ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 149, 2010-06-28 00:00

ראובן ריבלין: חברותי וחברי חברי הכנסת, השר עדיין אינו נוכח באולם – היום, יום שני, ט"ז בתמוז תש"ע, 28 בחודש יוני 2010 למניינם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

ירדנה מלר-הורוביץ: החל בהצעת חוק פ/2478/18 וכלה בהצעת חוק פ/2495/18 – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – שיגור דבר פרסומת באמצעות מערכת חיוג אוטומטי), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויוליה שמאלוב-ברקוביץ; הצעת חוק גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (תיקון – שלילת תשלומים מנושא משרה לשעבר המתגורר במדינת אויב או המקבל אזרחות נוספת), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת ורוברט אילטוב; הצעת חוק לעידוד מפעלים ירוקים, התש”ע–2010, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק הספורט (תיקון – דגל מדינת ישראל על מדי נבחרות ישראל), התש”ע–2010, מאת חברת הכנסת ציפי חוטובלי; הצעת חוק איסור תיקון רכב במוסך בלתי מורשה, התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת איתן כבל, אברהם מיכאלי ואורי אורבך; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מיגור אלימות), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת גדעון עזרא ויוחנן פלסנר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – הגבלת גיל כהונת רב עיר, רב שכונה ורב אזורי), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – העלאת אחוז החסימה), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת ציון פיניאן ויריב לוין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עדכון כתובת (תיקון – חובת גופים פיננסיים לעדכן כתובת למשלוח דואר), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על לחם מלא), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת רונית תירוש, כרמל שאמה, אמנון כהן, מירי רגב וציון פיניאן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – מעבר מזיכיונות לרשיונות בשידורי טלוויזיה), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת אופיר אקוניס ויוליה שמאלוב-ברקוביץ; הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון – אי-תחולה על זכאי לקצבת פרישה שמשתכר מקופת הציבור), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת עתניאל שנלר וחיים כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (טיפול באמצעות סם הקנבוס), התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת חיים כץ, אריה אלדד, עפו אגבאריה, רחל אדטו, אריה ביבי, אילן גילאון, שלי יחימוביץ, אורלי לוי אבקסיס, משה מטלון, חיים אמסלם וסעיד נפאע; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדרת עקרת בית לצורך נכות כללית),

ירדנה מלר-הורוביץ: התש”ע–2010, מאת חברי הכנסת עינת וילף, ציפי חוטובלי, אורלי לוי אבקסיס ואנסטסיה מיכאלי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הפקדות לאחר גיל פרישה לקופת גמל לתגמולים), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודות זיכוי לתואר שני תכוף), התש”ע–2010, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קביעת מדרגות מס נוספות), התש”ע–2010, מאת חברת הכנסת מירי רגב; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – גובה הלוואה לדיור לזכאי), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי, ציון פיניאן, מירי רגב, מנחם אליעזר מוזס, אורי מקלב, אורלי לוי אבקסיס, איתן כבל, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, רוברט טיבייב, שלמה מולה, יעקב כץ, ויוחנן פלסנר וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: חוות דעת מבקר המדינה בעניין האזנות סתר בחקירות פליליות.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החוקה, חוק ומשפט בנושא: אפליה ואי-שוויון בעונשים על עבירות בנייה בין המגזר היהודי למגזר הערבי כתוצאה ממדיניות הפרקליטות, הצעתו לסדר-היום של חבר הכנסת סעיד נפאע.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: כבוד השר, כולם נמצאים על מכונם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת והשר לשעבר שטרית אשר עתיד להרצות את הצעת האי-אמון בממשלה אינו נוכח, רבותי, החברים מקדימה.

ראובן ריבלין: אה, הנה הוא, גם הוא נמצא.

מאיר שטרית: בזמן, בזמן, אדוני.

ראובן ריבלין: בזמן זה דבר יחסי.

ראובן ריבלין: אני מודיע לכולם, ישיבת הכנסת מתחילה ב-16:00.

ראובן ריבלין: ודאי השרים, והשרים לשעבר – אתה כבר יכול לעלות – בוודאי תשמח לשמוע שביציע נמצאת משלחת של האיחוד האירופי ושל אותם חברים אשר משמשים כ-European Friends of Israel, ואלה האנשים הנמצאים כאן אתנו, אנשים אשר עושים רבות למען מדינת ישראל בהסברה ובגיבוש כוחות פוליטיים בפרלמנטים האירופיים השונים.

ראובן ריבלין: היו ברוכים.

ראובן ריבלין: ברוכים הבאים לכנסת, היכל הדמוקרטיה של ישראל, ברוכים הבאים למדינת ישראל ולירושלים בירתה.

בממשלה בשל: 1.

בממשלה בשל: ראש ממשלה כושל הגורם לבידודה של ישראל בעולם;

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים היום, כרגיל ביום שני, להצעות אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: סיעת קדימה מבקשת להציע אי-אמון בממשלה בכותרת: ראש ממשלה כושל הגורם לבידודה של ישראל בעולם.

ראובן ריבלין: יציג וינמק את הצעת קדימה השר לשעבר, חבר הכנסת מאיר שטרית.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, נדמה לי שלא צריך להיות גאון גדול בשביל להבין את מצבה של ישראל בעולם.

רוני בר-און: – – –

מאיר שטרית: גם לא אמרתי – גאון קטן מאוד בשביל להבין את זה.

מאיר שטרית: ישראל נמצאת במצב בידוד בעולם לא מפני שאנשים שונאים את ישראל, ולא כי יש להם משהו אינטרסנטי נגד ישראל.

מאיר שטרית: ואני מדבר בעיקר גם על מדינות שהן בדרך כלל מדינות ידידותיות לישראל, לא מדינות עוינות לישראל ששם העניין ברור, ושם יש כאלה שעדיין חושבים וחולמים על השמדתה של מדינת ישראל.

מאיר שטרית: אני מדבר על מדינות ידידותיות, מדינות אירופה, מדינות בחלקים אחרים של העולם, אפילו גדולת הידידות שלנו – ארצות-הברית.

מאיר שטרית: אנחנו נמצאים היום במצב שבו לא מאמינים לתהליך השלום שהממשלה הזאת מנהלת, so called שיחות קרבה.

מאיר שטרית: וזה באמת קצת אבסורדי, מה שיחות קרבה?

מאיר שטרית: אז אנחנו חוזרים כמעט למעלה מעשור אחורה.

מאיר שטרית: כבר נוהל משא-ומתן עם הרשות הפלסטינית מקרוב באופן אישי גם על-ידי ראש הממשלה הנוכחי וגם על-ידי ממשלות קודמות.

מאיר שטרית: אנחנו חוזרים עכשיו לשיחת קרבה, שאני באופן אישי לא מאמין שיצא מהן משהו, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: משיחות קרבה לא מגיעים לשלום.

מאיר שטרית: אי-אפשר לנהל משא-ומתן לשלום באמצעות שיחות קרבה.

מאיר שטרית: ואני יודע שישר יגידו לי: ראש הממשלה מבקש לעשות שיחות ישירות, מי שמתנגד זה הפלסטינים.

מאיר שטרית: זה נכון, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: הבעיה היא הקונטקסט הכללי.

מאיר שטרית: גם הפלסטינים וגם אחרים מתרשמים שהרכבה של הממשלה הוא כזה שכל תנועה אמיתית לכיוון של ויתורים טריטוריאליים, לכיוון של מה שהממשלה צריכה לעשות כדי להשיג שלום, יגרום לכך שהקואליציה הזאת תעמוד בקשיים גדולים מאוד.

מאיר שטרית: ולכן ראש הממשלה לא מסוגל לזוז גם אם היה רוצה באמת לזוז.

מאיר שטרית: ראש הממשלה באמת פעם אחר פעם אומר שהוא רוצה לקיים שלום, הוא אפילו בדיעבד – בתחילת הדרך הוא סירב לומר "שתי מדינות לשני עמים", ובדיעבד הוא בעצם אמר בנאום בר-אילן, שהוא מאמין בעניין של שתי מדינות לשני עמים בתנאים א', ב', ג', ד'.

מאיר שטרית: הבעיה המרכזית שלו, לדעתי, בחוסר היכולת שלו להתקדם לשלום וביצירת האווירה שלא מאמינים לו, היא העובדה שאיש אינו מאמין שכוונתו רצינית אכן לעשות שלום, שהוא מתכוון באמת ומוכן לשלם את המחיר בעד שלום.

מאיר שטרית: אנחנו תמיד האשמנו, אדוני היושב-ראש, את הפלסטינים ואת האחרים, שהם אינם מוכנים לקבל את ההחלטות המתחייבות מצדם כדי להשיג שלום אתנו.

מאיר שטרית: אנחנו דרשנו הפסקה מוחלטת של הטרור.

מאיר שטרית: הודענו שלא נקבל פליטים לתוך מדינת ישראל.

מאיר שטרית: והפלסטינים סירבו.

מאיר שטרית: ערפאת עמד בפני הסוגיה הזאת כשברק, ראש הממשלה דאז, הציע בקמפ-דייוויד את ההצעה הכי מרחיקת לכת שמישהו הציע לפלסטינים.

מאיר שטרית: ערפאת סירב להצעה הזאת, וחזר, ונפתחה אינתיפאדה שגרמה להרס של כל רקמת היחסים שהיתה עם הפלסטינים ולגל נוראי של טרור שהרג אצלנו הרבה מאוד אנשים, וגם אצל הפלסטינים הרבה מאוד אנשים, וחזרנו למשבצת הראשונה שבעצם אין אמון בין הצדדים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני באתי פה לומר גם לראש הממשלה: אם כוונתך לשלום רצינית, תפקידו של ראש ממשלה הוא לא לשמור על הקואליציה שלו.

מאיר שטרית: תפקידו של ראש הממשלה הוא להוביל את המדינה הזאת למקום שהוא חושב שצריך להוביל אותה – אם הוא מאמין באמת בשלום – לחוף מבטחים.

מאיר שטרית: אני מאמין שקיומו של שלום אמיתי הוא הביטחון האמיתי למדינת ישראל, וראש ממשלה, תפקידו לעשות בדיוק את הפעולה הזאת בלי להתחשב בכל הסיכומים הקואליציוניים, בבעיות הפנים מפלגתיות.

מאיר שטרית: והיינו עם ממשלה כזאת, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: ואם ראש הממשלה מתכוון לכך ברצינות, זה המבחן האמיתי של מנהיגות – היכולת להוביל את המדינה ואת הציבור למקום שהם צריכים ללכת אליו; לא למקום שהוא חושב שבאותו יום הסקרים אומרים שצריך ללכת אליו.

מאיר שטרית: ולדעתי, ראש הממשלה, דווקא בהיותו מהימין, יכול להוביל תהליך שלום יותר מאשר ראש ממשלה מהשמאל או מהמרכז.

מאיר שטרית: יש בארץ, אדוני היושב-ראש, פרדוקס שאני קורא לו נצי השלום ויוני המלחמה.

מאיר שטרית: רק בגין יכול היה להחזיר את סיני.

מאיר שטרית: איש אחר לא היה יכול לעשות שלום עם מצרים.

מאיר שטרית: אז יש היום ראש ממשלה מטעם הימין – אדרבה, אם כוונתו לשלום אמיתית, יקום ויעשה.

מאיר שטרית: ואתה יודע, אדוני היושב-ראש, הייתי ראש – – –

ראובן ריבלין: אם היה אומר סאדאת:

ראובן ריבלין: אני לא מוכן לעשות שלום עד שלא תפתרו את כל הבעיות, לא היה שלום.

מאיר שטרית: אתה צודק.

מאיר שטרית: אבל סאדאת לא בא לישראל עד שבגין הבטיח לו מראש, לפני שהוא בא, החזרה של כל סיני ועקירת היישובים.

מאיר שטרית: זאת אומרת, היה ראש ממשלה.

מאיר שטרית: בעיני, מי שעשה את הצעד הגדול, זה ראש הממשלה בגין, לא סאדאת.

מאיר שטרית: כי בגין שינה, כמו שאתה יודע, ואני יודע, שינה במאה ושמונים מעלות את דעתו כדי להשיג שלום עם מצרים, והשיג שלום עם מצרים.

מאיר שטרית: זה מנהיגות.

מאיר שטרית: בעניין הפלסטיני זה בוודאי יותר מורכב.

מאיר שטרית: אבל, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, הרי יש אופציה אחרת, ותרשה לי להזכיר אותה פה, אף שזה לא עומד על סדר-היום.

מאיר שטרית: אני הצעתי, אגב, לראש הממשלה הנוכחי, ואתה יודע הרי שהייתי ראש הקואליציה שלו כשהוא כן תמך בשלום.

מאיר שטרית: הוא יצא מחברון, הוא הלך להסכם-וואי, וחתם על הסכם-וואי, בידיעה – ואני אמרתי לו כראש הקואליציה שלו אז – שהממשלה שלו תיפול.

מאיר שטרית: כי היה לי בקואליציה, כמו שאתה זוכר, והיית אז חבר כנסת מאוד נמרץ ופעיל, היה לי כוח-17 – 17 חברי כנסת שהודיעו לי שיצביעו אי-אמון בממשלה אם הוא יחתום על הסכם-וואי.

מאיר שטרית: ושאל אותי: מה לעשות?

מאיר שטרית: אמרתי לו: תחתום – – –

גלעד ארדן: – – – שלום והוא נפל.

מאיר שטרית: חבר הכנסת ארדן, חכה.

מאיר שטרית: אני אגיד לך למה אין שלום.

מאיר שטרית: אני אגיד לך למה אין שלום.

רוני בר-און: אמרת שהוא יצא מלבנון?

גלעד ארדן: בגלל ביבי אין שלום.

מאיר שטרית: הסכם-וואי נחתם.

מאיר שטרית: אתה יודע, חבר הכנסת ארדן, למה זה לא יצא לדרך?

מאיר שטרית: כיוון שלצערי הרב – – –

גלעד ארדן: – – –

מאיר שטרית: תקשיב לי.

מאיר שטרית: לצערי הרב, אני אומר, בהיותי ראש הקואליציה ניסיתי להשיג רשת ביטחון.

ראובן ריבלין: הסכם-וואי לא נגע ללבנון.

ראובן ריבלין: הוא נגע – – –

מאיר שטרית: לא נגע ללבנון.

מאיר שטרית: הסכם-וואי היה על הפריסה, על הפעימה השנייה, לא לבנון.

מאיר שטרית: אני אגיד לך, השר ארדן, למה זה לא יצא לדרך.

מאיר שטרית: מכיוון שאני ניסיתי להשיג רשת ביטחון לממשלה, מהשמאל, ממפלגת העבודה, ממרצ ומסיעות ערביות.

מאיר שטרית: ביקשתי רשת ביטחון לשלושה חודשים, כדי להשלים את השלום, שאפשר יהיה להביא אותו לאישור לכנסת ואפשר יהיה ליישם אותו.

מאיר שטרית: היישום היה בתוך שלושה חודשים.

מאיר שטרית: ולצערי הרב, האמת – – –

רוני בר-און: אז השמאל סירב?

מאיר שטרית: אמת.

מאיר שטרית: מפלגת העבודה ומרצ סירבו לתת לי רשת ביטחון.

מאיר שטרית: הסכימו לתת לי רשת ביטחון לחודש, ברק וג'ומס.

מאיר שטרית: לחודש.

מאיר שטרית: וברור היה לי, אדוני היושב-ראש, שזה ייפול.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי הם עשו הסכם.

מאיר שטרית: הנה, אני יודע את האמת, עשו הסכם עם הסיעות הערביות שהם יצביעו אי-אמון בממשלה, ולכן הם מבחינתם לא הסכימו לתת מעבר לחודש אחד, כדי שאפשר יהיה להציג את ההסכם בכנסת.

רוני בר-און: ברק לא רצה שלום?

מאיר שטרית: לא, לא.

מאיר שטרית: הנה, בכוונה אני אומר את זה.

מאיר שטרית: הוא היום – לא רצה.

רוני בר-און: הרצוג לא רצה שלום?

מאיר שטרית: לא, מה לעשות.

מאיר שטרית: הוא לא היה אז.

מאיר שטרית: אבל מרצ ומפלגת העבודה לא הסכימו לתת יותר מחודש.

מאיר שטרית: יש לי את זה בכתב, לא בעל-פה.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אמרתי גם לראש הממשלה הנוכחי: אם אכן כוונתו לשלום והוא רוצה לפרוץ את הבידוד המדיני שאנחנו נתונים בו, שיוביל תהליך שלום אמיתי, ותיכף אגיד איך.

מאיר שטרית: סיעת קדימה היא סיעה שתתמוך בממשלה אם היא תלך לתהליך שלום, גם אם אנחנו באופוזיציה.

מאיר שטרית: אמרנו את זה לא פעם אחת.

מאיר שטרית: ולכן הוא לא צריך לחשוש מה יקרה בתוך המפלגה שלו.

מאיר שטרית: מנהיג אמיתי יכול להאמין שאם הוא הולך באמת לשלום ברצינות, יהיה לו פה רוב גדול בכנסת, גם אם יש כאלה במפלגתו שמתנגדים לזה.

מאיר שטרית: הוא לא צריך לעשות חשבון על זה, כי זה יותר חשוב מאשר קיומה של ממשלה א' או ממשלה ב'.

מאיר שטרית: הצעתי לראש הממשלה, יש דרך לעשות את זה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר לך שאני תמה על העיוורון הפוליטי, לצערי הרב, לא רק שלו, גם של הקודמים.

מאיר שטרית: מונחת לפנינו היוזמה הערבית, so called, שמציעה באותו מחיר שממילא נשלם לפלסטינים לעשות הסכם שלום כולל, עם כל מדינות ערב.

מאיר שטרית: היוזמה אושרה על-ידי 22 מדינות ערב ואושררה על-ידי 55 מדינות ערב.

מאיר שטרית: הם חזרו ואישרו אותה ארבע פעמים מאז 2002.

מאיר שטרית: והיוזמה אומרת: תחזרו לגבולות 67', תמצאו פתרון צודק ומוסכם לפליטים, אנחנו מוכנים לעשות שלום כולל עם ישראל ונורמליזציה עם ישראל.

מאיר שטרית: זה יהיה סוף הסכסוך עם העולם הערבי.

מאיר שטרית: הרי ברור גם להם, וגם הם אומרים את זה בגלוי, ברור להם שישראל לא תחזור לגבולות 67', לא תהיה חזרה לגבולות 67'.

גלעד ארדן: מה זה גלוי, כשאתה אומר "הם אומרים את זה בגלוי"?

מאיר שטרית: כולם.

מאיר שטרית: הפלסטינים, המצרים, הירדנים.

גלעד ארדן: תגיד שם.

גלעד ארדן: מי אומר?

גלעד ארדן: מי?

גלעד ארדן: מנהיג פלסטיני שאומר את זה בגלוי.

מאיר שטרית: סאיב עריקאת, נביל שעת', פומבית, בגלוי, אתי, אראה לך את זה בטלוויזיה.

מאיר שטרית: השר ארדן, תבוא אתי, אני אראה לך את זה, איך אני והוא מופיעים והוא אומר את זה בגלוי לפני כולם.

מאיר שטרית: הם מבינים שלא תהיה חזרה לגבולות 67', אבל, ארדן, צריך לומר את האמת.

מאיר שטרית: אנחנו צריכים לומר: אנחנו מוכנים לחזור על בסיס גבולות 67', זאת אומרת, היישובים – – –

גלעד ארדן: אולמרט אמר את זה.

גלעד ארדן: מה, אולמרט לא אמר את זה?

גלעד ארדן: ציפי לא אמרה את זה?

ראובן ריבלין: אדוני השר, הוא השיב.

ראובן ריבלין: כשבר-און דיבר אתו זה על חשבונו, כשאתה מדבר אתו זה יהיה על חשבונך.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, גם אין אחד מהם שחושב שבאמת אפשר להחזיר פליטים לתוך מדינת ישראל.

מאיר שטרית: לכן הם אומרים: פתרון צודק ומוסכם, שישראל צריכה להסכים לפתרון.

מאיר שטרית: ויש לזה פתרונות.

מאיר שטרית: גם על זה, אגב, דנו, מאחר שהייתי בדיונים רבים בעניין.

מאיר שטרית: אמרתי לראש הממשלה – אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, אם הוא באמת רוצה להנהיג את הציבור ולפרוץ את הבידוד יקום ויגיד: אני מקבל את היוזמה הערבית כבסיס, בואו נדבר עליה, נזמין את כל מנהיגי ערב לירושלים לדבר עליה.

מאיר שטרית: או: אני מוכן לנסוע לכל מקום לדבר עליה, בואו נעשה סיכום ונגיע לשלום.

מאיר שטרית: אם הוא היה אומר את זה, הוא היה בבת-אחת מוצא את עצמו בלב האהדה הכללית בעולם כולו.

מאיר שטרית: ואם הערבים לא ירצו לבוא, גם אז הוא היה נשאר בלב האהדה של העולם כולו, כי אז היו צריכים להסביר למה הם לא באים, לא אנחנו צריכים להסביר.

מאיר שטרית: היום אנחנו נתונים במבוכה שאנחנו צריכים להסביר למה אנחנו לא מסכימים לדבר עם הפלסטינים באמת על הקמת מדינה, למה אנחנו לא מזרזים תהליכים, למה אנחנו לא מוכנים לומר בגלוי שאנחנו מוכנים לעשות ויתורים.

ראובן ריבלין: אני לא מבין, הממשלה הקודמת, שאתה היית שר נכבד בה, לא עשתה את כל המאמץ הזה?

מאיר שטרית: עשתה, ולצערי נפלנו לפני הזמן, מה לעשות.

ראובן ריבלין: אה, בגלל זה.

ראובן ריבלין: אחרת בוודאי הייתם מסיימים – – –

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך שתקרא בכתובים ותראה – –

ראובן ריבלין: קורא, קורא כל הזמן.

מאיר שטרית: – – שהיינו מאוד מאוד קרובים להסכם.

מאיר שטרית: ולצערי הרב, נפילת הממשלה שמה קץ להסכם.

מאיר שטרית: היינו קרובים להסכם הפלסטיני.

ראובן ריבלין: טוב.

מאיר שטרית: ואני אומר לך – – –

ראובן ריבלין: אני בטוח שאתה מאמין בזה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רובי, תראה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שאתה מאמין בזה.

מאיר שטרית: היושב-ראש, תראה, הרי לא מעניין אותי באופן אישי, כאזרח ישראל, איזה ממשלה תעשה את הסכם השלום.

מאיר שטרית: אותי מעניין שיעשו שלום.

מאיר שטרית: הלוואי.

מאיר שטרית: ואמרתי קודם, שדווקא ממשלת ימין יכולה לעשות שלום יחסית בתנאים פוליטיים יותר טובים מאשר ממשלת שמאל, כיוון שהיא אוטומטית תקבל את התמיכה של השמאל; מה שהשמאל לא יכול לעשות בדרך כלל, כיוון שכשהוא עושה שלום הימין מתנגד באופן אוטומטי.

מאיר שטרית: אז יש הזדמנות, שאני חושב שצריך לנצל אותה.

מאיר שטרית: ואם ראש הממשלה רוצה לשבור את הבידוד, זו הדרך לעשות את זה.

ראובן ריבלין: עכשיו רק אני נותן לך אפשרות להשיב לחבר הכנסת מג'אדלה, כי דיברת על אנשי מפלגת העבודה, והוא – – –

מאיר שטרית: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: בעצם, השר לשעבר נתן תשובה על שאלתי.

גאלב מג'אדלה: רציתי לשאול אותו אם הוא יכול לערוב לנו שקדימה תיתן רשת ביטחון לראש הממשלה.

מאיר שטרית: עוד פעם.

מאיר שטרית: לא שמעתי את הסוף, אדוני.

גאלב מג'אדלה: רציתי לשאול את אדוני, האם אתה יכול לומר בביטחון עצמי, כמו שאני מכיר אותך, האם קדימה תיתן רשת ביטחון לראש הממשלה אם הוא ילך לשלום.

מאיר שטרית: אמרתי את זה בגלוי.

ראובן ריבלין: אתה יכול להשיב לו.

ראובן ריבלין: דקה, בבקשה.

מאיר שטרית: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מאיר שטרית: קדימה – ויושבת-ראש קדימה, הודיעה פעם אחר פעם, שאם ראש הממשלה יעשה תהליך שלום, קדימה תתמוך בו גם מבחוץ, ללא שום כניסה לממשלה, ללא כלום.

מאיר שטרית: אנחנו אומרים את זה בגלוי, ואני עומד מאחורי הדברים שלי, כידוע.

מאיר שטרית: לכן אני אומר לך: הלוואי, רק שיעשו שלום; הלוואי, שנראה תשובה, שנראה תזוזה.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שמוטלת חובה על ראש הממשלה לפרוץ את הסגר ואת הבידוד על מדינת ישראל.

מאיר שטרית: הוא לא יכול לעשות את זה בהמשך דיבורים ובהמשך הליכה בין הטיפות.

מאיר שטרית: זה לא יעזור.

מאיר שטרית: אנשים, בסופו של דבר, מגלים את הבלוף.

מאיר שטרית: הוא צריך להחליט.

מאיר שטרית: אם פניו לשלום, לקום ולהגיד: אני הולך לשלום.

מאיר שטרית: וללכת לשלום.

מאיר שטרית: לחלופין, אגב, וגם זה לגיטימי, ראש הממשלה יכול להגיד: אני מייצג סיעת ימין, אנחנו לא מוכנים להקים מדינה פלסטינית.

מאיר שטרית: יש החלטת מרכז ליכוד אחרונה, שהייתי בזמני בדיון, שהיא נגד הקמת מדינה פלסטינית.

מאיר שטרית: יקום ראש הממשלה ויגיד: אנחנו מתנגדים להקמת מדינה פלסטינית, בגלל זה נבחרנו, לא נסכים לוותר על שטחים, לא א', לא ב', לא ג', זו העמדה שלנו, הציבור בחר אותנו, אנחנו נמשיך לשכנע את הציבור שזו דרך נכונה – זה גם לגיטימי בעיני.

מאיר שטרית: לרקוד על שתי חתונות אי-אפשר.

ראובן ריבלין: אדוני הדובר היקר, חבר הכנסת הנכבד מאיר שטרית והשר לשעבר, היה לי חבר שהחלפתי אותו בראשות הקואליציה, כי הוא היה לשר האוצר בממשלת נתניהו, והוא היה אומר לי: כאשר נותנים לך רשת ביטחון, תמיד תבדוק בכל זאת שהרשת עומדת ולא – – –

מאיר שטרית: נכון.

ראובן ריבלין: אפשר לתת רשת, לפעמים נופלים.

מאיר שטרית: עם חורים גדולים.

ראובן ריבלין: כן, כן.

ראובן ריבלין: תמיד טוב לבדוק את הרשת.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת שטרית.

מאיר שטרית: גם לך.

מאיר שטרית: תודה רבה.

רוני בר-און: – – –

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: תשמע, רשת היא דבר חשוב, השאלה רק איך היא לפעמים מעוצבת.

ראובן ריבלין: כבוד השר גלעד ארדן, כשר המקשר, ישיב לטענות סיעת קדימה, כפי שבאו לידי ביטוי בנאומו של חבר הכנסת מאיר שטרית.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני האזנתי רוב קשב לדבריו של ידידי חבר הכנסת שטרית.

גלעד ארדן: אני חייב לומר שסיעת קדימה, שזו הצעת האי-אמון שלה, לא רק שהיא עוד לפני שנים מספר כבר גנבה את המדיניות של השמאל הישראלי, היא למדה ממנו עוד דבר, גם לשכתב את ההיסטוריה.

גלעד ארדן: וזה כבר מדאיג.

גלעד ארדן: לא צריך ללמוד כל דבר מהשמאל הישראלי, חברי בקדימה.

יואל חסון: ראש הממשלה תומך בשתי מדינות.

יואל חסון: גם הוא בשמאל הישראלי היום?

גלעד ארדן: אני אומר לך, חבר הכנסת חסון.

גלעד ארדן: אני אמרתי משפט שאני מאוד מאמין בו, ואל תיקחו אותו ברמה האישית, פשוט אין לי ניב יותר טוב להסביר למה אני מתכוון, והוא שאבן שזרק טיפש אחד, גם אלף חכמים יהיה להם קשה מאוד לחלץ.

גלעד ארדן: אז אפילו אני יכול להגיד לך פה, מול כולם, שגם אם אני במקור מאוד מתנגד למדינה פלסטינית וחושב שזה דבר גרוע מאוד למדינת ישראל, יכול מאוד להיות שאחרי שכמה ראשי ממשלות נתנו כבר כמה התחייבויות, בין בעל-פה ובין בכתב, לא בטוח שגם מי שמאוד חושב שזה רעיון רע יהיה מסוגל היום לסובב את כל הספינה הזאת.

יואל חסון: הוא הבטיח את זה.

גלעד ארדן: א.

גלעד ארדן: הוא לא הבטיח את זה; כדאי לא לעוות ולשקר.

גלעד ארדן: ראש הממשלה אמר שאם – –

יואל חסון: שלום כלכלי.

גלעד ארדן: – – יהיה פרטנר פלסטיני, ואם יתקיימו הרבה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, אתה צריך להתחיל להתרגל שאין מתקיים דיון בין הנואם הקבוע על הדוכן שהוא מתחלף, לבינך.

ראובן ריבלין: לפני שבוע אפילו הצלחנו להעביר ישיבה די סוערת שלא היו יותר מדי קריאות ביניים, אם כי אני מוכרח לציין את חברי הכנסת זוארץ ומולה שלא יכלו להגיע לרמת ההפרעה.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: אני מציע לך פשוט – גם, במשורה.

ראובן ריבלין: מפעם לפעם.

קריאות: – – –

גלעד ארדן: ובכן, ראש הממשלה אמר – אם תדקדק היטב, אם תדקדקו היטב – שבהינתן הרבה מאוד תנאים שיבטיחו את ביטחונה של מדינת ישראל, ועדיין יהיה סימן שאלה כלשהו על ביטחונה של ישראל כשתהיה לצדנו, אם תהיה, מדינה פלסטינית, הוא יסכים לכינונה של מדינה פלסטינית.

