת?

יצחק כהן: אני לא יודע, אני אעביר את הבקשה שלך לגורמים, והם ודאי ישמחו להתייחס.

רוחמה אברהם-בלילא: האם גברתי מקבלת את – – –

מירי רגב: לא, לא מספיק לשלוח.

מירי רגב: אני רוצה שמהמפגש הזה – יהיה איזשהו מפגש, שלשאלה הזאת יהיה איזשהו מפגש שאני אוכל לדבר על זה, על ה-150.

מירי רגב: מה זה עזר לי?

מירי רגב: הוא בעצם לא ענה לי על כלום.

יצחק כהן: לא הבנתי.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא אמר שהוא ינסה לבדוק וינסה להעביר לך.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לך אפשרויות נוספות להעלות את זה בכל מיני ועדות כאלה ואחרות של הכנסת, אם את לא מסתפקת בתשובתו כעת, וגם אם לא תסתפקי בתשובתו לאחר שהוא יבדוק.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אדוני יבדוק את זה במהרה?

רוחמה אברהם-בלילא: השבוע?

יצחק כהן: שוב, אני אעביר את הבקשה – שחברת הכנסת מירי רגב רוצה לדעת היכן בדיוק המכונות מוצבות.

יצחק כהן: אני אבקש מהם להעביר ישירות אליה, את אפילו לא צריכה את התיווך שלי.

מירי רגב: מי אמור להעביר לי את זה ישירות?

רוחמה אברהם-בלילא: משרד האוצר.

יצחק כהן: לא, מפעל הפיס.

יצחק כהן: ודאי.

רוחמה אברהם-בלילא: מפעל הפיס.

מירי רגב: מפעל הפיס.

יצחק כהן: ודאי.

אורי אורבך: אמרת ש-90% זכייה?

מירי רגב: כן.

יצחק כהן: זה מה שכתוב בתשובה.

מירי רגב: זאת בדיוק הבעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, לא, אנחנו סיימנו את זה כרגע.

אורי אורבך: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורבך, זו תשובתו של השר כרגע, אבל הוא אמר שהוא – וכרגע אין מה לעשות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי.

סטס מיסז'ניקוב: אם יש 90% זכייה גם אני רוצה לדעת איפה המכונות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה על סדר-היום, מס' 616, של חבר הכנסת אורי אורבך: תקציב מוניציפלי למפוני גוש-קטיף בתחומי המועצה האזורית חוף-אשקלון.

יצחק כהן: הוא לא מקשיב – לפרוטוקול.

יצחק כהן: שאילתא נוספת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני דילגתי על שאילתא מס' 600, של חבר הכנסת אמנון כהן – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את שר האוצר ביום י"ג בטבת התש"ע (30 בדצמבר 2009): בקרוב יחויבו רבים מהעסקים לדווח למע"מ באימייל.

רוחמה אברהם-בלילא: אפשר לקבל חתימה דיגיטלית רק בחברת "קומסיין" בתל-אביב.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון הדבר?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כן – באילו שינויים מדובר?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע מי שאינו מחובר לאינטרנט לא יוכל להגיש תקליטור?

רוחמה אברהם-בלילא: 4.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה כדי שחברת "קומסיין" תקים נקודות בערים נוספות ולפחות בירושלים?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–4.

יצחק כהן: במסגרת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישם התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט–2009, נקבע בין היתר כי החל בשנת 2012 חייבים כל העוסקים בדיווח מקוון של הדוח התקופתי למע"מ.

יצחק כהן: הדיווח האמור צריך להיות חתום בחתימה אלקטרונית מאובטחת או מאושרת, כהגדרת מונחים אלו בחוק האמור.

יצחק כהן: נכון להיום חברת "קומסיין" היא החברה היחידה המוכרת כגורם מאשר היכול לספק חתימה אלקטרונית כאמור.

יצחק כהן: לחברה סניפים בתל-אביב ובחיפה.

יצחק כהן: לפי המידע המצוי בידינו פנתה החברה למשרד המשפטים בבקשה לאשר לה הקמת מתחם גם בירושלים.

יצחק כהן: לגבי מי שאינו מחובר לאינטרנט – רשות המסים התחייבה וכבר הקימה עמדות מחשב פנימיות בכל משרדי מע"מ האזוריים לשם הגשת הדוחות הנדרשים על-פי החוק על-ידי מי שאין לו אינטרנט או שמעוניין לעשות כן באמצעות העמדה שבמשרד האזורי.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 616, של חבר הכנסת אורי אורבך – בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורי אורבך שאל את שר האוצר ביום כ' בטבת התש"ע (6 בינואר 2010): המועצה האזורית חוף-אשקלון אמורה לקבל מימון ממשלתי לצורך אחזקת אתר הקרוונים בניצן.

