ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 7, 2009-03-17 00:00

מיכאל איתן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, כ"א באדר התשס"ט, 17 במרס 2009.

מיכאל איתן: הסעיף הראשון בסדר-היום: הודעה למזכיר הכנסת.

מיכאל איתן: מזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הכנסת בפועל, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת דוח ביקורת של מבקר המדינה על מערכת ההשכלה הגבוהה.

איל ינון: תודה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: נאומי בכורה של חברי הכנסת

מיכאל איתן: אנחנו עוברים לסעיף השני בסדר-היום, והוא נאומי בכורה של חברי הכנסת.

מיכאל איתן: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת פניה קירשנבאום מסיעת ישראל ביתנו, בבקשה.

פניה קירשנבאום: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, אני רואה בנאום בכורה בכנסת חוזה הנחתם בין חבר הכנסת וקהל מצביעיו.

פניה קירשנבאום: זוהי הבמה וזהו המקום לקחת אחריות ולהצהיר על המחויבות שלי, נבחרת הציבור, אל הציבור.

פניה קירשנבאום: אני מאמינה שאנו, חברי הכנסת, נבחרנו בזכות העשייה הציבורית שלנו, אך הישארותנו באותה חזית מותנית בשירות מצוין שלנו לציבור.

פניה קירשנבאום: לכן בחרתי להתמקד בכנסת זו בנושאים הקרובים אל הציבור כולו – השלטון המקומי והצרכנות.

פניה קירשנבאום: כולנו נתיני השלטון המקומי.

פניה קירשנבאום: השלטון המקומי למעשה מעצב את מראה היום-יום שלנו – כמה זמן ייקח לנו להגיע לעבודה בבוקר, מספר הריאות הירוקות שנראה בשכונתנו ומי יחנך את ילדינו.

פניה קירשנבאום: המצב הקיים היום, שבו רשויות מקומיות מקבלות את המנדט מהציבור בבחירות ישירות אך מתקשות לשלוט בפועל בעיריות בשל מתן עודף סמכויות לשלטון המרכזי, ייפתר רק בהסדרה מלאה של מערכת היחסים בין השלטון המקומי והמרכזי.

פניה קירשנבאום: המצב הקיים, שבו השלטון המקומי מתנהל על-פי חוק מנדטורי מיושן ובחקיקה ארוכת שנים בתצורה של טלאי על טלאי, ללא הסדרה מהותית של הנושא, מביא לאבסורדים הפוגעים ברשויות, בשלטון המרכזי, והכי חשוב – בנו האזרחים.

פניה קירשנבאום: מתוקף תפקידי כחברת הכנסת אני מתכוונת לפעול ככל יכולתי להסדרת הנושא.

פניה קירשנבאום: תחום הצרכנות אף הוא נוגע לכולנו.

פניה קירשנבאום: כולנו צרכנים.

פניה קירשנבאום: כמעט כל פעולה שלנו, כמעט כל תחום בחיינו נוגע בתחום הצרכני ומעוצב על-ידו.

פניה קירשנבאום: ואכן, החקיקה הצרכנית בישראל מפותחת ומסועפת.

פניה קירשנבאום: בשנים האחרונות קפצה החקיקה בתחום מדרגה, והיא מהמתקדמות בעולם בכל הנוגע לזכויות הצרכן.

פניה קירשנבאום: אך הבעיה היתה ונותרה בעיית האכיפה.

פניה קירשנבאום: שלל חוקים צרכניים שעברו בכנסות האחרונות עברו בקול תרועה רמה ונקברו בקול ענות חלושה, בהעדר אכיפה ותקציבים.

פניה קירשנבאום: לפני יומיים חגגנו את יום הצרכן הבין-לאומי.

פניה קירשנבאום: ועדיין, למרות החקיקה המתקדמת, המציאות הצרכנית אינה פשוטה.

פניה קירשנבאום: אני מאמינה שהחקיקה העתידית מחייבת העצמה שלנו האזרחים.

פניה קירשנבאום: במיוחד בתקופה זו של משבר כלכלי הצרכן חסר הגנה אל מול העסקים.

פניה קירשנבאום: לעסקים יש יחצנים, אנשי שיווק ומכירה וכוח פוליטי רב.

פניה קירשנבאום: אל מול מכונות משומנות אלה, אנו האזרחים נותרים מחוסרי יכולת אמיתית להגן על זכויותינו.

פניה קירשנבאום: אני מציעה שיטת פעולה אחרת: במקום לתת כוח למדינה ולהיוותר תלויים באכיפת החקיקה הממשלתית, הבה נעצים את האזרח, נעניק לו את הכוח והסמכות לעמוד מול העסקים.

פניה קירשנבאום: הצעת החוק הראשונה שלי עוסקת בהעצמה כזאת של האזרח.

פניה קירשנבאום: בשיתוף עם ארגון "אמון הציבור" הנחתי על שולחן הכנסת הצעה לתיקון חוק חוזים אחידים.

פניה קירשנבאום: לכאורה, הנושא אולי לא צף למודעות שלנו, אך הוא חשוב ונוגע לכולנו.

פניה קירשנבאום: כשאנחנו קונים פלאפון או חותמים על משכנתה בבנק, אנחנו למעשה נדרשים לעמוד בשורה ארוכה של תנאים שאיננו מודעים להם.

פניה קירשנבאום: התנאים מוצגים לנו בשפה משפטית והם מורכבים, כך שלצרכן הסביר אין כלים להתמודד אתם.

פניה קירשנבאום: על-פי רוב אין אנו יודעים את פרטי התנאים עד שאנחנו נתקלים בבעיה – מנסים לבטל את השירות, מערערים על תנאי תשלום לא הוגנים או מנסים לממש אחריות.

פניה קירשנבאום: אז הנושא הופך לאפור פחות; פתאום הוא משפיע על חיי כולנו ומותיר את הצרכן חסר אונים.

פניה קירשנבאום: הצעת החוק שהגשתי השבוע קובעת חובה לציין בתחילת כל חוזה כזה את הסעיפים המהותיים בו.

פניה קירשנבאום: זהו צעד ראשון בשורה של צעדים שיגנו על כולנו בבואנו ליצור תרבות כלכלית, צודקת ושוויונית יותר בישראל.

פניה קירשנבאום: זהו צעד ראשון לחיזוקנו ולהעצמתנו כאזרחים ולחיזוק החברה האזרחית – לשמר ולחזק את כוחנו כצרכנים.

פניה קירשנבאום: הדרך שלי היא דרך שיתוף הפעולה של שליחי ציבור מחויבים ושל אותה חברה אזרחית, לטובת כולנו.

פניה קירשנבאום: תודה.

מיכאל איתן: תודה רבה לחברת הכנסת פניה קירשנבאום מסיעת ישראל ביתנו.

מיכאל איתן: אני מזמין את חבר הכנסת מסעוד גנאים מסיעת רע"ם-תע"ל, בבקשה.

מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את חברת הכנסת פניה קירשנבאום ומאחל לה עשייה פרלמנטרית פורייה ומוצלחת.

מסעוד גנאים: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שאלות רבות העסיקו אותי כאשר הגשתי את מועמדותי לכנסת.

מסעוד גנאים: שאלתי מה אני הולך לעשות, מה יהיו המטרות שלי, וכדי להגיע לתשובה נזכרתי בכמה תחנות שעברתי במהלך חיי ומהן ניסיתי לגבש את תשובתי.

מסעוד גנאים: הראשונה היתה יום האדמה 1976.

מסעוד גנאים: אז הייתי בן עשר, והמאורעות המרכזיים ביום זה התרחשו בעיר שלי סח'נין.

מסעוד גנאים: בזמנו הבנתי שהפגנה, מחאה, תהלוכה, שביתה במדינת ישראל אינן מהלכים נורמליים, ובמגזר הערבי הן מסתיימות בדם ובהרג.

מסעוד גנאים: ידעתי אז, לתדהמתי, שבעיני המדינה אני איום ביטחוני וקיומי.

מסעוד גנאים: התחנה השנייה: 1982.

מסעוד גנאים: עבדתי בחופשת הקיץ בתחנה המרכזית בחיפה, תחנת "אגד".

מסעוד גנאים: תקופת מלחמת לבנון הראשונה.

מסעוד גנאים: ניגש אלי אחד החיילים שהיה בדרכו לחזית ושאל אותי אם אני מסכים להחליף את המטאטא שבידי ברובה שהוא נשא.

מסעוד גנאים: ידעתי אז כמה הוא, כמוני, מחפש חיים נורמליים, והמטאטא סימל את הנורמליות ואת החיים.

מסעוד גנאים: התחנה השלישית: כאשר למדתי באוניברסיטת חיפה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון.

מסעוד גנאים: אחד הפרופסורים נשא בפנינו הרצאה על הקונפליקט הישראלי-ערבי.

מסעוד גנאים: הוא ניסה לשכנע אותנו שאין ברירה לערבים אלא להיכנע לישראל, בגלל תיאוריית ה"צ'יקים".

מסעוד גנאים: אלה לא "צ'יקים" רגילים, חברי חברי הכנסת.

מסעוד גנאים: הוא אמר: אנחנו בקלות יכולים להרוס את כל מדינות ערב.

מסעוד גנאים: מטוסים יוצאים מישראל ומטילים פצצות על בירות ערב.

מסעוד גנאים: צ'יק – קהיר, ככה אמר, צ'יק – דמשק, צ'יק – בגדד.

מסעוד גנאים: כאשר בא תורי לשאול, אמרתי לו: בוא נגיד שמדינה ערבית אחת, היה לה רק "צ'יק" אחד מעל גוש-דן.

מסעוד גנאים: מה יקרה לישראל, שאין לה העומק הדמוגרפי והגיאוגרפי שיש למדינות ערב?

מסעוד גנאים: ידעתי אז שכוח לא מביא ביטחון לישראל, כי אין החזק נשאר חזק ואין החלש נשאר חלש, וישראל לא יכולה לחיות לנצח על חרבה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במהלך חיי עבדתי בהרבה תחומים – בבנייה, בטיח, עבדתי כמורה, כמחנך.

מסעוד גנאים: כל העבודות האלה לימדו אותי להרגיש את סבלם של האנשים הפשוטים ולדאוג לחייהם היומיומיים.

מסעוד גנאים: אבל בכנסת אני אשתדל ואנסה בעיקר לשמור על המחנך שיש בי – אני לא יודע אם אצליח – לפעול למען האנשים והאזרחים הפשוטים ולהקל את סבלם.

מסעוד גנאים: המטרה שלי היא שמדינת ישראל תהיה מדינה נורמלית, שרואה את המיעוט הערבי-הפלסטיני אזרחי המדינה בעין אזרחית, כי נמאס לנו להיות כל הזמן תיק ביטחוני, ונמאס לנו עם כל מבחני הנאמנות שהיו ואלה שרוצים לערוך לנו.

מסעוד גנאים: מבחנים אלה רק יוסיפו לאי-אמון ולחשדנות בין המדינה לבין הערבים.

מסעוד גנאים: זה כמו בעל ואשה שכל יום בבוקר הוא שואל אותה: את נאמנה לי?

מסעוד גנאים: זה לא יוסיף לזוגיות שלהם; זה יקצר את הדרך לגירושין.

מסעוד גנאים: האתגר של החברה הישראלית והחוסן שלה הם השאיפה לתרבות דמוקרטית המושתתת על עקרונות זכויות האדם, המכבדת את הנרטיב ואת הייחוד התרבותי והלאומי של המיעוט הערבי ושל שאר המיעוטים, וההכרה בקיומו, כי זאת מולדתו וארצו מלפני קום המדינה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, עוד מעט מדינת ישראל בת יותר מ-60 שנה, ועליה להתבגר ולהסתגל לאורח חיים אזרחי ופלורליסטי, ולא לחשוש מכל גילוי מחאה של המיעוט הערבי נגד האפליה או נגד הדיכוי והכיבוש.

מסעוד גנאים: המיעוט הערבי לא רוצה בחורבנה של מדינת ישראל.

מסעוד גנאים: הם לא הביאו לא את חורבן הבית הראשון ולא השני, ולא הביאו שואה על העם היהודי.

מסעוד גנאים: אירופה הנאורה היא שהביאה שואה על העם היהודי.

מסעוד גנאים: המיעוט הערבי רוצה צדק, כבוד, שוויון ושלום.

מסעוד גנאים: לפני כחודש הציגה הטלוויזיה הישראלית את הסקופ שחשף דן סממה, שנפטר לפני כחודש.

מסעוד גנאים: זה היה השיר ששרו החיילים במלחמת לבנון הראשונה.

מסעוד גנאים: השיר המזעזע אמר: רד אלינו אווירון, קח אותנו ללבנון כדי שנחזור בארון.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, את השיר הזה צריך להפסיק, ואת מסע הארונות הדו-סטרי צריכים לעצור כולנו, יהודים וערבים; ועלינו להחליף את השיר המזעזע הזה בשיר לשלום, לשוויון, ובמלים אחרות: שיר לחיים, ובכנסת אני אפעל למען מטרה זו.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, אני מאמין שהאסלאם הוא דת שמכירה באחר ונותנת לגיטימיות לשונה, וזה בא לידי ביטוי בפסוקי הקוראן וגם בחוקה הראשונה של הנביא במדינה, ששמה "אמנת האומה" – "עהד אלאומה" – ובה הכיר במיעוט היהודי שהיה שם.

מסעוד גנאים: אני אחתום בפסוק מהקוראן שבו קורא אלוהים לאנושות להכיר אחד את השני, לערוך דיאלוג, למרות השוני הלאומי והאתני.

מסעוד גנאים: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: ישמרני האל מהשטן הארור.

מסעוד גנאים: "הוי האנשים, בראנו אתכם מתוך זכר ונקבה, וחילקנו אתכם לעמים ושבטים למען תבחינו ביניכם.

מסעוד גנאים: ואולם הנכבד מכולכם אצל אלוהים הוא הירא שבכם.

מסעוד גנאים: ") תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה לחבר הכנסת מסעוד גנאים מסיעת רע"ם-תע"ל.

מיכאל איתן: אני מאחל לך הצלחה בתחנה הנוכחית, בתחנת הכנסת.

מיכאל איתן: אני מזמין את חבר הכנסת דניאל בן-סימון מסיעת העבודה.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אתן לחברי הסיעה שלי להתיישב, ככה להתרווח.

דניאל בן-סימון: זה הנאום הראשון שלי.

דניאל בן-סימון: היתה לי הצעה לסדר-היום, אבל זה נאום הבכורה שלי.

דניאל בן-סימון: אני בא מתחום העיתונות.

דניאל בן-סימון: אולי 25 שנה ביליתי בעיתונות.

דניאל בן-סימון: האמת היא שלא היה לי רע בעיתון.

דניאל בן-סימון: בסך הכול ביליתי שנים יפות, השפעתי כמה שיכולתי להשפיע על החברה הישראלית.

דניאל בן-סימון: בשלב מסוים נטשתי את המקצוע ועברתי לצד השני, כמעט האויב – מה שנתפס בעינינו עיתונאי מול פוליטיקאי.

דניאל בן-סימון: מובן שזה לא היה פשוט, זו פרידה לא קלה, מכיוון שאנחנו חושבים שאנחנו משפיעים על החברה הישראלית.

דניאל בן-סימון: העיתונאים הם בעצם בעלי הבית – יש לנו תפיסה כזאת.

דניאל בן-סימון: יכול להיות שהיא שגויה, אבל אנחנו חושבים שאנחנו בעלי הבית האמיתיים.

דניאל בן-סימון: לפתע, כשהאדם עובר לבעל הבית השני, מייד הוא מעלה שאלות ותהיות – מי פה שולט?

דניאל בן-סימון: לכן חלק מהחברים שלי לא אהבו את זה, אמרו: מה רע לך?

דניאל בן-סימון: אתה משפיע, כולם רואים אותך, כולם שומעים אותך, בכנסת הכוח שלך יתמעט.

דניאל בן-סימון: אבל אני חייב לומר שגם בעיתונות – לפני שאני אגיע לכנסת – עסקתי בבעיות של האדם הפשוט, האדם הקטן.

דניאל בן-סימון: אולי זה הודות לעובדה שגם אני מכיר את זה מקרוב; אולי הודות לעובדה שעברתי חוויית הגירה בעצמי, בגיל 16, שכמובן ממשיכה ללוות אותי עד היום.

דניאל בן-סימון: זו חוויה שאי-אפשר להיפטר ממנה גם אם רוצים.

דניאל בן-סימון: זהו כמעט גן של הגירה.

דניאל בן-סימון: אדם מהגר לוקח את זה אתו כל הזמן, וגם תפיסת עולמו מתעצבת על-פי החוויה של אדם שעובר משפה לשפה, מחברה לחברה, ממשפחה למשפחה, במיוחד כשעולים לבד לארץ חדשה.

דניאל בן-סימון: לוקח זמן להיכנס לחברה החדשה, ולכן זה היה רק טבעי שאני אעסוק באנשים שחיים בשולי החיים, אנשים עניים, אנשים מסכנים, אנשים בפריפריה.

דניאל בן-סימון: כך עשיתי כל התקופה שלי בעיתונות – אני מקווה שבהצלחה, כי ראיתי הרבה מבטים עצובים כשעזבתי את העיתון, אז אני מתאר לעצמי שהיתה נימה של געגוע ואולי אובדן כלשהו.

דניאל בן-סימון: באתי לכנסת בגלל תחושה שלספר את הסיפור ולהשפיע בדרך העיתונאית זה אולי לא מספיק.

דניאל בן-סימון: זו מעצמה בפני עצמה.

דניאל בן-סימון: התקשורת היא מעצמה, וזו התנגשות בין מעצמות – התקשורת והפוליטיקה – ואני נמצא בתפר הזה, עדיין בתפר.

דניאל בן-סימון: כשאני הולך לאירוע אני לא תמיד יודע אם אני הולך לכתוב עליו או לדבר עליו.

דניאל בן-סימון: זו דילמה לא פשוטה, אדוני היושב-ראש.

דניאל בן-סימון: אני מנסה להתגבר עליה בעזרת מומחים שיפתרו לי את הבעיה הזאת.

דניאל בן-סימון: קרה שנכנסתי לכנסת ובדיוק נסגר מפעל, ושבוע לאחר מכן נסגר עוד מפעל.

דניאל בן-סימון: אני זוכר שכעיתונאי הייתי הכתובת הראשונה.

דניאל בן-סימון: ברגע שקורה משהו, עורך העיתון אומר לי: דני, לך למסע שלך.

דניאל בן-סימון: אני מכיר את הקולות ואני מכיר את המראות, ואני כאילו בקי בעניין הזה.

דניאל בן-סימון: אני חייב לומר מלה מפלגתית, ואני מקווה שזה לא ייזקף לגנותי.

דניאל בן-סימון: כמי שרוצה לפתור את הדברים האלה פניתי למפלגת העבודה, כי חשבתי שמפלגה שהקימה את הסיפור הזה יודעת גם לתת את הפתרון שלו.

דניאל בן-סימון: זה לא עניין מדיני או פוליטי, אלא בבסיס החברתי, בבסיס הקיומי שלנו.

דניאל בן-סימון: לכן פניתי לעבודה, כי כשהגעתי לפוליטיקה אמרו לי: השתגעת?

דניאל בן-סימון: וכשאמרו לי לאן ואמרתי למפלגת העבודה, בכלל חשבו שלקיתי באירוע מוחי.

דניאל בן-סימון: אז אני עושה את זה בהכרה מלאה.

דניאל בן-סימון: בשבועיים הראשונים מאז הגעתי לכאן נסגרו שני מפעלים – אחד נסגר ואחד עמד להיסגר.

דניאל בן-סימון: אמרתי: רגע, איפה אני פה – לכתוב על זה או לדבר על זה?

דניאל בן-סימון: אז מצאתי את עצמי הולך לשם, מדבר על זה, אבל בלי יכולת לכתוב.

דניאל בן-סימון: יש איזו תחושה – אני לא יודע אם שלי מכירה את זה – יש תחושה של יתמות, במובן הזה שאדם רגיל לתעד מציאות, שנים הוא מתמכר לה.

דניאל בן-סימון: ופתאום אני בא למקום ומחפש את המשפט הראשון לכתוב, ואומרים לי: לא, לא, אתה כבר לא עיתונאי, בוא קח מיקרופון ותדבר.

דניאל בן-סימון: אמרתי: אבל אני עוד לא משופשף בסיפור הזה; כבר, במקום לכתוב על העובדים, על המצוקה, אני אמור לדבר אליהם, ולכן אני מבקש זמן עד שאני אסתגל לתפקיד החדש.

דניאל בן-סימון: אני כותב – ומה שאני אעשה בשנים הקרובות כאן, ככל שהכנסת הזו יארכו ימיה, זה לדבר על הנושאים האלה, על אנשים שגרים ביישובים האלה, על מפעל אחד או שניים; אנשים ששוב, אדוני היושב-ראש – אני מלא כאבים.

דניאל בן-סימון: אני איש שקשור לאדם הפשוט.

דניאל בן-סימון: אני לא איש של טייקונים – לא שאני חש תיעוב כלפיהם, אין לי משהו יוצא דופן כלפי אלה ששטים ככה על מים שקטים.

דניאל בן-סימון: אני הולך למקומות האלה שבהם החיים הם בסימן שאלה כמעט כל יום.

דניאל בן-סימון: ואני אומר לכם, לקחתי את זה – זאת הסיבה שאני חושב שהחברה הישראלית, לקראת המשבר הזה, צריכה לתת דגש יותר על מיליון וחצי האנשים שנמצאים שם.

דניאל בן-סימון: ולכן המראות האלה שראיתי בשני המפעלים האלה החזירו אותי לתקופה שעבדתי בעיתון, והייתי בעשרות אירועים כאלה.

דניאל בן-סימון: אני רק חושב שהכנסת יכולה גם לרשום – כי הציבור רואה את זה, שומע את הקולות – לרשום פרק באמת חשוב אם היא תפנה לאדם, אם האדם הזה רווי הכאבים ישמע מעל דוכן הכנסת שהכנסת פונה לכאב שלו, למצוקות שלו.

דניאל בן-סימון: ראיתי ילדים שיוצאים מבית-הספר, עוברים דרך בית-התמחוי ולוקחים מנת אוכל להם ולהורים שלהם.

דניאל בן-סימון: זה בלתי אפשרי.

דניאל בן-סימון: זה בלתי אפשרי וזה קורע לב.

דניאל בן-סימון: אני יודע שזה אולי לא על סדר-היום, אבל לקראת המשבר שאנחנו נמצאים לפניו – אני חושב שמיליון וחצי האנשים האלה שנמצאים מתחת לקו העוני, והפערים החברתיים, ומה שצפוי, מה ששמענו הבוקר בדיון הכלכלי על מה שצפוי פה – אולי 10% אבטלה, אולי 12%, אולי יותר, ודווקא במקומות האלה, שנמצאים ביישובי ספר – זו המשימה שלי.

דניאל בן-סימון: אני ממשיך בעצם בתפקיד העיתונאי שלי מעל דוכן הכנסת, מחליף את המקלדת.

דניאל בן-סימון: עד ששלטתי באותיות, אני מוצא את עצמי עכשיו מתחיל סיפור חדש.

דניאל בן-סימון: אני מקווה שאני אייצג את האנשים האלה בפריפריה, ואני אעשה כמיטב יכולתי כדי להיות להם קול, כי בזה ייבחן עתידה של החברה הישראלית – אותה סולידריות, אותה יכולת להרגיש שאנחנו שייכים לאותה חברה.

דניאל בן-סימון: אותו צעיר שיכול לחלום, ולחלום להגשים את החלום שלו.

דניאל בן-סימון: אם הוא לא יגשים את החלום שלו, חלומנו לא קיים.

דניאל בן-סימון: לכן אני אומר בצורה הכי ברורה שבעצם אני כאן כדי לקדם, להגביר את הצדק, את השוויון, וכשאני מדבר על האזרחים הישראלים – יהודים וערבים, כל הקבוצות.

דניאל בן-סימון: אם אני אצליח למלא קצת מהמשימה הזאת, אני ארגיש שלא מעלתי במעבר שלי מהעיתונות לפוליטיקה.

דניאל בן-סימון: תודה רבה לכם.

מיכאל איתן: תודה רבה, אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת דניאל בן-סימון מסיעת העבודה.

מיכאל איתן: נאום בכורה.

מיכאל איתן: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב כץ מסיעת האיחוד הלאומי, שיישא גם הוא את נאום הבכורה כחבר הכנסת, אף-על-פי שהכנסת היא לא מקום זר לו.

מיכאל איתן: חבר הכנסת דניאל בן-סימון, שכחתי ללחוץ את ידך, אז קבל את זה מכאן – בהצלחה שיהיה לך.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול, לחברי דניאל בן-סימון – הצלחה.

יעקב כץ: רק להזכיר לו שהכול מעלין לארץ-ישראל ואין הכול מורידין.

יעקב כץ: לארץ-ישראל עולים, לאמריקה – מהגרים.

יעקב כץ: אומר יהושע בן נון, משרת משה, בעניין אלדד ומידד המתנבאים במחנה: אדוני משה, כלאם.

יעקב כץ: אומר רש"י, הפרשן האולטימטיבי של התורה: הטל עליהם צורכי ציבור והם כלים מאליהם.

יעקב כץ: שנזכה כולנו, ואנוכי הקטן ביניהם, להיות בין משרתי השם גם בבית הזה, לעסוק בצורכי ציבור באמונה, במסירות ובהצלחה.

יעקב כץ: ברכות מכל הלב לעמיתי מכל המפלגות הדתיות, החרדיות והציוניות – גם הערביות.

יעקב כץ: לבי לבי למשפחת שליט.

יעקב כץ: מדינת ישראל מחויבת לשמור על חייליה ולעשות כל מאמץ לשחרורם אם נופלים הם בשבי.

יעקב כץ: מחויבות זו איננה סותרת את העקרונות המוסריים של המדינה, שהם הם הנותנים לאומה את הכוח לעמוד על רגליה בגבורה ובאומץ, בתבונה ובאחריות, לשנים רבות.

יעקב כץ: האומה והמדינה בונות כלים אסטרטגיים המאפשרים להן לבחון בכל נקודת זמן את עתידה של המדינה מול בעיות העולות וצצות כמעט מדי יום: חשיבה ערכית, היוצאת מהראש ולא מהבטן, חשיבה ארוכת טווח ולא חשיבה עכשווית.

יעקב כץ: לצערנו הרב, אלו הנקראים מנהיגי המדינה, בשנים האחרונות התעייפו כולם, וכמעט ללא יוצא מן הכלל ניתקו עצמם כולם מהעבר ההיסטורי והערכי של המדינה היהודית, ולכן אין ביכולתם להעריך נכונה את אשר עלינו לפעול ולעשות למען עתידנו.

יעקב כץ: אנשים שאין להם עבר, אין, ולא יכול להיות להם, עתיד.

יעקב כץ: ולכן שתי הבריחות של מדינת ישראל בשנים האחרונות – אחת מלבנון בתחילת שנות האלפיים והשנייה לפני כשלוש וחצי שנים מעזה, התבצעו על-ידי אנשים שבצעירותם הובילו חיילים, קצינים, ביניהם אנוכי הקטן, גדודים ואוגדות לניצחונות מזהירים, ובזיקנותם – לכישלונות אסטרטגיים, מתוך עייפות וניתוק מהחזון הפנימי של העם היהודי.

יעקב כץ: כמאמר הנביא "באין חזון ייפרע עם".

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה הנוכחי, מר אהוד אולמרט, המנותק הנוכחי מערכי הנצח של עם ישראל, שברוך השם מסיים את תפקידו, הוביל את העם היהודי לשתי מלחמות: מלחמת לבנון השנייה ומלחמת עזה, הנקראת "עופרת יצוקה".

יעקב כץ: למרות מסירות הנפש וגבורות חיילינו הוא לא הצליח במחויבויות הלאומיות שהוטלו עליו, על כתפיו – להביא את המלחמות להכרעה ולניצחון.

יעקב כץ: ולכן תוצאותיהן של שתי המלחמות האחרונות הן המשך האיום האסטרטגי בצפון – איום קיומי של עשרות אלפי טילים על קיומה של מדינת ישראל מחד גיסא, והמשך טפטוף הטילים בדרום על-ידי הארגון הטרוריסטי ה"חמאסי", שעניינו ביזוי והשפלה של מדינת ישראל הריבונית מאידך גיסא.

יעקב כץ: אצלנו, בסיירת שקד של פעם, היתה בדרך כלל יוזמה התקפית, חתירה למגע.

יעקב כץ: לא נכנענו.

יעקב כץ: הכלל קדם תוך התחשבות בפרט, והכי חשוב: עד שלא הכרענו וניצחנו, לא חזרנו.

