ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 13, 2009-03-31 00:00

ראובן ריבלין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, ו' בניסן התשס"ט, 31 במרס 2009 למניינם – אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: למרות היום העמוס שיהיה לנו היום, כאשר כנראה תוצג ממשלה חדשה בישראל, אנחנו מחויבים לתקנון הכנסת, ותקנון הכנסת מחייב אותנו להתחיל ישיבה ביום שלישי בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברי הכנסת הנוכחים להצביע על מנת לאפשר לי – כל מי שרוצה להשתתף בנאומים בני דקה יצביע, ואז אוכל להעביר את רשות הדיבור לחבר כנסת אחר חבר כנסת.

ראובן ריבלין: בטרם אזמין את ראשון הדוברים, כפי שיובא אלי, אני מזמין את יושב-ראש הוועדה המסדרת, חבר הכנסת גדעון סער, עדיין, בעתיד הקרוב מאוד כנראה שר, כנראה – זה בטוח – שיביא את דבר הוועדה המסדרת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מבקש, ראשית, להודיע על חילופי אישים בוועדות.

גדעון סער: אדוני המזכיר, תזכר אותי אחר כך אם זה מחייב אישור המליאה או לא, אלה חילופי גברי.

גדעון סער: אלה חילופי גברי מטעם סיעות אשר מטעמן ייכנסו חברים לממשלה, בעזרת השם, בהנחה שהיא תאושר הערב על-ידי מליאת הכנסת – גם במקומך, אדוני היושב-ראש, כמי שנכנס לתפקיד הנכבד הזה.

ראובן ריבלין: מרגע שנכנסתי לתפקידי, תפקידי הקודם פקע, בין שרציתי ובין שלא.

גדעון סער: זה נכון.

גדעון סער: לכן אני מבקש להקריא את הרשימה של אותם חברים אשר מתחלפים בוועדות הזמניות.

גדעון סער: בוועדת הכספים הזמנית, מטעם סיעת הליכוד, במקום חבר הכנסת ראובן ריבלין יכהן חבר הכנסת ציון פיניאן.

גדעון סער: היה נדמה לי שהיו עוד חברים, אבל אני לא רואה את זה בהודעה הזאת.

גדעון סער: מטעם סיעת העבודה, במקום חבר הכנסת אבישי ברוורמן יכהן חבר הכנסת אופיר פז-פינס.

זאב אלקין: – – –

גדעון סער: סליחה, חבר הכנסת אלקין, אז תודיע לי מי, לי זה מה שרשום כרגע.

ראובן ריבלין: אני אודה מאוד ליושב-ראש הקואליציה העתידי אם לא יפריע לדובר בזמן – רבותי, אם אתם רוצים להתייעץ, אני אאפשר לכם – – –

גדעון סער: ההתייעצות הסתיימה, מכובדי היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אז נא לכבד את הבמה.

גדעון סער: השם השני מטעם סיעת הליכוד הוא חבר הכנסת כרמל שאמה, במקום חבר הכנסת איוב קרא.

גדעון סער: וזה בנוסף לחילופין שלך.

גדעון סער: ואני ממשיך: בסיעת העבודה, במקום חבר הכנסת אבישי ברוורמן יכהן חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

גדעון סער: מטעם סיעת ישראל ביתנו, במקום חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב וסופה לנדבר תכהנה חברות הכנסת פניה קירשנבאום ואורלי לוי.

גדעון סער: עד כאן ועדת הכספים הזמנית; האם אנחנו צריכים לאשר את החילופין האלה?

גדעון סער: רק בהודעה, מצוין.

גדעון סער: אנחנו עוברים לחילופי גברי בוועדת החוץ והביטחון הזמנית.

גדעון סער: מטעם סיעת הליכוד, במקום חברי הכנסת , יובל שטייניץ, ישראל כץ ולימור לבנת, יכהנו חברי הכנסת אופיר אקוניס, דני דנון, מירי רגב וציפי חוטובלי.

גדעון סער: מטעם סיעת ש"ס, במקום חבר הכנסת יעקב מרגי יכהן חבר הכנסת חיים אמסלם.

גדעון סער: מטעם סיעת ישראל ביתנו, במקום חברי הכנסת יצחק אהרונוביץ, עוזי לנדאו ודניאל אילון, יכהנו חברי הכנסת רוברט אילטוב, אלכס מילר ומשה מטלון.

גדעון סער: בוועדה המסדרת, במקום חבר הכנסת גדעון סער – זה אני – המכהן כיושב-ראש הוועדה, יכהן חבר הכנסת זאב אלקין כיושב-ראש הוועדה המסדרת.

גדעון סער: אולי לזה נדרש אישור, אינני יודע.

גדעון סער: גם לא.

ראובן ריבלין: אותו הדבר, הודעה.

גדעון סער: ובמקום החברים גדעון סער, יולי אדלשטיין וגילה גמליאל יכהנו חברי הכנסת דני דנון, מירי רגב וציפי חוטובלי.

גדעון סער: מטעם סיעת ש"ס, במקום חבר הכנסת יעקב מרגי יכהן חבר הכנסת נסים זאב.

גדעון סער: עד כאן חילופי גברי בשלוש הוועדות הזמניות.

גדעון סער: אני עובר לנושא אשר טעון אישורה של הכנסת, והוא על-פי בקשת יושב-ראש הכנסת: חברים בנשיאות, או סגנים, סגני יושב-ראש זמניים ליושב-ראש הכנסת.

גדעון סער: הוועדה המסדרת המליצה פה אחד לבחור בחברי הכנסת אופיר אקוניס ועתניאל שנלר כסגנים זמניים ליושב-ראש הכנסת.

גדעון סער: כהונתם תפקע עם מינוים של סגנים קבועים ליושב-ראש הכנסת, והם בעצם נועדו – עד להקמת הנשיאות בהרכבה המלא, הקבוע – לסייע בידי יושב-ראש הבית בניהול הישיבה; אחד מהקואליציה, אחד מהאופוזיציה.

גדעון סער: אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זאת.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי חברי הכנסת, הצבעה על הודעתו של יושב-ראש הוועדה המסדרת בדבר מינוי זמני של שני סגנים ליושב-ראש, שכן אנחנו לא יודעים מתי העבודה תסתיים ותמונה נשיאות הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מבקש את אישורכם.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה – 19 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הוועדה המסדרת לבחור את חברי הכנסת עתניאל שנלר ואופיר אקוניס לסגנים ליושב-ראש הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחבר הכנסת עתניאל שנלר וחבר הכנסת אופיר אקוניס יהיו סגני יושב-ראש הכנסת ויוכלו לנהל את ישיבות הכנסת כאשר יתבקשו לעשות כן על-ידי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לראשונה לנושאים לסדר-היום.

ראובן ריבלין: אנחנו דנים בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת נרשמו, מי שרוצה להירשם עוד – אנחנו נוסיף את שמו.

ראובן ריבלין: אני מזמין קודם כול את חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – את חבר הכנסת אריה אלדד, לשאת את דברם.

ראובן ריבלין: עכשיו נרשמו עוד, כן – ג'ומס.

קריאה: – – – להירשם – – –

ראובן ריבלין: כן, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אתה נרשמת.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לפתוח את הרמקול.

נחמן שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: אני רוצה לנצל את הדקה – פחות חמש שניות – שעומדת לרשותי כדי לפנות אל עיריית תל-אביב.

נחמן שי: מסתבר שב-24 באפריל ייערך מרתון בתל-אביב, והעירייה, שהעבירה את האחריות למרתון לחברה פרטית, מבקשת לגבות 50 שקל מכל משתתף, שזה יפה כשלעצמו, אבל זה כולל את חיילי צה"ל.

נחמן שי: והגיעה מחאה גדולה – גם אלי – של חיילים שרוצים להשתתף במירוץ הזה, וההוצאה הזאת גבוהה בשבילם ולא נראית להם.

נחמן שי: יש פוטנציאל של כ-20,000 חיילים שרוצים ואוהבים לרוץ ויכולים להשתתף במירוץ הזה.

נחמן שי: יתר על כן, ערים אחרות בישראל, כמו רעננה וירושלים, פוטרות את החיילים מתנאי ההשתתפות במירוץ.

נחמן שי: ולכן, אני מבקש לנצל גם את הבמה הזאת כדי לבקש מעיריית תל-אביב למצוא דרך ולהקל על חיילי צה"ל שרוצים להשתתף במירוץ.

ראובן ריבלין: תודה רבה על כך שעמדת בזמן אף-על-פי שלא היה שעון לנגד עיניך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, שהוא ותיק ויודע – השעון יופעל ברגע שאתה תתחיל לדבר.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה.

אריה אלדד: התפרסם בתקשורת כי מבקר המדינה העביר לעיונו של שר הביטחון חוות דעת שבדקה את ההסדרים הכספיים שאושרו לו בעת שהתמנה לשר.

אריה אלדד: חוות הדעת עסקה בפרשת "טאורוס", החברה שהקימה רעייתו של שר הביטחון.

אריה אלדד: כזכור, הוועדה אסרה את המשך פעילות החברה, והיום נמסר בתקשורת כי היא גם הורתה לרעייתו של שר הביטחון להחזיר את התשלומים שכבר קיבלה מיום שנאסרה פעילות החברה.

אריה אלדד: דומני שלפני שמושבעת הממשלה החדשה, ולפני ששר הביטחון הישן-חדש נכנס שוב לתפקידו, ראוי שהוא יתיר את פרסום חוות הדעת במלואה, כדי שגם חברי הכנסת יוכלו לדעת אם יש להם אמון שלם בממשלה אם לאו.

אריה אלדד: תודה רבה.

קריאה: – – – אריה, אם תקרא את חוות הדעת – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם אני הכרזתי אחרי חבר הכנסת אלדד?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, בקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, לפני כשבוע וחצי יצא ראש המכינה הקדם-צבאית מהצפון, מ"אורנים", והכפיש וביזה את חיילי צה"ל בעדויות שהן לא עדויות; דבר ששום בית-משפט לא קיבל אותו מעולם, עדות שלא התקבלה בצורה מסודרת, נקראה בתקשורת עדויות, והדברים הוכחו כדברים שאין להם שחר, שאין להם רגליים, וכל כולם באו להכפיש ולפגוע בחיילי צה"ל.

מיכאל בן-ארי: אני הייתי מבקש משר הביטחון ומשאר המשרדים שעוסקים במימון של אותה מכינה קדם-צבאית לקרוא לסדר את אותו ראש מכינה קדם-צבאית, שהאג'נדה הפוליטית שלו הובילה אותו לפגוע, להכפיש שלא כדין, אחרי שהתברר שכל הדברים האלה לה היו להם לא ידיים ולא רגליים, אלא מזימה לפגוע בחיילי צה"ל.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כרמל שאמה, ואחריו – חבר הכנסת אגבאריה, בבקשה.

ראובן ריבלין: כרמל שאמה – מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אגבאריה – בבקשה, אדוני.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת הנכבדים, ברצוני קודם כול לברך את היושב-ראש על בחירתו.

עפו אגבאריה: הדבר השני – אני רוצה לברך על ההחלטה האמיצה, הנכונה, של החבר רובי ריבלין, שהוא רוצה לבקר באום-אל-פחם.

עפו אגבאריה: אני חושב שהחלטה כזאת היא אמיצה, נכונה, בזמן הנכון, כתשובה לאלה שרצו להיכנס לאום-אל-פחם בצורה גזענית ובצורה מאוד פרובוקטיבית.

עפו אגבאריה: אני מקווה שהביקור הזה יהיה באמת פתיחה של עידן חדש ושל דוברות, ואנחנו חושבים שיש אפשרות לדוברות כזאת.

עפו אגבאריה: אנחנו מברכים על זה שאתה תבוא, ומקווים שזה יפסיק את הרדיפות של הבחורים הצעירים באום-אל-פחם, אשר אחרי הביקור ההוא, עד היום, נתקלים במעצרים של המשטרה.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: פשוט צריך להקפיד על דקה.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים הידברות, לא דוברות.

ראובן ריבלין: דוברות זה מישהו שאומר לאחר בלי שהשני רוצה לשמוע.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים להידבר, גם במחלוקות – להידבר.

ראובן ריבלין: אני וחבר הכנסת מוחמד ברכה – כמעט אין דבר אחד שאנחנו מסכימים עליו, אבל אנחנו כל הזמן מדברים.

ראובן ריבלין: מדברים מתוך הבנה שכל אחד אומר את דבריו, והוא מאמין בהם, ובהחלט מכבדים זה את זה אף שלא מסכימים.

ראובן ריבלין: יש דברים שאנחנו מסכימים עליהם, ברמה האישית, כמובן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

ראובן ריבלין: ואחריו – חבר הכנסת לוין מהליכוד.

ראובן ריבלין: בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה, בהזדמנות שניתנה לי, לפנות אל מנכ"ל שירות התעסוקה יוסי פרחי.

שלמה מולה: התברר לנו באמצעות התקשורת שכ-20,000 מפוטרי היי-טק לא יכולים לקבל דמי אבטלה בימים אלה, אף-על-פי שהם שילמו דמי ביטוח אבטלה כדין וכדת.

שלמה מולה: אני לא יודע מדוע שירות התעסוקה לא יכול להביא את התקנה לתיקון לוועדת הכספים.

שלמה מולה: מדובר באנשים שבאמת מאבדים את מקומות העבודה שלהם.

שלמה מולה: הם צריכים להביא פרנסה לביתם.

שלמה מולה: אני חושב שהלקונה הזאת חייבת להיות מתוקנת, כי אני לא יכול להיות משוכנע שבממשלת הג'ובים שמתהווה והולכת תבוא הישועה.

שלמה מולה: דווקא אולי באמצעות אנשי מקצוע כמו מנכ"ל שירות התעסוקה, המפוטרים יכולים לקבל את כספם, שהם שילמו עבור דמי הביטוח הלאומי, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת גילאון.

ראובן ריבלין: מאוד נעים לי לומר חבר הכנסת גילאון, מאוד נעים לי.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מבקש להעלות כאן את המצב המחפיר, המביש, במערת המכפלה.

יריב לוין: הייתי בסיור במקום.

יריב לוין: אני רוצה לומר לכם שערב חג הפסח, כאשר אמורים להגיע לשם אלפי מתפללים, אם לא למעלה מזה, המצב הוא מביש.

יריב לוין: אני חושב שהשר לענייני דתות – השר הנכנס – מוכרח לקחת על עצמו לתאם עוד לפני חג הפסח, עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, פעולה מיידית כדי להעביר למקום קודם כול אמצעים מינימליים דוגמת כיסאות מכובדים, מקום סביר שבו אפשר יהיה לקיים את התפילות, וכמובן בשלב שני לטפל בנושאים המהותיים יותר, שהם נושאי הקירוי בשטח שמיועד למתפללים היהודים, וכמובן, הסוגיה שלטעמי דווקא אתם – ואני פונה כאן למשל אליך, חבר הכנסת ברכה – צריכים למחות עליה, וזה המצב הלא-סביר שיהודים יכולים להיכנס לאולם-יצחק רק עשר פעמים בשנה.

יריב לוין: אני שואל אותך: האם היית מקבל שיטה כזאת שבכל מקום שבו נרצחו אנשים, בני עמו של זה שרצח תימנע מהם הכניסה למקום במשך 355 ימים בשנה?

יריב לוין: יש לי ספק גדול אם התקדים הזה הוא נכון מבחינתך.

יריב לוין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה לא צריך להשיב.

ראובן ריבלין: אתה רק שאלת אותו שאלה רטורית, אני מבין.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גילאון, ואחריו – חבר הכנסת גנאים.

אילן גילאון: תודה, אדוני.

אילן גילאון: גם לי נעים לשמוע את קולך נותן את רשות הדיבור; מאוד.

אילן גילאון: זה קצת מנהרת זמן נעימה מאוד.

אילן גילאון: אדוני, חשבתי שהיום הוא יום חגיגי, ואני באתי ככה מהפגנה שקיימו נוער מרצ בחוץ.

אילן גילאון: אבל בדרך נפגשתי עם אנשים מבית-שאן, אדוני.

אילן גילאון: הם נמצאים שם כבר 17 ימים ולילות; אנשים מבוגרים, בגיל שלי ואפילו יותר.

אילן גילאון: אדוני יודע שבגיל הזה קצת קשה לישון באוהלים ולחיות בתוך החרדות האלה.

אילן גילאון: הם כבר יותר מחודשיים לא קיבלו משכורת, אדוני, בבית-שאן.

אילן גילאון: ובית-שאן – אתה יודע – כולם כאן מחוברים אליה, והכול מחובר.

אילן גילאון: והנה, האנשים האלה כל כך נגעו ללבי, ואני הרגשתי שאני לא יכול לעשות בשבילם בעצם שום דבר, כי אתה יודע, אדוני, אני אומנם חבר כנסת עם תיק, אבל עם תיק הייסורים.

אילן גילאון: אז אמרתי שהדבר היחיד שאני יכול לעשות זה לקרוא בשמם מהמיקרופון הזה לבלינקוב, לפקיד הבכיר ממשרד האוצר שאמור להסדיר את העניין הזה.

אילן גילאון: אנא, שחררו את האנשים האלה הביתה עד שתבוא ועדה, ותשלמו להם את המשכורות.

אילן גילאון: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון, אני שמח להודיע לך שכנראה ראש אגף תקציבים כיוון לדעתך, לדעת גדולים, וכרגע הודיעו לי בפתק ששולמו שתי משכורות לעובדי בית-שאן, ובשלב זה בא פתרון לנושא העובדים.

ראובן ריבלין: אני באמת מברך את ראש אגף תקציבים, ואני מברך את כל חברי הכנסת שהתערבו בעניין זה, והצלחנו לעזור לאותם עובדים אשר נמצאים במצוקה, יהיו האשמים אשר יהיו – ובאמת עיריית בית-שאן נמצאת בצרה לא קלה בגלל מקורות ההכנסה שלה.

ראובן ריבלין: אני מאפשר לחבר הכנסת גנאים, ואחריו – חבר הכנסת ברכה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהתחלה אני מאחל הצלחה ליושב-ראש וברכות על התפקיד.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, ירושלים אינה עיר כמו כל הערים שבעולם, כי אם מרכז שלוש הדתות המונותיאיסטיות, והאיזון בין האוכלוסייה היהודית והערבית הוא דבר מאוד רגיש לישראל ולאזור.

מסעוד גנאים: לכן כל צעד, או מדיניות שננקטת על-ידי הממשלה או העירייה שתוביל להפרת איזון זה תגרום להצתת האזור ולשפיכות דמים.

מסעוד גנאים: לפי מחקר סודי שערך האיחוד האירופי ולפי מה ששומעים ורואים, ישראל פועלת להעמקת שליטתה במזרח-ירושלים, וצווי ההריסה של עשרות בתים בסילואן הם חלק מתוכנית לדלל את מספר התושבים הערבים בעיר.

מסעוד גנאים: התוכנית של עמותות המתנחלים ואחרים, למשל התוכנית ליצירת רצף אורבני יהודי בין מעלה-אדומים לירושלים, היא חלק מהתוכנית הזאת להעמקת שליטת ישראל במזרח-ירושלים.

מסעוד גנאים: אני חושב שתוכניות אלה מדרדרות את האזור וגם לא מביאות שלום.

מסעוד גנאים: כל התוכניות האלה משדרות לאזור ולעולם, וגם לאמריקנים, שממשלת ישראל לא רוצה להמשיך בתהליך השלום.

מסעוד גנאים: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מברך את חבר הכנסת ריבלין, יושב-ראש הכנסת, על בחירתו, שהוא ראוי לה.

מוחמד ברכה: על אף המחלוקות המהותיות שהיטבת לתאר, אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה שיירשם בפרוטוקול שהייתי מצביע בעדך.

מוחמד ברכה: לא יצא לי להצביע, כי השתתפתי אתמול באירועי יום האדמה, שהוא יום חשוב לנו, לאוכלוסייה הערבית, ולכל דמוקרט במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: ההערה שלי היא בעניין ביקורת חריגה שנשמעה נגד ביקורו של האפיפיור בנצרת.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר, כמי שממלא תפקיד מרכזי בחיים הפוליטיים והחברתיים של האוכלוסייה הערבית בישראל, שביקורו של האפיפיור בנצרת הוא ביקור ראוי, רצוי, והוא יתקבל בברכה.

מוחמד ברכה: אני חושב שעצם הביקור ועצם ההכרעה בסוף שהמיסה המרכזית תהיה בנצרת הם רק אות כבוד, גם לו וגם לנצרת, וגם לאוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר מכאן, מעל הדוכן הזה, אף-על-פי שאני לא נמנה עם חבר מרעיתו וכנסייתו, אני רוצה לומר לו: ברוך הבא לנצרת.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חברת הכנסת חנין זועבי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השבוע התפרסמה ידיעה שעל-פיה הנהלת הרכבת הכניסה קריטריון חדש למי שעומד על-יד המחסומים ודואג שהם ירדו ויעלו כאשר חולפת רכבת, וזה שירות ביטחוני.

חיים אורון: כמי שחולף על פני מחסום כזה מדי יום, לפחות פעמיים ולעתים יותר, אני רוצה להודיע לך, אדוני היושב-ראש, שמה שעושה אותו אדם הוא לעמוד ליד המחסום ולהסתכל שהוא עולה ויורד.

חיים אורון: כבר מזמן שירתתי בצה"ל ומעולם לא זכור לי שעברתי אימון מהסוג הזה, שמכשיר אותי יותר ממישהו אחר לראות אם המחסום עולה או יורד, ואם חס וחלילה הוא לא ירד – לעשות תנועה כזאת שעוצרת את התנועה.

חיים אורון: זוהי גזענות פשוטה של חברה ממשלתית, שלא הכחישה את האמירה הזאת וגלגלה את האחריות לחברת שמירה.

חיים אורון: אני מקווה שכאשר הכנסת תתחיל לפעול, ואולי אפילו קודם, יימצא המקום לומר שזה בדיוק סוג האמירות וההחלטות שריח חריף של גזענות נודף מהן.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חנין זועבי, ואחריה – חבר הכנסת אורי אורבך.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, אתמול ציינו את יום האדמה ה-33, כאשר ברקע עומדות כל תוכניות ההפקעה החדשות, וגם אלה הישנות שעוד לא מומשו.

חנין זועבי: אני רק רוצה להסביר דבר אחד, למה מפקיעים: אם המדינה היתה מפקיעה את האדמות של הערבים בגלל הצורך של היהודים, היינו מבינים שזו גזענות, שהצורך של הערבים והעובדה שהאדמות הן שלהם שווים לאפס מול הצורך של היהודים והעובדה שהמדינה מגדירה את עצמה כמדינת היהודים.

חנין זועבי: אבל הסיבה איננה צורך של היהודים, הרי שטח שיפוט של יישוב יהודי גדול פי-חמישה עד פי-20 משטח השיפוט של כפר ערבי עם אותו מספר תושבים.

חנין זועבי: לכל תוכניות ההפקעה למען כבישים או צרכים ציבוריים אחרים הוגשו תוכניות אלטרנטיביות, הנמנעות מהפקעת אדמות לאזרחים הערבים.

חנין זועבי: לכן, אדוני היושב-ראש, צריכים לחפש סיבה אחרת חוץ מאשר צורך היהודים, שהוא בפני עצמו סיבה גזענית.

חנין זועבי: יש למדינה צורך שלא יהיו לערבים אדמות, יש לרשויות המדינה צורך בנישול הערבים מאדמותיהם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורבך.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת החדשים צריכים להבין שבנאומים בני דקה אפשר לסטות בכמה שניות, אבל לא מעבר לכך.

ראובן ריבלין: את בסדר גמור, חברת הכנסת זועבי.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אורבך.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מחר ב-10:00 ובמשך כל הבוקר יתארחו כאן נערים שמשחקים בקבוצות כדורגל משותפות מטעם ארגון "צו פיוס".

אורי אורבך: הם משחקים, כמובן, בימי חול.

אורי אורבך: לא תמיד הדבר קל להם, מכיוון שלא תמיד מתחשבים ברצון שלהם.

אורי אורבך: אלו קבוצות שפועלות בשדרות, כפר-סבא, קריית-גת, שעריים, ירושלים ולוד.

אורי אורבך: אני חושב שמשחקם המשותף של דתיים וחילונים בקבוצות כדורגל הוא דוגמה ומופת; רק זה נמנע בקבוצות הבוגרים, כיוון שהמשחקים, כאמור, מתקיימים בשבת.

אורי אורבך: אני מקווה שהדוגמה הזאת של "צו פיוס" תהיה נר לרגלה – זה הביטוי המתאים – של ההתאחדות לכדורגל, ואולי בבוא היום יום חמישי בערב יהיה יום המשחקים המרכזי לקבוצות כדורגל בוגרים, כדי שגם קהל דתי יוכל ליהנות – עד כמה שניתן ליהנות מכדורגל בישראל – מהמשחקים האלה, ובא לציון גואל.

ראובן ריבלין: אחת הטענות היא על הסבל בכדורגל הישראלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מברך את היושב-ראש, שזו לא הקדנציה הראשונה שלו.

טלב אלסאנע: אני מאחל לך הצלחה.

טלב אלסאנע: הדבר השני, כמו שאמר חברי עפו אגבאריה, אתה מוזמן לבוא לאום-אל-פחם, זה כבוד גדול לאום-אל-פחם.

טלב אלסאנע: זו דווקא הוכחה שאין בעיה ליהודים לבקר ביישובים ערביים – הם מוזמנים לבקר.

טלב אלסאנע: הבעיה היא לאיזו מטרה באים לבקר.

טלב אלסאנע: דבר אחר, לדעתי יש כמה תופעות שמאוד-מאוד מדאיגות, מה גם שהן באות לאחר מסע בחירות מכפיש ומסית נגד הציבור הערבי: סוגיית התצפיתנים ברשות הרכבות, הסוגיה במכללת "קיי" – נודע לי שמבטלים את תנאי הקבלה לסטודנטים, היהודים לא צריכים את הפסיכומטרי, אבל מהסטודנטים הערבים דורשים את הבחינה הפסיכומטרית.

טלב אלסאנע: הרבה סוגיות שמעוררות דאגה שיש מגמה אנטי-דמוקרטית.

טלב אלסאנע: לכן המאבק איננו צריך להיות כאילו שזו בעייתו של הציבור הערבי.

טלב אלסאנע: זו בעייתה של הדמוקרטיה הישראלית, מה גם שיש דאגות מהמגמה של הממשלה, כפי שעולה מקווי היסוד או ההסכמים, למשל ההסכם בין הליכוד לבין ש"ס.

טלב אלסאנע: דברים כאלה כולנו, גם הליכוד וגם אתה כיושב-ראש, צריכים להתנגד להם ולפעול נגדם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

ראובן ריבלין: הוא אחרון הדוברים, אלא אם כן יש מישהו שביקש לשאת נאום בן דקה ולא נרשם.

ראובן ריבלין: בבקשה, אחרון הדוברים, חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות החמות.

דב חנין: אני מאחל לך הצלחה.

דב חנין: אני בטוח שאתה תצליח, ואני יודע שההצלחה שלך תהיה הצלחה של הכנסת ושל החברה הישראלית.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לידיעה שהתפרסמה על כך שבנק הפועלים מצא היכן אפשר לקצץ – כמובן, בשכרם של עובדי הקבלן שעובדים בבנק.

דב חנין: בנק הפועלים הורה לחברה שהוא מעסיק, חברת כוח-האדם, לקצץ 7.5% בשכר של כל עובדי כוח-האדם שמועסקים בבנק וגם לבטל את משרת האמהות העובדות, שאפשרה לעובדות עם ילדים קטנים לעבוד במתכונת של משרה מלאה בת שמונה שעות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, זוהי דוגמה של התנהגות מחפירה, של בנק שיש לו הרבה מאוד כספים – אני שומע שהבעלים של הבנק מנהלת ימים של מעשים טובים, וטוב שהיא עושה מעשים טובים, אבל מעשים טובים צריכים להתחיל בבית, ובמקרה הזה להתחיל בבנק.

דב חנין: להתחיל באלה שהם הכי חלשים בבנק, והם עובדי הקבלן בבנק.

דב חנין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין, שכרגיל עמד בזמן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכספים הזמנית, חבר הכנסת זאב אלקין, ויציג צווים שעליהם אנחנו חייבים להצביע על מנת שיהיו בתוקף, שכן תוקפם של צווים קודמים הוא עד מחר, נדמה לי.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש – אגב, בהערה אישית, אני שמח לעמוד פה.

זאב אלקין: אני עומד פה כי אתה יושב כאן.

זאב אלקין: יש קשר ישיר בין שני הדברים.

ראובן ריבלין: בין השאר, בחרו אותי רק כדי שאתה תעמוד כאן ואני אשב כאן.

זאב אלקין: בהחלט.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפניכם מונחים תשעה צווי תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין, וכן צו היטלי סחר (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה) (הוראת שעה), התשס"ט–2009.

זאב אלקין: ועדת הכספים אישרה שמונה מן הצווים האמורים ב-23 במרס, ושניים נוספים – ב-30 במרס, לאחר ששבוע קודם לכן התקיים בהם דיון ראשוני והועלו לגביהם טענות שונות.

זאב אלקין: בדרך כלל, לאחר שוועדת הכספים מאשרת צווי מכס מסוג זה, הם מונחים במליאה למשך שבעה ימים, ולחבר הכנסת הזכות להודיע כי ברצונו שהכנסת תבטל את ההחלטה.

זאב אלקין: עם זאת, החוק קובע כי שלושה שבועות לפני תום כנס של הכנסת ההחלטה טעונה גם אישור הכנסת.

זאב אלקין: הצווים המונחים לפניכם, אשר אושרו בוועדת הכספים, הם כדלקמן: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 31), התשס"ח–2008, שמטרתו תיקון אופן חישוב המכס ביחס למכונות ומכשירים מכניים, ציוד חשמלי, מקליטים ומפיקים לקול, לתמונה, לטלוויזיה, וחלקים ואביזרים של פריטים אלה.

זאב אלקין: מדובר בתיקון בהתאם לאמנת בריסל, שעליה חתומה מדינת ישראל.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 2), התשס"ט–2008, שמטרתו הטלת מכס אחיד על כל המדיות האופטיות המכילות קול, תמונה או וידיאו.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 29), התשס"ח–2008, שמטרתו לקבוע מס קצוב של 80 שקלים על כל מצבר לרכב המיובא לישראל.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 2), התשס"ט–2008, שמטרותיו שתיים: האחת, לסווג תערובות דגים באופן שלא תהיה פרצה המאפשרת ייבוא תערובות מהסוג האמור בפטור ממכס.

זאב אלקין: השנייה, לקבוע סיווג אחיד למחליפי חום, באמצעות לוחות, כחלקי חילוף לרכב.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשס"ט–2009, שמטרתו שינוי שיטת החישוב בייבוא אגוזי מקדמיה.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 18), התשס"ט–2009, שמטרתו אף היא לקבוע מס אחיד לגבי תבלינים שונים.

זאב אלקין: על-פי רוב מדובר בהפחתה בפועל של שיעורי המכס המוטל.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 19), התשס"ט–2009, שמטרתו לסווג טובין אחרים לטלוויזיה, בהתאם לפסק-דין של בית-המשפט, ולהטיל מכס על הטובין שלא נקבע לגביהם בפסק-הדין כי הם פטורים.

זאב אלקין: צו היטלי סחר (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה) (הוראת שעה), התשס"ט–2009, שמטרתו לעדכן את כמות הטובין המיובאים בפטור מארצות-הברית בהתאם לאמנת הסחר הבין-לאומי בין ישראל לארצות-הברית.

זאב אלקין: מדובר בהגדלת כמויות הטובין המיובאים בפטור.