גלעד ארדן: מה הוא חושב בצפונות לבו – האם זה מה שהוא רצה בשחר נעוריו?

גלעד ארדן: אני חושב שכולם מבינים שזה לא מה שהוא רצה, והוא גם לא אמר אחרת, ואת המצב הנתון אני חושב שלא הוא זה שיצר ברמה המדינית.

גלעד ארדן: אבל, אי-אפשר לבוא – ואתם בעצם באים בשם שני טיעונים מרכזיים שאתם, כאופוזיציה, מאשימים את ראש הממשלה ואת הממשלה.

גלעד ארדן: אתם אומרים: טיעון אחד, המדיניות של הממשלה גורמת לבידודה של ישראל בעולם ולדה-לגיטימציה; והדבר השני שאתם אומרים – ניתן להביא לשלום, אלא שהמדיניות של ראש הממשלה היא זו שמונעת את ההגעה לשלום.

גלעד ארדן: וכפי שפתחתי ואמרתי, לא די שגנבתם את המדיניות של השמאל ואימצתם אותה אל חיקכם, כי הרי רובכם לא נבחרתם בחלק נכבד מהקריירה על בסיס המדיניות הזו, אלא היום אתם גם מנסים – – –

ראובן ריבלין: נדמה לי שהמלה גנבתם את המדיניות – שלקחתם את המדיניות או אימצתם את המדיניות.

גלעד ארדן: לקחתם בלי רשות.

גלעד ארדן: לא מהבוחרים ולא מהשמאל שהוביל אותה.

אורית זוארץ: בפעם השנייה, סיעה גדולה בכנסת, זה אחד.

אורית זוארץ: בפעם השנייה – – –

יוחנן פלסנר: את המדיניות לגבי עזה אתם גנבתם ממרצ.

גלעד ארדן: על הקמפיין האחרון שלכם לבחירות אני חושב שגם לשמאל יש מה לומר.

גלעד ארדן: אבל בסדר.

גלעד ארדן: שגם עיוותתם את שיטת הבחירות והצגתם לבוחר כאילו אם יצביע בין הליכוד לבין קדימה – זה בלבד יכריע את הבחירות.

גלעד ארדן: אז בסדר, השגתם את מרצ, זה גם דבר לא מבוטל – – –

קריאות: – – –

אורית זוארץ: כולנו משלמים את המחיר.

ראובן ריבלין: – – – זוארץ, חבר הכנסת דנון, חבר הכנסת – – –

יואל חסון: – – –

גלעד ארדן: אם אפשר שעוזרו לשעבר של חבר הכנסת לנדאו יפסיק לשסות אותי בקריאות ביניים, זה מאוד יועיל.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: עוזרו של לנדאו – זה קומפלימנט שאני רואה בו קומפלימנט רב-ערך.

גלעד ארדן: לא, אני מזכיר את בית הגידול האידיאולוגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, מלבד תכונותיו הפחות טובות – הוא חבר כנסת מעולה ומצוין.

גלעד ארדן: ובכן, אחרי שקדימה אימצה את מדיניות השמאל ואף לקחה אותה עוד יותר שמאלה, כי היא הרי דוגלת במתן ללא תמורה – נסיגות חד-צדדיות, שאפילו יוסי ביילין, אני זוכר שבלית ברירה נאלץ לתמוך, כי נסיגה זה דת, אז חייבים לתמוך, אבל הוא הסביר שבלי הסכם הסיכונים יהיו רבים מאוד, ואכן הסיכונים התבררו כרבים מאוד.

גלעד ארדן: אז קדימה משכתבת את ההיסטוריה.

גלעד ארדן: כי מה אמר חבר הכנסת שטרית ואומרת סיעת קדימה?

גלעד ארדן: קודם כול, להתייחס לטענת הדה-לגיטימציה.

גלעד ארדן: מכון "ראות", שהוא לא המכון הכי ימני שאני מכיר, פרסם לאחרונה מחקר מקיף שמראה בצורה אולי הברורה והאובייקטיבית ביותר, מתי התחילו תהליכי הדה-לגיטימציה נגד ממשלת ישראל.

גלעד ארדן: רמז: זה לא בתקופה שנתניהו היה ראש ממשלה.

גלעד ארדן: אני מצטער.

גלעד ארדן: אני חוזר על עצמי, כי גם אתם חוזרים על עצמכם: העובדה שצו המעצר נגד האישיות הפוליטית הבכירה ביותר הוצא נגד הגברת לבני על פועלה כממלאת-מקום ראש הממשלה ושרת החוץ, גם היא מעידה שכנראה כל ההאשמות שלכם נגד הממשלה הנוכחית ונגד ראש הממשלה על חלקנו בדה-לגיטימציה שמתנהלת נגד ישראל, שלה שותפים כל מיני ארגונים בין-לאומיים, אקדמאים ישראלים, שלא ממש מנותקים לגמרי מכם הרבה מאוד פעמים, או מחלקים בסיעת קדימה, כי יש לומר את האמת: לא כל סיעת קדימה תומכת בפעילות הזו או מודעת לה, או באיזו צורה נותנת לה לגיטימציה.

גלעד ארדן: אז תהליכי הדה-לגיטימציה של ישראל בוודאי ובוודאי לא התחילו בקדנציה הזו, בוודאי ובוודאי שלהחלטות מוצדקות של ממשלת קדימה כמו מבצע "עופרת יצוקה" או מלחמת לבנון השנייה – והדבר הזה נתן כר נרחב מאוד לאויבי ישראל להוביל תהליכים של חרמות ודה-לגיטימציה נגד מדינת ישראל, אבל ודאי שהדבר האחרון ואולי הצבוע ביותר שניתן לעשות זה לייחס את זה למדיניות של הממשלה הנוכחית.

גלעד ארדן: אז זה לגבי הדה-לגיטימציה.

גלעד ארדן: לגבי שכתוב ההיסטוריה, חברי חבר הכנסת שטרית – ניסיתי לספור.

גלעד ארדן: מאז שנת 1992 כיהנו כאן ממשלות שבראשן עמד או מנהיג שמאל או מנהיג שלך, חבר הכנסת שטרית.

גלעד ארדן: מתוך 18 שנה – רק ארבע שנים היה נתניהו בראשות הממשלה.

גלעד ארדן: אני מדבר מ-1992 ועד היום, 2010.

גלעד ארדן: 18 שנה.

גלעד ארדן: מתוכן נתניהו היה ראש ממשלה – מ-1996 עד 1999 ועוד שנה וחודשיים עכשיו.

גלעד ארדן: 14 שנה היו כאן ראשי ממשלה כפי שאמרתי, או מהשמאל, או בממשלות שאתה כיהנת בהן.

גלעד ארדן: הפלסטינים לא זיהו את ההזדמנות האדירה להגיע להסכם?

גלעד ארדן: מדינות ערב לא הבינו שיש להן פרטנר אמיתי?

גלעד ארדן: הרי אם באמת טענתך נכונה, שכל מה שצריך – אני לא אכנס לרוחב העניין הזה, אבל אם הבנתי אותך נכון, אני מנסה להבין – ענייני גבולות, צריך להסכים לנסיגה לגבולות 67'.

גלעד ארדן: מעבר לזה, בענייני ירושלים ועל פליטים, אתה אומר – גם הפלסטינים ומדינות ערב מבינים היטב שבענייני הפליטים צריך הסכמה של ישראל, וישראל הרי, כפי שהגברת לבני אומרת, לא מסכימה לכניסת פליטים לשטח מדינת ישראל, בהנחה שהיא עומדת על זה ותעמוד על זה בכל מצב נתון.

גלעד ארדן: בענייני ירושלים לפחות, כיוון שאני מקשיב לחבר הכנסת רמון שהוא יושב-ראש המועצה שלכם, ואני מניח שעמדתו מתואמת עם עמדת היושבת-ראש – אז הוא מוכן לסגת מהשכונות שיש בהן אוכלוסייה ערבית משמעותית בירושלים.

גלעד ארדן: לעניין האגן הקדוש – אתם בוודאי רוצים להגיע לאיזו ריבונות, אני לא יודע – ישות בין-לאומית או ריבונות משותפת או כל הפטנטים שכולנו בימין או בליכוד מבינים שלא יחזיקו מים ולא יביאו שום חופש דת אמיתי.

גלעד ארדן: אבל אתם אומרים: זה הפטנט שיביא לשלום.

גלעד ארדן: תקן אותי אם אני טועה, אני אשמח להפסיק באמצע נאומי.

גלעד ארדן: זה המתכון של קדימה להביא שלום.

גלעד ארדן: אז אם זה המתכון, למה הפלסטינים ומנהיגי מדינות ערב לא אומרים – תנו לנו נסיגה מלאה לקווי 67', הסכמה על איזה משהו שישמור על כבודנו בעניין כניסת פליטים וריבונות משותפת באגן הקדוש, וקחו שלום.

גלעד ארדן: שיגידו את זה.

גלעד ארדן: מה הבעיה?

גלעד ארדן: הרי אתה אומר: 22 מדינות – מוכנים לעניין הזה.

מאיר שטרית: הם אומרים את זה – – –

גלעד ארדן: הם אומרים את זה?

גלעד ארדן: טוב, אני עוד לא שמעתי.

מאיר שטרית: המדיניות הערביות – – –

גלעד ארדן: אז למה אין שלום?

ראובן ריבלין: למה אין שלום?

גלעד ארדן: אז היית 14 שנה או בממשלות האלה או בממשלות שהיה יושב-ראש העבודה, שבוודאי גם הוא מוכן לעקרונות האלה.

גלעד ארדן: אז למה אין שלום אם הפלסטינים מבינים את זה?

גלעד ארדן: מה עשינו אז שעצר את זה?

קריאות: – – –

מאיר שטרית: אתה רוצה תשובה?

גלעד ארדן: זמני אינו מוגבל – אתה הוא זה שמחליט על הזמן.

גלעד ארדן: אני מסכים.

ראובן ריבלין: – – –

מאיר שטרית: בקצרה, אדוני היושב-ראש, לא ארוכה – תראה, השר ארדן, לצערי הרב – – –

גלעד ארדן: עם השנים תתרגלו.

מאיר שטרית: אני אומר בצער.

גלעד ארדן: בצער שאני שר או בצער – – –?

מאיר שטרית: תשמע, אל תתרגל להיות שר כל הזמן.

מאיר שטרית: תזכור שתמיד אפשר – – –

גלעד ארדן: – – –

מאיר שטרית: לכן, אני אומר לך: לא לנצח חוסן.

יוחנן פלסנר: דווקא נראית טוב פה.

מאיר שטרית: אני אומר לך, פשוט, לצערי הרב, אף ראש ממשלה בישראל – – – אני הייתי בממשלה, חרף ניסיונותי, אצל שרון, והיית חבר אתי באותה כנסת יחד עם שרון, אצל אולמרט – אף ראש ממשלה עוד לא קם ואומר: אני מוכן לעשות בסיס שלום – – – לכן הצעתי לראש הממשלה הנוכחי, שלך: תקום אתה תגיד את זה, אם אתה רוצה להוביל שלום.

מאיר שטרית: אתה תשנה את המפה מקצה לקצה.

מאיר שטרית: זה מה שראש ממשלה צריך לעשות – – –

גלעד ארדן: זה רק לא נתן תשובה על שאלתי, מדוע בכל הממשלות שבהן כיהנת – –

מאיר שטרית: אף אחד לא קם ואומר את זה.

גלעד ארדן: – – לא אמרת אף פעם לציבור, לציבור בוחריך ולציבור בישראל: תראו, חברים, אנחנו עוצרים את השלום.

גלעד ארדן: הערבים והפלסטינים רוצים שלום, כל מה שאנחנו צריכים זה להסכים לריבונות משותפת אתם באזור הכותל והר-הבית, לסגת מכל השכונות שבהן גרים ערבים בירושלים בהנחה שיש לנו סידורי ביטחון שימנעו מה"חמאס" להשתלט ולירות על תושבי העיר ירושלים, ולסגת לקווי 67'.

גלעד ארדן: אני לא זוכר.

גלעד ארדן: אני חושב שאני די מעורב פוליטית ואני לא זוכר ששמעתי, לא אותך ולא את הגברת לבני אומרים – מעולם – אמירה כזאת.

גלעד ארדן: אם זאת עמדת קדימה מעתה ואילך, על בסיס מה שאמרת כאן באי-אמון, לפחות עכשיו העם יודע מה חילוקי הדעות ושאנחנו לא מוכנים לעניין הזה.

מאיר שטרית: אמרתי את זה, נתתי לך את זה בכתובים, בטלוויזיה, ברדיו, גם כשהתמודדתי על ראשות קדימה וגם לפני.

ראובן ריבלין: הבהרת את עצמך.

ראובן ריבלין: זה לא מצב שבו אנחנו מקיימים דיאלוג.

זאב בוים: הוא אומר שזו עמדת קדימה – –

מאיר שטרית: עמדתי, אמרתי.

זאב בוים: – – זאת עמדת חבר הכנסת שטרית.

גלעד ארדן: תסלח לי, חבר הכנסת בוים, חבר הכנסת שטרית הציג כאן הצעת אי-אמון בשם סיעת קדימה, כשהמועמדת היא הגברת לבני.

גלעד ארדן: אם הגברת לבני תומכת במתכון שהשר לשעבר שטרית מציע ואומר: זאת הדרך היחידה להביא שלום – – –

מאיר שטרית: לדעתי.

גלעד ארדן: לא לדעתך, אתה רוצה שהכנסת תשתכנע עכשיו להחליף אותנו בגברת לבני.

גלעד ארדן: הכנסת רוצה לדעת אם זה מה שיביא שלום וזה מה שהגברת לבני חושבת.

ראובן ריבלין: השר ארדן, אתה לא תוכל להתגבר – – –

גלעד ארדן: בוא פעם אחת ננקה את כל הקשקושים מסביב.

גלעד ארדן: אנחנו לא מוכנים לא לריבונות משותפת של הפלסטינים בכותל ולא לנסיגה שתסכן את ביטחונם של תושבי ירושלים ואין לה שום הצדקה היסטורית או מוסרית, אבל כדאי שהגברת לבני, פעם אחת ולתמיד, יהיה לה האומץ להגיד לציבור שזאת עמדתה, כי עד לרגע זה לא שמעתי אותה.

מאיר שטרית: בסוף תביאו לכך – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטרית, יש פלורליזם, ונדמה לי שאתה אומר שאתה מקווה שדעתה של ראש האופוזיציה היא כדעתך.

ראובן ריבלין: אתה מקווה.

מאיר שטרית: שתהיה כדעתי.

מאיר שטרית: כדי שדעת ראש הממשלה תהיה כדעתי.

ראובן ריבלין: אני מציע, פשוט, כדי שהעם יבין, תחליטו מה העמדה הקובעת.

מאיר שטרית: זה לא עמדה קובעת, זה לא שייך בכלל לעניין.

ראובן ריבלין: אם יש פה 120 דעות, זה בהחלט דבר – – –

זאב בוים: גם בליכוד יש דעות שונות, זה לא עניין להחליט.

מאיר שטרית: לגופו של הדיון, הצעת אי-אמון נועדה להזכיר למה אנחנו מבקשים להחליף את הממשלה.

מאיר שטרית: הטענה הבסיסית שלי אומרת – בגלל המצב שאנחנו תקועים בו.

ראובן ריבלין: ברור לי.

מאיר שטרית: אני הצעתי דרך לראש הממשלה על-פי דעתי מה הוא צריך לעשות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטרית, אתה חוזר על דבריך.

ראובן ריבלין: אם אני הבנתי, תאמין לי שכל אחד בעם הבין.

מאיר שטרית: נכון.

גלעד ארדן: גם אני הבנתי.

מאיר שטרית: יפה.

ראובן ריבלין: אם אני הבנתי, כל אחד בעם הבין.

ראובן ריבלין: לפיכך, כבוד השר – – –

גלעד ארדן: לפיכך, אני ניסיתי להגיד שחברי הכנסת שנורא רצו להשתכנע אולי וגם הציבור שצופה בנו אומר לעצמו: בסדר, אבל עדיין 14 שנה היתה מדיניות אחרת, מתוך 18 השנים האחרונות.

גלעד ארדן: אם ניקח אפילו את שלוש השנים האחרונות, אז גם היו אנשים שהיו מוכנים ללכת לוויתורים הרבה יותר מרחיקי לכת, והנה, גם לא היה שלום וגם נפתחו שתי מלחמות שהובילו לכך שהיתה אפשרות לפחות – אוקיי – בידי אויבי ישראל לנצל מצב בין-לאומי ולפתוח בתהליכי דה-לגיטימציה נגד ממשלת ישראל.

גלעד ארדן: אני לא בטוח שזה טיעון, או שמי שמסתכל על המציאות משתכנע שזאת סיבה מספיק טובה להחליף את הממשלה הנוכחית במי שכשל הרבה מאוד שנים שבהן הוא היה בעמדות מפתח בהבאת תוצאה טובה יותר.

גלעד ארדן: ראש הממשלה לא מתכוון לחזור שוב על טעויות העבר ובתוך שנה להביא לתוצאות הרסניות כפי שאתם הבאתם בקדנציה הקודמת, ולכן הדברים מתבצעים באחריות, בזהירות, בצעדים מדודים שלא מפקירים את ביטחון המדינה.

שלמה מולה: הממשלה הזאת מדשדשת.

נחמן שי: מה זה "מדודים"?

גלעד ארדן: ואי-אפשר לומר שראש הממשלה דבק רק, כמו שאתם מנסים לומר, בשלמות הקואליציה או בהישרדותו, אף שהגברת לבני, כפי שאני תמיד אומר, באתר האינטרנט שלכם – אלא אם כן הורדתם – מתארת את נושא יציבות הממשל כדבר, אולי, החשוב ביותר והאסטרטגי ביותר לקיומה של מדינת ישראל.

יואל חסון: יציבות, לא הישרדות.

גלעד ארדן: הרי זה מה שהסברתם אחרי מלחמת לבנון, כשהציעו לכם ללכת לבחירות.

גלעד ארדן: היה לכם טיעון נורא מרשים שערך יציבות השלטון הוא אחד הערכים החשובים ביותר.

גלעד ארדן: ראש הממשלה, לא רק שאיננו פועל מתוך חרדה ליציבות השלטון, אלא הוא שינה את עמדותיו ואת עמדות הליכוד לא בדברים בלתי הפיכים, לשמחתי, אם כי בדברים שבהחלט עושים לרבים מאתנו כאבי בטן, בין שזה ההסכמה לכינונה של מדינה פלסטינית בסופו של תהליך שלום אמיתי, אם יהיה כזה, וזה דבר שדרוש הוכחה, בין שזה בהקפאת הבנייה שזכתה לשבחים מאוד מרשימים ממזכירת המדינה האמריקנית, בין שזה בהסרת כ-100 מחסומים ואולי למעלה מזה, בין שזה בצעדים שמשנים מדיניות של הממשלה שלכם, כמו צמצום הסגר האזרחי, שגם לפי דעתי גרם – האזרחי – ליותר נזק לישראל מאשר תועלת, כי, לצערנו, הוא לא הביא למיטוט שלטונו של ה"חמאס" ולא לשחרורו של גלעד שליט.

גלעד ארדן: ולכן, ראש הממשלה עושה הרבה מאוד צעדים.

גלעד ארדן: אלה הם צעדים אחראיים יותר, וזו מדיניות שאולי אתם קצת מתקשים להבין, כי אחריות זה אולי מושג קצת זר לכם, כמי שבדרך כלל, במקום לגבות את הממשלה, כפי שאנחנו עשינו וראש הממשלה עשה כשהיה מה לגבות אצלכם.

גלעד ארדן: אז אתם קודם כול רצים להשתמש בזה כקרדום פוליטי לחפור בו נגד ראש הממשלה, גם אם זה עוזר לעתים לאויבים של מדינת ישראל להוביל נגדה תהליכי דה-לגיטימציה.

גלעד ארדן: אז אני מציע, תקשיבו בעניין הזה למכון "ראות", תיזכרו מי אפשר לתהליכי הדה-לגיטימציה האלו להתחיל, תחכו עוד קצת זמן.

גלעד ארדן: העם עוד לא שכח את כל המחדלים המדיניים והכלכליים שלכם, ולא בטיעונים האלה תשכנעו את הכנסת.

גלעד ארדן: אני מבקש, לפיכך, לדחות את הצעת האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני, השר המתאם, יש לנו עכשיו הצעת אי-אמון נוספת שהיא על סדר-היום ואין אפשרות להחליף אותה בסדר-היום בגלל הוראות החוק.

ראובן ריבלין: השר המשיב הוא שר הפנים וסגן ראש הממשלה אלי ישי.

ראובן ריבלין: אם הוא אינו נוכח, אני איאלץ לעשות הפסקה כי חבר הכנסת רוצה שהאיש אשר שומע את הצעת האי-אמון – לא אכפת לך?

חנא סוייד: לא אכפת לי.

ראובן ריבלין: דרך אגב, תוכל לדבר עד שהוא יבוא, אלא אם כן, כבוד השר, אתה תשיב על – – –

גלעד ארדן: אני בשמחה מוכן להשיב, רק שאדוני יודע שהידע המקצועי שלי יהיה עלוב בתשובה.

גלעד ארדן: מתוך כבודה של הכנסת – – –

ראובן ריבלין: אני בוודאי אעשה זאת אפילו במחיר – לא נעילת הישיבה, אלא דחייה, והממשלה תשב פה עד אמצע הלילה.

אילן גילאון: אני חושב שבלי ידע מקצועי אי-אפשר לענות.

ראובן ריבלין: יש לכם הנחה שחבר הכנסת סוייד אומר שהוא לא עומד על כך – – –

חנא סוייד: לא, לא אכפת לי.

ראובן ריבלין: על כל פנים, מרגע שהוא ייכנס, עשר דקות יהיו לך, ולכן אתה יכול לדבר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת – – –

ראובן ריבלין: אני אקריא, כמובן, שהצעת האי-אמון של סיעות רע"ם-תע"ל, חד"ש ובל"ד מדברת על הטרנספר השקט והרס הבתים בסילואן.

ראובן ריבלין: מייצג את הסיעות בהצעת האי-אמון ומרצה את טענותיו חבר הכנסת חנא סוייד.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני אפתח את דברי באזכור אנקדוטה היסטורית שמתקשרת גם לדברים הקודמים שהיו כאן וגם לדברים שאני הולך לדבר ולהגיד לגבי ירושלים ומדיניות הממשלה ועיריית ירושלים כלפי האוכלוסייה הפלסטינית בעיר, כלפי המרחב הגיאוגרפי והסמלים הדתיים והלאומיים בעיר.

חנא סוייד: מדובר או מסופר שכשהאימפריה הרומית רצתה לעשות איזה מתקפה או איזה כיבוש, היו אוספים את הצבאות ליד שערי העיר, מכינים – – –

ראובן ריבלין: רבותי, רבותי, כבוד השר פלד וחברי הכנסת, קודם כול, אם כל כך אתם רוצים לשוחח, אני מציע לכם – אתמול סידרנו שם כורסאות וקפה וכל מיני דברים מרגע שידענו שאתם רוצים לשבת שם.

ראובן ריבלין: האבות המייסדים לא חשבו על זה.

ראובן ריבלין: הפואיה מאחור נמצא פה מהיום שהוקמה הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סוייד מדבר ומי שרוצה, כמובן, לדבר ולשוחח עם אחרים, יצא.

ראובן ריבלין: מה קרה?

ראובן ריבלין: בבקשה.

חנא סוייד: מסופר שכשהאימפריה הרומית רצתה לעשות איזה כיבוש, היו אוספים ומכינים את הצבאות הדרושים ונותנים להם לחכות בשערי העיר רומא.

חנא סוייד: קוראים לכוהני הדת, באים כוהני הדת ומטכסים עצה ומגיעים בסופו של דבר למסקנה שמדובר בהגנה עצמית.

חנא סוייד: אז פותחים את השערים, מוציאים את הכוחות, ובדרך זו האימפריה הרומית בעצם כבשה את העולם, מתוך הגנה עצמית.

חנא סוייד: הכוונה שלי כשאני מביא את הסיפור הזה היא לניסיון להצדיק מעשה תוקפנות, כיבוש, שליטה ושלילת זכויות של אחרים באמצעות העלאת טענות שכביכול מובנות ולגיטימיות, כמו הגנה עצמית, ביטחון ושלטון החוק.

חנא סוייד: עובדה היא שהעיר ירושלים היא עיר חצויה, בזה אין ספק.

חנא סוייד: ירושלים – הצד המערבי; ירושלים, מזרח העיר – חלק כבוש.

חנא סוייד: העיר רוויית מתחים וקונפליקטים לאומיים ותרבותיים וחברתיים, ויש ערים כאלה גם בעולם – יש בלפסט, יש ניקוסיה, היתה יוהנסבורג תקופה כל כך ארוכה.

חנא סוייד: כלומר יש מתח בעיר הזאת, והמתח הזה מחייב דרך התנהלות מסוימת.

חנא סוייד: אני מציין כאן את הזהות שיש בין התנהגות ומדיניות הממשלה, שאמורה לבטא אינטרסים מקרו-לאומיים כלליים, לבין הפעילות והמעשים של עיריית ירושלים, שאמורה לבטא אינטרסים מקומיים של העיר, של האוכלוסייה בתוך העיר.

חנא סוייד: כפי שאמרתי, יש זהות.

חנא סוייד: אנחנו רואים זהות בין המדיניות המקרו-לאומית, של הממשלה, לבין המדיניות של העירייה בכל הקשור לדילול ועקירה של האוכלוסייה הפלסטינית, פגיעה בסמלים הלאומיים והדתיים ופגיעה באורח החיים הנורמלי של האוכלוסייה.

חנא סוייד: אפשר להביא דוגמאות לפעולות של הממשלה, שהממשלה באופן ישיר אחראית להן ויש להן השלכות דמוגרפיות וזהותיות וחברותיות וכלכליות, כמו בניית גדר ההפרדה שחוצה שכונות רבות בירושלים, ולאחרונה המגמה של גירוש תושבים ומנהיגות פוליטית פלסטינית מהעיר בטענה – כמובן בניית הגדר בטענת ביטחון, כפי שאמרתי לגבי האימפריה הרומית – ובמקרה השני, גירוש אנשים ותושבים בטענה של חוסר נאמנות, כאילו התושבים האלו הם פליטים, או שהם ביקשו מקלט מדיני במדינת ישראל ועכשיו מדינת ישראל נוכחה לדעת שהם לא נאמנים למדינה.

חנא סוייד: אבל חשוב יותר כאן לציין את הפעולות של עיריית ירושלים, שמשתמשת ב-proxy, שנקרא ועדה לתכנון בירושלים, בייזום פרויקטים שכולם אתנוצנטריים, שהם דורסניים והם לא מתחשבים באינטרסים האמיתיים של האוכלוסייה הפלסטינית.

חנא סוייד: אני אביא אחת הדוגמאות, אדוני היושב-ראש – הקמת מוזיאון לסובלנות על בית-הקברות "מאמן אללה" – ממילא – בירושלים.

חנא סוייד: זה מעשה שלא ייעשה.

יצחק כהן: כמו "ברזילי".

חנא סוייד: איך אפשר להקים – – – "ברזילי" זה בית-חולים, אפשר להגיד שעכשיו צריכים את הדבר הזה.

יצחק כהן: – – –

חנא סוייד: מוזיאון לסובלנות על בית-קברות שנושא וטומן בחובו היסטוריה של ירושלים – איך אפשר לקבל דבר כזה?

חנא סוייד: הדבר שקול לכך שמקימים לשכה של האגודה לצער בעלי-חיים בבית-מטבחיים.

חנא סוייד: ככה אני רואה את הדבר.

חנא סוייד: ככה זה.

חנא סוייד: ובשביל לרצות איזה רב בארצות-הברית, שמתחכך הרבה עם סלבריטיז שם, והוא בנה פרויקט כזה בלוס-אנג'לס, זה הולך לו שם, הוא חושב שבירושלים הוא יכול לבנות סובלנות בדרך הזאת.

חנא סוייד: סובלנות על קברי מוסלמים וערבים לא יכולה להיות בירושלים.

חנא סוייד: לא תדרוך רגל ערבי במקום כזה.

חנא סוייד: אז בין מי למי רוצים לעשות סובלנות?

חנא סוייד: הפרויקט האחרון, גן-המלך, כאילו שימור של מורשת.

חנא סוייד: נניח שארכיאולוגים גילו במדויק; אבל באיזה מחיר – מחיר של הריסת בתים של אזרחים בסילואן בירושלים.

חנא סוייד: האם הדבר הזה שווה?

חנא סוייד: ואני אחזור, אולי אני אזכיר משהו לגבי העניין הזה, של שימור מורשת, מה התנאים הבסיסיים שצריכים להתקיים בתוכנית כזאת.

חנא סוייד: זאת פגיעה באושיות הקיום של משפחות פלסטיניות.

חנא סוייד: וגם, לאחרונה, אישור תוכנית מיתאר, תהליכים של אישור תוכנית מיתאר לירושלים, "ירושלים 2000".

חנא סוייד: זו תוכנית שהתחילה לפני יותר מעשר שנים, שהנחת היסוד – הבסיס – שלה ומטרת-העל שלה הן לשמור בירושלים על יחס אוכלוסייה 70%–30%, ויהי מה.

חנא סוייד: גם אם לא יהיה שום תכנון, שום דבר, זו מטרת-העל של תוכנית המיתאר הזאת.

חנא סוייד: אלו עקרונות תכנון שאי-אפשר לחשוב שמישהו באמת מאמץ אותם ופועל על-פיהם במאה ה-21.

חנא סוייד: מדיניות התכנון העירוני בירושלים הפכה לכלי שרת ליישום אידיאולוגיה אתנית לאומית קיצונית ומסוכנת, השואפת להשגת שליטה יהודית מוחלטת על העיר וסמליה הלאומיים וההיסטוריים.

חנא סוייד: התכנון העירוני בירושלים הינו צמוד מטרה אידיאולוגית חד-צדדית המהווה הסוואה ומעטה מקצועי כביכול ליישום מדיניות אפליה, שליטה וטרנספר.