יעקב כץ: כך צריכה לנהוג ממשלה, כך צריכים להתנהג מובילי הציבור הישראלי ומנהיגיו.

יעקב כץ: הרכבת הממשלה והקואליציה לא קלה.

יעקב כץ: יציבות שלטונית נובעת מאיכות ולא מכמות.

יעקב כץ: אנו אומרים בברכת המזון "ארץ חמדה טובה ורחבה".

יעקב כץ: וכי ארץ רחבה יש לנו?

יעקב כץ: אלא אם הארץ טובה וחמודה, אז כמובן היא רחבה.

יעקב כץ: גם ממשלה זו יכולה להיות רחבה, אם העומד בראשה יאמין באיכויות של מרכיביה וביסודות הערכיים של אנשיה.

יעקב כץ: יסודות הממשלה הבאה הם ארץ-ישראל, עם ישראל ותורת ישראל, כאשר כל אחת מהמפלגות המרכיבות אותה נושאת בדגל אחד או בכמה דגלים.

יעקב כץ: אני מקווה שלעומד בראשה יהיו סייעתא דשמיא ויכולת להאמין בערכיה וביכולותיה של הממשלה החדשה, והוא יביא, עם ממשלתו, ברכה והצלחה לעם היושב בציון, יגביר חינוך לתורה, עלייה, התיישבות ומדע והתקדמות לקראת בניין בית-המקדש במהרה.

יעקב כץ: תודה.

מיכאל איתן: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב כץ מסיעת האיחוד הלאומי.

מיכאל איתן: ועכשיו – חבר הכנסת כרמל שאמה מסיעת הליכוד.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברים, כנסת נכבדה, ראשית ברצוני לומר שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.

כרמל שאמה-הכהן: במהלך פעילותי הציבורית התמודדתי, נבחרתי, הושבעתי ונאמתי לא פעם, אך מעולם לא התרגשתי.

כרמל שאמה-הכהן: היום ניצב אני בפניכם על דוכן זה נרגש בכל רמ"ח איברי, לא רק בשל העובדה שבמקום זה ניצבו מנהיגי העולם החופשי ומנהיגי ישראל – בהם מנחם בגין ז"ל, שעל ספריו ונאומיו גדלתי – אלא בעיקר במקום אלו שלא זכו להתרגש עמי היום: סבי יהושע ז"ל, שעזב את משפחתו בדמשק הסורית ועלה ארצה, וכן סבתי ג'ולייט וסבי משה ז"ל, שעזבו את בגדד ועלו גם הם ארצה.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק שאחד מהם לא היה מספיק נחוש ומאמין בעלייה לארץ-ישראל – לא הייתי זוכה לעמוד בפניכם ולקבל על עצמי את הזכות לשרת את המדינה על כל אזרחיה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, היום אני מלא יראה מכף רגל ועד ראש.

כרמל שאמה-הכהן: אין מדובר ביראה מאיש או מאמצעי, אלא יראת כבוד, הנובעת מכובד האחריות ומתחושת השליחות.

כרמל שאמה-הכהן: מדינת ישראל הוקמה כמדינה יהודית ודמוקרטית – קודם כול יהודית, אך תמיד גם דמוקרטית.

כרמל שאמה-הכהן: ישראל לא דמוקרטית לעולם לא תיחשב למדינה יהודית; מדינה דמוקרטית שאינה מדינה יהודית לא היתה ולא תהיה בית אמיתי לעם היהודי.

כרמל שאמה-הכהן: קיום מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית אינו זכות נצחית מובנת מאליה, שכן אם נתמיד לחשוב כך נגלה יום אחד, מאוחר מדי, שטעות בידנו.

כרמל שאמה-הכהן: עלינו לפעול לשמירת חוסנה החברתי, עצמאותה הכלכלית ועליונותה הצבאית של מדינת ישראל, בד בבד עם חיזוק הקשר עם התפוצות, עידוד העלייה וחיבור הדורות הבאים אל אהבת המולדת, ערכי הציונות, מורשת ומסורת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, עוני, רעב ואבטלה הם המאיימים על חוסנה של כל חברה.

כרמל שאמה-הכהן: הבטיחו לנו שהמשבר הכלכלי העולמי לא יבקר אותנו, ואם יגיע, יקיש על דלתנו בעדינות לביקור קצר ואגבי.

כרמל שאמה-הכהן: היום אנו יודעים לא רק שהמשבר הגיע, אלא שהוא הגיע אלינו על כל קרוביו ובכוונתו לא לבקר אלא להתנחל.

כרמל שאמה-הכהן: קשישים עניים על-פי רוב לא נשמעים; לילדים רעבים אין הרבה ברירות והורים מובטלים על-פי רוב שותקים מבושה.

כרמל שאמה-הכהן: כשה"קסאמים" מתפוצצים המדינה שומעת, צופה ומגיבה בכל עוצמתה ובכל מחיר, להסיר את האיום.

כרמל שאמה-הכהן: אך כשמדובר בעוני ורעב – הם פחות נשמעים אך הם לא פחות מסוכנים, גם אם הם מתפוצצים באופן חרישי בביתם ובנשמתם של העניים והרעבים.

כרמל שאמה-הכהן: יש לזכור שמאחורי הנתון של רמת אבטלה גואה במשק, של כ-7%, עומדים רבע מיליון בני אדם עם נתון אישי של 100% אבטלה, שכן שיעור האבטלה הוא 100% אם אתה המובטל.

כרמל שאמה-הכהן: ילדים אינם אוכלים נאומים, אינם אוכלים נתונים של הלמ"ס ולא דוחות של ועדות שונות.

כרמל שאמה-הכהן: ילדים צריכים אוכל, וחובתנו לדאוג לכך.

כרמל שאמה-הכהן: מדינת ישראל לא זקוקה לגלות נפט כדי לשמר את חוסנה ואת עצמאות כלכלתה, אלא לדאוג לשמר את יתרון ההון האנושי בתחום המדעי והטכנולוגי.

כרמל שאמה-הכהן: מקצועות המדע, ההנדסה והמתמטיקה הם השפה הבין-לאומית של הטכנולוגיה.

כרמל שאמה-הכהן: אם ילדינו לא יתמחו בשפה הזאת, הם לא יוכלו להתחרות, להוביל ולהצטיין בכלכלה הגלובלית.

כרמל שאמה-הכהן: עלינו לעודד חינוך טכנולוגי, כי ישראל, יותר מכל מדינה אחרת, זקוקה למדענים ולמהנדסים.

כרמל שאמה-הכהן: עלינו להתחיל בכך מייד, שכן להכשיר מדענים – מדובר בתהליך ארוך ומורכב, וכדי להבין זאת לא חייבים להיות מדעני פיזיקה גרעינית.

כרמל שאמה-הכהן: בעולם של היום לא מספיק לשמר את הקיים אלא חייבים לנוע בתאוצה חיובית קדימה כדי לא להישאר מאחור.

כרמל שאמה-הכהן: כמדינה ללא אוצרות טבע עלינו להמשיך ולמצות את האנרגיה, את חוש היזמות, את היצירתיות ואת האינטליגנציה של ההון האנושי בקרבנו; לפתח, ולשמור על זכויות היסוד, זכויות הקניין, שלטון החוק, בתי-משפט עצמאיים, חינוך מודרני, סחר חוץ מפותח, עידוד השקעות זרות, חופש מחשבה וחקירה מדעית.

כרמל שאמה-הכהן: טייוואן, לדוגמה, אדוני היושב-ראש, היא מדינה ללא שום אוצרות טבע פרט להון אנושי, והיא מחזיקה באחת מרזרבות המט"ח הגדולות בעולם.

כרמל שאמה-הכהן: יש מדינות שהחזון שלהן הוא לכבוש את החלל.

כרמל שאמה-הכהן: חזוננו יכול וצריך להיות שלכל צעיר יהיו הזכות וההזדמנות לרכוש השכלה אקדמית.

כרמל שאמה-הכהן: לכך התחייבנו בבחירות ועכשיו עלינו לקיים.

כרמל שאמה-הכהן: עד להשגת שלום צודק ובר-קיימא, עליונות טכנולוגית ועצמאות כלכלית אינן מותרות אלא צורך קיומי.

כרמל שאמה-הכהן: אותה עליונות היא גם הערובה הטובה ביותר לשמירת כל הסכם שלום שייחתם.

כרמל שאמה-הכהן: נושא נוסף, אדוני היושב-ראש, שקרוב ללבי, הוא איכות הסביבה והגנתה.

כרמל שאמה-הכהן: בשחר האנושות נאלץ האדם להגן על עצמו מפני הטבע וכן לשפר את איכות חייו על חשבון איכות הטבע וסביבתו; מספר בני האדם ויכולת הפגיעה שלהם בסביבה הביאו להיקפי פגיעה מזעריים, שהסביבה הצליחה לספוג ולתקן בעצמה.

כרמל שאמה-הכהן: היום התהפך המצב, והטבע והסביבה נזקקים להגנה מפני בני-האדם, שכן עם התפתחות האנושות הגענו למצב שבו מיליארדי בני-אדם קמים כל בוקר, מניעים מאות מיליוני כלי רכב מזהמים ונוסעים לעבוד במפעלים מזהמים הרבה יותר.

כרמל שאמה-הכהן: אכן המאמץ צריך להיות גלובלי, שכן מפגעי הסביבה אינם עוצרים לביקורת גבולות.

כרמל שאמה-הכהן: אך עלינו להיות מודעים ורגישים יותר לסביבה ולשמירה עליה, ולהתחיל בכך כבר בחינוך היסודי הניתן לילדינו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין, אדוני היושב-ראש, שהאור בבית הזה הוא אור נצחי, ושום חושך – מדרום, צפון, או מזרח – לא יוכל לכבותו; שכן ידוע שכל חושך, גם הגדול ביותר הקיים בעולם, אין בכוחו לכבות נר קטן או להסתיר את אורו.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, בבית זה יש אור ומדינתנו היא האור של העולם הנאור והחופשי באזור כולו.

כרמל שאמה-הכהן: יחד, באמונתנו בצדקת קיומנו ובשאיפתנו לשלום אמת, ננצח את כל המאיים לכבותנו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה לחבר הכנסת כרמל שאמה מסיעת הליכוד.

מיכאל איתן: תוכנית נגיד בנק ישראל להתמודדות המשק הישראלי עם המשבר הכלכלי העולמי

מיכאל איתן: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעות לסדר-היום, הצעה לסדר-היום שמספרה 102.

מיכאל איתן: נאלצנו לשנות את סדר-היום כתוצאה מהעובדה שהממשלה התכנסה לדיון מיוחד, ושרים שהיו צריכים להופיע כאן לא יכלו להגיע.

מיכאל איתן: לכן שינינו במידה מסוימת את סדר-היום, כפי שאתם תראו.

מיכאל איתן: כרגע אנחנו עוברים למתכונת מיוחדת של הצעות לסדר-היום, נאומים קצרים מאוד של חברי הכנסת.

מיכאל איתן: אם תהיינה התייחסויות, שאלות, אני אאפשר מהמקום, ואנחנו נעבור מנושא לנושא.

מיכאל איתן: קבוצת הדוברים הראשונה תתייחס כולה לנושא הכלכלי – תוכניתו של נגיד בנק ישראל, נושא האבטלה, בנקים.

מיכאל איתן: כל הנושאים האלה אוגדו באגד אחד של נושאים, ויש לי הכבוד לקרוא לד"ר מרינה סולודקין.

מיכאל איתן: לצורך העניין הזה השתמשתי גם בתואר שלה, משום שהיא תדבר על תוכניתו של נגיד בנק ישראל סטנלי פישר להתמודדות המשק הישראלי עם המשבר הכלכלי העולמי.

מרינה סולודקין: כבוד היושב-ראש, חברי הבית, נגיד בנק ישראל מר סטנלי פישר, יחד עם מחלקת המחקר של הבנק, הציג לפני כמה ימים תוכנית להתמודדות המשק הישראלי עם המשבר הכלכלי העולמי.

מרינה סולודקין: היום, 17 במרס 2009, הוא – מר פישר – נאם באותו נושא בישיבה הפתוחה של ועדת הכספים, וגם ענה על שאלות של חברי הכנסת.

מרינה סולודקין: לדעתי, כמה מסעיפי התוכנית נכונים ואני תומכת בהם, וביניהם הגמשת הקריטריונים לקבלת דמי אבטלה, הקטנת מספר העובדים הזרים במדינת ישראל, הרחבת תוכנית מס הכנסה שלילי לכל שטחי המדינה, דחיית מועד התשלום – – –

מיכאל איתן: גברתי חברת הכנסת סולודקין, אני מבקש שנייה לעצור, כי אנחנו צריכים לעשות פה קצת סדר.

מיכאל איתן: עוד דקה.

מיכאל איתן: בבקשה.

מרינה סולודקין: תודה, אדוני היושב-ראש.

מרינה סולודקין: – – – דחיית מועד התשלום של תוספות השכר במגזר הציבורי, וגם השקעת כמעט 4.5 מיליארדי שקלים במשק במטרה ליצור 15,000 מקומות עבודה חדשים, ולקדם את פיתוח התשתיות.

מרינה סולודקין: מן הצד השני, תחזית בנק ישראל לגבי ההתפתחויות הצפויות בחודשים הקרובים במשק הישראלי ובמשק העולמי – אני חושבת שהיא אופטימית מדי.

מרינה סולודקין: הירידה ברמת הייצור והעלייה במספר המובטלים יהיו גבוהות יותר מצפי הבנק.

מרינה סולודקין: לכן, התוכנית של בנק ישראל נראית צנועה, אפילו צנועה מדי.

מרינה סולודקין: טוב שמר פישר הכריז שאין מקום להפחתת המסים בתקופת המשבר הכלכלי.

מרינה סולודקין: עם זאת, חבל מאוד שבנק ישראל לא רואה לנכון להטיל מסים חדשים, למשל מס על עיזבונות, ירושות גדולות.

מרינה סולודקין: במדינות המערב המפותחות – ארצות-הברית ומדינות אירופה – מס זה הוטל כבר לפני שנים רבות.

מרינה סולודקין: אני לא רואה סיבה, שום סיבה, שלא להטיל מס כזה, מס על עיזבונות, גם במדינת ישראל, בעיקר בתקופה כל כך קריטית לעתיד המשק.

מרינה סולודקין: כששאלתי היום את נגיד בנק ישראל בנושא זה בעת הדיון בוועדת הכספים, הוא לא נתן תשובה, ואני חושבת שהשתיקה הרועמת הזאת מסמלת הרבה.

מרינה סולודקין: כמו שלא רצו לדבר על מס על ניירות ערך לפני עשר שנים וחשבו שהשמים ייפלו על הארץ אם יהיה מס כזה, אני חושבת ששום דבר לא יקרה – חוץ מההכנסות הנוספות – גם אם יהיה מס עיזבון.

מיכאל איתן: רגע.

מיכאל איתן: חברת הכנסת סולודקין, תעצרי עוד שנייה.

מיכאל איתן: תראו, חברי הכנסת, אני מבקש מהחברים שמנהלים שם את הדיון – דקה.

מיכאל איתן: אני לא שוכח שגם אני הייתי מהמפריעים, גם כשאני יושב פה, אני מאוד ליברלי.

מיכאל איתן: עומדים כאן בצד, מדברים דקה – אני לא מעיר.

מיכאל איתן: אבל כשזה הופך לדיון ארוך זה מפריע לנואמת, זה מפריע כאן לחברי הכנסת.

מיכאל איתן: אני מודה לכם.

מיכאל איתן: תודה.

מרינה סולודקין: תודה ליושב-ראש.

מרינה סולודקין: שמחתי לשמוע שבנק ישראל ממליץ על דחיית המועד לתשלום תוספות השכר במגזר הציבורי.

מרינה סולודקין: לדעתי זה נכון, אבל לא מספיק.

מרינה סולודקין: ההצעה שלי היא לדחות את תשלומי תוספות השכר לכל עובדי המגזר הציבורי, ובמקביל להכריז על הקפאת השכר בדרגות הגבוהות, כולל משכורות של שרים, חברי הכנסת, מנכ"לים וסמנכ"לים במשרדי הממשלה ובחברות ממשלתיות וציבוריות.

מרינה סולודקין: אני גם לא מסכימה עם המלצת בנק ישראל להרחיב את תוכנית ויסקונסין לכל שטחי המדינה, כי פירוש המלצה זו הוא להעביר מיליארד וחצי שקלים בחוק ההסדרים לחברות המפעילות – שהוכיחו כבר שתוכנית ויסקונסין לא משיגה את יעדיה העיקריים – וגם לגרום סבל נוסף ומיותר לאלפי אזרחים נזקקים.

מרינה סולודקין: תוכנית ויסקונסין היא תוכנית לשלילת קצבאות מנזקקים, בלי לתת להם תעסוקה והסבה מקצועית אמיתית.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו בכנסת חייבים לתקן, להרחיב ולשדרג תוכניות להתמודדות של המשק הישראלי עם המשבר העולמי.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני מודה מאוד לחברת הכנסת סולודקין.

מיכאל איתן: מצב המשק, תוכנית בנק ישראל ושכר הבכירים

מיכאל איתן: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אמסלם, שידבר על תוכנית בנק ישראל ושכר הבכירים – הצעה לסדר-היום מס' 119.

מיכאל איתן: אחריו – חבר הכנסת דניאל בן-סימון, שיכול כבר להתכונן ולהתקרב לקראת סוף דבריו של חבר הכנסת אמסלם.

מיכאל איתן: בבקשה.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבר עברו כמה חודשים מאז פרוץ המשבר הכלכלי העולמי, ועד כה לא שמענו מהממשלה וממשרד האוצר תוכנית ברורה ומקיפה להתמודדות עם המצב הכלכלי הקשה, למעט תוכניתו של נגיד הבנק שפורסמה בסוף השבוע שעבר.

חיים אמסלם: מנגד, קראנו על שכרם הגבוה של בכירי המשק, שנראה כי למצב הכלכלי לא תהיה השפעה משמעותית עליו.

חיים אמסלם: ודאי שכל משק מבוסס על מונחים כלכליים פרופר, קרי הכנסות, הוצאות, גירעון, החובה לשמור על איזון כלכלי, לשמור על עודפי יתרות וכו', אולם אל לנו לשכוח, בעיקר בעת הזאת, את חובתנו לנהוג בהתאם לערכינו, ערכי היהדות – ערכים השמים בראש סדר העדיפויות את העזרה לחלש.

חיים אמסלם: אסור לנו לתת לכותרות העיתונים, המנוסחות במונחי רווח והפסד בלבד, להשכיח מאתנו את מחויבותנו לעזרה לזולת ולגמילות חסדים – ערכי היהדות מאז ומעולם.

חיים אמסלם: העזרה לעני מעוגנת היטב בתורה ובהלכה: מעשרות ומתנות לעניים, גבאי צדקה וכו'.

חיים אמסלם: כבר בתנ"ך אנו מוצאים כי אחד הנושאים המרכזיים שעליהם הוכיחו הנביאים את עם ישראל היה קיומה של הנהגה שאינה מתחשבת די הצורך בעניים ובחלשים, ולצערנו הדברים נכונים היום כבשעתם.

חיים אמסלם: המשבר הכלכלי הנוכחי אירע כתוצאה מאווירה כללית של רדיפת בצע, שהתירה שימוש חופשי בטקטיקות של לקיחת סיכונים בלי צורך לקחת אחריות ובלי לחשוב על כלכלת העולם והמדינה ועל טובת הכלל; רווחים קלים בלי לעבוד קשה; משכורות עתק לבכירים – מכלול דרכים ופעולות שהמשותף להן הוא שהשיקול המוסרי היה מהן והלאה.

חיים אמסלם: להפתעתנו, אנו מגלים כי המשכורות הגבוהות לבכירים, שחלקם הם הגורמים המרכזיים ובשלהם הרעה הזאת, יישארו גבוהות.

חיים אמסלם: דווקא אלו שבנו מגדלים פורחים באוויר והביאו למשבר בסופו של דבר לא ייפגעו, ומנגד ניצבים המפוטרים, שעל-פי רוב לא נהנו מפירות ההצלחה בשנות הצמיחה, אך בעת המשבר הם הנפגעים הראשונים והקשים ביותר.

חיים אמסלם: וכאילו כלום לא קורה, באקדמיה חריגות השכר וההטבות נמשכות, ועולם כמנהגו נוהג.

חיים אמסלם: אסור לנו לשכוח, ובמיוחד לממשלה החדשה העומדת לקום, שהנטל המרכזי נופל על אותם חלשים שלא לקחו חלק במשחק ולא קצרו ממנו רווחים, ולגביהם הירידה בשכר או הפיטורים אין פירושם צמצום הנסיעות לחוץ-לארץ וויתור על מותרות, אלא לחתוך בבשר החי, פשוטו כמשמעו – באוכל, בביגוד ובחינוך.

מיכאל איתן: תודה רבה.

חיים אמסלם: עוד דקה, אדוני, אני מסיים.

מיכאל איתן: לא, לא עוד דקה.

מיכאל איתן: משפט סיום.

מיכאל איתן: זאת מתכונת, יש לנו רשימה ארוכה.

מיכאל איתן: אם הייתי יכול הייתי עושה את זה ברצון.

חיים אמסלם: ובכן, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דווקא לעת הזאת, דווקא לעת אשר אנחנו נדרשים לחשוב על תוכניות כלכליות גרנדיוזיות, על פתרונות להבראת המשק, אסור לנו לחשוב רק במונחים כלכליים פרופר.

חיים אמסלם: אנחנו חייבים לחזור לחשיבה הישנה והנכונה של מדינה שדואגת קודם כול לרווחת כל אזרחיה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: התוכנית הכלכלית של נגיד בנק ישראל

מיכאל איתן: אני מזמין את חבר הכנסת דניאל בן-סימון – הצעה לסדר-היום מס' 135, ואחריו – חבר הכנסת משה מטלון.

חיים אורון: היושב-ראש, לא היה יותר הגיוני לחלק לא על-פי הספירה אלא על-פי הנושאים?

מיכאל איתן: זה הולך לפי הנושאים.

מיכאל איתן: הלכתי בדיוק לפי ההיגיון שלך.

מיכאל איתן: הגישו לי את זה מפוזר, וביקשתי שיעשו את זה לפי הנושאים.

מיכאל איתן: בבקשה.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קיוויתי וציפיתי שהמשבר הזה שרובץ לפתחנו יהווה גם הזדמנות לחשבון נפש ביחס לתפיסת העולם הכלכלית שהשתלטה עלינו בעשור האחרון.

דניאל בן-סימון: קיוויתי שהמשבר הזה יציב שאלות חדשות וייתן תשובות: איך הגענו למצב הזה של פערים בלתי נסבלים; איך הגענו למצב ששליש מהחברה הישראלית שקוע מתחת לקו העוני; איך הגענו למצב כזה שהפכנו לאחת החברות הלא-שוויוניות בעולם.

דניאל בן-סימון: קיוויתי, ואני עדיין מקווה, שהממשלה החדשה תראה את המשבר הזה באור חדש, במיוחד המיועד לראש הממשלה – שיש לו חלק נכבד דווקא בתפיסה האמריקנית הישנה, המיושנת, שהיתה עד לבחירתו של הנשיא אובמה.

דניאל בן-סימון: אני מקווה שמה שקורה באירופה ומה שקורה בארצות-הברית יחול עלינו ונשאל מחדש את השאלות: האם הכיוון הזה של רווח והון, של רווח בכל מצב, הוא התשובה הנכונה.

דניאל בן-סימון: אני מעריך שזה ידרוש מאמץ מחשבתי ופוליטי, במיוחד לאותן שכבות שהולכות לסבול.

דניאל בן-סימון: אני מדבר עם אנשים, ואני חייב לומר לך, אדוני היושב-ראש – אחד הדברים שעולים דווקא אצל אנשים שנפגעים הוא, שהם מתגעגעים לשנות ה-50.

דניאל בן-סימון: אני שואל: למה יש לכם להתגעגע?

דניאל בן-סימון: לא היה כלום.

דניאל בן-סימון: אמרו: לא היה כלום, אבל לא היה כלום לאף אחד.

דניאל בן-סימון: כלומר, היתה תחושה שכולם היו באותו – אתה זוכר את זה?

דניאל בן-סימון: היית שם אז?

מיכאל איתן: סולידריות חברתית.

דניאל בן-סימון: יפה.

דניאל בן-סימון: היתה תחושה שאם כבר נדפקנו, כולם נדפקו.

דניאל בן-סימון: והיום, גם כשיש מספיק יחסית כדי לקיים בית, יש תחושה שהמדינה לא מחלקת את המשאבים שלה בצורה שווה.

דניאל בן-סימון: התחושה הזאת היא לא רק תחושה – היא אמת.

דניאל בן-סימון: די לראות את הנתונים האלה, והרב אמסלם אמר מלה או שתיים על האנשים שלוקחים יותר ממה שמגיע להם.

דניאל בן-סימון: לכן, אני באמת מקווה שהנגיד ושר האוצר החדש – או בעצם ראש הממשלה הישן – ינצלו את ההזדמנות הזאת כדי לעשות אולי חשיבה מחדש איך לחלק את הדברים בצורה יותר שוויונית ולהגביר את אותה סולידריות שהיתה גם בזמננו, כשלא היה כמעט כלום.

דניאל בן-סימון: תודה רבה לך.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני מאוד מודה לך.

מיכאל איתן: ריביות הבנקים

מיכאל איתן: חבר הכנסת משה מטלון – הצעה לסדר-היום מס' 137, ולאחר מכן – חברת הכנסת חנין זועבי.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בעת האחרונה ממשיך נגיד בנק ישראל במדיניותו המוניטרית להפחתת הריבית במשק לשם הגדלת כמות הכסף במשק, ובמקביל – להקטנת עלויות האשראי לצרכני האשראי, משמע לעסקים ולמשקי הבית.

 משה (מוץ) מטלון: חרף העובדה שריבית בנק ישראל היא הנמוכה ביותר בתולדות מדינת ישראל, האזרחים – קרי הצרכנים – אינם מרגישים את ההקלות על בשרם, בשל העובדה שהבנקים הם שאינם מפחיתים את הריבית בטענה שרמת הסיכון במתן אשראי עלתה, ולפיכך יש לקחת מרווח פיננסי גדול יותר.

 משה (מוץ) מטלון: במלים אחרות, הבנקים מנסים לצמצם את ההפסדים שנגרמו להם על-ידי כך שהם מפצים את עצמם בהטלת ריביות גבוהות על הלוואות חדשות ועל מסגרות האשראי הקיימות.

 משה (מוץ) מטלון: ראוי להקדים ולציין כי צעד זה של הבנקים הוא צעד מקובל לגבי חברות עסקיות, אולם בשל מרכזיותם של הבנקים במשק הישראלי ובשל תרומתם ויכולתם לסייע למשק הישראלי להתגבר על המשבר הכלכלי, הם מחויבים בהתנהגות לפי כללי משחק מקובלים ומרוסנים.

 משה (מוץ) מטלון: לא ייתכן מצב שבו התשואות של הבנקים בגין מתן אשראי ללקוחותיהם גבוהות מהתשואות על האשראי של חברות בשוק האפור המלוות כספים על-פי חוק הלוואות חוץ-בנקאיות.

 משה (מוץ) מטלון: בעקבות הפחתת הריבית האחרונה על-ידי בנק ישראל לכדי 0.75%, הבנקים גובים מלקוחותיהם את מרווחי הריבית הגבוהים ביותר ביחס לעלות הכסף לבנק.

 משה (מוץ) מטלון: בעבר תשואות הבנקים על האשראי ללקוחותיהם נעו בין 30% ל-100%, אולם עם יישום החוק להסדרת מסגרות האשראי עלו תשואות הבנקים בהדרגה, וכיום הן למעלה מ-300%, שכן מחד גיסא הופחתה ריבית בנק ישראל, ומאידך גיסא עלו בצורה דרמטית מרווחי הריבית בעקבות הרפורמה שהנהיג המפקח על הבנקים בשנת 2006, שאסרה חיוב בריבית חריגה.

 משה (מוץ) מטלון: במצב שנוצר כיום במשק אין כל הצדקה למרווחים גבוהים ועולים של הבנקים.

 משה (מוץ) מטלון: מרווחי הריבית מהפריים מסמלים את תוספת הסיכון שהבנקים גובים מהלקוחות.

 משה (מוץ) מטלון: לפיכך, אין כל הצדקה, אדוני היושב-ראש, לגבות מרווח של 3%–5% במקרה הטוב בזמן שעלות הכסף לבנק היא 0.75%.