זאב אלקין: הצו יעמוד בתוקפו עד תום שנת 2009.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 30), התשס"ח–2008, שמטרתו להטיל מכס על גלאים המסווגים כחלק של מזעיקי פריצה, על מנת להגן על הייצור המקומי.

זאב אלקין: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 14), התשס"ט–2009, אשר נועד להטיל מכס על מאיידים המיוחדים למזגני רכב, בדומה לשאר חלקי החילוף לרכב, ובנוסף, להטיל מכס על יבוא פיסטוקים לישראל.

זאב אלקין: הטלת מכס על יבוא הפיסטוקים נדרשת לנוכח טענת רשות המסים כי קיים יבוא של פיסטוק שמקורו באירן, והוא מגיע דרך טורקיה ביבוא פטור ממכס.

זאב אלקין: יצוין כי יבוא פיסטוקים מארצות-הברית וממדינות החברות באיחוד האירופי פטור ממכס בשל הסכמי הסחר עם המדינות האמורות, שעליהן חתומה ישראל.

זאב אלקין: לנוכח ההתנגדות שהובעה בוועדה, הוצעה פשרה כי רשות המסים תקבע מכסה של 200 טונות יבוא פיסטוקים שיהיה פטור ממכס.

זאב אלקין: שר האוצר יפרסם צו תעריף המכס שלפיו המכסה האמורה תהיה פטורה ממכס.

זאב אלקין: כל הצווים האמורים אושרו בוועדת הכספים לאחר דיון ולאחר שנבחנה נחיצותם.

זאב אלקין: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצווים המונחים בפניכם, על מנת שיעמדו בתוקפם.

זאב אלקין: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים הזמנית, חבר הכנסת אלקין.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים, חברי חברי הכנסת, לדיון על-פי רשימת הדוברים.

עתניאל שנלר: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – נדמה לי שאיננו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מוחמד ברכה – איננו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חנא סוייד – איננו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דב חנין, איך לא, הוא תמיד נוכח.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת יעלה ויבוא.

עתניאל שנלר: שלוש דקות לכל דובר.

חיים אורון: למה אין פה רשימה, אדוני היושב-ראש?

עתניאל שנלר: נא להסתכל ולראות שיש רשימה.

חיים אורון: אין, אין רשימה.

עתניאל שנלר: בוא נבדוק את זה עוד פעם.

חיים אורון: לא, רק עד אופיר פינס.

עתניאל שנלר: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך על תפקידך הזמני החדש.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים בצווים שעניינם כלכלה, מיסוי, הכנסות והוצאות של המדינה.

דב חנין: אי-אפשר ביום כזה לא לדבר על המהלך הדרמטי של הקמת הממשלה החדשה, ממשלה שעלותה לעם ישראל היא 770 מיליון שקל לארבע שנים וחצי.

דב חנין: נעשה חשבון באחד העיתונים הכלכליים, שהעלות של השרים הנוספים מעבר ל-20, זאת אומרת, ההפרש בין 20 ל-30 – אני מבין שהיד עוד נטויה, אולי נעבור גם את ה-30 – אבל החשבון אומר שהעלות הנוספת של שרי הממשלה מ-20 ל-30 היא בערך 320 מיליון שקל לקדנציה, סכום שמספיק להגדלת סל התרופות, אדוני היושב-ראש, ב-40%, לשיפור מאוד משמעותי – – –

דני דנון: מה הקשר להצעת החוק?

דב חנין: תלמד את תקנון הכנסת ואז תבין.

דב חנין: – – – לשיפור מאוד משמעותי בזכויותיהם של מובטלים, לעזרה לאוכלוסיות חלשות ונזקקות בחברה הישראלית.

דב חנין: אנחנו, אדוני היושב-ראש, עומדים היום בפני אישורה של ממשלה בזבזנית, מופקרת, שבעצם לוקחת ושולחת את היד אל תוך הקופה הציבורית, מחלקת תפקידים, מחלקת כיבודים, בלי שום התחשבות, לא במצב החברתי, לא במצב הכלכלי, תוך התעלמות מהרגישות שקיימת בציבור, תוך התעלמות מהרגשות שקיימים בציבור.

דב חנין: מהלכים כמו הקמת הממשלה הנוכחית מוציאים שם רע לפוליטיקה בארץ הזאת.

דב חנין: מהלכים כאלה הם הגורמים לכך שאנשים לא רוצים להאמין בפוליטיקה, לא רוצים להאמין לפוליטיקאים.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהכנסת צריכה לעשות בעניין הזה חשבון נפש רציני.

דב חנין: אני שמעתי את ההסברים, שמאשימים בכול את השיטה הקלוקלת.

דב חנין: כמה נוח וכמה פשוט לעשות את זה, אבל כמה לא נכון.

דב חנין: הרי באותה שיטה היו בישראל ממשלות רבות לפני הממשלה הנוכחית, ובכל זאת הממשלה הנוכחית שוברת כל שיא, פורקת כל מסגרת ופורצת כל תחום בהיקפי המינויים חסרי התקדים שהיא עושה.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, האשמה גם הפעם היא לא בשיטה.

דב חנין: גם הפעם האשמה היא באלה שמנצלים את השיטה הפוליטית, באלה שמנצלים את המערכת הפרלמנטרית, כדי לחלק שלל פוליטי באופן מופקר וחסר אחריות.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסכם ולומר שכשהכנסת דנה בנושאים כלכליים, היא צריכה קודם כול להפנות את המבט פנימה, ולדרוש קודם כול מאתנו, מעצמנו, מהמערכת הפוליטית, להתנהג בצורה אחראית וראויה.

דב חנין: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לחבר הכנסת עפו אגבאריה, בבקשה – מוותר.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורי אריאל – מוותר.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, האם הוא נמצא באולם?

עתניאל שנלר: אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אריה אלדד, יעלה ויבוא.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתנצל על הצרידות ולכן אהיה קצר; אבל זה קשור לעניין.

אריה אלדד: אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בצווים האלה, הם עוסקים בעניין קיומי לישראל.

אריה אלדד: זאת סוגיית הגרעין האירני – הפיסטוק.

אריה אלדד: כידוע לכם, אנחנו רוצים להרים את חומות המכס כדי למנוע הבאת גרעין אירני לארץ, וזה מוביל אותנו ישירות לעיסוק בסוגיה פיזיקלית אחרת.

אריה אלדד: כידוע לכם, היהודים הם אבות הפיזיקה המודרנית.

אריה אלדד: החידושים הגדולים ביותר, ההמצאות הגדולות ביותר בפיזיקה במאה ה-20 הן של יהודים, וממש בימים אלה אנחנו עדים לפריצת דרך בפיזיקה המודרנית – אנחנו רואים שהחלקים גדולים מהשלם.

אריה אלדד: אנחנו רואים לנגד עינינו ממשלה קודמת – לא הייתי מחסידיה, בוודאי, ואני שמח שהיא הולכת מאתנו, ברוך השם – אבל היא היתה ממשלה שלמה, פחות או יותר, וכל הטענות שהיו לי לממשלה הקודמת לא כללו אפילו פעם אחת טענה שהממשלה קטנה מדי.

אריה אלדד: והנה, לנגד עינינו ממש, במלאכת נגרות מפוארת, שהועלתה מהמחסן מימי שרון, אנחנו מגדילים את הממשלה ל-30 שרים ושמונה סגני שרים.

אריה אלדד: ברור לגמרי שהחלקים במקרה הזה גדולים מהשלם.

אריה אלדד: אבל בתוך כל החלקים וחלקיקי החלקיקים האלה לא נמצא שר בריאות אחד.

אריה אלדד: בכל השרים, בכל התיקים החדשים שהומצאו, בכל הפטנטים האלה, שכל תכליתם היתה לייצר עוד כיסא אחד ליד שולחן הממשלה, דווקא שר בריאות לא מצאו?

אריה אלדד: ואחר כך אתם מתפלאים שאני צרוד?

אריה אלדד: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ברכות על היבחרך מחדש, עדיין באופן זמני.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 30).

חיים אורון: אם חברי הכנסת לא עשו שיעורי בית, חבר הכנסת אלדד, והם לא יודעים מה עניינו של תיקון מס' 30 – עניינו גלאי לממסרים המופעלים על-ידי תנועת אדם.

חיים אורון: פריט המכס הזה נמוך מפריט המכס של מזעיקי פריצה, ולכן יש הכרח, ונמצא מי שעשה פטנטים והביא את זה.

חיים אורון: אבל זה לא מה שאני מבקש.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, תשימו גלאי עם קאונטר – סופר – של תנועת אדם פה, והוא יספור: אחד, שניים, שלושה, ארבעה, חמישה, 30.

חיים אורון: הוא יתחיל לצפור, כמו שגלאים עושים תמיד, כאשר יעברו מספר מסוים.

חיים אורון: תגידו, מה אתם עושים?

חיים אורון: לכן טוב שהוסר המכס, אבל תשתמשו בזה: תשימו גלאי אחד כאן, גלאי אחד כאן, עם סופר, ידידי דן מרידור, וכאשר נעבור, נגיד את מספר 24, הוא יתחיל לצפור כמו שיש אזעקות של רכב, כך שאי-אפשר להיות בסביבה.

חיים אורון: אולי סוף-סוף אז תבינו שהשערורייה הזאת, שחשבנו שגמרנו אותה כבר, של עוד שולחן ועוד שולחן ועוד שולחן – ואז, אתה יודע מה, ידידי אריה אלדד?

חיים אורון: אז גם יהיה שר בריאות.

חיים אורון: רק אז יהיה שר בריאות.

חיים אורון: ככה, מי צריך שר בריאות?

חיים אורון: צריך חלקי שרים – אבל זה כבר חלק מנאום שאנאם אחר כך.

חיים אורון: אז תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אילן גילאון, אחר כך חבר הכנסת .

עתניאל שנלר: אני רוצה להזכיר לכולם שאנחנו עוסקים עכשיו בדיון על צווים שהביאה ועדת הכספים.

חיים אורון: אתה רוצה להגיד שלא דיברתי לעניין?

עתניאל שנלר: מאוד לעניין.

עתניאל שנלר: רק ניסיתי להזכיר, שמא נשכח, על מה הדיון.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אני רוצה לדבר על בלו ועל מס.

אילן גילאון: בעיקר כתוצאה מהבלו שהושם על התנועה שלי, מרצ; לנו אין מספיק זמן כדי לדבר בדיון שלאחר מכן, ולכן אני לוקח לעצמי את הזכות לדבר עכשיו.

אילן גילאון: אבל אני רוצה להיות הרבה יותר לארג' מיושב-ראש מרצ חיים אורון, ולהגיד שיכולתי גם אני לעמוד כאן ולקנטר את הממשלה הזאת, ולהגיד שאתם רחבים, ולהביא את כל הציטוטים מני ציטוטים, ציטוטים שונים, שכל אחד אומר על השני בתורו.

אילן גילאון: אני אומר: לא.

אילן גילאון: אני אומר: מתאים לי.

אילן גילאון: בניתם ממשלה פעמיים ח"י – אדוני ראש הממשלה, זה נותן לך משילות?

אילן גילאון: תמשול, בבקשה.

אילן גילאון: אני לא מתנגד שפילוסוף יהיה שר האוצר, אין לי שום בעיה עם זה, ובלבד שהדבר הזה יפסיק פעם אחת ולתמיד את האג'נדה שבכלכלה הישראלית יותר אנשים מקבלים פחות ופחות אנשים מקבלים יותר.

אילן גילאון: אם זה לא יהיה על-פי הלך הרוח של המפגש של ראש הממשלה ביום הראשון – אין לי שום בעיה.

אילן גילאון: אבל ביבי נתניהו, כשר האוצר, ידוע מאוד בחלוקה ההפוכה הזאת, ולא בכדי הוא נפגש עם 60 איש שמונים 150 מיליארד.

אילן גילאון: אין לי בעיה שיהיה רק סגן שר בריאות במשרד הבריאות, ובלבד שסל התרופות יהיה מלא, ובלבד שיהיה ביטוח "פלטינום פלוס" לכל אחד.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אין לי בכלל בעיה אם מישהו מהשרים צריך להיות ממונה על שיפור השירות של הממשלה, ובלבד שהממשלה הזאת, על כל גדולתה – מבחינת גודל אני מדבר כמובן, לא מבחינת דברים אחרים – הם יבינו שהם בסך הכול מלצרים ציבוריים.

אילן גילאון: אין לי בעיה עם הדברים הללו, אדוני.

אילן גילאון: לא אכפת לי.

אילן גילאון: בעיני הממשלה הזאת היא בסך הכול תינוק עול-ימים, תינוק "אובז", אבל תינוק שאני רוצה לתת לו את כל הסיכויים, אדוני, כדי שהם ישימו סוף לדוקטרינה של החיים על החרב; כדי שהממשלה הזאת, כמה שהיא תהיה גדולה, תבין פעם אחת ולתמיד שהמחצב העיקרי של מדינת ישראל הוא התהלך המדיני, ואת התהליך הזה, את הפירות שלו, צריך לחלק בין כולם.

אילן גילאון: הממשלה הגדולה הזאת, עם כל השולחנות שלה, שיכולתי, מה שנקרא "להסתלבט" עליה כמה שאני רוצה על העבודה שהם נותנים לנגרים – אני אומר: תתחילי ברגל ימין.

אילן גילאון: ממשלה רחבה, יש לך גב רחב מאוד ביחד.

אילן גילאון: מחר בבוקר תיקחו את כל הרשימה של ה"חמאס", את כולם ביחד, תוסיפו עוד שניים, תקשרו בשרשרת, שימו אותם על אוטובוסים ותחזירו את הילד הביתה.

אילן גילאון: לא רק משום שהילד צריך לחזור הביתה, אלא משום שזאת אבן חורצת על לבה ונשמתה של כל האומה הזאת.

אילן גילאון: לכל אוהבי ארץ-ישראל ההיסטורית – תוכיחו שאתם עד כדי כך אוהבים אותה, עד כדי כך, שאתם מוכנים להתפשר רק בחלק ממנה.

אילן גילאון: תודה רבה, אדוני.

אילן גילאון: אני מאחל הצלחה רבה לממשלה הזאת, ואני אשפוט אותה בדיוק מן היום הזה, האמן לי, במלוא היושרה, שום דבר אחר לא יקרה כאן.

אילן גילאון: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אילן גילאון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת יעלה ויבוא.

עתניאל שנלר: אחר כך, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על כל צו בנפרד, כך שתשבו במקומותיכם כדי שלא תהיה תקלת הצבעה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול יצא לי לבקר עם חברי, חבר הכנסת עפו אגבאריה, בביתו של אחד מהפצועים שנפצעו באותו יום של פרובוקציה שמרזל וחבורתו, וכנופייתו, באו לעשות באום-אל-פחם.

מוחמד ברכה: לילה קודם לכן שמונה צעירים נעצרו באישון לילה.

מוחמד ברכה: המשטרה, אם היא רוצה לתשאל מי מתושבי אום-אל-פחם, היא יכלה לשלוח לו זימון ולצפות שיגיע, אבל במקום זאת המשטרה נעולה או תפוסה במחשבות של מבצעים צבאיים.

מוחמד ברכה: היא רוצה לדמות לעצמה אופי של צבא, ואז הם באים באישון לילה, בצורה שמאוד מבהילה אנשים, ילדים ונשים, כדי לעצור אנשים שלא בורחים משום דבר.

מוחמד ברכה: אני חושב שמי שהיה ראוי שייעצר זו אותה חבורה שבאה לעשות פרובוקציה ולהטיל סימן שאלה על עצם קיומם של אנשים בבתיהם, על עצם קיומו של יישוב במקומו, הכוונה לאום-אל-פחם; אותה חבורה שזורעת ריב ומדנים בכל מקום שהיא נוחתת בו, אם זה באום-אל-פחם ואם זה בחברון.

מוחמד ברכה: לפני יומיים-שלושה, בשבת האחרונה, הייתי בחברון וראיתי את מעלליהם של אותם מתנחלים קיצוניים שנמצאים בתוך העיר חברון: סגירת כבישים כך שאנשים לא יכולים להגיע לבתיהם, תלמידים פלסטינים שלא יכולים לצאת לבית-ספרם, סוחרים שניזוקים יומם ולילה מאותה היאחזות התנחלותית פרובוקטיבית בלב העיר חברון, שאני חושב שזו מוגלה שיש לעקור מהר ככל האפשר.

מוחמד ברכה: גם שם אנחנו הפגנו נגד סגירת הכבישים, ובמקום ללכת ולטפל באותם פורעים, באותם אנשים שמתנכלים לתושבים הפלסטינים, דווקא אנחנו זכינו למנת הגז הרגילה והשבועית, פעם מהמשטרה ופעם מהצבא, פעם ממשמר הגבול.

מוחמד ברכה: אני חושב שבעידן של הממשלה הזאת, המדינה הופכת להיות מדינת המתנחלים ועושי דברם בתוך הממשלה, אותם פרובוקטורים שזורעים ריב ומדון וקיצוניות.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על כל צו בנפרד.

עתניאל שנלר: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת במקומותיהם על מנת שנוכל להצביע בצורה מסודרת.

עתניאל שנלר: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו צו צו.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 31), התשס"ח–2008.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה – 20 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 31), התשס"ח–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 20, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 31), התשס"ח–2008, התקבל.

עתניאל שנלר: אנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 2), התשס"ט–2008.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה – 20 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 2), התשס"ט–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 2), התשס"ט–2008, התקבל.

עתניאל שנלר: אנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 29), התשס"ח–2008.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה – 20 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 29), התשס"ח–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 29), התשס"ח–2008, התקבל.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 2), התשס"ט–2008.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה – 22 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 2), התשס"ט–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 22, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 2), התשס"ט–2008, התקבל.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשס"ט–2009.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה – 20 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשס"ט–2009, נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשס"ט–2009, התקבל.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 18), התשס"ט–2009.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה – 21 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 18), התשס"ט–2009, נתקבלה.

עתניאל שנלר: 21 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה (תיקון מס' 18), התשס"ט–2009, התקבל.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה (תיקון מס' 19), התשס"ט–2009.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה – 23 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 19), התשס"ט–2009, נתקבלה.

עתניאל שנלר: 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 19), התשס"ט–2009, התקבל.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה על צו היטלי סחר (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה) (הוראת שעה), התשס"ט–2009.

עתניאל שנלר: נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה – 21 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו היטלי סחר (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה) (הוראת שעה), התשס"ט–2009, נתקבלה.

עתניאל שנלר: 21 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו היטלי סחר (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה) (הוראת שעה), התשס"ט–2009, התקבל.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 14), התשס"ט–2009.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה – 27 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 14), התשס"ט–2009, נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 27, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 14), התשס"ט–2009, התקבל.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצו האחרון להיום.

עתניאל שנלר: אנו עוברים להצבעה על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 30), התשס"ח–2008.

עתניאל שנלר: מי בעד?

עתניאל שנלר: מי נגד?

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה – 27 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לאשר את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 30), התשס"ח–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, 27 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אם כך, אני קובע שצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 30), התשס"ח–2008, התקבל, ובכך אישרנו את אותם צווים שהוועדה הזמנית של ועדת הכספים ביקשה.

עתניאל שנלר: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הכספים הזמנית, חבר הכנסת אלקין, לומר מילות תודה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני.

זאב אלקין: אני מודה לחברי הכנסת על אישור הצווים, ולמעשה כולנו ביחד זכינו להשתתף כאן באירוע היסטורי.

זאב אלקין: אלה היו, אני חושב, הצווים האחרונים של הממשלה היוצאת, שלעתים התקשתה להעביר דברים במליאה.

זאב אלקין: זאת מחוות הקואליציה כלפי הממשלה היוצאת, שאישרה את הצווים, ואני סמוך ובטוח שהממשלה החדשה שתיכנס לתוקפה היום לא תסתבך במליאה ותדע להעביר את החוקים והשרים ברוב מוחץ.

זאב אלקין: תודה רבה לחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים הזמנית, היושב-ראש הזמני של ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: רבותי, בעוד כמה דקות נתחיל בסדר-יום שעליו רשום כינונה של הממשלה החדשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, טרם תחילת הדיון, מבקש להציג עמדה מסוימת.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהצד.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם זה הרגע המתאים או לפני שהמועמד לראש הממשלה יעלה על הדוכן, אבל אם אתה נותן לי עכשיו – אגיד את זה עכשיו.

חיים אורון: התפרסם שניתן לקיים את הדיון הזה גם כאשר חלק מהמסמכים הגיעו לחברי הכנסת שלא במועד הקבוע בחוק, 24 שעות לפני תחילתו של הדיון, והעניין פורש באופן שאומר שהתאריך הקובע הוא לא תחילתו של הדיון אלא מועד ההצבעה.

חיים אורון: אני מבין שיש אפשרות, למשל, שאם ההצבעה תהיה ב-23:00, ב-22:30 יתברר לנו שהממשלה העתידה עומדת לקיים את העיקרון של שתי מדינות לשני עמים, או ששר הביטחון הוא לא אהוד ברק, אלא הוא דווקא הולך להיות שר הבריאות – ועד עכשיו אין מועמד לתפקיד.

חיים אורון: האם – איך אתה אומר תמיד?

חיים אורון: – האם יעלה על הדעת שכך נתנהל?

חיים אורון: זאת אומרת, שבעצם אפשר להעמיד לפני חברי הכנסת 24 שעות שורה של ניירות ריקים ולמלא אותם עד חמש דקות לפני ההצבעה, כי העיקר זה ההצבעה.

חיים אורון: כי הרי מן המוסכמות שחברי הכנסת לא קוראים את המסמכים, לא מבינים מה כתוב בהם, הם מצביעים כמו תוכים, על-פי הוראות הקואליציה או האופוזיציה.

חיים אורון: אני חושב שנוצר פה תקדים מאוד מאוד יוצא דופן, ואני מציע לבחון אותו מחדש, בסמכותך כיושב-ראש, ועשה לי טובה: אל תיתן לי תשובה ש"יש לי חוות דעת משפטית".

חיים אורון: כי בסדר – אני לא מבין את ההיגיון בדבר הזה.

חיים אורון: ואם אפשר, באמת, שאולי דווקא בעוד ארבע שעות ייכנס ראש הממשלה הנוכחי, ותתקבל עמדתו שבכותרת יופיע "שתי מדינות לשתי העמים", וזו המדיניות של הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת חיים אורון על הערתו, שראה זה פלא, גם אני חשבתי עליה, שכן היו ימים שהייתי בקואליציה, והייתי באופוזיציה, והשאלה הנשאלת, באמת:

ראובן ריבלין: האם לשון החוק ותכלית החוק מחייבות אותנו להתחיל בדיון 24 שעות לאחר שהונחו ההסכמים הקשורים בכינונה של ממשלה חדשה?

ראובן ריבלין: קודם כול, כדי להעמיד דברים על דיוקם מבחינה עובדתית – אתמול, ב-21:00, הונחו שינויים להסכמים וכן הסכם – – –

שי חרמש: – – – לראות את זה – – –

ראובן ריבלין: רק רגע, חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: יש דבר שמחייב חברי כנסת, עם כל הכבוד – הם חברי כנסת כל ימות השנה, 24 שעות, זה החוק.

ראובן ריבלין: אתה יכול תמיד ומוזמן לשנות את החוק.

ראובן ריבלין: נדמה לי שצריך הרבה פחות מ-24 שעות, אבל אני לא מתווכח.

ראובן ריבלין: אני מתווכח כרגע על המצב העובדתי כפי שהוא, והמצב הוא שהונחו הסכמים, ועליהם יוצבעו ההצבעות אשר יאשרו או ידחו את בקשת הממשלה המיועדת להתכונן.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שאני לא חושב שאם יביאו שינויים כלשהם להסכם אנחנו נוכל לבוא ולומר שבכל זאת, 24 השעות מהרגע שהונחו הם אותן 24 השעות שנספרות בכגון שישנו אותם בצורה די מהותית מבחינת השקפת עולמי, חבר הכנסת אורון, כפי שאתה היטבת לתאר על-פי דמיונך היוצר.

ראובן ריבלין: אבל אני מודיע לך שמה שנצביע עליו זה ההסכמים אשר הונחו אתמול בשעה 21:00 במזכירות הכנסת.

ראובן ריבלין: עכשיו אני אומר לך שהשאלה הנשאלת, שבוודאי שר האוצר היוצא היה שואל כמשפטן מלומד בצורה משכילה כמוך, ויותר מכך – יושב-ראש סיעת קדימה פנה אלי הבוקר במכתב מפורט, ואכן קיבל תשובה.

ראובן ריבלין: בתשובה, אני מוכרח לומר, שכיושב-ראש הכנסת אשר היה גם שותף לכינון חוק היועץ המשפטי לכנסת – לא היועץ המשפטי ליושב-ראש הכנסת, אלא היועץ המשפטי לכנסת – צריך לשמוע את דעתו, כאשר חבר מכובד כמו יושב-ראש הקואליציה – לא חיים אורון, לחיים אורון אני לא צריך להזכיר זאת, אלא חבר הכנסת יואל חסון בא ושואל שאלה – ודאי שאני מחויב.

ראובן ריבלין: ואכן, עניתי לו תשובה ואמרתי לו שמקובלת עלי הפרשנות שניתנה על-ידי היועץ המשפטי לממשלה, שאנחנו יכולים לקבל אותה או לדחות אותה, אבל בהחלט היא דבר שהוא במושכל ראשון – מי שממנה ייעוץ משפטי, גם מקבל.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לך, חבר הכנסת אורון, שייתכן מאוד שצריך להסתכל על החוק עצמו פעם נוספת, כי לשון החוק ורוח החוק מחייבות אותנו לדבר אחד: לכך שחברי הכנסת יוכלו לעיין במסמכים הדרושים.

ראובן ריבלין: ואכן, ניתנה להם האפשרות, ואכן, גם חוות הדעת קובעת שלא תוצבענה הצבעות אשר קשורות באותם מסמכים אלא בתום 24 שעות מיום שהם הוצגו.

ראובן ריבלין: לכן, בשעה 21:00 הערב יחלפו 24 שעות, ועד 21:00 אנחנו לא נצביע.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהדיון יימשך, על-פי החלטת הוועדה המסדרת, עוד זמן רב יותר, ולכן יוצבע גם מעבר ל-24 שעות.

ראובן ריבלין: אבל הפרשנות שהתקבלה על-ידי, ושהוצגה על-ידי הייעוץ המשפטי של הכנסת היא, ש-24 שעות – הזמן המחייב למעבר 24 שעות – הוא הרגע שבו תוצבע הממשלה ויאושר כינונה של הממשלה על-ידי הכנסת.

ראובן ריבלין: לכן, זו ההחלטה, ואני אשמח עכשיו לבקש מסדרני הכנסת להודיע לנשיא המדינה – הואיל ואנחנו חשבנו שלא נגיע לזמן הדיון בשעה 17:00 בדיוק, אנחנו נקיים את הדיון מהשעה 17:10.

ראובן ריבלין: אני מכריז על הפסקה של עשר דקות.

ראובן ריבלין: (הישיבה נפסקה בשעה 17:06 ונתחדשה בשעה 17:17.)

ראובן ריבלין: כינון הממשלה והרכבה

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד לחדש את הישיבה, ומבקש מכל חברי הכנסת, מהשרים, מהשרים המיועדים, לתפוס את מקומותיהם, כל אחד את מקומו, כדי שנוכל לקבל בהדרת כבוד את פניו של נשיא מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

איל ינון: חברי הכנסת והקהל מתבקשים לקום.

איל ינון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

איל ינון: )

איל ינון: נא לשבת.

ראובן ריבלין: כבוד נשיא המדינה מר שמעון פרס, כבוד ראש הממשלה ורעייתו, כבוד ראש הממשלה המיועד בנימין נתניהו, רעייתו שרה, בני המשפחה ובראשם פרופסור בנציון נתניהו, חברי הממשלה היוצאים, חברי הממשלה המיועדים, בני-זוגם ומשפחותיהם, מבקר המדינה השופט מיכה לינדנשטראוס, חברי הכנסת בהווה ובעבר, הגברת אביבה שליט, אמו של גלעד שליט, גברת קרנית גולדווסר, אלמנתו של אודי גולדווסר, השם ייקום דמו, גברת אסתר וקסמן, אמו של נחשון וקסמן, השם ייקום דמו, אורחים נכבדים, בטרם נפתח בסדר-היום שהוא הודעת הממשלה על קווי היסוד של מדיניותה, על הרכבה ועל חלוקת התפקידים בין השרים, אני מבקש מכבוד ראש הממשלה היוצא, מר אהוד אולמרט, לשאת את דבריו, גם לרגל האירוע שעליו אנחנו דנים, וגם כנאום פרידה מכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את ראש הממשלה אהוד אולמרט לשאת את דבריו.

אהוד אולמרט: כבוד נשיא המדינה, ברוך השב למולדת.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש מר ראובן ריבלין, מכובדי ראש הממשלה המיועד מר בנימין נתניהו, חברי הכנסת ואורחי הכנסת, אני מסיים את תפקידי ונפרד מן המשכן הזה ומן הזירה הציבורית והפוליטית.

אהוד אולמרט: גם אם זה קורה מוקדם מכפי שקיוויתי, תחת עננת הנסיבות הידועות, אין בי שמץ של מרירות, נרגנות וזעם.

אהוד אולמרט: מנעורי חונכתי על ערך ההדר הבית"רי, ואני פורש מכהונתי כראש ממשלת ישראל בגאווה ובקומה זקופה, בהכרת תודה עמוקה על הזכות – שאין למעלה ממנה – שניתנה לי להנהיג את מדינת ישראל בשלוש ורבע השנים שחלפו.

אהוד אולמרט: לבי מלא אהבה לעם ישראל וּלאזרחי ישראל, וכל דבר שאוכל לעשות למען העם והמדינה גם בעתיד, אראה זאת לעצמי כחובה מצפונית עליונה.

אהוד אולמרט: אתייחס תחילה לתחום הביטחוני-מדיני.

אהוד אולמרט: מלחמת לבנון השנייה היתה המאורע העיקרי של ראשית תקופת ממשלתי.

אהוד אולמרט: ועדת-וינוגרד חקרה, פרסמה דוח ביניים ודוח סופי ופסקה את פסוקה.

אהוד אולמרט: אינני בא להתנצח עם פסיקתה, אבל תוצאותיה של מלחמה, כל מלחמה, נמדדות לאורך זמן, ואני סבור שכבר היום היא נראית אחרת מכפי שהיא נתפסה בשעתה.

אהוד אולמרט: התיאורים המעוותים של המלחמה כ"תבוסה" חטאו לאמת, העניקו שי חינם תעמולתי ל"חיזבאללה", והיו רחוקים מאוד מלשקף את המציאות.

אהוד אולמרט: אני גאה על ההחלטות שקיבלתי יחד עם שותף הגון וישר דרך, שר הביטחון לשעבר עמיר פרץ, ועם הרמטכ"ל לשעבר רב-אלוף במילואים דן חלוץ, איש אציל מגיבורי ישראל.

אהוד אולמרט: גם אם נעשו שגיאות, הרי הן מחווירות לעומת תוצאותיה האסטרטגיות של המלחמה.

אהוד אולמרט: אין זאת אומרת שכל הבעיות נפתרו לעולם ועד וכל הסכנות נעלמו, אבל היושר האינטלקטואלי מחייב, כמדומני, את המשמיצים הרבים בהבל פיהם ובמשיכת קולמוסיהם, להיות לפחות בבחינת "מודים במקצת" בטעותם.

אהוד אולמרט: השקט בצפון, שלוות האזרחים, השגשוג של חבל-ארץ זה, היכולת של חקלאי ישראל לעבד את אדמותיהם עד קו הגבול ללא חשש ופחד, הם העדות האמיתית לשינוי הדרמטי שמלחמה זו הביאה לנו.