רוחמה אברהם-בלילא: מימון זה הוא בקיצוץ אגרסיבי משנת 2007, עד למצב שבשנת 2010 הוא קוצץ לחלוטין.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון הדבר?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כן – מה ייעשה לתקצוב אחזקת אתר ניצן עד לפינוי אחרון הקרוונים?

יצחק כהן: שאילתא רגילה מס' 616, של חבר הכנסת אורי אורבך, בעניין התקציב המוניציפלי למפוני גוש-קטיף בתחומי המועצה האזורית חוף-אשקלון.

יצחק כהן: כדי לסייע לרשויות שקלטו את מפוני גוש-קטיף וצפון השומרון העבירה מינהלת סל"ע במשרד ראש הממשלה – כיום מינהלת "תנופה" – מדי שנה, מאז שנת 2005, מענקי סיוע מוניציפליים בגין הצרכים וההוצאות המיוחדים הנובעים מקליטת המפונים וממתן שירותים מוניציפליים לאתרי דיור זמניים בתחומי הרשויות.

יצחק כהן: כבשנים עברו, גם בשנת 2010 הוקצו סכומים לסיוע לרשויות שקלטו מפונים, והאחריות לחלוקת כספי הסיוע בין הרשויות היא בידי מינהלת "תנופה", אשר באחריותה מתן מענה בעניין אחזקת אתר הקרוונים בניצן.

יצחק כהן: הסכומים שנקבעו לשנת 2010 הם במסגרת סיכום בין משרד האוצר למינהלת "תנופה", והכול לשביעות רצון הצדדים.

יצחק כהן: שאלה נוספת?

אורי אורבך: אני שאלתי לגבי מועצה אזורית חוף-אשקלון – אילו סכומים היא מעבירה לאחזקת אתר ניצן.

אורי אורבך: האם יש סכומים כאלה?

יצחק כהן: היא מקבלת את זה דרך מינהלת "תנופה".

יצחק כהן: היא מקבלת את זה ישירות לפי סיכום עם האוצר.

יצחק כהן: היא אמורה לתחזק את זה, היא אמורה להעביר את זה.

אורי אורבך: האם אדוני יודע שהם קיבלו הפעם תקציב?

אורי אורבך: ככל הידוע לי הם לא קיבלו שום תקציב.

יצחק כהן: הקראתי לך ואני אחזור על השורות האלה.

יצחק כהן: לא הקשבת.

יצחק כהן: כל פעם זה קורה לי אתך, אני לא יודע למה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, אתה לא מקריא את זה שנית.

רוחמה אברהם-בלילא: תיתן לו את זה – לפרוטוקול.

אורי אורבך: לא, לא, אני פשוט לא הבנתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצטערת, סליחה.

אורי אורבך: אני שואל אם – – –

יצחק כהן: התשובה היא כן.

אורי אורבך: כן.

אורי אורבך: אוקיי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה, מס' 637, של חבר הכנסת דוד אזולאי – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל את שר האוצר ביום כ"ז בטבת התש"ע (13 בינואר 2010): בשנת 2009 צוין כי אם מועד הדיווח המקורי, 15 בחודש, חל בשבת, הוא יידחה ליום ראשון 16 בחודש.

רוחמה אברהם-בלילא: בפנקסים שנשלחו לקראת 2010 בוטלה הדחייה ליום ראשון.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון הדבר?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כן – מדוע בוטלה ההתחשבות ביום השבת?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה כדי להמשיך את ההסדר שהונהג גם בשנה זו?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) על-פי הוראות חוק מס ערך מוסף, התשל"ו–1975, ופקודת מס הכנסה, דוחות ותשלומים תקופתיים צריך שישתלמו עד 15 בחודש – כל דוח ותשלום על-פי הדין החל עליו.

יצחק כהן: אף שעל-פי החוקים האמורים לא נקבע כי אם 15 בחודש חל ביום שבת מועד התשלום יידחה ליום שלמחרת, נערך דיון מחדש ברשות המסים ונקבע כהקלה לכל בני הדתות כי כאשר 15 בחודש חל ביום המנוחה השבועי של החייב בדיווח ובתשלום לפי דתו, אזי הדיווח והתשלום יידחו ליום העסקים הבא לאחר יום המנוחה השבועי האמור.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 677, של חברת הכנסת רונית תירוש – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת רונית תירוש שאלה את שר האוצר ביום י"ב בשבט התש"ע (27 בינואר 2010): לחברת "מקורות" ניתן הזיכיון להפעלת מתקן להתפלת מי ים באשדוד.