 משה (מוץ) מטלון: כמו כן, יש לזכור כי נוסף על עלות הריבית, לקוחות עסקיים מחויבים בעמלות הקצאה שנתית, שנעה בבנקים המסחריים בין 1.5% ל-2.5% לשנה.

 משה (מוץ) מטלון: בעוד נגיד בנק ישראל פעל להפחתת הריבית, הבנקים פעלו נמרצות להעלאת הריבית בכלל והמרווחים בפרט.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: אתה אמור לסיים?

 משה (מוץ) מטלון: שלושה משפטים, חמישה.

מיכאל איתן: לא, אני צריך להיות קצר בזמן.

מיכאל איתן: אני מתנצל.

מיכאל איתן: מחר בנאום הבכורה תקבל פיצוי.

מיכאל איתן: כרגע אנחנו לחוצים בזמן.

 משה (מוץ) מטלון: משפט אחרון.

מיכאל איתן: בבקשה.

מיכאל איתן: חברת הכנסת זועבי, אם את יכולה להתקרב, אני מאוד אודה לך.

 משה (מוץ) מטלון: משפט אחרון.

 משה (מוץ) מטלון: אני קורא להתערב מייד להפחתת ריבית אמיתית וכוללת, אשר בסופו של דבר תגרום לצרכנים ולמשקי הבית לשלם פחות ריבית בגין האשראי שהם צורכים.

 משה (מוץ) מטלון: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני מאוד מאוד מודה לך, ואני מתנצל.

מיכאל איתן: לא עשיתי את זה בלב קל, אני חייב להזדרז בסדר-היום.

מיכאל איתן: סקר עמותת "אל-ג'ליל" על המצב הכלכלי המחריף ואחוזי האבטלה הגבוהים בקרב האוכלוסייה הערבית

מיכאל איתן: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה – הצעה לסדר-היום מס' 146.

מיכאל איתן: אחריה – חבר הכנסת משה גפני.

מיכאל איתן: בבקשה.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר הוצגו נתוני הסקר הסוציו-אקונומי המקיף ביותר על האוכלוסייה הערבית בישראל.

חנין זועבי: הסקר לא נערך על-ידי הממשלה, גם לא על-ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אלא על-ידי שתי עמותות ערביות – "אגודת הגליל" ו"אל אהאלי".

חנין זועבי: אף-על-פי שאין נוכחות שרים במליאה, ואף שהצעתי זו לא תעבור לדיון במליאה או בוועדה מוועדות הכנסת, נתוני הסקר מדאיגים ביותר ומחייבים דיון מעמיק בהקדם האפשרי.

חנין זועבי: ואולי הסקירה הקצרה של הנתונים לכל הפחות תאיר את עיניהם של השרים וחברי הכנסת.

חנין זועבי: אבקש להתמקד בשתי סוגיות, הדיור והתעסוקה, בייחוד לנוכח דבריו של שר הבינוי והשיכון אתמול על הישגי משרדו.

חנין זועבי: אומנם ביקשתי אתמול את זכות הדיבור, אך איחרתי ברישום ולא יצא לי להציג את אותם נתונים מדאיגים אשר סותרים את התמונה היפה שהשר הציג אתמול.

חנין זועבי: על-פי ממצאי הסקר, כ-60% מכלל משקי-הבית זקוקים ליחידת דיור אחת לפחות בעשר השנים הקרובות, בעוד ש-43% מכלל משקי-הבית הזקוקים לאותה יחידת דיור לא יכולים לממש זאת.

חנין זועבי: על אף זאת, הציג אתמול השר בוים את הישגי משרדו במהלך שנת 2008, כאשר במהלך השנה שחלפה קודם היו, ואני מצטטת: מלאי תכנון, בכל רמות התכנון – תוכניות מיתאר, תוכניות מפורטות ותשתיות לביצוע בגין 200,000 יחידות דיור.

חנין זועבי: כמו כן, המשרד שלו שיווק, ואני מצטטת שוב: קרקע לבנייה למגורים של כ-6,000 יחידות דיור בשנת 2008.

חנין זועבי: אם משלבים את נתוני הסקר עם דוח השר עולות תהיות לגבי מיקומם של האזרחים הערבים בשלל תוכניות הפיתוח והתכנון המוצגות.

חנין זועבי: עוד נתון שעולה מהסקר: רק 27% מכלל משקי-הבית גרים בשכונות שיש בהן גנים ציבוריים או מגרשי ספורט – בעוד שכבוד השר המדבר על הישגי משרדו אומר, ואני מצטטת שוב: במימון ובהקמה של מוסדות ציבור שכונתיים כגון אולמות ספורט ומועדוני נוער.

חנין זועבי: לגבי תעסוקה, כמה נתונים: רק 42% מכלל האזרחים הערבים משתתפים בכוח העבודה, ורק 19% מכלל הנשים הערביות משתתפות בכוח העבודה.

חנין זועבי: אני מקווה שנתונים מסוכנים אלה יעוררו יותר מאשר את תשומת לבם של חברי הכנסת.

חנין זועבי: הרי לא ייתכן שאותה מדינה תייצר שתי מציאויות שונות לשתי אוכלוסיות.

חנין זועבי: תודה.

מיכאל איתן: אני מאוד מודה לך.

מיכאל איתן: מדד המחירים לצרכן הנמוך כסימן להגברת המיתון והמצב החמור במשק

מיכאל איתן: חבר הכנסת גפני משה – הצעה לסדר-היום מס' 147, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

מיכאל איתן: אני מבקש לחסוך את הזמן של ההגעה הנה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, גברתי שרת התיירות, אני אמור לדבר על הנושא של מדד המחירים הנמוך, שהוא מאוד נמוך ומדאיג את כולנו.

משה גפני: אני מבקש לומר, יש פסוק שאומר: "יושב בשמים ישחק, ה' ילעג למו".

משה גפני: הקדוש-ברוך-הוא יושב ולועג לדברים שנאמרים ושנעשים אך לא מכבר.

משה גפני: היה פה שר אוצר, בנימין נתניהו – היום אני כנראה אצטרף אתו לקואליציה, ואני חושב שהיום הוא מדבר דברים אחרים ממה שהוא דיבר – אבל הוא היה שר אוצר.

משה גפני: כולם זוכרים את המשל של הרזה שהשמן עומד על גביו, שהכול צריך להיות לעידוד העבודה ולכן צריך לפגוע בחלשים, להרוס את הקצבאות, לחסל את כל הדברים, להפריט את המשק ולא להשאיר אבן על אבן.

משה גפני: אני זוכר את המאבקים שהיו לנו אתו, לרבים מחברי הכנסת.

משה גפני: ותראו מה קרה בתוך זמן קצר.

משה גפני: איפה אנחנו עכשיו?

משה גפני: אנחנו צריכים לעודד לצאת לעבודה, כשעובדים נפלטים בכמויות מפחידות ומדאיגות, שהולכות להרוס את החברה?

משה גפני: עומד יועץ כלכלי שלו, שהיה ממונה על התקציבים באוצר, אורי יוגב, ואומר שצריך קצבאות לעידוד הצמיחה; חייבים לתת קצבאות, חייבים להוציא כסף לשוק כדי שאנשים יוכלו לרכוש מוצרים.

משה גפני: אנשים ירכשו מוצרים, מפעלים יוכלו לעבוד, ואנשים לא יהיו מובטלים.

משה גפני: הרי מה שקורה במקום זה הוא שאנשים נפלטים ממעגל העבודה, אין להם כסף והם יוצאים לרחוב והם לא יכולים לרכוש מוצרים, וממילא אין צורך לייצר והמפעלים נסגרים, וחוזר חלילה.

משה גפני: צריך היום בדיוק את ההיפך ממה שנאמר אז.

משה גפני: ומה נאמר אז?

משה גפני: נאמר אז, אנחנו אמרנו – אני זוכר הרבה נאומים שלי כאן, במליאת הכנסת, וגם בוועדות השונות שעסקו בכך.

משה גפני: אמרתי: נכון, צריך תוכנית כלכלית.

משה גפני: אבל אתה לא יכול בתוכנית כלכלית לעשות סדר עדיפויות כזה מעוות כך שאתה פוגע כל כך בחלשים.

משה גפני: הרי היו מספיק שומנים שאפשר להוריד מהם.

משה גפני: אגב, אני בעד האוניברסיטאות מאוד, אבל אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אנחנו חיים בכזה עולם צבוע: עברתי ברפרוף על דוח הביקורת של מבקר המדינה על המוסדות להשכלה גבוהה; ברפרוף.

משה גפני: והדוחות שם, על הקרן של הקשרים הבין-לאומיים ועל קרנות הפנסיה שם – אני עוצם את העיניים לרגע ואני אומר:

משה גפני: דוח כזה על המוסדות להשכלה גבוהה התורניים, על הישיבות – איזה נואם כאן, במליאת הכנסת, לא היה מזכיר את זה?

חיים אורון: יש דוח כזה.

משה גפני: בעזרת השם.

משה גפני: אין כסף.

מיכאל איתן: אבל את הישיבות הוא לא כל כך אוהב, הוא אמר שהוא אוהב את האוניברסיטאות.

משה גפני: לא אמרתי.

משה גפני: אני אוהב מי שלומד.

משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון, אתה הרי יודע שאני צודק.

משה גפני: מה זה, התקשורת היתה עכשיו מכסחת את הישיבות, חבל על הזמן.

משה גפני: הכנסת היתה רועשת וגועשת, לא היה משעמם כמו עכשיו: הישיבות גנבו, לקחו כספים.

משה גפני: רק ברפרוף – אני עוד הולך לעבור עליו בעיון.

משה גפני: אתה יודע מה, גם חברי הכנסת החרדים פוחדים לדבר על זה, שלא יגידו שהם נגד האוניברסיטאות.

משה גפני: אני לא נגד.

משה גפני: אין חוק שעבר בכנסת מאז שאני כאן שבו לא תמכתי באוניברסיטאות.

משה גפני: הלוואי, אתה יודע מה, שאחת חלקי מאה מהמשכורות היה בישיבות.

מיכאל איתן: עוד חצי דקה.

חיים אורון: חשבתם שלאוניברסיטאות זה בחינם.

משה גפני: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: גרתי הרבה שנים באופקים, עברתי משברים כלכליים מבחינת היישוב.

משה גפני: אני זוכר בראשית דרכי באופקים, נסגר אז מפעל "אופ-אר".

משה גפני: זה היה מפעל הטקסטיל הגדול ביותר, אני זוכר שצילמו אותי בעיתון כשאני עומד על צמיג בוער, אני עזרתי מאוד לעובדים שם.

משה גפני: הייתי בבית של עובד – אני לא רוצה להגיד פרטים מזהים.

משה גפני: פתחתי את המקרר והוא היה ריק.

משה גפני: היו שם שמונה ילדים בבית.

משה גפני: לא שלא היה עוף, לא היה דבר וחצי דבר.

משה גפני: הוא אומר: הרב גפני, אין לי מאיפה לקנות, אין לי.

משה גפני: אנחנו מסתכלים על הסטטיסטיקה, אנחנו רואים שמפעל נסגר, אנחנו חייבים להסתכל לא על העשירים, לא על בעלי המפעלים, אלא על העובד הפשוט שאין לו אוכל לילדיו.

משה גפני: ותחשבו על מה שאמרתי על האוניברסיטאות.

משה גפני: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: תוכנית נגיד בנק ישראל להתמודדות עם המשבר הכלכלי

מיכאל איתן: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה – הצעה לסדר-היום מס' 149.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכספים קיימה היום ישיבה פתוחה ביוזמתו של היושב-ראש בפועל – ועל כך תודות – על הנושא שהיה העילה להצעה לסדר-היום, וזה הדוח של בנק ישראל בנושא ההתפתחויות במשק.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ישבת רוב רובו של הדיון, או כולו בעצם, ואני לא יכול להמשיך את הדו-שיח אתך מעל הדוכן, כי לא כולם היו נוכחים, אבל במסגרת שלוש הדקות שיש לי אני רוצה לדבר על נקודה אחת.

חיים אורון: דוח בנק ישראל מדבר ומציג את התוכנית של עצמו: מדובר בתוכנית צנועה, מאחר שאין לנו מרווח גדול ביחס להוצאה הממשלתית ואין לנו מקום למדיניות פיסקלית מאוד מרחיבה.

חיים אורון: אני שאלתי את הנגיד בנוכחותו, ואני שואל אתכם, חברי הכנסת – וזה יהיה הנושא המרכזי בשבועות הקרובים: צניעות זו, מה היא עושה כאן?

חיים אורון: "צניעות" היא מלה אלגנטית, במקרה הזה, שמשמעותה פחות יכולת להתמודד עם שורה ארוכה של בעיות שאין מחלוקת שהן תהיינה גדולות או חריפות מאוד.

חיים אורון: צניעות זו משמעותה ששורה ארוכה של נושאים שאין מחלוקת שהם הולכים ומחריפים מאוד-מאוד בשנה הנוכחית, יישארו בלי תשובה.

חיים אורון: ואני אומר שהפעם, מעבר למחלוקות ההיסטוריות, אדוני היושב-ראש, הפעם דרושה מידה רבה של העזה והרחבה מצד הממשלה הבאה.

חיים אורון: אני יודע, זו שבירה קשה של עמדות קודמות.

חיים אורון: אני יודע, זה ערעור של הסכמות ומוסכמות שהיו בעבר אבני יסוד, ובעצם המורשת המרכזית שאותה ניסה להנחיל לנו – אז שר האוצר וראש הממשלה והיום המיועד לראש ממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו.

חיים אורון: ובעצם, אנחנו נצטרך להתמודד עם שלושה פרמטרים עיקריים, שנמצאים מעבר לוויכוח הנקודתי על תוכנית לדיור או על תוכנית לריבית או על תוכנית להשכלה מקצועית.

חיים אורון: הפרמטר הראשון, אדוני היושב-ראש, הוא גודל התקציב.

חיים אורון: אם תקציב המדינה יישאר בשיעור שבו מדובר, 1.7% מעבר לתקציב 2008, וזה התקציב כרגע, אנחנו נצטרך להעלות את התקציב ב-4.5%–5%, ואנחנו נגיע לגירעון שאם מישהו היה אומר אותו מעל הדוכן הזה לפני שנתיים, שלוש שנים, היו שולחים אותו למקום שאליו שולחים אנשים שיש ספק לגבי צלילות דעתם.

חיים אורון: אנחנו נהיה בגירעון שהוא פי-שניים.

מיכאל איתן: אני מבקש לסיים.

מיכאל איתן: אני אישית, קשה לי להגיד לך לסיים, כי אני מעוניין להקשיב.

מיכאל איתן: אבל יש כאן סדר-יום – – –

חיים אורון: לכן, בסופו של דבר שאלת הגירעון, שאלת גודל התקציב ושאלת המס – אלה יהיו הפרמטרים של המחלוקות בבית הזה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת רוברט טיבייב לנאום בכורה.

מיכאל איתן: בבקשה.

רוברט טיבייב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מתוך התרגשות וגאווה גדולה אני ניצב כאן לפניכם בבית-המחוקקים של העם היהודי.

רוברט טיבייב: אני מתרגש מהמעמד שאני נמצא בו.

רוברט טיבייב: אני נזכר שבשנות ילדותי התפללנו לקיבוץ גלויות ולשיבת ציון, והנה התפילה העתיקה "לשנה הבאה בירושלים הבנויה" התגשמה.

רוברט טיבייב: אני מרגיש גאווה משום שבחירתי לכנסת ישראל, מעוז הדמוקרטיה הישראלית, 15 שנה לאחר עלייתי לארץ מברית-המועצות, מסמלת את הדרך לרבים מחברי.

רוברט טיבייב: חברי חברי הכנסת, אני מתכוון לנצל את הזכות הגדולה שנפלה בחלקי להיות שליח ציבור כדי לקדם את הדברים שאני רואה בהם חשיבות גדולה.

רוברט טיבייב: חיי מציבים אותי במקום שבו אני מאמין כי אוכל להשפיע על הנעשה בארץ.

רוברט טיבייב: כעולה חדש שפעל עוד בברית-המועצות במסגרת הסוכנות היהודית וכיושב-ראש קרן "התחייה", אני מתכוון לפעול להגברת המאמצים והאמצעים כדי לסייע לקהילות היהודיות בחוץ-לארץ, הן בתחום התשתיות הקהילתיות והן בתחום הגברת העלייה.

רוברט טיבייב: כמו כן, ברצוני לפעול להעצמת הפעילות לקליטתם של היהודים הבאים בשערי ארצנו.

רוברט טיבייב: תחום שברצוני לפעול בו הוא סיוע לשילובם של העולים החדשים בכל תחומי החיים בארץ.

רוברט טיבייב: בהקשר זה אני מתכוון לקדם חקיקה בנושאים: דיור ציבורי, ברית הזוגיות, הפתרון לכל העולים, הקלה בהליכי גיור במסגרת ההלכה, הפניית משאבים לקידומם של חיילי צה"ל מקרב העולים ושילובם בתחומי החיים השונים לאחר שחרורם מצה"ל.

רוברט טיבייב: כתושב אופקים, המכיר את קשיי הפריפריה, בכוונתי לפעול לפיתוח התשתיות בנגב ובגליל, לעידוד יזמים להשקיע באזורים אלו, ליצירת מקורות תעסוקה, לעידוד התיירות ולקידום מערכת החינוך באזורי הפריפריה.

רוברט טיבייב: אני מאמין כי יש לאפשר נקודת זינוק שווה לפריפריה ולערים החזקות במרכז.

רוברט טיבייב: כחבר מועצת העיר אופקים לשעבר, אני מודע למשבר שאליו נקלעו לא מעט רשויות מקומיות.

רוברט טיבייב: אני יודע כי ניתן לעזור לרשויות אלו על-ידי הגדלת מענקי האיזון, ואני מתכוון לקדם נושאים אלו בכנסת.

רוברט טיבייב: בכוונתי לפעול לחיזוקה של מדינת ישראל כמדינת לאום לעם היהודי.

רוברט טיבייב: כמו כן, בכוונתי לקדם, עם חברי בקדימה, את החזון של שתי מדינות לשני העמים.

רוברט טיבייב: לסיום, אני רוצה לברך את חברי חברי הכנסת החדשים והוותיקים.

רוברט טיבייב: בטוח אני כי בכוחות משותפים אנחנו יכולים להרים את קרנה של כנסת ישראל ולפעול למען העם והארץ.

רוברט טיבייב: תודה רבה.

מיכאל איתן: בהצלחה לחבר הכנסת רוברט טיבייב מסיעת קדימה.

מיכאל איתן: אנחנו עוברים עכשיו – זה מופיע על הצג, ואני תיכף אכריז על כך – לדוח של שרי הממשלה השלושים-ואחת לכנסת השמונה-עשרה.

מיכאל איתן: רבותי, אני אסביר.

מיכאל איתן: על-פי סדר היום המקורי היינו צריכים להתחיל עם נאומי בכורה, ולאחר מכן – סקירות של השרים.

מיכאל איתן: מאחר שהתכנסה ישיבת ממשלה, והשרים הודיעו שהם לא יוכלו להשתתף, אני, בעצה אחת עם מזכיר הכנסת, גיבשנו סדר-יום אלטרנטיבי.

מיכאל איתן: את סדר-היום האלטרנטיבי קבענו על-פי המציעים שהצעותיהם לא אושרו כהצעות לסדר-היום, וביקשנו מאלה מהם שרוצים לבוא ולהעלות את הנושאים כאן.

מיכאל איתן: בינתיים הודיעה לנו שרת התיירות רוחמה אברהם שהיא תגיע בתום ישיבת הממשלה, ולכן התחלנו בסדר-היום כפי שהוא נקבע.

מיכאל איתן: היא הגיעה, עכשיו אנחנו נאפשר לה להשמיע את דבריה, ומייד לאחר מכן יימשך סדר-היום כפי שהוא נקבע.

מיכאל איתן: בבקשה.

מיכאל איתן: אני מבקש, את כינוס הפסגה מצד שמאל – סליחה.

מיכאל איתן: אני רוצה להזכיר לחברים, אנחנו מקיימים דיון שבמסגרתו שרי הממשלה נותנים לנו סקירה על פעילותם.

מיכאל איתן: לאחר מכן חבר כנסת שאנחנו קבענו, כחבר כנסת שיש לו נגיעה לנושא, יעמוד מול השרה, יגיב.

מיכאל איתן: היא תגיב, הוא יגיב.

מיכאל איתן: לאחר מכן, ארבעה או שמונה דוברים נוספים מבין חברי הכנסת שיירשמו וירצו להתייחס, יוכלו גם הם להתייחס לדברי השרה בשתי דקות ולזכות לקבל מענה.

מיכאל איתן: כבוד שרת התיירות, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: כבוד יושב-ראש הכנסת – אני שמחה לומר את זה – תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמנהגנו, נהוג שהדובר – – –

מיכאל איתן: רק דקה, דקה אחת.

מיכאל איתן: חבר הכנסת, אני לא רוצה לחזור, פניך נעימים לנו.

מיכאל איתן: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: ראשית אני אומר שנהוג לברך את הדובר הקודם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר עליו, כמי שביררה קצת פרטים, והוא בהחלט נמנה עם סיעתי, והוא הצליח להיכנס, להיבחר ברשימת קדימה מאופקים – זה עוד אדם שרואים – מישהו שעלה לארץ ב-1994, ובפרק זמן לא ארוך הצליח להשתלב בחיים ובעשייה הציבורית כחבר מועצת עיר בפריפריה, באופקים, עשה שם לא מעט.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אחד מהתפקידים הבולטים שהוא עשה למען מדינת ישראל זה להיות יושב-ראש קרן "התחייה", שלמעשה הביאה הרבה מאוד עולים לארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שאנחנו עוד נשמע על רוברט כאחד מחברי הכנסת הרציניים והטובים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת לומר, כמי שדיברה אתו, שנושא העלייה, העזרה לכל העולים, הוא בראש מעייניו, והוא ייקח את זה די ברצינות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שהוא יצליח.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא איננו כאן באולם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני באמת מאחלת לרוברט, וגם לחברי הכנסת החדשים, הצלחה רבה בתפקידכם.

רוחמה אברהם-בלילא: נכנסתם לבית שעיני תושבי ואזרחי מדינת ישראל נשואות אליו, ואני בטוחה שהכנסת הזאת תייצג את הבית הזה בכבוד, ואולי אפילו יותר – אני מקווה שיותר מכנסות קודמות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם רוצה לברך אותך, אדוני היושב-ראש – רגע, לפני שהתלמידים עוזבים, אני מברכת אתכם על שהגעתם לכאן, תלמידי גימנסיה ירושלים.

רוחמה אברהם-בלילא: ברוכים הבאים, חשוב שתבואו לבקר ותראו את הדמוקרטיה האמיתית בבית הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: יישר כוח.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, הרשה לי לברך אותך על היוזמה הברוכה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזאת הפעם הראשונה שיושב-ראש הכנסת מחליט לעשות מעין שימוע לשרים שכיהנו ומטיל את חובת הדיווח – – –

מיכאל איתן: שימוע הוא מלה טעונה.

מיכאל איתן: ניקח מלה סימפתית יותר – לאפשר דו-שיח; סקירה ודו-שיח.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת שימוע וסקירה במובן החיובי של המלה.

רוחמה אברהם-בלילא: חלילה, אינני מותחת ביקורת, אני רואה זאת בעין יפה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאחד התפקידים העיקריים של הבית הזה הוא באמת לפקח על עבודת הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: עצם העובדה שאתה, בתחילת כהונת הכנסת הנוכחית, החלטת לעשות את זה ולגרום גם לנו לתת דיווח לכנסת ולציבור כולו על הפעילות שלנו, שהיא לא מבוטלת – אני מברכת על היוזמה הזאת ויישר כוח.

רוחמה אברהם-בלילא: אומר לך באופן אישי, כמי שמכירה אותך, שהייתי מצפה מאוד לראותך ליד שולחן הממשלה.

מיכאל איתן: תודה רבה, חבל שאת לא מרכיבה אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם יכולתי גם להמליץ, הייתי עושה את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן אני אומר שלא שימשתי במהלך כל כהונת הכנסת האחרונה כשרה אלא נכנסתי לתפקידי ב-5 ביולי 2007.

רוחמה אברהם-בלילא: בתאריך זה מוניתי לשרה המקשרת בין הממשלה לכנסת, ובעיני, תפקיד השר המקשר – יש כאלה שבאו ואמרו: זה עוד איזה כיבוד שרוצים לתת לשר, או רק מקום ליד שולחן הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מניסיון אני אומר שזה אחד התפקידים החשובים, ואפשר לומר שהוא כמעט במשרה מלאה, משום שהקשר בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת הוא קשר שחשוב מאוד שיתבצע נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: זה התבטא בהופעות במליאת הכנסת, בהשבה על הצעות אי-אמון של האופוזיציה; זה התבטא במתן תשובות לחברי הכנסת, בהצעות לסדר-היום שהגישו לראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמובן, ייצגתי את הממשלה בישיבות הנהלת הקואליציה ובישיבות הנשיאות בכנסת, ואני אומר שבכנסת האחרונה היה שיתוף פעולה יוצא מגדר הרגיל בין השר המקשר – במקרה הזה השרה המקשרת – לבין מזכירות הכנסת ומזכירות הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מברכת על כל יוזמה חדשה שננקטה כדי להביא להתנהלות נכונה של שרים, אשר יצטרכו להשיב על שאילתות של חברי הכנסת בזמן; לשרים שיהיו נוכחים במליאה; עצם העובדה ששר לא יכול לתת את התשובות של משרדו לשר אחר כדי שיקריא אותן, אלא אם יש שאלות נוספות לחברי הכנסת, אז שישיב עליהן אותו השר עצמו.

רוחמה אברהם-בלילא: ובאמת, לך, איל, תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שראוי גם להזכיר את עובד יחזקאל, מזכיר הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: התפנית הזאת, כל שינוי התקנות, יתבטא גם בממשלה וגם בקרב השרים החדשים שיבואו.

רוחמה אברהם-בלילא: ב-5 באוגוסט, כעבור כחודש, קיבלתי עלי את תפקיד יושבת-ראש ועדת השרים לאירועי 60 שנות עצמאות למדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: שנת ה-60 עמדה בסימן ילדי ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: קבענו את הנושא הזה בהצעת מחליטים בממשלה משום המחשבה שילדי ישראל והנוער של היום הם שיישאו באחריות לביסוסה, לחוסנה ולחוזקה של ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר אמרנו ילדי ישראל, התכוונו לכל ילדי ישראל – היהודים, הערבים, המוסלמים, הנוצרים, הדרוזים, הצ'רקסים.

רוחמה אברהם-בלילא: היתה התייחסות כוללת כיצד אנחנו, במטה ה-60, לוקחים את ילדי ישראל, ודרך ילדי ישראל מטמיעים ערכים של מורשת, ערכים של חינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: כמובן, לקחנו את נושא התשתיות.

רוחמה אברהם-בלילא: אומר שהיתה ראייה מיוחדת, משום שבעינינו ילדי ישראל הם שיובילו ויקדמו את מדינת ישראל לפסגות חדשות, להישגים ולהצלחות בכל תחומי החיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאמינה בכל לבי, אדוני היושב-ראש, שמנהיגות נבחנת, בין השאר, ביכולתה להבטיח גם את הדורות הבאים.

רוחמה אברהם-בלילא: על בסיס האמונה הזאת בחרנו להדגיש ולהטמיע בכל אירועי שנת ה-60, כפי שאמרתי, ערכים חינוכיים, תרבותיים, היסטוריים, במיוחד בקרב צעירים ילדי ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אירועי ה-60 התמקדו גם בחיזוק ערכי המורשת, בחינוך לסובלנות דתית ולתודעה אזרחית.

רוחמה אברהם-בלילא: עשינו זאת מתוך רגישות ראויה ובהיצמד להחלטת הממשלה, מתוך מחשבה וכוונה לשתף את מירב אזרחי המדינה, ובעיקר את הילדים והנוער, באירועי תוכן ומורשת ובמופעים מאוד-מאוד מיוחדים.

רוחמה אברהם-בלילא: בפעם הראשונה גם בחרנו להשקיע בתשתיות אשר יישארו לשנים הבאות.