חנא סוייד: מוסדות התכנון בירושלים הם מוסדות ביורוקרטיים, הם לא יכולים להחליף מדינה, הם לא יכולים להחליף משא-ומתן מדיני בשביל לקבוע את עתיד ירושלים.

חנא סוייד: לא ועדת התכנון המקומית בירושלים תקבע את העתיד של ירושלים.

חנא סוייד: כמה שהיא תעשה, בסופו של דבר זה לא התפקיד שלה וזה לא מה שיקבע את העתיד של ירושלים.

חנא סוייד: בדרך כלל תכנון עירוני אמור לפתור סכסוכים, לעזור להמעיט את הקונפליקטים ולפתור אותם, אבל אנחנו רואים שהיישום של תכנון עירוני בירושלים זה דווקא לייצר יותר ויותר נקודות של חיכוך בין האוכלוסיות ורמיסה של חלק ניכר מהאוכלוסייה של מזרח-ירושלים.

חנא סוייד: אני אגיד כמה מלים לגבי הטענה – בכל זאת יכול להיות שמישהו יגיד: זה חלק מהמורשת של העם היהודי, היה מלך, יכול להיות שהיה לו גן במקום הזה.

חנא סוייד: השאלה היא אם עושים שימור מורשת בכל מחיר.

חנא סוייד: זו שאלה מקצועית וערכית שצריך להתמודד אתה.

חנא סוייד: ואני אומר ששימור זה לא מושג שקיים לבדו, או מבודד מהעולם, מהמסגרת העירונית שאופפת אותו.

חנא סוייד: לא יכול להיות – והתיאוריות המקצועיות של שימור מדברות על כך, ששימור זה לא העתקה של נקודת זמן בעבר לנקודת זמן בהווה.

חנא סוייד: זה לא שימור.

חנא סוייד: השימור הוא שאתה לוקח סיפור מנקודה מסוימת ואתה עובר אתו עד הנקודה הנוכחית, ואתה מסתכל היום ואתה מסתכל קדימה, מה אתה משיג מהשימור הזה.

חנא סוייד: זה לא להגיד: מה שהיה בנקודת זמן מסוימת – נקודת זמן גם יכולה להיות גם 100 שנים – ולהגיד: עכשיו אני ייצרתי את זה מחדש.

חנא סוייד: זה לא נקרא שימור.

חנא סוייד: שימור זה שאתה נושא את כל הסיפור של הקטע הזה, של הבניין הזה, של הקרקע הזאת, ואתה מנסה להיות יוצר, ואתה יכול אז לעשות שימור שיהיה לטובת כולם, עם פנים לעתיד, ולא רק עם הפנים אחורה, כדי להראות עוד נקודה אחרת, שלא יכולה להיות בשום פנים ואופן שימור נכון – לעשות שימור תוך כדי צהלת ניצחון.

חנא סוייד: אני זוכר את החיילים של ה"טליבאן" יורים בבודהה – זה ניצחון.

חנא סוייד: זה אנטי-שימור, כמובן, כי זה הזמן שלהם.

חנא סוייד: אנחנו רואים מה קורה.

חנא סוייד: לא יכול להיות; לא עושים שימור בשביל להראות מי המנצח כאן ומי המובס כאן.

חנא סוייד: זה לא שימור.

חנא סוייד: זה משחק בהיסטוריה, זה משחק שהוא חסר כל תועלת גם להווה וגם לעתיד.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שהולך היום בירושלים הוא בעייתי מאוד והוא מסוכן מאוד, והוא יכול לגרור אחריו הרבה הרבה דברים קשים ותגובות קשות.

חנא סוייד: כולנו יודעים את זה, ויש כבר ניצנים של הדבר הזה.

חנא סוייד: אני חושב שמה שקורה היום בירושלים מראה שמי שמנגן, מי שמנצח על מה שקורה בירושלים הוא "בר-כת"' ולא ראש עיר; הוא בר של קבוצה מסוימת, הוא מנהיג של קבוצה מסוימת, שרוצה לכפות מדיניות שהיא מנוגדת לקבוצה אחרת, שמהווה חלק חשוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סוייד, אני אתן לך את הזמן, רק שאני זוכר בשנות ה-80, סוף שנות ה-70, כאשר התחילו בחפירות בכותל הדרומי, ונחשפו כל ארמון בית אומיה וכל אותם אזורים מוסלמיים הקשורים להיסטוריה של העיר ירושלים ולהיסטוריה של התקופה המוסלמית בירושלים – –

חנא סוייד: נכון.

ראובן ריבלין: – – קמה זעקה גדולה, כפי שאתה זועק עכשיו, ובסופו של דבר, הדבר היה לתועלת האנושות כולה.

חנא סוייד: הוא תוקן.

ראובן ריבלין: אני במקרה הכרתי את התוכניות.

ראובן ריבלין: כל אותם דברים שבהם דיברו על פגיעה וניסיון, היו הדברים שהיו במקרה הטוב ביותר דמיוניים.

חנא סוייד: פה הורסים בתים, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: הורסים בתים שבנויים על שטח ירוק.

חנא סוייד: זה מה שפתחתי ואמרתי.

ראובן ריבלין: יש הורסים ויש הורסים.

ראובן ריבלין: פה אנשים בנו על שטח ירוק לתועלת כל תושבי ירושלים לעדותיהם, ללאומיהם, למחשבות הריבונות.

ראובן ריבלין: באים ושומרים פה, יש תוכנית שמדברת על מקום שבו הוא שטח פתוח לטובת ולרווחת כולם ולהיסטוריה של העיר לגבי כולם.

ראובן ריבלין: גם אני מבין, כמה שאני מבין – אני מסכים אתך, כדי שלא תהיינה אי-הבנות, בנושא מוזיאון הסובלנות, שאין מקום שהוא מתריס כלפי סובלנות יותר מאשר הבנייה במקום שנבחר, ועשיתי זאת ואמרתי זאת גם מעל במת הכנסת וגם בכינוסים שהיו בכנסת.

ראובן ריבלין: אבל סך הכול לא מדובר בהריסה של אדם – אגב, שמה כך וכך מאות שנים – מדובר בהריסה לטובת הציבור כולו; לגבי אנשים שבנו בשטח ירוק, בשטח פתוח, בשטח שמיועד לציבור כולו.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שצריך היום לראות מקום, ואני יודע שהכוונה היא, כמובן, כל אותם אלה שמבקשים להעביר בתים ממקום למקום, יפוצו, ייעזרו.

ראובן ריבלין: השאלה היא, כמובן, האם בכלל השלטון הישראלי יכול להחליט דברים.

ראובן ריבלין: מפני שאין שלטון ישראלי בעיני קבוצה מסוימת, יכולה להיות הפקרות בעיר.

ראובן ריבלין: הדברים מדברים על נושאים שהם לפי כל הקריטריונים החברתיים בכל חברה מתוקנת, כך פועלים לגביהם.

ראובן ריבלין: לא רוצים לעשות שם דבר כלשהו שיהיה בית-כנסת או בית-מקדש.

אילן גילאון: אדוני מדבר על פינוי-בינוי?

ראובן ריבלין: זה לא פינוי-בינוי.

ראובן ריבלין: זה הרבה יותר.

חנא סוייד: הרבה יותר.

ראובן ריבלין: פה יש התרסה כלפי מי יכול לתכנן את ירושלים ומי לא.

ראובן ריבלין: אבל אני זוכר: הכותל הדרומי היה בשיממונו, ודברים אדירים שבאים לספר על התקופה המוסלמית בירושלים בכותל הדרומי הם דברים מרהיבים ונפלאים לרווחת העולם כולו.

ראובן ריבלין: עכשיו, כמובן, יכולים לומר: היה אסור לבנות בכותל הדרומי כי הוא שטח כבוש, ואסור לשום רשות מרשויות מדינת ישראל לפעול בו.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, בגלל זה פתחתי: הרי כל דבר אפשר להצדיק אותו באיזו מטרה שכביכול היא הומנית, אוניברסלית, כללית.

חנא סוייד: כאן אומרים שההצדקה היא שלטון החוק, ובעצם אי-אפשר לתת לאנשים לבנות ולהתפרע.

חנא סוייד: אני לא מאמין לסיפור הזה.

חנא סוייד: אני חושב שתכנון נכון היה צריך להביא בחשבון את האינטרסים של אותם אנשים, ואנחנו מסתכלים על המטרה – מה רוצים להשיג מזה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, בתכנון עירוני יש כמה תרחישים מקובלים.

חנא סוייד: הרי זה נושא של תכנון.

חנא סוייד: יש תרחיש של אסימילציה, שכולם נותנים להם אותו דבר.

חנא סוייד: יש תהליך של פלורליזם, שכל אחד יחיה באמונתו.

חנא סוייד: ויש תהליך של סיגמנטציה: אתה פה, אני שם; אתה תעשה מה שאני רוצה, אני אעשה מה שאני רוצה.

חנא סוייד: אחר כך יש גם הקיטוב ויש הטיהור.

חנא סוייד: התוכניות האלה שאנחנו מדברים עליהן, המוזיאון וגן-המלך, אלה תוכניות של טיהור, תוכניות של קיטוב, שיש להן השלכות ארוכות טווח, ואי-אפשר להסכים להן, כי הן דורסניות ומנוגדות לכל היגיון בריא.

חנא סוייד: בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, אני יודע כמה אתה מעריך את ירושלים, ואני רוצה להגיד לך, ירושלים זה כמו אוקיינוס גדול.

חנא סוייד: אוקיינוס גדול, קשה לחלק אותו.

חנא סוייד: אבל בד בבד, קשה שאחד ישלוט בו.

חנא סוייד: לא יכול להיות.

חנא סוייד: ירושלים היא נחלת הכלל.

חנא סוייד: היא לא נחלת כוח אחד, ישות אחת.

חנא סוייד: העתיד של ירושלים צריך להיקבע בהסכמה בין כל האנשים שיש להם מניות בעיר הקדושה הזו.

חנא סוייד: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת חנא סוייד.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד סגן ראש הממשלה ושר הפנים.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, ירושלים היא נחלת כלל ישראל, הכלל של כלל ישראל, לא של כלל העולם.

אליהו ישי: ירושלים היא בירתו הנצחית של העם היהודי, היתה ותהיה לעולמי עד.

אליהו ישי: זה לגבי הסיפא של הדברים.

אליהו ישי: אני אתייחס, ברשותך, אדוני היושב-ראש, להיבטים המקצועיים של הצעת האי-אמון, ואני אתן רקע מקצועי, תכנוני, מה שנעשה בגן-המלך, ולאחר מכן אתייחס באופן כללי.

אליהו ישי: תרשו לי להקריא את הנתונים שאני רוצה להביא לכנסת.

אליהו ישי: על-פי חוקי המדינה, מוגדר כיום גן-המלך כשטח ציבורי פתוח.

אליהו ישי: אל מול חלק גדול מהבתים בשכונה יש הליכים משפטיים מתמשכים, ובכלל זה קנסות, צווי הריסה ועוד.

אליהו ישי: דהיינו, נבנו שם באופן בלתי חוקי, אף שזה מוגדר כשטח ציבורי פתוח.

אליהו ישי: במהלך השנים, ובעיקר לאחר הסדרת תשתית הביוב בשנת 1992, בחלקים נרחבים מהגן נבנו עשרות מבנים ללא היתרים לאחר כל הסדרת התשתיות במקום.

אליהו ישי: לצערי הרב, השחיתו חלקים נרחבים כתוצאה מהבנייה הבלתי חוקית במקום.

אליהו ישי: האזור נשמר כאזור פתוח לאורך מאות שנים; שטח פתוח מאות שנים, עוד לפני שהוקמה המדינה, ואשר עד 1967 היו מרוכזים בו ארבעה מבנים בלבד.

אליהו ישי: היום השטח הפך לשכונה מוזנחת, נעדרת תשתיות, ללא מוסדות ציבור וללא כל תכנון.

אליהו ישי: התוכניות העירוניות לשכונת גן-המלך נותנות מענה הולם לצורכי התושבים באזור תוך יצירת מנוף תיירותי ועסקי לפיתוח האזור כולו.

אליהו ישי: התוכנית מתחשבת גם במציאות הקיימת ורבת השנים ובמשפחות הגרות במתחם, חלקן בתנאי מגורים קשים, ובמסגרת התכנון, וחבל מאוד שלפני שבוחנים ובודקים מקימים קול זעקה.

אליהו ישי: במסגרת התכנון התושבים שגרים במקום יצאו נשכרים.

אליהו ישי: בחלק מהתוכנית זה יהיה פינוי ובינוי.

אליהו ישי: האנשים האלה יפונו בהסכמה.

אליהו ישי: זה תהליך משפטי מאוד מורכב, עד שזה יגיע – זה ממש בתחילת הדרך.

אליהו ישי: תהליך יצירתי מאוד חכם, הרבה יצירתיות תכנונית, משפטית, כדי להגיע לישועה בסופו של דבר.

אליהו ישי: התוכנית גם מתחשבת במציאות הקיימת, כפי שאמרתי, רבת השנים ובמשפחות הגרות במתחם, וחלק גדול מהן בתנאים קשים מאוד.

אליהו ישי: טמינת הראש בחול תביא להחרפת המצב ולפגיעה בתושבים בעוד ההתמודדות עם בעיה שחלקה מלפני עשרות שנים הינה מורכבת אך מחויבת המציאות.

אליהו ישי: התהליך מצריך, כפי שאמרתי, הרבה מאוד יצירתיות והרבה מאמצים.

אליהו ישי: צריכים גם להעתיק מבנים בחלק המערבי של הקדרון לחלקו המזרחי.

אליהו ישי: הדבר דורש כלים משפטיים מיוחדים.

אליהו ישי: המחלקה המשפטית, לאחר דיונים רבים – במהלך השנה האחרונה התקיימו הרבה דיונים ועשרות פגישות ושיחות עם תושבי השכונה ונציגיהם מתוך מטרה לגבש תוכנית הוגנת ומתחשבת בצרכים ובאינטרסים של הציבור ושל הציבורים באופן כללי, כלל הציבור.

אליהו ישי: מתוך מטרה לבנות אמון בסיסי בכוונת העירייה ומתכנניה לשבת, להמשיך לשבת עם אותם אנשים, לבחון את כל האופציות ולראות כיצד ניתן לקדם את התכנון.

אליהו ישי: גם מבקר המדינה בוחן את הנושא, ובקרוב יפרסם דוח מיוחד על היעדר אכיפה של ממשלת ישראל ועיריית ירושלים לאורך השנים בגן-המלך.

אליהו ישי: מבקר המדינה יפרסם את הדוח שלו, שם הוא יציין שגם הממשלה – וגם עיריית ירושלים לא מבצעת את עבודתה, את חובתה לאכיפה.

אליהו ישי: תוכנית העירייה מציעה תוכנית ייחודית, שמאפשרת השלטת חוק וסדר, אך תוך התחשבות במציאות הקיימת ומציאת פתרונות לתושבים הגרים במקום.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, לי אין ספק שהזעקה לא במקום והביקורת לא במקום, אלא יותר כדי לעורר דעת קהל עולמית כדי ליצור התקפות מיותרות.

אליהו ישי: התוכנית עדיין לא הגיעה למשרד הפנים בכלל במסגרת עירונית.

אליהו ישי: היא תגיע למחוז.

אליהו ישי: אין הקפאה בירושלים, המחוז לא יפסיק את העבודה שלו וימשיך לעבוד.

אליהו ישי: נבחן כל דבר לגופו של עניין, אבל אין ספק, ואני משוכנע, שברגע שישבו מהעירייה – ישבו כבר ועוד ישבו – עם התושבים במקום, יבינו שלאזרחים רבים במקום יהיה מזה רווח גדול, רווחים מאוד מאוד גדולים ומיוחדים וחשובים במקום.

אליהו ישי: מכל מקום, הדיון מתמשך בהליך התכנון, כפי שמתמשך בכל מקום בארץ, כך הוא יהיה גם בירושלים, ובכל מקום ומקום.

אליהו ישי: אין לנו עניין להתגרות, אין לנו עניין לפגוע במאן דהוא, אבל העירייה עושה את עבודת התכנון שלה כמקובל, כמתבקש.

אליהו ישי: אכיפה, לצערי הרב, לא מתבצעת.

אליהו ישי: היא צריכה להתבצע והיא לא מתבצעת, כנראה כדי שלא לקומם, אבל נוצר מצב הפוך, שבציבור היהודי כן אוכפים וכן הורסים, כי שם לא צריך הרבה כוחות של משטרה, אבל כשמדובר – – –

חנא סוייד: כמו בצומת הירקון.

אליהו ישי: הורסים, הורסים.

אליהו ישי: אני יכול לתת לך נתונים כמה הורסים בהשוואה למגזר הערבי.

אליהו ישי: עכשיו, אני לא אתן את ידי לאכיפה סלקטיבית.

אליהו ישי: או שלא הורסים לאף אחד, ולא אוכפים את החוק, ולא מגינים על החוק, או שהורסים לכל מי שמפר חוק.

אליהו ישי: אין אכיפה סלקטיבית.

אליהו ישי: אין אכיפה סלקטיבית.

אליהו ישי: אם צריכים לאכוף, אז יאכפו, אם צריך להרוס, יהרסו, ולכולם בצורה שוויונית.

אליהו ישי: אם יקרה מצב שבגלל חששות או בגלל רעשים כאלה ואחרים יהרסו ליהודים ולא יהרסו לערבים, אני פשוט אנחה שיקפיאו את כל האכיפה וההריסה – – –

עפו אגבאריה: תלוי אם אתה תיתן את האישור.

אליהו ישי: אני אומר לך בצורה הברורה ביותר: האכיפה שוויונית, האישורים שוויוניים – – –

עפו אגבאריה: – – – תוכנית מיתאר אתה לא נותן – – –

אליהו ישי: אמרתי מעל הדוכן הזה כמה פעמים:

אליהו ישי: אני מוכן לתת במגזר הערבי בבנייה לגובה עשרות אחוזי בנייה ומאות אחוזי בנייה – בבנייה לגובה.

אליהו ישי: אמרתי, הצהרתי, ואני חוזר ומצהיר ואומר את זה, שכמו שבונים בעזה, ברמאללה, בכל המקומות, לגובה, תבנו גם בכפרים האלה לגובה.

חנא סוייד: זה לא הנושא, אדוני השר – – –

אליהו ישי: זה צו השעה וזה צורך חיוני לאוכלוסייה הערבית.

אליהו ישי: אתם כנבחרי ציבור תגנו עליהם, אל תפגעו בהם בכך שאתם לא נותנים ולא מאפשרים לבנות לגובה או לאשר תוכניות מיתאר.

אליהו ישי: בנייה לגובה תאפשר דיור מוזל אטרקטיבי לזוגות הצעירים במגזר הערבי.

אליהו ישי: כמו כן, בגן-המלך, עיריית ירושלים מכינה תוכניות, בוחנת, בודקת, מנהלת משא-ומתן, כל דבר נעשה בהידברות עם התושבים, כפי שעושים בכל התוכניות בירושלים וברחבי הארץ.

אליהו ישי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סוייד, אתה לא יכול להכין לשר את הנאום.

ראובן ריבלין: אתה רק יכול להעיר שזאת לא הצעת האי-אמון, אבל הוא יענה מה שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: אוי יהיה לנו אם נכין פרטיטורה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מממלא-מקום יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יצחק וקנין להחליף אותי.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת, ואחריה מתחיל הדיון הכללי על הצעות האי-אמון בדיון משולב.

ראובן ריבלין: ראשונת הדוברים – חברת הכנסת אורית זוארץ.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 24), התש"ע–2010; הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13), התש"ע–2010; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 13) (חינוך ממלכתי משלב), התש"ע–2010; הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 9) (ביטול חובת פרסום ברשומות), התש"ע–2010; הצעת חוק ליישום ההסכם בין מדינת ישראל לבין הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי בדבר זכויות יתר, חסינויות והקלות המוענקות לארגון, התש"ע–2010; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10) (יועץ לענייני אזרחים ותיקים ברשות מקומית), התש"ע–2010.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 59) (הצבעת חברי ועדת קלפי), התש"ע–2010, של חברי הכנסת דליה איציק, יריב לוין וזאב אלקין.

ירדנה מלר-הורוביץ: דוח ועדת החקירה הממלכתית בנושא טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש-קטיף וצפון-השומרון.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 17), התש"ע–2010.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

בממשלה בשל: 1.

בממשלה בשל: ראש ממשלה כושל הגורם לבידודה של ישראל בעולם;

יצחק וקנין: אני פותח את הדיון על הצעות האי-אמון.

יצחק וקנין: ראשונת הדוברים – חברת הכנסת אורית זוארץ, ואחריה – חברת הכנסת ליה שמטוב.

יצחק וקנין: לרשות כל דובר שלוש דקות.

אורית זוארץ: טוב, להיות ראש ממשלה בישראל זה לא תפקיד כל כך פשוט.

אורית זוארץ: כבוד היושב-ראש, מר נתניהו, חברי וחברותי חברי הכנסת, שרים – אין?

אורית זוארץ: אין שרים.

דוד רותם: השר הרצוג נמצא פה.

אורית זוארץ: אוקיי, שר הרווחה.

אורית זוארץ: נמצא שר בישראל.

יצחק הרצוג: השר שהכי מספק – – –

אורית זוארץ: שר מצוין.

אורית זוארץ: יש שרים מצוינים בישראל.

יצחק הרצוג: כפרה על השר.

אורית זוארץ: מתוך הגוורדיה יש שרים מצוינים.

אורית זוארץ: רגע, תתחיל מההתחלה, שלוש דקות.

אורית זוארץ: אז זהו, להיות ראש ממשלה בישראל זה לא פשוט, זה מורכב, לפעמים זה ללכת בתוך שדה מוקשים; כל החלטה שתקבל, ראש הממשלה, היא קשה וגורלית, אבל זאת שעת מבחן שתקבע אם אתה, מר נתניהו, הוא מנהיג, או שורד.

אורית זוארץ: וההחלטה, אמרתי את זה ביום רביעי, היא בידיים שלך.

אורית זוארץ: בנאום 40 החתימות תיארת את מצבה של מדינת ישראל.

אורית זוארץ: התיאור היה אפוקליפטי, כל העולם נגדנו.

אורית זוארץ: הצבעת על הידרדרות הולכת ונמשכת ביחס של מדינות העולם כלפי ישראל והלגיטימציה שלנו להיות.

אורית זוארץ: מצבה של ישראל לא היה קשה כל כך מעולם, כך אמרת.

אורית זוארץ: על ציר הזמן שכחת או השמטת במכוון את התמיכה הרחבה בישראל אחרי "עופרת יצוקה" – עמדו כאן כל מנהיגי העולם המערבי ותמכו בממשלת אולמרט ובציפי לבני, שהיתה שרת החוץ, שיחד עם שר הביטחון הובילו את מבצע "עופרת יצוקה".

אורית זוארץ: אז בעצם התהליך הזה החל לא לפני עשור.

אורית זוארץ: התהליך הזה החל לפני שנה וקצת, כן, שנה וקצת אחרי שנבחרת ואחרי שהובלת את הממשלה עם השותפים הטבעיים שלך.

אורית זוארץ: להזכיר לך – השר ארדן כל הזמן מדבר על היסטוריה ועל ספר זיכרונות – ירושלים לא הוקפאה על-ידי קדימה.

אורית זוארץ: קדימה המשיכה לבנות בגושים הגדולים, והיו שיחות ישירות, והיו הבנות, והיה תהליך מדיני.

אורית זוארץ: הכול היה ברור, כי היתה מטרה, והיו יעדים, ושמנו על השולחן, וקידמנו את הסוגיה הזאת.

אורית זוארץ: אמרת בדבריך כי השלב הראשון בפתרון הבעיה הוא ההבנה שיש בעיה.

אורית זוארץ: מר נתניהו, מתברר שאתה עדיין לא הבנת שיש לך בעיה, או שאתה בהדחקה.

אורית זוארץ: חברי וידידי ישראל, שאתם אנחנו נפגשים בארץ ובחו"ל, אומרים: אנחנו אתכם – והם באו לחזק אותנו, ה-EFI – European Friends of Israel – אבל תעזרו לנו, תסבירו לנו מהי דרככם, מהי דרכו של נתניהו, מהי דרכה של הממשלה, מהי האג'נדה.

אורית זוארץ: ולכן, כדי לשנות את מצבה של ישראל בעולם, יש לשנות בראש ובראשונה את קווי היסוד שלה, לקבוע סדר-יום, לקבוע אג'נדה, לקבוע מטרות, לקבוע יעדים.

יצחק וקנין: אבקש לסיים.

אורית זוארץ: ואתה דיברת כאן 50 דקות ולא אמרת כלום.

אורית זוארץ: הקשבתי קשב רב ולא קיבלתי תשובה.

אורית זוארץ: אגב, אחת המטרות שלך, שהיתה מאוד ברורה – וככה, שני משפטי סיכום, כבוד היושב-ראש – הצגת יעד אחד מהיום שנבחרת: לפרק את קדימה.

אורית זוארץ: וכשרצית לפרק את קדימה ידעת להבטיח הבטחות, לספר סיפורים, לחלק תיקים, כי זאת היתה המטרה.

אורית זוארץ: אבל היום, כשהנושא המדיני והיחסים שלנו עם העולם עומדים על הפרק, אין דרך, אין סדר-יום, אין קווי יסוד.

אורית זוארץ: בקריאה או באמירות האלה, מצטרפים או לא מצטרפים לממשלה, אין כלום.

אורית זוארץ: מדובר פה בבלון ריק מתוכן.

אורית זוארץ: קדימה נמצאת כאן, והאחריות שלנו כתנועה היא אחריות כלפי המדינה ואזרחיה, לא כלפי הממשלה, כי אתה, ראש הממשלה, כנראה לא יכול, זה גדול עליך.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת אורית זוארץ.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת ליה שמטוב, ואחריה – חבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי באופוזיציה מסיעת קדימה הכריזו שהממשלה שלנו והעומד בראשה כושלים וגורמים לבידודה של ישראל בעולם, ואני שואלת, האומנם?

ליה שמטוב: ביקורת – צריכה להיות ביקורת.

ליה שמטוב: אני לא נגד ביקורת, וגם הממשלה טועה, ולא רק הממשלה הזו, הממשלות הקודמות גם טעו.

ליה שמטוב: אבל בכל זאת, ביקורת היא כלי חשוב שממנו ניתן ללמוד כיצד לשפר ולתקן את הטעויות, אבל ביקורת, צריך שתישמע במקום הנכון ובזמן הנכון.

ליה שמטוב: רבותי, לפני כמה ימים חזרה משלחת של חברי הכנסת מחוץ-לארץ.

ליה שמטוב: היו חברי כנסת מהקואליציה, מהאופוזיציה, ואתם יודעים איך מרגישים בחוץ-לארץ.

ליה שמטוב: אנחנו מרגישים גאים שאנחנו ישראלים, אנחנו פטריוטים, אנחנו ציונים, אנחנו מדברים באותה שפה, וכשחוזרים הביתה, פתאום מאבדים קצת את הפטריוטיות ואת הציונות.

ליה שמטוב: אז איזה מסר אנחנו משדרים כלפי חוץ, כלפי העולם המערבי?

ליה שמטוב: האופוזיציה אומרת שראש הממשלה גורם לבידודה של ישראל בעולם, ומי לא יודע ומה לא מובן?

ליה שמטוב: מה שמדינת ישראל עושה, אז אנחנו תמיד רעים.

ליה שמטוב: אנחנו הקפאנו את הבנייה בשטחים – אנחנו רעים; אנחנו הורדנו את המצור מעזה – אנחנו עוד יותר רעים; אנחנו מגינים על עצמאותנו, על אזרחינו – אנחנו כובשים.

ליה שמטוב: חברי חברי הכנסת, דווקא בעקבות התנהגותה של האופוזיציה אנו עלולים לאבד את החברים האמיתיים שיש לנו בחוץ-לארץ, שנשארו בחוץ-לארץ, ודווקא זה מה שגורם לבדידותה של ישראל.

ליה שמטוב: ולמפלגות הערביות אני רוצה לחזור ולומר – הטרנספר הוא לא שקט.

ליה שמטוב: במדינת חוק אין הנחות לפורעי חוק.

ליה שמטוב: הגיע הזמן להבהיר שלא נאפשר בנייה בלתי חוקית ולא נאפשר עבריינות בחסות הטענה לאפליה.

ליה שמטוב: רק היום בבוקר אני שמעתי בחדשות שתושבי סילואן – שהם לא רק בונים ללא אישורים, אז יש להם גם חוצפה לאיים על ראש העיר ירושלים, הם אומרים שיבוא, אנחנו נראה לו.

ליה שמטוב: ואני רוצה להזכיר לכם סיפור – – –

יצחק וקנין: אם אפשר, משפט אחרון, זמנך כבר תם.

ליה שמטוב: לאיש היה כלב והוא מאוד אהב אותו.

ליה שמטוב: יום אחד לא נשאר אוכל, והאיש נתן לכלב את האצבע, והכלב אכל לו את כל היד.

ליה שמטוב: וזה מה שקורה עם השכנים שלנו.

ליה שמטוב: נותנים להם דבר אחד, והם רוצים הכול.

ליה שמטוב: את זה אנחנו לא נאפשר.

ליה שמטוב: האחריות היא לא רק של הממשלה.

ליה שמטוב: האחריות היא על כל אחד ואחד מאתנו.

יצחק וקנין: תודה.

ליה שמטוב: וכמו שאני תמיד אומרת – אין לנו ארץ אחרת.

ליה שמטוב: ישראל היא ביתנו.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת ליה שמטוב.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת, סגן השר יעקב ליצמן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבידוד של עם ישראל בעולם לא החל לפני שנה או שנתיים.

נסים זאב: "הן עם לבדד ישכן ובגוים לא יתחשב.

נסים זאב: " זאת אומרת, הפלסטינים למשל אומרים – "נחנא מן אומא אל-ערבייה" – הם חלק מהאומה הערבית.

נסים זאב: הנוצרים, גם כן אותו הדבר.

נסים זאב: עשרות רבות של מדינות רואות את עצמן שותפות – – –

עפו אגבאריה: מה שייך הנוצרים?