אהוד אולמרט: אחרי שבע שנות סבל לא היה מנוס מלפעול בעוצמה נגד ה"חמאס" ושאר ארגוני הטרור ברצועת-עזה.

אהוד אולמרט: היעדים היו יעדי מחבלים בלבד, והעובדה שהמחבלים חסו ופעלו בלב אזורים צפופי אוכלוסין וירו משם את טיליהם ללא אבחנה על מטרות אזרחיות בישראל, היא שהכתיבה את אזורי הפעילות של צה"ל.

אהוד אולמרט: אני מבקש להבהיר למי שנדרש להבהרה זו: אין מוסרי מצה"ל בכל צבאות העולם.

אהוד אולמרט: עשינו מאמצים גדולים כדי להתריע ולהרחיק את האוכלוסייה האזרחית מן המקומות המופצצים.

אהוד אולמרט: צר לנו על כל אדם חף מפשע שנפגע, זו לא היתה כוונתנו.

אהוד אולמרט: למותר לציין שפעולות ביטחוניות רבות נוספות שהחלטנו עליהן – ממלאת-מקום ראש הממשלה ציפי לבני, שר הביטחון אהוד ברק ואנוכי – חלקן אף בעלות ערך אסטרטגי דרמטי, שיפה להן השתיקה, תרמו לחיזוק ביטחון המדינה.

אהוד אולמרט: ההחלטות לא היו פשוטות ולא נטולות סיכונים, אבל המעז מנצח, ואנחנו העזנו.

אהוד אולמרט: בשבי האויב נמצא עדיין חייל צה"ל היקר גלעד שליט.

אהוד אולמרט: פעלתי ככל יכולתי, בכל תקופת כהונתי, עד עצם היום הזה, כדי להשיב את גלעד חי ובריא אל ביתו ואל משפחתו הדואבת ואצילת-הנפש.

אהוד אולמרט: הסכמתי להגמיש את עמדת ישראל עד קצה גבול היכולת, ואולי אף מעבר לכך, אך גם לגמישות המרבית שגיליתי יש קו אדום, שחצייתו – לפי מיטב הכרתי והערכת הגורמים המקצועיים – תסכן את חייהם של אזרחים ישראלים רבים ואת האינטרס הביטחוני של ישראל.

אהוד אולמרט: אני בטוח שהממשלה החדשה תפעל אף היא במלוא העוז כדי להחזיר את גלעד אל חיק משפחתו בהקדם האפשרי.

אהוד אולמרט: חברי חברי הכנסת, אין צורך לומר שנושאי הביטחון, ולא פחות מכך ענייני הכלכלה של מדינת ישראל, קשורים בקשר הדוק ביותר להתנהלותה של ממשלת ישראל בתחום המדיני.

אהוד אולמרט: בכהונתי פעלתי ליצור מערכת של קשרים אישיים הדוקים עם מנהיגים חשובים ברחבי העולם, ובראשם עם נשיא ארצות-הברית שכיהן כמעט בכל תקופת כהונתי, ג'ורג' בוש.

אהוד אולמרט: קיימתי קרוב ל-200 פגישות עם נשיאים, ראשי ממשלות ושרי חוץ.

אהוד אולמרט: קשה להגזים בערכם המדיני של קשרים אישיים כאלה, שבאמצעותם ניתן לא אחת לקצר תהליכים דיפלומטיים ולהשיג את התמיכה הנדרשת בעמדות ובאינטרסים החיוניים של מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: מובן מאליו שקשרים אישיים אינם מנותקים ממהלכיה המדיניים של ישראל.

אהוד אולמרט: העובדה שראש ממשלת ישראל ושרת החוץ וממלאת-מקומו בממשלתו ניהלו מדיניות שלום פעילה, העולה בקנה אחד עם ההסכמה הבין-לאומית לפתרון של שתי מדינות לשני העמים, העניקה לישראל מרחב וגיבוי לפעולותיה הצבאיות בלבנון ובעזה.

אהוד אולמרט: לא בכדי באה ארצה בסיום מבצע "עופרת יצוקה" סוללה כה נכבדה של אישים – נשיא צרפת, קנצלרית גרמניה, ראש ממשלת בריטניה, ראש ממשלת איטליה, ראש ממשלת ספרד והנשיא התורן של האיחוד האירופי, ראש ממשלת צ'כיה -– כדי לתמוך במטרותיה של ישראל במבצע.

אהוד אולמרט: המשא-ומתן הקדחתני שקיימנו שרת החוץ ואנוכי עם הפלסטינים לא הבשיל, לצערי, לכדי הסכם חתום.

אהוד אולמרט: ניסיונותינו לגשר על הפער עדיין לא מצאו מענה, אם מחוסר נכונות ואם מחששות ומחוסר יכולת הכרעה של הצד השני, ולפיכך לא הושג הסכם.

אהוד אולמרט: אבל הפער איננו בלתי ניתן לגישור, ובמאמץ דו-צדדי כן ורציני ניתן יהיה, להערכתי, להתגבר עליו.

אהוד אולמרט: גם בחזית הסורית נערך, בתיווך טורקי, בירור מקדים ויסודי של עמדות הצדדים, שבו נטלו חלק עוזרי הקרובים, וכידוע, קיימתי באנקרה פגישה אישית עם נשיא טורקיה בקשר לזה.

אהוד אולמרט: הדברים הגיעו אל סף תחילתו של משא-ומתן ישיר, אך עדיין לא חצו אותו.

אהוד אולמרט: ההמשך נתון בידיה של הממשלה החדשה.

אהוד אולמרט: אבל יש להבין: ממשלה החותרת לשלום כפי שהיתה ממשלת ישראל, ממשלה היוזמת, המעלה רעיונות, המגלה נכונות כנה לוויתורים למען השלום – יש לה אוזן קשבת, יש לה תמיכה, והיא מחזקת את מעמדה הבין-לאומי של ישראל.

אהוד אולמרט: רק כך אפשר להגביר את השפעתה של ישראל בנושאים חיוניים ורגישים כגון איום הגרעין האירני ואספקת צורכי הביטחון וההגנה של מדינת ישראל; נושאים שבהם פעלנו בהיקפים אדירים, חסרי תקדים, ובהצלחה רבה, אף שאני מעדיף שלא לפרטם.

אהוד אולמרט: רק כך יכולנו להשיג את פתיחת התהליך לצירופה של ישראל לארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, OECD, הצפוי להיכנס לתוקף בשנת 2010, וכך גיבשנו את קווי-היסוד לשדרוג היחסים של ישראל עם האיחוד האירופי – שני מהלכים בעלי משמעות עצומה לכלכלת ישראל.

אהוד אולמרט: אורחים נכבדים, דברי לא יהיו שלמים ללא התייחסות נאותה לתחום הכלכלי-חברתי.

אהוד אולמרט: העיקרון שהנחה אותי עם כניסתי לתפקיד היה, שהכלכלה נועדה לשרת את החברה, ולא להיפך, ושרווחת האזרחים וצורכי הכלל הם תכלית ההצלחה הכלכלית.

אהוד אולמרט: היעד שהצבנו היה חד-משמעי: הפניית פירות הצמיחה לטובת צמצום הפערים בחברה הישראלית.

אהוד אולמרט: המדיניות הפיסקלית והמוניטרית שנקטנו – שרי האוצר שכיהנו בתקופתי, ובמיוחד בשנתיים האחרונות, השר רוני בר-און ואנוכי – כוונה אל היעד האמור באופן שקול ואחראי, על מנת לקיים את יציבות המשק ואת חוסנו ליום סגריר שהתנודות הכלכליות העונתיות של הכלכלה העולמית מזמנות מעת לעת.

אהוד אולמרט: ואכן, מדינת ישראל נהנתה בשנים האחרונות מפירות הצמיחה.

אהוד אולמרט: כל המדדים המובילים הצביעו על שיאים שישראל לא ידעה כמותם.

אהוד אולמרט: אין לי ספק שעוצמתו של המשק הישראלי כפי שהתבטאה במדדים אלה, וכושרו לעמוד במשבר הכלכלי הגלובלי העמוק ביותר זה עשרות שנים, נובעים מניהולה של מדיניות כלכלית נבונה ואחראית בשנים האחרונות.

אהוד אולמרט: עם פרוץ המשבר הכלכלי הקמתי פורום להיערכות מול המשבר בראשותי ובהשתתפות שר האוצר רוני בר-און ונגיד בנק ישראל, הפרופסור סטנלי פישר.

אהוד אולמרט: הנהגנו את תוכנית ההאצה להגברת הפעילות במשק לנוכח המיתון באמצעות השקעה מסיבית בתשתיות, הגדלת האשראי וחיזוק שוק העבודה; ובדצמבר האחרון החלטנו על הפעלת רשת חיסכון מיידית לחוסכים בתוכניות הפנסיה.

אהוד אולמרט: תקוותי היא, שהממשלה הבאה תשכיל לשמור על חוזקו של המשק הלאומי ועל עמידותו בפני הטלטלה העולמית הקשה, על-ידי שילוב של מדיניות כלכלית-חברתית שקולה, מדיניות חוץ נכונה והמשך הרפורמות שנקטנו לייעול עבודת הממשלה.

אהוד אולמרט: ואולם, כפי שציינתי, פני הממשלה בשנות כהונתה היו אל החברה.

אהוד אולמרט: פעלנו לגיבוש תוכנית הסיוע לניצולי השואה ולקשישים עניים, לראשונה בתולדות המדינה, ואני מודה לכל השרים ועובדי המדינה שהיו שותפים למאמץ הזה, לרבות – ובמיוחד – לשר לענייני אוכלוסיית הפנסיונרים, רפי איתן; העלינו את שכר המינימום; קבענו לראשונה החלת פנסיה לכל עובד; התחלנו בהפעלת מס הכנסה שלילי; הגדלנו משמעותית את סל התרופות – וזוהי רק רשימה חלקית.

אהוד אולמרט: שרי הממשלה הנמצאים כאן היום יודעים כי הנושא שקיבל אצלי, אישית, עדיפות עליונה היה החינוך והדאגה לדור הצעיר.

אהוד אולמרט: האמנתי ועודני מאמין שהחינוך הוא בסיס עתידה החברתי, הכלכלי והערכי של מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: ראיתי את החינוך כמכלול שירותים שעל המדינה לספק לאזרחיה, משלב הגיל הרך, שבו פוגשים הילדים וההורים את המערכת הממשלתית באמצעות טיפות-החלב, ועד להשכלה הגבוהה שמעניקים המוסדות להשכלה גבוהה.

אהוד אולמרט: לא חששתי מהחלטות בעלות משמעויות תקציביות לא מבוטלות לתוכניות לאומיות בתחומי החינוך והדור הצעיר.

אהוד אולמרט: לראשונה הפנינו תשומת לב מיוחדת, רחבה מאוד בהיקפה, לילדים ונוער בסיכון; הנהגנו את תוכנית "התחלה טובה" לילדים בגיל הרך, מגיל לידה עד גיל שש, באמצעות מרכזים שיתפרסו ברחבי הארץ כולה; הוספנו 8,000 כיתות לימוד חדשות – כ-40% מהן במגזר הלא-יהודי; הגדלנו את תקציבי ההשכלה הגבוהה; ומעל לכול, הנהגנו את רפורמת "אופק חדש" במערכת החינוך בהשקעה של 5 מיליארדי שקל, בהובלתה של שרת החינוך יולי תמיר ובשיתוף הסתדרות המורים בראשותו של יוסי וסרמן.

אהוד אולמרט: חברי הכנסת, השמעתי את דברי בפניכם לא רק כדי שיירשמו ב"דברי הכנסת", אלא כי יש פער בלתי נסבל בין מעשיה והישגיה של הממשלה לבין גלי הביקורת ששטפו אותה בתקופת כהונתה.

אהוד אולמרט: שום ממשלה בחברה דמוקרטית איננה חסינה מביקורת.

אהוד אולמרט: מי שעושה, עושה גם שגיאות.

אהוד אולמרט: אני מקבל על עצמי ועל ממשלתי באהבה את הביקורת.

אהוד אולמרט: זו מנת חלקם של ראשי ממשלות ומנהיגים נבחרים, ואינני מלין על כך.

אהוד אולמרט: אני גאה בהישגי הממשלה, והם רבים, ואני מצטער על שגיאותי, והן לא מעטות.

אהוד אולמרט: אינני יכול אלא לומר שמצפוני שקט.

אהוד אולמרט: פעלתי בלב נאמן למען העם והמדינה על-פי מיטב הבנתי ושיקול דעתי.

אהוד אולמרט: אני חש בעומק נפשי שהמאזן הכולל של הממשלה הוא חיובי.

אהוד אולמרט: אני יודע שיש רבים המעריכים את תפקוד הממשלה, ואולי מצטערים על סיום תפקידי.

אהוד אולמרט: אני מקבל מכתבים ומסרים למכביר ברוח זו, והם מרגשים אותי.

אהוד אולמרט: תודתי נתונה לכל האזרחים היקרים הללו מכל לבי.

אהוד אולמרט: לסיום, עלי לומר: דיברתי לא מעט בנאומי בשמי, אבל אין צורך לומר שהאשראי על הישגי הממשלה איננו שלי בלבד, אלא של כל חברי הממשלה והקבינט המדיני-ביטחוני.

אהוד אולמרט: פרידתי היום מן הכנסת ומראשות הממשלה מסמלת לדידי תום פרק פוליטי וציבורי ארוך מאוד במסלול חיי.

אהוד אולמרט: עשיתי זאת "בדרכי שלי", כפי שאומר השיר.

אהוד אולמרט: הגעתי אל פסגת שאיפותיו של איש ציבור בישראל כתוצאה מהצבעתם החופשית של אזרחי ישראל.

אהוד אולמרט: אין מעלה גדולה מזו.

אהוד אולמרט: עשיתי כמיטב יכולתי, ואני מאמין ומקווה שמבחן ההיסטוריה יציג את תרומת הממשלה באיזון החיובי המגיע לה.

אהוד אולמרט: לפני שאומר מילות סיום למי שעתיד להיבחר הערב לראש הממשלה, אני רוצה לומר כמה מלים לחברי בקדימה.

אהוד אולמרט: תנועת קדימה, בהנהגת ציפי לבני, זכתה בבחירות בתמיכה מרשימה, והיתה פעם נוספת למפלגה הגדולה בישראל.

אהוד אולמרט: זהו הישג רב-ערך, המשקף רצון של ציבור גדול מאוד במדינה לקיומו של גוף אחראי המייצג דרך מאוזנת, דרך המלך, שחותרת לפתרונות מדיניים נועזים, שומרת בנחישות על ביטחון המדינה ומקיימת מדיניות כלכלית אחראית, שיש בה מחויבות חברתית עמוקה.

אהוד אולמרט: מנהיגת התנועה, ציפי לבני, החליטה כי בנסיבות המדיניות הקיימות, קדימה אינה יכולה להצטרף לממשלה.

אהוד אולמרט: יש החולקים על החלטה זו, אך היתה זו החלטה אמיצה והגונה.

אהוד אולמרט: אני יודע שזה רגע לא קל לחברי הכנסת של קדימה ולרבים מתומכיה.

אהוד אולמרט: אין לי ספק כי ציפי לבני וחברי הסיעה יפעלו בכל העוצמה כאופוזיציה אחראית, יגנו על העקרונות שהיו הבסיס להקמתה ויתמכו בממשלה בענייניים הגורליים שבהם נדרשת אחדות לאומית.

אהוד אולמרט: הציבור יודע להעריך מי שדבק בעקרונות שהוא מאמין בהם ושהם הבסיס לאמון שהוא נתן בך.

אהוד אולמרט: לך, ראש הממשלה, מר בנימין נתניהו, ראש הממשלה הנכנס, אין לי אלא לאחל את כל מה שאיחלתי לעצמי ביום כניסתי לתפקיד.

אהוד אולמרט: אתה מקבל לידיך את הפיקדון היקר ביותר שאזרחי ישראל יכולים להעניק, את האחריות לגורל העם והמדינה.

אהוד אולמרט: יחונן אותך האל הטוב בחוכמה, בתבונה וּבאומץ ויצליח את דרכך ואת דרכה של ממשלתך.

אהוד אולמרט: היה ברוך, עלה והצלח.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, בשם הכנסת אני מבקש לברך אותך בפרידה מוותיק חברי הכנסת שנמצאים בינינו; נדמה לי שרק נשיא המדינה היה ותיק ממך.

ראובן ריבלין: מעבר לכל מחלוקות, תהיה ברוכה דרכך, ורק תזכור שעד 23:00, לפחות, אתה ראש ממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנא אפשרו לנו להמשיך את סדר-היום כסדרו ולאפשר לראש הממשלה לשבת על מקומו.

ראובן ריבלין: כל מי שירצה, בתום הדיון ודאי יוכל לברכו.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את המיועד לראשות הממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, לשאת את דבריו בקשר להודעת הממשלה על קווי היסוד של מדיניותה, על הרכבה ועל חלוקת התפקידים בין השרים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: מכובדי, נשיא המדינה מר שמעון פרס, יושב-ראש הכנסת ראובן ריבלין – שוב, ברכות לך, ידידי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

בנימין נתניהו: מכובדי ראש הממשלה היוצא אהוד אולמרט, תודה על דבריך.

בנימין נתניהו: חברי הממשלה היוצאת, חברי הממשלה הנכנסת, חברי הכנסת בעבר, מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס, הגברת אביבה שליט, הגברת קרנית גולדווסר, הגברת אסתר וקסמן, חברי הכנסת, אורחים יקרים, משורר תהילים אמר: ה', לא גבה לבי ולא רמו עיני ולא הילכתי בגדולות ובנפלאות ממני.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, לא בצהלת מנצחים אני עומד לפניכם היום אלא בתחושת אחריות כבדה.

בנימין נתניהו: אלה אינם ימים רגילים.

בנימין נתניהו: אני מבקש את אמונכם בשעה של משברים עולמיים שלא היו כמותם זה שנים, בתחושה של דאגה, אבל גם של תקווה ואמונה, ובעיקר בתחושה של כובד-ראש בשעת מבחן, כי ישראל ניצבת בפני שני מבחני ענק: מבחן כלכלי ומבחן ביטחוני.

בנימין נתניהו: שני המשברים הללו הם תולדה של התפתחויות בין-לאומיות כבירות, סופות רעמים גדולות המתחוללות סביבנו.

בנימין נתניהו: לא מעשינו או מחדלינו בעבר הם שורש המשברים הללו, אבל מעשינו ואחריותנו בעתיד הקרוב יקבעו אם נעבור אותם בשלום.

בנימין נתניהו: ביום הזה ומעל הבמה הזאת אני מבקש לבטא את ביטחוני המלא שעם ישראל יוכל להתמודד בהצלחה עם האתגרים שלפניו.

בנימין נתניהו: מדינת ישראל קמה בשעת מבחן קשה, כשבאוזניה מהדהדות המלים של מגילת העצמאות: "בארץ-ישראל קם העם היהודי, בה עוצבה דמותו הרוחנית – – – בה יצר נכסי תרבות לאומיים וכלל-אנושיים והוריש לעולם כולו את ספר הספרים.

בנימין נתניהו: לאחר שהוגלה העם מארצו בכוח הזרוע שמר לה אמונים בכל ארצות פזוריו, ולא חדל מתקווה ומתפילה לשוב לארצו ולחדש בה את חירותו המדינית".

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אין מסע מופלא יותר במרחבי הזמן ממסעו של העם היהודי.

בנימין נתניהו: אין מאבק צודק יותר ממאבקו לשוב אל מולדתו ולבנות בה את חייו כאומה חופשית וריבונית.

בנימין נתניהו: אין סימן שאלה, לא על הזכות, לא על הצדק ולא על הקיום של עם ישראל ומדינתו.

בנימין נתניהו: אין סימן שאלה ולא נניח לשום אדם ולשום מדינה להציב סימן שאלה על קיומנו.

בנימין נתניהו: המאה ה-20 הבהירה היטב שעתידו של העם היהודי תלוי בעתידה של מדינת ישראל, ועל כן חובתנו לעשות את כל הנדרש כדי להבטיח את ביטחונה, חוסנה ושגשוגה של מדינתנו.

בנימין נתניהו: אני מאמין שבכוחנו לעשות זאת.

בנימין נתניהו: אני מאמין שבכוחנו לגבור על כל מעצור ומצר, כל עוד רצוננו יהיה נחוש וכל עוד נהיה מאוחדים.

בנימין נתניהו: ועל כן היתה זאת שאיפתי הכנה והמוצהרת לכונן בשעת מבחן זו ממשלה שתאחד את כל הכוחות המרכזיים בעם.

בנימין נתניהו: ראיתי בכך את צו השעה והשקעתי מאמצים רצופים ועקביים לשם השגת יעד זה.

בנימין נתניהו: אני שמח שמפלגת העבודה, תנועה עמוקת שורשים ועתירת זכויות בהיסטוריה של הציונות וההתיישבות, קיבלה בסופו של דבר את ההחלטה האחראית והטובה למדינה: לשלב ידיים עם תנועת הליכוד ועם שותפינו האחרים.

בנימין נתניהו: אני רוצה להביע הוקרה לחברי הבית הזה, שהבינו את שעת האחריות העצומה שבה אנו עומדים והחליטו, לא בקלות ראש, לא בלי התלבטות, להושיט יד ולתת כתף לממשלת האחדות.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, המשבר הביטחוני שאנו עומדים בפניו, מקורו בעלייתו והתפשטותו של האסלאם הקיצוני באזורנו ובחלקים אחרים של העולם.

בנימין נתניהו: הסכנה הגדולה ביותר לאנושות ולמדינה שלנו ישראל, נובעת מן האפשרות שמשטר רדיקלי יתחמש בנשק גרעיני או שנשק גרעיני יתחמש במשטר רדיקלי.

בנימין נתניהו: אני מבקש לבדל את האסלאם הקיצוני מכלל העולם המוסלמי והערבי, שגם הוא מאוים על-ידי הקיצונים.

בנימין נתניהו: התרבות האסלאמית היא תרבות גדולה ועשירה, שיש לה ענפים רבים גם בתולדות עמנו ושידעה תקופות פריחה של יהודים וערבים שחיו יחד ויצרו יחד, מאז ומתמיד והיום יותר מתמיד.

בנימין נתניהו: ישראל שואפת להשיג שלום מלא עם כל העולם הערבי והמוסלמי, והיום שאיפה זו מגובה גם באינטרס משותף של ישראל ומדינות ערב אל מול הנחשול הפנאטי שמאיים על כולנו.

בנימין נתניהו: ובכן, האסלאם הקיצוני אינו מאיים רק עלינו, אבל, רבותי, הוא קודם כול מאיים עלינו.

בנימין נתניהו: זה נכון, הוא שואף למגר את כל המשטרים הערביים, להכפיף את המוסלמים בעולם למשטר מחשבות עריץ וחשוך; זה נכון גם שהוא חותר לאיים בטרור ובטילים קטלניים על ממשלות במערב וגם במזרח.

בנימין נתניהו: אבל לכל פלגיו השונים, לא חשוב היכן הם נמצאים, לא חשוב מה מטרתם הספציפית, לכולם יש מטרה אחת משותפת: למחוק את מדינת ישראל מעל פני האדמה.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, זוהי תעודת עניות לאנושות, שכמה עשרות שנים אחרי השואה, קריאותיו של מנהיג אירן להשמיד את מדינת ישראל מתקבלות על-ידי העולם בקול ענות חלושה, ללא גינוי תקיף, ללא מעשים החלטיים, כמעט, אני חייב להגיד, כדבר שבשגרה.

בנימין נתניהו: אבל העם היהודי הוא למוד לקח, הוא אינו יכול להרשות לעצמו להקל ראש ברודנים מגלומנים שמאיימים להשמידו.

בנימין נתניהו: ובניגוד לטראומה הנוראה שחווינו במאה הקודמת, כשהיינו חסרי ישע וחסרי מדינה, היום איננו חסרי מגן, יש לנו מדינה ואנו יודעים כיצד להגן עליה.

בנימין נתניהו: הדאגה לביטחוננו הלאומי היא שהיוותה את הסיבה הראשונה והעיקרית שהניעה אותי ואת חברי לחתור ולהשיג אחדות לאומית בעת הזאת.

בנימין נתניהו: בעת הזאת האסלאם הקיצוני מבקש גם ללפות אותנו בזרועות טרור מצפון ומדרום.

בנימין נתניהו: אנו נחושים לבלום את הטרור מכל כיוון שהוא ולהילחם בו עד חורמה.

בנימין נתניהו: הרוצה בשלום יילחם בטרור.

בנימין נתניהו: אבל כדי שיהיה שלום, השותף הפלסטיני צריך גם הוא להילחם בטרור.

בנימין נתניהו: הוא צריך לחנך את ילדיו לשלום ולהכין את עמו להכרה בישראל כמדינת הלאום של העם היהודי.

בנימין נתניהו: בשני העשורים האחרונים, שישה ראשי ממשלה בישראל לא הצליחו להגיע להסדר של שלום, ולא באשמתם.

בנימין נתניהו: אני אומר למנהיגי הרשות הפלסטינית: אם אתם באמת רוצים שלום, אפשר להשיג שלום.

בנימין נתניהו: מול הרשות הפלסטינית, הממשלה בראשותי תפעל להשיג שלום בשלושה מסלולים מקבילים: הכלכלי, הביטחוני והמדיני.

בנימין נתניהו: אנו שואפים לסייע בפיתוח מואץ של הכלכלה הפלסטינית וגם בפיתוח מואץ של הקשרים הכלכליים בינה ובין ישראל; אנחנו נתמוך במנגנון ביטחון פלסטיני שיילחם בטרור, ואנחנו נקיים משא-ומתן רצוף לשלום עם הרשות הפלסטינית, תוך שאיפה להגיע להסדר קבע.

בנימין נתניהו: איננו רוצים לשלוט בעם אחר, איננו רוצים לשלוט בפלסטינים.

בנימין נתניהו: בהסדר הקבע יהיו בידי הפלסטינים כל הסמכויות הנחוצות להם למשול בעצמם, זולת אלו שמאיימות על קיומה וביטחונה של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: מסלול משולב זה – הכלכלי, הביטחוני והמדיני – הוא הדרך הנכונה להשגת השלום.

בנימין נתניהו: כל הניסיונות עד כה לעשות בו קיצורי דרך, כל הניסיונות הללו הביאו לתוצאה הפוכה: הם הביאו לטרור מוגבר וליתר שפיכות דמים.

בנימין נתניהו: אנחנו נלך בדרך מפוכחת, ברוח חיובית ותוך כוונה כנה להביא לקץ הסכסוך בינינו לבין שכנינו.

בנימין נתניהו: ובאשר למשבר הכלכלי, הוא אכן חסר תקדים ועולמי בהיקפו.

בנימין נתניהו: המשבר פוגע בכל אחד ואחד מאתנו, והוא מאיים על מקומות העבודה של רבבות ישראלים.

בנימין נתניהו: איננו יודעים עדיין כיצד ומתי יסתיים, אבל בדבר אחד אני משוכנע: למשק הישראלי יתרונות ברורים שמאפשרים לו להתמודד עם המשבר טוב יותר מכלכלות רבות אחרות.

בנימין נתניהו: היתרונות העיקריים שלנו הם היוזמה והחדשנות בצד היכולת להשתנות במהירות.

בנימין נתניהו: במקרה הזה, חברי הכנסת, דווקא היותנו מדינה קטנה הוא המנוף להיחלצות מהירה מהמשבר, בהיפוכו של יתרון הגודל.

בנימין נתניהו: המשק הישראלי משול לסירת מירוץ קטנה ששטה בין אוניות גדולות.

בנימין נתניהו: קל יותר לשנות כיוון של סירת מירוץ זריזה מלשנות כיוון של ספינה גדולה.

בנימין נתניהו: ואת שינוי הכיוון הזה אני מתכוון להוביל באופן אישי.

בנימין נתניהו: אני אקבע ואנווט את האסטרטגיה הכלכלית של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: הממשלה בראשותי מקבלת על עצמה להגן ככל האפשר על מקומות העבודה, לפתור את משבר האשראי ולשמור על מדיניות מקרו-כלכלית אחראית.

בנימין נתניהו: אלה אינם שלושה יעדים סותרים, אף-על-פי שיש ביניהם לא מעט חיכוכים, לא מעט התנגשויות, אבל אני מאמין שאפשר להשיג את שלושתם בעזרת שיתוף פעולה והידברות של כל הגורמים המרכזיים במשק: הממשלה, ההסתדרות, המעסיקים וגם הארגונים החברתיים.

בנימין נתניהו: ובלבד שהכוח המניע את כולם הוא טובת הכלל וטובת המדינה.

בנימין נתניהו: בעת הזאת יותר מתמיד ניתן את לבנו למובטלים, לקשישים, לחלשים.

בנימין נתניהו: לנגד עינינו עומד העובד שפוטר ערב פסח, שמטה לחמו נשבר – –

שלמה מולה: איך אפשר – – –

בנימין נתניהו: – – שפרנסת משפחתו מדירה שינה מעיניו.

בנימין נתניהו: הצורך לטפל במשבר הכלכלי והחברתי הוא הסיבה השנייה שהניעה אותי ואת חברי לחתור ולהשיג אחדות לאומית.

מגלי והבה: איזה שר יעשה את זה?

בנימין נתניהו: ישנם אתגרים נוספים שנעמיד בסדר העדיפויות של ממשלתנו.

בנימין נתניהו: הגיע הזמן לבצע מהפכה אמיתית בחינוך.

בנימין נתניהו: אנחנו עם הספר.

בנימין נתניהו: מתלמידי "החדר" ועד חתני פרס נובל, אין עם שתרם יותר – יחסית לגודלו, יחסית למספריו – לידע ולתרבות האנושית.

בנימין נתניהו: איננו יכולים לקבל שילדינו לא יהיו בין המובילים בתלמידי העולם, ועל כן, היעד שאנו מציבים היום הוא להחזיר את ילדי ישראל בתוך עשר שנים לעשירייה הפותחת בעולם במבחנים הבין-לאומיים.

בנימין נתניהו: מניסיוני, כשמציבים יעד, מתחיל התהליך של השגתו.

מגלי והבה: כמו ב-2003, כמו ב-2003 – – –

בנימין נתניהו: אנחנו במצב – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: לא, אני רק מזכיר לו.

ראובן ריבלין: הוא שמע, אנחנו שמענו, ובזה אנחנו נסתפק.

גלעד ארדן: מגלי, אתה הצבעת בעד כל מה שהוא הביא – – –

ראובן ריבלין: אני מזכיר לחבר הכנסת ארדן, חבר הכנסת ארדן, בין השאר – – –

גלעד ארדן: – – – הצבעת בעדו – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, זוהי ההזדמנות האחרונה שלך לקרוא קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: אנחנו מבינים זאת, אבל אתה מפריע למיועד להיות ראש ממשלה, שאתה תהיה בממשלתו.

לימור לבנת: מנצלים, מנצלים.

בנימין נתניהו: יחד עם המצוינות, אנחנו נחזיר לילדי ישראל גם את הציונות.

בנימין נתניהו: אנחנו נלמד את ילדי ישראל את ערכי הנצח של עמנו – –

שלי יחימוביץ': – – – קיצצת 6 מיליארדי שקלים בתקציב החינוך.

בנימין נתניהו: – – וניצוק ערכים של תרבות יהודית וישראלית בנוף הרוחני של ארצנו.

נסים זאב: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב נסים, אני יודע מתי – – –

שלי יחימוביץ': – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, קריאת ביניים מותרת, אבל לא מעבר לכך.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

דב חנין: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, אחרי שיגמור המיועד לראשות הממשלה להציג את קווי היסוד, אתה תוכל לשאול שאלות, בנאומך כמובן.

ראובן ריבלין: רבותי, בזה מסתיים – – –

שלי יחימוביץ': – – – גם עכשיו – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: נחולל גם שינוי יסודי בביטחון הפנים.