רוחמה אברהם-בלילא: תקציב אירועי ה-60 עמד על 98 מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: שלא כדוגמת אירועי היובל, ששם בבסיס התקציב עמד על 250 מיליון שקלים, פה התקציב עמד על פחות מחצי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם אומר שבמונחים ריאליים, אם הייתי דורשת לקבל את אותו תקציב שהיה בשנת ה-50, הייתי צריכה לקבל למעלה מ-300 מיליון שקלים כדי לעשות את אירועי השנה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: היה לי חשוב שהאירועים יתקיימו תוך הקפדה על מינהל תקין, תוך הקפדה על שקיפות מלאה, ולכן עם היכנסי לתפקיד נפגשתי עם מבקר המדינה מר מיכה לינדנשטראוס ועם החשב הכללי דאז ירון זליכה כדי לקבל מהם המלצות כיצד לפעול וכדי להפיק את הלקחים ממסקנות הביקורת על אירועי היובל שהיו למדינת ישראל – והיו לא מעט ביקורות על כל ההתנהלות.

רוחמה אברהם-בלילא: כחלק מההליך המסודר הזה הוצאנו חוברת נהלים שמרכזת את עיקרי ההנחיות לכל העוסקים במלאכת אירועי ה-60, כדי שכולם יקפידו על מינהל תקין ועל שקיפות מלאה בהתאם לכל דין.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם דרשתי, אדוני היושב-ראש, שלמטה אירועי ה-60 יוצמד מבקר פנים שיבדוק שאכן התהליך שאנחנו מבצעים הוא נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: בחירת ובחינת האירועים נעשו בכפוף לכללים שנקבעו ובחינתם נעשתה על-פי שלושה קריטריונים.

רוחמה אברהם-בלילא: הקריטריון הראשון הוא הערך הנורמטיבי – עד כמה מגשים האירוע – – –

מיכאל איתן: סליחה, רק שנייה.

מיכאל איתן: תגידו, יש התקרבות בשיחות הקרבה בין חד"ש למרצ?

מיכאל איתן: אפשר להודיע לאומה שהמגעים מתקדמים?

מיכאל איתן: אני חושב שמה שמונע בעדכם להגיע להסכם איחוד ושיתוף פעולה זה כוס קפה.

מיכאל איתן: צאו, יש שם מזנון, אפשר שם לדבר ותגיעו להישגים.

נחמן שי: אבל אז נישאר לבד.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אז הם לא ישמעו על הישגי שנת ה-60, אז מה יותר חשוב?

מיכאל איתן: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אחזור.

רוחמה אברהם-בלילא: בחינת ובחירת האירועים נעשו על-פי שלושה קריטריונים.

רוחמה אברהם-בלילא: הערך הנורמטיבי, שהוא ערך מאוד-מאוד חשוב – היתה בחינה עד כמה מגשים האירוע המוצע את החזון.

רוחמה אברהם-בלילא: הערך השני היה מספר הנחשפים באירוע עצמו, והפן התקציבי, הנמדד הן ביחס למספר הנחשפים והן ביחס לתקציב הכולל.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, קבענו שתהיה מועצה מייעצת למטה ה-60, שתלווה למעשה את כל בחינת האירועים עצמם ותשקף את רצונות הציבור.

רוחמה אברהם-בלילא: המועצה שנבחרה מנתה 28 חברים, והיא היתה מועצה שייצגה את כלל החתך של האוכלוסייה הישראלית, את כלל המגזרים שבה.

רוחמה אברהם-בלילא: היא חולקה גם לוועדות משנה מיוחדות.

רוחמה אברהם-בלילא: עבדנו לפי לוחות זמנים מאוד-מאוד צפופים, עד כמעט בלתי אפשריים.

רוחמה אברהם-בלילא: לא היה אפשר לדחות את חגיגות העצמאות.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אומר שכל האירועים שנמצאו מתאימים על-פי הקריטריונים וברמת היתכנות גבוהה הגיעו לבחינת חברי המועצה המייעצת, ולאחר שקיבלו את המלצת המועצה המייעצת, הפרויקטים האלה הגיעו לאישור ועדת השרים לחגיגות ה-60.

רוחמה אברהם-בלילא: לאחר אישורם יצאו הפרויקטים לביצוע על-ידי שתי חברות ניהול שנבחרו במכרז שהוציא משרד ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: שתי חברות הניהול התחייבו לבצע את הפרויקטים בכפוף לחוק חובת המכרזים.

מיכאל איתן: כבוד השרה, אני רוצה לתת לך תזכורת.

מיכאל איתן: יהיה לך זמן, את תישארי אתנו, תוכלי להגיד כל מה שאת רוצה, אבל חבר הכנסת שצריך להתייחס לדברייך, מי שהיה שר התיירות בכבודו ובעצמו, לכן ביקשנו ממנו לבוא הנה – ואת עוד לא הגעת למשרד התיירות.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, תרשה לי, אי-אפשר לוותר ולדלג על כל ההישגים שהיו בשנת ה-60 למדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אז אם חבר הכנסת אהרונוביץ יוכל להמתין, כי גם לך פרגנתי בסוגיה של ביטול הוויזות, אז אשמח; אם לא, אז בסדר.

מיכאל איתן: לא, מה שניסיתי לומר הוא שיהיה לך זמן אחר כך להשלים את הסקירה, עד כמה שאת יכולה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה ממהר?

יצחק אהרונוביץ': לאן אני ממהר?

נחמן שי: יש לו זמן עד הרכבת הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אז זה בסדר.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה לשמוע על חגיגות ה-60.

רוחמה אברהם-בלילא: דרך אגב, כשהוא היה שר התיירות, הוא היה חלק והוא ראה צורך אמיתי להדגיש גם את נושא ה-60 במשרד התיירות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהעבודה המשותפת שלנו – אני כשרת ה-60 ואתה כשר התיירות – תרמה לכך שנגיע למצב של שנת השיא שלנו בתיירות ב-2008.

רוחמה אברהם-בלילא: זו ההתחלה, כדאי לך לחכות.

יצחק אהרונוביץ': אני מחכה.

מיכאל איתן: כבוד השרה, מה שאני מבקש, בעוד שלוש דקות אנחנו נמצאים בסיום רבע השעה הראשונה.

מיכאל איתן: אני לא אקפיד, תשתדלי קצת מהר יותר להגיע לתיירות, ואני אוסיף לך זמן על מנת שהוא יוכל להתייחס.

מיכאל איתן: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך על ההתחשבות, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אסקור בקצרה את האירועים שבחרנו לעשות.

רוחמה אברהם-בלילא: האירועים התחלקו לכמה סוגים, כפי שאמרתי: אירועים תשתיתיים, ומה שנשאר.

רוחמה אברהם-בלילא: היה שיקום ושיפוץ 60 אנדרטאות של נופלי תש"ח – זה היה שילוב של בני-נוער ושל האגף לחינוך בצה"ל; היתה סלילה של שביל שאורכו 60 קילומטר, שביל סובב-כינרת; היתה האנדרטה "זה לא משחק ילדים", כמיליון וחצי תלמידים התבקשו לאסוף גולות לצורך הקמת אנדרטה לילדים שנספו בשואה, והיתה הקמת 60 פינות פיקניק לאנשים עם מוגבלויות ועוד.

רוחמה אברהם-בלילא: כנ"ל אירועי יום הזיכרון ויום העצמאות: היה ערב הוקרה לנפגעי פעולות איבה, ערב הוקרה לאלמנות ויתומי צה"ל, אירוע הצדעה לחיילים עולים ולחיילים בודדים, מופע ענק של "מאירים את שמי ישראל", שבו השתתפו למעלה מחצי מיליון איש – זה היה מופע אחד שעשינו אותו בכשמונה מוקדים, והוא הציג את כל הישגי מדינת ישראל לאורך 60 שנותיה.

רוחמה אברהם-בלילא: למחרת יום העצמאות ערכנו בשלושה מוקדים מסיבת יום הולדת ענקית, ושם היה צפי שלמעלה מ-100,000 איש ישתתפו – מסיבה על טהרת המוזיקה הישראלית, ריקודים, מחול וכו'.

רוחמה אברהם-בלילא: אחד הפרויקטים שאני רוצה להרחיב עליהם, ברשותך, אדוני היושב-ראש, הוא פרויקט "בעקבות לוחמי תש"ח".

רוחמה אברהם-בלילא: מיניתי את אביגדור קהלני לעמוד בראשו.

רוחמה אברהם-בלילא: הצלחנו להעלות למעלה מ-45,000 תלמידים מכיתות י' וי"א – עשינו סקר שאמר שלמעלה ממחצית מאותם תלמידים לא ביקרו אפילו פעם אחת בעיר הבירה של מדינת ישראל, ירושלים.

רוחמה אברהם-בלילא: בחרנו להעלות אותם לירושלים דרך כל אותם מסלולי הקרבות.

רוחמה אברהם-בלילא: הם הגיעו ללטרון בשעה 08:00, הלכו ברגל עד לירושלים, שמעו את כל סיפורי הקרב, שמעו את כל סיפורי הגבורה והחברות שהיתה ועל הפריצה לעיר הנצורה.

רוחמה אברהם-בלילא: כל יום היה כנס עם אחד מחברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: היו שרים, היו חברי כנסת מהאופוזיציה, מהקואליציה, שקיבלו כ-4,000 תלמידים בכותל כל יום.

רוחמה אברהם-בלילא: זה היה מסע מדהים, ואין לי ספק שהוא חיזק את הקשר בין הנוער למולדת ולכל הערכים.

רוחמה אברהם-בלילא: לראשונה היתה במדינת ישראל תערוכה על כל ההישגים של התעשיות הביטחוניות.

רוחמה אברהם-בלילא: בתערוכה הזאת ביקרו למעלה מ-50,000 איש.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת היתה תערוכה אדירה, שהציגה את כל ההישגים של התעשיות הביטחוניות, מהמל"ט ועד כל הפיתוחים הצבאיים, וזה היה מרשים מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: הכרזנו על שלושה ימים של כניסה של כל ילדי ישראל לגנים הלאומיים בחינם.

רוחמה אברהם-בלילא: מימנו את זה, וברשות הטבע והגנים היו הסברים מיוחדים על כל הארכיאולוגיה, על כל ההיסטוריה, וזה גם היה פרויקט מוצלח מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: היו אירועי תרבות, היו אירועי הוקרה לנשים שתרומתן לילדי ישראל היתה מעל ומעבר.

רוחמה אברהם-בלילא: בפעם הראשונה היה טקס הדלקת משואות והוקרה לעדה הדרוזית בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: היה אירוע חשוב מאוד גם לעדה הבדואית, כנ"ל, אירוע הוקרה לעולי אתיופיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אירוע הוקרה לניצולי השואה ולמעפילים יהיה בסוף השנה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: החלטנו ששנת ה-60 תתפרס על שנה שלמה, לא רק סביב יום העצמאות, אם כי מרבית האירועים היו סביב יום העצמאות.

רוחמה אברהם-בלילא: כמובן, התקיימו אירועי ספורט תחת הדגל של "די לאלימות".

רוחמה אברהם-בלילא: כמי שניסתה לקצר בכל הפעילויות הרבות שהיו, אומר שלא רק שקיבלתי תקציב מועט, אלא הצלחנו להחזיר כ-20 מיליון שקלים לקופה הציבורית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהמודל שבו השתמשנו, תוך עמידה על הניהול התקין ועל השקיפות מלאה, יכול להוות דוגמה לעשור הבא, ליום ההולדת הבא, ה-70 למדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת גם הזדמנות להודות – על זה אני לא אוותר – לכל העוסקים בדבר.

רוחמה אברהם-בלילא: המטה היה מצומצם מאוד, הוא מנה בסך הכול ארבעה אנשים, בראשות חיים גולדברג, שלו אני רוצה להודות באופן אישי; וכן לסגנית שלו, איילת עציון, הסמנכ"לית; לנוגה וללילך, וכמובן לכל המחלקה המשפטית שליוותה אותנו כדי שנעשה את זה נכון, ולעומדת בראשה שלומית ברנע.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה מיוחדת לרענן דינור, שהיה זמין כדי להסיר את כל המכשלות הביורוקרטיות – ותאמין לי, הן רבות ולא מעטות – בלוחות זמנים צפופים; כמעט לא היה אפשר לעשות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני שמחה שהצלחנו להגיע למצב שבשנת ה-60 של מדינת ישראל, למרות הציניות הרבה שהיתה שם, מרבית האזרחים חשו שאכן קורה משהו.

רוחמה אברהם-בלילא: ב-14 ביולי, כעבור שנה, מוניתי לשרת התיירות – הגעתי לנושא.

רוחמה אברהם-בלילא: לאחר שלמדתי את הנושא, בעיני, ענף התיירות הוא אחד ממנועי הצמיחה העיקריים והמהירים של המשק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצרה על העובדה – ממשלות רבות לא לקחו את נושא התיירות כאחד הנושאים הכי חשובים.

רוחמה אברהם-בלילא: הנוסחה מאוד פשוטה: כל תייר שמגיע ארצה תורם לתעסוקה של ארבעה אנשים נוספים.

רוחמה אברהם-בלילא: תיכף אומר גם כמה זה במונחים תקציביים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שמי שישמע אותי ועתיד להיות שר, חייב לרוץ על המשרה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאמרתי, שנת 2008 הוכרזה כשנת שיא השיאים בתיירות הנכנסת לישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: סיימנו אותה עם למעלה מ-3 מיליוני תיירים; עברנו את שנת השיא הקודמת, שהיתה שנת 2000, עם ביקור האפיפיור.

רוחמה אברהם-בלילא: תרמו לזה כמה דברים.

רוחמה אברהם-בלילא: קודם כול, הפעילות שהיתה סביב שנת ה-60, שעוררה את הביקורים של מנהיגים רבים כאן, של קהילות רבות שהגיעו לכאן; אבל הצלחנו להגדיל את זה גם בזכות חבר הכנסת, השר לשעבר עמיתי יצחק אהרונוביץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אני הייתי חברה בוועדה לביטול הוויזות מרוסיה, והצלחנו להוביל את המהלך הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה שהמהלך הזה עשה בפועל – בפרק זמן של חודשיים הגיעו לכאן למעלה מ-300,000 תיירים מרוסיה – מהלך חשוב מאוד, ואני מודה שעמיתי יצחק אהרונוביץ ראה אותו, האמין בו, ואני שמחה שגם עזרתי לך במהלך הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שזאת היתה תרומה לא מבוטלת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם חושבת שאחד הדברים שתרמו לסוגיה הזאת, וזה דבר מאוד עיקרי, הוא אנשי המקצוע של המשרד.

רוחמה אברהם-בלילא: היתה כאן השקעה שיווקית מושכלת, מדודה ומתמשכת.

רוחמה אברהם-בלילא: בשיווק לא קורה שיום אחד אתה מחליט שאתה משקיע תקציב מסוים ולמחרת אתה רואה את התוצאה.

רוחמה אברהם-בלילא: שיווק בתיירות – לוקח זמן עד שאנשים מטמיעים, עד שאנשים רוצים, מפנימים את העובדה שהחופשה הבאה שלהם תהיה בארץ הקודש, ארץ-ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שמדובר בהישג שהוא – א.

רוחמה אברהם-בלילא: חסר תקדים, וב.

רוחמה אברהם-בלילא: אי-אפשר לשכוח שאנחנו נמצאים בעיצומו של משבר כלכלי.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא יודעים בעת הזאת כמה זמן הוא יימשך, אבל אין ספק שהוא משפיע וישפיע באופן משמעותי על אותן מדינות מקור שמהן אנחנו צופים תיירות נכנסת לישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: בשבוע שעבר ביקרתי בתערוכה בברלין, ושם יש כבר צפי של ירידה של 13%.

רוחמה אברהם-בלילא: אחת המטרות שלנו, שתהיה יעד לשר התיירות הבא, היא – א.

רוחמה אברהם-בלילא: לשמר את אותו יעד, וב.

רוחמה אברהם-בלילא: לדרוש מהממשלה הנכנסת – ואם עשיתם הסכמים קואליציוניים ומן הסתם סטס מיסז'ניקוב אמור להיות שר התיירות, אז אשמח מאוד אם עוד תתקנו אותם ותוודאו – תעזור לו, גם אני אעזור לו – שלפחות בשנת 2009 תהיה תוספת תקציבית של 200 מיליון שקל לשיווק מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו חייבים להמשיך ולהתחרות, כי שאר המדינות לא יושבות בשקט.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת על מצרים, שמשקיעה מאות אלפי דולרים אם לא מיליוני דולרים; אני מדברת על ירדן, על הפיתוח שנעשה בירדן, על הייבוש של אילת, שהוא סוגיה בפני עצמה; על מצרים ועל טורקיה, שהן בהחלט מדינות שאנחנו צריכים לדעת כיצד להתחרות בהן.

רוחמה אברהם-בלילא: לפני שבועיים זימנתי כינוס דחוף תחת המותג של תיירות כחול-לבן, משום שגם אם יש איזה צפי לירידה, אני חושבת שוועדי העובדים יכולים לעזור, אבל לא אתעלם מהעובדה שאחת הבעיות הקשות שלנו כאן היא שהמלונות צריכים לעשות את ההתאמה הנדרשת כדי שנוכל למשוך יותר ויותר תיירים.

מיכאל איתן: אני מציע שתעצרי כאן, את עוד לא עוזבת אותנו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, כשרת התיירות, שיש לנו המוצר האטרקטיבי הכי נכון בהיבט התיירותי – ארץ-ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה דוגמאות: יש לנו את ירושלים, שהיא קדושה לכל הדתות; יש לנו את ים-המלח, שנודע בכל סגולות המרפא שלו; יש לנו את ההיסטוריה הכי עתיקה; יש לנו את הארכיאולוגיה; יש לנו את הנופים – המדברי, ההררי, המושלג – והחופים המדהימים; ויש לנו גם את האנשים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל בשנת 2009 יש לנו שני דברים חשובים נוספים, ובזה אסיים: יש לנו את חגיגות 100 השנה לתל-אביב שבפני עצמה היא מוקד משיכה מאוד חשוב לתיירים, וכבר בעוד חודש וחצי – ביקורו של האפיפיור שגם הוא עוגן שיבסס את התיירות הנכנסת לישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: יכולתי לדבר על המשרד הזה עוד שבוע; זה לא הוגן – רבע שעה.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: אני מאוד מודה לך.

מיכאל איתן: חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ, שכאמור היה שר התיירות ובטח יעיר כמה הערות שנוגעות למשרד.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת – –

מיכאל איתן: סליחה, רק שנייה.

מיכאל איתן: אם יש חברי כנסת שרוצים להתייחס, אני מבקש – פתק.

מיכאל איתן: כן, אתה כבר רשום.

יצחק אהרונוביץ': – – קודם כול, שמעתי אותך, גברתי, וראיתי באמת את ההנאה של העבודה, של העשייה, ואני מקבל וחותם ומאוד מודה לך על כל מה שעשית במשרד.

יצחק אהרונוביץ': צר לי – אני אומר את זה בצער רב – גם אני הייתי שר קרוב לשנה, ואת פחות מזה.

יצחק אהרונוביץ': שרים מתחלפים יותר מדי, והיציבות השלטונית, המשילות, חסרה, ואני מקווה שזה לא יקרה בכנסת הבאה.

יצחק אהרונוביץ': אין ספק שההחלפה של שרים משפיעה מאוד גם על העובדים במשרד.

יצחק אהרונוביץ': לגבי האירועים של שנות ה-60, באמת הייתי שותף ואני יכול רק לברך ולהודות על כל העשייה הברוכה שלך.

יצחק אהרונוביץ': הייתי חבר בצוות כשר התיירות, והאירועים היו בעיני – לא הייתי בכולם אבל מגיעה מלה טובה, ואני מצטרף.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

יצחק אהרונוביץ': נושא התיירות הנכנסת – בתיירות הנכנסת היתה שנת שיא.

יצחק אהרונוביץ': גם אני חושב שביטול הוויזות מרוסיה נתן את הדחיפה הגדולה, אבל עוד דבר נתן דחיפה, וגם את זה עשינו עוד כשהייתי שר התיירות, וזה התוספת לנושא השיווק.

יצחק אהרונוביץ': את דיברת על זה שצריך להוסיף גם לשר הבא.

יצחק אהרונוביץ': אין ספק שהשיווק הוא מרכיב חשוב מאוד בהבאת תיירים ארצה.

יצחק אהרונוביץ': יש לנו הרבה מה למכור, והיום שם המשחק בשוק העולמי הוא שיווק – איך משווקים את זה, דרך האינטרנט, דרך העיתונות ודרך כל מה שקורה היום בעולם.

יצחק אהרונוביץ': אני חושב שגם נושא השיווק וגם נושא הוויזות עזרו לנו להביא מעל 3 מיליוני תיירים, ותבורכו גם את וגם אנשי המשרד, כי המפתח שדיברת עליו – אחד לארבעה – כל הכנסה היא בהחלט מפתח נכון.

יצחק אהרונוביץ': אני רואה שהבעיה שצפויה לנו היא שנה קשה מבחינה כלכלית – שנת 2009 – ואני מעריך שגם משרד התיירות הביא בחשבון מגמה של ירידה בתיירות הנכנסת.

יצחק אהרונוביץ': הנתונים מראים שכולנו מתחילים להתכווץ, ואני מתאר לעצמי שגם במלונות ובתעשייה עצמה.

יצחק אהרונוביץ': לטעמי, יש לנו כאן הזדמנות מיוחדת למנף את המצב הכלכלי שמביא לפיטורין בענפי המשק.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים שכל יום נסגר מפעל וכל יום יש עוד פיטורין והאבטלה גוברת; אנשים למעשה נפלטים משוק העבודה.

יצחק אהרונוביץ': אני חושב שדווקא המינוף של משרד התיירות, שהוא משרד שאני יודע שחסרים בו – אני יודע על אלפי מקומות עבודה, ואני יודע שגם פעלת בכיוון הזה.

יצחק אהרונוביץ': אבל איך עושים את זה?

יצחק אהרונוביץ': איך מכשירים?

יצחק אהרונוביץ': איך עושים את ההסבה המקצועית של עובדי היי-טק, של עובדי מפעלים שייכנסו לתעשיית התיירות?

יצחק אהרונוביץ': זה נושא שצריך לחשוב עליו, כי מצד אחד יש חוסר, ומצד שני נפלטים עובדים, ופה צריך לעשות את העבודה ואני יודע שיש כיוונים.

יצחק אהרונוביץ': הייתי שמח לשמוע את הפתרונות.

מיכאל איתן: מה הצפי של התיירות – של מספר התיירים שיגיעו?

רוחמה אברהם-בלילא: יש לי סקירה מדויקת מכל מדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אתם רוצים לשמוע פירוט – אני אשמח.

יצחק אהרונוביץ': מה שאני יודע, ובוודאי השרה תתקן או תחזק, זה ירידה של 10%–29% מ-3 מיליוני תיירים או 3 מיליוני תיירים פלוס.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו בתחילת המשבר ובתחילת השנה וצריך להיערך לזה.

יצחק אהרונוביץ': תמיד היה לנו חשבון שאנחנו רוצים תוספת של תיירות נכנסת, ועכשיו אנחנו ברגרסיה.

יצחק אהרונוביץ': לטעמי, מאחר שיש מקומות עבודה פנויים, צריך להטות את אלה שנפלטים מהצד האחד לצד השני של תעשיית המלונאות.

יצחק אהרונוביץ': הדבר השני שאני רוצה לשאול הוא בנושא של תיירות פנים.

יצחק אהרונוביץ': גם שם דיברת על זה.

יצחק אהרונוביץ': תיירות פנים – ניסיתי בכל כוחי, לא תמיד הצלחתי.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את זה ואני מתאר לעצמי שגם את הערת על זה, נדמה לי, בסוף דברייך.

יצחק אהרונוביץ': מאחר שבתיירות הנכנסת תהיה ירידה של כמה עשרות אחוזים, איך תיירות הפנים תעלה בחזרה את האחוזים?

יצחק אהרונוביץ': אני יודע שהבעיה המרכזית של תיירות הפנים היא המחירים.

יצחק אהרונוביץ': המחירים בבתי-המלון גבוהים.

יצחק אהרונוביץ': כשאני מדבר עם מנהלי בתי-המלון, עם התאחדות בתי-המלון – הם אומרים שיש תקורות, יש אנשים קבועים, ואי-אפשר להשוות אותנו לא לטורקיה ולא למצרים.

יצחק אהרונוביץ': אבל אני לא מקבל את זה.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר שצריך להוריד את המחירים.

יצחק אהרונוביץ': כולנו מבקרים בבתי-מלון, המחירים גבוהים, ואני חושב שזאת ההזדמנות – כדי למלא את בתי-המלון ואת כל תעשיית המלונאות, צו השעה הוא להוריד את המחירים.

יצחק אהרונוביץ': גם פה הייתי רוצה לשמוע מה בכל זאת עושים.

יצחק אהרונוביץ': הדבר השלישי – התחלתי לטפל, לא סיימתי, ואולי את יכולה לעדכן אותנו.

יצחק אהרונוביץ': עם רוסיה היתה פתיחה יפה של ביטול הוויזות.

יצחק אהרונוביץ': איפה עומדת אוקראינה?

יצחק אהרונוביץ': איפה עומדות יתר המדינות הבלטיות?

יצחק אהרונוביץ': איפה עומדת סין, שפעלתי שם?

יצחק אהרונוביץ': איפה עומדות קוריאה-הדרומית, יפן, כל המדינות האלה, שיכולות מחר להעמיס מטוסים ולבוא ישירות?

יצחק אהרונוביץ': הוויזות זה מחסום פסיכולוגי, וברגע שביטלנו אצל הרוסים – הכול פתוח, וצריך לראות איך מורידים את זה.

יצחק אהרונוביץ': שאלה אחרונה שאני רוצה לשאול היא על בניית בתי-מלון.

יצחק אהרונוביץ': גם פה התחלנו תהליך שהיה תקוע; שש-שבע שנים לא בנו מלון בישראל.

יצחק אהרונוביץ': התחלתי, ואני מעריך שהשרה המשיכה בזה.

יצחק אהרונוביץ': איפה עומד כל הנושא של חוסר בחדרי מלון היום בארץ?

יצחק אהרונוביץ': תודה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: האמת היא שנגעת בלב לבו של משרד התיירות, ואני שמחה מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: ראשית, אני אומר – – –

מיכאל איתן: זה לא יהיה נורא אם אתם תקיימו שיחה ביניכם.

מיכאל איתן: זה לא צריך להיות ברצף, ואם יש לך מה להעיר תוך כדי דבריה, אנחנו נשמח לשמוע.

מיכאל איתן: אני מנסה לומר שהדיון כעת צריך להיות כאילו אתם משוחחים ביניכם, כדי שאנחנו נוכל לקבל את האינטראקציה בין שניכם – שרה ושר לשעבר, מכירים את המשרד.

מיכאל איתן: אנחנו מהצד לא מכירים; תלמדו אותנו, תדברו על המשרד.

רוחמה אברהם-בלילא: אינטראקציה היתה, והיא תהיה.

נסים זאב: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: כשאתה פה, אז בכלל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שבשנת 2008 ההכנסות מתיירות נכנסת היו כ-40 מיליארד שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה הרבה מאוד כסף.

רוחמה אברהם-בלילא: במעגל העבודה, באופן ישיר, מועסקים כ-90,000 עובדים, ובמעגל העקיף – כ-160,000 עובדים.

רוחמה אברהם-בלילא: כשנכנסתי לתפקיד היה חסר של – תקשיבו טוב – 4,500 מקומות עבודה, שכל אזרח במדינה יכול היה להציע את עצמו אליהם ולהתקבל.

רוחמה אברהם-בלילא: החלטתי שאני מקיימת יריד תעסוקה בן שלושה ימים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא היה סתם עוד יריד תעסוקה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה היה יריד תעסוקה בשיתוף עם התמ"ת, וכל מועמד שרצה להשתלב בתעשיית התיירות – אני לא מדברת רק על החדרניות או המלצרים וכו', אני מדברת גם על הרמה היותר גבוהה – כל מי שראה עצמו מועמד לעבוד בתעשיית התיירות, בכל נושא שהוא, העמדנו לרשותו, דרך התמ"ת, קורסי הכשרה.

מיכאל איתן: תמ"ת זה תעשייה, מסחר ותעסוקה.

מיכאל איתן: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מיכאל איתן: אנחנו מדברים בינינו, אבל הצופים אומרים: מה זה התמ"ת הזה, מה זה התמ"ת הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שבשלושת הימים הללו ביקרו למעלה מ-2,000 איש, ורבים מהם השתלבו במסגרת של לימודים והכשרות, אבל עדיין זה לא השלים את החסר הצפוי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר, באשר לבעיה העיקרית שלנו כאן בתיירות הפנים, שלפני כשבועיים, כאשר עופר עיני ואני עשינו כינוס מיוחד של כל ועדי העובדים, שזה ציבור שמונה 2 מיליוני איש – זה פוטנציאל אדיר – אחת הסוגיות שהועלו שם היא באמת המחירים הגבוהים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה נוסע לטורקיה, מקבל שבוע ימים עם ארוחות – לעומת המחיר באילת, שאתה לא עוזב את הגבול, אין החוויה של היציאה מהארץ, ואתה נדרש לשלם הון תועפות.