רוחמה אברהם-בלילא: החברה התחייבה לעמידה בלוח זמנים – 2012 – המבטיחה שהפרויקט לא יעבור לסקטור הפרטי.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע ניתן הזיכיון לחברה חסרת ניסיון ולא לחברות שיש להן ידע מקצועי?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: האם ניתן תמריץ או סנקציות לעמידה/אי-עמידה בלוח הזמנים?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק כהן: בהחלטת ממשלה מס' 4341 מיום 18 בדצמבר 2008 הוטל על ועדת המכרזים הבין-משרדית להתפלת מי ים לשקול התקשרות בפטור ממכרז עם חברה המיועדת אך ורק למטרות פרויקט ההתפלה באשדוד, חברה שתהיה חברה-בת של "מקורות פיתוח וייזום בע"מ".

יצחק כהן: זאת, לשם תכנון, מימון, הקמה ותפעול של מתקן ההתפלה באשדוד בהיקף של 100 מלמ"ק בשנה.

יצחק כהן: ככלל, נקבע בהחלטה כי ההתקשרות עם החברה תהיה במתכונת ובתנאים המקובלים בהתקשרויות בין הממשלה לבין המגזר הפרטי לתכנון, מימון, הקמה ותפעול של פרויקטים בתחום ההתפלה בשיטת BOT.

יצחק כהן: כמו כן, קביעת מחיר מי הים המותפלים הוטלה על ועדת המכרזים כחלק מתנאי ההתקשרות עם החברה.

יצחק כהן: להחלטת הממשלה האמורה קדמו החלטות נוספות שהתקבלו מאז שנת 2000 שעניינן הקמת מתקן ההתפלה באשדוד על-ידי חברת "מקורות".

יצחק כהן: זאת, על רקע הצהרותיה של החברה שיש ביכולתה להקים את המתקן בלוחות זמנים מהירים ובהתאם למחירי השוק.

יצחק כהן: על רקע המשבר במשק המים והצורך הדחוף להגדיל את היצע המים השפירים, החליטה ועדת המכרזים כי יש מקום לאשר פטור ממכרז להתקשרות עם חברת "מקורות" כאמור, בין היתר לאור חוות דעתו של מנהל רשות המים שלפיה חלופה זו היא הקצרה והישימה ביותר בהשוואה לכל חלופה אחרת, ולאור התחייבות החברה ללוחות זמנים לאספקת מים כבר בסוף שנת 2011.

יצחק כהן: יחד עם זאת התנתה ועדת המכרזים את מתן הפטור בתנאים המהווים חלק בלתי נפרד מההחלטה, ובכללם עמידת החברה בלוחות זמנים מפורטים לאבני דרך שנקבעו בתהליך, לתחילת אספקת המים ב-31 בדצמבר 2011 ולקביעת מחיר רכישת המים לפי שיקול דעתה הבלעדי של ועדת המכרזים.

יצחק כהן: ועדת המכרזים היתה ערה לכך שלחברה עצמה אין ניסיון קודם בתחום ההתפלה, ולפיכך בין יתר התנאים להחלטה כאמור, חויבה החברה בעמידת הגורם שיקים את מתקן ההתפלה בכל התנאים המקובלים במכרזי ההתפלה, לרבות תנאים טכניים ופיננסיים.

יצחק כהן: אישורו של שר האוצר למתן הפטור ממכרז מכוח סמכותו לפי תקנה 3(28) לתקנות חובת המכרזים ניתן בכפוף לקיומם של כל התנאים שפורטו בהחלטת ועדת המכרזים.

יצחק כהן: בהתאם לכך, ועדת המכרזים פועלת בימים אלו לבדיקת הצעתה של החברה, הכוללת בין היתר בחינת עמידת קבלן ההקמה שהוצע על-ידה בתנאי הסף המקצועיים שנקבעו מראש במסגרת התהליך האמור ומקובלים בשאר מכרזי ההתפלה.

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: כאמור לעיל, כפי שנקבע בהחלטת ועדת המכרזים, תנאי למתן פטור ממכרז לחברה הוא עמידת החברה בלוחות זמנים מפורטים לאבני הדרך שנקבעו בתהליך.

יצחק כהן: בכלל התנאים כאמור חויבה החברה בהעמדת ערבות בסך 20 מיליון שקל לשם מילוי התחייבויותיה לעמידה בלוחות הזמנים וביתר התנאים שתקבע הוועדה.