בנימין נתניהו: העם היהודי הוא שהנחיל לעולם את הדיברות "לא תגנוב" ו"לא תרצח".

בנימין נתניהו: גם בהיותנו מפוזרים במאה גלויות שמרנו על רמה גבוהה של מוסר בין אדם לחברו ובין היחיד לקהילה.

בנימין נתניהו: על כן, הדעת איננה סובלת שכשחזרנו להיות עם חופשי וריבוני בארצנו, דווקא אז יצוצו בתוכנו ארגוני פשע וסינדיקטים עברייניים שעוסקים בשוד, ברצח ובסחר נשים ונלחמים אלה באלה בנשק חם ברחובות ערינו.

בנימין נתניהו: לא ייתכן שהורים בישראל יחששו לשלוח את ילדיהם – יחששו לשלוח אותם לבתי-ספר או לחוף הים.

בנימין נתניהו: צריך לשים לזה קץ.

בנימין נתניהו: אנחנו נחמיר את הענישה כלפי העבריינים.

בנימין נתניהו: אנחנו נקדם רפורמות חשובות במשטרה, ואנחנו נחזק את משטרת ישראל במלחמתה בפשיעה.

בנימין נתניהו: בתחילת דברי הזכרתי את קטע הפתיחה של מגילת העצמאות.

שלי יחימוביץ': הרי גם בביטחון הפנים אתה – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, בעוד רגע אני אתחיל להשתמש בסמכותי לאזהרות.

רוני בר-און: מה את מזכירה לו?

רוני בר-און: מה את מזכירה לו?

ראובן ריבלין: אני מזכיר לאדוני שהוא עדיין שר.

גלעד ארדן: גם כשהוא היה שר הוא לא זכר שהוא שר.

ראובן ריבלין: אני מזכיר לשני חברי שהם מיועדים להיות שרים.

קריאה: אנחנו לא מיועדים – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון, גם בוויכוח, כאשר מציגים קווי יסוד, אפשר קריאות ביניים, אבל אי-אפשר להפריע בצורה שלא תאפשר את המשך הדיון.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכולם לרסן את עצמם, תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

בנימין נתניהו: אני מחויב למגילת העצמאות בשלמותה, כולל ההבטחה לשוויון מלא בין כל אזרחי המדינה, ללא הבדלי דת, מין וגזע.

בנימין נתניהו: דאגתנו תהיה נתונה לכל אזרחי ישראל – –

שלמה מולה: – – –

בנימין נתניהו: – – יהודים, ערבים, דרוזים, מוסלמים, נוצרים, בדואים וצ'רקסים.

יואל חסון: טוב, יש לו שר; יש לו שר במיוחד לזה.

יואל חסון: טוב שאבישי ברוורמן פה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

מוחמד ברכה: באמת, למה קוראים קריאות ביניים?

מוחמד ברכה: הרי כל הנאום הוא אחיזת עיניים של מאחז עיניים, אז מה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, שמענו את הצהרתך.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבקש – מרגע זה אני לא אאפשר להפריע להציג את קווי היסוד של הממשלה.

ראובן ריבלין: אני לא אאפשר זאת יותר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

קריאות: – – – קריאות ביניים למי – – –

ראובן ריבלין: תהיה לכם אפשרות לוויכוח שיימשך למעלה מארבע שעות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מרגע זה – – –

ראובן ריבלין: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון, בדמוקרטיה גם למיועד לראש ממשלה מותר לדבר.

ראובן ריבלין: גם לו מותר לדבר.

יואל חסון: כל כך הרבה שרים – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אם אתה כל כך משתוקק, אז אתה – אני לא רוצה להזהיר, ולא רוצה להיות הראשון שיזהיר את ראשון המוזהרים על-ידי.

ראובן ריבלין: בשביל מה?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, להתאפק בבקשה.

בנימין נתניהו: ידידי חברי הכנסת, אני מבקש להודות לראש הממשלה היוצא אהוד אולמרט על שירותו למדינה.

בנימין נתניהו: כשרק נבחרת, אהוד, אמרתי לך שמהר מאוד תגלה אלו קשיים ומשקולות יונחו על כתפיך.

בנימין נתניהו: אכן גילית.

בנימין נתניהו: בכמה וכמה צמתים חשובים – שהציבור עדיין אינו מכירם במלואם – פעלת היטב למען ביטחון ישראל, וקיבלת החלטות אמיצות.

בנימין נתניהו: אנחנו שוחחנו על כך שעות רבות ברוח של פתיחות ושיתוף, שאני מתכוון להמשיך בה עם ראש האופוזיציה החדשה ציפי לבני.

בנימין נתניהו: אבל ברגע זה אני רוצה לומר שתי מלים לך, אהוד: תודה לך.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אנו עומדים לפני חג הפסח וליל הסדר.

בנימין נתניהו: בשולחננו הלאומי יש כיסא ריק, כיסאו של גלעד שליט.

בנימין נתניהו: אעשה את כל שביכולתי להשיבו במהרה בריא ושלם לחיק משפחתו, וכך נפעל להחזיר כל נעדר מנעדרינו.

בנימין נתניהו: שאלתי את עצמי, אזרחי ישראל, מה ייטיב לבטא את עומק רגשותי במעמד זה, ערב חג הפסח תשס"ט.

בנימין נתניהו: בחרתי לקרוא קטע מאחד ממכתביו האחרונים של אחי יוני, זיכרונו לברכה, כשנה לפני שנפל במבצע הצלת החטופים באנטבה.

בנימין נתניהו: "מחר חג הפסח", כתב יוני.

בנימין נתניהו: "תמיד ראיתי בו את חגנו המופלא מכולם.

בנימין נתניהו: זהו חג חירות עתיק יומין.

בנימין נתניהו: כשאני מפליג לאחור בנבכי ההיסטוריה אני עובר דרך שנים ארוכות של סבל, של דיכוי, של שחיטה, של גטאות, של נידוי, של השפלה; שנים רבות שבפרספקטיבה היסטורית אין בהן אף קרן אור – ולא כך הדבר.

בנימין נתניהו: כי העובדה שהרעיון נשאר, שהתקווה התקיימה, שהאידיאה של החירות המשיכה לבעור דרך קיום מסורת זו של חג עתיק יומין, היא בשבילי עדות לנצחיות שאיפת החופש בישראל והמשכיות רעיון החירות.

בנימין נתניהו: " "חג הפסח", הוא כותב, "מעורר בי זיקה רגשית, גם בגלל הסדר, שכמו אצל כולנו הוא מזכיר נשכחות מהעבר האישי שלנו, שלי.

בנימין נתניהו: אני זוכר בבירור את הסדר שקיימנו בתלפיות בירושלים כשהייתי בן שש.

בנימין נתניהו: בין המסובים היו לבני זקן, כמו ר' בנימין ופרופסור קלאוזנר, וגם אבא שלי היה שם, והיה שולחן גדול והיתה אורה.

בנימין נתניהו: אני מוצא את עצמי בתוך עברי, אבל אני מתכוון לא רק לעברי האישי, אלא לצורה בה אני רואה את עצמי כחלק בלתי נפרד, כחוליה בשרשרת קיומנו ועצמאות ישראל.

בנימין נתניהו: " אזרחי ישראל, בשעת מבחן זו נראה כולנו את עצמנו כחלק בלתי נפרד, כחוליות בשרשרת קיומנו ועצמאות ישראל.

בנימין נתניהו: מעל במה זו בירושלים, בירתנו הנצחית, אני נושא תפילה לריבונו של עולם, שתהיה ברכה במעשי ידינו ושהאחדות שבה התחלנו את הדרך תהיה אות לטובה וראשיתה של רוח גדולה להבטחת עתידנו.

בנימין נתניהו: חג חירות שמח.

רחל אדטו: איפה שר הבריאות, למה אין שר בריאות?

דב חנין: יש תוכניות מעשיות חוץ מלהפחיד את הציבור?

קריאה: – – – לתקן את מה שקלקלתם כבר שלוש שנים, הגיע הזמן לתקן.

קריאה: סבלנות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: השאלה נשאלה, וזכותו של כל נואם לענות על השאלות כרצונו.

יואל חסון: שום דבר היא לא מתקנת – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, אתה היום מאוד פעיל.

יוחנן פלסנר: – – – חבר הכנסת היחיד שלא שר.

דב חנין: רק במקרה נשמטה המחויבות – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, אולי לא הבנת, אבל הערתי לך הערה.

נסים זאב: ממשלה בריאה לא צריכה שר בריאות, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב נסים, תודה על הערתך.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יואל חסון: רק שנדע מתי הוא קורא את רשימת השרים, שנביא מחשבון.

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת חסון, אתה מיועד להיות המוזהר הראשון, לצערי הרב.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לאפשר למיועד לראשות הממשלה להציג את קווי היסוד ואת הרכב הממשלה.

טלב אלסאנע: – – – איך בכוונתו להשיג שלום.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, תודה רבה.

מיכאל בן-ארי: רק הליכוד יכול לה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: אני מבין שחברי הכנסת רוצים שאני אקרא בשמם – כאלה שיזכרו שהם כאן, כאלה שהם מבקשים להודיע שהם כאן.

ראובן ריבלין: הכול ברור, רבותי, אני אשמח להקריא בהמשך כל שם ושם, אבל כרגע עברנו את המכסה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

דב חנין: רוב השמות הם שרים.

ראובן ריבלין: אדוני המיועד לראשות ממשלה, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להקריא את קווי היסוד של מדיניות הממשלה: הממשלה תפעל באופן אקטיבי כדי לבצר את הביטחון הלאומי ולהקנות ביטחון אישי לאזרחיה תוך מאבק נחרץ ונחוש באלימות ובטרור; הממשלה תקדם את התהליך המדיני ותפעל לקידום השלום עם כל שכנינו, תוך שמירת האינטרסים הביטחוניים, ההיסטוריים והלאומיים של ישראל.

יוחנן פלסנר: אלה מלים ריקות.

דב חנין: – – – בלי תוכנית מעשית.

ראובן ריבלין: רבותי, הרי אתם יודעים – אולי תשמעו את הכול יחד.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, אותנו כבר היו מוציאים בסיטונאות.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשרה.

ראובן ריבלין: רבותי, מרגע זה אני מתחיל להזהיר.

ראובן ריבלין: אני אוציא אחרי שלוש אזהרות.

בנימין נתניהו: הממשלה תקדם תוכנית להתמודדות עם המשבר הכלכלי ותפעל ליצירת התנאים הכלכליים שיאפשרו צמיחה בת-קיימא וכן יצירה ושמירה על מקומות העבודה במשק.

מרינה סולודקין: אבל בלי ויסקונסין.

ניצן הורוביץ: כמה עולים המשרדים החדשים?

ניצן הורוביץ: כמה עולים המשרדים החדשים?

מרינה סולודקין: בלי ויסקונסין.

מגלי והבה: כמה שרי ביטחון?

קריאה: 12.

בנימין נתניהו: הממשלה תחתור לצדק חברתי על-ידי צמצום הפערים החברתיים ומאבק בלתי מתפשר בעוני באמצעות חינוך, תעסוקה והגברת הסיוע לשכבות החלשות באוכלוסייה.

שלי יחימוביץ': כמו ב-2004.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

בנימין נתניהו: הממשלה תעמיד את נושא העלייה והקליטה בראש מעייניה ותפעל בנחרצות להגברת העלייה מכל מדינות תבל; הממשלה תעמיד את החינוך במרכז סדר העדיפויות הלאומי ותפעל לקידום רפורמות במערכת החינוך.

מגלי והבה: כמה שרי חינוך?

בנימין נתניהו: הממשלה תשמור על צביונה היהודי של המדינה ומורשת ישראל וכן תכבד את הדתות והמסורות של בני הדתות במדינה, בהתאם לערכי מגילת העצמאות; הממשלה תפעל לקידום רפורמות ממשליות לשיפור היציבות והמשילות.

ניצן הורוביץ: על-ידי הוספת שרים – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, אני מזהיר אותך שאני הולך להזהיר אותך, כי אתה חבר כנסת חדש, ואני לא נוהג להזהיר לפני שאני מזהיר שאני הולך להזהיר.

ראובן ריבלין: רבותי, ההפרעות נפסקו.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם, רבותי, ההפרעות נפסקו כי הן מעבר למותר הדמוקרטי.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: הממשלה תפעל לביצור שלטון החוק בישראל.

טלב אלסאנע: ליברמן לא מסכים לסעיף הזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

בנימין נתניהו: הממשלה תפעל להגנה על איכות הסביבה בישראל, לשיפור איכות החיים של תושבי המדינה ולהשתתפות ישראל בתרומה למאמץ הגלובלי בנושא אקלים וסביבה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג את השרים ואת תפקידיהם בממשלה בראשותי.

יואל חסון: קווי היסוד – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

חיים אורון: בקווי היסוד – דיינו, ועכשיו לחד-גדיא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: רבותי, יושבים פה אנשים אשר לראשונה בחייהם מתמנים לשרים, קצת כבוד.

טלב אלסאנע: זה – מכבדים.

ראובן ריבלין: אז תנו, ראש הממשלה מבקש להציג.

ראובן ריבלין: משפחותיהם כאן, בעתיד לבוא משפחותיכם, בעזרת השם, יהיו כאן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל, אני אשמח אתן.

ראובן ריבלין: כרגע אני מבקש להפסיק להפריע.

יוחנן פלסנר: יש להם עוד ג'וב אחד לעשות.

קריאה: כולם היו שרי.

ראובן ריבלין: כל השאלות תשאלו אחרי שראש הממשלה יגמור להציג את ממשלתו.

ראובן ריבלין: אני לא אסבול כרגע, אני אזהיר שלוש פעמים רצוף.

בנימין נתניהו: בנימין נתניהו – ראש הממשלה והשר לאסטרטגיה כלכלית, השר לענייני גמלאים, שר הבריאות ושר המדע, התרבות והספורט.

יואל חסון: אנחנו לא עומדים בספירה.

בנימין נתניהו: משה יעלון – משנה לראש הממשלה ושר, מיועד לתפקיד השר לנושאים אסטרטגיים.

יואל חסון: זה שניים.

בנימין נתניהו: סילבן שלום – משנה לראש הממשלה, השר לפיתוח אזורי והשר לפיתוח הנגב והגליל.

קריאות: או, או, או.

בנימין נתניהו: א

בנימין נתניהו: ביגדור ליברמן – – –

יואל חסון: שהציבור ידע – – –

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת יואל חסון, אני מזהיר אותך פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רוני בר-און: מה עם השרון והשומרון?

ראובן ריבלין: אדוני השר, אני עוד לא הזהרתי בחיי שר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין, אתה מועמד רציני.

מוחמד ברכה: איזה שלום – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

בנימין נתניהו: א

בנימין נתניהו: ביגדור ליברמן – סגן ראש הממשלה ושר החוץ; אהוד ברק – סגן ראש הממשלה ושר הביטחון; אלי ישי – סגן ראש הממשלה ושר הפנים – – –

מגלי והבה: שבע.

בנימין נתניהו: דן מרידור – סגן ראש הממשלה והשר המופקד על שירותי המודיעין והוועדה לאנרגיה אטומית.

יואל חסון: שר שמיני – – –

דב חנין: – – – סגני ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

בנימין נתניהו: אבישי ברוורמן – שר, מופקד על ענייני המיעוטים.

מרינה סולודקין: בושה, בושה.

קריאה: בושה.

נסים זאב: למה בושה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב נסים, אל תעזור לי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מרינה סולודקין.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבין – חבר הכנסת דב חנין, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת יואל חסון.

טלב אלסאנע: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: אני יודע שיהיה שקט מעכשיו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

בנימין נתניהו: יולי אדלשטיין – שר המיועד לתפקיד שר ההסברה והתפוצות.

קריאות: עשר.

בנימין נתניהו: יצחק אהרונוביץ – השר לביטחון פנים.

קריאות: 11.

בנימין נתניהו: הם יודעים לספור, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: אף פעם לא היה דבר כזה.

גדעון סער: לא זוכר דבר כזה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אתם לא תבזו את הכנסת.

לימור לבנת: זה מה שהם עושים, אתה מאפשר להם.

ראובן ריבלין: רבותי, שמעתי את הערות הצד הזה.

ראובן ריבלין: רבותי, תמה הסבלנות והסובלנות.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שמציגים ממשלה בישראל – כל מי שרוצה לספור יצא החוצה.

ראובן ריבלין: אנחנו נמסור לכם את המספר המדויק בסוף ההקראה.

ראובן ריבלין: מרגע זה לא מפריעים.

גלעד ארדן: – – –

ראובן ריבלין: לא מפריעים.

יואל חסון: אנחנו סופרים בלב.

ראובן ריבלין: תספרו איפה שאתם רוצים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, אל תעזור לי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, לא לעזור לי.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

דני דנון: יש לי הצעה לסדר.

דני דנון: 34 שרים זה – – –

ראובן ריבלין: לא, לא, לא, אין הצעות לסדר כשמישהו על במת הנואמים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דנון, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: אין "אדוני היושב-ראש" בזמן שראש הממשלה מציג את ממשלתו.

רוני בר-און: אין דבר כזה, אנחנו משאירים תחום אחריות של שרים, אי-אפשר להסביר את זה כששר – – –

ראובן ריבלין: אתה תעלה להביע את עמדתך בהצבעתך.

ראובן ריבלין: אתה תביע את עמדתך, תעיר לי את ההערה.

ראובן ריבלין: כרגע איש לא יפריע.

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

ראובן ריבלין: השרה רוחמה אברהם.

ראובן ריבלין: רבותי, לא יהיה דבר כזה, לא יהיה.

ראובן ריבלין: אנחנו נגן על זכויות המיעוט ונגן על זכויות הרוב.

ראובן ריבלין: לא יכול המיעוט לכפות את רצונו על הרוב, לא יכול להיות דבר כזה.

ראובן ריבלין: לא יהיה יושב-ראש כנסת שיא

ראובן ריבלין: פשר למיעוט לכפות את רצונו על הרוב.

ראובן ריבלין: האם זה ברור לכם?

ראובן ריבלין: מרגע זה יוצא כל אדם אשר יפריע להמשך נאומו של ראש הממשלה המיועד.

ראובן ריבלין: בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, להערתו של השר בר-און – אנחנו תיאמנו את הנוסח המדויק כאן עם הגורמים המשפטיים.

בנימין נתניהו: הערה שנייה: אני לא זוכר, אני חייב להגיד, באופוזיציה – אני כיהנתי עכשיו באופוזיציה.

בנימין נתניהו: אני כיהנתי שלוש שנים באופוזיציה וגם קודם לכן.

בנימין נתניהו: אני לא זוכר שאי-פעם ביזינו את מעמד הכנסת.

בנימין נתניהו: אני לא זוכר שאי-פעם, ברגעים קשים וגם ברגעים אחרים, התנהגנו בחוסר ממלכתיות, ואינני דורש מכם דבר שלא דרשתי מעצמי ומחברי.

בנימין נתניהו: אני לא זוכר שכשקראו את רשימת עשרות השרים בממשלת האחדות שהוביל אריאל שרון, וגם בממשלות אחדות אחרות, שהיו רבות-שרים ורבות-תפקידים – –

שלמה מולה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: תעיף אותו כבר.

בנימין נתניהו: – – וכל התפקידים הללו, כל המשרדים הללו – נדמה לי אחד לאחד, אולי אחד לא – אלה דברים שקמו והוקמו על-ידי ממשלות קודמות, שחלק לא קטן מכם היו שותפים להן.

בנימין נתניהו: אני לא זוכר את התופעות שאנחנו רואים כאן היום.

בנימין נתניהו: על כן, הבקשה שלי ממך, אדוני היושב-ראש, היא שתעמוד על כבודה של הכנסת וכבודו של המעמד הזה.

בנימין נתניהו: אריאל אטיאס – שר הבינוי והשיכון; – השר המופקד על שיפור השירות הממשלתי לציבור; גלעד ארדן – השר להגנת הסביבה, ומופקד על הקשר בין הממשלה לבין הכנסת; בני בגין – שר; בנימין בן-אליעזר – שר התעשייה, המסחר והתעסוקה; יצחק הרצוג – שר הרווחה והשירותים החברתיים; דניאל הרשקוביץ – שר, מיועד לתפקיד שר המדע והטכנולוגיה; משה כחלון – שר התקשורת; ישראל כץ – שר התחבורה והבטיחות בדרכים; לימור לבנת – שרה, מיועדת לתפקיד שרת התרבות והספורט; עוזי לנדאו – שר התשתיות הלאומיות; סופה לנדבר – השרה לקליטת העלייה; סטס מיסז'ניקוב – שר התיירות; יעקב מרגי – השר לשירותי דת; יעקב נאמן – שר המשפטים; משולם נהרי – שר; גדעון סער – שר החינוך; יוסי פלד – שר; יובל שטייניץ – שר האוצר; שלום שמחון – שר החקלאות ופיתוח הכפר.

בנימין נתניהו: אני מאחל לכולכם, לכולנו ולעם ישראל הצלחה רבה.

יואל חסון: לא היה דבר כזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי, לא למחוא כפיים.

ראובן ריבלין: אין מוחאים כפיים בכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו נמצאים באיזו בעיה חוקתית, אבל הואיל והנואם הוא ראש הממשלה המיועד – לא שאני מבקש לייעד, אבל ראש האופוזיציה המיועדת היא שרת החוץ ציפי לבני.

ראובן ריבלין: אני מזמין אותה לדבר כמיועדת להיות ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: רבותי, כל המבקשים לברך את ראש הממשלה המיועד – תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכל חברי הכנסת לתפוס את מקומם או לצאת מהאולם, אבל בשום פנים ואופן לא לעמוד.

ראובן ריבלין: אני מזמין את שרת החוץ, שהיא המיועדת לראשות האופוזיציה, לומר את דברה בעקבות דבריו של המיועד לראשות הממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת וכל המיועדים לשרים, כל מי שרוצה לדבר או לברך אחד את השני, יעשה זאת בחוץ, אלא אם כן הוא רוצה להמשיך ולהשתתף בישיבה החשובה הזאת ממקומו.

ציפי לבני: מכובדי, נשיא מדינת ישראל מר שמעון פרס, יושב-ראש הכנסת מר רובי ריבלין, ראש הממשלה היוצא מר אהוד אולמרט.

ציפי לבני: שירתנו יחד בממשלה האחרונה.

ציפי לבני: שירתתי אתך, תחתיך.

ציפי לבני: ראיתי אותך בקבלת החלטות הרות-גורל למדינת ישראל.

ציפי לבני: ואכן, כפי שאמרת, לא בכל דבר היה סיפק ולא כל דבר הספקת לעשות או הספקנו לעשות, אבל אין ספק שהשארת את חותמך, וזה מה שייזכר בסופו של דבר הרבה אחרי שתפסיק להיות ראש ממשלה בישראל.

ציפי לבני: ראש הממשלה הנכנס, מר בנימין נתניהו, חברי חברי הכנסת, היום הוא יום השבעת ממשלה חדשה בישראל; היום שבו ישראל מממשת את תוצאות הבחירות; היום שמסמל את התקווה לעתיד ואת הציפייה לתמורות שתביא עמה הממשלה החדשה.

ציפי לבני: הרי בבחירות שם כל אחד מאזרחי המדינה את כל אמונותיו ותקוותיו בפתק ההצבעה ומתפלל למימושן.

ציפי לבני: חברי הכנסת, ישראל למודת מלחמות אין-קץ מאז הקמתה, מדינה שניצבת מול אתגרים ביטחוניים מחוץ ובעיצומם של תהליכים מדיניים שנקטעו.

ציפי לבני: ישראל נדרשת גם להתמודד עם משבר כלכלי עולמי, שעבר כבר את הסף ונמצא בבית פנימה, ומביא עמו גם אתגרים חברתיים סבוכים.

ציפי לבני: ישראל זקוקה לממשלה שרואה את כל אלה מול עיניה, והמלים "טובת המדינה ואזרחיה" ממומשות יום-יום ושעה-שעה בהחלטותיה.

ציפי לבני: זוהי תקוותם של אזרחי ישראל כולם, אלה הנושאים עיניהם אלינו היום ומייחלים להצלחת ממשלת ישראל: מצביעי קדימה, הליכוד, העבודה ומפלגות אחרות; עולים, ותיקים, צעירים, מבוגרים, יהודים וערבים.

ציפי לבני: וגם אני אתם, יושבת-ראש המפלגה הגדולה בישראל, יושבת-ראש האופוזיציה, הייתי רוצה לראות את הממשלה החדשה מצליחה לעשות את הטוב למדינה ולאזרחיה.

ציפי לבני: גם אם אני חולקת על דרכה ומטרותיה של הממשלה החדשה הרי שאזרחית ואם בישראל אני, ואני מאחלת לממשלה החדשה בישראל ביום כינונה, ולראשה, הצלחה.

ציפי לבני: אבל הצלחה רק במה שטוב למדינה ולאזרחיה, לא במה שטוב לכם ולמפלגה, אתם מבינים?

ציפי לבני: למרות המעמד החגיגי אני לא יכולה לאחל לממשלה הזאת הצלחה במימוש ההסכמים הקואליציוניים שהונחו על שולחננו, שאין בינם לבין טובת המדינה ולא כלום.

ציפי לבני: חברי הכנסת, כמו תמיד, בימים של כיעור פוליטי מתחדד הצורך בשינוי שיטת הממשל.

ציפי לבני: שיטת הממשל חייבת להשתנות, וקדימה תפעל על מנת שהבחירות הבאות ייערכו בדרך אחרת.

ציפי לבני: התניתי, בין היתר, את כניסתי לממשלה בכך, ונמשיך להוביל זאת מהאופוזיציה.

ציפי לבני: רבותי, שינוי השיטה הכרחי, אבל לא אתן למישהו להפוך את זה או להשתמש בזה כתירוץ, כי הפוליטיקה מורכבת קודם כול מבני-אדם שיש, או שאמורים להיות להם ערכים והבנה עמוקה של מה מותר ומה אסור, של done ו-not done.

ציפי לבני: רבותי, עוד לא נולדה השיטה שהכריחה אדם הגון לקבל תואר של שר חסר תועלת ולממן אותו מתקציב המדינה בתקופה הקשה הזאת – – –

לימור לבנת: את היית שרה – – –

אופיר אקוניס: את היית שרה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

ראובן ריבלין: המיועדת לשרה לימור לבנת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אקוניס, אתה עוד מעט צריך לנהל את הישיבה, ואני אלמד אותך איך קוראים לסדר.

לימור לבנת: אדם הגון, את מדברת?

לימור לבנת: את היית שרה כזאת.

ציפי לבני: עוד לא נולדה שיטה שהכריחה מנהיג – – –

גלעד ארדן: אולי היא שכחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, ברגע זה אני מתחיל להזהיר.

ציפי לבני: עוד לא נולדה שיטה – – –

לימור לבנת: לא ייאמן, עוד לא נולדה צביעות כזאת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לימור לבנת.

ציפי לבני: עוד לא נולדה שיטה שהכריחה מנהיג – אם הוא מנהיג ולא פוליטיקאי – לקנות במחיר מופקע את שלטונו, ולשלם מכספי הציבור עבור כל כך מעט אצבעות תומכות וכל כך הרבה משרות ותקציבים של מיליארדים.

ציפי לבני: כל זאת בעת שישראל בפני משבר כלכלי וחברתי עמוק.

דני דנון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דנון.

דני דנון: לא, היא לא – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דנון, היא ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: אתה רוצה שיקימו ממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רשאי כל חבר הכנסת, בוודאי ראש האופוזיציה, לומר כל אשר הוא חושב שצריך לומר, ואתם יכולים לקרוא קריאות ביניים, אבל לא מעבר לזה.

ציפי לבני: תודה לך.

ציפי לבני: משבר כלכלי – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גלעד ארדן – – – אתה תהיה המקשר.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לימור לבנת, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ביבי, האם אדוני רוצה להפריע ליושבת-ראש האופוזיציה?

קריאה: לא, הוא רוצה להגן עליה.

ראובן ריבלין: אתם רוצים – – –

אורית זוארץ: המיועדת – – –

גלעד ארדן: – – – יולי תמיר.

רונית תירוש: תשמע מה שהיושב-ראש שלכם אמר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אתה רוצה שאני אגן על יושב-ראש האופוזיציה בדבריו?

ראובן ריבלין: אז אני מבקש מכם לא לעזור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גלעד ארדן.

ציפי לבני: כל זאת, כאמור, כשישראל ניצבת בפני משבר כלכלי וחברתי עמוק.

ציפי לבני: משבר כלכלי אינו עניין של מספרים, אחוזים ונתונים סטטיסטיים; הוא נוגע לאנשים, החרדים היום למקום פרנסתם.

ציפי לבני: ומקום עבודה אינו רק השכר שאדם מקבל בסוף החודש, הוא הכבוד העצמי, הדרך שבה בני המשפחה והחברה מסתכלים עליו.

ציפי לבני: לעתים זאת הסיבה שאדם קם בשבילה בבוקר.

ציפי לבני: האזרחים האלה נושאים עיניהם אל הממשלה הזאת.

ציפי לבני: אני מאמינה גדולה בהתגייסות, בשותפות ובאחדות מול המשבר הכלכלי שעובר על העולם כולו, והיום הוא גם אצלנו.

ציפי לבני: האופוזיציה בראשותי תהיה אופוזיציה עניינית ואחראית במלוא מובן המלה.

ציפי לבני: נתמוך בהליכים ובפתרונות שייתנו מענה תעסוקתי ויטפלו בעוני, ויתמודדו עם המשבר הכלכלי, שישליך גם על החברה בישראל, במיוחד עתה, כשעמותות חברתיות חסרות את המימון הנדרש.

ציפי לבני: תפקידה ואחריותה של הממשלה לתת מענה, ואנחנו ננהג באחריות, מקום שבו היא תתקיים.

ציפי לבני: שמחתי כשראיתי שהוחלט על דיונים משותפים עם נציגי העובדים והמעסיקים.

ציפי לבני: אני מאמינה שזה הדבר הנכון, רק שבעיני לא היה צורך לקנות ולשלם למפלגות ולעסקנים כדי שזה יקרה.

ציפי לבני: הרי זוהי מחויבות של ראש ממשלה נבון ואחראי בזמן משבר.

ציפי לבני: לראש הממשלה הנבחר ניסיון בתחום הכלכלי וגאוותו על כך – אם כי יש בינינו חילוקי דעות על דרך, על אותה אידיאולוגיה שבשמה סחפת אחריך ממשלות, אידיאולוגיה שפשטה את הרגל ודורשת התאמות; אבל מה בין זה לבין ההסכמים הקואליציוניים שהונחו על השולחן?

ציפי לבני: האמת שהייתי יכולה להסתפק בציטוטים מתוך נאומך בעת הקמת הממשלה הקודמת על גודל ובזבזנות ועל סדרי עדיפויות.

ציפי לבני: אבל כל אלה בטלים בשישים לעומת מה שאנחנו רואים היום.

ציפי לבני: וכשאומרים שדברים שרואים מכאן לא רואים משם – לא התכוונו לזה במובן הרע של המלה, כפי שזה קורה היום.

ציפי לבני: כי היה פעם אדם שהאמינו לו, והוא נתן ניתוח מדויק של חוליי הכלכלה הישראלית: אותו איש רזה – הציבור – הנושא על גבו את האיש השמן – המגזר הציבורי.

ציפי לבני: כבוד ראש הממשלה המיועד, האיש הרזה נעשה רזה מיום ליום, הוא רעב ופוחד לאבד את עבודתו.

ציפי לבני: הוא לא יכול להכין את חג הפסח למשפחתו – – –

גלעד ארדן: בשלוש השנים האחרונות – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גלעד ארדן – אני מציין זאת – אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל איתן: היא התבלבלה.

מיכאל איתן: זה הנאום של השנה הבאה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת .

ציפי לבני: על ראשו של האיש הרזה הזה הפלתם היום את הממשלה המנופחת הזאת, שכולה שרים לענייני כלום, סגני שרים לשום דבר ומרבי-תארים.

דני דנון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דנון.

ציפי לבני: תוסיפו תארים, דרך אגב.

ציפי לבני: למה להסתפק בזה?

ציפי לבני: הרי גם אם תברכו איש את רעהו כל בוקר בברכת "הוד מעלתו", הדבר לא יוסיף לכם מעלה אישית או ציבורית אחת.

ציפי לבני: ראש הממשלה המיועד, מכיסיו של האיש הזה החלטת לממן את ההסכמים הקואליציוניים, שנתפרו במחשכים עוד טרם הבחירות עם השותפים הטבעיים, אותם מיליארדים למטרות סקטוריאליות שמעודדות אבטלה.

ציפי לבני: כן, היה פעם אדם שדיבר על התייעלות, על שירות לאזרח ועל רפורמות – והאמינו לו.

ציפי לבני: אותו אדם נתן בידי מפלגה אחת את כל מוסדות התכנון והמקרקעין, לתפארת השליטה הסקטוריאלית בארץ-ישראל – – –

גלעד ארדן: זו מפלגה שאת עדיין יושבת אתה בכנסת.

גלעד ארדן: היא מסיתה נגד המפלגה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אתה מתחיל להצדיק את ההפרעות לראש הממשלה, שלא הסכמתי להן.

ראובן ריבלין: לא אאפשר הפרעות.

גלעד ארדן: אם הייתי סופר כל אי-דיוק שלך – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, לא הותרת בידי ברירה אלא לקרוא לך לסדר פעם שנייה.

מגלי והבה: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, אני מודיע לכם שלא אהסה אתכם.

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים להפריע לראש האופוזיציה, אתם תעשו זאת כאוות נפשכם.

ראובן ריבלין: לא אקרא לכם לסדר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פלסנר, אתה איש מאוד רגוע.

ראובן ריבלין: אתה נוקב בביקורתך, אבל אתה רגוע.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה קפץ עליך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, פעילותך יפה מאוד בכנסת ובוועדות.

ראובן ריבלין: אל תפעל מעבר למידה הדרושה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ציפי לבני: אז אחזור, למי שלא שמע.

ציפי לבני: בממשלה הבאה ניתנו כל מוסדות התכנון והמקרקעין לתפארת השליטה הסקטוריאלית בארץ-ישראל ובמקרקעיה, ולריבוי המאכערים והמקורבים שיידרשו לאותם אזרחים תמי לב שיבקשו לקבל שירות כלשהו במוסדות אלה.

ציפי לבני: היה פעם איש, וראו הוא כאן – ראש הממשלה המיועד – אבל בלי לקיים דבר ממה שהבטיח לציבור.

ציפי לבני: חברי הכנסת – – –

יעקב מרגי: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, אתה רוצה שאקרא לך מרגי – בפתח – בשם הלא-נכון?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, כשאני קורא לך אני מתכוון אליך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אני לא אפריע לך להפריע לראש האופוזיציה.

ציפי לבני: חברי הכנסת, אלה גם ימים של עימות בין היסודות המרכיבים את הדמוקרטיה בישראל, בין הנבחרים, שלמרבה הצער איבדו את אמון הציבור, לבין גורמי אכיפת החוק והמשפט.

ציפי לבני: עימות כזה בעידן כזה הוא מסוכן, ובממשלה הזאת נמסרו כל תיקי אכיפת החוק כולם למפלגה אחת, שראשה בחקירה: שר משפטים בתיאום, השר לביטחון פנים, יושב-ראש ועדת החוקה, הוועדה למינוי שופטים – כל אלה נועדו להביא חשש בלב מקבלי ההחלטות – – –

ראובן ריבלין: הוועדה היא לבחירת שופטים, גברתי.

ציפי לבני: אתה צודק ואני אתך במאבקך זה.

ציפי לבני: אני יודעת שכל אלה לא יצליחו – – – מאה אחוז, צודקים – לבחירה, וטוב שכך.

דוד רותם: – – –

ציפי לבני: אני יודעת שכל אלה לא יצליחו, כי יש בי אמון מלא במערכות המשפט ואכיפת החוק.

ציפי לבני: אנחנו שותפים לצורך ברפורמות גם במערכות האלה.

ציפי לבני: הוויכוח הוא לגיטימי.

ציפי לבני: אנחנו מאמינים גם שהכנסת היא המוסד המכונן העליון בישראל ולא בית-המשפט.

ציפי לבני: אבל חייבת כל ממשלה לשמור מכל משמר על עצמאות גורמי המשפט ואכיפת החוק, וזאת אין בכוונתה של הממשלה הבאה לעשות.

ציפי לבני: הנכון – מפלגת העבודה הצטרפה לממשלה הזאת, ובזמן הקובע, כשיהיה עימות בנושאים שקשורים לאכיפת החוק, הם יזוזו באי-נחת מסוימת על הכיסא בישיבות הממשלה.

ציפי לבני: הרי יושב-ראש העבודה ברק – – –

אופיר אקוניס: בממשלה שלך לא היתה שום בעיה של אכיפת החוק.

ראובן ריבלין: הסגן הזמני של יושב-ראש הכנסת – אני אלמד אותך.

ציפי לבני: אופיר, לכן אני מכירה את זה.

ציפי לבני: אני יודעת שהוא יזוז, ברק, באי-נוחות – – –

אופיר אקוניס: לא שמעתי שאמרת שום דבר על חקירות.

אופיר אקוניס: היו משפטים, שום דבר לא אמרת.

אופיר אקוניס: מלה אחת לא שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן – חבר הכנסת אקוניס, אני כבר יודע מי ממלא-מקומו של ארדן.

ראובן ריבלין: אני מתנצל, הוא מזכיר לי אותך.

ראובן ריבלין: אני מתנצל בפני חבר הכנסת ארדן.

ציפי לבני: הרי אנחנו כבר יודעים שיושב-ראש המפלגה הזאת יזוז באי-נוחות על הכיסא, כי הוא צריך אחר כך להסביר לשופט בדימוס שהוא נכנס לממשלה כדי להגן על הגורמים האלה – יושב-ראש העבודה, אתם מבינים?

ציפי לבני: האיש שאת הונו הפוליטי עשה דרך גיוסי כספים לעמותות ואת הונו הפרטי דרך הקשרים הפוליטיים, אבל תמיד ימצא מי שיגן עליו – –

דני דנון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דנון, לא צריך על כל דבר להעיר.

ציפי לבני: – – בין בשתיקה במשטרה ובין בנאום בוועידה, ולפעמים גם וגם.

ציפי לבני: ושוב, אל תאשימו את השיטה.

ציפי לבני: אנחנו אלה שקובעים את הנורמות, ובעיני, גם בפוליטיקה, ערכים כמו "אחרי" הם לא על-תנאי.

ציפי לבני: חברי הכנסת, רצינו להיות שותפים בממשלה.

ציפי לבני: הרי קידום ענייני המדינה בממשלה הוא תמצית המהות שבגינה אני וחברי בקדימה נמצאים בפוליטיקה.

ציפי לבני: נפגשתי עם ראש הממשלה המיועד, הצעתי שותפות בממשלת אחדות, אבל אחדות במלוא מובן המלה: שתי המפלגות הגדולות בישראל בוחנות אם יש חזון משותף שאפשר לקדם אותו ביחד לטובת המדינה.

ציפי לבני: דיברנו על החזון המשותף, הסכמנו מהר על מהות האיומים שישראל ניצבת בפניהם, ובראשם האיום האירני; השתכנעתי שאתה מאמין באמונה שלמה בחשיבות ההתמודדות אתו, וכך גם אני.

ציפי לבני: הבהרתי והבטחתי כי גם מהאופוזיציה נהיה שותפים מלאים לקבלת אחריות והחלטות בעת הצורך.

ציפי לבני: אבל איום אסטרטגי דורש טיפול, ומנהיגות נכונה לא מאיימת על הציבור אלא מטפלת בו באופן שקט ומיידי, ולא הופכת את האיום לתירוץ לכניסה לממשלה ולחלוקת תפקידים שרק יקשו את המלאכה.

ציפי לבני: יצרת בממשלה הזאת מהומה ופיצול מערכות.

ציפי לבני: נוסף על מערכת סבוכה שקיימת ממילא בין ראש ממשלה למערכת הביטחון ולמשרד החוץ, נוסף עתה עוד שר בלי תיק תחת הכותרת של "איומים אסטרטגיים", ועוד שר בלי תיק נוסף על זרועות המודיעין.

יריב לוין: למה לא דיברת על זה אז?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין.

ציפי לבני: ביקשתי לראות אם בצד הבנת האיום יש לנו גם חזון מדיני משותף; הבנה שאיום אסטרטגי הוא לא רק איום בנשק על קיומה הפיזי של ישראל, אלא גם איום על מאפייניה ומהותה כבית לאומי לעם היהודי ומדינה דמוקרטית שערכיה שלובים זה בזה; הבנה שתהליך השלום מייצג את האינטרסים של ישראל, קודם כול.

ציפי לבני: לא חיפשתי שימכרו לי מלים של סתם כתירוץ לכניסה, כפי שעושה מי שרוצה את הכיסא ולא את הדרך, מי שרוצה שלטון ללא תנאי.

ציפי לבני: רציתי להבין אם ראש הממשלה המיועד מחויב לנושא, מבין את חשיבותו, מוכן לשלם מחיר פוליטי מול השותפים הטבעיים כדי לקדם את התהליך – כי אתם מבינים שמלים לא מספיקות, כי ראיתי אתכם מוכרים מלים בהסכמים הקואליציוניים האחרים; מוכרים מלים בתחום הביטחוני.

ציפי לבני: ראיתי איך ההסכם עם ישראל ביתנו שקובע את היעד האסטרטגי של הפלת שלטון ה"חמאס" מוחלף בהסכם עם ש"ס להחלפת שלטון ה"חמאס", ואיך הפרק הביטחוני כולו נעלם בהסכם עם העבודה, למעט העובדה שברק הוא שר הביטחון.

ציפי לבני: כיבוס מלים לא משנה את ההבדלים המהותיים בינינו, ואנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו עמעום בנושאי מהות רק כדי לגלות ביום שאחרי שאין דרך משותפת, ולא הגענו להסכמות אמיתיות.

ציפי לבני: ובכל זאת, אני מלאת תקווה שתגיע לשם, להסדר המדיני לשלום.

ציפי לבני: אני יודעת שכדי לגייס את העולם לשתף פעולה מול האיום תיאלץ לקדם גם הליכים מדיניים.

ציפי לבני: הייתי מעדיפה שתיזום ולא תיגרר, שתניח על השולחן את האינטרסים שלנו ותעמוד עליהם, אבל במקביל תשאף בכל מאודך להגיע להסכם שמשקף את האינטרסים האלה.

ציפי לבני: אבל גם אם תעשה את זה מתוך לחץ – אולי מתוך שלא לשמה יבוא לשמה.

ציפי לבני: אחדות של אמת שהצעתי היתה גם לנקות את השולחן מכל ההסכמות עם השותפים שרקמת בחשאי, עוד טרם היקבע הבחירות, כשאלה נשבעו לירושלים ובעצם ביקשו את התיקים והתקציבים והמינהל, ואת אלה שהבטחת כדי לקבל את המנדט מנשיא המדינה.

ציפי לבני: אותן הסכמות שהפכו להסכמים חתומים הונחו על שולחן הכנסת ומביישים אותה היום.

ציפי לבני: אמרתי גם שקדימה תהיה שותפה רק בשותפות אמיתית, לא כהצטרפות לממשלה שכבר קיימת, של 61 או 65.

ציפי לבני: הבחירה היתה שלך, ובחרת.

ציפי לבני: גם כאן אל תאשים את השיטה.

ציפי לבני: השיטה רעה, אבל גם עם תוצאה מסובכת של הבחירות יכולת לבחור בין השתיים – דרך אחת לומר: העם הצביע ימין.

ציפי לבני: ללכת עם השותפים הקבועים, הטבעיים כדבריך, ולבקש לחזק את עצמכם עם מפלגה נוספת שאין לה עניין במהות, בתוכן ובערכים ועניינה בכיסאות בלבד, כמו מפלגת העבודה; או לומר שהציבור בחר שתי מפלגות – – –

דני דנון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דנון, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

ציפי לבני: סגנית השרה, אני אשמח להשלים את דברי.

ציפי לבני: – – – או לומר שהציבור בחר שתי מפלגות גדולות וללכת ביחד, בניהול משותף ובדרך משותפת, שאותה היינו צריכים לסכם.

גלעד ארדן: וברוטציה.

ציפי לבני: אחדות של תוכן, שמחברת ומגשרת על הקרעים בחברה, שמתמודדת עם האיומים מבית ומבחוץ, שמקרבת את המיעוטים ולא מעודדת ניכור ואלימות בין חלקי החברה השונים.

ציפי לבני: אתה עשית את הבחירה שלך.

ציפי לבני: כולם רואים היום את התוצאה.

ציפי לבני: ואת הבחירה שלנו עשינו גם אנחנו.

ציפי לבני: בחרנו ללכת לאופוזיציה, כי במקום לדבר על הצורך בשינוי השיטה החלטנו לשנות את דרך ההתנהלות שמאס בה הציבור.

ציפי לבני: המפלגה הגדולה בישראל יושבת היום באופוזיציה מתוך בחירה.

ציפי לבני: חברי קדימה הם אלה שוויתרו על כיסאות השרים כדי להמשיך ולייצג את הציבור שנתן בנו אמון, להשאיר את התקווה חיה, בועטת ונושמת ולא לתת לה להתמסמס.

ציפי לבני: היום יותר מתמיד ברור שבכניסת קדימה לממשלה הזו היינו קוברים את התקווה שיש אפשרות אחרת, שיש דרך מדינית אחרת, שיש התנהלות אחרת, שיש פוליטיקה אחרת.

שלי יחימוביץ': – – –

ציפי לבני: אני שומעת שאתה בונה על עריקה, ואף בכוונתך – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, לפחות פורמלית את תהיי בקואליציה הבאה, אז אני חייב להגן על יושבת-ראש האופוזיציה מפנייך.

ציפי לבני: כן, החיים מזמנים דברים מוזרים.

ציפי לבני: אני שומעת שאתה בונה על עריקה, ובכוונתכם לשנות את החוק לשם כך.

ציפי לבני: יכול להיות שגם אתה חושב, כמו חלק מהציבור, שכולם אותו הדבר, כל הפוליטיקאים, כמו, אולי, שותפיך או חברי מפלגתך.

ציפי לבני: קדימה כמפלגה הוכיחה, לראשונה בישראל, שאפשר אחרת, וכולנו ניבחן מעתה, והמבחן הזה הוא מבחן שיימשך יום-יום – מבחנה של הממשלה, מבחנה של האופוזיציה וכל אחד מחבריה.

זאב אלקין: יום-יום – – –

ציפי לבני: אני מייחלת למימוש מה שנכון וטוב למדינת ישראל, מה שלא בא עדיין לידי ביטוי – – –

יואל חסון: אתה היית הראשון, אתה היית העריק הראשון והאחרון – – – אתה עריק, עריק לכל דבר.

יואל חסון: קריאות: – – –

חיים אורון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, התבקשתי על-ידי הנואמת שלא יפריעו לה, לא בישיבות סיעה ולא בכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: קריאות: – – –

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: רבותי, רבותי.

ראובן ריבלין: בכנסת אפשר לקרוא קריאות ביניים אבל לא יהיה מצב שבו לא יוכלו חבר כנסת ושר להביע את כל אשר הם רוצים לומר.

ראובן ריבלין: קריאות ביניים אינן הפקרות, ולא יהיו.

ציפי לבני: אני מייחלת היום למימוש מה שנכון וטוב למדינת ישראל.

ציפי לבני: זה עדיין לא בא לידי ביטוי בדרך שבה בחרת להקים את הממשלה ובהסכמים שבבסיס הקמתה, ובכל זאת, תקוותי שתעשו את שנכון, ואם תעשו כן, אנחנו נהיה כאן לתמוך.

ציפי לבני: אם לא – נהיה כאן כדי לפקח, לבקר ולמנוע.

ציפי לבני: האלטרנטיבה שנייצר היא לא רק תמונת הראי ההפוכה שלכם.

ציפי לבני: תהיה זו אלטרנטיבה של תוכן ומהות.

ציפי לבני: נפעל לא רק בכנסת אלא גם מחוצה לה, יחד עם החברה בישראל.

ציפי לבני: ואם תפעלו נכון, ידעו כל איש ואשה בישראל שהציבור שם את ענייניה של המדינה בידיים טובות.

ציפי לבני: ואם לא, ידע הציבור שיש אלטרנטיבה נקיית כפיים, עם דרך ברורה, שבבוא העת תבוא ותוביל את המדינה באחדות ובדרך אחרת.

ציפי לבני: ומעבר לכול – בלי קשר למחלוקות בינינו, לחילוקי הדעות, למפלגות השונות שלהן אנו משתייכים, נבחרי ישראל – קודם כול, הכנסת הזו צריכה להשיב את אמון הציבור בנבחריו.

ציפי לבני: שיהיה בהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשרת החוץ ולמיועדת להיות ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: לפני שניפרד מראש הממשלה ומכבוד נשיא המדינה הייתי רוצה, רק לפרוטוקול, להבהיר עניין אחד: כאשר המיועד לראשות ממשלה דיבר על שרים מיועדים הוא עשה זאת על-פי המחויב על-פי חוק.

ראובן ריבלין: שכן כדי שיאושרו משרדים חדשים, הממשלה צריכה לאשר אותם קודם לכן, וכל עוד לא הוקמו המשרדים גם אי-אפשר לבוא ולהציג את השר אלא כשר מיועד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להיפרד מראש הממשלה אהוד אולמרט, מרעייתו עליזה, ומכבוד נשיא מדינת ישראל.

איל ינון: בבקשה לקום.

איל ינון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

איל ינון: )

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: לפנינו שלוש שעות נטו דיון בהודעת ראש הממשלה המיועד, והדיון הוא דיון סיעתי.

ראובן ריבלין: ראשונת הדוברים – כבוד השרה רוחמה אברהם-בלילא, לרשותה עומדות חמש דקות.

ראובן ריבלין: רבותי, כל מי שרוצה להישאר כאן במליאה, יישאר על כיסאו, ומי שאינו רוצה לשבת על כיסאו, יתכבד ויצא החוצה.

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס היקר, שעוד מעט הולך לדבר; כבוד השר רמון, השר לשעבר אורון.

ראובן ריבלין: אולי אתם לא מבינים את אשר אני אומר לכם.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לעמוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: שרת החוץ.

ראובן ריבלין: בסדר, לא צריך לשבת.

ראובן ריבלין: צריך רק לא לדבר.

ראובן ריבלין: השרה בלילא, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, מכובדי, תרשה לי לפתוח במשפט שמכבד אותך מאוד ולומר לך הצלחה רבה בתפקידך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזו אחת מהכנסות הסוערות שתהיינה, ואני מצפה ומקווה, ואולי גם בטוחה, שאכן תנהל את הבית הזה באופן הממלכתי, כפי שאתה יודע לעשות את זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, בתום הדיון הזה תתקיים השבעת ממשלה חדשה.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלה אשר חצתה קווים אדומים של מוסר פוליטי; ממשלה שחצתה קווים אדומים של מוסר ציבורי; ממשלה שמהותה ציניות ונהנתנות; ממשלה שקובעת רף חדש של אטימות כלפי הציבור בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: נחשפנו לזה במשא-ומתן הקואליציוני המבזה שהיה, וגם שמענו את הצגת קווי היסוד הקצרצרים של הממשלה שהוצגה, ואת הרשימה הארוכה הארוכה של השרים שהוצגה כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: ובשם המשא-ומתן הקואליציוני המבזה הזה, אף אחד, אבל אף אחד, לא מאמין לבלוף של "זה המחיר של ממשלת אחדות".

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא מחיר, רבותי חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: זו מכירת חיסול של ממשלה אטומה.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלה אטומה לצורכי ציבור, לאותם מובטלים קיימים ולאלה החדשים שיתווספו.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם מקימים מהיום ממשלה שהיא כולה תהיה ריב ומדון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יודעת איך ישראל ביתנו תשב עם מפלגת העבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני אומר גם שסמרטוטי מפלגת העבודה – – –

דוד רותם: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – – סמרטוטי מפלגת העבודה, עבדיו של אהוד ברק, הם בקושי גרגר חול על מבושיה של הממשלה הזו.

רוחמה אברהם-בלילא: רק לפני כמה חודשים, לא הרבה, דרשו צמד האידיאולוגים נתניהו את סער לחוקק חוק שמגביל, אדוני היושב-ראש, את מספר השרים בממשלה ל-18.

רוחמה אברהם-בלילא: והיום, היום, 39 – 39 שרים וסגני שרים.

רוחמה אברהם-בלילא: תגידו לי, השתגעתם?

רוחמה אברהם-בלילא: היום, במשבר כלכלי כזה קשה, אין לכם מה לעשות?

יריב לוין: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: יריב, אתה עוד תלמד, אתה עוד חדש.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל יושב-ראש המפלגה שלך הציג את זה – אתה יודע, צריך לומר ולהציג דברים אחרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אז איך הוא הציג את זה?

רוחמה אברהם-בלילא: איך הוא מציג את זה?

רוחמה אברהם-בלילא: הוא אומר שמלים הן דבר הפיך.

רוחמה אברהם-בלילא: והוא צודק.

רוחמה אברהם-בלילא: מלים הן בהחלט דבר הפיך.

רוחמה אברהם-בלילא: ראינו את זה בסאגה של השעות האחרונות.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע איפה?

רוחמה אברהם-בלילא: רק אתמול בלילה, כשהוא מינה את שר האוצר – אני לא יודעת מה לחבר הכנסת יובל שטייניץ, שהוא מר ביטחון, ולתפקיד שר האוצר.

יריב לוין: ומה היה לשר רוני בר-און שהוא – – – כלכלה, לפני שהוא מונה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין, זה לא דיאלוג.

רוחמה אברהם-בלילא: אותה יד שמינתה אותו רצה מייד לגמד את כל הסמכויות שלו.

רוחמה אברהם-בלילא: מסתבר, יריב, ואתה עוד תפנים את זה, שזו אותה הדרך וזו אותה השיטה.

רוחמה אברהם-בלילא: ראינו את זה עם חבר הכנסת אביגדור ליברמן, גם אתמול, כשכבר המקורבים לראש הממשלה המיועד – אגב, הוא עוד לא הושבע כשר החוץ, אבל כבר מקורבים – כולנו שמענו שמקורבים אומרים – שהעמידו אותו לדין, שהרשיעו אותו, וכבר תיק החוץ שלו – ברגע שהוא יורשע, יועבר לסילבן שלום.

רוחמה אברהם-בלילא: אותה יד.

יואל חסון: אפילו לא יורשע – – –

רוחמה אברהם-בלילא: תשאל את חבר הסיעה שלך סילבן שלום מה טיבה של הבטחה.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא ידע להגיד לך.

רוחמה אברהם-בלילא: הרי רק בשעות האחרונות – הוציאו לו את המיץ עד שנתנו לו את התפקיד.

רוחמה אברהם-בלילא: ובאותה ציניות שאופיינית לממשלה החדשה למדנו גם שיעור באידיאולוגיה, שכדאי שאתה, השר, שר החקלאות הנצחי, תקשיב לו.

רוחמה אברהם-בלילא: אידיאולוגיה שהיא בהחלט משותפת לימין הקיצוני ולאהוד ברק; אידיאולוגיה שמשמעה שאיפה חסרת מעצורים, כמיהה בלתי נשלטת לכיסא עור הצבי.

רוחמה אברהם-בלילא: לעתים נדמה – חבל שהוא לא כאן – שאהוד ברק נולד עם אותו כיסא כחלק אינטגרלי של גופו.

רוחמה אברהם-בלילא: מדהים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מה שמסתבר, אדוני היושב-ראש, הוא שלא רק השכינה עצמה נחתה על אהוד ברק, אלא היא גם נחתה על כל איבריו, וגם החיבור הטבעי הזה, בין גופו לכיסא השר, אין יותר טבעי ממנו.

רוחמה אברהם-בלילא: שר הביטחון הנצחי.

רוחמה אברהם-בלילא: ולשמחת הבית הזה אני אומר שלמחצית מחברי מפלגת העבודה יש דרך.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יודע צדיק נפש בהמתו – – –

ראובן ריבלין: כמה זמן גברתי עוד צריכה?

רוחמה אברהם-בלילא: חמש דקות.

ראובן ריבלין: אוה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא הרבה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא הרבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מה שמסתבר – – –

ראובן ריבלין: הואיל והפריעו לך, אני מוסיף לך שתי דקות מלאות.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה שמסתבר, שחבר הכנסת גדעון סער ידע היטב מדוע הוא זיכה את מפלגת העבודה בכינוי ההולם הזה: "מפלגת הסמרטוטים".

רוחמה אברהם-בלילא: אתם זוכרים?

רוחמה אברהם-בלילא: בוז'י, שמחון, פואד, וילנאי, ברוורמן, אורית נוקד – אתם הסמרטוט החדש של ממשלת הימין הקיצונית הזאת, של הממשלה ההזויה הזאת, של ממשלת המורדים, שנקנתה בכיסאות.

רוחמה אברהם-בלילא: כן, נקנתה בכיסאות, אפילו בכיסאות הזויים.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת סירוב, ציניות, ואני גם אומר ממשלת קיפאון, לצערי הרב.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם מספרים סיפורים על מדינה ושוכחים שכל אזרח קרא על הקומבינה של ביבי וברק ועל הקומבינה של ביבי ופואד, וגיוס הקומבינה של שעת לילה מאוחרת – –

מסעוד גנאים: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – בין ברק, ביבי ועופר עיני.

רוחמה אברהם-בלילא: זה עוד לא היה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם מישהו יאמין שמדובר, באמת, בדאגה לעובדי "פרי הגליל" או "עוף העמק"?

רוחמה אברהם-בלילא: גדעון, חבל שהוא לא פה, אבל אני רוצה לפרגן לו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לפרגן לו, משום שהיצירתיות שלו עולה על כל דמיון – בחלוקת המשרדים, בקביעת שמות חדשים למשרדים, עצובים ומשעשעים כאחד.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני תוהה על מה שר החינוך המיועד יחנך את ילדי ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: על הניסיון לחולל מהפכה שלטונית בחסות הכנסת?

רוחמה אברהם-בלילא: על הניסיון לסתום את הפה לבית הזה ביצירת מהלכים מונעי חקיקה ובקרה, שאתם עוד תשמעו עליהם?

רוחמה אברהם-בלילא: על פיצולי-פיצולים של משרדים בשביל החברים והחברות שלכם?

רוחמה אברהם-בלילא: היכן הפליאה מעוררת החמלה שהצגתם כאשר פיצלו, בזמנו, את משרד החינוך, והיטיב לעשות את זה אתמול עמית סגל.

רוחמה אברהם-בלילא: לא לפני זמן אמרתם – ואני מצטטת: "הקמתם מיניסטריונים חדשים אך ורק בשביל להסתיר את המציאות העגומה, שהשרים יהיו בעצם מובטלים".

רוחמה אברהם-בלילא: אוי, גדעון יקירי – ואני אומרת את זה בכאב – דברים שרואים מכאן לא רואים משם.

רוחמה אברהם-בלילא: בשנת 2006 התלוננת באחד מנאומיך שנורא צפוף סביב שולחן הממשלה, ואני תוהה: איך תגדירו את הממשלה החדשה?

רוחמה אברהם-בלילא: הוספתם שולחן, לתפארת מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסיימת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסיימת, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: ממשלת שרון.

יריב לוין: בדיוק כמו שעשה שרון.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה הזו מפקירה את רוב-רובו של הציבור ואת המעמד הבינוני.

רוחמה אברהם-בלילא: את כל אלה היא מכרה בנזיד עדשים לאותם מגזרים שרואים את טובת עצמם לפני טובת הכלל, הציבור והמדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: עבורם שילמה הממשלה, בשנת משבר כלכלי, מחיר שגם נתניהו וגם כל אחד מהשרים יודעים שאין מאיפה לשלם.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת – אני כבר מסיימת, אדוני היושב-ראש – בעוד זמן קצר יעלו לכאן אחד-אחד כל אותם סוחרים שמכרו במכירת חיסול המונית את העקרונות שבהם צידדו רק אתמול.

רוחמה אברהם-בלילא: כל אלה יעלו להישבע אמונים, חמושים במשרד, חמושים בכיסא או ברכב שרד – –

ראובן ריבלין: נא לסיים.

רוחמה אברהם-בלילא: – – הם ידברו לתקשורת בציניות חסרת טעם במושגים של טובת המדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: תחת הססמה הנפוצה השגורה בפי כל אחד, בשם צו השעה והצורך באחדות.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל, אדוני היושב-ראש, היום הזה הוא גם יום אופטימי.

רוחמה אברהם-בלילא: היום הזה הוא יום שבו נולדה אלטרנטיבה אמיתית לממשלת ברק-נתניהו.

רוחמה אברהם-בלילא: היום הזה הוא הוכחה שיש מצפון, שיש מצפן, שיש פוליטיקה אחרת.

רוחמה אברהם-בלילא: היום הזה חידד לכולנו מיהי מפלגת הבושה והכניעה, הלוא היא מפלגת העבודה, המכונה "אמת", ומיהי המפלגה – –

ראובן ריבלין: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: – – שמובילה דרך של אמת.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל לצערי, אדוני היושב-ראש, ובזה אני מסיימת, לאחר כל הסאגה הזו שעברנו בימים האחרונים, הקורבן העיקרי הוא המדינה, מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: ולעם הזה, אדוני היושב-ראש, מגיעה ממשלה טובה יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני באמת הקפדתי על כבודה של חברת הכנסת והשרה רוחמה אברהם-בלילא, אבל אני לא אוכל להיות כזה נדיב, וגם לא רוצה להיות אכזר, בעניין זמנכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אתה הקצבת לכל אחד מחבריך את הזמן שאתה חשבת שמגיע לו.

ראובן ריבלין: השרה רוחמה אברהם, בגלל יחסי האישי אליה, לא הפרעתי לה, אבל היא דיברה בדיוק כפליים ממה שהקצבת לה.

ראובן ריבלין: ואני מבקש להודיע לחברים – – –

רוחמה אברהם-בלילא: היה זמן הפרעות.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: הפרעות – כשאני אומר כפליים, אני אומר נטו.

ראובן ריבלין: נטו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, משום שאני מודע ליחסך אלי, אני מבין מזה שאני אדבר כל הלילה.

אופיר פינס-פז: אני בעד.

אופיר פינס-פז: אני בעד.

ראובן ריבלין: אני מודה ביחסי אליך.

ראובן ריבלין: רבותי, עכשיו אני מזמין את חברת הכנסת ציפי חוטובלי לנאום – לא בכורה, כבר נאום, נדמה לי, שלישי או רביעי שלה.

ראובן ריבלין: ואני ממליץ לכל מי שמסכים אתה ולא מסכים אתה להאזין היטב לנאומיה, כי הם באמת נאומים יפים.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנראה אין גבול לצביעות בפוליטיקה בישראל, כשאנחנו שומעים את הדברים הבאמת תמוהים משהו של נציגי מפלגת קדימה, המפלגה היוצאת, שמפנה את במת ההיסטוריה הישראלית – – –

יואל חסון: אנחנו לא יוצאים, הממשלה יוצאת.

יואל חסון: אנחנו נשארים.

ציפי חוטובלי: אתם תצאו, ועם ישראל שמח להיפרד מכם היום הזה, תאמין לי.

יואל חסון: נחכה ונראה.