רוחמה אברהם-בלילא: שמעתי גם את הסוגיה של עלות עובד בטורקיה לעומת עלות עובד כאן בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר נשאתי דברים שאלתי את השאלה הבאה, אמרתי לאלי גונן – שיתפנו פעולה ועבדנו בצורה מדהימה, ושאלתי אותו את השאלה הבאה: אנחנו נמצאים בשעת משבר כלכלי, מה נכון: לגרום לבתי-מלון להיסגר או להוציא חבילות נופש מיוחדות שיעסיקו עובדים, שיגרמו למצב שבו בית-המלון פעיל ולא נסגר – כי בית-מלון סגור, קשה מאוד לפתוח אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: הנחיתי את מנכ"ל המשרד, יחד עם צוות מיוחד של ההסתדרות והתאחדות בתי-המלון, לצאת בחבילות נופש מיוחדות בזמנים שה"פיקים" בבתי-המלון באמת לא גבוהים, ויש זמנים כאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שבימים הקרובים יצאו חבילות נופש אטרקטיביות מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר גם בנושא של הוויזות לסין: יצא לי להגיע לסין ולהשלים את הסכם ADS, שאומר שמדינת ישראל יכולה לשווק את עצמה – עד עכשיו מדינת ישראל לא יכלה לשווק את עצמה בסין.

רוחמה אברהם-בלילא: וכאשר נאמתי שם בפני חברי הפרמלנט אמרתי שאני כשרת התיירות, יש לי חלום שהוא לא גדול, קטן; אמרתי: דמיינו לעצמכם מה אנחנו נעשה – דרך אגב, עוד לא התקלקלנו שם, אנחנו עדיין עם נאור, עם שמקבל פרסי נובל; הם ידעו לומר את כל פרסי הנובל שהיהודים זכו בהם, בלי להתבלבל אפילו.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרתי שהחלום שלי הוא להביא למצב שבו נצליח להביא – לא הרבה, רק 0.5% מ-1.4 מיליארד סינים לישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אז השבוע פתחנו את לשכת התיירות בסין.

רוחמה אברהם-בלילא: היא נפתחה, ובחודש אפריל היא כבר תעבוד באופן רשמי.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שם נציג.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שגם כאן אנחנו נערכים, כי כדי לקבל את התייר הסיני אתה צריך את המסעדה האתנית, עם האוכל המיוחד שלו, והוא צריך לראות את אותו מלצר סיני.

רוחמה אברהם-בלילא: לצורך כך גם פעלתי בממשלה כדי שענף המסעדות האתניות לא ייפגע.

רוחמה אברהם-בלילא: המינימום הנדרש של עובדים זרים שבאמת הם המומחים הוא 900, וזה מחזיק מעגל עבודה די רחב.

רוחמה אברהם-בלילא: גם יצאתי בקריאה לכל העוסקים בענף הזה להכין את עצמם.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו שהכנו את עצמנו לקבלת התייר הרוסי – יש מסעדות שיש בהן תפריטים ברוסית – כך הייתי רוצה לראות את אותה תעשייה מתפתחת לכיוון סין.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שאחת הבעיות הגדולות שלנו היא הביורוקרטיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו מדינה צעירה, בסך הכול בת 60, אבל עם ביורוקרטיה זקנה מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: גלגלי הביורוקרטיה גרמו לעתים להרבה מאוד משקיעים לברוח מהארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שעם כניסתי לתפקיד הנחיתי את גורמי המשרד לבנות תחנה מיוחדת אשר תיקרא One Stop Shop, שהשורה התחתונה שלה אומרת שכל משקיע שזכה על-פי כל דין במכרז להקמת בית-מלון, יקבל את הסיוע בתחנה אחת במשרד התיירות אל מול כל המשרדים השונים.

רוחמה אברהם-בלילא: יצאתי בקריאה, וביחד עם שר השיכון הגענו למצב של איתור קרקעות זמינות לשיווק לבתי-מלון.

רוחמה אברהם-בלילא: כרגע אנחנו נמצאים בחסר, אני מעריכה שיש חסר של בסביבות 10,000 חדרים.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לנו "מכבייה" בקרוב, אנשים הולכים להשתכן בבתים פרטיים, זו פשוט קטסטרופה.

רוחמה אברהם-בלילא: בגלל גלגלי הביורוקרטיה אנחנו כמעט לא רואים שנבנים בתי-מלון כפטריות לאחר הגשם, למרות הפוטנציאל האדיר של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שכל המהלך הזה – כאשר התחנה הזאת תושלם, היא תביא לצמצום הזמן שנדרש להקים בית-מלון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שגם מבחינת הצפי של הירידה בתיירות הנכנסת – היא לא כל כך דרסטית, משום שהעברתי החלטה, בגיבוי האוצר, כמובן – אתם יודעים, אנחנו מתנהלים בתקציב של 1 חלקי 12 ונורא קשה להתנהל במצב כזה, אבל בא מבצע "עופרת יצוקה", ומצד אחד אתה צריך להסביר את עצמך בעולם; מצד שני יש המשבר הכלכלי שפוקד את כל העולם.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן החלטתי לקחת חצי מהתקציב השיווקי של השנה הבאה והקדמתי אותו לעכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: יצאנו בשיווק אגרסיבי במדינות מקור – בגרמניה, באירופה, בצפון אמריקה, והשיווק הזה נותן את אותותיו.

רוחמה אברהם-בלילא: תהיה ירידה, היעד שלנו – היעד ל-2010 היה להגיע ל-5 מיליוני תיירים, אז דחינו את היעד הזה ל-2012.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, אנחנו מנסים – אחת המטרות שלנו היא לשמר את היעד הנוכחי של 3 מיליונים, ובפעולות שיווק נכונות אנחנו יכולים לשמר את היעד הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: באשר להתקדמות, תהליך שגם הוא בעיני מאוד חשוב, ביטול ויזות ממדינות נוספות – אני חושבת שהיינו צריכים להגיע למצב – הרי ביטול הוויזות נכנס לתוקפו רק בחודש ספטמבר, היינו צריכים לפתוח את זה במדינה נוספת בצעדים מאוד שקולים.

רוחמה אברהם-בלילא: לא חוכמה גדולה לבוא ולפתוח את ה"שיבר" הזה כאשר אין לך בתי-מלון לארח אותם ואתה לא תוכל לקבל אותם נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: הראייה שלי היתה שכל תייר שמגיע לארץ צריך להיות שגריר של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן גם כל אותם קורסים – שאתה מכיר אותם בוודאי – שנערכים במשרד התיירות, כדי ללמד איך אנחנו מקבלים את פני התייר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת, ואני מצטערת על העובדה הזאת, שבפרק זמן מאוד-מאוד קצר, בסך הכול שלוש שנים, התחלפו חמישה שרים.

רוחמה אברהם-בלילא: זו פשוט קטסטרופה ליציבות השלטונית במדינת ישראל.

מיכאל איתן: כל שר תייר.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרתי לא אחת, שאנחנו השרים במשרד התיירות מרגישים תיירים אולי יותר מכל תייר אחר, ואני עומדת מאחורי זה עכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מקווה שהממשלה הנוכחית, אשר תורכב – אינני יודעת אם נהיה חלק ממנה, ככל הנראה לא, אבל אחד מהדברים שבאמת, ואתם בוודאי תהיו חלק – אל תוותרו על שינוי שיטת הממשל בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: יציבות שלטונית זו חובה מוסרית של כל אחד מחברי הבית הזה.

מיכאל איתן: צודקת במאה אחוז.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: עכשיו – בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': ברשותך, קודם כול, שינוי שיטת הממשל – אנחנו מובילים את זה, וזה בסדר גמור.

רוחמה אברהם-בלילא: אל תרדו מזה.

יצחק אהרונוביץ': לא, לא, לא יורדים.

מיכאל איתן: כולם מובילים, אבל העגלה לא זזה.

מיכאל איתן: תקועה.

יצחק אהרונוביץ': יושב-ראש הכנסת הזמני תומך, וזה בסדר, ואני בטוח שזה יעבור.

יצחק אהרונוביץ': ברשותך, עוד שאלה.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה, ברשותך, לשאול עוד דבר: דיברנו, ואת אומרת שכל תייר הוא שגריר; ואני אומר לך – הקמתי ועדה בזמנו, ועדת השירות – אנשים מבחוץ ומתוך המשרד.

יצחק אהרונוביץ': הגישו לי את ההמלצות.

יצחק אהרונוביץ': לא הצלחתי ליישם אותן כי בדיוק עזבתי.

יצחק אהרונוביץ': אבל חייבים – אני אומר את זה ויכול להיות שהתחלת בזה – לשנות את הדפוסים, לשנות את השירות.

יצחק אהרונוביץ': גם לשדרג, שיהיו בתי-מלון עם שדרוג; הם לא אוהבים את הדברים האלה.

יצחק אהרונוביץ': וגם צריך לתת יחס לתייר, ומורי הדרך.

יצחק אהרונוביץ': באמת, הנושא של השירות הוא מרכיב מאוד מאוד חשוב.

יצחק אהרונוביץ': הוועדה עבדה קרוב לשנה.

יצחק אהרונוביץ': הקים את זה השר הרצוג ואני המשכתי בזה, והעברתי לך את המקל.

יצחק אהרונוביץ': צריך לראות מה עושים שם, באמת, שיפור השירות לתייר – גם החוץ וגם הפנים.

יצחק אהרונוביץ': תודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה עם זה, וגם כאן נעשתה עבודה, ואני אומר יותר מזה: אתה בוודאי מכיר את אותה סיירת מתנדבים גמלאים שעובדת בעיר העתיקה, והיא באמת עם היד על הדופק.

רוחמה אברהם-בלילא: משרד התיירות, לצערי, הוא לא המשרד שיש בידיו הכלים לאכוף דברים, אבל אני בהחלט אומר שאת נושא הדירוג התחלנו, ואנחנו מתחילים דווקא מהצימרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שיש לנו צימרים שברמת הדירוג שלהם, אני אגדיר אותם לפחות כצימרים של עשרה כוכבים.

רוחמה אברהם-בלילא: ועדיין – כל נושא ההתיישבות הכפרית הוא גם חזק, ונתנו לו ביטוי במשרד התיירות, אבל אתה יודע, בפרק זמן כזה קצר אתה מנסה לגעת בכל כך הרבה תחומים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני שמחה על דבר אחד: שלפחות הצוות במשרד הוא צוות מקצועי, צוות מיומן, צוות שמכיר את העבודה, צוות שעושה את העבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: ואתה יודע, הבחירות, הוחלט שהולכים לבחירות לפני – כמה?

רוחמה אברהם-בלילא: שלושה חודשים?

רוחמה אברהם-בלילא: 90 יום אנחנו כבר נמצאים במערכת בחירות.

רוחמה אברהם-בלילא: מתי זה היה?

מיכאל איתן: יותר מדי זמן.

רוחמה אברהם-בלילא: ארבעה חודשים.

רוחמה אברהם-בלילא: אז פרק זמן של ארבעה חודשים – כאשר יש לך נושאים בוערים ויש לך מבצע "עופרת יצוקה" – אני לא מתנצלת, עשיתי, והלוואי שהיתה ניתנת לי ההזדמנות להמשיך לעשות; אני אומר בגילוי לב שאני חשה תחושת החמצה.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: את עוד נשארת אתנו.

מיכאל איתן: אני מזמין את חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

מיכאל איתן: אחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, שמעתי בקשב רב את הסקירה, אבל לא שמעתי על המקום השני בתיירות במדינת ישראל, וזה מירון.

מנחם אליעזר מוזס: אחרי הכותל המערבי, מספר המבקרים במירון הוא 1.5 מיליון – –

רוחמה אברהם-בלילא: חצי מיליון איש.

מנחם אליעזר מוזס: 1.5 מיליון איש.

מנחם אליעזר מוזס: כך מופיע.

מנחם אליעזר מוזס: חצי מיליון איש רק בל"ג בעומר.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה צודק.

רוחמה אברהם-בלילא: זו ההילולה הכי גדולה במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: חצי מיליון איש מבקרים בל"ג בעומר במירון.

מנחם אליעזר מוזס: ומה בשאר ימות השנה?

רוחמה אברהם-בלילא: גם אני נמנית עם אותם מבקרים, ולא מעט.

מנחם אליעזר מוזס: אז אני מאוד שמח, ויותר קל לי להמחיש מה שקורה שם בדרך, בעלייה למירון: המהמורות, הבורות, הכול משובש.

מנחם אליעזר מוזס: כל הדרכים למעלה, כל התחבורה.

מנחם אליעזר מוזס: אין אפילו שילוט מתאים על דרך אחת שהיא חד-סטרית ודרך שנייה שהיא דו-סטרית.

מנחם אליעזר מוזס: ההפקרות שוררת שם עד לעלייה למקום, עד למתחם, בצורה מחרידה.

מנחם אליעזר מוזס: אני יודע שבזמנו הקציב משרד התיירות, דרך החברה הממשלתית לתיירות, למינהלת 21 מיליון ש"ח, ומתוך זה היה ביצוע רק ב-8 מיליוני ש"ח בכל הפרויקט הזה.

מנחם אליעזר מוזס: אני אישית עקבתי אחרי בור בכביש העולה למירון בקוטר של מטר על מטר.

מנחם אליעזר מוזס: התקשרתי למועצה האזורית, לוועדה המקומית.

מנחם אליעזר מוזס: שום דבר לא זז קרוב לשנה.

מנחם אליעזר מוזס: ולפני ל"ג בעומר עליתי לתורה במירון, ונוהגים הרי לתת צדקה; במקום לתת צדקה אמרתי שאני תורם לאספלט, לסגור את הבור הזה.

מנחם אליעזר מוזס: רק ביוזמה אישית נסגר הבור הזה.

מנחם אליעזר מוזס: שאלתי לשרה: מה בדעת משרד התיירות לעשות כדי להביא, להסיר את החרפה הזו מעל המקום התיירותי מספר שתיים במדינה?

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מיכאל איתן: אחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

מיכאל איתן: אחריו – חבר הכנסת מיכאלי, שאני לא רואה אותו כאן.

מיכאל איתן: בבקשה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, אני רוצה לשאול בקשר לתיירות פנים – מה עשה המשרד, או מה הפרויקטים של המשרד לפיתוח התיירות במגזר הערבי?

מסעוד גנאים: אני אומר את זה כי אני זוכר את התיירות בשנות ה-90.

מסעוד גנאים: היה שגשוג.

מסעוד גנאים: הערך של התיירות הוא לא רק בפיתוח הענף.

מסעוד גנאים: היה ערך חינוכי.

מסעוד גנאים: אני הדרכתי קבוצות של יהודים שבאו ממרכז הארץ אלינו, לצפון, וראיתי עד כמה הם לא מכירים אותנו.

מסעוד גנאים: הם לא מכירים אותנו על אמת.

מסעוד גנאים: התיירות היתה הזדמנות שיכירו אותנו.

מסעוד גנאים: אני גם רואה שבצפון, אם יש תיירות היא רק לעודד את ההתיישבות, למשל במועצה האזורית משגב.

מסעוד גנאים: אבל שאר היישובים, הערביים, לא נהנים, ואין כל תועלת לכל הפרויקט התיירותי בצפון; והכול – רק כדי לעודד אנשים, יהודים מהמרכז, להתיישב בצפון.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת נחמן שי.

מיכאל איתן: אחריו – חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, קודם כול, יש משהו מרענן בהופעתה של השרה.

נחמן שי: מצאתי שר שנהנה מתפקידו.

רוחמה אברהם-בלילא: מוזר, הא?

נחמן שי: והוא מקרין את זה לכל עבר.

נחמן שי: הוא גם נהנה, הוא גם גאה בהישגים של המשרד שלו, ועושה את זה בתוך רוח כזאת, כל כך חשובה.

נחמן שי: אז זה, קודם כול, במעטפת החיצונית.

קריאה: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: ועכשיו יהיו עוד פחות, כנראה.

רוחמה אברהם-בלילא: לצערי הרב.

נחמן שי: כנראה יהיו פחות.

נחמן שי: הדבר הבא הוא שאני באמת שותף לדעתה של השרה אברהם-בלילא שבתיירות יש הרבה יותר ממה שרואים במבט ראשון.

נחמן שי: יש בה כוח עצום, שיכול באמת למנף – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אגב, גם אתה עזרת בתיירות, בנושא של ה-UJC, המשלחות הרבות שהבאת.

רוחמה אברהם-בלילא: זה היה מדהים.

נחמן שי: תיכף אני אדבר על זה.

נחמן שי: אני אדבר על זה.

נחמן שי: אבל באמת, בכל מקום בעולם התיירות היא משרד כלכלי מרכזי, ולצערי אצלנו זה איכשהו נחשב לרמה יותר נמוכה, ולא בצדק, גם בהתחשב בתפקיד שהתיירות ממלאת בכלכלת המדינה.

נחמן שי: אני לא יודע אם הולכים לסדר את זה או להסדיר את זה, אבל הדברים האלה צריכים להיאמר בצורה ברורה.

נחמן שי: ובאותו הקשר, שהזדמן לי לדבר עליו אתמול – העוצמה הרכה של המדינה, מה שהמדינה מקרינה דרך התיירות, הרושם שהיא צורבת אצל מאות אלפי אנשים שבאים לישראל וחוזרים לארצותיהם, זה, שוב, מנוף בלתי רגיל כדי להציג את ישראל כמדינה שונה ממה שמקובל לראות אותה.

נחמן שי: ויש עבודה שלמה שנערכה בנושא הזה ולא זה הזמן לדבר על כך.

נחמן שי: לגבי שנת ה-60, נדמה לי שצריך לומר דבר אחד.

נחמן שי: גם השרה אברהם כל כך רצתה להיות זהירה בהוצאות שלה שהיא לא הצליחה להוציא את כל הכסף.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא רע.

נחמן שי: זה לא טוב.

נחמן שי: אני חושב שהיה צריך להוציא יותר.

נחמן שי: אבל מאחר שזמני קצר אני אוסיף שתי שאלות אחרונות.

נחמן שי: אחת, מה ההיערכות של תעשיית התיירות לתקופת החירום הנכנסת?

נחמן שי: ואילת – אילת היא נקודה מרכזית בתעשיית התיירות, שנחלשה מאוד בשנים האחרונות; מה אתם עושים כדי לעזור לאילת?

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני מבין שגברתי התייחסה קודם לביטול אשרות ממדינות שונות, במיוחד מדינות ברית-המועצות לשעבר.

אברהם מיכאלי: אני בעקבות זה פניתי באמת לשר הפנים לגבי כמה מדינות שבזמנו של השר אהרונוביץ עוד הובטח לנו שזה יורחב לגביהן.

אברהם מיכאלי: משום מה קיבלתי תשובה ממשרד הפנים שהמשרד עדיין מהרהר ושוקל את העניין – רק בעוד שנה מוכנים לדבר אתי.

רוחמה אברהם-בלילא: לגבי מה, לגבי רוסיה?

אברהם מיכאלי: לדוגמה גאורגיה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: רוסיה – נכנס לתוקף בספטמבר.

אברהם מיכאלי: לא, לא, אני מדבר על מדינות נוספות.

אברהם מיכאלי: לדוגמה, אמרתי מדינת גאורגיה.

אברהם מיכאלי: היתה אלי פנייה רשמית מהמדינה שם וביקשו לקדם את העניין הזה.

אברהם מיכאלי: ואמרו לי, משום מה, שדוחים את העניין לפחות עד סוף השנה הנוכחית ואז רוצים לשקול את העניין, ולא הבנתי למה.

אברהם מיכאלי: מה יש לשקול כל כך הרבה?

אברהם מיכאלי: הניצחון, לדעתי, מבחינת התיירות במדינת ישראל – התיירים האלה הביאו רווח גדול למדינה.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מיכאל איתן: אחריו – ישנו?

מיכאל איתן: חבר הכנסת אורי מקלב ישנו.

מיכאל איתן: כן.

מיכאל איתן: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי השרה, ביקור האפיפיור בארץ הוא גם אירוע תיירותי בקנה מידה גדול.

ג'מאל זחאלקה: יש לו גם פנים אחרות – דתיות.

ג'מאל זחאלקה: העיר נצרת – העירייה וגם התושבים ביקשו שהביקור יכלול את העיר נצרת.

ג'מאל זחאלקה: הוצעו מסלולים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מתאר לעצמי שהאפיפיור יבקר בארץ וידלג על נצרת.

ג'מאל זחאלקה: השמועה שהתפרסמה – ואני רוצה לשמוע ממך – היא שהממשלה או האחראים מטעם הממשלה דחפו אותו מחוץ לנצרת.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הם ציירו מסלול אחר.

ג'מאל זחאלקה: שאלתי היא כזו: קודם כול, מה דעתך ומה דעת הממשלה בעניין הזה של ביקור האפיפיור בנצרת?

ג'מאל זחאלקה: שאלה שנייה – מה הצעדים ומה ההיערכות לביקור בקנה מידה כל כך גדול, של אלפי אנשים, אני מתאר לעצמי, אירוע תיירותי חשוב מאוד?

ג'מאל זחאלקה: אני שוב מבקש שהשרה תאמר מה עמדתה בנושא ביקור האפיפיור בנצרת.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אורי מקלב.

מיכאל איתן: אחריו – אחרון השואלים, חבר הכנסת שלמה מולה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי הכנסת, באמת כמה מילות הוקרה על זמן קצר בכהונה כשרת התיירות, ואם שמענו סקירה מקיפה כל כך על הדברים שעשית – באמת מגיעות מילות הערכה.

אורי מקלב: עם זאת, כפי שאת אמרת, מדינת ישראל, ארץ-ישראל התברכה באוצרות שמים, אוצרות טבעיים.

אורי מקלב: את מדברת על אירועים שאנחנו עשינו פה, אבל הפרופורציה בין האירועים שאנחנו עושים, כמו אירועי היובל, שמשקיעים בהם הרבה כסף – אני לא חושב שזה בא בפרופורציה להשקעות בדברים שהם קבועים.

אורי מקלב: אם אנחנו משקיעים במקומות שהם מקומות התיירות שלנו, ואפשר לבסס אותם יותר, יותר לעשות אותם – גם במצב ביטחוני, שזה לא קל – שיהיו עוגן חזק – – –

רוחמה אברהם-בלילא: תהיה ספציפי.

רוחמה אברהם-בלילא: לגבי מה אתה אומר?

אורי מקלב: אני למשל אומר – הייתי בטבריה לפני שלושה שבועות והסתובבתי בטיילת, הסתובבתי במקומות תיירות.

אורי מקלב: לא היתה שם כמעט נפש חיה.

אורי מקלב: דיברתי עם סוחרים.

אורי מקלב: הם טענו שאין אבא – אין מי שמדבר אתם, אין מי שאומר להם מה התוכניות לעתיד, איך אפשר לחזק אותם, מה הראות, מה התוכניות.

אורי מקלב: היינו בסיור בדרום, חברי הכנסת.

אורי מקלב: בדרום ענף התיירות נפגע מאוד מאוד מאוד.

אורי מקלב: מה התוכניות שלנו למקומות כאלה?

אורי מקלב: ואנחנו גם צריכים להיערך, כי, חס וחלילה, אם בצפון יש רק החמרה במצב הביטחוני אנחנו יודעים שמייד יש בריחה, וענף התיירות הוא הענף שנפגע הכי מהר.

אורי מקלב: דיבר חברי הרב מוזס על מירון.

אורי מקלב: מירון, כפי שידוע, הוא האתר התיירותי אולי השני במדינה – לא רק שיש בור או לא בור – איזה מנוף זה יכול לתת לכל ענף הצימרים, לענף המלונאות בצפון, כולל טבריה.

אורי מקלב: האם יש תוכניות למשרד התיירות בנושאים הללו?

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: גברתי השרה, ראשית אני רוצה להודות לך על אירועים רבים שיזמת והיית שותפה להם במסגרת אירועי שנות ה-60.

שלמה מולה: אני יכול לומר מקרוב, כל פנייה שהיתה – אני חושב שהיתה לתפארת, ובאמת מגיעות לך ברכות, לך ולצוות המשרד שלך.

שלמה מולה: השאלה שאני רוצה לשאול היא על תיירות הפנים, ובמיוחד אני רוצה לשאול – למקד את השאלה באילת.

שלמה מולה: אני חושב שתיירות הפנים גם מייצרת מקומות עבודה.

שלמה מולה: דווקא לאוכלוסיות שאת רגישה להן – משם מגיעים אלה שמשתכרים שכר מינימום וכן הלאה.

שלמה מולה: אני חושב שכל הנושא של טיפול בתיירות הפנים, בדגש על אילת, במקום שרבבות ישראלים, גם בחגים, יצאו לטורקיה או למקומות אחרים, יכול להיות שהיה כדאי ושווה להשקיע מאמץ מיוחד דווקא לקראת תקופת החגים הקרבים, אם יש תוכניות כאלה – גם עידוד, ובמיוחד בתשתית התיירותית של תיירות הפנים בארץ.

שלמה מולה: תודה.

מיכאל איתן: סליחה.

מיכאל איתן: את ועדת המשנה לענייני הקואליציה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: המרכיב המשמעותי בקואליציה.

ראובן ריבלין: – – –

מיכאל איתן: אני אגיד כך: ועדת המשנה לענייני ביתנו.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר לך.

מיכאל איתן: יש אחד מחברי הכנסת שאני מפחד מאוד להעיר לו, וזה כבודו.

מיכאל איתן: כי אני עכשיו יודע בתוך תוכי, שכל הערה על כל דיבור תיפול עלי במשך תקופה ארוכה עשרות פעמים כשאני אשב שם ואתה תשב כאן.

מיכאל איתן: ואני – תזכיר לי את עוונותי.

מיכאל איתן: לכן אני נזהר.

רוחמה אברהם-בלילא: בהכנעה.

רוחמה אברהם-בלילא: בהכנעה.

ראובן ריבלין: אני מקבל את הערתך באהבה ומצדיק אותך על הכול.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל זה שאתה מפריע – לא אתה, סליחה.

רוחמה אברהם-בלילא: כשיש פה איזו ועדת משנה שהיא קריטית, אבל לשר התיירות – – –

ראובן ריבלין: אני לא יכול – שרת התיירות – גם אם – – – אני שומע אותך – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה.

אורי מקלב: ניסו לשכנע את אהרונוביץ לקחת את התיירות במקום תיק אחר.

מיכאל איתן: טוב, רבותי, נחזור לסדר-היום.

מיכאל איתן: יש לנו עוד סדר-יום ארוך.

מיכאל איתן: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש המיועד, חיבתי העמוקה אליך ידועה, וזה לא יום-יומיים, זה הרבה מאוד זמן, וזה ימשיך להיות גם אם תפריע לי וגם אם לא תשמע אותי.

מיכאל איתן: גברתי השרה, תשיבי לשואלים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להשיב.

רוחמה אברהם-בלילא: בסוגיה של קבר הרשב"י, אני אומר: אני אשה מאמינה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקרת בכותל הרבה מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רואה את ההתפתחויות המדהימות, את כל הפיתוח של מנהרות הכותל, ואני חשה, אני אומרת את זה כאן – אני חשה בושה גדולה בהזנחה הפושעת, לא רק של קבר הרשב"י; של מערת אליהו הנביא ושל עוד מקומות קדושים, ששייכים גם למגזרים אחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת את זה בגילוי לב.

רוחמה אברהם-בלילא: בגלל הקרבה שלי גם קראתי את דוח מבקר המדינה, שקטל את כל דרכי הגישה, את כל ההילולה שנערכה בשנים האחרונות, ואני אומר שרק נס משמים שלא היה אסון.

קריאה: בזכות הרשב"י.

רוחמה אברהם-בלילא: גם בזכות הרשב"י, אבל בזכות הקדוש-ברוך-הוא קודם כול.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם אומר שכמי שמצרה על הסוגיה הזאת, הבאתי להצעת מחליטים של הממשלה על ההילולה הקרובה.

רוחמה אברהם-בלילא: מיניתי מנהל מיוחד שיהיה אחראי לשיפוץ המתחם.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, אתה מכיר את הסוגיה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שם תביעות בעלות, יש שם בעיה שאי-אפשר למנות חברי דירקטוריון ויש שם דירקטוריון לעומתי.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שם אלף ואחת בעיות, וכולן סיבות למה לא לפתח את המקום הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: התעלמתי מהסיבות האלה, ותוך כדי מערכת הבחירות פניתי אל היועץ המשפטי לממשלה וביקשתי למנות חבר דירקטוריון – סולי כהן מהכותל, כולם מכירים את היכולות שלו, את יכולות הביצוע האדירות שלו.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לו קבלות בכותל.