עפו אגבאריה: הנוצרים הם גם עם – – –

אריה ביבי: תגיד את זה בנוצרית.

רוברט אילטוב: – – –

אילן גילאון: – – – נוצרים אשכנזים – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת עפו אגבאריה, לא להפריע לנואם.

נסים זאב: אבל העם היהודי – – –

אילן גילאון: אבל הנוצרים אשכנזים.

נסים זאב: העם היהודי הוא עם לבדד.

נסים זאב: זאת אומרת, הוא נמצא במצב שהייחוסיות שיש לו, הייחודיות שיש לו, הוא נחשב כעם היהודי, והוא בודד משאר אומות העולם.

נסים זאב: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, קודם כול הנושא של סילואן – מקימים פה קול זעקה ומדברים על בנייה בשטח ציבורי, שטח ירוק, כאשר התוכנית – ועיריית ירושלים בעצם נתנה פתרונות למאות בתים.

נסים זאב: הלוא כל הזמן זועקים שבירושלים אין בנייה לאוכלוסייה הערבית.

נסים זאב: באה תוכנית ואומרת – אנחנו נותנים פתרונות גם לדיור אבל גם לרווחה, כי אי-אפשר לצופף אוכלוסייה בצורה כזו שלא יהיה שם גם גן.

נסים זאב: אז מה רוצים?

נסים זאב: להמשיך באותה שיטה שאנחנו מכירים אותה כבר עשרות בשנים, מאז טדי קולק שהייתי סגנו.

נסים זאב: היו שולחים פקחים, אדוני היושב-ראש, מגיעים למצב או של צווי הריסה מינהליים או צווי הריסה שיפוטיים, וראש העיר אומר לא להרוס כי הנושא מאוד רגיש.

נסים זאב: מאוד רגיש.

נסים זאב: כל מה ששייך למזרח-ירושלים, יש רגישות יתר, ואסור להרוס – –

עפו אגבאריה: טדי קולק – – –

נסים זאב: – – וככה 5,000 בתים נבנו, ברובם המכריע על שטחים ירוקים, על שטחי מדינה.

נסים זאב: אז מה באים פה ואומרים?

נסים זאב: על הפתרונות הם לא מדברים.

נסים זאב: על 430, 450 יחידות דיור שהם זקוקים להן בעיר העתיקה – על זה לא מדברים.

נסים זאב: מדברים על איזה 26 דירות.

נסים זאב: אני מציע, אדוני היושב-ראש, לתת להם מאותן 460 או 450 דירות, לכל מי שפלש – אולי לתת לו גם פרס, אין לי בעיה עם זה – אבל לעשות סדר גם בתכנון של העיר לטובת האוכלוסייה הערבית.

נסים זאב: למה כל מה שקשור לטובת ערביי ירושלים, מזרח-ירושלים, אתם רואים בזה פגיעה קודם כול?

נסים זאב: למה פגיעה?

עפו אגבאריה: כי היא כבושה.

עפו אגבאריה: הם יעשו – – –

נסים זאב: אה, זהו.

נסים זאב: זה התשובה.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, צריך להשכיל ולהבין, 7,000 דירות ובניינים – הפלסטינים מדברים שהם כבר הכינו את הרשימה, והם אומרים: אנחנו, יש לנו זכות שיבה ואנחנו רוצים לחזור לירושלים.

נסים זאב: הם בחיים לא ישלימו.

נסים זאב: על השכונות היהודיות שאנחנו חושבים שזה בוודאי – –

יצחק וקנין: תודה.

נסים זאב: – – לא שנוי אפילו במחלוקת.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

נסים זאב: ולכן, חבל, אני אפילו לא התחלתי לדבר.

נסים זאב: אני לא – – –

מסעוד גנאים: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: תמיד – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת זאב, זמנך תם.

יצחק וקנין: אתה צריך לסיים.

קריאה: בהזדמנות אחרת.

מסעוד גנאים: מה זה היה עד עכשיו, חימום?

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רק מקווה – –

יצחק וקנין: אל תפריעו לו.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

נסים זאב: – – שכל מה שאני אמרתי באמת נכנס לאוזניים קשובות – –

עפו אגבאריה: קדוש.

עפו אגבאריה: קדוש מה שאמרת – – –

נסים זאב: – – ללב חכם כמו שלכם, שבאמת יודעים את האמת.

נסים זאב: אבל מה לעשות, אתם בכל זאת, יש לכם תפקיד מסוים – אתם פוליטיקאים של האוכלוסייה הערבית – אבל תובילו אותם באמת בצורה נכונה ותסתכלו גם על הצד הטוב שהמדינה והעיר הזאת עושות למען התושבים של מזרח-ירושלים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: יעלה סגן השר יעקב ליצמן.

יצחק וקנין: אני מבין שהוא לא נמצא.

יצחק וקנין: אם כן, יעלה חבר הכנסת אברהים צרצור.

יצחק וקנין: לרשותך שלוש דקות.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מרגיז אותי מאוד הניסיון הבלתי-נלאה של גורמים ישראליים המבקשים יישום מדיניות שוויונית בנושא הריסת בתים שנבנו בבנייה בלתי חוקית בירושלים המזרחית ובמקומות אחרים.

אברהים צרצור: דרך אגב, כבוד היושב-ראש, אני מוכן לקבל את הנוסחה הזאת בתנאי אחד: שייתנו אפשרויות בנייה לערבים כמו שנותנים ליהודים.

אברהים צרצור: ברגע שישראל תחליט שהיא נותנת אפשרות בנייה לערבים בירושלים המזרחית בדיוק כפי שהיא נותנת ליהודים, אני אהיה מוכן, ללא כל סייג, שהנוסחה הזאת תתבצע הלכה למעשה.

אברהים צרצור: אבל, מה אפשר לעשות, אם נדע את העובדה הזאת: בנייה ללא היתר בנייה בירושלים המזרחית, או ביישובים ערביים בכלל, אינה מתרחשת בחלל ריק ואינה נעשית מתוך בחירה או רצון להפר את חוקי התכנון והבנייה או לזלזל בהם.

אברהים צרצור: בנייה זו היא לרוב מחוסר ברירה, והיא נועדה לספק קורת גג לראשם של צעירים ומשפחות ערביות שהמדינה הותירה אותם ללא פתרון או פתרונות דיור.

דוד רותם: יש על זה מסקנות של ועדת החוקה – – –

אברהים צרצור: בזמן שמדינת ישראל מאיצה את מדיניות הריסת הבתים בירושלים המזרחית וביישובים הערביים, היא מקדמת ונותנת יד לתוכניות ויוזמות בנייה ללא הגבלה, או בצורה מואצת, בשכונות היהודיות, כולל ירושלים המזרחית הכבושה.

אברהים צרצור: מטרת המדיניות האורבנית של ישראל בירושלים המזרחית היא הבטחת רוב יהודי ומניעת חלוקתה של העיר במסגרת הסדר שלום כלשהו.

אברהים צרצור: הפקעת קרקעות פלסטיניות ומניעת התפתחותה של האוכלוסייה הערבית הפלסטינית בעיר הן הכלי ששימש את ישראל להשגת מטרות אלה.

אברהים צרצור: 24,000 דונם אדמה פרטית, פלסטינית לרוב, הופקעו, שהם 35% משטח העיר המזרחית.

אברהים צרצור: יותר מ-70,000 יחידות דיור נבנו על אדמות אלה, מנווה-יעקב בצפון ועד לגילה והר-חומה בדרום.

אברהים צרצור: פחות מ-600 יחידות דיור בסיוע ממשלתי כלשהו נבנו לאוכלוסייה הערבית הפלסטינית, האחרונה בהן נבנתה לפני יותר מ-30 שנה.

אברהים צרצור: מאז 1967 הנפיקה עיריית ירושלים פחות מ-4,000 היתרי בנייה בעיר המזרחית, ומכוחם נבנו כ-8,000 יחידות דיור, אולם בד בבד גדלה האוכלוסייה הערבית בתקופה זו בכ-250,000 נפש.

אברהים צרצור: משמעות הדבר היא שמשטר התכנון לא נתן ולו ראשית מענה לצורכי השיכון של האוכלוסייה הערבית הפלסטינית הגדלה.

אברהים צרצור: מסיבה זו, כבוד היושב-ראש, יותר מ-50% מהדירות של העיר הערבית נבנו מאז 1967 ללא היתרי בנייה.

אברהים צרצור: דירות אלה נתונות בסכנת צווי הריסה מתמדת.

אברהים צרצור: אני מסיים.

אברהים צרצור: שינוי המצב הקטסטרופלי בירושלים המזרחית בנושא תכנון ובנייה מחייב שינוי מהותי במדיניות של ישראל.

אברהים צרצור: היות שאני אינני מאמין ששינוי כזה אפשרי, אני קובע בצורה חד-משמעית כי הפתרון לבעיה אקוטית זו טמון עמוק בחובתה של הקהילה הבין-לאומית להפסיק את הכיבוש הישראלי בירושלים המזרחית ולהקים מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים המזרחית, שבה יתכננו הפלסטינים את עתידם כשאר העמים בעולם.

אברהים צרצור: אחרת אנו צפויים לימים קשים מאוד, שישראל תצטרך, ביום מן הימים, לתת את הדין עליהם.

אברהים צרצור: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אברהים צרצור.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מה מביא את ספסלי הקואליציה לתמוך בממשלה זו?

אורי אריאל: מכובדי יושב-ראש הקואליציה, האם פעילותו הנמרצת של שר הביטחון לתכנן בכל אתר ואתר ביהודה ושומרון, כפי שראש הממשלה הודיע, זה הדרייב שלך כדי לתמוך בממשלה?

אורי אריאל: או ידידי חבר הכנסת אורבך, האם ההודעות הנמרצות על הבנייה בירושלים שבינן לבין המציאות אין שום דבר, כלום, זה מה שיביא אותך היום לתת את תמיכתך?

אורי אריאל: או נניח, אפשר לשאול את סגן שר הביטחון, האם הטיפול הנמרץ של מפלגת העבודה בבקעת-הירדן ובירושלים – שאין כמוך, איך אפשר לומר, ירושלמי מלידה – זה מה שמביא אותך, או שעוד גיוס של חיילים להיות שוטרים ולהיות שומרים במשטרה?

אורי אריאל: כל כך הרבה דברים טובים אתם עושים, יומם וליל, אתם יודעים, לא נשאר דבר לבקר.

אורי אריאל: אבל המציאות היא יותר קשה.

אורי אריאל: יש פה חברי כנסת מהמפלגות הערביות, שמבקשים לבנות בירושלים.

אורי אריאל: למה אתם צריכים לבקש לבנות, הרי אתם בונים ועושים שם מה שאתם רוצים, אין ממשלה שתפריע לכם.

אורי אריאל: אין ממשלה שתעשה סדר.

אורי אריאל: להיפך, ראש הממשלה מודיע שהוא לא יהרוס בתים של ערבים.

אורי אריאל: לא היתה לכם עדנה כזאת מעולם.

אורי אריאל: איזה ראש ממשלה עמד לימינכם בצורה כל כך ברורה, כל כך בוטה?

אורי אריאל: נכון, זלזול בחוק, הפרת החוק, רמיסת החוק, אבל בסך הכול אתם יכולים לתת בו אמון דווקא.

אורי אריאל: לא היה עוד ראש ממשלה כמו הנוכחי, מר נתניהו, שהקפיא את הבנייה.

אורי אריאל: זה המצב, זו המציאות.

אורי אריאל: אומנם אומרים אצלנו: אל תגידו בגת, אבל הדברים התפרסמו כבר.

אורי אריאל: אז הוא לא בונה בירושלים – יש לכם תלונה על זה?

אורי אריאל: חבר הכנסת צרצור, אתה נגד זה?

אורי אריאל: אתה דורש שהוא יבנה?

אורי אריאל: בוא נעשה קואליציה על זה.

אורי אריאל: יבנה.

אורי אריאל: אתם דורשים שהוא יהרוס בתים של ערבים, בנייה בלתי חוקית, אני מדבר.

אורי אריאל: אתם עומדים על זה?

אורי אריאל: אתם לא עומדים על זה.

אורי אריאל: אז למה אתם מביעים אי-אמון בו?

אורי אריאל: יש לכם ראש ממשלה – לפי דעתי, לפי עניות דעתי, לפי ההתנהגות שלו, אם אתם בודקים את הדברים בצורה אמיתית, עובדות, לא משאלות לב עכשיו, לא אידיאולוגיה גדולה – אתם ודאי יכולים לתמוך בו.

אורי אריאל: וההיפך – בנו.

אורי אריאל: אנחנו לא יכולים לתמוך בו.

אורי אריאל: מה ילין דב חנין, למשל, על זה שראש הממשלה מקפיא את כל ההתיישבות ביש"ע?

אורי אריאל: יש לך תלונה על זה?

אורי אריאל: חבר הכנסת חנין, אתה מתלונן על כך?

דב חנין: הוא לא מקפיא, אז אני לא יכול להתלונן, אם הוא היה מקפיא הייתי בא – – – רותחת.

יצחק וקנין: משפט אחרון, חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: הוא מקפיא.

אורי אריאל: אבל יש דבר אחד, חברי הכנסת – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורי אריאל, אני – –

אורי אריאל: אני מסיים בזה.

יצחק וקנין: – – אישרתי לך דקה יותר.

אורי אריאל: יש דבר אחד, אני חושב שאתם תסכימו, שעליו אי-אפשר להצביע אמון בראש הממשלה.

אורי אריאל: ידידי, חבר הכנסת רוברט אילטוב, חבר הכנסת כרמל שאמה, חבר הכנסת דנון, וכן הלאה, וכן הלאה, אי-אפשר לתת בו אמון, כי הוא שכח את יונתן פולארד.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת.

אורי אריאל: ואתם לא זועקים.

אורי אריאל: ואתם מחרישים – –

יצחק וקנין: תודה.

אורי אריאל: – – ויונתן פולארד עובר 9,000 יום בבית-הכלא האמריקני.

אורי אריאל: על זה ועל שאר הדברים, אי-אפשר לתת בו אמון.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מבין שאדוני עוצר את השעון עד שיצטרף אלינו שר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, מה שקורה – – –

יצחק וקנין: אני אכן אעצור את השעון – –

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: – – עד שייכנס שר.

יצחק וקנין: אה, לא, אבל יש פה שר.

יצחק וקנין: יש פה.

יצחק וקנין: נמצא, השר הרצוג נמצא, אז אני – – –

דב חנין: אה.

דב חנין: לא שמתי לב.

דב חנין: סליחה, אדוני השר.

דב חנין: בשנים האחרונות, אדוני היושב-ראש, השכונה הערבית סילואן עוברת מהפך מאוד דרמטי.

דב חנין: עד תחילת שנות ה-90, בשכונה הזאת לא התגורר אפילו יהודי ישראלי אחד.

דב חנין: בשנת 1991 פלשו מתנחלים ל-11 בתים בשכונה, וכיום מתנחלים שולטים בערך ברבע מהאדמות של השכונה הזאת, כאשר השליטה הזו הועברה אליהם על-ידי ממשלת ישראל, שבעצם סיפחה את האדמות ב-1967, אחרי המלחמה.

דני דנון: – – –

דב חנין: השטחים האלה, שבהם מדובר, הם לא רק שטחי מגורים של האוכלוסייה הפלסטינית בירושלים, אלא שטחים שיש להם חשיבות היסטורית ופוליטית רבה.

דב חנין: בכל זאת השטחים האלה הועברו לשליטה של עמותות פרטיות שעושות בהם כבשלהן, כאשר בתהליך הזה שותפים מוסדות, רשויות ומשרדים ממשלתיים ועירוניים שונים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בשכונה הזאת מתגוררים היום כ-2,600 פלסטינים וכמה עשרות משפחות של מתנחלים, שכפי שאמרתי, התחילו להגיע לשם בשנת 1991, אבל עדיין הרוב המכריע, הרוב העצום של תושבי השכונה הזאת הם פלסטינים.

דב חנין: שכונת סילואן מופיעה בתחתית דירוג האזורים הסטטיסטיים בירושלים לפי המדד החברתי-הכלכלי.

דב חנין: זאת שכונה במצב מאוד גרוע, ביקרתי בה בשבוע שעבר – חלק ניכר מהכבישים בה איננו סלול; אין פינוי מסודר של זבל; חלק מהבתים של הכפר אינם מחוברים לרשת הביוב; התלמידים נאלצים לנסוע לבתי-ספר מרוחקים בעיר, וכמובן, עמיתי חברי הכנסת, אין לשכונה הזאת תוכניות בניין עיר מאושרות.

דב חנין: לא נותנים לתושבים הפלסטינים מאז 1967 לבנות בתים, ולכן, לא במקרה, הרוב המכריע של המבנים בסילואן, כולל בשכונת אל-בוסתן, נבנו ללא היתר.

דב חנין: לא היתה שום אופציה אחרת לפלסטינים בשכונה הזו לבנות בתים, כי אין שם אפשרות בכלל לקבל היתרים, אין שם תוכניות, ובכוונה אין שם תוכניות, כדי שהתושבים לא יוכלו לבנות.

דב חנין: עכשיו, עיריית ירושלים החליטה לבצע הריסה מסיבית של בתים של תושבים פלסטינים בשכונה.

דב חנין: זו אותה עיריית ירושלים שגוררת את הרגליים כאשר מדובר בבתים של מתנחלים בסילואן, כמו הסיפור המפורסם של "בית יהונתן", אותו מבנה בן שבע קומות שנבנה על-ידי קבלן פלסטיני עבור עמותת "עטרת כוהנים", מבנה שהוקם ללא היתר, תוך חריגה מתוכנית המיתאר.

דב חנין: צווי ההריסה חוזרים ונשנים, שום דבר כמובן לא קורה, כי החוק הוא חוק שונה לחלוטין כאשר מדובר במתנחלים.

דב חנין: לעומת זאת, כאשר מדובר בפלסטינים אין שום בעיה לפנות אותם, לגרש אותם, לסלק אותם.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

דב חנין: יש הסיפור המפורסם של משפחת גוזלן שפונתה בשנת 2005.

דב חנין: אני מזכיר את המשפחה הזאת, כי זו משפחה שאבי המשפחה היה מאלה שהצילו יהודים בשנת 1929 בחברון, אבל זה לא עזר לו, הוא ובני המשפחה שלו פונו מהמקום.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, משפט אחרון אני בכל זאת רוצה להקדיש למה שקרה בלילה האחרון בסילואן.

דב חנין: זה היה ליל בלהות, ואני חייב לומר את הדברים מעל בימת הכנסת.

דב חנין: הגיעו אלי לאורך כל הערב פניות חמורות ביותר על השתוללות של מאבטחים פרטיים שהתחילה בסילואן, ולאחר מכן, התנהלות אלימה וקשה ביותר של המשטרה.

מיכאל בן-ארי: מחבלים לא השתוללו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת בן-ארי – – –

דב חנין: נפגעו שם פלסטינים, פונו לבתי-חולים, אחד מהם נפצע בצורה קשה, איבד את עינו.

דב חנין: אשה נוספת, בהיריון, נפגעה משאיפת גז.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

יצחק וקנין: חבר הכנסת, אל תכניס את כל הרשימה עכשיו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הרשימה היא ארוכה, אבל אני רוצה לומר דבר חמור במיוחד – – –

יצחק וקנין: דיברת שתי דקות אחרי הזמן.

דב חנין: – – – דבר חמור במיוחד.

דב חנין: הפלסטינים במקום, כשהתחילה ההשתוללות הזאת, הזמינו אמבולנסים – אני קיבלתי פנייה על כך – אבל כוחות המשטרה שהיו במקום סירבו לאפשר לאמבולנסים להגיע למקום; הם נחסמו על-ידי שוטרים שלא אפשרו להם להגיע לבתים שבהם היו הפצועים, או לבתים הסמוכים שנפגעו גם מירי גז של שוטרים.

דב חנין: הדבר הזה, אדוני היושב-ראש, הוא דבר חמור, הוא דבר מסוכן.

דב חנין: אנשים פונו לבתי-החולים באיחור, ואני חושב שזה דבר שהכנסת לא יכולה לעבור עליו לסדר-היום.

דב חנין: יש ההתנהלות הכללית של המשטרה, של הממשלה ושל עיריית ירושלים שמציתה את סילואן והופכת אותו לאזור של מחלוקת.

דב חנין: אבל יש ההתנהלות הספציפית והקונקרטית הזאת של מה שקרה בלילה האחרון – היא פשוט חורגת מעבר לכל קנה מידה ואי-אפשר להסביר אותה, אי-אפשר להצדיק אותה, וצריך לגנות אותה בחריפות רבה.

יצחק וקנין: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

מיכאל בן-ארי: – – – הוא מגן על מחבלים, על רוצחים.

מיכאל בן-ארי: הוא מגן על הרוצחים.

מיכאל בן-ארי: האמבולנסים שנכנסים לשם יורים עליהם – – –

יצחק וקנין: שמענו.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חבר הכנסת אורי אורבך.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, כבוד השר – אדוני היושב-ראש, האמת היא, רק אתה היית חסר לי פה ותיכף תבין למה.

יצחק וקנין: אין לי בעיה אם תיפול עלי קצת.

אילן גילאון: ממש לא, לא רציתי, אבל הדברים שלי היו אמורים להישמע על-ידי אחרים ולאו דווקא על-ידך.

אילן גילאון: אני אתחיל בכך שלפני שבוע מת ז'וזה סאראמאגו, סופר פורטוגלי ידוע, והוא כתב על העיוורון, בין יתר הספרים המאוד מפורסמים שלו – "על העיוורון".

אילן גילאון: הוא מתאר שם את העולם כאילו כל העולם נהיה עיוור, ואני רוצה לדבר על העיוורון הזה שלנו כאן – בעוד אנחנו עדיין לא השלמנו עם המציאות של שתי מדינות לשני עמים, אנחנו מקיימים שתי מדינות בתוך מדינת ישראל הלגיטימית – ואני מתכוון לפיאסקו של עמנואל, אדוני; לדבר הזה שאתמול הסתיים ב"טיש" גדול אצל האדמו"ר מסלונים, ושם חגגו את החגיגות של הניצחון על בית-המשפט – בקשר למה, אדוני?

אילן גילאון: בקשר לגזענות תרתי משמע, פשוטה וברורה.

אילן גילאון: יש לי משהו להגיד לכתובת של אדוני ולכתובת של הסיעה של אדוני – ש"ס, שקבעה את הססמה "עטרה ליושנה": היא זרקה את העטרה שלה היום לביבים בהתנהלות המתרפסת, נמוכת הקומה.

יצחק וקנין: אתה יודע, מכיוון שאני מנהל את הדיון, אני לא רוצה להפריע לכבודו.

אילן גילאון: אם כל החזון של הרב עובדיה יוסף, אדוני, הוא בזה שצריך להפריד עוד יותר במדינת ישראל, כלומר, להקים מדינה בתוך מדינה, של אנשים שלא מכירים במדינה בשונה מכל החרדים בכל העולם, שמקבלים את דינא דמלכותא דינא, חוץ מאשר במקום אחד, אדוני – במדינת ישראל, שם לא מקבלים את זה.

אילן גילאון: שם נרקמת מדינה בתוך מדינה.

אילן גילאון: והממשלה הזאת, שהנציגים האלה שתעתעו בבית-המשפט – אדוני, מי שלא מכיר בבג"ץ, לא מכיר במדינת ישראל – לא יהודית, לא דמוקרטית, לא דו-לאומית, בשום צורה שהיא.

אילן גילאון: לכן, מי שלא מכיר בבג"ץ ולא מכיר במדינת ישראל משול ל"חמאס"; איננו משול לשום דבר אחר.

אילן גילאון: תסלח לי, אדוני.

אילן גילאון: תסלח לי על ההשוואה הזאת.

אילן גילאון: אני לא יכול להגיד את זה.

אילן גילאון: ומי עוסק במלאכת ההתרפסות, ההשלמה הזאת, איך זה נקרא – הפשרה, אנשים שמה שהיה כדגל וקרדום לחפור בו, היה העניין של הקיפוח של הספרדים, והיום ב-2010 במדינת ישראל המושג תלמידות ספרדיות עדיין מהדהד באוזניים שלנו – כאילו מה?

אילן גילאון: כאילו מותר להיות גזעני במדינת ישראל במימונה של מדינת ישראל, ואנחנו הולכים על הדבר הזה ומקבלים את זה מבלי להניד עפעף.

אילן גילאון: אני אומר את זה לכתובתו של ראש הממשלה, אבל בעיקר לכתובתכם.

אילן גילאון: כל השנים האלה שנלחמתם על הקיפוח של מפא"י, כלומר, היו בעורמה, שום דבר לא קרה.

אילן גילאון: אולי אתם מעוניינים להישאר כך?

אילן גילאון: משום שככל שתוכלו לדבר על הקיפוח הזה, תוכלו לקיים את עצמכם מבחינה פוליטית?

אילן גילאון: אדוני, אני אומר לך, זה רגע קשה.

אילן גילאון: מה עוד, שמי מתווך בזה?

אילן גילאון: מי שטען, ועוד עבריין מורשע לשעבר, שהיום רוצה להיות מנהיג.

אילן גילאון: אני אומר בכאב רב שזה משבר של הדמוקרטיה הישראלית, ששבעה מנדטים הולכים ותומכים, מכל האנשים בעולם, כאילו נגמרו האנשים, בעבריין מורשע שצריך להיות מנהיג הדור.

אילן גילאון: אז אם לכך אתם מביאים אותנו – אדוני, אני מסיים בזה – אני חושב שטוב תעשה ממשלת ישראל, ואני אומר, יכול להיות, ואמרתי את זה בשבוע שעבר, ואני אומר שוב השבוע: קחו את קדימה לממשלה.

אילן גילאון: אתם מאוד דומים.

אילן גילאון: יכול להיות שמשני מינוסים יצא איזה פלוס בסופו של דבר.

אילן גילאון: אבל תצילו את מדינת ישראל ותהיו פטריוטים של המדינה עצמה.

אילן גילאון: אתם לא מסכימים לשתי מדינות לשני עמים, ואתם מסכימים לשלוש מדינות במדינה אחת בגבולות 1967.

אילן גילאון: אני לא מבין את זה.

אילן גילאון: אני לא מבין את ש"ס, אני חושב, "השתספנתם", אבל מה-זה ב-big time, ואני לא מבין בכלל את ההצדקה לקיומכם במקרה הזה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אורי אורבך.

אילן גילאון: תסלח לי, כמובן.

אילן גילאון: אתה יודע שזה לא אישי.

יצחק וקנין: אני חייב לנהל את הדיון הזה בצורה הכי פתוחה.

יצחק וקנין: מה אתה מצפה, שאני אשסע אותך?

יצחק וקנין: זה הדבר האחרון שאני רוצה לעשות.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: יש לכם מזל שיש ש"ס – יש לכם על מה ליפול.

אורי אורבך: הם כולאי הברקים שלנו.

אורי אורבך: אבל אתם לא באים.

אורי אורבך: רוצים לרדת עליכם, ורק אדוני בתור יושב-ראש, אז אנחנו נעשה הנחה לקבוצות, מה שנקרא.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה דווקא לדבר על נושא אחר, שקשור קצת להתנהלותה של הממשלה.

אורי אורבך: אנחנו נמצאים בעיצומו של קמפיין ציבורי תקשורתי למען שחרורו של גלעד שליט.

אורי אורבך: ואני אומר משהו שנשמע כמובן כקלישאה, אבל היא נכונה, ואני מאמין שכולנו רוצים לראות את גלעד שליט שב בריא ושלם הביתה במהרה.

אורי אורבך: אלא שאנחנו צריכים לאפשר לממשלה, גם אם זה לוקח זמן, לנהל משא-ומתן.

אורי אורבך: וכשאני שומע את המלים "בכל מחיר", אני פשוט לא מבין, האם יש דבר אחר שאנחנו מוכנים לעשות בכל מחיר?

אורי אורבך: האם אנחנו יוצאים למלחמה בכל מחיר?

אורי אורבך: האם אנחנו עושים שלום בכל מחיר?

אורי אורבך: האם אנחנו נצמצם את הפערים בחברה בכל מחיר? לא.

אורי אורבך: מדינה לא משלמת כל מחיר, כי ברגע שמשלמים כל מחיר, המחיר הוא כבד מדי.

אורי אורבך: ולכן, צריך לאפשר לממשלה ולראש ממשלה את החופש לנהל משא-ומתן בדרכו.

אורי אורבך: ואני לא נגד לחצים בתוך הממשלה, וגם בתוך הכנסת, אם לשלם את המחיר או לא לשלם את המחיר.

אורי אורבך: אבל כשאני רואה את הקמפיין הזה מתנהל בעיתונים – העיתונים, ולפני שבוע אנחנו דנו כאן על חוק צינון של עיתונאים – מסתבר שהעיתונים מאוד לא מצוננים.

אורי אורבך: הם נמצאים בתוך קמפיין בעל משמעויות פוליטיות – לא מפלגתיות אבל פוליטיות ומדיניות מרחיקות לכת, ולא רק משום שעורכי העיתונים או המו"לים שלהם מאמינים שצריך לשחרר את גלעד שליט בכל מחיר, אלא משום שזה עובד על איזה סנטימנט של פטריוטיות ב-10 שקלים, או ב-6-5 שקלים, כמה שעולה עיתון.

אורי אורבך: אני לא אגיד במובן הגס – כי זה מוכר עיתונים.

אורי אורבך: אני לא חושב שהאנשים הם ציניים.

אורי אורבך: הם באמת מאמינים שצריך לשלם בכל מחיר את גלעד שליט עכשיו.

אורי אורבך: אבל זה דבר שהוא כל כך קונסנזוס, ומדבר כל כך לכולם, וכל כך פוטר אנשים מחשיבה אם באמת ראוי לשלם כל מחיר או לא כל מחיר, וזה צעדה, וזה מין תנועות – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת פרוש, מילא אתה מדבר בטלפון, אבל שומעים אותך עד פה.

אורי אורבך: – – והמאבק למען שחרורו של גלעד שליט הופך להיות מין תנועת נוער למבוגרים.

אורי אורבך: אנחנו צועדים, אנחנו לוקחים בלונים, והמשפחה – משפחה יקרה וסימפתית, והנה, עכשיו הם כבר לא יכולים להתאפק יותר.