יואל חסון: נחכה ונראה.

יואל חסון: בואי נתחיל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אני לא אקפיד כל כך כמו שהקפדתי בנאומו של ראש הממשלה – וגם שם לא הקפדתי יתר על המידה – אבל כל הפרעה שלכם, הזמן ייווסף לה.

ראובן ריבלין: ואז תיאלצו לחכות בסבלנות עד להשבעה.

יואל חסון: לנו יש זמן.

ראובן ריבלין: ואני יודע שאתם מחכים בכיליון עיניים, כבר.

יואל חסון: לא דחוף לנו להחליף את הממשלה.

ראובן ריבלין: לא דחוף לכם?

ראובן ריבלין: לא, בבקשה.

ראובן ריבלין: נחכה.

ציפי חוטובלי: לעם ישראל דחוף.

ראובן ריבלין: ובכן, עברה דקה שלמה שבה חברת הכנסת חוטובלי – – –

חיים אורון: – – – אפילו אני לא העזתי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי לא דיברה.

ראובן ריבלין: לא דיברה, ולכן אני מאפס את השעון.

ראובן ריבלין: הנה, אני מאפס אותו – –

יריב לוין: – – –

ראובן ריבלין: – – וחוזר ונותן לה עשר דקות מההתחלה.

ראובן ריבלין: האם אתם רוצים, לפני שאני מפעיל את השעון, לומר לה משהו?

ראובן ריבלין: לא.

יואל חסון: לא, תודה על הזמן.

נחמן שי: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, אני אקפיד הקפדה יתירה כאשר חברי הכנסת יואל חסון ונחמן שי ידברו וירצו לומר דברים שיהיו למגינת לבם ובאמת לצנינים באוזניהם של אנשים אחרים, אבל אני אקפיד על זה שתוכלו לדבר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר שאת חברת כנסת רצינית, חוטובלי מאוד מוצאת חן בעיני, ואני בטוחה שהיא תהיה חברת כנסת מצוינת – – –

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת יחימוביץ, אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: עכשיו תמו הברכות האישיות אחד לשני, ואנחנו ממשיכים בדיון.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי, בבקשה.

ציפי חוטובלי: תראו, אני צעירת חברי הכנסת ולי אין בעיות זיכרון.

ציפי חוטובלי: נראה שליושבת-ראש האופוזיציה כבר יש בעיות זיכרון, אז בואו נזכיר לה כמה דברים, לה ולמי שהרכיבו את הממשלה היוצאת.

ציפי חוטובלי: הם מטיפים לנו מוסר על נורמות תקינות בממשל?

ציפי חוטובלי: להזכיר לכם את הממשלה המושחתת ביותר שהיתה בתולדות מדינת ישראל?

ציפי חוטובלי: עם המינויים הפוליטיים המבריקים, כגון עמיר פרץ שר הביטחון, כדי שמר הירשזון יוכל לכהן במשרה הבכירה שלו כשר האוצר?

ציפי חוטובלי: האיש שמואשם בלקיחת שוחד היום?

ציפי חוטובלי: אלה המינויים הראויים של ממשלת קדימה, שאף אחד מהיושבים כאן לא פצה פה עליהם, גם לא היושבת-ראש המופלאה שלכם, שהיום מתהדרת בניקיון הכפיים של השלטון.

ציפי חוטובלי: אז בואו נזכיר לה ניקיון כפיים של השלטון: ראש ממשלה נחקר, בן המפלגה שלכם, קדימה – עוד חקירה ועוד חקירה ועוד חקירה – –

יואל חסון: – – –

ציפי חוטובלי: – – והגברת רוחמה אברהם-בלילא אומרת:

ציפי חוטובלי: אז עוד חקירה, מה הסיפור הגדול?

שלמה מולה: ראש ממשלה נחקר – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, תוכל להשיב לה, תירשם לדיון.

ציפי חוטובלי: המינימום של ניקיון הכפיים שנדרש ממי שעומד בפני הציבור, ערב הקמת ממשלה חדשה, אחרי ממשלה יוצאת ששריה נחשדו ונחקרו, שמי שעמד בראשה נחשד ונחקר פעם אחר פעם אחר פעם – המינימום של ניקיון כפיים שנדרש זה באמת להסתכל פנימה, וכל הפוסל, במומו פוסל.

ציפי חוטובלי: אותה מפלגת שלטון שהביאה לנו את מורשת שרון, מורשת החקירות, והמשיכה במורשת אולמרט – זה מה שמותירה לנו הממשלה היוצאת, אז שלא יטיפו לנו על ניקיון כפיים כאן.

יואל חסון: בינתיים כל חברייך תמכו במורשת שרון.

יואל חסון: את עוד תופתעי במה הם יתמכו בממשלה שלך, את עוד תופתעי.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להמשיך ולומר – עוד זיכרון קצר.

ציפי חוטובלי: שרים ללא תפקיד?

ציפי חוטובלי: יושבת-ראש האופוזיציה כיהנה כשרה ללא תיק ב-2001 בממשלתו של שרון.

יריב לוין: – – –

יואל חסון: – – –

ציפי חוטובלי: בדקתי את זה, מר יואל חסון.

ציפי חוטובלי: בדקתי את זה.

ציפי חוטובלי: המינוי הראשון שלה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, זה לא דיאלוג בינך לבין הנואמת.

ציפי חוטובלי: המינוי הראשון שלה היה לשרה ללא תיק, רק מאוחר יותר היא שודרגה לשרה לפיתוח אזורי, ונראה שאז היא לא חשבה שיש עם זה בעיה והיא הסכימה לקבל את המינוי שלה לשרה ללא תיק.

ציפי חוטובלי: בואו נמשיך, יש לנו עוד כמה דברים מההיסטוריה, כי אתם חובבים היסטוריה.

ציפי חוטובלי: תראו, המהלך הציני ביותר שנעשה בהרחבת ממשלה היה המהלך של שרון לפני ארבע שנים בדיוק, כאשר החליט להרחיב את ממשלתו ולמנות חמישה סגני שרים ועוד שלושה שרים.

ציפי חוטובלי: שימו לב, לשם מה?

ציפי חוטובלי: לא לשם אחדות – –

שלמה מולה: – – –

ציפי חוטובלי: – – לא בשם האתגרים הלאומיים, אלא שימו לב לשם מה: כדי לקנות את הסכמתם בתמורה של כל אותם מתנגדי התנתקות, כדי להעביר את תקציב המדינה ואת אותה תוכנית אנטי-מוסרית, אווילית, שהיום כולם יודעים להכיר בהיותה תוכנית שגרמה להרס ביטחון מדינת ישראל.

מיכאל בן-ארי: – – –

ציפי חוטובלי: שוחד פוליטי טהור היה הדבר הזה.

ציפי חוטובלי: מורשת שרון – להלן, מורשת קדימה – האב הרוחני שלכם, זה מה שהוא הותיר לכם, אותו אחד שהרחיב את ממשלתו כדי ליצור פלגנות בעם ישראל, בעוד היום מושבעת ממשלה שאיחדה את השורות, שעשתה פשרות קשות ברמה האישית כדי להוביל לאחדות ברמה הלאומית.

יואל חסון: בעיקר היא איחדה את השורות בליכוד.

יואל חסון: בכנסת היא עשתה הפרדה – – –

ציפי חוטובלי: לא נקבל מוסר ממי שבעצמו היווה סמל לחוסר תקינות מוסרית.

ציפי חוטובלי: עוד כמה מלים על הממשלה היוצאת.

שלמה מולה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, אתה חושב שתוכל פה להפריע לכולם?

ציפי חוטובלי: המזרח התיכון עמוס באתגרים, אך יש אתגרים ספציפיים שהורישה לנו ממשלת קדימה היוצאת.

ציפי חוטובלי: לא היתה ממשלה בישראל שסימלה עבור אזרחים רבים כל כך את משבר ההנהגה כממשלה היוצאת.

ציפי חוטובלי: הממשלה הזאת התאפיינה בשחיקה מתמדת של נורמות השלטון התקין בישראל.

ציפי חוטובלי: הממשלה הזאת שחקה עד דק את כושר ההרתעה הישראלי, בהבלגה מול ה"חמאס", שהובילה באיחור רב מדי למבצע "עופרת יצוקה", בכישלון הקולוסלי במלחמת לבנון השנייה, בוויתור חסר התקדים במהלך כל ההצהרות הלאומיות חסרות האחריות, בוויתור המתמשך על נכסי המולדת.

ציפי חוטובלי: עמד כאן אהוד אולמרט ודיבר על חזרה לקווי 67' ועל חלוקת ירושלים כאילו אין בלתה של התוכנית הזאת לפרידה מנכסי היסוד של המולדת ושל העם היהודי.

ציפי חוטובלי: עמדה כאן ציפי לבני ואמרה כי אין דרך אחרת לשלום.

ציפי חוטובלי: האומנם אין דרך אחרת לשלום, או שמא אין דרך אחרת להגברת הטרור?

ציפי חוטובלי: הדרך שהציעו לנו כל אותם ראשי המפלגה שעמדה בראשות הממשלה הקודמת היא דרך שהובילה אותנו לאותו אסון ומבוי סתום – בין-לאומי וגם כאן, בביטחון הפנימי.

ציפי חוטובלי: אנו עומדים היום בפני הצגת ממשלה חדשה לישראל, ממשלת אחדות רחבה שכוללת את רוב המפלגות הציוניות, שהעדיפו להניח בצד שיקולים מפלגתיים צרים וראו לנגד עיניהם את טובת המדינה – כן, כן, טובת המדינה, אותו מונח שיש מי שיושב כאן באולם ואולי בבית ואומר: זה שימוש ציני של פוליטיקאים בביטוי.

ציפי חוטובלי: אבל מי שמסתכל מעבר לגבולות הציניים של הסתכלות על כיסא כזה או אחר – ויושבת-ראש האופוזיציה, אגב, היתה מאוד שמחה לחלוק אתנו את קווי היסוד המדיניים שלנו לו רק הובטח לה כיסא אחד, כיסא ראש הממשלה ברוטציה – אז מי שלא מסתכל רק על הכיסא יודע שבעת הזאת, מול האתגרים הלאומיים שנאמרו ופורטו כאן – האתגר מול האיום האירני, האתגר הכלכלי, האתגר מול "חמאס", שטרם הוכרע במבצע "עופרת יצוקה", והסיבוב השני עומד בפתח, מול האתגרים האלה, מול המשבר החינוכי-הערכי העמוק, שגם אותו הורישה לנו אותה ממשלה קודמת, שהורישה לנו ערכי "נכבה" במקום ערכי ציונות – מול כל אלה עומדת הממשלה החדשה, מסתכלת באופן מפוקח ורואה לנגד עיניה את החשיבות באחדות לאומית.

יואל חסון: אני חושב שהיא קצת מגזימה.

ציפי חוטובלי: מוקמת היום ממשלה שאינה נושאת עוד את המנטרה החלולה "שתי מדינות לשני העמים".

ציפי חוטובלי: חברים, מנטרה חלולה.

ציפי חוטובלי: ראש הממשלה הנכנס מר בנימין נתניהו ושר הביטחון הממשיך מר אהוד ברק יודעים כי כיום כל נסיגה תוביל להקמת מדינת טרור בגבולות מדינת ישראל ורק תרחיק את השלום.

ציפי חוטובלי: לא עוד שתי מדינות לשני העמים, אלא מדינה יהודית חזקה ודמוקרטית.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להמשיך ולומר, שכאשר אתם בוחנים אם מוצדק לקיים ממשלה רחבה, אל תעסקו בספירת שרים וסגני שרים בלבד.

ציפי חוטובלי: כדאי לבדוק את המניעים שעומדים מאחורי מרכיב הממשלה.

ציפי חוטובלי: את תהליך הרכבת הממשלה הזה הניעו הרבה מאוד שיקולים.

ציפי חוטובלי: אף תהליך הרכבת ממשלה אינו חף משיקולים פוליטיים, אבל הממשלה הזאת היא ממשלה שמוקמת משיקולים של אחריות לאומית, כדי לשדר מסר של אחדות בעם ישראל, להבדיל מאותה ממשלת התנתקות, שזרעה בעם הזה רק פירוד ומחלוקת.

ציפי חוטובלי: ציפיות רבות יש לציבור מהממשלה החדשה.

ציפי חוטובלי: אני סמוכה ובטוחה כי בעזרת השם, השילוב של מיטב הכוחות מכל המפלגות יביא אתו רוח חדשה שאנו כה זקוקים לה – רוח של אהבת הארץ; רוח של השבת האמונה בזכותו המוסרית של עם ישראל לחיות בשלום ובבטחה בארץ-ישראל; רוח שתשיב את ערכי היהדות והציונות לכל תלמיד במערכת החינוך בישראל.

ציפי חוטובלי: הממשלה החדשה שלנו מושבעת סמוך לחג הפסח, זמן חירותנו.

ציפי חוטובלי: ריבונות היא בסיס לחירות, אך לא די בה.

ציפי חוטובלי: נדרשת חירות מחשבתית.

ציפי חוטובלי: נדרשת היום דאגה לאינטרסים הישראליים בלי לכופף את ראשנו בפני לחצים בין-לאומיים.

ציפי חוטובלי: כולם יודעים לצטט "שלח את עמי", אך שוכחים את החלק השני של הפסוק.

ציפי חוטובלי: בפסוק נאמר: "שלח את עמי ויעבדני".

ציפי חוטובלי: עם ישראל יוצא מהשעבוד האנושי של מצרים כדי לקבל על עצמו תורה, כדי לקבל על עצמו חוקה ערכית, מוסרית, עם מסר ועם בשורה לעולם.

ציפי חוטובלי: גם היום אנחנו נושאים את הבשורה הזאת.

ציפי חוטובלי: לא רק אומרים מה לא, לא רק יוצאים נגד הממשלה היוצאת, אלא אומרים בעיקר בעד הממשלה הנכנסת, שתביא אתה רוח אחרת וחזון חדש לעם ישראל.

ציפי חוטובלי: כולי תפילה שהקדוש-ברוך-הוא ישלח את אורו לראשיה, שריה ויועציה של הממשלה הנכנסת ויזכו כולם לשרת בנאמנות את עם ישראל ומדינת ישראל בעת הזאת.

ציפי חוטובלי: בהצלחה לכל החברים הנכנסים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת חוטובלי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת רוברט אילטוב, יושב-ראש סיעת ישראל ביתנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנכבד, בבקשה.

ראובן ריבלין: גם לרשותך עשר דקות.

רוברט אילטוב: כבוד יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת רובי ריבלין, אני לא רואה פה שרים, הם בטח כבר התעייפו, אז אנחנו היום נחליף אותם.

דוד רותם: הם כבר לא קיימים – – –

רוברט אילטוב: היום אנחנו כבר נחליף אותם.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לציין שהשרים שהדיון הזה לא מבקש אמון בהם לא צריכים להיות פה.

ראובן ריבלין: דווקא השרים שמבקשים אמון בהם צריכים להיות פה – הנה אחד מהם, שניים נמצאים פה.

ראובן ריבלין: סגן שר הוא חשוב ביותר, אבל שר יותר חשוב ועוד עתידו לפניו.

רוברט אילטוב: כבוד יושב-ראש הכנסת, אנחנו כיבדנו את השרים בנוכחותנו, וחשוב שגם יכבדו אותנו בדיון הסיעתי.

רוברט אילטוב: זה כבוד הדדי.

רוברט אילטוב: בעוד זמן לא רב תושבע הממשלה ה-32 בראשותו של חבר הכנסת בנימין נתניהו, ואני עומד כאן לפניכם כיושב-ראש סיעת ישראל ביתנו, החברה הבכירה בקואליציה החדשה, שידעה להעמיד את האינטרס הלאומי והאחריות הלאומית בראש סדר העדיפויות שלה ושל המדינה.

רוברט אילטוב: אנחנו העמדנו רף גבוה בקביעת הממשלה.

רוברט אילטוב: אנחנו קבענו מפתח לממשלה, אנחנו קבענו כמה שרים יהיו, כמה סגני שרים יהיו לסיעה, וכשקבענו את הרף הזה כולם טענו שאנחנו קבענו רף שעובר את כל הגבולות.

רוברט אילטוב: ותקפו אותנו בתקשורת ואמרו שכבשנו את המדינה והשתלטנו על המדינה.

רוברט אילטוב: והנה, ראה זה פלא, היום אנחנו מצטיירים כמפלגה האחראית ביותר, עם המפתח הסביר ביותר ועם הדרישות הלאומיות הסבירות ביותר.

רוברט אילטוב: וכנראה, סיעות רבות בבית הזה לא הצליחו לעמוד ברף שאנחנו העמדנו, ולצערנו, כל אחד התנהג פה כמו במסעדת "אכול כפי יכולתך".

רוברט אילטוב: אני חושב שההתנהלות הזאת היא בלתי נסבלת, ואני קורא גם לחברי הכנסת שהתנהלו בצורה כזאת – בסחטנות יתר מהמפלגות – לחזור בהם, ובמשך התקופה לצמצם את השורות, כי הדבר הוא לא הגיוני, מה שקורה פה.

רוברט אילטוב: לכן, אנחנו כסיעה לא דרשנו ולא נדרוש תוספות נוספות.

רוברט אילטוב: אלה הם הדברים, ככה סיכמנו, ככה נתנהל, ואנחנו מבקשים מסיעות הבית להתנהל בצורה ממלכתית.

רוברט אילטוב: כמו כן, שמענו שמועות מבכירי אלה ואלה וממקורבי אלה ואלה, שהתיקים האלה יילקחו מאתנו ויעברו מפה.

רוברט אילטוב: חברים לא מתנהגים ככה ולא מדברים ככה, ומפלגת ישראל ביתנו היא מפלגה ממוסדת מאוד – יש לה מוסדות ויש לה חברים, והמוסדות יקבעו, ויש לנו הסכם, ולא ניתן להפר אותו, עובדתית.

רוברט אילטוב: אנחנו, בדרישות שלנו, ביקשנו הרבה מאוד דברים, אבל אף אחד לא יכול לבוא ולהגיד שאנחנו ביקשנו למגזר מסוים.

רוברט אילטוב: אנחנו ביקשנו לכל תושבי המדינה, ואם ביקשנו הקצאת קרקעות לחיילים משוחררים או לאלה שעשו שירות לאומי, אז זה כולל את אלה שהם יהודים ואלה שאינם יהודים.

רוברט אילטוב: ולמרות זאת, אנחנו מקבלים כל הזמן הכפשות שאנחנו גזענים.

רוברט אילטוב: ערבים יכולים לעשות שירות לאומי, אף אחד לא מונע מהם לעשות שירות לאומי, והם יעשו שירות לאומי, ומי שלא יעשה – לא יקבל את מלוא הזכויות.

רוברט אילטוב: אלה הדברים שאנחנו מעמידים אותם כדגל.

רוברט אילטוב: אין ספק שאנחנו שברנו את תקרת הזכוכית בנושאים אזרחיים בצורה שלא משתמעת לשתי פנים.

רוברט אילטוב: היום המפלגות הדתיות דנות אתנו על הנושא הזה, הן מבינות את הבעיות האלה; אנחנו יודעים שיש עוד דרך ארוכה, אבל אנחנו בעד פיוס.

רוברט אילטוב: ואנחנו יושבים עם המפלגות החרדיות והדתיות ומשכנעים אותן.

רוברט אילטוב: אנחנו לא עושים שום דבר בכוח, לא עושים שום דבר כנגד ההלכה, אנחנו עושים את זה בשמירה על הסטטוס-קוו.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים שתהיה הבנה.

רוברט אילטוב: אם מדינת ישראל רוצה קליטת עלייה, היא תקבל קליטת עלייה, אבל אנחנו צריכים להבין שלעולים יש היום בעיות שנגרמו כתוצאה מרדיפה – רדיפה פוליטית על זה שהם היו יהודים, והם נאלצו להתחתן עם לא-יהודים, ויש להם היום צאצאים שהם אינם יהודים.

רוברט אילטוב: ואנחנו צריכים לחבק אותם, כי הם סבלו, ולא לזרוק אותם ו"להתגלח" עליהם.

רוברט אילטוב: אנחנו ביקשנו באמת הרבה דברים, אבל לא ביקשנו שום דבר חריג – דברים שעושים צדק עם העם היהודי שהגיע לחיות במדינת ישראל.

רוברט אילטוב: אני גם שימשתי תקופה לא ארוכה כיושב-ראש ועדת הכלכלה ונגעתי בהרבה מאוד דברים שנוגעים לנושאים הכלכליים של מדינת ישראל, ואנחנו בעת משבר קשה מאוד.

רוברט אילטוב: ואני היום מתפלא שמפלגת קדימה לא נכנסת לקואליציה.

רוברט אילטוב: היא המפלגה הגדולה בכנסת, וויתרה על השלטון, תוך הסבר שהוא לא הגיוני בכלל.

רוברט אילטוב: אנחנו ביקשנו מהם להיכנס לקואליציה.

רוברט אילטוב: אנחנו אמרנו שאנחנו נתמוך בהחלטות, שהן משותפות – שתהיה אחריות להוציא את המדינה גם מהבעיות הביטחוניות וגם מהבעיות הכלכליות, והיום זה נחוץ.

רוברט אילטוב: הם תוקפים היום את הממשלה – אבל הם אחראים למצב שקורה פה היום, לסחטנות הפוליטית הזאת, כי הם השאירו את המדינה במצב שאנחנו נקלענו אליו היום, והם גם היו אחראים למצב שיש פה היום, כי הם היו בשלטון.

רוברט אילטוב: אז לבוא להגיד שהיום אלה מתנהגים ככה – לפני כמה שנים הם התנהגו בדיוק ככה, אז אין מה לתקוף.

רוברט אילטוב: יש מצב כלכלי קשה, יש פיטורים במשק, יש הרבה מה לפתח, הרבה מה להשקיע – גם בתחום התשתיות, גם בתחום ההיי-טק.

רוברט אילטוב: היום 10% מעובדי ההיי-טק כבר פוטרו – אף אחד לא חושב שזו בעיה, אבל זאת הבעיה, כי ההיי-טק מביא 50% מהיצוא הישראלי – והם מהווים פחות מ-5% מכוח העבודה.

רוברט אילטוב: הם היו עשירים – אולי, אבל הם לא.

רוברט אילטוב: הם עובדים 15-14 שעות ביום, הם משלמים המון כסף למסים, הם צורכים הרבה.

רוברט אילטוב: הם מביאים, כל אחד, עוד ארבעה-חמישה אנשים לכוח העבודה הישראלי.

רוברט אילטוב: כמעט חצי מיליון איש נותנים שירות ועובדים אתם ומתפרנסים מהם, ואף אחד לא חושב עליהם.

רוברט אילטוב: ודווקא הממשלה היוצאת לא חשבה עליהם.

רוברט אילטוב: אני כבר לא מדבר על תעשייה רגילה, אבל דווקא הצרכן הזה, שהוא איש היי-טק, הוא איש המעמד הבינוני, המהנדס – הוא הצרכן, הוא זה שקונה ויוצר מקומות עבודה גם בתעשייה הרגילה, המסורתית.

רוברט אילטוב: לכן, כבוד היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, אני חושב שמה שקורה פה היום צריך להשתנות, והדגל שאנחנו העמדנו פה – שהוא דגל שינוי שיטת הממשל – פעם כשדיברנו – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת קירשנבאום, כשאת מתכופפת זה לא מפסיק את הטלפון, ולצערי הרב, התקנון קובע שאין לי בכלל שיקול דעת.

ראובן ריבלין: מי שמדבר בטלפון, אני חייב להוציא אותו, אבל אני לא אעשה – – –

רוברט אילטוב: היא פשוט עוזרת לי בנאום.

ראובן ריבלין: הבנתי, וזה דבר חשוב, אבל היא יכולה לעשות את זה בחוץ.

רוברט אילטוב: אני שכחתי את האוזנייה.

דוד רותם: לוקח זמן ללמוד את זה.

רוברט אילטוב: חברי חברי הכנסת, כשאנחנו העלינו את הדגל של שינוי שיטת הממשל בקדנציה הקודמת ובקדנציה לפני זה, כולם צחקו עלינו, אמרו ששינוי שיטת הממשל זה בירח, זה לא פה, זה לא במדינת ישראל.

רוברט אילטוב: היום יש הסכמה כמעט מקיר לקיר בכנסת ישראל לשינוי שיטת הממשל, ויש – בהתאם לדרישות שלנו – שינויים, ויהיו שינויים, ויש הסכם ברור וחתום, מאוד רחב, בנושא הזה, כדי שהממשלה תוכל למשול לאורך התקופה שהחוק קבע לה.

רוברט אילטוב: יכול להיות שהמחוקק צריך לשנות את התקופה הזאת, כי יותר משלוש שנים הממשלה לא מחזיקה מעמד, אז בואו נשנה את החוק.

רוברט אילטוב: אבל אם החוק קובע שארבע שנים הממשלה צריכה להחזיק מעמד, וככה קובע הריבון – אז ככה צריך להתנהל.

רוברט אילטוב: אני מקווה מאוד, כבוד יושב-ראש הכנסת וחברי חברי הכנסת, שהדבר הזה ישתנה במהרה, בהתאם להסכם, וההסכמים יכובדו כפי שנכתבו, ואנחנו נתחיל למשול בצורה מסודרת, כמו שמדינה רגילה צריכה להתנהל.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה, בצורה מסודרת, בדיוק בתום עשר הדקות, סיימת את נאומך, ואני מאוד מעריך זאת.

רוברט אילטוב: ככה למדתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: מה קורה היום?

ראובן ריבלין: יש לי בעיה אתך היום, אתה רואה.

ראובן ריבלין: כשלא צריך לקרוא לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס, השר לשעבר, יושב-ראש ועדות, אחד מהפרלמנטרים היותר מעולים שיש לנו בכנסת ישראל – בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

אופיר פינס-פז: זו גם הזדמנות בשבילי לברך אותך מעומק הלב.

אופיר פינס-פז: אני שמח מאוד שהליכוד הביא את מועמדותך בפנינו, ולא בכדי זכית לתמיכה גורפת מקיר אל קיר.

אופיר פינס-פז: אנחנו יודעים מי אתה ומה אתה, ואנחנו משוכנעים שתוסיף כבוד לבית הזה.

אופיר פינס-פז: בהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה הלין בדבריו וטען שהכנסת התבזתה במהלך הדיון שבו הציג את ממשלתו, ובאמת קריאות הביניים תמיד מוסיפות איזה נופך של אי-הסכמה וכדומה.

אופיר פינס-פז: אבל בסופו של יום ראש הממשלה צריך לשאול את עצמו אם לא הוא מבזה את הכנסת בדרך שבה הוא הביא את ממשלתו.

אופיר פינס-פז: ראו את שולחן הממשלה הקטן הזה.

אופיר פינס-פז: זה ביזוי כבוד הכנסת.

אופיר פינס-פז: זה מיותר.

אופיר פינס-פז: אין צורך בכך.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה, לצערי, שבר את כל השיאים בהרכבת ממשלתו.

אופיר פינס-פז: מדוע עם ישראל זקוק לממשלה של 30 שרים, שמתוכם שמונה שרים בלי תיק?

אופיר פינס-פז: אלו שני שיאים שנשברו.

אופיר פינס-פז: ותשעה סגני שרים – לא שבירת שיא, אבל עדיין רקורד מאוד מפוקפק.

אופיר פינס-פז: שיא נוסף שנשבר הוא היחס בין חברי הקואליציה לבין השרים וסגני השרים.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת רותם, 74 – – –

דוד רותם: – – –

אופיר פינס-פז: כן, יש.

דוד רותם: אז אולי תוותר עליו?

אופיר פינס-פז: 74 חברי קואליציה, 39 שרים וסגני שרים, יחס של 1 ל-1.89.

אופיר פינס-פז: לא היה יחס כזה בתולדות מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: והכול באווירה של חירום, באווירה של משבר כלכלי אמיתי.

אופיר פינס-פז: ואני שואל את עצמי: האם אנחנו יכולים להסתכל ביושר בעיני הציבור, בלי להשפיל מבט?

אופיר פינס-פז: כיצד אנחנו יכולים לגייס את הנכס הכי חשוב שיש בפוליטיקה הישראלית, אמון, את אמון הציבור, כשאנחנו יודעים שבתהליך הרכבת הממשלה נפלו כל כך הרבה פגמים אתיים, בלתי מתקבלים על הדעת, בלתי נסבלים ושלא לצורך?

אופיר פינס-פז: המשפט שהכי שנוא עלי בפוליטיקה, אדוני היושב-ראש – שני משפטים ששנואים עלי מאוד בפוליטיקה.

אופיר פינס-פז: האחד, "דברים שרואים מכאן לא רואים משם", והשני, "להיות על הגלגל".

אופיר פינס-פז: חברים, אלו משפטים שמבטאים את כל המיאוס מהפוליטיקה הישראלית.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת "דברים שרואים מכאן לא רואים משם"?

אופיר פינס-פז: מנהיג הוא מנהיג הוא מנהיג, גם כשהוא ראש האופוזיציה וגם כשהוא ראש ממשלה, והוא אמור לראות את טובת המדינה בכל פוזיציה שבה הוא מכהן, בכל תפקיד.

אופיר פינס-פז: לא יכול להיות, עם כל הכבוד לבנימין נתניהו, שרק לפני שנים ספורות הוא נוזף באהוד אולמרט, מכה בו דברים כדרבונות וטוען שהממשלה שלו רחבה מדי וגדולה מדי ומנופחת מדי, ושלוש שנים אחרי כן הוא מקים את הממשלה הגדולה והבזבזנית בתולדות מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: זה מוסר כפול, זה לא מתקבל על הדעת, זה שובר את אמון הציבור בנבחריו.

אופיר פינס-פז: ברק אובמה, נשיא ארצות-הברית, אדוני היושב-ראש – האם ידוע לך כמה שרים יושבים בקבינט שלו?

אופיר פינס-פז: אז אני אחסוך לך.

אופיר פינס-פז: ארצות-הברית הגדולה של אמריקה, חבר הכנסת אקוניס – 15 שרים, 15, כל אמריקה הגדולה.

אופיר אקוניס: פה יש הרבה בעיות.

אופיר פינס-פז: האמת שעל זה אין לי תשובה, אתה צודק.

אופיר פינס-פז: יש כאן הרבה בעיות, ובאמריקה אין בעיות, ולכן כאן יש 30 שרים ובאמריקה 15.

אופיר פינס-פז: אני מסכים שצריך לשנות את שיטת הבחירות, אבל אני גם מסכים עם הטענה שאי-אפשר להתחבא מאחורי שיטת הבחירות.

אופיר פינס-פז: נכון, שיטת הבחירות בארץ פשטה את הרגל, צריך לשנות אותה.

אופיר פינס-פז: הלוואי שהכנסת הזו תשנה אותה.

אופיר פינס-פז: אבל אני לא חושב שזה נכון שאנשים יגידו: רגע, זה לא תלוי בנו, לא בנו האשם, זו השיטה, אנחנו יצירי השיטה.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא צריכים לקבל את הטיעונים מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, קשור אליך באופן ישיר; לא אישי, אבל ישיר.

אופיר פינס-פז: אני חושב שבתהליך הרכבת הממשלה הענקית והעצומה הזו, ממש כנסת זוטא, הכנסת עצמה נפגעה, נפגעה פגיעה מאוד קשה.

אופיר פינס-פז: יהיה קשה לנהל כאן כנסת רצינית.

אופיר פינס-פז: יש כאן מעט מדי חברי כנסת – לפחות מקרב מפלגות הקואליציה או סיעות הקואליציה – שיוכלו באמת להשקיע ולעשות כאן עבודה פרלמנטרית ראויה לשמה מול ממשלה כל כך גדולה וכל כך רחבה.

אופיר פינס-פז: ועכשיו למהות.