יצחק כהן: כמו כן, עם הגשת הסכם חתום בידי החברה, ככל שזה ייחתם בסופו של התהליך, יהא עליה להשלים את הערבות לסכום של 40 מיליון שקל.

יצחק כהן: זאת ועוד, הסכם ההתקשרות עם החברה, ככל שייחתם כאמור, כולל קנסות בגין אי-עמידה בלוחות זמנים, אך בצדם קיים גם תמריץ להקדמת לוחות הזמנים.

יצחק כהן: כך, ככל שהחברה תקדים בהשלמת הקמת המתקן ובתחילת אספקת המים ביחס למועד שבחוזה, הכנסותיה מהפרויקט יגדלו.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 705, של חברת הכנסת רונית תירוש – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת רונית תירוש שאלה את שר האוצר ביום י"ט בשבט התש"ע (3 בפברואר 2010): בישיבת הוועדה המיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה בישראל בראשות חבר הכנסת משה כחלון ביולי 2008, הוחלט על תקציב בסך 2 מיליארדי ש"ח לחיזוק מבנים בחמש השנים הבאות.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה כסף הוקצב עד כה? 2.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה מבנים חוזקו מתקציב זה?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק כהן: בהחלטת הממשלה מס' 4331 מיום 14 בדצמבר 2008 בעניין הקצאת תקציב לחיזוק מבני ציבור לקראת רעידות אדמה הוחלט להקצות תקציב רב-שנתי בסך 3.5 מיליארדי שקל בפריסה למשך 25 שנה משנת התקציב 2009 לצורך חיזוק מבני ציבור בפני רעידות אדמה.

יצחק כהן: בהתאם להחלטה, ימומן חיזוק המבנים בחלקים שווים מתקציבי המשרדים הרלוונטיים ומתוספת תקציבית שהקצה משרד האוצר.

יצחק כהן: ועדת ההיגוי להיערכות לרעידות אדמה במשרד התשתיות, בראשות פרופסור אבי שפירא, פועלת לקידום וליישום של החלטת ממשלה זו.

יצחק כהן: עד כה הוגשה למשרד האוצר בקשה אחת ממשרד החינוך בהיקף של 2 מיליוני שקלים, שמומנה בהתאם למפתח האמור לעיל.

יצחק כהן: 2 מיליוני שקלים נוספים הועברו למשרד התשתיות לקמפיין הסברה לשיווק ופרסום של תמ"א 38 – חיזוק בניינים קיימים בפני רעידות אדמה.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 725, של חבר הכנסת מגלי והבה – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת מגלי והבה שאל את שר האוצר ביום כ"ו בשבט התש"ע (10 בפברואר 2010): פורסם כי משרד האוצר לא נותן לגמלאי השב"כ והמוסד גמלאות ופנסיה רטרואקטיביות בדומה לאלו הניתנות ליתר גמלאי מערכות הביטחון.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע מופלים לרעה גמלאי השב"כ והמוסד?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה כדי להחיל את הדבר על כל גמלאי מערכות הביטחון ובכך לשמור את מתן הגמלאות במתכונת אחת?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הנושא המועלה בשאילתא בעניין גמלאות רטרואקטיביות אינו ידוע לנו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, סגן שר האוצר, על התשובות שלך.

רוחמה אברהם-בלילא: יעלה ויבוא שר התיירות וישיב על השאילתות הבאות.

רוחמה אברהם-בלילא: גם את כל התשובות שלך נעביר מן הסתם לפרוטוקול.

יצחק כהן: תודה רבה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: בינתיים הודעה קצרה למזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 48), התש"ע–2010, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 37), התש"ע–2010, שהחזירה ועדת הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: שר התיירות הגיע כדי להשיב על שאילתות לא מעטות, טרח והקדיש מזמנו היקר והפסיק את העיסוק בתיירות, שבעיני הוא אחד מהנושאים החשובים ביותר במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה שבאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצטערת על העובדה שלמעט חבר כנסת אחד, מיכאלי, שנשאר לשמוע – – –

סטס מיסז'ניקוב: לא שאל, אבל נשאר לשמוע.

רוחמה אברהם-בלילא: דרך אגב, אני אומר שלחבר הכנסת הזה אין שאילתא, אבל הוא מכבד את המעמד הזה ומכבד את המקום הזה.

אברהם מיכאלי: אני מכבד את שר התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: יקירי, תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצרה על העובדה שחברי כנסת שואלים, השרים מגיעים, והם לא נמצאים.

אברהם מיכאלי: צריך לשנות את התקנון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה אתך.