רוחמה אברהם-בלילא: ביקשתי ממנו שיהיה מופקד על פיתוח קבר הרשב"י.

רוחמה אברהם-בלילא: אומר לך שבהצעת המחליטים החלטנו שתוקם מנהרה מיוחדת בטיפול מע"צ.

רוחמה אברהם-בלילא: כל דרכי הגישה, כל דרכי האבטחה, יהיו בטיפולו של השר לביטחון פנים – זה באחריותך בינתיים, לפעם הקרובה.

רוחמה אברהם-בלילא: ומהשנה הבאה יצטרכו למלא אחרי הצעת המחליטים של הממשלה, אשר אומרת שצריכה לקום מינהלת מיוחדת שתטפל בכל האתר החשוב הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם סברתי, בעיני זו שערורייה, כל מה שקורה עם התרומות באתרים האלה.

רוחמה אברהם-בלילא: כל אדם שבא צריך לשמור על הצנעה ועל הקדושה של המקומות האלה, ואין לי שום טענה כלפי אותם אנשים שבאים ותורמים את מיטב כספם לשם שמים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל לא ייתכן שבמקום כזה שהוא קדוש, אחד שתרם ברזייה – השם שלו יהיה יותר גדול מהציון עצמו.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן דרשתי מהיועץ המשפטי של המשרד לקבוע קריטריונים ולפתוח עמותה מיוחדת שתוכל לגייס כספים, כדי שיהיה סדר.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת פשוט שערורייה כל מה שקורה עם כל התרומות שם.

רוחמה אברהם-בלילא: תסתובב בעיר העתיקה, תראה שיש שם עמותות ועל כל קיר רענן שמות קופת צדקה, ואתה כבר לא יכול לגעת בקיר.

רוחמה אברהם-בלילא: שלא לדבר על שיפוץ – בין אם זה קבר דוד ובין אם זה מקומות אחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מקווה שייעשה סדר בסוגיה הזאת, אבל בהחלט נתנו את הדעת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מקווה שההילולה הקרובה עלינו לטובה תהיה קצת שונה – אנחנו נמצאים בחודש מרס, ההילולה במאי, בעזרת השם, פרק הזמן קצר מאוד; אני מקווה שנצליח לעשות משהו גם בהיבט התשתיתי, אבל אני יכולה לומר שאם ייצמדו להצעת המחליטים של הממשלה, לי אין ספק שההילולה הבאה עלינו לטובה ב-2010 תהיה הרבה יותר מסודרת.

ראובן ריבלין: היתה הצעת מחליטים.

רוחמה אברהם-בלילא: כן.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת מחליטים, אשר יש לה תקציב של 7 מיליוני שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: 2 מיליוני שקלים משרד התיירות – זה לצורך דרכי גישה: 2 מיליוני שקלים – משרד התיירות; 2 מיליוני שקלים לקחתי ממטה ה-60, ו-5 מיליונים – הגעתי כבר ל-9 – 5 מיליוני שקלים עד 6 מיליונים – אני לא יודעת, זה תלוי באומדן של מע"צ, עם הפיתוח של המנהרה.

ראובן ריבלין: דרך מע"צ?

רוחמה אברהם-בלילא: דרך משרד התחבורה, מע"צ.

רוחמה אברהם-בלילא: שניהם אחראים על הקמת המנהרה.

רוחמה אברהם-בלילא: משרד התיירות לא יכול להיות אחראי על דרכי גישה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל באופן כללי, אני חושבת שנתנו פתרון שהוא – כאשר אמר חבר הכנסת מוזס שהוא היה צריך לתרום לסגירת בור שנפער, זאת שערורייה.

רוחמה אברהם-בלילא: תשמע, זה לא יכול להיות במדינה מתוקנת.

רוחמה אברהם-בלילא: שני חברי כנסת שאלו על הסוגיה של אילת, חבר הכנסת נחמן שי וחבר הכנסת מולה.

רוחמה אברהם-בלילא: תראו, אילת היא עיר תיירותית חשובה מאוד למדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אילת היא גם אי.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, היא לא ניזונה מערים שכנות בשום דבר – לא בהיבט התעסוקתי שלה, לא בהיבט של התיירות שבה, לא בשום דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן כל ממשלה באשר היא צריכה לקחת את אילת כאחד מהיעדים – קודם כול, כעיר תיירותית, זה דבר אחד, ולהשקיע בה בכל מה שקשור למלונות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מדברת על פטור ממע"מ, ותיכף נראה איך תהיה ההתנהלות התקציבית הקרובה; הכנסת הקודמת קיבלה החלטה כזאת, אני לא יודעת אם יהיה אפשר ליישם אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אי-אפשר להתעלם מעצם העובדה שמה שקורה בעקבה ומה שקורה בטאבה, הפיתוח המואץ והאדיר וההשקעות התקציביות האדירות בשיווק של אותן המדינות, של ירדן ושל מצרים, שהן שכנות של אילת – אילת צריכה להיות מטופלת בהחרגה, ואני אומר שלמשרד האוצר יש תוכנית מיוחדת, לקחת את העיר אילת כפרויקט ולהשקיע באילת בכל המובנים: בנושא התיירותי, בנושא של התעסוקה שם, בנושא של משרד התמ"ת שם.

רוחמה אברהם-בלילא: לקחת את הכול ובאמת לנסות לעזור לעיר אילת.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אנחנו לא נעשה את זה – אני אומרת את זה כאן בשקיפות מלאה – אם אנחנו לא נעשה את זה, ויפה שעה אחת קודם, העיר אילת עוד תגיע למצב של סגירה, ואוי ואבוי לנו.

רוחמה אברהם-בלילא: זה הגבול הדרומי שלנו, זו עיר שחוגגת השנה 60 שנות קיום.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו חייבים לעשות את הכול כדי באמת לעזור לה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שבמשרד התיירות – – –

ראובן ריבלין: חוק ההסדרים הקודם מתכוון לבטל את ביטול המע"מ באילת.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו נראה איך הממשלה הנוכחית תתנהל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שהם לא יבטלו את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, מה שהתקבל אצלנו ב-15 באוגוסט, כמדומני, או ב-24 באוגוסט – יצאנו מאז לבחירות, אני לא יודעת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני ידעתי לומר שדיברנו על הסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אדוני יודע היטב שחוק הסדרים אשר מגיע לידי ממשלה הוא לא בהכרח אותו חוק הסדרים אשר הכנסת מוציאה.

ראובן ריבלין: מקור תקציבי – – –

רוחמה אברהם-בלילא: זה נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: 400 מיליון שקלים שהם לא מבוטלים.

מיכאל איתן: גברתי, עוד שתי דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני אומר שמשרד התיירות הוסיף 14 טיסות שכר ישירות לאילת.

רוחמה אברהם-בלילא: זה נתן זריקת עידוד ברמה תיירותית אדירה – מדנמרק, מפינלנד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שגם שר התיירות הקרוב, שיבוא, אחד הדברים שהוא צריך לעשות זה להמשיך ולראות איך אנחנו ממשיכים לפתח את התעופה ישירות לאילת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שבפרק הזמן הזה במשרד התיירות הצלחנו להוסיף הרבה מאוד טיסות, עם הרבה מאוד חברות תעופה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אתם רוצים פירוט אני אפרט: חברות כמו "דלתא", "בי.

רוחמה אברהם-בלילא: אם.

רוחמה אברהם-בלילא: איי", "תומפסון" ו"ג'ט אייר" יגיעו לישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: יש מדינות יעד שזאת הפעם הראשונה שחתמנו אתן, וזה בחצי השנה האחרונה.

רוחמה אברהם-בלילא: כל חבר כנסת שירצה פירוט, אני אשמח להעביר לו את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: בסוגיה של הוויזות הנוספות, חבר הכנסת מיכאלי.

נסים זאב: מה קורה עם הביקור של האפיפיור?

מיכאל איתן: חבר הכנסת נסים זאב, אתה אחד מהאנשים שמתמידים לשבת פה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל לא שאלת שום דבר.

מיכאל איתן: כמה פעמים הזמנתי שאלות, לא היו לך שאלות.

מיכאל איתן: עכשיו לשרה יש עוד דקה לענות לאלה שכן שאלו.

נסים זאב: מים אחרונים חובה, אדוני.

נסים זאב: צריך להתייחס בימים האלה של – – –

מיכאל איתן: סליחה, לא מים אחרונים ולא פוסקים ראשונים.

רוחמה אברהם-בלילא: תוסיף לי עוד קצת, אפשר?

מיכאל איתן: בבקשה.

מיכאל איתן: היתה כאן שאלה נוספת לגבי האפיפיור.

רוחמה אברהם-בלילא: אני תיכף אגע בסוגיה של האפיפיור בהרחבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אתעלם משאלתו של חבר הכנסת זחאלקה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבטיחה, ואעשה זאת בקצרה.

מיכאל איתן: אנחנו מסיימים.

מיכאל איתן: אנחנו כבר אחרי הזמן.

רוחמה אברהם-בלילא: לגבי הסוגיה של הוויזות הנוספות, כפי שאמרתי, צריך לעשות את זה בצורה מדודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אי-אפשר לפתוח את ה"שיבר", להביא לפה תיירים ולגרום למצב שאתה לא יכול לקבל אותם מבחינת תפוסת חדרי המלון.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל צריך להמשיך ולראות אילו מדינות יכולות להיות מדינות יעד לביטול הוויזות.

רוחמה אברהם-בלילא: בסוגיה של טבריה: ביקרת בעיר טבריה; ואחת ההחלטות החשובות – אני לא מדברת על ההיבט התשתיתי, על כך שטבריה של לפני שלוש שנים היא לא טבריה של עכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: טבריה משנה תדמית בהיבט התיירותי שלה, על הטיילות שבה, על כל השינוי התשתיתי, על הכבישים.

רוחמה אברהם-בלילא: הצלחתי, קיבלתי הצעה – החלטתי שבטבריה, בכינרת עצמה, תוקם מזרקת מים רוקדים כמו ב"בלאג'יו" – יש שם המים הרוקדים.

מיכאל איתן: העיקר שהיא תהיה כמו הקפטריה.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת תהיה אטרקציה מאוד-מאוד ייחודית, אני ביקשתי להוסיף שם אלמנטים שגם קשורים לתיירות האוונגלית, שזה מאוד-מאוד חשוב.

רוחמה אברהם-בלילא: בסוגיה של נצרת וביקור האפיפיור – קודם כול, אני שמחה מאוד שהאפיפיור החליט לבקר במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי ספק שהביקור הזה יהיה אחד מהעוגנים של התיירות בשנת 2010.

רוחמה אברהם-בלילא: לא משרד ראש הממשלה, לא בית הנשיא שהזמין ולא אני, שאני לא אחראית – יש שר במשרד ראש הממשלה, שקוראים לו חיים רמון, והוא אחראי על ביקור האפיפיור.

רוחמה אברהם-בלילא: אף אחד מהם לא קבע את הלו"ז של האפיפיור; הגיע לכאן צוות מיוחד, צוות מקדים, כבר פעמיים, והוא הביא לידי ביטוי את כל אותם מקומות שהאפיפיור רוצה לבקר בהם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת לומר שמתוכננת מיסה ענקית בנצרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר לך גם יותר מזה: כשרת התיירות, אני חושבת שבנצרת יש הרבה מאוד מקומות קדושים שמשרד התיירות מפתח אותם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצרה על העובדה שהעירייה עצמה לא יודעת לשמור על כל אותן השקעות תקציביות שאנחנו כמשרד באים ומשקיעים.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שם פשוט תורנות של שבירת פנסים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע מה?

רוחמה אברהם-בלילא: קשה לראות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אחת ההתניות שלי – אני הנחתי תוכנית מאוד מיוחדת לפיתוח תיירותי בעיר נצרת, במקומות מאוד-מאוד מיוחדים, עם הרבה מאוד כסף; אחת ההתניות שלי היתה שהעירייה תדע לשמר את כל המקומות שאנחנו השקענו בהם כמשרד התיירות, בין אם זה בהתקנת מצלמות ובין אם זה בהצבת שומרים שם.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אי-אפשר שיהיה מצב שאתה בא, משקיע 5 מיליוני שקלים, מפתח, וכעבור חודש הכול נראה נורא.

ג'מאל זחאלקה: האם האפיפיור כן יבקר בנצרת?

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת לומר שמתוכננת מיסה גדולה של 30,000 איש בנצרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת לומר – אני לא יודעת אם זה שונה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אבדוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לבדוק ולומר לך, אבל מתוכננת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יודעת אם התוכנית שונתה ביומיים האחרונים, אבל לצורך ביקור האפיפיור, הממשלה הקציבה תקציב לא מבוטל של 46 מיליון שקלים לשיפור תשתיות במקומות שבהם הוא אמור לבקר, כולל מה שקשור לאותה מיסה מדוברת, שהיא מיסה ענקית, וצריך להיערך אליה בהיבט התשתיתי.

רוחמה אברהם-בלילא: בסוגיה של המגזר הערבי – ופה אני אסיים, אדוני היושב-ראש – בעיני, ואני גם חשתי, מדינות היעד שלנו מאוד מעוניינות להכיר את המגזר הערבי, על כל ההיבטים שלו – על האירוח שלו, על המאכלים שלו – ואני חושבת שיש פה פוטנציאל אדיר.

רוחמה אברהם-בלילא: עם כניסתי לתפקיד החלטתי שאנחנו מעבים את כל מה שקשור למדריכים בשפה הערבית – בין דרוזים, בין ערבים, הכשרה שלהם לתיירות – כדי שאנחנו נוכל להכניס יותר ויותר תיירים דווקא למקומות שבהם זה ניתן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לתת לך פירוט מדויק של החברה הממשלתית לתיירות על הפיתוח במקומות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצרה על מה שאמרת, כי משרד התיירות לא משקיע ביישובים לשם התיישבות.

רוחמה אברהם-בלילא: אחת ההנחיות הכי ברורות במשרד התיירות – ואני מאוד שמרתי עליה, ואני יודעת שגם קודמי – היא שמשרד התיירות יכול להשקיע כספים רק בעיר שיש בה אלמנטים תיירותיים.

רוחמה אברהם-בלילא: חד-משמעית.

רוחמה אברהם-בלילא: לא היתה שום העברה של תקציב ולא פיתוח של טיילת באיזה מקום שאף תייר לא מגיע אליו.

רוחמה אברהם-בלילא: הנוסחה היא פשוטה.

רוחמה אברהם-בלילא: ברגע שעיר עומדת בקריטריונים של עיר תיירותית, עם פוטנציאל תיירותי – קח למשל את עכו, שהיא עיר משולבת; אנחנו משקיעים שם הרבה מאוד כספים.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שם פוטנציאל אדיר לתיירות, ואני הייתי רוצה לראות את עכו כאחת הערים הראשונות שיגיעו אליהן כמה שיותר תיירים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לתת לך פירוט מדויק.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: אני מבקש לסכם.

מיכאל איתן: רוצה משפט סיכום, ככה שנעזוב ב"קליימקס", נסיים בשיא?

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לומר בנימה אישית.

רוחמה אברהם-בלילא: בהחלט, זכיתי להגיע למעמד של שרה במדינת ישראל, ובעיני זה מעמד מאוד מכובד, מאוד חשוב, עם אחריות מאוד-מאוד גדולה, ואני שמחה שנפלו לידי שתי הזדמנויות אדירות, ואני מאחלת לכל אחד מחברי הבית הזה שגם לידיו ייפלו הזדמנויות כאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: הזדמנות היסטורית אחת היא באמת לעשות את אירועי שנת ה-60 למדינת ישראל, וההזדמנות השנייה היא לחנוך את שנת השיא בתיירות הישראלית עם 3 מיליוני תיירים בשנת 2008.

ראובן ריבלין: יפה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חשה עצב גדול על כך שאני צריכה לסיים את תפקידי כשרת התיירות, אבל אני אומר שנכנסתי לפוליטיקה לא למעט זמן – לעוד הרבה זמן – אז סביר להניח שעוד אשב באיזה עיתוי ליד שולחן הממשלה.

מיכאל איתן: אנחנו מאחלים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך שוב, אדוני היושב-ראש, על היוזמה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכל האנשים אשר עזרו לי בתפקידי כשרה, לכל הצוות שליווה אותי, שהאמין בדרכי ושילווה אותי עוד הרבה שנים.

רוחמה אברהם-בלילא: ולך אני מאחלת הצלחה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: גם אני מאחל לך הצלחה בכל תפקיד שתעשי בדרכך הציבורית, ואני מאחל גם הצלחה לענף התיירות בישראל, שהוא אכן אחד הענפים הכלכליים החשובים – –

רוחמה אברהם-בלילא: אמן.

מיכאל איתן: – – ומחזק אותנו בהרבה מובנים – גם במובן הכלכלי, גם במובן ההסברתי.

מיכאל איתן: תודה רבה לך על תרומתך.

רוחמה אברהם-בלילא: מי ייתן ובאמת נצליח לשנות את שיטת הממשל בישראל כדי שתהיה ממשלה יותר יציבה סוף-סוף.

מיכאל איתן: זה מחייב דיון נפרד.

רוחמה אברהם-בלילא: זה נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה גם לך.

מיכאל איתן: בהצלחה.

מיכאל איתן: המשא-ומתן לשחרור גלעד שליט

מיכאל איתן: רבותי, אנחנו חוזרים להצעות לסדר-היום.

מיכאל איתן: אני מזמין את חבר הכנסת שלמה מולה.

מיכאל איתן: הנושא: המשא-ומתן לשחרור גלעד שליט – הצעה מס' 128.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה להודות לשרת התיירות על הסקירה המאלפת.

שלמה מולה: אני חושב שהיא דוגמה ומופת לשר שנכנס לתפקידו, למד את תפקידו, עשה הרבה מאוד מהפכות, ואני באמת מודה לך מקרב לב.

שלמה מולה: הנושא שביקשתי שנדבר עליו – אני יודע שהוא על סדר-היום של הממשלה היום; הממשלה דנה בנושא של גלעד שליט ושחרורו.

שלמה מולה: אני יודע שהרבה אזרחי ישראל התאכזבו אתמול כשהשליחים של ראש הממשלה לא הביאו בשורה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדובר בנושא ערכי ממדרגה ראשונה.

שלמה מולה: מדובר בחייל שיושב קרוב ל-1,000 ימים מתחת לאדמה, לא רואה אור.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה דווקא לדבר בנימה אישית, כמי שראה והיה בכלא.

שלמה מולה: אני לא מאחל לאף אחד להיות בכלא יום אחד; בוודאי לא כשאתה לא רואה אור יום, בוודאי כשאתה נמצא בידיים אכזריות בעזה.

שלמה מולה: אבל, המדינה ששלחה את החייל צריכה לעשות כל מאמץ.

שלמה מולה: אני משוכנע שעושים כל מאמץ, אבל במבחן התוצאה אפשר להגיד שהממשלה נכשלה כשהיא לא שחררה את החייל גלעד שליט.

שלמה מולה: אני יודע שהאכזבה של המשפחה שלו היא האכזבה של כל העם, נכון להיום.

שלמה מולה: אני משוכנע שראש הממשלה והשרים עושים מאמצים, למרות האכזבה, אבל אני חושב – וקשה לי להגיד אבל אני אגיד בכל זאת – שמאחר שמדובר בהחלטה ערכית, שצריכה להינתן בהחלטה מנהיגותית, שהיא לא פחות חשובה מכל ההחלטות האחרות, אני חושב שצריך להחזיר את החייל הזה בכל מחיר.

שלמה מולה: אני יודע שקשה להגיד, אבל כשאני יודע שאם הוא לא יחזור התוצאה תהיה רעה – ואפילו אפשר לחשוב, גזר-דין מוות על החייל הזה – אם זאת עלולה להיות התוצאה, או שאנחנו יכולים להגיע לתוצאה רעה כמו שהגענו עם רון ארד, אני בוחר בכאב לבוא ולהגיד: צריך לשחרר את החייל הזה בכל מחיר.

שלמה מולה: אני חושב שלישראל יש מספיק אמצעים לעקוב אחרי אותם מרצחים שישתחררו מהכלא.

שלמה מולה: אני יודע שהם לא נמצאים בדיוק בכלא כמו שאני הייתי בכלא בסודן – הם נמצאים בבית-הבראה – ואני יודע שהם רוצחים מתועבים, אבל אני רוצה לבחור בחיים, אני רוצה לבחור בשחרורו של החייל.

שלמה מולה: אני חושב שהיתה מספיק סבלנות למשפחה ולעם ישראל שלוש שנים.

שלמה מולה: אין לנו ברירה.

שלמה מולה: הברירה היא להציל את חייו, להביא אותו הביתה.

שלמה מולה: לכן, אני חושב שצריך לעשות כל מאמץ.

שלמה מולה: אתה יודע מה, חבר הכנסת מיכאלי, אני אגיד לך ביושר ובהגינות: גם אם צריך לשחרר רוצחים כדי להביא אותו, אני בוחר בהבאתו הביתה.

שלמה מולה: זה צו השעה, החלטה מצפונית.

שלמה מולה: אני לא חושב שהממשלה הבאה יהיו לה התעוזה והעוז לשחרר אותו.

שלמה מולה: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני מודה לחבר הכנסת מולה.

מיכאל איתן: גורלו של גלעד שליט והשפעתו על אמון ההורים במערכת

מיכאל איתן: הצעה לסדר-היום מס' 143.

מיכאל איתן: אני מזמין את חברת הכנסת שלי יחימוביץ – נדמה לי לנאום בכורה.

שלי יחימוביץ': לא, לא.

מיכאל איתן: בכנסת הזאת?

שלי יחימוביץ': לא, אבל לא אכפת לי לקבל את כל החסדים של נאום בכורה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נושא שחרורו של גלעד שליט לא ייקבע בבית הזה, מטבע הדברים, ואנחנו בוודאי לא הפורום המוסמך לנהל משא-ומתן, וגם לא לדון בפרט כזה או אחר.

שלי יחימוביץ': יש ממשלה שתעשה את הדברים האלה.

שלי יחימוביץ': אבל חשוב לי, כמו שאמר כאן חברי, חבר הכנסת מולה, לדבר על הממד הערכי שבשביו של גלעד שליט, וביחס החברה הישראלית לשבי הזה, ובמה שהשבי הזה מעולל לחברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': בזמן האחרון השתרר כאן מין דיון שמציג את מי שתובעים לשחרר את גלעד שליט כמי שמדברים מהבטן, או מהמיית לבם, לעומת קול ההיגיון לכאורה – קול ההיגיון שעושה את החישובים כמה תעלה לנו עסקת שליט.

שלי יחימוביץ': אתמול ראיתי מאמר, "כמה תעלה לנו עסקת שליט".

שלי יחימוביץ': אני רוצה להסתייג מעומק לבי מהשימוש במונחים עסקיים וכלכליים כשאנחנו מדברים על גלעד שליט.

שלי יחימוביץ': עסקה, מחיר, עלות, תועלת – המונחים האלה הם מהז'רגון העסקי, והעובדה שאנחנו משתמשים בהם כדי לתאר את שחרורו של חייל, שנשלח בשליחותה של מדינת ישראל ויושב בשבי האויב, מעידה על קלקול בחברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': ואני אומרת שדווקא מי שמשתמשים במונחים האלה ומודדים מחיר ועלות–תועלת, דווקא המושגים שלהם הם מושגים פשטניים ופרימיטיביים, והם לא מרחיקים ראות.

שלי יחימוביץ': לא מדובר כאן על נוסחה מתמטית, לא מדובר על מחיר, לא מדובר על הסתברות סטטיסטית שלפיה נחשב שאם נשחרר את גלעד בתמורה לכך וכך מחבלים יש הסתברות כזאת וכזאת, ואפילו גבוהה, שהם חלילה יבואו ויתבעו קורבנות נוספים מהחברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': השיח הסטטיסטי, המתמטי והעסקי לא רלוונטי כאן, והוא פוגם בשיח האמיתי, שהוא שיח ערכי, ויש דברים שאין להם מחיר.

שלי יחימוביץ': אין מחיר לאתוסים הבסיסיים שבבסיס קיומנו כאן כחברה ישראלית וציונית במדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': אין לזה מחיר.

שלי יחימוביץ': אין מחיר להקרבה, אין מחיר ללכידות החברתית, אין מחיר לברית הלא-כתובה שבין ההורים ובין מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': הבן שלי בן ה-18 מסתמס אתי היום כי הוא נמצא באחד המבדקים שלו לקראת הגיוס לצבא.

שלי יחימוביץ': ואני עוקבת בעניין רב אחריו ואחרי חבריו, שאני מכירה אותם מאז שהיו תינוקות ממש, ובגרו והפכו לנערות ולנערים ראויים וטובים, ואני רואה אותם עכשיו מתמיינים ליחידות השונות, דנים בינם לבין עצמם לאן הם ילכו.

שלי יחימוביץ': יש גם דיונים מוסריים, חלק מהם מצביעי שמאל – כולם, אגב, מתגייסים בסופו של יום.

שלי יחימוביץ': ואני מסתכלת עליהם ואני מסתכלת עלינו ההורים, ואני חושבת על הברית הלא-כתובה הזאת שבינינו ההורים ובין המדינה.

שלי יחימוביץ': אנחנו שולחים את ילדינו לצבא, ואנחנו יודעים בוודאות שהם יסכנו את חייהם, אבל באותה מידה של ודאות אנחנו יודעים שאם הם ישכבו פצועים בשדה הקרב, חבריהם ומפקדיהם יעשו הכול כדי לחלץ אותם משם ולהושיט להם סיוע רפואי.

שלי יחימוביץ': ובאותה מידה אנחנו יודעים שאם הם ייפלו בשבי, מדינת ישראל תעשה הכול, בלי חישובים מתמטיים וסטטיסטיים, כדי להביא אותם הביתה.

שלי יחימוביץ': פגיעה בברית הלא-כתובה הזאת בין ההורים ובין המדינה והצבא היא פגיעה בביטחונה של מדינת ישראל, היא פגיעה בחברה הישראלית, היא פגיעה בלכידות של החברה הישראלית, וזאת פגיעה שאין לה שום מחיר.

שלי יחימוביץ': לסיום, אדוני היושב-ראש, אני מודה, גם אני מדברת מהבטן, ואני מודה שבכל פעם שאני רואה את תמונתו של גלעד שליט, אני רואה את בני.

שלי יחימוביץ': ואני מודה שאביבה ונועם שליט מעוררים בי בכל פעם מחדש ייסורי מצפון עזים.

שלי יחימוביץ': זה גם כי הם אנשים מקסימים ועדיני נפש ומעוררי כבוד, אבל גם כי הם נוגעים בנו באותו עצב שקשור לאתוסים הבסיסיים של הקיום שלנו כאן בישראל.

שלי יחימוביץ': את האתוסים האלה ואת הברית הזאת אסור להפר, וגלעד חייב להיות בבית.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: רוצח נהג המונית הערבי המנוח תייסיר קרקי לא יעמוד לדין

מיכאל איתן: אנחנו עוברים לנושא הבא: רוצח נהג המונית הערבי המנוח תייסיר קרקי לא יעמוד לדין – הצעה לסדר-היום שמספרה 110.

מיכאל איתן: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מיכאל איתן: אני רק רוצה לומר שאנחנו בימים של אי-תקינות מלאה בעבודת הכנסת, כולל בעבודת יושב-ראש הכנסת, שצריך לאשר את ההצעות.

מיכאל איתן: בהתחלה ההצעה לא אושרה.

מיכאל איתן: נדמה לי שאם אדם לא עומד לדין, אי-אפשר לקרוא לו "רוצח", ולכן היינו צריכים לתקן את הכותרת, כי יש כאן חריצת דין כלשהי לגבי אדם שלא היינו אמורים להגדיר אותו כך כל זמן שהוא לא הורשע.

מיכאל איתן: אני מבין את נקודת המוצא שלך, אתה יכול בהחלט לדבר על שיקולים של העמדה לדין או אי-העמדה לדין ולהעביר ביקורת, זה בהחלט בסדר, לגיטימי, אני אפילו מזמין אותך לעשות את זה, רק שאני מבקש להיזהר גם בחזקת חפות של אדם שעדיין לא עמד לדין, ולהתייחס אליה בהתאם.

מיכאל איתן: אני מודה לך.

מיכאל איתן: בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

ראובן ריבלין: כבוד היושב-ראש, נדמה לי שהנאשם לא הכחיש את העובדה.