אופיר פינס-פז: ראש הממשלה המיועד קרא את קווי היסוד.

אופיר פינס-פז: סליחה, זו ממש פגיעה באינטליגנציה.

אופיר פינס-פז: מעולם לא ראיתי – ואני ראיתי כבר כמה קווי יסוד של כמה ממשלות – מעולם לא ראיתי קווי יסוד כל כך מעורפלים, כל כך עמומים, שכל כך לא אומרים דבר וחצי דבר.

אופיר פינס-פז: אני לא זוכר ממשלה, בוודאי לא מהממשלות האחרונות, שבאה לכנסת ישראל ולא הציעה תוכנית מדינית.

אופיר פינס-פז: לממשלה המוקמת אין תוכנית מדינית.

אופיר פינס-פז: בקווי היסוד של הממשלה, אדוני שר הביטחון, כתוב שהממשלה תעסוק בביצור שלטון החוק, לא פחות ולא יותר.

אופיר פינס-פז: איזה ביצור ואיזה שלטון חוק.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהממשלה, בדרך שהיא הוקמה, כשהשר ליברמן אחראי באופן עקיף על כל מערכות שלטון החוק בישראל – הוא ימנה את השופטים, הוא ימנה את הפרקליטים בפרקליטות – – –

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, שר המשפטים שלכם גם היה בחקירה, ראש הממשלה שלכם היה בחקירה – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לוי, האם את רומזת שחבר הכנסת אקוניס רוצה את השר פרידמן?

אורלי לוי אבקסיס: סליחה?

ראובן ריבלין: האם את רומזת שהוא רוצה שהשר פרידמן יישאר?

אופיר פינס-פז: יש לנו בעיה גדולה אם אני אופיר אקוניס או אופיר פינס, אבל זה בסדר.

ראובן ריבלין: אופיר פינס, סליחה.

אופיר פינס-פז: אני אומר כך: זה ברור לגמרי מדוע השר ליברמן ביקש לעצמו – לאנשיו – את תיק המשפטים, את התיק לביטחון פנים ואת הוועדה למינוי שופטים.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני מדברת על – – –

אופיר פינס-פז: ומהבחינה הזאת מינויו של יעקב נאמן, עם כל הכבוד שיש לי אליו, ויש לי אליו כבוד – המינוי הזה אינו מרגיע אותי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא מקצועי?

אופיר פינס-פז: הוא מינוי מקצועי, אבל הוא עדיין לא מרגיע אותי, ואני חושב שיש כאן חשש וסכנה לכל מה שקשור לערכים שאנחנו מאמינים בהם: ביצור מעמדו של בית-המשפט העליון, עצמאותו של בית-המשפט העליון, עצמאות שלטון החוק בישראל, עצמאות היועץ המשפטי לממשלה, פרקליט המדינה, משטרה חזקה ועצמאית.

אופיר פינס-פז: כל הדברים האלה, לצערי, נמצאים תחת סימן שאלה לא קטן.

אופיר פינס-פז: לסיכום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר כך: הממשלה הזו היא ממשלה שאין בה דבק אמיתי.

אופיר פינס-פז: המרכיבים שלה, אין ביניהם קשר של ממש, ולא במקרה הם לא הצליחו להתאגד לקווי יסוד של ממש אלא לדברים הכלליים ביותר, שכמעט לא אומרים דבר.

אופיר פינס-פז: צר לי מאוד שמפלגתי החליטה בעיניים פקוחות להיות חלק מהממשלה הזו ומהקואליציה הזו.

אופיר פינס-פז: אני לא רציתי לכהן בממשלה הזו, אבל אני צריך לכהן בקואליציה הזו על-כורחי, כי זו ההחלטה שקיבלה מפלגתי.

אופיר פינס-פז: כולי תקווה שלמרות תחזיותי הקודרות והדרך שבה הורכבה הממשלה, הממשלה הזו בכל זאת תצליח להפתיע ותצליח לייצר הישגים.

אופיר פינס-פז: אני בהחלט מייחל להצלחתה, כי אף-על-פי שאני מותח עליה, גם הערב הזה, ביקורת נוקבת, זו עדיין הממשלה היחידה שלנו כנסת ישראל, שלנו עם ישראל, שלנו מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: ולכן אף-על-פי שלא אוכל לתמוך בהצבעה בממשלה הזו, אני רוצה לאחל לראש הממשלה בנימין נתניהו, גם לראש מפלגתי שר הביטחון אהוד ברק ולכל שרי הממשלה שעוד מעט יושבעו, הצלחה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה על שעמדת בלוח הזמנים בצורה מדויקת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת זאב נסים.

נסים זאב: חבר הכנסת מיכאלי מחליף אותי.

ראובן ריבלין: אה, מיכאלי מחליף אותך, זה מה שרשום אצלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחריו – כמובן – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

ראובן ריבלין: אחריו אבקש להתחלף.

נסים זאב: כשאני אדבר, אני מבקש שהיושב-ראש יהיה נוכח.

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: מה זה כשאתה מדבר, אתה היית צריך לדבר עכשיו, לכבודך נשארתי.

ראובן ריבלין: מיכאלי זה צ'ופר שנתנו לי.

ראובן ריבלין: עשר דקות לאדוני.

אברהם מיכאלי: לי שבע דקות, אני התחלפתי.

ראובן ריבלין: בסדר, הבנתי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, שרים מיועדים – לא פה, ושרים נוכחים – לא פה, אז חברי חברי הכנסת, ראשית, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להצטרף לברכות על היבחרותך מחדש לתפקיד יושב-ראש הכנסת.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, דיון שכזה היום הוא באמת הזדמנות לאחד כמוך, גם ותיק בכנסת וגם יושב-ראש לשעבר, שיודע על הרבה מאוד פגמים בהתנהלות הכנסת, ואנחנו צריכים ללמוד מאנשים כמוך את דרכי התיקון של דברים לא טובים.

אברהם מיכאלי: אני חושב שדיון כזה היום בעצם מצביע על כמה אנחנו צריכים להסתכל לתוך עצמנו ולתקן את עצמנו, ואחר כך לבקש ישירות מהציבור שהציבור יתנהג אחרת.

אברהם מיכאלי: להגיד ישר: שינוי שיטת הממשל, שינוי שיטת הממשל – בואו נסתכל מה קורה כאשר מחליפים צדדים, איך צד שהולך לאופוזיציה או שהולך לממשלה – הרבה פעמים מטיחים ביקורת לא עניינית זה על זה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, הציבור כבר מבולבל.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו נסתכל מה קרה במשך הקדנציה הקודמת של הכנסת – בשנה האחרונה של הקדנציה הכנסת כמעט לא תפקדה.

אברהם מיכאלי: הממשלה כל הזמן היתה על-תנאי.

אברהם מיכאלי: והציבור מצד אחד חשב: הנה, סוף-סוף מגיעה הגאולה, יש בחירות, ולאחר הבחירות תיבחר כנסת חזקה יותר, יציבה יותר, והממשלה שתיבחר תהיה ממשלה יציבה יותר.

אברהם מיכאלי: אנחנו רואים שבבחירות לא תמיד מגיעים לתוצאות שכל אחד חושב שהן התוצאות הטובות לו.

אברהם מיכאלי: ואז מגיעים לאותה בעיה – בסוף, הצד שמפסיד לפעמים לא מקבל את התוצאות בצורה עניינית, ואז מטיחים ביקורת זה בזה.

אברהם מיכאלי: מה הציבור יבין מאתנו כאשר אנחנו יושבים פה בכנסת ומדברים בשפה שאנחנו מדברים?

אברהם מיכאלי: ראינו את זה אפילו בהצגת הדברים על-ידי ראש הממשלה המיועד, יושב-ראש האופוזיציה, שהדברים מתהפכים.

אברהם מיכאלי: מכל צד של הספסל מדברים דברים אחרים, וכאשר היו בשלטון או באופוזיציה דיברו אחרת.

אברהם מיכאלי: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מתקנים את עצמנו בהתנהגות שלנו ולא לבוא ישר ולהגיד: שיטת ממשל, שיטת ממשל.

אברהם מיכאלי: יש לנו פגם גדול מאוד בהתנהלות השלטון במדינה.

אברהם מיכאלי: יש אמרה בפרקי אבות שאדוני היושב-ראש בטח מכיר – האיש שראה את הגולגולת שצפה על פני המים ואמר:

אברהם מיכאלי: על דאטפת אטפוך וסוף מטיפייך יטופון.

אברהם מיכאלי: לצערנו, זה מה שקורה.

אברהם מיכאלי: אנחנו חכמים גדולים וגיבורים גדולים בחיסול חשבונות – יותר נכון, בחיסול ראשי מדינה, בחיסול האנשים שבאים למשול.

אברהם מיכאלי: בגלל זה אנחנו הופכים בסוף לגמדים בממשל, לגמדים בהתנהלות ממשלית.

אברהם מיכאלי: כל הזמן אנחנו מסתכלים ימינה ושמאלה, לאן נושבת הרוח, ובמקום להיות מנהיגים אנחנו הופכים להיות מונהגים.

אברהם מיכאלי: אנחנו חייבים לשמוע בקול העם.

אברהם מיכאלי: אין ספק שהעם הוא הריבון, אבל לא יכול להיות שכמנהיגים בכנסת ובממשלה בסוף מתנהלים – זה בחיסולו של זה, ולא תמיד בביקורת עניינית.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו מדברים על התדמית העצמית שלנו, יש קבוצות בעם המתנשאות על קבוצות אחרות.

אברהם מיכאלי: מי שמביע עמדה שונה מהשני פתאום הופך לפרימיטיבי, הופך לאחד שהזכות שלו להביע את עמדתו היא לא לגיטימית, אם בעניינים חברתיים, אם בענייני שלטון החוק, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: ראינו פה איך הכנסת הקודמת התנהלה מול שר המשפטים, שהביע עמדות מסוימות, והוא בטח לא שייך למגזר שאני מייצג, והוא גם לא מייצג מגזר ימני, שמישהו יחשוב שהוא הגיע מאיזה עולם פרימיטיבי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו המשפטנים גדלנו על ספריו של פרופסור פרידמן, מה לעשות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאלי, אני כל ימי חיי בימין, אבל אף פעם לא הרגשתי את עצמי פרימיטיבי.

אברהם מיכאלי: לצערנו, אדוני, כך הגדירו אותנו הרבה פעמים מעל הבמה הזאת.

אברהם מיכאלי: חברי כנסת עלו ואמרו לפרופסור פרידמן: תסתכל מי תומך בך, תראה איך אתה נראה.

אברהם מיכאלי: כך אמרו פה חברי כנסת מעל הבמה, איך אנחנו נראים.

ראובן ריבלין: יש כאלה שאומרים.

אברהם מיכאלי: לכן, אדוני היושב-ראש, ההתנשאות הזאת בסוף גורמת לכך שמי שמפסיד ולא מצליח להרכיב קואליציה, מפתח כלפי אותה קבוצה כנראה קנאה, שנאה.

אברהם מיכאלי: אם היום מפלגת קדימה לא הצליחה להרכיב קואליציה עם מפלגת ש"ס, הם יגידו כל הזמן שהממשלה החדשה שתקום היא ממשלה ימנית-חרדית-קיצונית.

אברהם מיכאלי: הממשלה הזאת היתה כשרה בשביל מפלגת קדימה אם הם היו מגיעים אתנו להסכמה.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא תבענו מהם דברים לא הגיוניים, אבל משום מה הם כנראה עשו טעות, והטעות הזאת היום, מבחינתם – הם משלמים מחיר והם נשארו באופוזיציה.

אברהם מיכאלי: עם זאת, לבוא ולהגיד שהקבוצות האלה לא ראויות לשבת היום בממשלה החדשה שקמה, זאת נקראת התנשאות; התנשאות גם מצד גורמים שחושבים שאם מפלגת ש"ס תבוא היום ותדרוש קצבאות ילדים, זאת דרישה פרימיטיבית.

אברהם מיכאלי: למה פרימיטיבית?

אברהם מיכאלי: כביכול מפלגת ש"ס דורשת קצבאות ילדים רק לש"ס.

אברהם מיכאלי: ש"ס דרשה וקיבלה במשא-ומתן הקואליציוני – להחזיר דברים שקוצצו, אפילו על-ידי ראש הממשלה המיועד היום להרכיב את הממשלה.

אברהם מיכאלי: בתקופה ההיא מה שקרה קרה, והיום ראש הממשלה המיועד מבין כנראה שצריך לתקן את הדברים.

אברהם מיכאלי: אז לבוא היום ולהגיד שהדרישה הזאת פרימיטיבית?

אברהם מיכאלי: או שבדרישה הזאת פוגעים ביציבות הכלכלית של המדינה, זאת סחטנות?

אברהם מיכאלי: רבותי, לאן אנחנו מגיעים?

אברהם מיכאלי: איך הציבור יסתכל עלינו אם אנחנו מציגים כך את הטיעונים האמיתיים שלנו, בצורה כל כך רדודה, בצורה כל כך לא עניינית?

אברהם מיכאלי: ולכן, אם אני מסתכל היום על הביקורת נגד הקואליציה המתרקמת היום, אדוני היושב-ראש, הציבור כבר בז לנו על הטיעונים הרדודים שלנו, איך אנחנו מייצגים את העמדה שלנו זה מול זה.

אברהם מיכאלי: ואם אנחנו חוזרים על תקליטים שחוקים, הציבור רואה שאנחנו לא רציניים.

אברהם מיכאלי: אם נשנה את שיטת הממשל – זה מה שישפר?

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים להבין – אסור להתבייש להיות חבר הכנסת, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: אם חבר הכנסת יבין שהוא צריך לבוא למקום העבודה שלו בשעה מוקדמת, להיות בוועדות כמו שצריך ולהיות נוכח במליאה כמו שצריך, הוא מוסיף כבוד לכנסת ומוסיף לתדמית שלו בציבור.

אברהם מיכאלי: אני מאחל לממשלה החדשה שקמה, לקואליציה החדשה שקמה, שקודם כול נשדר לציבור משילות.

אברהם מיכאלי: שלטון צריך לנהל בצורה תקיפה.

אברהם מיכאלי: לכן אני מאחל שהממשלה החדשה הזאת תיישם את הדברים האלה בצורה חיובית וראויה, והעם סוף-סוף יבין שבאים להנהיג את המדינה בצורה חיובית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, חבר הכנסת מיכאלי, שאתה נאה דורש ונאה מקיים.

ראובן ריבלין: אתה מקיים את חובתך כלפי הכנסת כחבר כנסת למופת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב ליצמן, נציג יהדות התורה, לשאת את דבריו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, עשר דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: פעם שנייה זה גם יותר טעים.

יעקב ליצמן: אני יכול להגיד לך מתוך ניסיון – – –

ראובן ריבלין: לא פחות מתוק.

יעקב ליצמן: עוד פעם יושב-ראש זה עוד יותר טוב.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אני בטוח שתוכל לאחד את הכנסת, כי אני צופה כאן דיונים לא קלים.

יעקב ליצמן: אני בטוח שבשיטה, בחוכמה, תצליח לאחד את כולם.

ראובן ריבלין: בעזרת השם.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אנחנו עדיין לא חתמנו על הסכם קואליציוני.

יעקב ליצמן: אנחנו בעצם כמעט על סף סיכום.

יעקב ליצמן: יכול להיות שנסכם את זה עוד מעט.

יעקב ליצמן: לא נחתום היום, אבל זה מראה שני דברים: א.

יעקב ליצמן: אנחנו רציניים, לא סתם מייד חותמים, הנה – – –

שלי יחימוביץ': בניגוד ל-?

יעקב ליצמן: אני רוצה להשאיר לך לפרי הדמיון, מי שאת מכירה טוב.

יעקב ליצמן: קשה לי להגיד למי.

יעקב ליצמן: אבל אני מניח שאנחנו שנינו חושבים אותו הדבר.

יעקב ליצמן: אצלנו הכול התחיל מייד אחרי הבחירות.

יעקב ליצמן: הכול היה פתוח, היו בחירות, הלכנו לבחירות.

יעקב ליצמן: אנחנו יודעים מה שאנחנו רוצים, עמדנו על העקרונות.

יעקב ליצמן: לא היו בעיות, אף-על-פי שלא הסכמנו לכל הדברים שהציעו לנו, אבל לא היו בעיות עם כסף, עם תפקידים – אף-על-פי שאני מדגיש שלא הסכמנו לכל דבר.

יעקב ליצמן: אבל עיכוב החתימה היה על העקרונות: סטטוס-קוו, דת, גיור – אני אומר את האמת.

יעקב ליצמן: ולכן, מותר לי קצת לברך את מפלגתי; קצת, לפחות.

יעקב ליצמן: אני חושב שזאת איזו תעודת כבוד.

יעקב ליצמן: הדבר השני – דיברנו בהסכם הקואליציוני, שכפי שציינתי עדיין לא חתמנו עליו, על תיקון של מה שהיה במשך השנים האחרונות: נושא הישיבות, קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: רבותי, שלא תחשבו לרגע אחד: גם אחרי שיקיימו מה שהבטיחו לנו, גם אחר כך, עדיין תקציב הישיבות נמוך מזה שהיה לפני כמה שנים.

יעקב ליצמן: גם אחרי הכול, פחות.

יעקב ליצמן: לא הגענו עדיין, גם עם כל התוספות – וגם מה שאומרים עלינו, שאנחנו עושקים את קופת המדינה, סחטנים, מה לא אמרו עלינו – אחרי הכול גם לא הגענו למה שהיה לפני חמש שנים.

יעקב ליצמן: אני חושב שמי שרוצה לתקוף אותנו, רוצה להגיד עלינו כל מיני דברים, צריך רק דבר אחד – לבדוק את הנתונים, את העובדות.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: עוני – העוני היה גדול כאן במדינה, ישנו עוני גדול, ולדעתי זאת אחת הטעויות הגדולות של הממשלה הקודמת, שהיא לא השכילה – לדעתי בגלל פרינציפים – להחזיר את קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: אבל מה?

יעקב ליצמן: בואו אני אגלה לכם עוד דבר.

יעקב ליצמן: כל ההתקפות כרגע על הממשלה החדשה, זה כלום לעומת מה שהיה לו עלתה קדימה לשלטון, כי בסך הכול הציעו לנו אותו הדבר.

יעקב ליצמן: אולי בכל מיני דברים יותר, אפילו.

יעקב ליצמן: ואני בטוח שכל מי שהיה רואה שיש אפשרות לקבל את השלטון, מייד היה נותן אותו מחיר, אם לא יותר.

יעקב ליצמן: ולכן כל המושג: ברור שהוא בקואליציה אז הוא מדבר כך, ואופוזיציה – לי יש בעיה, כי כ"קופוזיציה", אני לא יודע איך לדבר – כך או כך.

יעקב ליצמן: אבל בדרך כלל כולם יודעים.

יעקב ליצמן: תוקפים את כולם, זה את זה.

יעקב ליצמן: כפי שציינתי קודם, מפלגת קדימה בסך הכול הסכימה לתת לנו, לפני ארבעה חודשים, את כל הדברים שנתניהו נותן לנו היום.

יעקב ליצמן: אבל, מה שהתפוצץ במשא-ומתן על הקואליציה אז היה הנושא של ירושלים; דרשנו התחייבות מקדימה – כי ראש הממשלה לשעבר אולמרט אמר שצריך להחזיר את כל ירושלים, אמרנו: רבותי, אנחנו דורשים התחייבות שלא תהיה משא-ומתן על ירושלים.

יעקב ליצמן: וסירבו.

חיים אורון: וביבי נתן לכם.

יעקב ליצמן: אני שמעתי את זה כאן.

יעקב ליצמן: אני שמעתי את ביבי כאן, במליאת הכנסת – אני חייב להגיד לך; יכול להיות שאתה לא שמעת את זה, אבל, אני שמעתי את ביבי מדבר כאן אז, מייד, שבועיים אחר כך.

יעקב ליצמן: הוא אמר: לא יהיה משא-ומתן על ירושלים.

חיים אורון: אבל ליצמן ידידי, אז כשהוא אמר, עליתי אחריו ואמרתי: אחת מן השתיים; או שהוא משקר לך ואתה יודע שהוא משקר לך; או שהוא לא יודע איפה הוא חי.

חיים אורון: ואתה תחליט אם אתה רוצה ראש ממשלה שלא יודע איפה הוא חי.

יעקב ליצמן: תראה, אני לא יודע מה הוא חשב.

יעקב ליצמן: הוא לא שיקר לי.

חיים אורון: מה לא שיקר לך?

חיים אורון: יש שלום אזורי בלי ירושלים?

חיים אורון: יש שלום אזורי בלי ירושלים?

יעקב ליצמן: אני מבטיח לך דבר אחד: ברגע שמר נתניהו יעז לנהל משא-ומתן על ירושלים, אני מבטיח לך כאן, חגיגית, יהיו בחירות; כי כל החברים שלו – אני לא מדבר על האופוזיציה – אתה יודע מה יקרה?

יעקב ליצמן: יכול להיות שקדימה תציל אותו.

חיים אורון: אנחנו נציל אותו.

יעקב ליצמן: קדימה תציל אותו, זה יכול להיות.

יעקב ליצמן: זה דווקא יכול להיות.

חיים אורון: אנחנו נציל אותו.

יעקב ליצמן: לא תהיה, אני בטוח – הוא אמר את זה מעל במת הכנסת כאן, שלא תהיה משא-ומתן על ירושלים.

יעקב ליצמן: אני שמעתי את זה, אני ישבתי שם.

יעקב כץ: לא יהיה.

יעקב ליצמן: לא יהיה, סליחה.

יעקב ליצמן: אני בעברית לא טוב.

יעקב ליצמן: היות שיש שר חינוך חדש, אני אשמח מאוד שיחנך אותי.

יעקב כץ: זאת אומרת, את הנאום ביידיש.

יעקב ליצמן: ביידיש, ביידיש יותר טוב.

חיים אורון: ליצמן, ביידיש אנחנו אומרים: האסטו מתחשב זיין.

יעקב כץ: – – –

יעקב ליצמן: עכשיו אני רוצה להגיד כמה מלים לאופיר פינס – הוא יצא.

יעקב ליצמן: הוא מדבר על שינוי שיטת הבחירות, אני שמח מאוד.

יעקב ליצמן: אבל, רבותי, אני רוצה להזכיר לכם שכמה מפלגות דיברו על שינוי שיטת הבחירות – כצל'ה, אתה מפריע לי פשוט.

יעקב ליצמן: כמה מפלגות בעבר דיברו הרבה על שינוי שיטת הבחירות.

יעקב ליצמן: מפלגה אחת העלתה את אחוז החסימה; קוראים לה התחיה.

יעקב ליצמן: ותתפלא לשמוע, מייד כשהעבירו את אחוז החסימה, העלו את אחוז החסימה, היא לא עברה את אחוז החסימה.

יעקב ליצמן: מייד בבחירות הבאות.

יעקב ליצמן: המפלגה השנייה, שינוי.

יעקב ליצמן: 15 מנדטים, שינוי שיטת בחירות – הלכו הביתה.

יעקב ליצמן: אם עם 15 מנדטים אפשר ללכת הביתה, אז תגיד לאופיר פינס: גם עם 13 אפשר ללכת הביתה, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: אז שלא יתהדר בזה שהוא רוצה מאוד לשנות את שיטת הבחירות.

יעקב ליצמן: אני חושב שאחד הדברים שאני מצפה: אכיפת חוקים.

יעקב ליצמן: אנחנו אומרים כאן כל הזמן: צריך לאכוף חוקים, ומשטרה, יש חוק במדינה, חוק וסדר – כל המלים היפות.

יעקב ליצמן: אבל במגזר אחד, בנושא אחד, אין אכיפת חוקים – בנושא הדת.

יעקב ליצמן: אני אתן לכם כמה דוגמאות.

יעקב ליצמן: חמץ – עכשיו לקראת הפסח – החוק אוסר למכור ברשות הרבים.

יעקב ליצמן: ואיזה פלא, יש מקומות מסוימים – אני לא רוצה להגיד, אולי הם יחזרו בתשובה לקראת הפסח הבא, בעזרת השם – שמוכרים חמץ, אין שום בעיה.

יעקב ליצמן: ואיפה אכיפת החוקים?

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על הפלות, אני לא מדבר על פתיחת קניונים וכל מיני דברים בשבת, שחוץ מזה שעוברים על החוק זה גם הורס את העסקים הקטנים, החנויות.

יעקב ליצמן: אז אנא, רבותי, אני מקווה שלפחות באכיפת חוקים לא תהיה כאן אכיפת חוקים סלקטיבית.

יעקב ליצמן: דבר אחרון – אני מסיים, אדוני – הנושא האחרון הוא מר נתניהו.

יעקב ליצמן: מר נתניהו, ראש הממשלה המיועד, קיבל הזדמנות נוספת.

יעקב ליצמן: הוא היה ראש ממשלה, ירד, כמעט חוסל מבחינה פוליטית – נדמה לי שהיו 12 מנדטים.

יעקב ליצמן: והוא קיבל הזדמנות חדשה, נוספת.

יעקב ליצמן: אני אמרתי לו, ואני אומר את זה גם כאן מעל במת הכנסת: יש דברים שאני ראיתי שהוא למד, הוא יודע להסתדר עם ההסתדרות, מצוין.

יעקב ליצמן: הוא צריך להבין שצריך לעזור לחלשים, לנכים, ואני חושב שלעוד אוכלוסיות, שאני לא יכול לפרט את כולן.

יעקב ליצמן: אבל אני מדבר על כולם, לא רק על סקטור מסוים.

יעקב ליצמן: אני חושב שהוא צריך לנסות לעזור גם לגמלאים, אף שהיום אין שר והוא אפילו לא מינה שר לגמלאים.

יעקב ליצמן: אולי יהיה עוד מישהו בדרך, אני לא יודע.

אלכס מילר: יש סגן.

יעקב ליצמן: יש סגן, טוב.

יעקב ליצמן: אני רוצה לקרוא לו, ואני בטוח שהוא הבין את הטעות שהיתה לו אז – הקרקס הגדול בציבור על הפגיעה בחלשים – ואני בטוח שהיום הוא יחפש את הדרך לתקן את כל הפגיעות בחלשים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אני מברך את כולם בחג כשר ושמח.

אופיר אקוניס: תודה רבה, חבר הכנסת ליצמן.

אופיר אקוניס: הדובר הבא, חבר הכנסת טלב אלסאנע – חמש דקות, ואחריו – חבר הכנסת יעקב כץ.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך אותך, זו הפעם הראשונה שאתה מנהל את הישיבה, ואני מאחל לך הצלחה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

טלב אלסאנע: סברתי לתומי שהולכים להרכיב ממשלה ומדובר בראש הממשלה, אבל אחרי שאני שומע את הנאום ואני עוקב אחרי ההתנהלות, אז מתברר שאנחנו באמת עומדים בפני איזה קוסם שעושה דבר והיפוכו, גם בהרכבת הממשלה – את אותו תיק הוא מעניק לשני מועמדים, וכאשר הוא מנסה לרצות מועמדים לתפקיד הוא מבטיח הבטחות סותרות.

טלב אלסאנע: השאלה הנשאלת היא איך יכול להיות שהוא יכול מצד אחד לרצות את הבית היהודי בהרחבת ההתנחלויות ומצד שני לעלות כאן ולדבר על להגיע לשלום כולל עם מדינות ערב ועל הנכונות להפסיק את השליטה בעם הפלסטיני בלי לדבר עם הפלסטינים.

טלב אלסאנע: דבר והיפוכו, שני דברים סותרים.

טלב אלסאנע: אפשר לומר שניתן להוליך שולל את האנשים חלק מהזמן או חלק מהאנשים כל הזמן, אבל אי-אפשר כל הזמן להוליך שולל את כל האנשים, כל הזמן, ולחשוב שאנשים מטומטמים.

טלב אלסאנע: מה שאומר כאן מר בנימין נתניהו הוא אחיזת עיניים, הוא הולכת שולל.

טלב אלסאנע: כאשר הוא עולה כאן ומדבר על שלום; הוא צריך להגיד איך הוא ישיג את השלום, באיזו צורה.

טלב אלסאנע: לא שמענו מלה אחת על נכונות להכיר בזכות של העם הפלסטיני להגדרה עצמית.

טלב אלסאנע: לא שמענו מלה אחת על נכונות להקמת מדינה פלסטינית או לקבלת – – –

אופיר אקוניס: סליחה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אופיר אקוניס: אני חושב שחברת הכנסת יחימוביץ מפריעה לחבר הכנסת אלסאנע.

אופיר אקוניס: ברשותך.

טלב אלסאנע: – – – או אפילו לפחות לכבד את ההסכמים הבין-לאומיים.

טלב אלסאנע: שמענו את הדרישות של הרביעייה הבין-לאומית, שמענו את הדרישות ממזכירת המדינה של ארצות-הברית, שדורשת מהפלסטינים, מ"חמאס", להכיר במדינת ישראל – א', וגם לכבד את ההסכמים הבין-לאומיים שהתחייבה להם הרשות הפלסטינית – ב', ולהפסיק את פעולות הטרור.

טלב אלסאנע: אבל כאשר אני שומע את הנאום של מר בנימין נתניהו – –

דוד רותם: בוא נתחיל – – –

טלב אלסאנע: – – אז הוא לא מכיר במדינה פלסטינית, הוא לא מכבד את ההסכמים הבין-לאומיים, הוא מדבר על למוטט את שלטון ה"חמאס".

דוד רותם: חבר הכנסת אלסאנע, בואו קודם כול תפסיקו עם הטרור, תכירו במדינת ישראל, ואז תבואו בטענות.

דוד רותם: בינתיים אתם לא מוכנים – – –

טלב אלסאנע: חבר הכנסת רותם, אתה יודע טוב שהטרור האמיתי באזור הוא הכיבוש, ואתה יודע טוב מאוד שמי שמדכא בכיבוש מזין את הטרור – –

דוד רותם: – – –

טלב אלסאנע: – – ואתה יודע טוב שאנחנו לא הכתובת, ואתה יודע טוב מאוד מה הפתרון.

מיכאל בן-ארי: הכיבוש – – –

קריאות: – – –

טלב אלסאנע: הבעיה היא העדר מנהיגות אמיצה, אמיתית.

טלב אלסאנע: העדר מנהיגות – זו הבעיה של מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: אין בעיה למדינת ישראל בשיטת הממשל.

דוד רותם: עד 67' היה טרור?

דוד רותם: לא היה כיבוש עד 67', ואתם – – – טרור.

טלב אלסאנע: תרשה לי.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל ואתה וכל חברי הכנסת יודעים בדיוק מה הבעיה, מה המחיר ומה הפתרון, אלא מה?

טלב אלסאנע: לא מוכנים לעלות על הדוכן ולהגיד: אנחנו הבעיה.

טלב אלסאנע: המדיניות הישראלית ששולטת בעם אחר היא הבעיה, ההתנחלויות הן הבעיה.

דוד רותם: – – –

טלב אלסאנע: המחיר הוא לסיים את הכיבוש, לסיים את ההתנחלויות.

טלב אלסאנע: אתה משיג ביטחון, אתה משיג שלום, אבל אין האומץ, אין הנכונות.

טלב אלסאנע: ולכן אומרים דבר והיפוכו – גם התנחלויות וגם שלום.

טלב אלסאנע: זה לא ילך.

טלב אלסאנע: הדבר השני, כאשר במקום חבר הכנסת רותם – אתה אמור להיות יושב-ראש ועדת החוקה – – –

דוד רותם: כן.

טלב אלסאנע: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד.

טלב אלסאנע: אני מקווה שנעבוד ביחד בוועדת החוקה.