רוחמה אברהם-בלילא: שר התיירות ישיב על שאילתא מס' 60, של חבר הכנסת גדעון עזרא – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת גדעון עזרא שאל את שר התיירות ביום כ"ו באייר התשס"ט (20 במאי 2009): הובא לידיעתי שחלק ממורי הדרך – מספרם לא ידוע לי – דורשים מבתי-עסק באתרים השונים בארץ 10% מערך הקנייה של התיירים.

רוחמה אברהם-בלילא: התשלום נעשה שלא כדין וללא הפרשת מע"מ.

רוחמה אברהם-בלילא: בעלי העסקים חוששים שאם לא ישלמו למורי הדרך, הם יפסחו עליהם ולא יבקרו בעסקיהם.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון הדבר?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כן – מה ייעשה לעקירת התופעה?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: האם ייפסלו הנוהגים כך מלהיות מורי דרך?

סטס מיסז'ניקוב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סטס מיסז'ניקוב: מורי הדרך המדריכים קבוצות תיירים אכן נוהגים לקבל עמלות מגורמים מסחריים שונים בהתאם להסכמים מסחריים ביניהם.

סטס מיסז'ניקוב: ההסכמים הם בדרך כלל בגין פעילות שיווקית, ועל-פיהם שותפים מורי הדרך בשיווק המוצר הנמכר ובגין כך מקבלים שכר או עמלה.

סטס מיסז'ניקוב: אנו מקווים כי רוב מורי הדרך מנהלים את הקשרים המסחריים הללו בהתאם לחוק וכראוי, והם כמובן אף חשופים, כמו כולם, לבדיקות של שלטונות המס.

סטס מיסז'ניקוב: לעתים נעשית הפעילות המסחרית הזאת כחלק אינטגרלי מתוכנית הסיור שנרקמת על-ידי סוכני הנסיעות ומארגני התיירות, המפנים את הקבוצות עם מורי הדרך שלהם למסעדות ולחנויות כנדבך של המוצר התיירותי הישראלי וכנדבך עסקי בפעילות הסוכנים.

סטס מיסז'ניקוב: 2–3.

סטס מיסז'ניקוב: עמלות מסחריות מקובלות מקדמת דנא בתיירות בעולם כולו, והן מחייבות את כל הנוגעים בדבר לרמה של אחריות להליך המסחרי.

סטס מיסז'ניקוב: ככל שמדובר בעמלה שיש חשש שבעטיה מורה הדרך מדריך את התייר בהתאם לכדאיות הקשורה בהסכמים שלהם הוא מחויב, זוהי התנהגות פסולה בעיני משרד התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: מבחינות משרד התיירות, ההמלצה לסוכנים היא להימנע מכך ככל האפשר ולאפשר לקבוצות התיירים זמן חופשי לפעילות מסחרית בשווקים הפתוחים.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 102, של חבר הכנסת דוד אזולאי – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שאל את שר התיירות ביום ד' בסיוון התשס"ט (27 במאי 2009): בימים שני ושלישי השבוע ביקר בישראל האפיפיור.

רוחמה אברהם-בלילא: בימים אלה עלו, כמדי שנה, מאות אלפי מתפללים למירון.

רוחמה אברהם-בלילא: בשני המקרים הקצה משרד התיירות תקציבים לשיפור כבישים, לשילוט, לחניות וכו'.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה כספים הוקצו לביקור האפיפיור ועבור מה? 2.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה כספים הוקצו להילולה בקבר הרשב"י ועבור מה?

סטס מיסז'ניקוב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סטס מיסז'ניקוב: נראה שכוונת חבר הכנסת אזולאי בשאלתו היא לכלל התקציב שהושקע בביקור האפיפיור, ולא רק לחלקו של משרד התיירות, שכן שר התיירות מונה על-ידי הממשלה לאחראי לביקור האפיפיור.

סטס מיסז'ניקוב: במסגרת החלטת הממשלה הוחלט על תקציב של עד 43 מיליון ש"ח לטובת ההיערכות לביקור האפיפיור.

סטס מיסז'ניקוב: מרבית התקציב הוצא, לאחר התייעצות עם הגופים הרלוונטיים, לצרכים האלה: טקסים ואירועים בבית הנשיא, ב"יד ושם", בנתב"ג וב"היכל שלמה"; הועברו כספים לטובת שיפוץ אתרים קדושים לנצרות בערים ירושלים ובנצרת, דוגמת חדר הסעודה האחרונה, כנסיית הקבר, כנסיית הבשורה וכנסיית גת-שמנים, ולשיפוץ תשתיות בשתי הערים, אשר ימשיכו לשמש את התיירים הנוצרים בביקורם בישראל; הועברו תקציבים לטובת היערכות להפקת שתי המיסות, בירושלים ובהר-הקפיצה; עוד הועברו תקציבים לטובת מרכז ההסברה והתקשורת באירוע, שיווק ויחסי ציבור והדפסות כרטיסים לאירועים השונים.