טלב אלסאנע: נכון, הוא לא הכחיש את העובדות, לחלוטין.

טלב אלסאנע: אילו האמנתי שהוא חף מפשע – – –

מיכאל איתן: הוא לא הכחיש את העובדות, אבל הוא לא הורשע ברצח בכוונה תחילה ולא היה הליך משפטי.

טלב אלסאנע: הוא לא זוכה, אדוני.

מיכאל איתן: צריך לחפש את דרכנו.

טלב אלסאנע: אדוני, הוא נתלה באיזו טענה של הגנה משפטית.

טלב אלסאנע: הוא לא הכחיש שהוא ביצע את המעשה, הוא לא הכחיש את העובדות, ולכן אילו האמנתי שהוא חף מפשע לא הייתי – – –

מיכאל איתן: יכול להיות, אתה משפטן.

מיכאל איתן: בכל אופן אני רוצה לעמוד על כך.

מיכאל איתן: אתה משפטן.

מיכאל איתן: בכוונה אמרתי "רצח בכוונה תחילה".

מיכאל איתן: הוא הודה בהריגה, הוא לא טען שהיתה לו כוונה.

מיכאל איתן: הוא הודה בעובדות.

טלב אלסאנע: בית-המשפט לא שלח אותו הביתה ואמר שהוא זכאי וצריך לשלוח אותו הביתה.

ראובן ריבלין: רוצח זה מי שהורשע.

מיכאל איתן: בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לדעתי פסק-הדין של בית-המשפט המחוזי בתל-אביב בעניינו של ג'וליאן סופיר, שמואשם ברצח של תייסיר קרקי – תייסיר קרקי, כדי לדעת כאשר אומרים את השם, מדובר באדם מבית-חנינא, נשוי ואב לחמישה ילדים, ארבע בנות ובן; יש לו שבע אחיות, והוא נהג מונית לפרנסתו ולפרנסת משפחתו זה 16 שנים.

טלב אלסאנע: לדעתי במקרה הזה צריך להתייחס לעובדות.

טלב אלסאנע: אני אציין את העובדות כדי שנדע על איזה אדם מתוחכם אנחנו מדברים.

טלב אלסאנע: אותו אדם שטען שהוא לא אחראי למעשיו ובית-המשפט העניק לו את הפטור הזה, נסע לירושלים לילה לפני הרצח, למחרת נסע הביתה במונית ולא באוטובוס ביודעו שאין בידו מספיק כסף לשלם לנהג המונית.

טלב אלסאנע: הוא בחר נהג ערבי, הוא לא הסכים לעלות למונית שבה הנהג יהודי.

טלב אלסאנע: הוא עצר בדירת אחיו בנתניה, נטל סכין מטבח גדולה והחביא בתיקו, חזר למונית וביקש מתייסיר קרקי לנסוע לתל-אביב.

טלב אלסאנע: בתל-אביב הציע למנוח לעלות לשתות קפה בדירתו.

טלב אלסאנע: לאחר שהמנוח יצא מהשירותים בדירת הנאשם, הנאשם התנפל עליו ודקר אותו לא פעם ולא פעמיים – 24 פעמים.

טלב אלסאנע: לאחר שהמנוח היה מוטל על הרצפה, הוא ניגש אליו, לקח מכיסו 60 שקלים, לקח את המפתחות של האוטו, הניח את הסכין בכיור האמבטיה, שטף את ידיו – אותו אדם שלא שפוי – החליף את הבגדים, נעל את הדירה, וחשב מה לעשות עם הגופה, איך אפשר לטשטש את עקבות המעשה, אולי לשרוף את הדירה.

טלב אלסאנע: כל הדברים האלה, אלה עובדות שאין עליהן מחלוקת, הוא לא בא ואמר: אני לא מודה בעובדות.

טלב אלסאנע: אלה העובדות, שאמרו: אנחנו מודים בכל העובדות האלה, שהן בסיס כתב-האישום.

טלב אלסאנע: הוא נעל את הדירה, חשב מה לעשות, אולי לשרוף את הדירה, ולאחר מכן נטל את המונית של המנוח, עלה למונית, הוא נסע לכיוון הבית של אחיו בנתניה.

טלב אלסאנע: הוא עצר בדרך, הוא לא השתמש בפלאפון הנייד של המנוח שהיה באוטו, הוא ירד והתקשר מטלפון ציבורי לאחיו והודיע לו על המעשה שהוא עשה, הביא את אחיו לדירה, הראה לו את הגופה, ולאחר מכן שניהם פנו לשוטרי סיור.

טלב אלסאנע: שוטרי הסיור ראו אותם אחרי שהם יצאו מהדירה עם עקבות של דם על הבגדים שלהם, תחקרו אותם, ואז הוא הודה במעשיו.

טלב אלסאנע: יש לציין שהאדם הזה שירת בצה"ל, ומשפחתו התלוננה שיש חשש שהוא יפגע בערבים, כי הוא התחיל לפתח שנאה כלפי ערבים, והוא מודה שמגיל 14 הוא מפתח שנאה כלפי הערבים.

טלב אלסאנע: אם האדם הזה מטורף, אני לא יודע מי יכול להיות שפוי במדינה – אדם שתכנן איך להוליך ערבי לביתו כדי לחסל אותו, בתחכום רב.

טלב אלסאנע: גם המועד של ביצוע הפשע הזה לא מקרי.

טלב אלסאנע: הוא בחר בערב יום ירושלים, והוא אומר שהוא הקריב אותו כקורבן למען ירושלים.

טלב אלסאנע: הוא אומר שהוא עשה את המעשה כדי שלא ניראה פראיירים בפניהם.

טלב אלסאנע: וגם, הוא מוסיף ואומר, שהוא עשה את המעשה בלי סיבה, רק בגלל שהוא ערבי.

טלב אלסאנע: לאחר מכן, אומרים שהאדם הזה שתכנן ואף ביצע הוא לא שפוי, הוא לא אחראי למעשיו.

טלב אלסאנע: אם הוא לא אחראי למעשיו, מי יכול להיות אחראי למעשיו?

טלב אלסאנע: אני שואל אתכם, רבותי: למה בכל מקרה שיהודי רוצח ערבי, יוצא שהיהודי לא שפוי?

טלב אלסאנע: ראינו את זה, למשל, כאשר נשרף מסגד אל-אקצא, לגבי הרוצח ברוך גולדשטיין, וגם במקרה הזה.

טלב אלסאנע: באף מקרה כמעט לא קרה שערבי רצח יהודי בגלל שהוא לא שפוי.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר שבכל מקרה שנאה איננה הגנה משפטית.

טלב אלסאנע: פסק-הדין הזה הוא מסוכן מאוד ברמה המשפטית, והוא מסוכן ברמה הציבורית, כי מערכת המשפט שואבת את כוחה לא מהדיוויזיות הצבאיות – היא שואבת את הכוח מהאמון הציבורי.

טלב אלסאנע: לשמחתי, יש אמון של הציבור הרחב במערכת המשפט.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אלסאנע, תעצור שנייה.

מיכאל איתן: זמנך תם אבל אני אוסיף לך, כי אני רוצה לשאול אותך שאלה.

מיכאל איתן: זאת היתה קביעה של בית-משפט, נכון?

מיכאל איתן: שקבעה, לאחר ששמעה עדויות והגיעה למסקנה כפי שהגיעה.

מיכאל איתן: יש לך איזו טענה לגבי ההליך השיפוטי, לגבי הצורך בהגשת ערעור על החלטת בית-המשפט?

מיכאל איתן: אנחנו רשות מחוקקת, שם יושבת הרשות השופטת, זכותנו להעביר ביקורת ציבורית על פסקי-דין והחלטות בצורה הראויה, אבל צריך גם לתת כבוד להליכים שמתבצעים שם.

מיכאל איתן: אתה, כמשפטן – בבקשה, אני נותן לך את האפשרות להסביר לי מה היה פגום ברמה העקרונית בטיפול בית-המשפט בנושא הזה.

טלב אלסאנע: אדוני, אנחנו מנסים לפתח גם דיון ציבורי.

טלב אלסאנע: בתי-המשפט לא צריכים להיות מנותקים מהציבור.

מיכאל איתן: אני מסכים אתך.

טלב אלסאנע: בתי-המשפט, לדעתי, כאשר יש תופעה שהם מנותקים, ואז הופכים להיות אטומים, ואז אפשר למכור להם לוקשים – זה דבר מסוכן.

טלב אלסאנע: לכן, אסור לנו להפוך את זה לדבר קדוש שאסור למתוח עליו ביקורת – –

מיכאל איתן: - – – אני בעד, אני בעד.

טלב אלסאנע: – – כי זה האינטרס שלנו, של מערכת המשפט – לנער אותה ולהעיר אותה, אחרת היא תאבד את אמון הציבור.

טלב אלסאנע: ואני רוצה לומר לך, בהן צדק, אילו המקרה היה הפוך?

טלב אלסאנע: זאת אומרת, ערבי היה מוביל נהג יהודי, היה מעלה אותו לדירתו, דוקר אותו 24 פעמים ואחר כך הולך ומתקשר מטלפון ציבורי וכל הדבר הזה – מישהו היה מעלה בדעתו לפטור אותו מאחריות?

טלב אלסאנע: אני לא הייתי מעלה בדעתי.

טלב אלסאנע: כל מי שבא ואומר על האדם הזה, שעשה את זה בתחכום רב, בתכנון, בכוונה תחילה; הוא אומר בראיות ובעדויות שהוא מגיל 14 פיתח שנאה כלפי ערבים; משפחתו אומרת:

טלב אלסאנע: אנחנו חששנו שהוא יפגע בערבים; יש הקצנה דתית וכל התופעות האלה – ואחר כך יבוא בית-המשפט ויגיד: אנחנו פוטרים אותו מאחריות, כאשר בחוות הדעת של הפסיכיאטרים הדעות חלוקות, ומה גם שהמדינה לא ניסתה להביא חוות דעת כדי לסתור.

טלב אלסאנע: לכן, יש איזה מחדל.

טלב אלסאנע: לכן, האינטרס שלנו הוא אינטרס ציבורי, שהצדק ייעשה.

טלב אלסאנע: אחרת מה יקרה?

טלב אלסאנע: אם אתה רואה שנעשה לך עוול ובית-המשפט לא עושה צדק, אנחנו דוחפים את האנשים לקחת את החוק לידיים והם ינסו לעשות דין לעצמם, וזה הדבר המסוכן.

טלב אלסאנע: אני ביקרתי אצל המשפחה, אדוני היושב-ראש, וראיתי את האלמנה והאם השכולה וההורים, וסיפרו לי שהילדים שלו שואלים מתי אבא שלהם יחזור.

טלב אלסאנע: זה דבר חמור שאדם שיוצא לפרנסתו לא חוזר לביתו.

טלב אלסאנע: זה דבר חמור שבעתיים שהאדם שעושה את המעשה הזה לא משלם על מעשיו, לא משנה אם הוא יהודי או ערבי.

טלב אלסאנע: יש כאן אחריות.

טלב אלסאנע: לכן, אסור להגיד – אם נשתוק על המקרה הזה, מה אנחנו אומרים בעצם?

טלב אלסאנע: ששנאה היא הגנה משפטית, היא פוטרת מאחריות, וזה דבר מסוכן, זה מערער את יסודות שלטון החוק.

מיכאל איתן: תודה רבה לך.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר שמאחר שאני מרגיש לא בנוח שאין שרים שמשיבים, ויש כאן הרבה דיונים כאלה, בדרך כלל – אם היה כאן שר הוא היה מציג גם את העמדה של בתי-המשפט.

מיכאל איתן: אני מבקש שברגע שיהיה שר משפטים, אנחנו נזמין אותו כדי שישיב על דבריך.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: משבר המים בישראל

מיכאל איתן: אנחנו עוברים לנושא הבא, של חברת הכנסת גילה גמליאל: משבר המים בישראל – הצעה לסדר-היום שמספרה 111.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מדינת ישראל סובלת ממחסור קשה במים, ההולך ומחמיר.

גילה גמליאל: מקורות המים במדינה מעטים.

גילה גמליאל: אנחנו מבזבזים מים.

גילה גמליאל: אנחנו מזהמים את המים על-ידי פסולת ביתית, תעשייתית, חומרי הדברה, דלקים ועוד חומרים מזהמים החודרים למי תהום וזורמים אל הכינרת ואל הנחלים.

גילה גמליאל: בארות המים בסכנת המלחה בגלל שאיבה מוגברת של מי תהום מתוקים.

גילה גמליאל: השאיבה המוגברת מעלה מים מלוחים ממעמקים ומכיוון הים, והם מאיימים להמליח את מי הבארות.

גילה גמליאל: המצב עוד מחמיר בשל הגידול בצריכת המים של האוכלוסייה, החמרת תקני איכות המים וההתחייבות לשאיבות כלפי ירדן.

גילה גמליאל: משק המים במשבר שהוא תוצאה של צורת ניהול המשק במשך שנים רבות.

גילה גמליאל: כמו משברים רבים בסדרי גודל כאלה, אנחנו עדים לצערנו לכך שהחשיבה היא לא חשיבה לטווח ארוך.

גילה גמליאל: אין חשיבה שהיא מעבר לממשלה זו או אחרת.

גילה גמליאל: בכל פעם ממציאים את הגלגל מחדש.

גילה גמליאל: יש צורך וחשיבות עליונה להוביל חשיבה עתידית ארוכת טווח, מתוך אחריות הדורשת השקעה ומשאבים.

גילה גמליאל: בשנה שעברה – איך לא – הוקמה ועדת חקירה ממשלתית כדי לבחון את נושא ניהול משק המים.

גילה גמליאל: מי שער למה שקורה בוועדה – – –

מיכאל איתן: סליחה, ועדת חקירה ממלכתית.

גילה גמליאל: כן, ממלכתית.

גילה גמליאל: הוועדה נחשפת למשבר החריף ולהערכות שמאגרי המים הטבעיים – צפוי שלא יעלו מעל לקווים השחורים במהלך השנים הקרובות, ויימצאו לצערנו הרבה מאוד מתחת לקווים האדומים, מצב הגורם לנזק ממשי למקורות המים.

גילה גמליאל: נוסף על כך קיימת בעיית רזרבות המים במשק המים, וסדרה של ארבע שנות בצורת רצופות אף החמירה את המצב.

גילה גמליאל: במשך השנים אגף התקציבים התנגד להתפלה עקב הגידול ברמת התמיכות – כל הסובסידיות הגבוהות על המים וכל ההכבדה על תקציב המדינה – ולמרות החלטות הממשלה הורידו את ההתפלה המתוכננת.

גילה גמליאל: לשמחתנו, שמענו אתמול את השר פואד מדבר על כך שהצפי הוא שעד שנת 2013 כל הצריכה הביתית תהיה על-ידי התפלה.

גילה גמליאל: נקווה שבאמת ימשיכו להוביל מדיניות בראייה אסטרטגית זו.

גילה גמליאל: אלא שמה שאנחנו כבר שומעים – רק לפני שבועיים שמענו שוב את פקידי האוצר מדברים על הבעיות של לוחות זמנים, על כך שאין מכרזים ועל משך ההקמה של מתקני ההתפלה, ושוב אנו עלולים למצוא את עצמנו, למרות הרעיונות של רשות המים לפתרון משבר המים – מדברים על הקמת מתקני התפלה באשקלון, בחדרה, בפלמחים, במעגן-מיכאל ובאשדוד – במצב שהחלטות כאלה, שכבר התקבלו בעבר, ייעצרו שנית.

גילה גמליאל: אם היו מטפלים בבעיה הזאת כבר לפני שנים, לא היינו צריכים להיתקל בוועדות חקירה ממלכתיות.

גילה גמליאל: אנחנו גם צריכים להסתכל ולדאוג לכך שלא נמצא את עצמנו בעוד עשר שנים עם ועדות חקירה שיבחנו את הבעייתיות הקיימת.

גילה גמליאל: ניתן למצוא פתרונות מעשיים למשבר המים, ולהוביל את מדינת ישראל להיות המרכז העולמי הטכנולוגי לפיתוח של המים.

גילה גמליאל: הבעיה של המים היא לא רק בעיה בישראל, הבעיה של המים היא בעיה עולמית.

גילה גמליאל: כבר הגדירו את המים היום כמשאב שמבחינת עלויותיו יהיה כנפט של המאה ה-21.

גילה גמליאל: יש גם אפשרויות נוספות: ניתן לייבא מים מטורקיה, בעיקר כיום, כשמחירי ההובלה הימית ירדו ותנאי הכלכלה העולמית שונו.

גילה גמליאל: יש להרחיב את ההשקעה במרכזי ההתפלה, לפעול לשימור מים, גם ניתן לבנות אגנים ירוקים.

גילה גמליאל: על המדינה לסייע לחברות סטארט-אפ שיפתחו את כל הטכנולוגיה בתחום המים על מנת להאיץ את הפיתוח של תעשיית טכנולוגיות המים, מתוך כוונה להפוך את ישראל לגורם הדומיננטי בשוק המים העולמי.

מיכאל איתן: תודה.

גילה גמליאל: ממש שני משפטים לסיום: הצלחה של מדינת ישראל להסדיר את משק המים תהווה מנוף להצלחה עבור תעשיית המים.

גילה גמליאל: המשבר יכול להפוך למנוע צמיחה, ועדיף מאוחר מאשר אף פעם.

גילה גמליאל: על כן, יש להתחיל להוביל מהלך שיהפוך את ישראל למדינה המובילה בתעשיית המים בעולם.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה לחברת הכנסת גילה גמליאל.

מיכאל איתן: המספר הגדול של צעירים ישראלים המשתכרים ומעורבים בקטטות

עכשיו אנחנו עוברים לנושא הבא: ישראל במקום השני באירופה במספר הצעירים המשתכרים עד אובדן הכרה והמעורבים בעקבות זאת בקטטות ובאלימות קשה – הצעה לסדר-היום שמספרה 112.

חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנאומי הראשון, נאום הבכורה, דיברתי על חרפת ה-777; זה היה 777,000 ילדים החיים מתחת לקו העוני.

מנחם אליעזר מוזס: היום ברצוני לדבר על חרפת ה-777, משמעותו כפשוטו.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו זוכרים את מכת האלכוהול.

מנחם אליעזר מוזס: על כל גשרון היה כתוב פעם: "שתו 777", וזה היה הפירמה של ישראל.

מנחם אליעזר מוזס: היום זה חלחל בקרב הנוער; האלכוהוליזם של בני-הנוער – הגענו כבר למקום השני באירופה, כך פורסם בכל העיתונים.

מנחם אליעזר מוזס: פורסם בעיתונות שרק בשנה האחרונה אושפזו בבתי-החולים 10,407 בני-נוער שצרכו אלכוהול עד לאובדן הכרה.

מנחם אליעזר מוזס: רק לפני כשבוע הובהל ילד בן 16 לבית-החולים במצב קשה, לאחר שהשתכר במסיבת פורים עד לאובדן ההכרה.

מנחם אליעזר מוזס: ארגון הבריאות העולמי קבע על סמך מחקרים ששתייה מופרזת של אלכוהול היא הסיבה ל-10% משיעור התחלואה העולמי ול-5% משיעור התמותה טרם זמנה.

מנחם אליעזר מוזס: כידוע, השימוש באלכוהול אף גורם בעיות חברתיות כמו אלימות, עבריינות, תאונות דרכים ועוד.

מנחם אליעזר מוזס: רק בשבת האחרונה השתוללו צעירים שתויים ברובע ז' באשדוד, השחיתו רכוש ופגעו בעוברים ושבים, ובסופו של דבר נפצע אחד מעוברי האורח, והוא הועבר לבית-החולים כשהוא סובל מפגיעה קשה בעינו.

מנחם אליעזר מוזס: אני הייתי עד, ביום ראשון הסעתי ברכבי את האדמו"ר מספינקא לביתו שבשיכון ה' בבני-ברק.

מנחם אליעזר מוזס: דקות ספורות לאחר מכן הוא טלפן אלי, אמר שהוא הותקף על-ידי פרחחים והוכה מכות נמרצות, ללא שום סיבה.

מנחם אליעזר מוזס: בכלל, לאחרונה רבו מקרי האלימות באזור שיכון ה' בבני-ברק.

מנחם אליעזר מוזס: תושבי המקום מפחדים לצאת מביתם בשעות החשכה.

מנחם אליעזר מוזס: פניתי היום למפקד משטרת רמת-גן בנושא, ואני מקווה שהמשטרה תדע לטפל בזה.

מנחם אליעזר מוזס: אני חוזר לנושא השכרות: כדי למגר את תופעת השכרות והאלימות בקרב בני-נוער, החליטה הממשלה בשנת 2005 לאמץ תוכנית למלחמה בנגע השתייה של בני-הנוער שגיבשה הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.

מנחם אליעזר מוזס: בנוסף, יש כמה הצעות חוק להחמרת הענישה והאיסורים על מכירת משקאות חריפים לבני-נוער.

מנחם אליעזר מוזס: אך חכמינו ז"ל כבר קבעו את האמרה הבאה: השיכור נותן עינו בכוסו, והחנווני נותן עינו בכיסו – כך קבעו חז"ל במדרש תנחומא.

מנחם אליעזר מוזס: לכן אני חושב שכל החוקים על החנויות למיניהן, שלא למכור לגיל הזה – אנחנו לא רואים שזה יפעל הרבה.

מנחם אליעזר מוזס: ייתכן שזה פועל, אבל זה לא מספיק.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהעצה הטובה ביותר – שהנוער שלנו יהיה יותר מושרש בשורשים יהודיים ערכיים, על-ידי הגברת הזהות והחינוך היהודי השורשי לבני-הנוער, ואז ניפטר מכל הצרה הצרורה הזאת.

מנחם אליעזר מוזס: אמן וכן יהי רצון.

מנחם אליעזר מוזס: תודה ליושב-ראש.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: מסירת נשק למחבלים והסרת מחסומים ביהודה ושומרון

מיכאל איתן: הנושא הבא: מסירת נשק למחבלים והסרת מחסומים ביהודה ושומרון – הצעה לסדר-היום שמספרה 114.

מיכאל איתן: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, ביום ראשון התפרסמה בסוכנות הידיעות של הרשות הפלסטינית, סוכנות הידיעות "מעאן", ידיעה שאיששה פרסום שפרסם כבר בשבוע שעבר העיתונאי אלכס פישמן מעיתון "ידיעות אחרונות".

מיכאל בן-ארי: מר פישמן הודיע, או בעצם פרסם ידיעה, שיש כוונה של ממשלת ישראל להחזיר לרשות הפלסטינית כלי נשק שהוחרמו במבצע "חומת מגן" ובמבצעים שקדמו לו, וגם לפתוח מחסומים, וגם לחנון כ-100 מבוקשים.

מיכאל בן-ארי: חשבנו שייקח קצת זמן עד שהדבר הזה יתבצע, אבל ביום ראשון, כמו שאמרתי, סוכנות הידיעות הודתה למדינת ישראל, לממשלת ישראל, בכתבה שפורסמה באתר האינטרנט שלהם, על אותו דבר נואל – 300 כלי נשק הוחזרו לרשות הפלסטינית.

מיכאל בן-ארי: אם היה לי זמן הייתי מספר לכם על המבצעים, שגם אני הקטן השתתפתי בהם, כדי לאסוף אותם אחד-אחד בחירוף נפש.

מיכאל בן-ארי: כאיש שריון, מילואים, הגנו על הלוחמים המסורים, המקצועיים, של הסיירות, שנכנסו בית-בית בקסבה של שכם, במחנה בלאטה, לאסוף את כלי הנשק האלה.

מיכאל בן-ארי: בחירוף נפש – כמה דאגנו להם, לילדים האלה.

מיכאל בן-ארי: וכלי הנשק האלה הוחזרו אל אותם מרצחים, אל אותו אויב שמעולם לא חס על חיינו.

מיכאל בן-ארי: ובאותו יום גם נפתח מחסום בית-עיבא.

מיכאל בן-ארי: רבותי, היינו יכולים להגיד: זה יגרום לטרור, זה יביא לשפיכות דמים.

מיכאל בן-ארי: לצערי, אני כאן, מעל הבמה הזאת, נאלץ גם למסור תנחומים – אני משער שגם בשמם של החברים כאן – למשפחות של רב-נגד יחזקאל רמזרקר ורב-סמל בכיר דוד רבינוביץ, שכפי שאמרתי אתמול נרצחו.

מיכאל בן-ארי: אני לא יודע מאילו כלי נשק, מאיזה מחסום הם יצאו, מי סייע להם להגיע להיכן שהם הגיעו.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לומר לכם – אותה אווילות.

מיכאל בן-ארי: יש משפט חכם שאמר החכם שלמה: איוולת איש תסלף דרכו.

מיכאל בן-ארי: ממשלות ישראל במשך שנים חולמות על איזה מין פרטנר אידיאלי כביכול: הרשות הפלסטינית.

מיכאל בן-ארי: הם המתונים.

מיכאל בן-ארי: ה"חמאס" לא מתונים, הם המתונים.

מיכאל בן-ארי: ומביאים אותנו למעגל דמים.

מיכאל בן-ארי: בעצם אנחנו מטיחים את ראשינו בקיר של דמים, במעגל של טרור, מתוך אשליית שווא שאנחנו יכולים למצוא, כביכול, פרטנר.

מיכאל בן-ארי: את התשובה קיבלנו – אחריות של ה"תנזים", של ה"פתח", לרצח הנורא הזה של שתי משפחות.

מיכאל בן-ארי: סיפר קודם חבר הכנסת טלב אלסנאנע בהתרגשות על משפחה של המנוח, שהתפרסם שמו קודם – אל-קעידה, משהו כזה, אני לא זוכר את שמו, פשוט יש לי שמות אחרים שאני זוכר.

מיכאל בן-ארי: אני יכול לספר לו על אלפים, על הרבה אלמנות.

מיכאל בן-ארי: אני יכול לספר לו על שישה יתומים של חברי הרב בנימין כהנא ואשתו שנרצחו, ונשארו ללא אב וללא אם, מאותם כדורים של מרצחים, של אנשי ה"תנזים" של ברגותי בזמנו, שהולך להשתחרר פעם נוספת.

מיכאל בן-ארי: אני אסיים את דברי; השעה מאוחרת וזמני קצר.

מיכאל בן-ארי: ממשלת ישראל עושה שוב ושוב מעשים – דיברו פה קודם בהתרגשות ובלב כואב ודומע – הייתי היום בהפגנה למען גלעד שליט.

מיכאל בן-ארי: גם אני חושב שצריך לשחרר את גלעד שליט, אבל צריך להכניע את הטרור, להפסיק להיכנע לו, להפסיק להשלים אתו.

מיכאל בן-ארי: צריך לשבור אותם, צריך להוריד אותם על הברכיים ולהפסיק את האשליה הזאת שמביאה אותנו שוב ושוב אל מרחץ דמים.

מיכאל בן-ארי: לצערי, שר הביטחון וראש הממשלה, שכנראה מסיימים את תפקידם בימים אלה, לא נמצאים כאן כדי להקשיב לדברים האלה.

מיכאל בן-ארי: אני מקווה שהדברים שאני אומר כאן, ההתראה הזאת תיפול על אוזניים קשובות ונפסיק את האשליה.

מיכאל בן-ארי: אין לנו שום נושא ונותן, שום פרטנר שרוצה בקיומנו, הם רוצים בהשמדתנו.

מיכאל איתן: אני מבקש לסיים.

מיכאל בן-ארי: משפט אחד.

מיכאל בן-ארי: כולם לפני דיברו חמש דקות, שמונה דקות.

מיכאל איתן: לא סבלת מקיצוצים בכל הופעותיך עד עכשיו.

מיכאל איתן: האמן לי – גם עכשיו.

מיכאל איתן: רק אמרתי לך לסיים.

מיכאל בן-ארי: אני אסיים בזה שאת מעגל הדמים אפשר לסיים בהכנעת הטרור ולא בכניעה לו.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה, אני מאוד מודה לך.

מיכאל איתן: קריסת שירותי התחבורה בבני-ברק ובירושלים במוצאי חג הפורים

הדובר הבא – חבר הכנסת נסים זאב.

קריסת שירותי התחבורה בבני-ברק ובירושלים במוצאי חג הפורים – הצעה לסדר-היום שמספרה 121.

זה מה שנקרא – היתה לנו הצעה לסדר-היום לפני פורים, יש לנו הצעה לסדר-היום לאחר פורים, יש המשכיות.

חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חייב איניש לבסומי עד דלא ידע, אז האי-ידיעה היא מלפני פורים ועד אחרי פורים.

נסים זאב: ד"ר בן-ארי אמר:

נסים זאב: איוולת איש תסלף דרכו ועל ה' יזעף לבו.