אורי אורבך: אבל אנחנו לא יכולים ליטול מידי הממשלה, באמצעות לחץ ציבורי ותקשורתי, את הכלי המרכזי שלה בניהול ענייני המדינה – זה הזכות והיכולת לנהל משא-ומתן קשוח, עיקש, שבסופו של דבר אני מקווה שיושלם, ואני יודע שכשהמשא-ומתן הזה יושלם ישלמו מחיר וישוחררו מחבלים רוצחים.

אורי אורבך: אנחנו יודעים את זה.

אורי אורבך: זה ברור.

אורי אורבך: יכול להיות שאפילו פה אני אצעק, ואני אגיד נגד זה, ואני אומר שזה מחיר כבד מאוד – –

יצחק וקנין: משפט אחרון.

אורי אורבך: – – אבל זאת ה"פרוגרטיבה", כמו שאמר פה שר חוץ פעם, של ראש ממשלה ושל ממשלה, ובוודאי של קבינט, להחליט החלטות הרות גורל והרות חיים לאנשים רבים.

אורי אורבך: ולכן אני אומר גם לעיתונים, וגם ללוחצים: הניחו לעניין; אלו דברים שהדומייה והשתיקה והחשאיות יפה להם וטובה להם, לנו, וגם לשבוי שלנו גלעד שליט.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אורי אורבך.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו – אחרונת הדוברים, חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

יצחק וקנין: לרשותך שלוש דקות.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ההחלטה להרוס בתים בשכונת אל-בוסתן בסילואן היא מסוג הדברים שנכנסים לקטגוריה של עבירה שגוררת עבירה: הכיבוש הישראלי הוא עבירה על החוק הבין-לאומי, זה לא לגיטימי, אין זכות לישראל לשלוט בירושלים המזרחית.

ג'מאל זחאלקה: חוקי התכנון והבנייה צריכים להיות לפי הסטנדרטים – לפי הקביעות – של החוק הבין-לאומי, ולא של החוק הישראלי, וחוקי התכנון והבנייה מופעלים בירושלים המזרחית בצורה כזאת שהם ישרתו את המדיניות של הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר תכנון פוליטי, מניעים פוליטיים, מגמה פוליטית.

ג'מאל זחאלקה: התושבים, בעיני הממסד, הם כמו כלי שחמט – מזיזים אותם מפה לשם כדי לעשות איזה מהלך.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך באים ורוצים להרוס, ומה שתואר כאן על מה שהיה בסילואן אתמול, שמנעו מאמבולנסים, שהשומרים של המתנחלים, הכובשים, בירושלים, בשכונת סילואן – –

דני דנון: – – – שזרק אבנים – – –

ג'מאל זחאלקה: – – המתנחלים הקולוניאלים – – –

דני דנון: מי זרק אבנים שם?

ג'מאל זחאלקה: – – – הקולוניאליים, השומרים שלהם השתוללו, והמשטרה באה והגנה עליהם, וכמובן המשטרה באה לא להגן על התושבים אלא להשתתף בחנגה של הפגיעה באזרחים שמגינים על עצמם.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך מנעו מאמבולנסים – עבירה גוררת עבירה גוררת עבירה.

דני דנון: מי זרק אבנים?

ג'מאל זחאלקה: מה שמקומם אותי – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת דני דנון, הוא שמע.

יצחק וקנין: הערת הערה פעם.

ג'מאל זחאלקה: מה שמקומם אותי הוא הערתו של היושב-ראש הקודם – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת דנון.

ג'מאל זחאלקה: – – שאמר לחבר הכנסת חנא סוייד: מדובר בבנייה בשטח ירוק.

ג'מאל זחאלקה: היושב-ראש, חבל שהוא לא נמצא כאן, הוא ירושלמי ותיק, והוא יכול לעבור על המפה ועל תוכניות המיתאר של ירושלים ולראות איך שטחים שהיו ירוקים הפכו לחומים, שהבנייה בהם מותרת, ואיך היתה מדיניות, וסלנג אפילו, בעיריית ירושלים, שהמציא אותו טדי קולק – אומר: זה שטח ירוק לערבים.

ג'מאל זחאלקה: ככה, ככה ממש היה יושב ואומר לפקידים: בוא נסמן שטח ירוק לערבים, שטח ירוק על אמת.

ג'מאל זחאלקה: וכאן המטרה היא מטרה פוליטית, להרוס.

ג'מאל זחאלקה: ואני אומר לכם עכשיו – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת זחאלקה, תשתדל לסיים.

ג'מאל זחאלקה: – – משנת 2005 מקבלים החלטות על הריסה, משנת 2005 מנסים להרוס.

ג'מאל זחאלקה: ומי שינסה להרוס בתים בשכונת סילואן משחק באש; הוא דוחף את התושבים לאלימות, הוא אחראי לכל מה שיקרה בעקבות הרפתקה מסוכנת זו.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לממשלה למנוע את זה.

ג'מאל זחאלקה: בכל מקרה, ממשלה שמאשרת דברים כאלה, ויש גם סיבות רבות אחרות, אנחנו נצביע נגדה – אי-אמון.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יצחק וקנין: תעלה אחרונת הדוברים, חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חזרתי לכנסת הזאת אחרי שבועיים של ביקור באוסטרליה; הייתי בכנס, כנס הסברה על ישראל.

ציפי חוטובלי: הצעת האי-אמון הזאת עוסקת היום בבידודה של ישראל בעולם, ויש לי חדשות עצובות: אכן, ישראל מבודדת בעולם.

ציפי חוטובלי: מצבנו נראה מאוד לא מזהיר.

ציפי חוטובלי: ובפרשת השבוע, שכפי שבוודאי קראת אותה, אדוני היושב-ראש, אומר בלעם – מקלל בלעם את עם ישראל, אך נמצא מברך: "עם לבדד ישכן ובגוים לא יתחשב", ונראה לי שבמקרה שלנו התקיימה בנו הברכה, רק בסוג אחר של סדר הדברים – עם לבדד ישכון, כי בגויים יתחשב.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להסביר לנו למה בעצם הגענו למצב המוזר הזה, שבו ישראל מבודדת.

ציפי חוטובלי: ישראל מבודדת בגלל דבר אחד: ישראל מבודדת בגלל פרדיגמה, בגלל תפיסת עולם, שלפיה יש רק דרך אחת לזכות באהדה הבין-לאומית, והדרך הזאת היא דרך נסיגה לקווים בין-לאומיים.

ציפי חוטובלי: וברגע שישראל תבצע את אותה נסיגה בין-לאומית לקווים הבין-לאומיים היא תזכה לאהדת העולם, היא תזכה לחיבוק חם ואוהב מכל מדינות העולם, שיריעו לה, וימחאו לה כפיים, ברגע שהיא תבצע פעולות של הגנה עצמית.

ציפי חוטובלי: ובכן, אדוני היושב-ראש, ובכן, חברי חברי הכנסת, תפיסת העולם הזאת הוכחה כשגויה, כמוטעית, כתפיסת עולם שמבודדת את ישראל אפילו יותר לעומת המצב של ישראל שהיה מאז ומתמיד.

ציפי חוטובלי: למעשה, שתי המחאות הגדולות ביותר שנראו בעולם, גם המחאה – דוח-גולדסטון, גם המחאה המשפטית, הציבורית, בעקבות "עופרת יצוקה", וגם המחאה הציבורית הבין-לאומית בעקבות המשט, הן תגובה על ניסיונה של ישראל להגן על עצמה, ניסיון שהוכח כניסיון כושל לאור העובדה שהמלחמה שאנחנו מנהלים היום היא לא רק מלחמה של טנקים, של טילים, של מטוסים.

ציפי חוטובלי: זאת מלחמה שבה החלש מנצח.

ציפי חוטובלי: זאת מלחמה שבה דווקא הפלסטינים, שהשכילו להבין שלא יעזור למדינת ישראל בין שהיא תהיה בגבולות 67', בין שהיא תיסוג לכל גבול בין-לאומי, תמיד הם יהיו החלש; תמיד הם יהיו החלש שיוכל לבכות לעולם ולומר: אין למדינת ישראל הזכות להגן על עצמה, מאחר שאנחנו החלשים.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, ב-2005, כשנסוגה ישראל לקו הבין-לאומי בעקבות עקירת גוש-קטיף, הבטיחו לכולם כאן שברגע שמדינת ישראל תנסה להגן על עצמה, היא תצליח.

ציפי חוטובלי: הבטיחו כאן נואמים, שברגע שיעוף הטיל הראשון מדינת ישראל תגן על עצמה.

ציפי חוטובלי: כולנו יודעים מה שוות ההבטחות האלה היום.

ציפי חוטובלי: מדינת ישראל ניסתה להגן על עצמה, והגנה על עצמה ב"עופרת יצוקה", אבל העולם לא קיבל זאת.

ציפי חוטובלי: הממשלה הקודמת היא זאת שהטילה את הסגר הימי והאזרחי על עזה, אבל העולם לא מקבל זאת.

ציפי חוטובלי: מוסר ההשכל צריך להיות ברור: מי שמנסה לרצות את העולם, מי שכל תפיסת העולם שלו, השיקולים שלו, נגזרים אך ורק מניסיון למצוא חן בעיני אומות העולם, מסיים בסוף באותה ברכה שהפכה לקללה: עם לבדד ישכון.

ציפי חוטובלי: זאת המציאות העגומה שבה אנו חיים היום, זאת המציאות שהיא תוצר של תפיסת עולם שהובילה הממשלה הקודמת, ואני מאוד מקווה שהממשלה הנוכחית תיסוג מתפיסת הנסיגות, תחדל לחשוב כי ברגע שבו תבצע פעולות שבאות לרצות את העולם, העולם אכן יריע וימחא כפיים.

ציפי חוטובלי: העולם אינו מריע, אינו מוחא כפיים.

ציפי חוטובלי: העולם מתנהל במוסר כפול, במוסר שמצדיע לטרור, ולא בדרך שבה – – –

יואל חסון: סליחה, אדוני היושב-ראש, כמה זמן היא יכולה לדבר?

יצחק וקנין: כבר היא מסיימת, רבותי, תיכף.

יצחק וקנין: משפט אחרון, ויש אפשרות גם שאחד השרים ידבר.

יואל חסון: אז שהשר יעלה.

יצחק וקנין: אין בעיה.

ציפי חוטובלי: העולם אינו מכבד את תפיסת העולם שהובילה הממשלה הקודמת – –

יצחק וקנין: משפט אחרון.

ציפי חוטובלי: – – ולכן אני מציעה לנו שנחשוב פעם אחת על האינטרס שלנו, על האינטרס הישראלי, ולא ננסה לרצות את העולם, ואז אולי נזכה לכבוד מאומות העולם.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת ציפי חוטובלי.

יצחק וקנין: יעלה השר דן מרידור וישיב לכל הדוברים.

חיים אורון: אדוני השר, מעניין אותי לדעת מה יש לך להגיד לחברת הכנסת מסיעתך.

חיים אורון: איך זה מסתדר, הפער ביניכם?

דן מרידור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת האי-אמון של סיעת קדימה, כמה מפתיע, היא עוד פעם על הנושא המדיני, בעקבות המצב המדיני שישראל נמצאת בו והסכנות למדינה בגלל המצב הזה.

דן מרידור: אני רוצה לומר שזוהי עמדת הממשלה, שאנחנו רוצים לחדש מייד את שיחות המשא-ומתן בינינו לבין הפלסטינים, מפני שהסטטוס-קוו איננו אופציה לישראל.

דן מרידור: איננו רוצים בהמשכו, אנחנו רוצים לשנות אותו.

דן מרידור: אנחנו רוצים להגיע להסכם, אף שאין לנו ברירה אלא להאמין לקדימה, לראש קדימה, אדון אולמרט, שאמר שגם להצעה הנדיבה ביותר שהוא הציע לא היתה תשובה פלסטינית.

דן מרידור: נוח מאוד לאנשים לא לראות את המציאות כשהיא לא תואמת את עמדותיהם.

דן מרידור: אבל היתה כאן ממשלה עד לפני שנה וחצי, שעשתה מאמץ מאוד רציני והציעה ויתורים מאוד מרחיקי לכת, שלא היה להם תקדים, כדי להגיע לסוף הסכסוך, לסוף התביעות.

דן מרידור: וראש הממשלה אהוד אולמרט, עם שרת החוץ דאז הגברת לבני ואחרים, לפי המתפרסם ולפי מה ששמעתי, הציעו הצעות שתאמו כמעט, אם לא לגמרי, את כל מה שהפלסטינים אומרים שהם רוצים.

דן מרידור: וההצעות האלה הוגשו לראש אש"ף, שהוא גם ראש הרש"פ, אבו מאזן, מחמוד עבאס, והוא אמר שהוא יחזור למחרת עם תשובה.

דן מרידור: למחרת הסבירו שהוא בעמאן והוא לא יכול לחזור, ומאז לא שמענו מלה.

דן מרידור: אני זוכר דבר דומה בדיוק לפני עשר שנים, ביולי 2000, כאשר הייתי יחד עם ראש הממשלה דאז אהוד ברק בקמפ-דייוויד, שאז הוא הציע הצעות מרחיקות לכת מאין כמותן, וההצעות האלה לא נענו גם הן, כאשר הוצעו אז לערפאת מדינה פלסטינית, סוף הכיבוש, בניגוד לדעתי גם חלק מירושלים.

דן מרידור: מיליארדים של דולרים הציע הנשיא האמריקאי לפליטים, וערפאת אמר "לא", והנשיא קלינטון אמר: ערפאת אשם.

דן מרידור: אז גם ערפאת השיב בשלילה, וגם אבו מאזן לא השיב להצעה מאוד מרחיקת לכת, שלא היתה כמוה מעולם, ולכן מי שרוצה להתקדם בתהליך השלום, ואני מאוד רוצה, יעשה עוול גדול לעצמו, אבל יותר מזה לציבור, אם הוא יעצום את עיניו אל מול המציאות הזאת ויסרב לראות את מה שקדימה אומרת לו.

דן מרידור: קדימה אומרת לו: ניסינו ונכשלנו.

דן מרידור: ראש הממשלה לשעבר אולמרט אומר: ניסיתי, הלכתי עד הקצה, הצעתי הצעה מלאה ולא קיבלתי תשובה.

דן מרידור: זאת אומרת, אם קדימה של אתמול אמרה את האמת, אז קדימה של היום צריכה להגיד איפה הטעות.

דן מרידור: הטעות או השגיאה או המהלך הלא נכון הוא אצלם, לא אצלנו.

דן מרידור: כך אמרתם.

דן מרידור: אני מקווה שלא שיניתם את דעתכם בגלל המעבר מן הקואליציה לאופוזיציה.

דן מרידור: זה לא אומר שאנחנו פטורים מניסיון, זה לא אומר שאין לנו אינטרס לשנות את המצב הקיים, ולפי דעתי גם אפשר, אם לא להגיע להסכם מלא, בהיעדר פרטנר שמוכן לתנאים המינימליים, לפחות לקדם אותו מן המצב שאנחנו נמצאים בו היום לכיוון המדינה הפלסטינית, שכפי שראש הממשלה אמר, אנחנו מחויבים לה כאחת משתי המדינות שארץ-ישראל תכיל בקרבה בהסדר שלום, המדינה היהודית והמדינה הערבית, כפי שהאו"ם החליט עליהן ב-47'.

דן מרידור: אלה הביטויים של האו"ם.

דן מרידור: יש לנו עניין לקדם.

דן מרידור: אנחנו רואים מצב ביטחוני סביר, אפילו טוב.

דן מרידור: למעלה משנה כמעט אין טרור ביהודה ושומרון.

דן מרידור: נכון, בגללנו, צבאנו, גם שירותי הביטחון שלנו, אבל לא פחות, צריך לומר את זה, גם בגלל שיתוף פעולה יפה עם שלטונות הביטחון של הרשות הפלסטינית.

דן מרידור: כנראה אהבה גדולה ל"חמאס" אין לא פה ולא שם.

דן מרידור: אנחנו רואים גם שינויים כלכליים משמעותיים, גידול בצמיחה.

דן מרידור: צריך להמשיך בזה, אסור לסכן את זה.

דן מרידור: אבל אין אשליה שזה יכול להישאר כך.

דן מרידור: לכן צריך לקדם משא-ומתן, גם לנסות להגיע לפתרון כולל, אבל גם לנסות לקדם מלמטה למעלה את המשך הבנייה של המדינה הפלסטינית שהסכמנו לה.

דן מרידור: זה אפשרי, לפי דעתי, בשני המסלולים, אם כי אין נכונות פלסטינית להגיע לשיחות אתנו, ולא רק לשיחות עם האמריקנים, כדי לשנות את עמדתם או לחייב אותם או להשפיע עליהם לקבוע עמדה נוחה.

דן מרידור: יש משהו אורווליאני בשימוש ב"שיחות קרבה".

דן מרידור: קרבה, או proximity באנגלית, מתייחסים למה שמקרב את הצדדים.

דן מרידור: זה לא המצב כאן.

דן מרידור: כאן רוצים לומר: אי-אפשר להגיע להסכם, בואו, האמריקנים, תחליטו אתם.

דן מרידור: אנחנו רוצים לעבור במהירות האפשרית לשיחות ישירות, כדי להציע תוכנית לשיחות, שתהיה מקובלת ואפשר יהיה להתקדם אתה גם להסדר שלם, אם אפשר יהיה; אבל בהיעדרו, לשינוי המצב הקיים שלב אחרי שלב.

דן מרידור: אני חושב שהממשלה שתעשה כך ראויה לאמון הכנסת, ואני מציע לכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

דן מרידור: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לסגן ראש הממשלה, השר דן מרידור.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, השרים, נא לשבת, כל אחד במקומו שבו הוא מצביע, שכן אי-אפשר להצביע לא מהמקום שאתם יושבים בו באופן קבוע.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לנושא הצבעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: הצעות האי-אמון הן הצעות של סיעות קדימה וסיעות רע"ם-תע"ל, בל"ד וחד"ש.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון הראשונה היא הצעת אי-אמון מטעם סיעת קדימה, בנושא: ראש ממשלה כושל הגורם לבידודה של ישראל בעולם, כפי שנומק על-ידי חבר הכנסת מאיר שטרית.

ראובן ריבלין: רבותי, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע בהצעת האי-אמון?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה – 22 נגד – 51 נמנעים – 6 הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד האי-אמון – 22 חברי כנסת, נגד – 51, ושישה חברי כנסת נמנעים.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת אי-אמון של סיעות רע"ם-תע"ל, חד"ש ובל"ד בנושא: הטרנספר השקט והרס הבתים בסילואן, כפי שנומק על-ידי חבר הכנסת חנא סוייד.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות רע"ם-תע"ל–חד"ש–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 9 נגד – 53 נמנעים – 9 הצעת סיעות רע"ם-תע"ל–חד"ש–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 9, בעוד 53 נגד ותשעה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/412; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 4690; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.

ראובן ריבלין: להצעת חוק זו יש הסתייגות של משרד המשפטים.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו שקיבל את הסמכות משר המשפטים לנמק את ההסתייגות?

ראובן ריבלין: רבותי, שר המשפטים אינו נוכח.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת – אתה מכיר את הפרוצדורה, אדוני היושב-ראש, של שרי המשפטים.

ראובן ריבלין: היה שר משפטים אחד שהיה אומר לי: מה אתה דואג?

מאיר שטרית: מה אתה דואג – נכון.

מאיר שטרית: אני מקווה שגם פה זה יקרה.

ראובן ריבלין: לא יהיה, אלא אם כן הוא העביר את סמכותו לאחד משרי הממשלה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג לכנסת את הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010.

מאיר שטרית: רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק הממשלתית המונחת לפניכם באה לעשות מהפכה בעולם החתימה האלקטרונית ולהכניס את המדינה כגורם מאשר לצד הגורם המאשר מהשוק הפרטי.

מאיר שטרית: הצעת החוק מסדירה את השינוי הכללי הכלכלי הזה בשוק ויוצרת איזון בין השוק הפרטי למול המדינה.

מאיר שטרית: עם התקדמות הטכנולוגיה והתקשורת באמצעות מחשבים נדרשים אמצעים להבטיח ברמה הגבוהה ביותר את אמינות התקשורת על מנת שתוכל להיות הסתמכות על המידע שמועבר במחשבים.

מאיר שטרית: חתימה של מי שרכש – האמצעי הטוב והאמין ביותר שקיים בשוק הוא החתימה האלקטרונית המאושרת.

מאיר שטרית: חתימה של מי שרכש את הזכות לחתום באמצעותה – יש לו ההגנה הגבוהה ביותר מבחינה טכנולוגית ויש לו גם גורם חיצוני שמאשר את זהותו וערב לה באמצעות התנאים שקבע החוק.

מאיר שטרית: זהו הגורם המאשר.

מאיר שטרית: כמו כן, משיקולי יעילות הולך ומתרחב המעגל של השימושים בחתימה אלקטרונית מאושרת.

מאיר שטרית: דווקא המדינה, ולא השוק הפרטי, היא זו שמבקשת להסתמך על חתימה אלקטרונית ודורשת מהאזרח לרכוש תעודה אלקטרונית מאושרת.

מאיר שטרית: כיום, כל הדיווחים של אלפי חברות ציבוריות וגורמים אחרים בשוק ההון, שמחויבים לדווח לרשות ניירות הערך לפי חוק, נדרשים לעשות כן באמצעות חתימה אלקטרונית מאושרת.

מאיר שטרית: כעת המדינה עוברת לחייב גם מאות אלפי עוסקים ועסקים בדיווחים אלקטרוניים לרשות המסים, כך שכל השוק בתחום הזה עומד להשתנות ולגדול, ויש להיערך למתן שירותים בהתאם.

מאיר שטרית: כאן נכנסת המדינה לתמונה, ברצונה להיות גורם מאשר בעצמה.

מאיר שטרית: אני מבקש להדגיש: הצעה זו, כמו שהיא מונחת לפניכם היום, איננה ההצעה שהונחה בפני הוועדה ועברה קריאה ראשונה.

מאיר שטרית: הצעת חוק זו לא הופכת את המדינה למתחרה של השוק הפרטי, כפי שהיה בנוסח המקורי.

מאיר שטרית: היא פשוט באה להסדיר אותם מקומות שהמדינה, כגורם מאשר, יכולה לבוא במקום – לקראת האזרח – ובמיוחד במקומות הקשורים לשירותי ממשל זמין, וכן במקרי חירום.

מאיר שטרית: ההצעה קובעת איזונים ובלמים כדי לרסן את המדינה מלהפוך למתחרה בשוק הפרטי.

מאיר שטרית: הדבר הזה הופך להיות רלוונטי במיוחד לקראת המעבר לתעודות הזהות הביומטריות שמתוכננות כך שיהיו תעודה אלקטרונית למי שמחזיק בהן.

מאיר שטרית: הרעיון הוא שכל אזרח שירצה לעשות פעולה של חתימה אלקטרונית בתעודת הזהות שלו יקבל את השירות חינם ויוכל לפעול, בפעולות שהחוק דורש חתימה אלקטרונית מאושרת, כמו למשל שירותי ממשל זמין, ישירות באמצעות האינטרנט.

מאיר שטרית: זהו צעד ענק מבחינת יעילות השירות לאזרח.

מאיר שטרית: הוועדה הקפידה מאוד לעשות איזונים ראויים, ולא לתת למדינה הנחות כגורם מאשר.

מאיר שטרית: לכן, כל חובה שחלה על חברה פרטית שרוצה להיות גורם מאשר, חלה בעצם גם על המדינה, בשינויים המתאימים.

מאיר שטרית: המדינה תהיה כפופה לחוק, היינו גם היא תצטרך להיות חלק ממרשם הגורמים המאשרים, ושר המשפטים יוכל לקבוע תנאים נוספים לרישומה.

מאיר שטרית: ההצעה מדגישה כי בכל מקרה לא יוכל השר לקבוע הוראות שיפחיתו מרמת האחריות של המדינה על התעודות שהיא מאשרת, לעומת רמת האחריות שמוטלת על גורם מאשר בשוק הפרטי.

מאיר שטרית: כמו כן קבענו במפורש שהשר לא יכול לקבוע הוראות לעניין הנפקת תעודות בידי המדינה שיפחיתו מרמת האבטחה ואיכות השירות שנדרשת מגורמים פרטיים לפי החוק.

מאיר שטרית: ההצעה מאפשרת גם לתאגידים סטטוטוריים, שיעמדו בתנאים, להיות גורם מאשר, אך תאגיד כאמור יצטרך לקבל את אישור השר הממונה עליו.

מאיר שטרית: במסגרת התיקונים לחוק נתקלה הוועדה בלקונות שהיו בחוק, והוחלט, בתיאום עם הממשלה, לנצל את התיקון כדי למלא את החסר.

מאיר שטרית: כך מוסיפה הוועדה לחוק – פרט לגבי עיצומים כספיים – כיום החוק לא מאפשר לרשם הגורמים המאשרים להעניש גורם מאשר שמפר את הוראות החוק, אלא בעצם רק להפסיק את פעילותו.

מאיר שטרית: זאת איננה מציאות רצויה.

מאיר שטרית: חייבת להיות דרך ביניים לטפל בגורם מאשר בעייתי באמצעות הטלת קנסות, כמו בכל גורם שפועל מול המדינה כרגולטור, וזאת מסדירה ההצעה.

מאיר שטרית: כעת, ברשותכם, אפרט לגבי התעודות שהמדינה תוכל להנפיק כגורם מאשר: שתי תעודות תוכל המדינה להנפיק כתעודה אלקטרונית מאושרת: 1.

מאיר שטרית: תעודת הזהות הביומטרית – והיא תשמש, מבחינת דרישות החוק, רק מול המדינה, היינו בפעולות של ממשל זמין, וכל עוד לא מדובר במסגרת של עסק.

מאיר שטרית: כאשר מדובר במסגרת עסקית, כל אדם, גם אם איננו תאגיד, אלא עוסק מורשה, יצטרך לרכוש תעודה בשוק הפרטי, למשל כדי להתקשר במכרז מול המדינה; 2.

מאיר שטרית: תעודה של עובד מדינה – לכל מי שממלא תפקיד או נושא משרה מטעם המדינה, כמו גם חיילים, שוטרים וסוהרים.

מאיר שטרית: כל ענפי המדינה יוכלו, בינם לבין עצמם, לפעול עם תעודות מאושרות שתנפיק המדינה.

מאיר שטרית: יחד עם זאת, ולאור העובדה שבשוק קיים היום רק גורם מאשר אחד, ולאור העובדה שהמדינה עומדת לדרוש ממאות אלפי עוסקים להחזיק בתעודות אלקטרוניות מאושרות לצורך דיווחים לרשויות המס, ההצעה קובעת מנגנון למקרה חירום, שהגורם הפרטי לא יוכל לספק לכולם את השירות.

מאיר שטרית: במקרה שיש בשוק רק גורם מאשר אחד, והממשלה תמצא ליקויים מהותיים באופן פעולתו של הגורם המאשר, כך שיש חשש לפגיעה באזרחים שמחויבים לדווח על-פי חוק, תוכל הממשלה, מיום 2 בינואר 2011, להנפיק תעודות במקום הגורם המאשר גם לאזרחים במסגרת עסק.

מאיר שטרית: מקרה נוסף שבו המדינה תוכל להיכנס לנעלי הגורם המאשר הפרטי הוא שהותלה הרישום של גורם מאשר מהמרשם, או שנפסקה פעילותו, או שיש חשש למהימנות התעודות שמנפק גורם מאשר פרטי, כאשר נוסף על אחד מאלה לא קיים גורם פרטי אחר שיכול לספק את השירות – גם אז תוכל המדינה לנפק לאזרחים את התעודות.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכנסת, אתה מפריע ליושב-ראש ועדת המדע.

ראובן ריבלין: מיכאלי, מיכאלי, פשוט אתה עם הגב לנואם, וזה מאוד מפריע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מאיר שטרית: במקרים שלעיל המדינה תצטרך לקבל אישור של הממשלה כולה בהחלטת ממשלה להיכנס לנעלי הגורם הפרטי ולא תספיק רק החלטתו של שר המשפטים.

מאיר שטרית: יחד עם זאת, המנגנונים האלה הם זמניים בלבד.

מאיר שטרית: ברגע שהתנאים האמורים כבר לא מתקיימים, המדינה תפסיק להחליף את הגורם הפרטי באופן מדורג.

מאיר שטרית: כמו כן, ההצעה קובעת מנגנון של הוראת שעה על מנת לראות כיצד מתנהל הניסוי של שימוש בתעודות זהות ביומטריות כתעודות של חתימה אלקטרונית מאושרת.

מאיר שטרית: במשך שלוש שנים מיום שייכנס החוק לתוקפו, צו שמתחיל את הנפקת תעודות הזהות הביומטריות לפי חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ביומטריים ובמאגר מידע, התש"ע–2009, תוכל התעודה הביומטרית לשמש כל אזרח לכל שימוש שהוא, ולא רק מול המדינה, למעט במסגרת עסק.

מאיר שטרית: שר המשפטים יוכל להאריך תקופה זו למשך שנה נוספת בלבד, באישור ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

מאיר שטרית: אחרי שלוש שנים הפעולה בתעודות הביומטריות תהיה רק מול המדינה.

מאיר שטרית: חשוב להדגיש כי למעשה, כל החוק הזה לא יכול להתחיל לפעול עד שיתחילו בהליכים ליישום החוק הביומטרי.

מאיר שטרית: לכן קצת מפתיע שהמדינה מבקשת מאתנו לתקן את החוק הזה, אבל לא פועלת להפעיל את החוק הביומטרי.

מאיר שטרית: מנגנון ההפעלה של החוק הביומטרי הוא מורכב, והמדינה מחויבת להתחיל להתקין תקנות לביצועו, למנות בעלי תפקידים מיוחדים וכו', על מנת שתוכל להתחיל תקופת הניסוי לגבי המאגר הביומטרי.

מאיר שטרית: אנו עדיין ממתינים לתקנות הראשונות, שהיו אמורות להגיע משר הפנים בחודש מרס 2010, כפי ששאלתי את שר הפנים, כזכור, במליאה, לפני שבוע-שבועיים.