סטס מיסז'ניקוב: תקציב קטן הועבר לטובת היערכות מגן-דוד-אדום, בהתאם לדרישות המשטרה.

סטס מיסז'ניקוב: באשר לחלקו של משרד התיירות, המשרד השקיע כ-4.3 מיליוני ש"ח בביקור האפיפיור, בחלוקה לנושאים האלה: פעולות הפקה שונות עבור הביקור – 400,000 ש"ח; פעולות תשתית – 1,600,000 ש"ח; פעולות שיווק שונות – 2,300,000 ש"ח.

סטס מיסז'ניקוב: למותר לציין כי פעילות המשרד נועדה למינוף ביקור האפיפיור ולמשיכת צליינים בעקבותיו.

סטס מיסז'ניקוב: 2.

סטס מיסז'ניקוב: המרכז הארצי למקומות קדושים פועל בכפוף למשרד התיירות מאז שנת 2004, עם סגירת משרד הדתות.

סטס מיסז'ניקוב: מאז שנה זו משרד התיירות משקיע קרוב ל-3 מיליוני ש"ח מדי שנה בפיתוח תשתיתי לקראת ההילולה במטרה להכין את התשתית הדרושה לקליטת המוני המבקרים באתר.

סטס מיסז'ניקוב: עבודות הפיתוח כוללות עבודות להכנת מגרשי החנייה, סלילת כבישים ודרכים, הקמת מעקות בטיחות, עבודות תאורה ושילוט ועוד.

סטס מיסז'ניקוב: רוב עבודות הפיתוח הן עבודות חד-פעמיות אשר יש לבצען מדי שנה.

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן, התקציב האמור כולל תשלום לכוחות המשטרה, למגן-דוד-אדום, למכבי אש וכיו"ב.

סטס מיסז'ניקוב: בשנת 2009 משרד התיירות הגדיל את ההשקעה בהילולת הרשב"י ל-6.8 מיליוני ש"ח, וכן כ-5.5 מיליוני ש"ח נוספים עבור אחזקה שוטפת של האתר.

סטס מיסז'ניקוב: מדינת ישראל ומשרד התיירות השקיעו באתר בעשר השנים האחרונות סכום של כ-44 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 106, של חבר הכנסת יצחק וקנין – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר התיירות ביום ד' בסיוון התשס"ט (27 במאי 2009): מדי שנה עולים בל"ג בעומר לציונו של רבי שמעון בר יוחאי במירון, שהוא שני בחשיבותו לכותל, 350,000 איש.

רוחמה אברהם-בלילא: כבישי הגישה למקום צרים, אין תנאים הולמים לבאים, אין מגרשי חנייה ועוד.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה השקיעה המדינה ומשרדך בעשר השנים האחרונות באתר?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מתי ייסלל להר כביש בן כמה נתיבים ותוכשר חנייה בת מאות מקומות?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ייעשה כדי שהמקום יטופל כאתר תיירותי ראשון במעלה?

סטס מיסז'ניקוב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סטס מיסז'ניקוב: בשנת 2001 משרד התיירות השקיע 14 מיליון ש"ח בפיתוח תשתיתי של האתר, באמצעות החברה הממשלתית לתיירות בע"מ.

סטס מיסז'ניקוב: הטיפול באתר מירון עבר למשרד התיירות בשנת 2004 במסגרת המרכז הארצי למקומות קדושים, אשר הוכפף למשרד התיירות משנה זו, עם סגירת משרד הדתות.

סטס מיסז'ניקוב: בשנים 2004–2008 השקיע משרד התיירות כ-3 מיליוני ש"ח מדי שנה באתר מירון, ועיקר התקציב הופנה להילולת הרשב"י בל"ג בעומר, אשר מהווה חלק בלתי נפרד מפעילות האתר ודורשת עבודות תשתית למיניהן מדי שנה.

סטס מיסז'ניקוב: בשלהי שנת 2008 מינה בית-המשפט העליון ועדה מנהלת מיוחדת לאתר, והתקבלה החלטה של המדינה להקצות סכום של 6 מיליוני ש"ח לשנה לתפעול שוטף של האתר.