נסים זאב: בהמשך הפסוק הוא תולה – הוא אומר: מה לעשות, הכול משמים.

נסים זאב: אבל לא כל דבר הוא משמים, אלא יש גם דברים שהאחריות מוטלת על האדם כבן אנוש, לחשוב בבחינת סוף מעשה במחשבה תחילה, ואני מחזק את דבריך בכל מלה שאמרת כאן.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על נושא כאוב, אבל זה כאב שחוזר על עצמו, וכנראה כאשר הכאב חוזר אז כבר לא חשים בכאבם של אותם אנשים, מאות ואלפים, כאשר הם ממתינים לתחבורה ציבורית, כאילו מחכים לחסדי שמים.

נסים זאב: לכאורה, אדוני היושב-ראש, מה לי להעלות נושא שהיה בערב פורים?

נסים זאב: מאי נפקא מינה עכשיו לבוא בערב פסח – אנחנו מתקרבים לפסח, לביעור חמץ – מה אכפת לי מהעניין הזה של התחבורה שהיתה במוצאי פורים?

נסים זאב: יש משנה שבוודאי אדוני מכיר, הוא גם תלמיד חכם: השומע צעקה בעיר ואמר, יהי רצון שלא יהיו אלה בני ביתי – הרי זאת תפילה שווא, כי זה צועק לשעבר.

נסים זאב: אבל אם אני יודע מראש שאותה זעקה תבוא שוב, אז כדאי להתריע כדי שהזעקה הזאת לא תחזור על עצמה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מניח שבימים כתיקונם הנושא הזה לא היה עולה על סדר-היום, אבל מאחר שאדוני היושב-ראש רואה לנכון להעלות נושאים ציבוריים, זה נכון להעלות את התחושות הקשות בעניינים שונים במגוון הנושאים הרבים שעולים על הפרק.

נסים זאב: לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש, אולי ראית – כאשר משאיות מובילות עזים ובקר מתל-אביב לירושלים, אני חושב שהם לא דחוסים כמו אותם אוטובוסים שמעלים את החרדים דווקא מבני-ברק לירושלים.

נסים זאב: תתפלא לשמוע, אין מקום להכניס אפילו עגלה.

נסים זאב: אני לא מדבר על הממתינים – מאות ואלפים, אני לא מגזים, אדוני היושב-ראש, שהמתינו במשך שעה ושעתיים לאוטובוס, והאוטובוס, גם כשהגיע, הגיע מלא.

נסים זאב: מה זה?

נסים זאב: אנחנו בשנות האלפיים, אנחנו מדינה מתקדמת.

נסים זאב: אנחנו צריכים לנהל את המשק ואת הביזנס בין "אגד" ל"דן"?

נסים זאב: הציבור צריך לשלם את זה?

נסים זאב: עד מתי זה יקרה?

נסים זאב: זה יכול לקרות פעם ואז לבוא ולהתנצל, אבל כשזה חוזר על עצמו – אנחנו מתקרבים לערב חג הפסח, הרי הסיפור הזה יחזור על עצמו.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שאלפים חיכו בתחנות האוטובוס ולא היה מי שיסיע אותם.

נסים זאב: אותה אוכלוסייה היא אוכלוסייה מעוטת יכולת.

נסים זאב: אנחנו יודעים שבבני-ברק האוכלוסייה ענייה, היא מספר אחת בערי ישראל מבחינת העוני.

נסים זאב: ביום שלישי בלילה, במוצאי פורים – זה נקרא פורים פרזות, כאשר פורים שושן חל בירושלים במוצאי החג זה פורים של פרזות.

נסים זאב: מטבעם של דברים, אנשים באים בהמוניהם לעלות לירושלים, לחוש את ירושלים, את קדושתה של ירושלים, את המגילה בירושלים.

נסים זאב: אנשים לא יכולים לבוא וליהנות?

נסים זאב: לבוא לחג פורים בירושלים?

נסים זאב: למה המגבלה הזאת?

נסים זאב: על מה?

נסים זאב: אותם אנשים שהמתינו, ראית על פניהם את המרמור והתסכול.

נסים זאב: אין לי מה להאריך בנושא, אבל אני מבקש מעל במה זאת מחברת "אגד" ומחברת "דן" שיעשו הכול, לא רק בהבטחות ובדיבורים בעלמא.

נסים זאב: אני רוצה להוסיף בנושא הרכבת הקלה.

נסים זאב: היא פשוט ממררת את חייהם של תושבי ירושלים.

נסים זאב: אני כבר לא מדבר על אובדן פרנסה של עשרות ומאות במרכז העיר, שמרגישים שפרנסתם הלכה מהם.

נסים זאב: אם חס וחלילה יש פיגוע, אין אפשרות לאמבולנסים ולניידות משטרה להיכנס למרכז העיר.

נסים זאב: זאת פשוט קטסטרופה.

נסים זאב: בשבוע שעבר אמבולנס רצה לעבור ברחוב יפו, הסירנה עבדה שם אולי 20 דקות, אבל הוא לא הצליח לחצות את רחוב יפו.

נסים זאב: אני מבקש משר התחבורה שיסתכל על העניין הזה, כי מדובר בפיקוח נפש.

מיכאל איתן: תודה.

מיכאל איתן: אני מאוד מודה לך.

מיכאל איתן: הכרה בפעילות מתנדבים לרגל "יום המעשים הטובים"

חברת הכנסת ליה שמטוב.

הכרה בפעילות מתנדבים לרגל "יום המעשים הטובים" – הצעה לסדר-היום שמספרה 122.

מתי זה חל, דרך אגב?

ליה שמטוב: ב-25 במרס.

מיכאל איתן: אולי נציין אותו גם בכנסת.

מיכאל איתן: אנחנו מציינים כל מיני ימים בכל מיני נושאים, אז אולי נציין בכנסת את "יום המעשים הטובים".

ליה שמטוב: נכון.

ליה שמטוב: זאת הזדמנות, הוא יחול בעוד שבוע, אפשר להתכונן.

ליה שמטוב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עזרה לעיוור לחצות את הכביש, סיוע לזקנה עם סלי הקניות, הקשבה ותמיכה בילדים עם צרכים מיוחדים – כל אלה הם דוגמאות למעשים טובים שעושים אנשים יום-יום ללא תמורה ומתוך רוח התנדבות וסולידריות חברתית.

מיכאל איתן: רק רגע.

מיכאל איתן: חבר הכנסת נסים זאב, לא את הגב.

מיכאל איתן: שב מולו, אין לי בעיה.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, אנו, חברי הכנסת, רגילים לעמוד מעל הדוכן, להציג בעיה ולהפנות אצבע מאשימה כלפי הממשלה.

ליה שמטוב: היום אני רוצה לנצל את הזמן ולדבר על פעילות שלא המדינה יוזמת, שלא הכנסת מתקצבת, על פעילותם של כל האזרחים הטובים ובעיקר פעילות המתנדבים.

ליה שמטוב: ה-25 במרס הוכרז על-ידי עמותת "רוח טובה" כיום המעשים הטובים, והוא מתקיים השנה זו הפעם השלישית.

ליה שמטוב: עמותה זו שמה לה למטרה להגדיל את מעגלי הטוב בחברה הישראלית ולחבר בין האנשים באמצעות עידוד העזרה, הנתינה וההתנדבות של כל שכבות האוכלוסייה.

ליה שמטוב: והסיבה שביקשתי ממך, אדוני היושב-ראש, לעמוד כאן היום, היא הרצון שאנו, חברי הכנסת, נעביר מסר חברתי חשוב: תרומה ועשייה למען החברה זוכה לתודה והכרה ציבורית.

ליה שמטוב: אני פונה אליכם, כל אחד ואחד, לקום ולעשות לפחות מעשה אחד שאינו מכוון לרווח כספי או אישי כלשהו זולת הסיפוק הרגשי.

ליה שמטוב: כולנו כאן בבית מכירים את תחושות הציבור ביחס לעבודתם של חברי הכנסת, וזו לדעתי ההזדמנות להראות צד אחר שלנו.

ליה שמטוב: במיוחד בימים אלו שבהם המשק מצוי במיתון עולמי מתגבר, כשאווירת הייאוש אוחזת באנשים, על כולנו לשאול את עצמנו: איזה מעשה טוב עשיתי היום?

ליה שמטוב: אני רק מבקשת מכל אחד מאתנו, תביטו ימינה, שמאלה, תזהו את הילד, את הנכה, את הקשיש.

ליה שמטוב: ריצ'ארד באך כתב פעם: "מצפונך הוא קול קורא במדבר אנוכיותך – האזן לו".

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת ממך ביום הזה לבקש מכל חברי הכנסת לעשות מעשה טוב למען אזרחי ישראל, למעננו.

מיכאל איתן: אבל הם צריכים לעשות את זה כל יום, בשביל זה הם מקבלים משכורת.

מיכאל איתן: אז מה יהיה?

מיכאל איתן: רק ביום הזה הם יעשו מעשה טוב למען אזרחי המדינה?

מיכאל איתן: למען השולחים שלהם?

זבולון אורלב: היא מתכוונת לעשות מעשה טוב נוסף.

ליה שמטוב: היום הזה הוא יום מיוחד – – –

מיכאל איתן: יש לי הצעת ייעול.

מיכאל איתן: אולי ביום הזה הם יעשו טוב אחד לשני, גם זה יהיה הישג גדול, לא?

מיכאל איתן: מעשה טוב אחד לשני בין חברי הכנסת.

ליה שמטוב: וגם לאזרחי ישראל אני פונה ומבקשת, כשאתם רואים ילד בוכה, תיגשו אליו ותשאלו למה הוא בוכה, לזקן שמתקשה לחצות את הכביש תיגשו ותעזרו לו לחצות את הכביש, וביחד נגדיל את המעגל הטוב בחברה הישראלית.

ליה שמטוב: יישר כוח.

ליה שמטוב: תודה.

תודה רבה, חברת הכנסת שמטוב.

השתלחות הנשיא לשעבר קצב במתלוננות נגדו ובמערכות המשפט ואכיפת החוק במסיבת העיתונאים

אנחנו ממשיכים בסדר-היום: מסיבת העיתונאים של הנשיא קצב והשתלחותו חסרת המעצורים במתלוננות ובמערכות המשפט ואכיפת החוק – הצעה לסדר-היום שמספרה 125.

חברת הכנסת אורית זוארץ.

אורית זוארץ: צריך להסתגל לשיפועים פה בדרך, זה לא מותאם לנשים.

מיכאל איתן: את צודקת, זה לא רק לנשים, גם לאנשים שמתקשים קצת בהליכה זו בעיה.

אורית זוארץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אחרי המעשים הטובים קשה לעבור למעשים הפחות טובים, אבל אין לנו ברירה, אנחנו עדיין חיים בחברה שהמעשים הפחות טובים קורים בה ואסור לנו להתעלם מהם.

אורית זוארץ: בשבוע שעבר החליט היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז על הגשת כתב אישום נגד הנשיא לשעבר קצב.

אורית זוארץ: זה שנתיים אנחנו מצויים, אדוני היושב-ראש, במחול שדים סביב הסוגיה הזו, החקירה, עסקת הטיעון, הבג"ץ, ביטול עסקת הטיעון ועד ההחלטה על כתב האישום.

אורית זוארץ: מדובר פה בהחלטה נכונה, אמיצה ומבורכת שמשדרת מסר ברור וחד-משמעי לנשים ולחברה הישראלית: לא ניתן לפגוע בנשים, לאנוס אותן, ולצאת מזה ללא ענישה.

אורית זוארץ: אני חושבת שיש לפעול לשלילת ההטבות של הנשיא לשעבר קצב כנשיא.

אורית זוארץ: בסוף השבוע שעבר היינו כולנו עדים לניסיון המבזה והמביך של קצב, במסיבת העיתונאים שכינס, לכפות את עצמו עלינו, על הציבור; לנסות לשכנע אותנו שכולם אשמים, שכל המתלוננות נגדו בלי יוצא מהכלל מעלילות עליו עלילות שווא.

אורית זוארץ: חברים, כבוד היושב-ראש, אני חושבת שמי שחצה קו אדום, כל קו אדום, הוא הנשיא לשעבר קצב, כאשר היה לנשיא הראשון שמואשם באונס, הנשיא הראשון שעוסק בציד מכשפות – כל זה במטרה להכפיש את שמן של המתלוננות נגדו, את שמה של מערכת המשפט ומערכת אכיפת החוק.

אורית זוארץ: גבירותי ורבותי, קצב לא עוצר באדום.

אורית זוארץ: לא ייתכן שהוא יעשה שימוש פסול במעמדו כנשיא לשעבר וינהל משפט ראווה באמצעות כלי התקשורת נגד המתלוננות, נגד מערכת המשפט ונגד מערכת אכיפת החוק, בניסיון האומלל לערער את אמינותן ולהביא לכך שנשים נוספות יחששו ואולי יחשבו פעמיים לפני שהן מתלוננות על מעשים כל כך חמורים.

אורית זוארץ: רק אתמול התפרסמה כתבה על עובד שהואשם בהטרדה מינית במקום העבודה בחברת החשמל, הורשע ופוטר.

אורית זוארץ: ועדיין אנחנו נחשפים לתופעה שוועד העובדים, שאמור להגן על העובדים והעובדות, עמד לצדו.

אורית זוארץ: בעיני זה חמור.

אורית זוארץ: אני רוצה להעביר מסר ברור: לא הנשיא לשעבר ולא עבריין המין האחרון ימנעו מאתנו להתלונן, להביא לדין את אלו שרואים בגוף האשה הפקר.

אורית זוארץ: לא ניתן לאותם גברים להשפיל, לפגוע ולאנוס, ולצאת ללא פגע.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: ברשותך, אני בכל אופן רוצה לומר משהו, ואשמח לשמוע גם את תגובתך.

מיכאל איתן: אנחנו נמצאים במצב שבו הוגש כתב אישום.

מיכאל איתן: בעיני רבים אולי כבר לא צריך את המשפט, כי קבעו את פסק-הדין.

מיכאל איתן: אז אם כבר קבעת בדברייך שהוא ביצע מעשה אונס, האם את לא חושבת שיש כאן קביעה שצריכה להתברר בבית-המשפט?

מיכאל איתן: בית-המשפט יחליט כן או לא.

מיכאל איתן: מה עוד שגם שמענו מצד התביעה שלא בטוח שאפשר יהיה להוכיח את זה; זאת אומרת שזה מקרה גבולי.

מיכאל איתן: האם זה בסדר מצדנו שאנחנו קובעים לפני בית-המשפט שכבר בוצע מעשה שאפילו התביעה לא במאה אחוז – היא הלכה לבית-משפט, שם זה יתברר, אבל האם לא כדאי לחכות בהתבטאויות שלנו, ולא כבר לייחס לו את המעשים?

אורית זוארץ: בדברי לא קבעתי קביעה, אני מתבססת על כתב האישום שהוגש.

מיכאל איתן: אבל כתב אישום צריך להוכיח, את אמרת שהוא ביצע אונס.

אורית זוארץ: כתב האישום שהוגש הוא על אונס, ואני מדברת על עצם הגשת כתב האישום וההתייחסות לסוגיה מנקודת המבט שהוגש כתב אישום.

אורית זוארץ: אנחנו נחכה כמובן לראות מה תהיה הכרעת הדין, אבל עדיין כתב האישום הוגש וזו היתה ההתייחסות שלי.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני מודה לך.

מיכאל איתן: חבר הכנסת צרצור נמצא?

מיכאל איתן: הוא לא באולם.

מיכאל איתן: נעבור לנושא הבא.

מיכאל איתן: חבר הכנסת ליצמן איננו.

מיכאל איתן: תקציב ועדת החקירה הממלכתית לבדיקת מצבם של מפוני גוש-קטיף

מיכאל איתן: נעבור לנושא האחרון בסדר-היום: תקציב ועדת החקירה הממלכתית לבדיקת מצבם של מפוני גוש-קטיף, הצעה לסדר-היום מס' 13, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

מיכאל איתן: מזכיר הכנסת גם מבקש להעיר, מבחינה עובדתית, שעוד לא הוגש כתב אישום, אלא רק הודעה על כוונה להגיש כתב אישום, אבל זה לא משנה כרגע, כי גם כשמוגש כתב אישום, בתוך תוכנו – בהחלט אפשר להתייחס לזה כשלב שמתגבש כתב אישום ומוגש – עדיין צריך לזכור שגם אדם שהוגש נגדו כתב אישום הוא חף מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתו.

מיכאל איתן: אני מדבר באופן כללי ולכן ביקשתי להעיר.

מיכאל איתן: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לך שמצאת מקום לכך שנוכל להעלות את הדבר הזה, כי הגשתי את הנושא כבקשה לשאילתא מהירה ואדוני היושב-ראש קבע להעלות אותו כאן, ואני מקבל את הדברים, אף-על-פי שהייתי רוצה לקבל תשובה משר האוצר.

מיכאל איתן: תתפלא שתקבל.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: נמסר לי שמשרד האוצר טרם הסדיר את הפעלת התקציב הדרוש לפעילותה של ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת מצבם של מגורשי גוש-קטיף.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, הואיל וכיהנת כיושב-ראש ועדת ביקורת המדינה עד סיום הכנסת השבע-עשרה, אז ברשותך אני רוצה רק להזכיר כמה תאריכים.

זבולון אורלב: לפני יותר משבעה חודשים, ב-30 ביולי, החליטה ועדת ביקורת המדינה, על-פי סמכותה מתוקף החוק, להקים ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת מצבם של מגורשי גוש-קטיף, וזאת לאחר עבודה מאומצת של הוועדה – צריך להזכיר לטוב את חברת הכנסת עמירה דותן.

זבולון אורלב: כי חרף כל הלחצים של הוועדה על רשויות המדינה, על משרדי הממשלה, מצבם של מגורשי גוש-קטיף הוא בכי רע כמעט בכל תחומי החיים: דיור, תעסוקה, מצבם הנפשי, עסקים, חקלאות וכל כיוצא באלה.

זבולון אורלב: לקח כמה זמן עד שניסחנו, בראשותו של מי שמכהן היום כיושב-ראש בפועל של הכנסת, את כתב הסמכות, ומכאן התחילו כל הצרות.

זבולון אורלב: כלומר, גם היועץ המשפטי לממשלה ניסה לערער על סמכות הכנסת להקים ועדת חקירה ממלכתית כזאת, עד שהיה צורך שהוועדה תתכנס שוב ב-24 בנובמבר ותדחה את בקשתו ותחדש את ההחלטה להקים ועדת חקירה ממלכתית.

זבולון אורלב: ולאחר מכן, שוב בבג"ץ של מי שהיה שר לשעבר, פורז, שגם הוא ניסה למנוע את הקמת הוועדה, ושוב ועדת ביקורת המדינה היתה צריכה להתכנס בראשותו של היושב-ראש בפועל ולאשר מחדש את הקמת הוועדה לאחר שמבקר המדינה הגיש דוח מחודש, או דוח מעודכן, נקרא לזה כך.

זבולון אורלב: בינתיים יש אלפי אנשים, מגורשי גוש-קטיף, שמצבם הוא חרפה למדינת ישראל.

זבולון אורלב: לצערי, גם עד שמוקמת הוועדה עוברים עוד כמה חודשים, כמעט חודשיים, ורק ב-2 במרס מוקמת סוף-סוף הוועדה; דבר שלצערי לא מראה שבית-המשפט העליון, או נשיאת בית-המשפט העליון יוצאת מגדרה ומבינה שהכנסת רואה את העניין הזה כדבר דחוף וגם היא מאיצה, אבל לצערי זאת המציאות.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים היום שבועיים לאחר הקמת הוועדה, ומאחר שבדקתי ביום ראשון בשבוע שעבר מה קורה, מדוע הוועדה איננה עובדת, נמסר לי שמשרד האוצר מתחמק מחובתו בחוק.

זבולון אורלב: סעיף 27 לחוק ועדות חקירה קובע שהוצאות ועדת חקירה ממלכתית ישולמו מאוצר המדינה.

זבולון אורלב: כלומר, החובה מוטלת על שר האוצר להעמיד את התקציב והאוצר מתחמק בטענה שתקציב 2009 לא אושר.

זבולון אורלב: מאחר שכיהנתי כמה ימים גם כמנכ"ל משרד ממשלתי וגם כשר, אז אנחנו מכירים את כל התירוצים.

זבולון אורלב: חשבתי שזו עוד חוליה בשרשרת ההתעללות הבוטה, המביישת, המבזה, של ממשלת ישראל בכל הקשור לטיפול ולשיקום מצבם של מגורשי גוש-קטיף.

זבולון אורלב: לכן רציתי להגיש שאילתא, ובינתיים היום מסרה לי מנהלת הוועדה שהתקיימה ישיבה בלשכתך בשבוע שעבר והאוצר הבטיח שזה יצא מהרזרבה של משרד המשפטים.

זבולון אורלב: אבל כפי שהבנתי, נכון לרגע זה הוועדה טרם החלה את עבודתה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, בראש ובראשונה, לנגד עינינו מצבם הקשה של מגורשי גוש-קטיף ועבורם נאבקנו קשה.

זבולון אורלב: הייתי, כמו שאדוני יודע, יוזם הוועדה הממלכתית הזאת; ואני רואה בכך באמת חרפה גדולה.

זבולון אורלב: אבל יש כאן עוד אלמנט: כבוד הכנסת.

זבולון אורלב: כבוד הכנסת.

זבולון אורלב: הכנסת קובעת על-פי סמכותה שתקום ועדה, ותראה, אדוני היושב-ראש, איך מנסים לטרפד – הרשות המבצעת והרשות השופטת, כלומר הרשות המבצעת על-ידי היועץ המשפטי לממשלה והרשות השופטת על-ידי בית-המשפט העליון, מנסות לעכב בכל דבר, ועכשיו האוצר עוד הפעם מעכב.

מיכאל איתן: אני מבקש לענות לך.

זבולון אורלב: אז אני מבקש את עזרתך, אדוני היושב-ראש, כמי שבקי, ונקבל תשובה מתי הוועדה הזאת מתחילה בעבודתה.

מיכאל איתן: מאחר שהייתי מעורב בנושא מתוקף תפקידי כיושב-ראש ועדת הביקורת שבא בעקבותיך, ואחר כך זה חזר אלי כיושב-ראש הכנסת בפועל, אני מבקש למסור לך תשובה.

מיכאל איתן: אכן התיאור שתיארת הוא מדויק, למעט דבר שאני לא מצטרף אליו, וזה הביקורת על נשיאת בית-המשפט העליון.

מיכאל איתן: היא פעלה בעניין הזה במסירות, בכפוף לכך שהוגש בג"ץ.

מיכאל איתן: היא בחרה ועדה טובה, לדעתי, ועשתה את כל מה שעשתה מתוך רצון לעשות את זה במהירות המרבית.

מיכאל איתן: יש לי אתה חילוקי דעות בנושאים אחרים, אבל בעניין הזה אני יכול לומר שהיא עשתה כמיטב יכולתה, בלוח הזמנים האפשרי ביותר מבחינתה.

מיכאל איתן: לא כל כך קל להקים ועדה, צריך לפנות לאנשים, לא כל אחד מסכים.

מיכאל איתן: זה עובר תהליך, לא כל אחד מתאים.

מיכאל איתן: עקבתי והיא גם דיווחה לי, ואני יכול לומר לך – – –

זבולון אורלב: אדוני, זה לא נפל עליה כרעם ביום בהיר.

זבולון אורלב: היא יודעת מ-30 ביולי שתקום ועדה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אורלב, אתה יכול גם לסמוך על שיקול דעתי.

מיכאל איתן: במקרה הזה אני יכול להעיד על דברים שאני ראיתי מקרוב.

מיכאל איתן: המניעות להקמת הוועדה באה בעיקרה מהרשות המבצעת, שם אמר לי גורם בכיר שהוועדה הזאת לא תקום ואנחנו נילחם נגד יישום ההחלטה בכל דרך אפשרית.

זבולון אורלב: מי זה הגורם הבכיר?

מיכאל איתן: תרשה לי להישאר כך בשלב זה.

זבולון אורלב: חשבתי שאדוני נותן את כל האינפורמציה בשקיפות מלאה לכנסת.

מיכאל איתן: בפועל מה שקרה – אני רוצה לעדכן אותך שהאוצר בא בטענה שאין לו שום מניעה להקמת הוועדה, אלא כתוצאה מהעובדה שאין תקציב מאושר והם צריכים לפעול על בסיס תקציב קיים, הם לא יכולים להקצות סעיף תקציבי מיוחד להקמת הוועדה.

מיכאל איתן: כששמעתי את הטענה הזאת זימנתי את הגורמים הרלוונטיים ללשכת יושב-ראש הכנסת, שם התקיים דיון.

מיכאל איתן: היועצת המשפטית לכנסת – אני רוצה לציין אותה לשבח – הביאה את הטיעון המשפטי, שאותו קיבל האוצר, וסוכמו שם שלושה סעיפים: 1.

מיכאל איתן: משרד האוצר יקצה את הסכום.

מיכאל איתן: הם מצאו את הסידור, מתוך הרזרבות של הנהלת בתי-המשפט.

מיכאל איתן: הם יקדמו משם את הכסף ואחר כך הם יחזירו לרזרבות את מה שהם משכו.

מיכאל איתן: זה המנגנון שסוכם, ועל-פיו יפעל מנגנון גישור לטובת תפעול הוועדה עד לאישור תקציב המדינה.

מיכאל איתן: סעיף 2 – וזו היתה יוזמתי על מנת להגיע להסדר הזה – הכנסת תנסה להציע מקום במשכן הכנסת שיועמד לצורכי הוועדה ויוזיל בכך את עלות תפעול הוועדה.

מיכאל איתן: סוכם שבימים הקרובים נקיים סיור משותף עם יושב-ראש הוועדה על מנת לקבוע את המקום והוועדה תצא לדרך.

מיכאל איתן: אני מסכים ואני שותף לביקורת שלך, אבל אני יכול רק להתנחם בעובדה הכפולה – עובדה ראשונה, אני מקווה שאתה ואני נעשה כל מאמץ אפשרי בקרב הממשלה החדשה שתיבחר, שכשם שהיו עיכובים לא ענייניים מצד הקודמת, זאת שעתידה, תפעל במהירות, ביעילות, בתבונה, בנפש חפצה לתקן את העיוותים שמהם סובלים המתיישבים.

מיכאל איתן: באשר לבדיקות של מה שהיה בעבר, אנחנו מקווים שגם זה יצא לדרך.

מיכאל איתן: אבל נראה לי כרגע, שהתיקונים צריכים להיעשות הרבה לפני שהוועדה תשב ותבדוק מדוע היו העיוותים ומהם היקפי העיוותים.

מיכאל איתן: צריך לעשות שני מסלולים נפרדים, שאינם תלויים אחד בשני.

מיכאל איתן: בדיקת מה שהיה, זאת בדיקה.

מיכאל איתן: טיפול במה שצריך לטפל – צריך לגשת לזה מייד, ללא קשר למה שתעשה הוועדה.

זבולון אורלב: אם מותר לי, אדוני, ואני מודה לך על זה, הסיעה של הבית היהודי, המפד"ל החדשה, אנחנו ביקשנו, והבנתי שיש נטייה לתת לנו תשובה.

זבולון אורלב: ביקשנו שני דברים עקרוניים: אחד – שתקום ועדת שרים, במעמד קבינט, כדי שהיא תהיה מוסמכת לסיים את הטיפול בפרשה המבישה הזאת, של המחדל הממשלתי הנוראי הזה; הדבר הנוסף שביקשנו הוא, שהשר מטעם סיעת הבית היהודי, מפד"ל החדשה, יהיה ממונה על מינהלת סל"ע, שלא תסיים את עבודתה, עד אחרון הפתרונות של המגורש האחרון.

זבולון אורלב: הבנו שיש כוונה לתת לנו תשובות חיוביות בעניין הזה.

זבולון אורלב: אני מודה לך, אדוני.

מיכאל איתן: אשמח באופן אישי, אם מותר לי, לעמוד לרשות כל פעילות בתחום הזה.

זבולון אורלב: אני מודה לך, אדוני.

מיכאל איתן: אני מדבר בשם רבים בבית הזה, מהקואליציה ומהאופוזיציה בפעם הקודמת, ואני מקווה שגם הפעם הבית ייתן גיבוי למהלך הזה.

מיכאל איתן: רבותי, אני מאוד-מאוד מודה לכם.

מיכאל איתן: אני מכריז בזה כי תם סדר-היום.

מיכאל איתן: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, כ"ב באדר התשס"ט, 18 במרס 2009, בשעה 11:00.

מיכאל איתן: ישיבה זאת נעולה.