מאיר שטרית: התיקון האחרון שקובעת ההצעה הוא, שכל התקנות שקשורות לחוק חתימה אלקטרונית יובאו מעתה לאישורה של ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

מאיר שטרית: עד עתה, חלק מהתקנות הובאו אליה וחלק לוועדת החוקה.

מאיר שטרית: זו היתה בקשתה המפורשת של הממשלה.

מאיר שטרית: זה אולי המקום להבהיר כי עוד ועוד חוקים שקשורים להתפתחות המדע והטכנולוגיה מופנים אל ועדת המדע של הכנסת.

מאיר שטרית: מומחיותה של הוועדה בתחומים האלה לא קיימת באף ועדה אחרת של הכנסת, והדיונים בה יעילים וזריזים.

מאיר שטרית: הדבר נכון לא רק לגבי הוועדה בראשותו של היושב-ראש הנוכחי אלא גם לכל היושבים-ראש המצוינים שעמדו בראש הוועדה בשנים האחרונות.

מאיר שטרית: למרבה הצער, יש מי שנשאר קצת תקוע בעבר בהנחה שמדובר בוועדה שהוקמה משיקולים פוליטיים ולכאורה מיותרת.

מאיר שטרית: המציאות מוכיחה בדיוק את ההיפך, ועלינו לנוע קדימה ולהבין את מה שמתרחש בשטח.

מאיר שטרית: לאור כל האמור לעיל נבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה כלשונה, הצעה שיוצרת איזון ראוי בין המדינה לבין השוק הפרטי.

מאיר שטרית: אני, אישית, אדוני היושב-ראש, אינני תומך בהסתייגות שלפיה הממשלה מבקשת להרחיב את סמכות המדינה לעומת השוק הפרטי.

מאיר שטרית: אני חושב שהמדינה מנסה פה לנגוס בחלקו של השוק הפרטי בניגוד להתחייבותה – – –

ראובן ריבלין: אתה תמשוך את זה אם – – –

מאיר שטרית: לא, זה לא אמרתי.

מאיר שטרית: – – – בניגוד למה שהממשלה התחייבה כשעשו את חוק החתימה האלקטרונית הפרטית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שנוכחתי שיש חברות אשר עוסקות בנושא החתימה האלקטרונית יומם ולילה, ובכך משפרות את איכות חיינו מבלי שאנו ממש מודעים לכך.

מאיר שטרית: אפשר להביא דוגמאות, כגון חתימת רופאים על מרשמים ללא צורך להגיע לרופא ולקבל מרשם, חתימת עורך-דין, במקום לסחוב ארגזי נייר לבית-המשפט, הגשת מכרזים, חתימה על פנקסי מע"מ, תעודות מע"מ, מסים ועוד ועוד, מהפכה של ממש בחיי האזרח.

מאיר שטרית: כיום הונפקו כבר כ-30,000 חתימות לנושאים שונים כגון אלה שהזכרתי, ועד סוף השנה אנו צפויים להגיע ל-100,000 מחזיקי חתימות אלקטרוניות מהשוק הפרטי.

מאיר שטרית: היו אצלי בדיונים בוועדת המדע נציגי החברות השונות העוסקות בנושא יומם ולילה, ובהם נציגי הגורם המאשר היחיד כיום, חברת "קומסיין", אשר השקיעה רבות בנושא.

מאיר שטרית: למדתי כי הוא מוכר בעולם ובכל מערכות ההפעלה כגורם מאשר.

מאיר שטרית: לשמחתי, אדוני היושב-ראש, תוך כדי הדיונים הודיעה חברה נוספת, "סקיוריטי-נט", שעם אישור החוק היא מתכוונת להיכנס לשוק הזה ולפתוח חברה נוספת, דבר שייצור תחרות בין החברות וישפר את השירות לאזרח ואולי גם יקטין את המחיר.

מאיר שטרית: למדתי כי במשרד המשפטים מתנהלת פעילות רגולציה ואכיפה רצינית אל מול הגורם המאשר הקיים.

מאיר שטרית: הרגולטור הוא רגולטור אקטיבי מאוד אל מול החברה הפרטית הקיימת.

מאיר שטרית: מה שצרם לי הוא להיווכח, לצערי, כי במקום שיתוף פעולה בין השוק הפרטי לרגולטור, יש ביניהם כנראה מאבק או דם רע שאני מקווה שהוא ייעלם עם חתימת החוק החדש.

מאיר שטרית: בהזדמנות זו של תיקון החוק, אשר מצמצם את השוק של החברות הפרטיות ופוגע בהכנסה הפוטנציאלית שלהן מהנושא, ובהכירי את דאגתן הכנה וביודעי כמה מאמצים הייתי צריך להשקיע כדי שנציגי משרד המשפטים לא ינגסו עוד בשוק של החברות הפרטיות ויחסלו את השוק של החברות הפרטיות ועד כמה נציגי המדינה רצו להיכנס בנעלי החברות הפרטיות, אני קורא מכאן לשר המשפטים, למשרד המשפטים ולנציגיו לכבד את הבטחות הממשלה לכנסת ולא לנסות לנגוס עוד ועוד בשוק הפרטי, אלא לעודד אותו, להקים גורמים נוספים מאשרים, כמו שנעשה בכל מדינה מערבית מתוקנת.

מאיר שטרית: אין כיום אח ורע לתיקון המובא כאן, אשר מכשיר את המדינה להיות במעמד של חברה פרטית להנפקת חתימות לאזרח.

מאיר שטרית: פגיעה נוספת בשוק הפרטי של החברות העוסקות תפגע בקידום הנושא.

מאיר שטרית: אולם, אני מבקש לקבוע כי במידה שהשוק הפרטי אכן ירים את הכפפה ויקימו עוד חברות, צריכה הממשלה בעוד שלוש שנים לקיים את הבטחתה ולבטל את הוראת השעה הכלולה בחקיקה זו ולא לבקש להאריכה.

מאיר שטרית: אני מאמין כי התנהגות נכונה של הממשלה תביא הרבה חברות נוספות – ולא רק את החברה הקיימת היום.

מאיר שטרית: לו אמרה הממשלה שתקים חברות ממשלתיות אשר יחפשו גז, איש לא היה יוזם הקמת גופים פרטיים שיעסקו בזה, ולכן המדינה, אם היא רוצה לעודד יזמים, חייבת לכבד את התחייבויותיה – כמו לאזרחים, גם ליזמים, אשר מאמינים לנציגיה ומשקיעים מהונם ומזמנם עקב אמונה זו בהבטחות הממשלה.

מאיר שטרית: אני מברך את העוסקים במלאכה זו ומאחל למדינת ישראל ולאזרחיה שנעבור לעולם ירוק יותר בעזרת חתימה אלקטרונית.

מאיר שטרית: אני מבקש לומר, אדוני היושב-ראש, תודה ראשית ליועצת המשפטית של הוועדה, לנירה לאמעי, שליוותה את החוק הזה מתחילתו ועד סופו, כולל בתקופה שהיא נמצאת בה בשמירת היריון ובאה במיוחד כדי להבטיח שהחוק אכן יעמוד על מכונו.

מאיר שטרית: אני רוצה להודות לצוות של הוועדה, למנהלת הוועדה, לענת לוי ולעובדי הוועדה איילת והמזכירה החדשה, שפרח לי עכשיו שמה.

מאיר שטרית: אני רוצה להודות לצוות שלי, שעובד אתי, לצוות העוזרים והיועצים שלי, ולכל חברי הוועדה שהשתתפו בדיונים, אדוני, שנמשכו הרבה מאוד שעות, ולכל החברים האחרים שאינם חברי הוועדה, כל הגופים האחראים האחרים שהשתתפו בדיונים ארוכים הרבה מאוד שעות כדי להוציא מתחת ידינו חוק כשיר וראוי, ושחלילה לא תצא תקלה מתחת ידינו.

מאיר שטרית: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק, וכאמור, אני אינני מתלהב מההסתייגות של שר המשפטים.

מאיר שטרית: אני לא חושב שהיא נכונה.

ראובן ריבלין: תוכל להשיב.

ראובן ריבלין: תוכל להשיב אחריה, אם תרצה.

מאיר שטרית: זאת ההסתייגות ששר המשפטים גיבש עם השר מיקי איתן, ואני אתייחס אליה בהמשך.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את שר המשפטים לנמק את כל הסתייגויותיו לחוק זה, שהן שתי הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אבל בהזדמנות זאת אני רוצה, חברי הכנסת, באמת להודות ולברך את חברינו יוחנן פלסנר, פניה קירשנבאום וחבר הכנסת מאיר שטרית על עבודתם ופעילותם במועצת אירופה, כאשר עמדו מול התקפות קשות ביותר על מדינת ישראל ועמדו בכך באמת בצורה מעוררת כבוד.

ראובן ריבלין: אזרחי ישראל גם היתה להם ההזדמנות לראות את חבר הכנסת פלסנר נואם ומשיב מלחמה שערה.

ראובן ריבלין: ברוכים תהיו, באמת אני מודה לכם מאוד על עבודתכם המסורה באמת ללא כחל ושרק, ללא סייג ושיור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, יבוא גם היום שאני אברך אותך.

נחמן שי: לא, אבל הפרלמנט.

ראובן ריבלין: נחמן שי גם היה?

נחמן שי: ועינת וילף.

ראובן ריבלין: ועינת וילף.

ראובן ריבלין: אתם הייתם כולכם אתו יחד?

נחמן שי: לא, לפניהם.

ראובן ריבלין: אתכם אני אברך בהזדמנות הבאה.

ראובן ריבלין: עינת באמת באה בסערה לכנסת ומייצגת אותנו כמעט בכל פורום אירופי לתפארת מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אדוני שר המשפטים, לשר יש שתי הסתייגויות וטוב עשה שבא, שכן אם הוא לא היה מנמק אותן הן היו נופלות; אם אתה לא היית קיים, לא היית נמצא באולם.

ראובן ריבלין: יש לך הסתייגות לסעיף 7 והסתייגות לסעיף 9.

ראובן ריבלין: אנא נמק את שתיהן בנשימה אחת.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עיקרו של תיקון מס' 2 לחוק חתימה אלקטרונית הינו בהסמכת המדינה להנפיק תעודות אלקטרוניות לחתימה אלקטרונית לפי חוק חתימה אלקטרונית, התשס"א–2001, הן לאזרחי ישראל על גבי תעודות הזהות החכמות והן לעובדי המגזר הציבורי.

יעקב נאמן: ביתר המצבים נקבע כי המדינה לא תוכל להנפיק תעודות אלקטרוניות והפעילות תתבצע על-ידי גורמי השוק הפרטי בלבד, וזאת למעט מצבי חירום כפי שהוגדרו בהצעת התיקון.

יעקב נאמן: בפשרות נוספות שהתקבלו בדיונים בוועדה בראשות חבר הכנסת שטרית – ואני רוצה להודות לו בהזדמנות זו ולחברי הוועדה על עבודתם המסורה והתיקון לחוק – נקבע כי השימוש בתעודה האלקטרונית על-ידי אזרחי ישראל יוגבל לאחר תקופת הטמעה של שלוש שנים מיום תחילת הנפקת תעודות הזהות החכמות לשימוש מול הממשלה ומוסדותיה בלבד.

יעקב נאמן: הכוונה היא שלאחר תום התקופה האמורה, מקום בו נדרשת חתימה אלקטרונית מאושרת לפי החוק, תעודת הזהות תוכל לשמש רק בפעולות משפטיות מול הממשלה ומוסדותיה.

יעקב נאמן: הנני מבקש להסתייג מההוראה בנוסח החוק כפי שהתקבלה בוועדה, שלפיה בשתי התקופות המדוברות בהצעת החוק יוגבל השימוש בתעודה האלקטרונית, מקום בו מוטלת חובה שבדין, כאשר מדובר בפעולות במסגרת עסק.

יעקב נאמן: על-פי הנוסח שהתקבל בוועדה, בתקופת שלוש השנים הראשונות לא ניתן יהיה להשתמש בתעודת הזהות החכמה לצורך פעולה במסגרת עסק וכך גם בחלוף תקופת שלוש השנים מקום בו מוטלת חובה לפי דין על עוסקים לתקשר מול הממשלה.

יעקב נאמן: במקרים אלה, אדם הנדרש לחתום יצטרך לפנות לגורם פרטי לשם רכישת חתימה אלקטרונית נוספת.

יעקב נאמן: הגבלה זאת יוצרת מצב לא סביר שבו אדם, ובמיוחד מקום בו הוא פועל אל מול המדינה לצורך ביצוע חובה המוטלת עליו לפי דין במסגרת עסק, כגון דיווח לשלטונות המס, יהיה תלוי באופן מוחלט בשוק הפרטי, כאשר כבר קיימת בידו תעודת זהות שהונפקה על-ידי המדינה, שולמה בעדה אגרה, והיא נושאת על גביה את החתימה האלקטרונית המתאימה.

יעקב נאמן: חברי הכנסת הנכבדים, על כן אבקש להסתייג מסעיפים 7 ו-9, אשר קובעים מגבלה כאמור לגבי השימוש בתעודת הזהות החכמה במסגרת עסק, מקום בו הוטלה חובה על כך בדין, באופן שהמגבלה תחול בשתי התקופות שאליהן הצעת החוק מתייחסת, רק לגבי פעולה של תאגיד או פעולה של בעל תעודה אלקטרונית שהוא בעל מקצוע מורשה לפי דין.

יעקב נאמן: כך, למשל, לא תחול המגבלה בשימוש בתעודת הזהות החכמה על עוסק מורשה.

יעקב נאמן: הרציונל לכך הוא שאפשר להבחין בין השתת עלויות נוספות להנפקת תעודות אלקטרוניות במקרים אלה לבין השתת עלויות מקום בו הפעולה מתבצעת במסגרת פעילות אחרת.

יעקב נאמן: לסיום אציין שאין הכוונה לפגוע בשוק הפרטי המנפיק תעודות אלקטרוניות, שכן המדינה לא תנפיק חתימות אלקטרוניות לתאגידים וכן חתימות שלצדן מידע על מקצועו, משלח ידו או תפקידו של אדם.

יעקב נאמן: נוסף על כך, בחלוף שלוש השנים מתחילת הנפקת תעודות הזהות החכמות ינפיק השוק הפרטי תעודות אלקטרוניות לצורך כל שימוש אחר של אזרחים או עוסקים מסוימים, מלבד שימוש אל מול המדינה.

יעקב נאמן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר המשפטים.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה מעוניין להשיב, אני מבין.

מאיר שטרית: בקצרה.

יצחק וקנין: אני נותן לו שלוש דקות.

מאיר שטרית: אם תשים דקה, מספיק לי, אדוני.

מאיר שטרית: דקה.

מאיר שטרית: דקה.

חיים כץ: מאיר, כבר בירכת את כולם.

יצחק וקנין: הנה דקה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כמו שאמרתי, אני לא אוהב את ההסתייגות הזאת, אני חושב שהיא נוגסת נגיסה מיותרת ונוספת בשוק הפרטי, בניגוד להתחייבות הממשלה כשחוקק החוק הזה בזמנו, ונדמה לי שלא ראוי לנגוס בשוק הפרטי.

מאיר שטרית: יחד עם זאת, אני אומר, זה בלית ברירה – נעשתה פשרה בין השר לבין שר המשפטים, וברור לי שעמדתו של שר המשפטים גם מכובדת, אבל אני אומר לאותם שאכפת להם מהשוק הפרטי, ולא רוצים שייפגע, לא לתמוך בהסתייגות הזאת.

מאיר שטרית: כמובן לממשלה, אני רואה, יש רוב לתמוך בה.

מאיר שטרית: אני חושב שאתם עושים שגיאה ועליתי לומר לכם את זה.

מאיר שטרית: ואני מציע באמת להיות מאוד זהירים, כיוון שהממשלה התחייבה, כשעשו את החוק המקורי, לא לנגוע בשוק הזה.

מאיר שטרית: ואני הלכתי לקראת הממשלה בחקיקת החוק דרך מאוד ארוכה, כדי לתת לממשלה אפשרות ליישם את רצונה.

מאיר שטרית: אז אני מעביר את זה לידי חברי הכנסת להחלטה.

מאיר שטרית: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה על ההסתייגויות.

יצחק וקנין: לשם החוק ולסעיפים 1 עד 6 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: קריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–6 – 52 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

יצחק וקנין: 52 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הסעיפים אושרו כהצעת הוועדה.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: לשם החוק, רבותי.

יצחק וקנין: כן.

קריאה: לא – – –

יצחק וקנין: לסעיף 7, רבותי, יש הסתייגות של שר המשפטים.

יצחק וקנין: השר יולי אדלשטיין, אני באמצע הצבעות, וכבודו – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל.

יצחק וקנין: רבותי, לסעיף 7 יש הסתייגות של שר המשפטים: במקום "ובלבד שאינה פעולה במסגרת עסק" יבוא "ובלבד שאינה פעולה".

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו נצביע על ההסתייגות.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 15 נמנעים – אין ההסתייגות של שר המשפטים לסעיף 7 נתקבלה.

קריאה: אמרתם שלא – – –

יצחק וקנין: 37 בעד, 15 מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות נתקבלה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש ועדת – – –

מאיר שטרית: תגמור את ההצבעה קודם.

יצחק וקנין: סעיף 7, כהצעת הוועדה, כולל ההסתייגות, רבותי; כולל ההסתייגות.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד, רבותי?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 7, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 53 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 7, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יצחק וקנין: 53 בעד, אין מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, ההסתייגות לסעיף 7 נתקבלה.

יצחק וקנין: סעיף 8 – אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע כהצעת הוועדה.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: נתקבל.

יצחק וקנין: אמרתי: סעיף 7, כולל ההסתייגות, התקבל.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו מצביעים על סעיף 8 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אין הסתייגויות לסעיף 8.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 8 – 53 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 8 נתקבל.

יצחק וקנין: 53 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, סעיף 8 נתקבל כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים לסעיף 9, ולו יש הסתייגות, שוב, של שר המשפטים.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו מצביעים על ההסתייגות לסעיף 9.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 13 נמנעים – אין ההסתייגות של שר המשפטים לסעיף 9 נתקבלה.

יצחק וקנין: 39 בעד, 13 מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות נתקבלה.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו מצביעים על סעיף 9, כולל ההסתייגות, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 9, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 53 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 9, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יצחק וקנין: 53 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, לפני שאני עובר לקריאה שלישית – אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: ההסתייגויות התקבלו כהצעת שר המשפטים.

יצחק וקנין: אני עובר להצבעה בקריאה שלישית.

מאיר שטרית: אתה מציע לי למשוך את החוק?

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אני שואל.

מאיר שטרית: אפשר.

יצחק וקנין: אפשר להצביע.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים לקריאה שלישית של הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: קריאה שלישית, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 52 נגד – אין נמנעים – אין חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 52 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה) נתקבלה ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני מודה ליושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: [מס' כ/322; "דברי הכנסת", חוב' כ"ה, עמ' 9576; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שר הרווחה – אדוני שר הרווחה, החוק הזה, נכון שהוא חוק טוב – אדוני השר, בוז'י הרצוג, החוק הוא חוק טוב, רצינו להרחיב אותו גם לנכים.

חיים כץ: ראיתי את הגיוס פה, לא רק לנכי נפש – – –

יצחק הרצוג: בשלב הבא.

חיים כץ: בשלב הבא, אתה מבטיח?

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 11), הצעת חוק של חבר הכנסת צחי הנגבי, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חיים כץ: חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) מסמיך את שר הפנים להתקין תקנות למתן הנחות בתשלומי ארנונה.

חיים כץ: לפי התקנות כאמור נקבעו הנחות מרביות שרשות מקומית רשאית לתת, בין השאר, לנכים, ובלבד שהם נחשבים מחזיקים לפי חוק.

חיים כץ: חוק שיקום נכי נפש בקהילה, התש"ס–2000, קובע את זכותו של נכה נפש לקבל תוכנית שיקום שבמסגרתה יכולה להיקבע גם זכאותו למסגרות מגורים בקהילה, כגון דיור מוגן.

חיים כץ: יחד עם זאת, נכי נפש שזכאים למסגרת של מגורים בקהילה אינם זוכים בחלק מהמקרים להנחה בארנונה המגיעה להם בהתאם לנכותם, משום שאינם נחשבים מחזיקים בנכס; זאת, כיוון שבחלק מהמקרים בעלי דירות נרתעים מהשכרת נכס שבבעלותם לנכה נפש, בגלל הסטיגמה החברתית שקיימת בחברה ביחס לאותם נכי נפש, ובמקום זה הם משכירים את הנכס שבבעלותם לאדם אחר, שמולו נחתם החוזה, והוא זה שנחשב כמחזיק בנכס, ולפיכך אינו זכאי בהכרח להנחה לפי החוק.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת בפניכם באה לחייב רשות מקומית, שקבעה הנחה בארנונה לנכה, לתת את אותה הנחה, באותם תנאים שקבעה לגבי נכס שמתגורר בו נכה הנפש שהיה זכאי להנחה האמורה, אם היה נחשב כמחזיק הנכס בעצמו, גם אם אדם אחר נחשב מחזיק הנכס.

חיים כץ: יובהר כי הצעת החוק אינה באה לגרוע מהכללים לעניין חישוב ההנחה לגבי נכס שבו נכה הנפש מתגורר בו עם בני משפחתו.

חיים כץ: כדי למנוע כפל הנחות או פתח להונאת הרשות המקומית נקבע בהצעת החוק שההנחה תינתן לנכה הנפש לנכס אחד, שבו נכה הנפש מתגורר, ובכך תימנע הנחה לגבי נכסים אחרים למגורים שנכה הנפש מחזיק בהם.

חיים כץ: עוד נקבע בהצעת החוק שבחישוב שטחי הנכס יובאו בחשבון גם שטחים שבהם שוהה מי שנותן טיפול או שירות לנכה הנפש, אם אותו אדם שנותן טיפול לנכה הנפש מתגורר במקום.

חיים כץ: כפי שציינתי בתחילת דברי, הצעת החוק תחול, לצערי – ואני חוזר, לצערי, אדוני שר הרווחה – רק על חולי נפש.

חיים כץ: יש עוד ציבורים רבים שהיו יכולים והיו זכאים, ורצוי שיקבלו את ההנחות האלה, וגם להם לא בשמחה משכירים דירות, פן השכנים ו/או מישהו אחר בבניין לא ירצה להתגורר שם.

חיים כץ: ברצוני, בסיכומה של הצעת החוק, להודות למציע שאינו פה, צחי הנגבי, על הצעת החוק, שבאה להיטיב עם חולי הנפש.

חיים כץ: ברצוני להודות ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין יהודית וסרמן, ולצוותה, למנהלת הוועדה וילמה מאור ולצוותה, וכן לעוזרי, שתמכו ועזרו.

חיים כץ: אני פונה לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, להצעת החוק הזו היתה הסתייגות אחת, של יושב-ראש הוועדה, והיא נמשכה.

יצחק וקנין: אין לחוק הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 1 – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 אושר.

יצחק וקנין: בעד – 25, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, ההצעה נתקבלה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ, אף-על-פי שאני לא חייב לשאול, אני שואל אותך: להצביע בקריאה שלישית?

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010 – קריאה שלישית, רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 11), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן הצעת החוק נתקבלה, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/477; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 8357; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 7), התש"ע–2010 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת .

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, על דעת ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להגיש לכנסת את הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 7), התש"ע–2010, לקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: פקודת סימני מסחר (נוסח חדש) מקנה כיום סמכויות שונות לבית-המשפט העליון, בין כערכאת ערעור על החלטות רשם סימני המסחר ובין כערכאה ראשונה.

דוד רותם: מטרת הצעת החוק היא לתקן את הוראות הפקודה שעניינן ערעור על החלטות רשם סימני המסחר, כך שהסמכות לדון בערעורים אלו תועבר מבית-המשפט העליון לבתי-המשפט המחוזיים.

דוד רותם: בנוסף מוצעים תיקונים נוספים בפקודה הנוגעים בין היתר לסמכויות הרשם ולערעור על החלטותיו.

דוד רותם: הצעת החוק מבקשת לבצע מספר תיקונים: 1.

דוד רותם: העברת הסמכות לדון בערעורים על החלטות הרשם על-פי הפקודה מבית-המשפט העליון לבתי-המשפט המחוזיים; 2.

דוד רותם: קביעת סמכות בלעדית לרשם וביטול הסמכות המקבילה לבית-המשפט העליון לדון בנושא של תיקון טעויות ובדרישות ויתור; 3.

דוד רותם: קביעה כי בערעור על הרשם בהליכים שבהם מעורבים כמה צדדים תימסר לו הודעה על כך, ובית-המשפט יהיה מוסמך לשמוע אותו אם יידרש לכך; 4.

דוד רותם: קביעה כי רשם סימני המסחר יהיה המשיב בערעור על החלטתו בהליכים שבהם מעורב צד אחד בלבד; 5.

דוד רותם: בנוסף קובע התיקון כי בית-המשפט המחוזי המוסמך לעניין חוק זה יהיה בית-המשפט המחוזי בתל-אביב או בירושלים, כשהמטרה היא ליצור התמקצעות של בתי-המשפט בנושא קניין רוחני.

דוד רותם: יצוין כי התיקון עולה בקנה אחד עם המלצות ועדת-אור אשר הוגשו לממשלה בשנת 1997.

דוד רותם: ועדה זו סקרה, בין היתר, את הוראות הפקודה הנוגעות לקניין רוחני, והעלתה כי לא קיימת אחידות בדין באשר לערכאות המשפטיות המוסמכות לדון בנושא.

דוד רותם: הוועדה סברה כי אין הצדקה לחלוקת הסמכויות הבלתי אחידה הנהוגה כיום, וכי ראוי שבשלב זה יידונו כל ענייני הקניין הרוחני בבית-המשפט המחוזי.

דוד רותם: בנוסף סברה הממשלה, כמו גם חברי ועדת החוקה, חוק ומשפט, כי ההצעה תסייע בהפחתת העומס הקיים ממילא על בית-המשפט העליון, ותאפשר לו לדון בתיקים החשובים ביותר.

דוד רותם: אני מבקש להודות למנהלת הוועדה הגברת דורית ואג ולצוותה, לצוות המשפטי בראשות עורכת-הדין סיגל קוגוט, לחלי גיא אלדר, ולעוזרי שעזרו וסייעו בהכנת החוק.

דוד רותם: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת דוד רותם.

יצחק וקנין: רבותי, גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 7), התש"ע–2010 – קריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–17 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–17 נתקבלו.

יצחק וקנין: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: יושב-ראש ועדת החוקה, להצביע בקריאה שלישית?

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 7), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 7), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' כ/325; "דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 10598; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, סעיף 5: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 27), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 27), התש"ע–2010.

): עניינה הסדרת הסוגיה של קביעת מספר הסגנים ליושב-ראש הכנסת.

): על-פי הוראות החוק הקיים, מספר הסגנים ליושב-ראש הכנסת הוא שבעה.

): התברר, גם בכנסת השבע-עשרה וגם בכנסת הנוכחית, שהדבר הזה איננו מאפשר ייצוג הולם של כלל סיעות הבית בנשיאות הכנסת, כפי שראוי ונכון לעשות.

): עקב כך התפתחה איזושהי פרקטיקה שבה בכל פעם תוקן החוק והתאפשרה תוספת של סגנים בהליך מזורז של הוראת שעה, בשלוש קריאות, לפעמים אפילו בניסיון לעשות אותן באותו היום.

): אנחנו סברנו, בוועדת הכנסת, שהתהליך הזה לא ראוי ולא נכון, ולכן יזמתי, במסגרת תהליכים שאנחנו עושים לתיקון תקנון הכנסת, את הצעת החוק הזאת, שמובאת כאן לפניכם לקריאה שנייה ושלישית.

): ההצעה מעבירה את הסמכות להגדיל את מספר הסגנים לוועדת הכנסת או לוועדה המסדרת, ובלבד שההגדלה לא תהיה של יותר משניים, כלומר לא יותר מתשעה, שזהו המצב היום.

): שתי הערות חשובות.

): האחת, מספר הסגנים בכנסת הזאת כמובן לא ישתנה, החוק יחול מהכנסת התשע-עשרה והלאה, מאחר שלגבי הכנסת הזאת כבר קבענו – שוב, בהוראת שעה – את מספר הסגנים.

): הערה שנייה, בעקבות שיחות שהיו לי עם נציגי מפלגת קדימה, וכדי שהדבר הזה ייעשה באמת בהסכמה רחבה, התקבלה בסופו של דבר בוועדה ההחלטה שכל הגדלה כזאת, שתיעשה בוועדת הכנסת או בוועדה המסדרת, עד לתקרה של תשעה, תיעשה ברוב של 75%, ברוב יחסי, וזאת כדי להבטיח שאכן הדבר ייעשה בהסכמה רחבה, שמבטאת את הרצון שנשיאות הכנסת תשקף באמת רוב רחב ותשקף באופן הולם את כלל הסיעות בבית.

): להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות.

): בנסיבות אלה אני כמובן אבקש מהכנסת לאשר את ההצעה בנוסח שהכינה ועדת הכנסת.

): אני מבקש לנצל את ההזדמנות להודות לצוות הוועדה בראשות מנהלת הוועדה אתי בן-יוסף, כמובן גם על העבודה בחוק הזה וגם בכלל, ליועצת המשפטית עורכת-הדין ארבל אסטרחן ולצוות שעובד אתה, וכמובן לצוות שעובד אתי, העוזרים הפרלמנטריים לילך, רועי ומיכל.

): תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: רבותי, גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 29), התש"ע–2010, קריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד, רבותי?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–3 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 21 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: יושב-ראש ועדת הכנסת יריב לוין, אני עובר לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים לקריאה שלישית של הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 27), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: קריאה שלישית – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 27), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' כ/316; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8875; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: סעיף 6 בסדר-היום: הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 15), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 15), הצעת חוק של חברות הכנסת שלי יחימוביץ ומרינה סולודקין, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חיים כץ: סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אוסר על מעביד להפלות בין עובדיו או בין דורשי עבודה מחמת הטעמים שבאותו סעיף, כגון גיל, גזע, מין, נטייה מינית, הורות, טיפולי פוריות, לאום, דת ועוד.