סטס מיסז'ניקוב: בשנת 2009 משרד התיירות השקיע 6.8 מיליוני ש"ח בהילולת הרשב"י, וכן כ-5.5 מיליוני ש"ח נוספים עבור אחזקה שוטפת של האתר.

סטס מיסז'ניקוב: מדינת ישראל ומשרד התיירות השקיעו באתר בעשר השנים האחרונות סכום של כ-44 מיליון ש"ח.

סטס מיסז'ניקוב: 2.

סטס מיסז'ניקוב: נושא סלילת כבישים אינו בתחום האחריות של משרד התיירות, אולם המשרד משתף פעולה עם גורמים רבים בכל שנה לקראת ל"ג בעומר.

סטס מיסז'ניקוב: השנה נסללה על-ידי מע"צ מנהרת מעבר להולכי רגל, אשר הקלה מאוד ושיפרה את אפשרויות הניידות באזור לקראת ההילולה.

סטס מיסז'ניקוב: הכשרת מגרשי חנייה קבועים כרגע אינה בת-ביצוע, כיוון שמדובר בשטחי חקלאות של המושבים באזור, המשמשים לחנייה רק בזמן האירוע.

סטס מיסז'ניקוב: נושא תכנון ופיתוח של תשתיות קבועות נבחן עתה במסגרת תכנון כולל של האזור.

סטס מיסז'ניקוב: 3.

סטס מיסז'ניקוב: מאז עברו המקומות הקדושים לאחריות המשרד, היחס אליהם הוא כאל אתרי תיירות ייחודיים דתיים ראשונים במעלה.

סטס מיסז'ניקוב: המשרד מכליל אותם בתוכניות הסיור לתיירים ובתוכניות העבודה שלו בתחומים השונים.

סטס מיסז'ניקוב: כחלק מהטיפול בקבר הרשב"י נעשו כמה צעדים בחודשים האחרונים, וביניהם תקצוב נפרד של אחזקה שוטפת של האתר והקמת ועדה מיוחדת לניהול האתר.

סטס מיסז'ניקוב: במאמר מוסגר אעיר כי עם כניסתי למשרד כמה שבועות לפני ל"ג בעומר, הוריתי למשרד לתעדף את ההתייחסות לאירוע ולאתר עצמו.

סטס מיסז'ניקוב: במסגרת זו טופלו ליקויים רבים שהתגלו והדרישות הוסדרו לשביעות רצונם המלאה של כלל הגורמים המעורבים.

סטס מיסז'ניקוב: אני עצמי אף ביקרתי פעמיים באזור לבחינת היערכות הגורמים המעורבים.

סטס מיסז'ניקוב: אני גאה לומר כי השנה נרשמה הצלחה באירועים, והם עברו ללא תקלות.

סטס מיסז'ניקוב: מתקיימים דיונים שוטפים כל העת בנושא, בראשות השר ו/או המנכ"ל, במטרה לקדם את פיתוח האתר ומתוך הבנת חשיבותו כאתר תיירותי מהמעלה הראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף, לאחרונה ערך משרד התיירות סקר ב-25 מהאתרים הקדושים היהודיים החשובים ביותר.

סטס מיסז'ניקוב: הסקר מכיל אינפורמציה כללית ותשתיתית לגבי כל האתרים, וכן צרכים ואפשרויות לפיתוח האתרים ברמה מקומית ואזורית תוך התייחסות למוצר התיירותי האזורי.

סטס מיסז'ניקוב: הסקר מכיל תמונות של כל האתרים ומהווה בסיס לבניית תיקי תורמים פוטנציאליים.

סטס מיסז'ניקוב: הסקר יעלה לאתר משרד התיירות בשבועות הקרובים.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 180, של חברת הכנסת חנין זועבי – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת חנין זועבי שאלה את שר התיירות ביום כ"ה בסיוון התשס"ט (17 ביוני 2009): בישיבת ועדת הכלכלה ב-2 ביוני 2009 חולקה חוברת מטעם משרד התיירות שכללה נתונים מדאיגים.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הוא חלקה של העיר נצרת בעידוד הקמת חדרים בבתי-מלון?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: בתוכנית השיווק נאמר שקהל היעד הוא נוצרים.

רוחמה אברהם-בלילא: למה העיר נצרת אינה מוזכרת בתוכנית המשרד לפיתוח תשתיות תיירותיות?

סטס מיסז'ניקוב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סטס מיסז'ניקוב: נצרת, בראיית משרד התיירות, היא חלק אינטגרלי מהמוצר התיירותי המשווק לנוצרים כקהל יעד עיקרי.

סטס מיסז'ניקוב: משכך, היא מובלטת בפרסומים רבים, ובכללם חוברות שיווק אינפורמטיביות, הסכמי שיווק מול סיטונאים המתמחים בפלחי שוק אלו ועוד.

סטס מיסז'ניקוב: בכל הקשור לעידוד הקמת חדרי מלון נמצאת נצרת באזור פיתוח א'.

סטס מיסז'ניקוב: בשל חשיבותה הדתית וההיסטורית, רואה משרד התיירות את נושא הקמת חדרי המלון כיעד מרכזי במאמץ לעודד תיירות צליינית לישראל.

סטס מיסז'ניקוב: נצרת אף זוכה לעדיפות על פני אזורים רבים אחרים בהקצאת המשאבים לעידוד הקמת בתי-מלון, ויזמים זכאים לקבל בה מענקים של 24% מההשקעה בהקמת בתי-מלון.

סטס מיסז'ניקוב: 2.

סטס מיסז'ניקוב: העיר נצרת נמצאת במקום גבוה בסדר העדיפויות של הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: לאחרונה השקיעה הממשלה בעיר בתשתיות תיירותיות לקראת ביקור האפיפיור סכומים נכבדים בשדרוג המוצר התיירותי, דרכי גישה, גינון, תשתיות בהר-הקפיצה ובמרחב העיר.

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף, בימים אלה מתבצעים בחסות משרד התיירות פרויקטים באזור העיר העתיקה בהיקף של 6 מיליוני ש"ח.

סטס מיסז'ניקוב: התשתיות ששודרגו ימשיכו לשמש את נצרת, אם ייעשה בהם שימוש נכון, במשך שנים רבות.

רוחמה אברהם-בלילא: שאילתא מס' 692, של חבר הכנסת יעקב כץ – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת יעקב כץ שאל את שר התיירות ביום כ"ו בשבט התש"ע (10 בפברואר 2010): לדברי מבקרים רבים בקבר רחל, השירותים במקום מוזנחים ומלוכלכים ואף אין בהם מים זורמים.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: מי אחראי למקום?

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע המקום לא מוחזק כראוי?

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הוא המצב בשאר המקומות הקדושים? 4.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הם הנהלים של משרדך לגבי תחזוקת המקומות הקדושים?

רוחמה אברהם-בלילא: 5.

רוחמה אברהם-בלילא: אם קבר רחל מתוחזק פחות משאר המקומות – מדוע?

סטס מיסז'ניקוב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סטס מיסז'ניקוב: האחראי לקבר רחל הוא המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים, שהוא עמותה ממשלתית שהוקמה לצורך שימור ופיתוח המקומות הקדושים ליהודים בישראל, והיא זרוע ביצוע של משרד התיירות ובאחריותו המיניסטריאלית.

סטס מיסז'ניקוב: 2.

סטס מיסז'ניקוב: לאתר צמודים 24 שעות ביממה עובדי אחזקה, סדר, תפעול וניקיון.

סטס מיסז'ניקוב: האתר פתוח 22 שעות ביממה, ובשעתיים האחרות האתר נסגר כדי לטפל בבעיות תחזוקה וניקיון.

סטס מיסז'ניקוב: 3.

סטס מיסז'ניקוב: העמותה עושה כל שביכולתה לקיים תפעול ותחזוק של המקומות הקדושים שבאחריותה במסגרת תקציבה וככל שהוא מאפשר לה. 4.

סטס מיסז'ניקוב: המשרד מצדו עושה מאמצים רבים להגדלת תקציב העמותה, המיועד לתחזוק ופיתוח של המקומות הקדושים.

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן מפקח המשרד על עבודת המרכז במסגרת תקציבו הזעום.

סטס מיסז'ניקוב: 5.

סטס מיסז'ניקוב: קבר רחל מתוחזק אף יותר ממקומות רבים בשל חשיבותו והמספר הרב של המבקרים בו, אולם מקומו הגיאוגרפי ומעורבות המינהל האזרחי והצבא באחריות למקום, אינם מקלים את העבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני השר, אני מצטערת.

סטס מיסז'ניקוב: לא נותנים לי לדבר בבית הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מוזמן, לפני שאני נועלת את הישיבה, לומר את אשר אתה רוצה לומר.

סטס מיסז'ניקוב: לא, לא, תודה, גברתי היושבת-ראש.

סטס מיסז'ניקוב: שיהיה לנו ערב טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך שוב על שבאת.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

רוחמה אברהם-בלילא: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, כ"ג באדר התש"ע, 9 במרס 2010, בשעה 16:00.

רוחמה אברהם-בלילא: ישיבה זו נעולה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.