חיים כץ: כל זאת משלב הקבלה לעבודה ועד לשלב הקשור לסיום יחסי העבודה.

חיים כץ: באופן דומה נאסר על מעסיק בפועל להפלות לעניינים מסוימים בין עובדיו של קבלן כוח-אדם המועסקים אצלו ובין מועמדים לעבודה שהפנה אליו קבלן כוח-אדם.

חיים כץ: יחד עם זאת, פעמים רבות נדרשים עובדים או דורשי עבודה לספק מידע בנושאים שהאפליה בהם אסורה מחמת הטעמים האמורים בסעיף 2.

חיים כץ: לעתים הדרישה האמורה נעשית בתום לב, שלא במטרה להפלות, או כדי למלא אחר ההוראות לפי דין, אולם לעתים הדרישה האמורה מעידה על כוונת מעביד לנקוט אפליה האסורה לפי חוק.

חיים כץ: המציאות מוכיחה כי קשה להוכיח כוונת אפליה מצדו של המעביד.

חיים כץ: לפיכך קבע בית-הדין הארצי לעבודה, בפסק-דינו בעניין שרון פלוטקין, שדי שהתובע, קרי העובד או דורש העבודה, מבסס עילה לכאורה, כדי להעביר אל המעביד את הנטל לסתור את טענת האפליה.

חיים כץ: כל זאת כדי להביא לאכיפה יעילה ולהטמעה של עקרון השוויון בתחום העבודה.

חיים כץ: לאור הקושי בהוכחת כוונה להפלות כאמור, מוצע בהצעת החוק לקבוע שבכל מקרה שנדרש מידע כאמור, יהיה על דורש המידע, קרי על המעביד, להוכיח שלא הפלה את העובד או את דורש העבודה מחמת הטעם האסור.

חיים כץ: כך מוצע לקבוע הוראה נוספת על ההוראות בדבר היפוך נטל ההוכחה הקבועות בסעיף 9 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, שלפיהן במקרה של תביעה אזרחית של עובד או דורש עבודה בשל הפרת הוראות סעיף 2 לחוק האמור, יהיה על המעביד להוכיח כי לא פעל בניגוד להוראות אותו סעיף, אם הוכח שהעובד או דורש העבודה נדרש למסור מידע כאמור.

חיים כץ: עוד מוצע לקבוע בסעיף 15 לחוק האמור חזקה בהליך פלילי – – –

יצחק וקנין: – – –

חיים כץ: למה קצר?

חיים כץ: אתה יודע כמה היא עבדה על החוק הזה?

יצחק וקנין: לא משנה.

חיים כץ: אל תגיד לי "לא משנה".

חיים כץ: שלי יחימוביץ ומרינה סולודקין עבדו והשקיעו, ואני חושב שאנשים שרוצים להצביע ולתמוך יחכו עוד שתיים-שלוש דקות.

יצחק וקנין: חברת הכנסת יחימוביץ, התכוונתי שיקצר כדי שנצביע.

חיים כץ: הוא מפחד שלא יהיה לנו רוב.

חיים כץ: מרינה, מה שמגיע לכן מגיע לכן.

מרינה סולודקין: תודה.

חיים כץ: אף אחד לא ייקח לכן את זה.

חיים כץ: השקעתן, עבדתן, יגעתן.

חיים כץ: אלה שתי חברות כנסת חרוצות שפועלות למען רווחת העובד החלש.

מרינה סולודקין: תודה.

חיים כץ: ואללה, כל הכבוד לכן בעניין הזה, ואני לא יכול לקצר.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: חבל שאמרתי לך.

חיים כץ: זאת אומרת, עכשיו אתה מצטער על מה שאמרת לי.

יצחק וקנין: עכשיו הוא מאריך את זה עוד יותר.

חיים כץ: עכשיו אתה מצטער על מה שאמרת לי.

יצחק וקנין: אני חוזר בי.

חיים כץ: אז אני סולח לך.

חיים כץ: במהלך הדיון להכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, הוספו בהצעת החוק מקרים שבהם לא יחולו היפוך נטל הראיה או החזקה הפלילית כמוצע בהצעת החוק, אם הנתבע או הנאשם דרשו מעובד או מדורש העבודה מידע, כאמור בסעיפים המוצעים, ובלבד שהדבר נועד למילוי אחר הוראות נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה, לפי סעיפים 18י ו-18יא, או אם המידע נדרש למילוי אחר הוראה לפי כל חוק לעניין ייצוג הולם, או העדפה מתקנת למי שנמנה עם קבוצה מסוימת, או אם המידע נדרש לפעולה בהתאם לתוכנית לקידום שוויון בעבודה שמעביד פועל לפיה, או שמשרד ממשלתי – משרד ממשלתי זה מעניין, אם אתה לא יודע, זה מאוד מעניין – או שמשרד ממשלתי אישר או מממן באופן מלא או חלקי, הכוללת הוראות בדבר העדפה מתקנת בקבלה לעבודה, או בקידום בעבודה של מי שנמנה עם קבוצה מסוימת.

חיים כץ: בנוסף, בהצעת החוק מוצע לתקן גם את חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998, ולהתאים את הוראותיו, בהתאם לתיקונים המוצעים בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, תוך שימת דגש שגם מידע בדבר התאמות בעבודה שמעביד צריך לספק לעובד או לדורש עבודה שהוא אדם עם מוגבלות כדי לממש את מטרת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, לא ייחשב ככזה שיוביל להיפוך נטל ההוכחה בהליך אזרחי, או ליצירת חזקה בהליך פלילי.

חיים כץ: ברצוני להודות לצוות הלשכה המשפטית – לעורכת-הדין יהודית וסרמן ולצוותה, לצוות הוועדה על עבודתם הפורייה – לווילמה מאור, לענת, מעיין ואתי, וכמובן לעוזרי הפרלמנטריים, אבל במיוחד – אני מאמין שהצעת החוק תעבור – ברצוני להודות לחברת הכנסת שלי יחימוביץ ולחברת הכנסת מרינה סולודקין על רגישותן הרבה ועל עבודתן, עם כל המרץ, ועל כל ההשקעה שמנסים לעשות פה לשיפור מצב העובדים הכי חלשים במדינת ישראל.

חיים כץ: אשרי העובדים שיש להם נציגים דואגים כמוכם.

חיים כץ: מבחינתי, תודה רבה לכם על זה שאתם מאפשרים לי לבוא לוועדה ולעשות הכול כדי שהצעות החוק שלכם יעברו כמה שיותר מהר, כי הן כה נחוצות למערך העבודה במדינת ישראל.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: רבותי, גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 15), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–4 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יצחק וקנין: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת חיים כץ, קריאה שלישית?

חיים כץ: מאוד.

יצחק וקנין: מאשר.

חיים כץ: וכמה שיותר מהר.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 15), התש"ע–2010 – קריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 15), התש"ע–2010, נתקבל.

מרינה סולודקין: אפשר לומר כמה מלים?

יצחק וקנין: אני מאפשר לך, בוודאי.

יצחק וקנין: אני אכריז על התוצאות: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מרינה סולודקין רוצה להודות.

מרינה סולודקין: קודם כול אני רוצה להודות לשותפה שלי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ולומר לכם שתכננו את החוק הזה כבר בכנסת הקודמת – אני, שלי וגדעון סער, שעכשיו הוא שר מכובד בממשלת ישראל; וגם אני רוצה לומר שראינו שיתוף פעולה יוצא מן הכלל בוועדת העבודה והרווחה בראשות חיים כץ.

מרינה סולודקין: אנחנו מאוד מודים בגלל שקשה מאוד לעבוד בנישה חברתית, לעשות חוקים שמחזקים את המעמד החלש והבינוני, וכאן בחוק הזה אנחנו מחזקים את שוויון ההזדמנויות בעבודה, שזה מאוד מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מרינה סולודקין ולחברת הכנסת שלי יחימוביץ על הצעת החוק.

יצחק וקנין: [מס' כ/323; "דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 10198; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, רבותי: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (מזון) (מס' 4), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

קריאה: – – –

אריה ביבי: יישר כוח.

יצחק וקנין: הוא יושב-ראש ועדה מאוד פורה.

חיים כץ: אנחנו בבוקר באים לוועדה, משתדלים לעבוד כמה שיותר, נותנים לעורכי-הדין של הוועדה לעשות את העבודות אחר-הצהריים.

חיים כץ: אנחנו בזמן שאול, ואנחנו צריכים לעזור לאנשים כמה שיותר.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור, הצעת חוק פרטית שהציעו חברי הכנסת יעקב כץ ואורי אורבך.

חיים כץ: בתקנות בריאות הציבור (מזון) (סימון תזונתי), התשנ"ג–1993, קבועה החובה לסמן את כמות הקלוריות, החלבונים, הפחמימות, השומנים והנתרן במזון ארוז מראש.

חיים כץ: אולם, בתקנות האמורות אין חובה לפרט מרכיבים אחרים ובכלל זה את כמות הסוכרים במזון.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת בפניכם קובעת חובת התקנת תקנות שיחייבו סימון כמות הסוכרים במזון ארוז מראש.

חיים כץ: הוספת סימון הסוכרים לציבור הצרכנים תאפשר להם לבחור באופן מושכל יותר את המזון שהם רוכשים, ותתרום לבריאות הציבור ולצמצום תופעת ההשמנה והשלכותיה הבריאותיות החמורות.

חיים כץ: ברצוני להודות לצוות הלשכה המשפטית – עוד פעם, לעורכת-דין יהודית וסרמן ולצוותה, לצוות הוועדה בראשות וילמה מאור, וכמובן לעוזרי הפרלמנטריים איילת-השחר ואילן מרסיאנו, שעזרו ופעלו לקידום הצעת החוק.

חיים כץ: אני פונה לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק המוגשת ללא הסתייגויות בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, בנוסח שהכינה הוועדה.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: רבותי, גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (מזון) (מס' 4), התש"ע–2010, קריאה שנייה – מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 1 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה, לעבור לקריאה שלישית?

חיים כץ: מבקש.

יצחק וקנין: מבקש, כן.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים, רבותי, לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (מזון) (מס' 4), התש"ע–2010 – קריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (מזון) (מס' 4), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני מודה למציעים, מודה ליושב-ראש הוועדה.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אתם רוצים – אני מאפשר לחבר הכנסת יעקב כץ לומר מילות תודה.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, ידידי וחברי חבר הכנסת אורי אורבך, זה החוק הראשון שעובר בכנסת ישראל שאני שותף לו – –

יצחק וקנין: כן ירבו.

יעקב כץ: – – ועל כך אני שמח.

יעקב כץ: אני גם מודה לאשתי ששומרת עלי בשנים האחרונות שאני לא אוכל לחם ולא אוכל עוגות, אז בחודשים האחרונים נמנעתי מאכילה כדי שאני אוכל לבוא לקראת החוק לאחר שרזיתי בכמה קילו.

יעקב כץ: אבל אני רציתי לומר כמה מלים – היא מטפלת טבעונית, היא עוסקת ב"ביקום", אז קודם כול מפה אני אומר תודה לאשתי שככה דחפה אותנו לתוך העסק הזה, יחד עם ידידי אורי.

יעקב כץ: רק כמה מלים לשמח אתכם על השומן ועל השמן.

חיים כץ: – – – בוועדה שיש לך ניגוד עניינים.

יעקב כץ: טוב.

יעקב כץ: רק כמה מלים על השומן, על השמן, על השָמן.

יעקב כץ: הסוכר הוא מקור למתיקות, כשהוא בא במידה – –

אברהם מיכאלי: רגע, מה זה – – –

יעקב כץ: רק שנייה, רק שנייה.

יעקב כץ: – – אך כשהוא בא שלא במידה, הוא גורם להשמנה.

יעקב כץ: בתורה מצינו בכמה מקומות את השומן והשמן כסימן לברכה: יצחק אומר ליעקב בנו: "ויתן לך האלהים מטל השמים ומשמני הארץ ורב דגן ותירוש"; את המנחות על המזבח בוללים בשמן; מושחים את הכוהנים והמלכים בשמן המשחה; שמן מוזכר בתורה כציווי להדליקו במנורה: "ויקחו אליך שמן זית זך כתית למאור להעלות נר תמיד".

יעקב כץ: לגבי ארץ-ישראל מצינו בכמה מקומות בתורה ביטוי מחמיא – שהיא שמנה:

יעקב כץ: כשמשה שולח מהמדבר לארץ-ישראל את המרגלים הוא מבקש מהם לבדוק, "ומה הארץ השמנה היא אם רזה"; נאמר על הארץ גם "ארץ חטה ושערה וגפן ותאנה ורמון ארץ זית שמן ודבש"; בשירת "האזינו" נאמר "ירכבהו על במתי ארץ ויאכל תנובת שדי וינקהו דבש מסלע ושמן מחלמיש צור".

יעקב כץ: זכה שבט אשר, שנחלתו בצפון מערב ארץ-ישראל, לאורך חוף הים התיכון, ומשתרעת מהגבול הצפוני של ארץ-ישראל – קו חצביה–צידון לאורך נהר הליטני עד להר הכרמל בדרום-לבנון של היום, שבירכו משה רבנו: "ולאשר אמר:

יעקב כץ: ברוך מבנים אשר יהי רצוי אחיו וטבל בשמן רגלו".

יעקב כץ: ורמזו לנו חז"ל ששם אפשר למצוא נפט, וזהו השמן שמשה רבנו מדבר עליו כאן.

יעקב כץ: אבל – עכשיו אני מגיע לשמן האמיתי – אבל בכל התורה כולה לא מוזכר שומן כתואר על אדם או אפילו על בהמה.

יעקב כץ: ולא במקרה הוא.

יעקב כץ: יש כאן מסר של התורה, שאם אדם הפך את השמן להיות הוא עצמו, עד שייקרא בשם התואר "שמן", מדובר כבר בקלקול.

יעקב כץ: על כן אומרת התורה בשירת "האזינו" שהזכרנו: "וישמן ישרון ויבעט, שמנת עבית כשית, ויטש אלוה עשהו, וינבל צור ישעתו".

יעקב כץ: השומן טוב למראה במנורה וטוב לברכה בתוארה של ארץ-ישראל, טוב לקדושה בשמן המשחה ובמנחות, אבל רע לגוף.

יעקב כץ: מסביר האדמו"ר מגור, בעל ה"שפת אמת": "וישמן ישרון" – אין הכוונה בבשר ויין, שזה ברור שאסור ומסוכן, אלא אפילו השמן במצוות ובמעשים טובים, אלא שבגללם שוכח האדם שהוא קיים רק בכוח עליון, כמו שנאמר בסוף הפסוק "אלוה עשהו", שעל-ידי השמנה – גאווה – נופל חס ושלום ממדרגתו, אלא עליו לבטל את עצמו לעזרת השם יתברך.

יעקב כץ: על כן, אני שמח שחבר הכנסת אורי אורבך ואני זכינו להכניס חוק זה לספר החוקים של מדינת ישראל, ונקווה שיוסיף למודעות הציבור לשמור על הבריאות.

יעקב כץ: אני רוצה להודות גם לחבר הכנסת, ראש הוועדה, חיים כץ, ולכל צוותו, ובעזרת השם, שנוסיף חוק על חוקים רבים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יעקב כץ.

יצחק וקנין: יעלה המציע השני של החוק, חבר הכנסת אורי אורבך – כמה מלים.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תודה על אישור החוק הזה.

אורי אורבך: בפרפראזה על משפט הרבה יותר חשוב, אני אומר שזה צעד קטן לתעשיינים אבל צעד גדול לבריאות.

אורי אורבך: הוא חלק משינוי תודעה, להבין שהבריאות היא דבר שהוא בידיו של כל אחד ואחד, חוץ מריבונו של עולם, והעובדה שאנשים יראו שמסומן להם מה מסוכן להם, מה מסוכר להם, יכולה בהחלט להוסיף בריאות לילדים ולמבוגרים.

אורי אורבך: אז אני שמח שהיתה לי יד בחוק הזה, תודה לעמיתי יעקב כץ, כצל'ה, ותודה גם לסגן שר הבריאות יעקב ליצמן, שעזר לקדם את החוק הזה ולהסיר התנגדויות שונות ומשונות.

אורי אורבך: אני מקווה שהוא יאיץ את התקנת התקנות, כדי שהחוק הזה, יהיה לו פירוט מדויק, שיהיה אפשר להחיל אותו.

אורי אורבך: תודה לאגודה לבריאות הציבור וגם לאיגוד רופאי הילדים בהסתדרות הרפואית, שגם ידם בחוק החשוב הזה, וכמובן לחבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש הוועדה, שמנהל את הוועדה, ומעברם של חוקים, ביעילות, ובמקרה הזה גם במתיקות, בלי לדבר יותר מדי.

אורי אורבך: ותודה לכם, חברי הכנסת.

אורי אורבך: אני חושב שאנחנו בתחילתה ובאמצעה של דרך, שרבים החוקים פה בשנים האחרונות, חוקי בריאות, שנועדו להיטיב את חיינו ובעצם גם להאריך אותם.

אורי אורבך: חן חן.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אורי אורבך.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/517).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 13) (חינוך ממלכתי משלב), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר המשפטים, השר יעקב נאמן.

יצחק וקנין: רבותי, ברשימת הדוברים שלי ישנו חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

יצחק וקנין: יש עוד חבר כנסת שמעוניין להירשם לדבר?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אני סוגר את הרשימה.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 10) (חינוך ממלכתי משלב), התשס"ח–2008, עבר בכנסת השבע-עשרה, ביום 15 ביולי 2008, וכבר החל במשרד החינוך תהליך ליישום התיקון שבו, ששותפו בו גם נציגי השלטון המקומי.

יעקב נאמן: במהלכו התעוררו שאלות ובעיות רבות, שלא זה המקום להיכנס אליהן; למשל, מה קורה ביישוב שיש בו בית-ספר ממלכתי יחיד, וכיוצא באלה.

יעקב נאמן: עם זאת, תיקון מס' 13 המבוקש הוא טכני בעיקרו, וממוקד בהתאמת הסעיפים שנוסחו במסגרת התיקון לסעיפים דומים, שקדמו לתיקון בחוק.

יעקב נאמן: התיקון מחייב את שר החינוך להקים מועצה לחינוך משלב, אשר השר נדרש להיוועץ בה, הן ביחס לנוסח התקנות שעליו להתקין לפי תיקון החוק, והן ביחס לתוכניות הלימודים שהמשרד יגבש, שעניינן חינוך משלב.

יעקב נאמן: אופן הרכבת המועצה, כפי שהוא קבוע היום, אינו מאפשר לשר שיקול דעת במינוי חברי המועצה, והוא קובע ייצוג יתר לקבוצות בעלות עניין.

יעקב נאמן: כך נקבע כי מ-15 חברי המועצה שלושה יהיו מנהלים של מוסדות חינוך ממלכתי משלב וחמישה נציגי ארגונים שבין מטרותיהם קידום החינוך המשלב.

יעקב נאמן: לעומת זאת, סעיפים 12 ו-13 לחוק, הדנים בהרכב ועד החינוך ובהרכב המועצה לחינוך ממלכתי-דתי, קובעים ומאפשרים לשר שיקול דעת בהרכבת המועצה.

יעקב נאמן: נוסחו של סעיף 13א לחוק חינוך ממלכתי, התשי"ג–1953, הדן במינוי מועצת החינוך המשלב, ישונה, ויהיה דומה לנוסחם של סעיפים 11 ו-12, הדנים במינוי ועד החינוך ומועצת החינוך הממלכתי-דתי.

יעקב נאמן: הסעיף, בנוסחו המתוקן, מאפשר שיקול דעת ראוי לשר החינוך לעניין זהות חברי המועצה, והדבר גם משרת ניסוח קוהרנטי ואחיד בחקיקה.

יעקב נאמן: משכך, מבוקש כי נוסח הסעיף בחוק המסמיך את השר להרכיב את מועצת החינוך המשלב יהיה דומה ככל האפשר, ובשינויים המחויבים, לנוסח הסעיפים בחוק חינוך ממלכתי הדנים במינוי ועד החינוך ומועצת החינוך הממלכתי-דתי.

יעקב נאמן: כמו כן, מבוקש להוסיף סעיף המאפשר לשר להאריך את מינויה של המועצה בשנה נוספת, בנסיבות מיוחדות, וזאת כדי למנוע היווצרות מצב שבו המועצה פוזרה בטרם מונתה מועצה חדשה, וכל היוועצות במועצה על-פי החוק מתעכבת בשל עניין זה בלבד.

יעקב נאמן: בנסיבות אלה, ולנוכח קשיים רבים בבניית מתווה ליישום החוק כפי שתוקן במסגרת תיקון מס' 10, נדרש תיקון חקיקה נוסף, שעניינו דחיית מועד תוקפו של תיקון החוק.

יעקב נאמן: התהליכים של תיקון החוק, מינוי מועצה על-ידי השר, התקנת תקנות, היוועצות במועצה שתוקם ביחס לתקנות, הגשתן לכנסת ואישורן הסופי, ולאחר מכן גיבוש מתווה ליישום החוק במערכת החינוך, מצריכים זמן נוסף, ומשכך, נדרשת דחיית תוקפו של תיקון מס' 10 לחוק, משנת תשס"ט, אשר חלפה מזמן, לשנת הלימודים תשע"ב.

יעקב נאמן: נוסף על כך מתבקש ביטולו של סעיף 11 לתיקון החוק – הוראת המעבר – שהתייחס לשנת הלימודים התשס"ט בלבד, שהסתיימה לפני כשנה.

יעקב נאמן: נוסף על כך מבוקש לשנות מועד תחילת תוקפו של תיקון מס' 10 לחוק חינוך ממלכתי, משנת הלימודים תשס"ט לשנת הלימודים תשע"ב, על מנת ליתן שהות מספקת למשרד החינוך להיערך ליישום ולביצוע הוראות החוק.

יעקב נאמן: עם דחיית מועד כניסתו לתוקף של תיקון החוק, מתייתר הצורך בהוראת המעבר הנקובה בסעיף 11 לחוק, ומשכך, יש צורך בביטולה.

יעקב נאמן: תיקון החקיקה מבוקש במקביל לפעילות של שר החינוך לחזק את לימודי הציונות והיהדות בכלל בתי-הספר הממלכתיים, ללא יוצא מן הכלל.

יעקב נאמן: במסגרת זו שר החינוך דאג לתוספת של שעות בבתי-הספר היסודיים ובחטיבות הביניים, משנת הלימודים הקרובה – תשע"א – ללימודי מקצוע תרבות ומורשת ישראל.

יעקב נאמן: שעות אלה יינתנו כתוספת לשעות הנלמדות היום במערכת בכלל המקצועות.

יעקב נאמן: אבקש לאשר את הצעת החוק – תיקון מס' 13 – בקריאה ראשונה, ולהעבירה לוועדת החינוך של הכנסת.

יעקב נאמן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר המשפטים השר יעקב נאמן.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אני פותח את הדיון על הצעת החוק.

יצחק וקנין: נרשמו שני חברי כנסת.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת יוחנן פלסנר, ואחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

יצחק וקנין: כל חבר כנסת שלוש דקות.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, רבותי השרים, נכבדי חברי הכנסת, חברים, הצעת חוק חינוך ממלכתי משלב עברה בכנסת, הייתי אפילו אומר בקול תרועה רמה, לקראת סוף הכנסת הקודמת, בשנת 2008, לפני כשנתיים.

יוחנן פלסנר: ולא בכדי אני אומר בקול תרועה רמה, כי זה היה שינוי מאוד משמעותי.

יוחנן פלסנר: אנחנו לא מעט מקוננים על כך שהילדים שלומדים בבתי-הספר הממלכתיים לא נחשפים מספיק לתכנים יהודיים, לא נחשפים מספיק למסורת.

יוחנן פלסנר: הרעיון שבסיסו היה הרצון להקים זרם ממלכתי משלב חדש שבו ייחשפו לתכנים הוא רעיון חשוב, וחשוב היה גם ליישם, וזה לא רק שייחשפו לתכנים, אלא גם ייחשפו אחד לשני – חילונים עם דתיים ילכו ביחד.

יוחנן פלסנר: אין דבר יותר הגיוני ורצוי למדינה יהודית שרוצה לקדם צביון יהודי.

יוחנן פלסנר: אנחנו יודעים היום שמחלק מבתי-הספר הממלכתיים יוצאים ילדים שהבקיאות שלהם במסורת ובתכנים היהודיים היא מינימלית במקרה הטוב.

יוחנן פלסנר: מה קרה עם החוק הזה מאז?

יוחנן פלסנר: ואני אומר את זה בצער – תחת הממשלה הזאת לא מונתה המועצה לחינוך ממלכתי משלב, שהיתה בעצם כמו מועצת החינוך הממלכתי-הדתי, והיתה אמורה לגבש קריטריונים לכניסה לגוש בתי-הספר המשלבים; לא מונתה המועצה הזאת, מועצה שהיתה אמורה לקיים בתוכה שילוב של נציגים מהחינוך הממלכתי-הדתי, מנהלי מוסדות חינוך ממלכתי משלב, נציגי חינוך מקומי, נציגי משרד החינוך; מועצה פלורליסטית שחשבו הרבה על ההיגיון בהרכבת ההרכב של המועצה הזאת – לא מונתה.

יוחנן פלסנר: הקריטריונים לא גובשו.

יוחנן פלסנר: חמור מזה, אדוני היושב-ראש – ואני לא מדבר על הפיילוט – ב-1 בספטמבר 2009 כ-30 בתי-ספר כבר היו אמורים להיות בתוך מסגרת החינוך הממלכתי המשלב, והתקציב שהיה אמור להיות מוקצה לכך הוא סדר גודל, לפי הנתונים שנמסרו לי, של כ-30 מיליון שקלים לשנת הלימודים הנוכחית.

יוחנן פלסנר: זאת אומרת, היינו אמורים להיות היום במצב של 30 בתי-ספר, 30 מיליון שקל, ואנחנו פחות או יותר נמצאים במצב של אפס ואפס.

יוחנן פלסנר: יש חוק, אין חינוך ממלכתי משלב.

יוחנן פלסנר: בשנת הלימודים שעומדת להיפתח עכשיו היינו אמורים להיות כבר במצב של 100 בתי-ספר בחינוך ממלכתי משלב.

יוחנן פלסנר: ושוב, משרד החינוך לא עושה דבר, לא חינוך ממלכתי משלב.

יוחנן פלסנר: מדברים יפה על תכנים יהודיים, ערכים יהודיים, חשיבות של מסורת, ובפועל, אחרי שנעשה אפס והיתה התשתית החוקית שאפשרה לעשות, אנחנו מקבלים את ההצעה הזאת.

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: סדרנים, תעשו סדר בצד הזה, יש יותר מדי רעש.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אנחנו מקבלים את ההצעה הזאת, ומה בעצם אומרת ההצעה הזאת?

יוחנן פלסנר: במקום הצעת החוק שדיברה על מינוי המועצה לחינוך ממלכתי משלב שתקבע את הקריטריונים, אנחנו מקבלים הצעה שבעצם אומרת – אין ייצוג לארגונים, אין אישור ממשלה, יש רק שר שמאייש 15 ג'ובים בלי קריטריונים, בלי שותפות, בלי שום דבר.

יוחנן פלסנר: אני לא מצליח להבין את ההיגיון של ההצעה הזאת.

יוחנן פלסנר: ומעבירים את זה בפטור, אז אנחנו מנסים לחשוב אם זה פטור מחובת הנחה – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת פלסנר, אני מאפשר לך, אבל כבר דקה אחרי הזמן.

יוחנן פלסנר: אני מודה לך, אני מנסה להיות ענייני.

יוחנן פלסנר: אני חושב שחשוב שהציבור ידע את הדברים האלה.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

יוחנן פלסנר: אם מדברים על פטור מחובת הנחה, לפחות היינו חושבים שרוצים ליישם את זה מייד בשנת הלימודים הנוכחית.

יוחנן פלסנר: אבל לא, אנחנו רואים כאן בחוק שדוחים את ההפעלה לעוד שנתיים; אז גם מקבלים פטור, עושים את זה מרגע לרגע.

יוחנן פלסנר: אני גם רוצה לשאול שאלה, ואני לא יודע מה התשובה לשאלה הזאת.

יוחנן פלסנר: מהן הכוונות האמיתיות שעומדות מאחורי זה?

יוחנן פלסנר: אולי לא לאפשר לכנסת לדון כמו שצריך בדבר הזה, להעביר את זה דרך מסלול הפטור, לדחות את היישום בשנתיים.

יוחנן פלסנר: בינתיים לא עשו כלום.

יוחנן פלסנר: בקיצור, משרד החינוך הזה, ומהשיחה שלי – ובזה אני אסיים, אדוני היושב-ראש – מהשיחה שלי עם הגורמים ברשתות השונות שרוצות להיות חלק מהזרם הזה, תל"י, "קשת" "מורשה" "הרטמן" "מכון פנים", כל הגופים האלה, מהשיחה אתם עולה שאין אוזן קשבת במשרד החינוך, אין גורמים שרוצים לקדם.

יצחק וקנין: תודה, חבר הכנסת פלסנר.

יצחק וקנין: אני, יש לי אורך רוח, אבל אל תנצל את זה.

יוחנן פלסנר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שבמקום לחוקק חוקים חדשים, צריך ליישם במסגרת החוק הקיים, להקים את החינוך הממלכתי המשלב ולדחות את ההצעה הזאת.

יוחנן פלסנר: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוחנן פלסנר.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: מכיוון שחבר הכנסת פלסנר כבר שכנע אותי כשהוא דיבר – – –

יצחק וקנין: אתה מוותר על רשות הדיבור.

מגלי והבה: – – –

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 13) (חינוך ממלכתי משלב), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – 8 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 13) (חינוך ממלכתי משלב), התש"ע–2010, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת כץ, תן לי להכריז על התוצאות.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: 20 בעד, שמונה מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק להחלפת המונח פקיד סעד (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: יושב-ראש ועדת הכנסת ביקש ממני למסור הודעה ללא הצבעה.

יצחק וקנין: בבקשה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יריב לוין, יושב-ראש ועדת הכנסת, ימסור הודעה.

יצחק וקנין: מייד נמשיך בסדר-היום.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה כי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התש"ע–2010, של חברי הכנסת רחל אדטו ודני דנון – פ/2057/18, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/507).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק להחלפת המונח פקיד סעד (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר המשפטים, השר יעקב נאמן, במקום השר לשירותים חברתיים, השר יצחק הרצוג.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, המונח "פקיד סעד" הוטבע לראשונה בשנת 1958 בחוק שירותי הסעד, התשי"ח–1958.

יעקב נאמן: פקיד הסעד הוא עובד סוציאלי אשר מונה בידי שר הרווחה והשירותים החברתיים לתפקידים שהוקנו לו בחוקים שונים.

יעקב נאמן: משרד הרווחה והשירותים החברתיים קיבל במהלך השנים פניות מעובדים סוציאליים בבקשה לשנות את המונח "פקיד סעד", היות שאינו משקף נאמנה את מהות התפקיד.

יעקב נאמן: המונח "פקיד" נתפס בקרב הציבור כבעל תפקיד מינהלתי גרידא, ואינו תואם את דרישות תפקידו של פקיד הסעד המקנות לו סמכויות משמעותיות, הפעלת שיקול דעת וקבלת החלטות במקרים רגישים בקרב הנזקקים לשירותיו.

יעקב נאמן: מטרתו של החוק המוצע היא להחליף את המונח "פקיד סעד" בכל חיקוק שבו הוא מוזכר, במונח אשר יבהיר וישקף את התפקיד שפקיד הסעד מבצע, היינו, במונח "עובד סוציאלי שמונה לפי חוק".

יעקב נאמן: כאשר מדובר בחוק אשר העובד הסוציאלי בעניינו הוא עובד סוציאלי שמונה לפי כמה חוקים, המונח המוצע יבטא באופן מדויק את הכשרת בעל התפקיד ואת הסמכות החוקית המוענקת לו.

יעקב נאמן: בהגדרה "עובד סוציאלי שמונה לפי חוק" מוצע למנות רשימה של חוקים אשר מוקנות בהם סמכויות לעובד סוציאלי מכוח אותם חוקים.

יעקב נאמן: רשימת החוקים שבהם מוצע לתקן את ההפניה מפורטת בדברי ההסבר להצעת החוק.

יעקב נאמן: אני מבקש בשם שר הרווחה והשירותים החברתיים להעביר את החוק בקריאה ראשונה.

יעקב נאמן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר המשפטים, השר יעקב נאמן.

יצחק וקנין: רבותי, לא נרשמו דוברים להצעת חוק זו.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, נצביע על הצעת החוק להחלפת המונח פקיד סעד (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החלפת המונח פקיד סעד (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/503).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הרשות לשיקום האסיר (תיקון) (החלת חוק שירות המדינה (משמעת) על עובדי הרשות לשיקום האסיר), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק – שוב – שר המשפטים, השר יעקב נאמן, במקום השר יצחק הרצוג.

יצחק וקנין: רבותי, אם יש חבר כנסת שמעוניין לדבר – לא נרשמו דוברים, אני סוגר את הרשימה.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, הרשות לשיקום האסיר היא גוף סטטוטורי אשר הוקם מכוח חוק הרשות לשיקום האסיר, התשמ"ג–1983.

יעקב נאמן: בחוק נקבע כי תנאי עבודתם של עובדי הרשות יהיו כתנאי עבודתם של עובדי המדינה, ואולם כיום אין כל הוראה בחוק המחילה את חוק שירות המדינה (משמעת), התשמ"ג–1983, על עובדי הרשות, ולמעשה עובדיה אינם כפופים לדין משמעתי כלשהו.

יעקב נאמן: היות שמדובר ברשות סטטוטורית, אנו סבורים כי יש להחיל על עובדיה את הנורמות הקבועות בחוק המשמעת כפי שהן חלות על עובדי מדינה ועובדי רשויות סטטוטוריות אחרות.

יעקב נאמן: על כן מוצע לכלול בחוק הרשות הוראה מפורשת המחילה את הוראות חוק המשמעת על עובדי הרשות לשיקום האסיר.

יעקב נאמן: יצוין כי ברשות לשיקום האסיר מועסקים כ-100 עובדים.

יעקב נאמן: מדובר במספר עובדים זניח ביחס למספר הכולל של העובדים הכפופים לשיפוט משמעתי לפי חוק המשמעת.

יעקב נאמן: על כן, מתיקון החוק לא צפויה השפעה על תקציב המדינה, ולחלופין מדובר בהשפעה זניחה ביותר.

יעקב נאמן: אבקש לאשר את החוק בקריאה ראשונה.

יעקב נאמן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר המשפטים.

יצחק וקנין: רבותי, אם כן, גם להצעת חוק זו אין חברי כנסת דוברים.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הרשות לשיקום האסיר (תיקון) (החלת חוק שירות המדינה (משמעת) על עובדי הרשות לשיקום האסיר), התש"ע–2010, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד, רבותי?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשות לשיקום האסיר (תיקון) (החלת חוק שירות המדינה (משמעת) על עובדי הרשות לשיקום האסיר), התש"ע–2010, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק וקנין: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה – ועדת הפנים?

יצחק וקנין: לפי מה שאומר לי המזכיר – לוועדת הפנים והגנת הסביבה, להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/512).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 122), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר המשפטים, השר יעקב נאמן.

קריאה: יש לך פעילות גופנית.

אריה ביבי: תישאר למעלה.

יצחק וקנין: אני מציע שהשר יישאר למעלה.

יצחק וקנין: אני מקווה שהשר לא מצביע.

יצחק וקנין: אתה יכול להישאר.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, תסגור את הרשימה.

יצחק וקנין: לא נרשמו דוברים, סגרתי את הרשימה.

יצחק וקנין: אני מודה לחבר הכנסת על העזרה.

קריאה: – – – בלתי צפוי.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, תיקון סעיף 238 – חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע כי מי שנכלל בהגדרת ילד מזכה את הוריו בתוספת קצבה בעדו, שעה שלהורה משתלמות גמלאות דוגמת קצבת הנכות הכללית או קצבת הזיקנה, ברם הגדרת ילד שבסעיף 238 לחוק מגבילה את גיל הילדות לעניין זה ל-22 שנה.

יעקב נאמן: המגבלה האמורה יוצרת קושי במקרים מסוימים, שעה שלילד מלאו 22 שנה טרם שסיים את שירותו הצבאי.

יעקב נאמן: התיקון של סעיף 238 בהצעת החוק מבטל את המגבלה – מגבלת הגיל האמורה – והוא מבקש להחיל את הגדרת ילד על כל מי שטרם מלאו לו 24 שנים וטרם סיים את שירותו הסדיר, ובלבד שמדובר בשירות של עד 36 חודשים.

יעקב נאמן: אשר לתיקון סעיף 320 – סעיף 320(א) לחוק דן בגמלאות כפל וקובע כי לא תשולם תוספת לקצבתו של פלוני בזכותו של אדם אחר המקבל קצבה בעצמו, או לשני בני-אדם או יותר בזכותו של אדם אחד.

יעקב נאמן: לעתים זכאותו של אדם לקצבה מתבררת בדיעבד, לאחר ששולמו עבורו תוספת לקצבת בן-זוגו או הורהו.

יעקב נאמן: כך, למשל, מקרה שבו אשה נשואה ששולמה בעדה תוספת לקצבת הזיקנה לפי סעיף 24 לחוק, ובדיעבד מתברר כי צברה תקופת אכשרה כעובדת מבוטחת, והיא זכאית בעד אותה תקופה לקצבת זיקנה לפי סעיף 244(א) לחוק.

יעקב נאמן: לפיכך מוצע לקבוע בסעיף 320 לחוק כי אם שולמה בעד אדם תוספת לקצבה בעבור תקופה מסוימת, ובדיעבד התברר שאותו אדם זכאי בעצמו לקצבה בעד אותה תקופה, יופחת מסכום הקצבה שתשולם לזכאי סכום תוספת הקצבה אשר שולמה בעדו בעבור אותה תקופה, ובלבד שבתקופה שבעדה שולמה התוספת התגורר הזכאי עם האדם אשר שולמה לו התוספת, ושאותו אדם נפטר בטרם התבררה זכאותו של הזכאי.

יעקב נאמן: כמו כן מוצע כי התיקון לחוק יוחל רק במקרה שהאדם שלו שולמה התוספת בעבור הזכאי נפטר, ועל כן אין אפשרות לקזז ישירות ממנו את סכום התוספת.

יעקב נאמן: עוד מוצע כי על סכום תוספת הקצבה אשר יופחת מהקצבה בנסיבות האמורות יחולו הוראות סעיף 315 לחוק, החל על החזר גמלאות ששולמו בטעות או שלא כדין, וקובע כי אפשר לנכות את התוספת בין בבת אחת ובין בשיעורים, בהתחשב במצבו של מקבל התשלום ובנסיבות העניין.

יעקב נאמן: אני מבקש בשם שר הרווחה והשירותים החברתיים להעביר את הצעת החוק בכנסת בקריאה ראשונה.

יעקב נאמן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשר המשפטים.

יצחק וקנין: רבותי, גם להצעת חוק זו אין – לא נרשמו דוברים.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 122), התש"ע–2010, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 122), התש"ע–2010, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/518).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 9) (ביטול חובת הפרסום ברשומות), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר המשפטים, השר יעקב נאמן.

יצחק וקנין: רבותי, אני מבין שגם להצעת חוק זו לא נרשמו דוברים.

יצחק וקנין: אני סוגר את רשימת הדוברים.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הפטנטים (תיקון – ביטול חובת פרסום ברשומות), התש"ע–2010, מבקשת לתקן את חוק הפטנטים ולקבוע כי ההודעות והבקשות שפורסמו ברשומות במסגרת יומן הפטנטים יפורסמו מעתה באתר האינטרנט של רשות הפטנטים.

יעקב נאמן: הצורך בהדפסת יומן הפטנטים והמדגמים המכיל מספר גדול של פרסומים מורכבים כחלק מרשומות דורש עבודה מאומצת וממושכת, גורם לעיכובים בפרסום ואינו משרת עוד את מטרת נגישות הפרסום לקהל הרחב בשל קיום של אמצעים טכנולוגיים מתקדמים ונגישים יותר.

יעקב נאמן: ביטול חובת הפרסום ברשומות לא יפגע בנגישות המידע לציבור הרחב, שכן המידע יהיה נגיש מכל מחשב המחובר לאינטרנט, לרבות בספריות ציבוריות ובספריית רשות הפטנטים.

יעקב נאמן: מטרת החוק המוצע לאפשר פרסום יומן הפטנטים והמדגמים באתר האינטרנט של רשם הפטנטים במקום פרסום ברשומות, ובכך לצמצם עיכובים בפרסום ולשפר את זמינות המידע הכלול ביומן לציבור.

יעקב נאמן: בנוסף קובע החוק המוצע סטנדרטים לפרסום באינטרנט ומסמיך את שר המשפטים לקבוע הוראות בעניין הפרסום באינטרנט ואופן השמירה והגיבוי של המידע שיפורסם באופן זה, ובעניין דרכי פרסום נוספות אשר יחליפו את הפרסום המודפס, כך שהמידע יישמר באמצעי הטכנולוגי ההולם.

יעקב נאמן: אנו סבורים כי החוק המוצע יביא לייעול בתהליכי פרסום יומן הפטנטים, להנגשת המידע ולחיסכון בעלויות.

יעקב נאמן: אבקש מהכנסת הנכבדה לאשר את החוק בקריאה ראשונה ולהעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק וקנין: תודה לשר המשפטים, השר יעקב נאמן.

יצחק וקנין: רבותי, גם להצעת חוק זו אין דוברים.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 9) (ביטול חובת הפרסום ברשומות), התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 9) (ביטול חובת הפרסום ברשומות), התש"ע–2010, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק וקנין: בעד – 9, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/519).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק ליישום ההסכם בין מדינת ישראל לבין הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי בדבר זכויות יתר, חסינויות והקלות המוענקות לארגון, התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר המשפטים, יעקב נאמן.

יצחק וקנין: רבותי, גם להצעת חוק זו לא נרשמו דוברים.

יצחק וקנין: אני סוגר את רשימת הדוברים.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הארגון לשיתוף פעולה כלכלי ולפיתוח, ה-OECD, הינו מסגרת המאגדת 34 מדינות דמוקרטיות, המנהלות כלכלות שוק חופשי, בעלות ערכים משותפים וחשיבה משותפת לצורך שיתוף פעולה מול האתגרים הכלכליים, החברתיים והסביבתיים המאפיינים את כלכלת העולם בעידן הגלובליזציה.

יעקב נאמן: ה-OECD מקיים קשרי עבודה הדוקים עם מדינת ישראל זה למעלה מעשור וחצי, ובמהלכם הביעה ישראל את רצונה להצטרף לארגון.

יעקב נאמן: לפני כשלוש שנים אימצה מועצת הארגון את "מפת הדרכים להצטרפות ישראל לאמנת ה-OECD", הקובעת את מסגרת המשא-ומתן לצירופה של ישראל לארגון.

יעקב נאמן: מאותו רגע, ובהתאם להחלטת הממשלה בנושא, ישראל ניהלה בהצלחה, תוך שיתוף פעולה בין-משרדי ומאמץ רב מצד משרדי הממשלה השונים, את תהליך ההצטרפות הרשמי לארגון.

יעקב נאמן: תהליך זה כלל, בין היתר, בדיקת מידת המחויבות של ישראל לערכים הבסיסיים המשותפים לכל המדינות החברות בארגון, קיום הליכי שימוע בפני ועדות הארגון השונות מבחינת המדיניות והחקיקה הנהוגות בישראל בנושאי ליבה ובנושאים כלליים אחרים ביחס לחקיקת הארגון ולאמות המידה ולסטנדרטים המקובלים במדינות החברות, ופעילות שוטפת במסגרות הארגון שבהן מנסחים ויוצרים עקרונות מנחים משותפים, אינדיקטורים השוואתיים וסטנדרטים בין-לאומיים עבור מדינות בעלות כלכלת שוק חופשי ועוד.

יעקב נאמן: כחלק מתהליך ההצטרפות של ישראל לארגון, נדרשה ישראל לחתום על הסכם המסדיר את המעמד המשפטי, החסינות וזכויות היתר של הארגון ועובדיו, נציגי מדינות חברות וגורמים נוספים בעת פעילות הארגון בישראל.

יעקב נאמן: לארגון יש הסכמים דומים עם כל המדינות החברות בו, וחסינות וזכויות יתר אלה הן תנאי מקדים להצטרפות לארגון.

יעקב נאמן: הארגון זקוק למעמד זה כדי לפעול במדינות החברות ביעילות ולמלא תפקידו תוך שיתוף פעולה עם המדינה הנוגעת בדבר.

יעקב נאמן: ההסכם מקנה לארגון זכויות יתר וחסינויות מסוימות בדומה לאלה שניתנו בעבר לארגונים בין-לאומיים שונים הפועלים בישראל, כגון ארגון האו"ם.

יעקב נאמן: על מנת שהסכם זה יקבל תוקף משפטי, וכתנאי להצטרפות ישראל לארגון, עלינו לעגן אותו בחקיקה פנימית, וזאת מטרת הצעת החוק.

יעקב נאמן: לפני כחודש וחצי החליט הארגון להזמין את מדינת ישראל להיות חברה מלאה בארגון.

יעקב נאמן: החתימה על הסכם ההצטרפות לארגון תתקיים בקרוב, ומעת החתימה הצטרפות ישראל בפועל לארגון תלויה אך ורק בהשלמת הפעולות הנדרשות על-ידי ממשלת ישראל, והעיקרית בהן היא השלמת החקיקה האמורה.

יעקב נאמן: ברורה, לכן, החשיבות העליונה, והדחיפות, בהשלמת תהליך החקיקה בהקדם.

יעקב נאמן: אני מבקש להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט בהקדם האפשרי, על מנת לקדם את הליכי החקיקה ואת הצטרפות ישראל לארגון.

יעקב נאמן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר המשפטים, השר יעקב נאמן.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק ליישום ההסכם בין מדינת ישראל לבין הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי בדבר זכויות יתר, חסינויות והקלות המוענקות לארגון, התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ליישום ההסכם בין מדינת ישראל לבין הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי בדבר זכויות יתר, חסינויות והקלות המוענקות לארגון, התש"ע–2010, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק וקנין: בעד – 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/520).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת החוק הבאה על סדר-היום היא: הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10) (יועץ לענייני אזרחים ותיקים ברשות מקומית), התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: תציג את הצעת החוק סגנית השר לענייני גמלאים, חברת הכנסת סגנית השר לאה נס.

יצחק וקנין: רבותי, אין דוברים גם להצעת חוק זו.

יצחק וקנין: אני סוגר את רשימת הדוברים.

לאה נס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי השרים, מדינת ישראל ניצבת כיום במקום החמישי בעולם מבחינת תוחלת חיים – נתון מפתיע, מעניין ומשמח.

לאה נס: נתון זה, לצד הירידה בילודה, ולאור ההתפתחות הטכנולוגית והרפואית, הביא לתהליכים מרחיקי לכת מבחינה דמוגרפית.

לאה נס: בישראל, כמו בעולם כולו, אחוז הזקנים הולך וגדל באופן חד ומהיר.

לאה נס: על-פי הלשכה לסטטיסטיקה, שיעור בני ה-65 פלוס באוכלוסייה עומד היום על כ-10%, שהם כ-750,000 איש.

לאה נס: בשנת 2020 מספר זה צפוי להכפיל את עצמו ולהגיע ל-1.4 מיליון אזרחים ותיקים.

לאה נס: אוכלוסיית הגיל השלישי בעולם גדלה בקצב מסחרר, וצפויה אף להכפיל בשנים הקרובות את גודלה ולעקוף לראשונה את אוכלוסיית הפעוטות.

לאה נס: כך עולה ממפקד האוכלוסין האמריקני.

לאה נס: יש לכך השלכות מהירות וצפויות, כמו למשל גידול ניכר בהוצאות המדינה בגין שירותי בריאות ופנסיה.

לאה נס: מדינת ישראל כולה עומדת בפני קרחון גדול.

לאה נס: הנתונים שיש בידינו כיום מהווים קצהו של הקרחון.

לאה נס: אנו ניצבים בפני תהליכים עצומים שישפיעו בראש ובראשונה על אזרחיה הוותיקים של המדינה, אך בסופו של דבר מדובר בתהליך שישפיע על מערכות המדינה כולן.

לאה נס: כאן אני מגיעה להצעת החוק שלנו בדבר יועץ לענייני אזרחים ותיקים בכל רשות מקומית.

לאה נס: התהליכים שעליהם דיברתי דורשים היערכות של המערכת כולה.

לאה נס: עם הזדקנות האוכלוסייה, יש לבחון כיצד העלייה במספר הזקנים תשפיע על תכנון מגוון השירותים אשר הרשויות המקומיות מספקות, על מקורות המימון שעליהם הן מסתמכות ועל הערוצים השונים שבהם הן משתמשות עבור האזרחים.

לאה נס: חובתו של כל ממשל אחראי ללמוד לעומק את המגמות הדמוגרפיות, את התהליכים הנגזרים מהן ואת הגורמים אשר צפויים לעצב את אותן מגמות.

לאה נס: ובכך משרדי מטפל בכמה רמות.

לאה נס: לצד תכנון כולל של הממשלה, על כל רשות ורשות במדינת ישראל מוטלת אחריות דומה להיערך נכון ולהתנהל בהתאם לתהליכים שהזכרתי.

לאה נס: בשנים הקרובות יידרשו הרשויות השונות לתת מענה לדרישה הולכת וגדלה למימון צרכים מיוחדים, שירותים ופעילויות לאוכלוסייה המתבגרת.

לאה נס: גדילתה של האוכלוסייה המתבגרת תגרום לשינויים משמעותיים בתמהיל השירותים שמספקת כל רשות ורשות.

לאה נס: שירותים רבים הנוגעים לטיפול באזרחים הוותיקים יתרחבו, הביקוש למרכזי יום לקשיש, לשירותי רפואה שונים, ואפילו לתחבורה ציבורית, ככל הנראה יגדל.

לאה נס: בעוד שבעבר השימוש בבתי-אבות היה הפתרון הנפוץ עבור אוכלוסיית הזקנים, הרי שבשנים האחרונות קיימת מגמה של ירידה בביקוש לבתי-אבות ועלייה בביקוש לשירותי רפואה וסיעוד בבית ובקהילה, מה שדורש התאמה של תשתיות ונגישות לשירותים רבים מצד הרשויות המקומיות לאוכלוסייה הוותיקה המתגוררת בבית.

לאה נס: בשל חשיבות העניין ונחיצותו, המשרד לענייני גמלאים הוביל את הצעת החוק אשר לפניכם, שעניינה מינוי יועץ לנושא האזרחים הוותיקים ברשות המקומית.

לאה נס: ייעודו של יועץ זה הינו להיות מצפן, מורה דרך בפעילותה השוטפת של הרשות המקומית.

לאה נס: בכל ישיבה, בכל מהלך של קבלת החלטה, יישמע גם קולם של האזרחים הוותיקים ויהדהד ברקע קול אתגר הזיקנה הקרב אלינו בצעדי ענק.

לאה נס: אנחנו דואגים כי ההחלטות שיתקבלו יהיו מתוך הסתכלות ארוכת טווח ומתוך נטילת אחריות גם לאזרחים הוותיקים של היום וגם למי שיהיו אזרחים ותיקים מחר.

לאה נס: בכך נמנע התמודדות של כיבוי שרפות וגירעונות של הרשויות בעומדן מול דרישה הולכת וגוברת לצרכים בסיסיים וחיוניים עבור זקני וקשישי הרשות, שמספרם ילך ויגדל.

לאה נס: חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, האזרחים הוותיקים בישראל הם האבות המייסדים של מדינתנו, יוצקי התשתית שעליה חיים כולנו היום.

לאה נס: תודות לכם אנחנו כאן.

לאה נס: הכרת הטוב הינה ערך יסוד מוסרי ובסיסי כל כך אשר מטיל על כולנו לדאוג לציבור הזה, לדאוג כי כל זקן וזקן בישראל יזכה לחיות בכבוד, בזכות ולא בחסד.

לאה נס: זהו ערך חשוב ויסודי שלנו כעם.

לאה נס: עלינו לדאוג לאזרחים הוותיקים היום ובדורות הבאים, ואני בטוחה שהחוק המוצע יעזור בכך רבות.

לאה נס: לכן אני מבקשת, חברי הכנסת, לתמוך בהצעת החוק כדי שנוכל לקדמה וליישמה בהקדם.

לאה נס: מובן שהיא תעבור לוועדת הפנים.

לאה נס: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לסגנית השר לענייני גמלאים, חברת הכנסת לאה נס.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים, רבותי, להצבעה על הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10) (יועץ לענייני אזרחים ותיקים ברשות מקומית), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: קריאה ראשונה, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10) (יועץ לענייני אזרחים ותיקים ברשות מקומית), התש"ע–2010, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קריאה: לאה – – –

לאה נס: איך לא נזכרתי שצריך להודות לך?

לאה נס: אני יודעת שאתה פה?

יצחק וקנין: בעד – 9, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – שאילתות לשרה לקליטת העלייה.

יצחק וקנין: אני מתכבד להזמין את השרה.

יצחק וקנין: שאילתא ראשונה, מס' 765, של עבדכם הנאמן: תמיכת משרדך בגופים ועמותות.

סופה לנדבר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת.

סופה לנדבר: אני מעדיפה שאתה תקרא את כל השאילתות ואני אענה על כל השאילתות בבת אחת.

יצחק וקנין: מאחר שאחרים לא נמצאים פה, צריך להשיב.

יצחק וקנין: אם חבר כנסת נמצא, את יכולה להשיב – – –

סופה לנדבר: לא, אני מתכוונת לשאילתות שלך.

יצחק וקנין: 1.

יצחק וקנין: מה הם הקריטריונים?

יצחק וקנין: 2.

יצחק וקנין: אילו גופים ועמותות זכו להקצבות בשנת 2009?

יצחק וקנין: – – –

קריאה: לא צריך לקרוא.

יצחק וקנין: לא לא, היא ביקשה את זה.

יצחק וקנין: לא נהוג להקריא.

יצחק וקנין: זאת לא שאילתא בעל-פה, אלא שאילתא בכתב, אבל השרה ביקשה, ואני מכבד את בקשתה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את השרה לקליטת העלייה ביום ג' באדר התש"ע (17 בפברואר 2010): במשרדך קיים גוף המאשר תמיכה בעמותות ובגופים על-פי קריטריונים.

יצחק וקנין: רצוני לשאול: 1.

יצחק וקנין: מה הם הקריטריונים?

יצחק וקנין: 2.

יצחק וקנין: אילו גופים ועמותות זכו להקצבות בשנת 2009?

יצחק וקנין: 3.

יצחק וקנין: מה הוא הסכום שקיבל כל גוף וכמה אנשים נהנים מפעילות אותו גוף?

יצחק וקנין: 4.

יצחק וקנין: אילו עמותות ביקשו הקצבות ונפסלו?

סופה לנדבר: 1.

סופה לנדבר: הקריטריונים למתן תמיכות הם בהתאם להוראת סעיף 3א לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985 – להלן: החוק – ולאחר התייעצות ואישור היועץ המשפטי לממשלה, תבחיני התמיכות של המשרד לקליטת העלייה אשר מופיעים בילקוט הפרסומים ובאתר האינטרנט של משרדנו.

סופה לנדבר: 2–4.

סופה לנדבר: לשאילתות הבאות שלך אני אצרף העתק של נוהל התמיכות לשנת 2009.

סופה לנדבר: אני גם אצרף נספח א' – רשימת גופים ועמותות אשר זכו בתקצוב בשנת 2009.

סופה לנדבר: אני גם אצרף בתשובה שלי נספח א' – סכומים ותמיכות שקיבלו הארגונים בשנת 2009, ונספח ב' – רשימת העמותות אשר ביקשו הקצבות ונפסלו.

יצחק וקנין: תודה.

סופה לנדבר: אני גם מוסרת לך את התשובות.

יצחק וקנין: שאילתא מס' 842, של חבר הכנסת רוברט טיבייב, שאינו נמצא – לפרוטוקול.

יצחק וקנין: חבר הכנסת רוברט טיבייב שאל את השרה לקליטת העלייה ביום ב' בניסן התש"ע (17 במרס 2010): לעניין הדיור הסוציאלי, באופן כללי, רצוני לשאול: 1.

יצחק וקנין: כמה מהעולים החדשים שביקשו קיבלו דיור זה – באחוזים?

יצחק וקנין: 2.

יצחק וקנין: כמה מהעולים הוותיקים שביקשו קיבלו דיור זה – באחוזים?

סופה לנדבר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סופה לנדבר: מספר העולים הזכאים לדיור ציבורי הוא כמפורט להלן: א.

סופה לנדבר: עולים קשישים – 30,696, זוגות ויחידים; ב.

סופה לנדבר: משפחות ויחידים – 8,705; סך הכול – 39,401 יחידות משפחתיות.

סופה לנדבר: מספר פתרונות הדירה שהוקצו למשפחות עולים בשנת 2009 – 2,552.

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: נתוני הקצאת פתרונות דיור לוותיקים נמצאים בתחום אחריותו של משרד הבינוי והשיכון.

יצחק וקנין: שאילתא מס' 893, של חבר הכנסת זבולון אורלב, שאינו נמצא – – –

קריאה: אינו נמצא.

קריאה: לפרוטוקול.

יצחק וקנין: "אינו נוכח" עדיף.

יצחק וקנין: לפרוטוקול.

יצחק וקנין: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את השרה לקליטת העלייה ביום כ"ח באייר התש"ע (12 במאי 2010): נמסר לנו מתנועת "הצופים" שהמשרד לקליטת העלייה ביטל באופן חד-צדדי את התמיכה בתוכנית הציונית, הביטחונית והלאומית "צופים גרעין צבר", חרף הצלחותיה.

יצחק וקנין: רצוני לשאול: 1.

יצחק וקנין: האם המידע נכון?

יצחק וקנין: 2.

יצחק וקנין: אם כן – מה היא הסיבה להחלטה זו? 3.

יצחק וקנין: מה ייעשה כדי להורות על חידוש התמיכה בתוכנית זו?

סופה לנדבר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

סופה לנדבר: המשרד לקליטת העלייה מממן זה שנים את התוכנית "צופים גרעין צבר", שהביאה להצלחות בתחום עידוד העלייה והגיוס לצה"ל.

סופה לנדבר: בשנת 2010 תקציב עידוד העלייה במשרד, הכולל את תקציב התמיכה בתוכנית "צופים" לא תוקצב בבסיסו התקציבי של המשרד אלא בתוספות התקציב שניתנו בחודשים פברואר ומאי השנה ועברו קיצוצים רבים, ועובדה זו גרמה לפגיעה בתוכניות רבות, לרבות בתוכנית זו.

סופה לנדבר: המשרד לקליטת העלייה, המודע לחשיבותה ונחיצותה של התוכנית, השקיע מאמצים רבים במציאת מקור תקציבי להמשך התמיכה בתוכנית, ולאחרונה אכן נמצא תקציב, ממקורות פנימיים של המשרד, מה שהביא להחלטה להמשיך במימון התוכנית.

סופה לנדבר: חשוב שאציין כי נציגי ארגון "הצופים" עמדו כל העת בקשר עם הגורמים המקצועיים במשרד לקליטת העלייה ועודכנו כי המשרד ימשיך לתמוך בתוכנית זו.

יצחק וקנין: אם כן, גברתי השרה, אני מודה לך מאוד.

יצחק וקנין: חברי הכנסת אינם נמצאים.

יצחק וקנין: אני מודה לשרה לקליטת העלייה, השרה סופה לנדבר.

סופה לנדבר: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, תם סדר-היום.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, י"ז בתמוז התש"ע, 29 ביוני 2010, בשעה 16:00.

יצחק וקנין: ישיבה זו נעולה.

יצחק וקנין: תודה.