טלב אלסאנע: כאשר ראש הממשלה עולה כאן על הדוכן ואומר שהוא מצטט את מגילת העצמאות, מה שאמרו המייסדים ב-1948, בעניין של חלוקת המשאבים של המדינה לכלל אזרחיה ללא הבדל דת, לאום וגזע – את הדבר הזה אתה צריך להוביל בהצעת חוק-יסוד לשוויון אזרחי, שוויון בין כלל האזרחים, ללא הבדלי דת, לאום וגזע, ולא לעשות אפליות על רקע מי שעבר חיסונים רפואיים, מי שמתייצב באופן סדיר בבתי-הספר, כאשר יש אוכלוסייה שלמה שאין לה בתי-ספר, יש אוכלוסייה שלמה שאין לה מרפאות.

טלב אלסאנע: אז מקפחים אותם בפעם הראשונה כשלא נותנים להם את השירות, ומקפחים אותם בפעם השנייה כשמנסים לשלול את הקצבאות בטענה שאנחנו, המדינה והממשלה, התרשלנו ולא נתנו להם מה שמגיע להם.

דוד רותם: אלה אותם אזרחים ששורפים את הדגל ומניפים את דגל פלסטין ודגל ה"חמאס" – – –

טלב אלסאנע: לא שורפים כאן דגלים.

טלב אלסאנע: יש לנו פתגם בערבית שאומר: תגיד לי מי חבריך ואגיד לך מי אתה.

טלב אלסאנע: כשאני רואה מי השותפים של בנימין נתניהו, אז אני יודע לאן הוא הולך להוביל את המדינה.

טלב אלסאנע: הוא לא הולך להוביל אותה לחוף מבטחים.

טלב אלסאנע: הוא מדבר על האיום האירני.

טלב אלסאנע: זה שטויות.

טלב אלסאנע: אפילו אם תהיה לה פצצת אטום, אירן לא תשתמש בה נגד מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: הפצצה הזאת היא איום על אירן יותר משהיא נכס שלה.

טלב אלסאנע: האיום האמיתי על מדינת ישראל הוא התפיסה הזאת שמנציחה את השליטה בעם אחר, שמנציחה את האפליה.

טלב אלסאנע: רוצים שלום – תתחילו עם הציבור הערבי, עם האזרחים הערבים, על בסיס שוויון מלא.

טלב אלסאנע: זו תחילתו של תהליך השלום.

אופיר אקוניס: תודה לחבר הכנסת אלסאנע.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יעקב כץ, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אופיר אקוניס: הוא לא נמצא, אבל ליעקב כץ יש עשר דקות, ואם לא – נעבור לבא אחריו.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יעקב כץ, לרשותך עומדות עשר דקות שלמות.

אופיר אקוניס: אתה מסתפק בפחות?

יעקב כץ: אני אעשה את זה בפחות מעשר.

יעקב כץ: יושב-ראש נכבד, כנסת נכבדה, ראיתי פה קודם את שלי יחימוביץ, אז אמרתי לעצמי שאלה ימים של משיח ששלי יחימוביץ בקואליציה ואני באופוזיציה.

יעקב כץ: אחר כך אומרים שהמשיח לא מגיע.

יעקב כץ: מי יכול היה לחלום על ימים כאלה, ששלי יחימוביץ בקואליציה ואנחנו באופוזיציה.

יעקב כץ: על כל פנים, אנחנו נוהגים להגיד בתפילת שבת: "מזמור שיר ליום השבת, טוב להודות לה' ולזמר לשמך עליון, להגיד בבוקר חסדך ואמונתך בלילות".

יעקב כץ: יכול היה היום הזה להיות יום של "להגיד בבוקר חסדך": יום של אור לאוהבי ארץ-ישראל; יום של התרת הספקות; יום של היתרי בנייה ליהודים בארצם, ארץ-ישראל המקראית – שילה, חברון, בית-אל ובנותיהם; יום של אפשרות ללדת ילדים ללא דאגות בארץ-ישראל; יום חופשי ושמח של היהודים השבים לארצם ובונים באופן חופשי את גני-ילדיהם, בתי-ספרם, ובכלל.

יעקב כץ: יכול היה היום הזה להיות יום של שמחה וחגיגה לביטחון ישראל בכניסת רב-אלוף במילואים בוגי יעלון למשרד הביטחון.

יעקב כץ: יכול היה היום הזה להיות התחלה מחודשת לבניין ארצנו ולפדות נפשנו.

יעקב כץ: אך כדרכך משכבר הימים, ביבי, נבהלת, רעדה אחזתך, חיל כיולדה.

יעקב כץ: התקשורת שאתה כל כך חושש מפניה הטילה חתתה עליך, והדבר הטבעי, הנכון והצודק – אדוני היושב-ראש – לעמוד בדיבורך לעם היושב בציון, להיות נאמן להבטחותיך על הפסקת האפליה, הגזענות והצרת צעדיהם של המתיישבים האמיצים והגיבורים בנחלת אבותינו, יהודי ארץ-ישראל, ביהודה ושומרון.

יעקב כץ: אף הבטחתך לנו, חברי הכנסת של האיחוד הלאומי ורבניהם, לפני לכתנו לנשיא, שלא תוקם ממשלה בלי כל המפלגות שהמליצו עליך כמועמד לראשות הממשלה – כל ההבטחות, ג'ומס, התנדפו ברגע אחד.

יעקב כץ: ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד.

יעקב כץ: ביום נפגשים עם הרב אליהו ועם הרב מלמד ומבטיחים הבטחות, ובלילה, באין רואים, מתחייבים לאחראי על האפליה וחוסר השוויון של היהודים בארץ-ישראל, לנכשל בהגנה על ביטחוננו, שרק לא האיחוד הלאומי.

יעקב כץ: רק לא המתיישבים הגיבורים, רק לא אלה שמוסרים את נפשם וגופם על הגנת העם והארץ.

יעקב כץ: רק ההבטחה הזאת, שניתנה באישון לילה, בחשכת הלילה, לברק הנכשל – רק ההבטחה הזאת קוימה.

יעקב כץ: אמרתי לך, ראש הממשלה, בפגישתנו, שהרבי מלובביץ' הקודם, בבר-המצווה שלו קיבל שלוש מתנות מאביו, שביקשו לשומרן כל ימיו.

יעקב כץ: אחת – הוא אמר לו: אל תרמה אחרים; שתיים – הוא אמר לו: אל תיתן שאחרים ירמו אותך; שלוש – הכי חשוב, המתנה הכי חשובה – הוא אמר לו: אל תרמה את עצמך.

יעקב כץ: וכמעשה ירבעם בן נבט דאגתם אתה ועוזרך לתלות בנו את האשמה.

יעקב כץ: נכון, בעלי עקרונות אנחנו, וכל בקשותינו – שאגב, בסיומו של יום סוכמו במסמכים כמעט גמורים, עם נציגיך, בהסכם קואליציוני כמעט גמור – היו רק חזרה על הבטחותיך לבוחרים לפני הבחירות.

יעקב כץ: רק מעשיך כזמרי המבקש לקבל שכר כפנחס, וכטירון שלא למד דבר, זרקת את הבוקי סריקי עלינו, כאילו בגללנו נצמדת לברק כגלגל הצלה.

יעקב כץ: אך אין זו אמת.

יעקב כץ: חברת לברק וחבורתו השמאלנית הקיצונית, כי אתה מפחד לשלוט, כי אתה מפחד לשלוט.

חיים אורון: אם ברק שמאלני קיצוני, מה אני?

יעקב כץ: אתה סופר.

יעקב כץ: אגב, ג'ומס, אני לא אתפלא אם גם אותך הוא יצרף.

יעקב כץ: אם הוא קיבל את שלי יחימוביץ, אתה הבא בתור.

חיים אורון: ההבדל היחידי, שאני לא פרטנר.

יעקב כץ: על כל פנים, חברת לברק וחבורתו השמאלנית הקיצונית כי אתה מפחד לשלוט, ביבי.

יעקב כץ: אתה מפחד לשלוט, ואין בך היכולת המנהיגותית שאתה מתיימר לייצג.

יעקב כץ: אין לי ספק שממשלתך זו לא תחזיק מעמד, כי בשקר יסודה, ודווקא מתוך ספסלי מפלגתך, שהיא מפלגה אידיאולוגית ביסודה, תבוא הקריאה להחלפה המנהיגותית הרצויה לעם היושב בציון.

יעקב כץ: בימים הקשים הללו, שהעם זקוק למנהיג משכמו ומעלה, קודם כול הוא זקוק למנהיג שעומד בדיבורו.

יעקב כץ: אנו נמשיך לפעול ליישוב הארץ, לעשייה חינוכית תורנית בכל מרחבי ארצנו, וה' יעשה הטוב בעיניו.

אופיר אקוניס: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב כץ.

אופיר אקוניס: יעלה ויבוא חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אופיר אקוניס: לאחר מכן – חבר הכנסת חיים אורון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ברכה, חמש דקות.

אופיר אקוניס: אחר כך חמש דקות לחיים אורון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מברך אותך לרגל כניסתך לתפקיד ומאחל לך הצלחה.

מוחמד ברכה: הצלחתו של מי שיושב בכס הזה היא הצלחתו של כל הבית.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך את גם ראש הממשלה המיועד, חבר הכנסת בנימין נתניהו, על מאמציו הכנים להילחם באבטלה.

מוחמד ברכה: עוד לפני שנכנס לתפקידו הוא הפך את המשא-ומתן הקואליציוני ללשכת תעסוקה לכל מיני אנשים.

מוחמד ברכה: הוא לא חסך במאמצים, עד כדי פיצול כל מיני משרדים והמצאת כל מיני תפקידים, על מנת להילחם באבטלה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהוא עשה את הצעד הנכון, וזו בהחלט התחלה ברגל ימין שהוא נלחם באבטלה על-ידי ממשלה שיש בה כ-40 שרים וסגני שרים.

מוחמד ברכה: אבל נראה שזו לא ממשלה.

מוחמד ברכה: יכול להיות שזו ממשלת עלי בבא ו-40 הגנבים – ממשלת עלי בבא, שאיבדה אפילו את מילת הקסם.

מוחמד ברכה: היא תדע איך להיכנס היום, אבל עם – – –

חיים אורון: התרגום לעברית הוא השודדים.

חיים אורון: בעברית זה נקרא עלי בבא ו-40 השודדים.

מוחמד ברכה: אנחנו אומרים "עלי בבא ואלארבעין חראמי".

מוחמד ברכה: 40 השודדים זה בסדר.

מוחמד ברכה: אין לו אפילו מילת קסם.

מוחמד ברכה: הוא ייכנס היום, אבל עם קווי יסוד כאלה, איך יצא משם?

מוחמד ברכה: הוא לא יודע מה יפתח את המערה, לא "איפתח יא סומסום" ולא "איפתח יא בטיח".

מוחמד ברכה: זו ממשלה מנופחת ומסוכנת.

מוחמד ברכה: מי שעומד בראש, יושב על כיסא הנהג – זה נהג מאחז עיניים, ואנחנו שמענו אותו היום.

מוחמד ברכה: הוא נוסע בדרך שיש בה מדרונות ומהמורות מסוכנים בדמות דרכו של ליברמן.

מוחמד ברכה: הוא לא שכח לקחת גלגל חמישי למקרה חירום, אבל הוא גם לקח גלגל חמישי מנוקב בדמותו של אהוד ברק.

מוחמד ברכה: זו הממשלה – ממשלה עם נהג הרפתקן, מאחז עיניים, בדרך של מדרון מסוכן של ליברמן, עם גלגל חמישי מנוקב בדמותו של אהוד ברק.

מוחמד ברכה: הוא עמד כאן על הדוכן הזה והציג את הממשלה, ואפילו הצליח לבטא את המלה "שלום" ולהוציא אותה מבין שיניו וקבע לה שלושה עקרונות.

מוחמד ברכה: העיקרון הראשון: שלום כלכלי, זאת אומרת, הוא רוצה להפוך את הרשות הפלסטינית, ההנהגה הפלסטינית, למין ראשי ערים שהוא מדי פעם תורם להם כל מיני מנעמים על מנת להיטיב את השירות.

מוחמד ברכה: הדבר השני: הוא רוצה לחזק את הביטחון ואת כוחות הביטחון הפלסטיניים על מנת שיילחמו בטרור, קרי – על מנת שהם יהיו קציני הביטחון של ישראל ושל הכיבוש הישראלי.

מוחמד ברכה: הדבר השלישי: הוא רוצה תהליך מדיני, בלי להזכיר ובלי לומר מלה על ההחלטות הבין-לאומיות; בלי לומר מלה על ההסכמים שישראל חתמה עליהם, על המחויבות להם; בלי לומר מלה על העצמאות הפלסטינית.

מוחמד ברכה: עם מי הוא יעשה שלום?

מוחמד ברכה: עם מי הוא יעשה שלום?

מוחמד ברכה: הוא יעשה שלום?

מוחמד ברכה: הוא הצליח, אכן, לעשות, עם שלום אחר – עם סילבן שלום.

מוחמד ברכה: את זה הוא הצליח בהחלט, אבל לשלום אין לו פרטנר פלסטיני, כי הוא עצמו לא פרטנר.

מוחמד ברכה: נוסף על כך, הוא מדבר על הכלכלה – האיש שעל שמו נרשם המונח "קפיטליזם חזירי"; האיש שבתקופתו כשר האוצר הנחית את המכות הקשות ביותר על השכבות החלשות; האיש שמדבר על שינוי שיטת הממשל בדמות דרישותיו של ליברמן, על מנת להצר את צעדיה של האוכלוסייה הערבית ולצמצם את המרחב הדמוקרטי במדינת ישראל, שבלאו הכי הוא הולך ומצטמצם מיום ליום, משנה לשנה.

מוחמד ברכה: ממשלה זו חרתה על דגלה מלחמה ומערכה כנגד האזרחים הערבים.

מוחמד ברכה: אני אומר לכם על הדוכן הזה – לומר לכם שאנחנו לא מודאגים?

מוחמד ברכה: אני לא אומר אמת.

מוחמד ברכה: אנחנו מודאגים.

מוחמד ברכה: אבל לומר לכם שאנחנו מפחדים?

מוחמד ברכה: אנחנו לא מפחדים, לא מהממשלה הזאת ולא מכל ממשלה אחרת.

מוחמד ברכה: גם אם החבר'ה של הימין הקיצוני ביותר, של הדובר שלפני, לא נכנסו, הממשלה הזאת תחלוף כפי שחלפו קודמותיה.

מוחמד ברכה: אנחנו נישאר כאן על אפם ועל חמתם.

מוחמד ברכה: שאף אחד לא ירשה לעצמו להרים יד על האוכלוסייה הערבית, על זכויותיה.

מוחמד ברכה: אבל בכל מקרה, הממשלה – איך שהיא באה לידי ביטוי היום בנאומו של ראש הממשלה, היא בעצם הכרזה שהיום קמה בישראל ממשלת הפאשיזם החדש.

אופיר אקוניס: הוספתי לך 30 שניות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ברכה, תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חיים אורון, ולאחר מכן – חבר הכנסת זבולון אורלב.

אופיר אקוניס: כל אחד חמש דקות.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ברכות למינוי – זמני, קבוע, אני לא יודע איך זה יהיה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא אחת אמרנו מעל הדוכן הזה, ובמערכת בחירות מסוימת האמירה הזאת היתה בעצם ססמה: "מושחתים – נמאסתם".

חיים אורון: אני יודע שרבים מתכוונים, במונח "מושחתים – נמאסתם", להקשר הפלילי שלו: מי שנאשם במעטפות, מי שנאשם בדברים אחרים, מי שנאשם אולי בשוחד.

חיים אורון: אני רוצה לדבר על השחיתות הפוליטית, לא על השחיתות הפלילית, כי את השחיתות הפלילית אני כרגע משאיר לבית-המשפט.

חיים אורון: איך נראית שחיתות פוליטית?

חיים אורון: היא מתחילה במערכת הבחירות, כשמוכרים סיפורים שהדוברים שלהם – וראש הממשלה המיועד הוא אשף בכך – לא מאמינים בהם.

חיים אורון: מעטרים את הרשימה בכוכבים.

חיים אורון: אתם זוכרים את אסף חפץ?

חיים אורון: מסיבת עיתונאים אחת – אגב, אחת לשבוע.

חיים אורון: אתם זוכרים את עוזי דיין?

חיים אורון: מסיבת עיתונאים שנייה, אחת לשבוע.

חיים אורון: אתם זוכרים את דן מרידור?

חיים אורון: עוד שבוע.

חיים אורון: בני בגין?

חיים אורון: עוד שבוע.

חיים אורון: בוגי יעלון – חיכינו כבר לבוגי יעלון, שר הביטחון של הממשלה הבאה.

חיים אורון: עוד שבוע.

חיים אורון: ומספרים לנו סיפור: זאת נבחרת החלומות.

חיים אורון: זה השלב הראשון של השחיתות, שכל מי ששותף לו יודע שלא אומרים אמת.

חיים אורון: השלב השני הוא פה.

חיים אורון: מרכיבים קואליציה ומוכרים סיפורים לליצמן שלא ידברו על ירושלים, ולמפלגת העבודה שירושלים על ראש שמחתנו.

חיים אורון: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, גם את ליצמן רימו וגם את מפלגת העבודה רימו.

חיים אורון: ירושלים לא תהיה על ראש שמחתם, וידברו על ירושלים בשביל לא להגיע לשום מקום.

חיים אורון: אומרים: אנחנו נעמיד במרכז הפעולה שלנו את המאבק בנושא הכלכלי-החברתי.

חיים אורון: ממנים שר אוצר – שלא אני אומר, אדוני היושב-ראש, אתה יושב בספסלים שלכם; אם הייתי מצטט מה שאמרו ביומיים האחרונים חברי ליכוד מרכזיים על מינוי שר אוצר שלא היה שר, שתמיד הסביר לנו ונאם לנו, קצת בפילוסופיה וקצת בהבנה אסטרטגית, על האיום המצרי ועל איום הטילים – הוא הולך להיות שר האוצר.

אופיר אקוניס: אתה לא חייב לצטט.

חיים אורון: אני לא אצטט בשמות, כי אם הייתי מצטט יכול להיות שהייתי עובר קו, שהיושב-ראש הבא של ועדת האתיקה – ואני כבר לא אהיה – היה מאשים אותי בדברי דיבה.

חיים אורון: זה מה שאמרו.

חיים אורון: אז איך זה נפתר הערב?

חיים אורון: הערב נפתרה התעלומה: ראש הממשלה והשר לאסטרטגיה כלכלית.

חיים אורון: חבר הכנסת , יש לך עכשיו שר-על כלכלי.

חיים אורון: הוא גם ישפיע על השר שלכם, כי המדע הוא חלק מהעניין.

חיים אורון: והכול כאילו לא ברצינות.

חיים אורון: הכול זה כאילו.

חיים אורון: אבל יש פה מדינה.

מוחמד ברכה: כאילו ראש ממשלה זקוק לתואר כזה כדי להיות שר-על.

חיים אורון: הוא רק על בכלכלה?

חיים אורון: ואם מחר תהיינה בעיות במשפט, הוא לא על במשפט?

חיים אורון: אבל מה, הוא שמע את הביקורת – ככה פועל ראש הממשלה האמיץ והגיבור – אז הוא אמר: אני אפתור את זה במלה.

חיים אורון: סליחה, אנחנו לא אינדיאנים שמביאים להם גולות מזכוכית ואומרים להם שזה זהב.

חיים אורון: אנחנו מבינים שצריך לנהל פה מדינה.

חיים אורון: ארבעה שרי ביטחון: אחד שר ביטחון, אחד ביטחון אסטרטגי, אחד שירותים – מי יחבר ביניהם בכלל?

חיים אורון: מי צריך ארבעה?

חיים אורון: לפעמים אני פוחד שאחד זה יותר מדי.

חיים אורון: אז מה אתם בדיוק עושים?

חיים אורון: חבר הכנסת , אני פונה אליך בתור חלק מוותיקי הבית – זאת השחיתות הפוליטית האמיתית.

חיים אורון: היא יותר חמורה ממעטפות, כי על מעטפות הולכים לבית-המשפט.

חיים אורון: יש פה מדינה.

נסים זאב: מעטפות כפולות, אדוני.

חיים אורון: והמפלגות, נוח להן בסיפור הזה.

חיים אורון: נואמים נאומים על עקרונות פעם אחת ומורחים אותם אחר כך.

חיים אורון: הגדילה לעשות, כמובן, מפלגת העבודה.

חיים אורון: מה לא הסבירו לנו על הצורך באופוזיציה, על שאי-אפשר להיות בממשלה אחת יחד עם ליברמן.

חיים אורון: ליברמן קבע את הרכב הממשלה הזאת.

חיים אורון: אגב, כולנו צריכים לבקש סליחה מראש הממשלה שגמר היום את תפקידו, אלה שהצביעו בעד הפסקת כהונתו בלי שיש נגדו עדיין כתב-אישום: הוא נמצא בדיוק באותו מעמד שנמצא בו ליברמן.

חיים אורון: קדימה רדפה אחרי ליברמן, העבודה יושבת עם ליברמן – הם באותו מעמד.

זבולון אורלב: לא, פה יש החלטה של היועץ המשפטי לממשלה להגיש נגדו כתבי-אישום.

חיים אורון: לא נכון.

חיים אורון: אז לא היתה החלטה, חבר הכנסת .

חיים אורון: כאשר אתה ואני – גם אני, אני רוצה להיות הגון – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון, רק לידיעתך, זמנך הסתיים.

חיים אורון: אבל הוא קרא קריאת ביניים, אז מורידים אותה.

חיים אורון: כאשר, בשלב ההוא, לא היו כתבי-אישום, לא היתה החלטה – אני מעיד על עצמי, אני לא יודע איפה אתה עמדת.

חיים אורון: אני אומר לכם עכשיו: זה שבר מוסרי מה שפה קורה, גם השרים – המינוי הזה, המינוי ההוא, שר המשפטים וכו' וכו'.

חיים אורון: שמעתי אותך בנאומים פה, חבר הכנסת , ושמעתי גם את שתיקותיה של שרת החוץ דאז ומנהיגת קדימה עכשיו.

חיים אורון: הלוואי שהנאמנות שלה לערכי המשפט היתה גם רטרואקטיבית, אבל אני מוכן לקבל אותה קדימה.

חיים אורון: לכן, נשף המסכות הזה, שהשליתי את עצמי שהוא רק במערכת הבחירות, ממשיך גם עכשיו.

חיים אורון: הבעיה החמורה היא שיש פה מדינה עם מצוקות גדולות, גם מדיניות, גם ביטחוניות, גם חברתיות.

חיים אורון: הממשלה הזאת לא יכולה לתת עליהן תשובה.

חיים אורון: הקו שלה הפוך ממה שצריך, הכיוון שלה הפוך ממה שצריך.

חיים אורון: היו תקופות שהתלבטתי – – –

אופיר אקוניס: משפט אחרון, ברשותך.

חיים אורון: זה משפט מצוין לסיום.

חיים אורון: היו תקופות שהתלבטתי אם להצביע נגד, אם להימנע.

חיים אורון: אין בי שום לבטים.

חיים אורון: זאת ממשלה רעה שמוטב שימיה יקצרו ככל האפשר.

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת אורון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת , ולאחר מכן – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברכותי לבחירתך כיושב-ראש, והדבר הכי קבוע זה מינוי זמני.

זבולון אורלב: חברי חברי הכנסת, ראשית כול אני חושב שצריך לברך את הממשלה החדשה בברכת הדרך.

זבולון אורלב: יכולים להיות בינינו חילוקי דעות, אולם מרגע שהממשלה תקבל את אמון הכנסת – וודאי היא תקבל את אמון הכנסת הערב – הרי היא ממשלה של כלל המדינה, של כלל האומה, של כלל המפלגות, של כלל האזרחים.

זבולון אורלב: אני חושב שכל אזרח נאמן, בין שהוא בקואליציה, בין שהוא באופוזיציה, צריך לייחל להצלחתה של הממשלה, שהיא מנהלת את ענייניה של מדינת ישראל, ולסייע לה, אם – בדרכו של חבר הכנסת – בהיותו חבר הכנסת בקואליציה, אם בהיותו באופוזיציה.

זבולון אורלב: כולנו צריכים להתפלל, לעזור, לסייע להצלחתה של הממשלה.

זבולון אורלב: נוכח מצבה המיוחד של מדינת ישראל, וכך דיברו גם ראש הממשלה המיועד, ראש הממשלה היוצא, ראש האופוזיציה – כולם מדברים על האתגרים הגדולים שעומדים בפני המדינה, אתגרים ביטחוניים, אתגרים כלכליים, אתגרים חברתיים.

זבולון אורלב: בוודאי, הם אתגרים חשובים מאוד, אולם בעיני עולה על כולם האתגר שנראה לי שהוא האתגר הקיומי שלנו, והוא האתגר של זהותנו כעם יהודי כאן, במדינה יהודית ודמוקרטית.

זבולון אורלב: אני מאלה שמאוד מודאגים ומאוד מוטרדים.

זבולון אורלב: הכרסום הפנימי שלנו, הכרסום התרבותי, הכרסום הערכי הפנימי בתוכנו, הוא הסכנה הגדולה ביותר האורבת לפתחנו.

זבולון אורלב: אני חושב שכל אחד יסכים שעם הנטוע עמוק בזהותו, בתרבותו, במורשתו, יש לו הכוחות והיכולות והאמונה להיאבק, להתמודד וגם לנצח מול כל האיומים ומול כל האתגרים העומדים בפניו.

זבולון אורלב: חוסן לאומי, בעיני, הוא לא רק מספר הטילים והמטוסים והכוחות שעומדים, הוא לא רק חוסן כלכלי עם אחוזים כאלה של צמיחה גבוהה או נמוכה.

זבולון אורלב: חוסן לאומי הוא בראש ובראשונה המצב הפנימי בתוך העם, המצב החברתי, המצב הערכי, המצב התרבותי.

זבולון אורלב: אני חושב שהתרומה הגדולה של הבית היהודי, מפד"ל החדשה, שמייצגת את הציונות הדתית במיטבה, תעזור ותסייע, ואני חושב שנשתדל להטביע חותם בראש ובראשונה בשינוי המדיניות של הממשלה, תוך הדגשה גדולה מאוד של הצורך לשנות את המגמות השליליות שהתגבשו בשנים האחרונות בתחומים החברתיים, החינוכיים והערכיים ולעזור ולסייע להתחיל ולהעצים תהליכים שמגמתם תהיה שונה לחלוטין ממה שידענו בעבר.

זבולון אורלב: אין ספק שהמפתח העיקרי הוא בידי מערכת החינוך, שסבלה בעשור האחרון משרות ושרים רעים, מקיצוצים, מפגיעות, מרפורמות כאלה ואחרות שלא הביאו אותנו לשום דבר מלבד היותן רפורמות עוברות לסוחר חדשות לבקרים.

זבולון אורלב: אני אינני תמים עד כדי כך שאינני בקי במצוקות נוכח המשבר הכלכלי, ואינני מצפה שהממשלה תגדיל באופן חד-צדדי במיליארדים ותגדיל את הגירעון וכו'.

זבולון אורלב: אבל גם אינני תמים עד כדי כך שאחשוב שניתן לתקן ולשנות מגמה, אדוני היושב-ראש, ברפורמות וירטואליות – למשל, כמו שהיתה רפורמת דברת – שניתן לעשות מהפך בחינוך מבלי להוסיף תקציבים גם לחינוך, גם לתרבות, גם לכל מה שקשור לערכים שלנו כעם יהודי ודמוקרטי.

זבולון אורלב: אלא מה?

זבולון אורלב: אפשר לעשות את הדבר הזה בשינוי של סדרי עדיפויות.

זבולון אורלב: בתקציב כל כך גדול כמו שיש למדינת ישראל, ואף-על-פי שתקציב החינוך, התרבות, ההשכלה הגבוהה, המדע, הוא תקציב יחסית גדול; נדמה לי שהוא עומד בסדר-גודל של 10% מתקציב המדינה – עדיין אני חושב ששינוי סדרי העדיפויות יכול לבטא את שינוי המגמה.

זבולון אורלב: אני שמח שראש הממשלה כלל בקווי היסוד גם את הצורך לעשות שינויים גדולים מאוד במערכת החינוך, ואנחנו, כמפלגת הציונות הדתית, הבית היהודי, מפד"ל החדשה, בוודאי נשתדל לתת את תרומתנו המיוחדת.

זבולון אורלב: אני מאמין שאפשר לעשות את השינויים האלה.

זבולון אורלב: לכך נחוץ כושר מנהיגות, אומץ לב ציבורי ואחריות לאומית, ואנחנו נסייע לממשלה להשיג את המטרות האלה ונעשה כל דבר אפשרי כדי שלא נתאכזב.

זבולון אורלב: משפט לפני אחרון, אדוני היושב-ראש, ברשותך.

זבולון אורלב: אני שומע כאן את הביקורת, ויכול להיות שיש צדק מסוים בביקורת.

זבולון אורלב: אבל צריך להודות שכל מי שעלה לכאן, כולל קודמי, יושב-ראש מרצ, שהסכים להיכנס לממשלה שציפי לבני לא הצליחה להקים, נדמה לי בספטמבר – כולם שותפים לאותם חטאים.

זבולון אורלב: בואו לא נטיל רפש זה בזה, בשעה שהרפש הזה מונח גם על בגדינו.

זבולון אורלב: נכון, צריך שכולנו נעשה בדק-בית, לראות איך ניתן להשיג אמון גדול יותר של העם.

זבולון אורלב: זאת לא שאלה של קואליציה ולא שאלה של אופוזיציה, זאת שאלה שמשותפת לכולנו.

זבולון אורלב: אסיים בברכה מתוך התפילה לשלום המדינה, כברכה לממשלה החדשה.

זבולון אורלב: מתוך התפילה לשלום המדינה, שאנחנו אומרים בבתי-הכנסת של הציונות הדתית – "ושלח אורך ואמיתך לראשיה, שריה ויועציה, ותקנם בעצה טובה מלפניך".

זבולון אורלב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, לפני שאזמין את חבר הכנסת זחאלקה, הודעה ליושב-ראש הוועדה המסדרת, שהפך להיות מועמד לשר החינוך.

ראובן ריבלין: הודעה בשם הממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גדעון סער, הודעה בהתאם לתקנון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רציתי למסור לבית דבר שהוא אומנם איננו חובה סטטוטורית, אבל לפי פרשנות או לפי גישה של גילוי נאות ושקיפות מלאה וגם ליווי של הלשכה המשפטית לכנסת, חשבנו שצריך למסור אותו.

גדעון סער: אנחנו קיימנו משא-ומתן עם הסיעות אשר ההסכמים עמן הוגשו בפני הכנסת עד אתמול.

גדעון סער: קיימנו גם משא-ומתן עם סיעת יהדות התורה, אשר עמה לא הגענו להסכם בכתב, ועל כן – – –

ג'מאל זחאלקה: אתה מדבר בשם הוועדה המסדרת?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: אני מדבר לצורך הדיון כמי שניהל את המשא-ומתן מטעם סיעת הליכוד.

גדעון סער: אם תקשיב בסבלנות, אני בטוח שתבין את ההקשר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אני רוצה להסביר.

ראובן ריבלין: אני אמרתי: יושב-ראש הוועדה המסדרת שהוא אחד המועמדים להיות שר, והממשלה המיועדת מסרה הודעה והיא רוצה הבהרה.

ראובן ריבלין: מותר לה.

גדעון סער: אני מבהיר שאני מוסר את ההודעה כמי שניהל את המשא-ומתן מטעם הליכוד – –

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

גדעון סער: – – ולא כיושב-ראש הוועדה המסדרת.

גדעון סער: החובה שקיימת בחוק היא חובה להציג הסכם בכתב; אין לנו הסכם בכתב עם יהדות התורה.

גדעון סער: אני מקווה, בעזרת השם, שיהיה לנו הסכם אתם, אבל מה שקרה בשעות האחרונות, בשיחות שהיו שותפות להן גם סיעת ישראל ביתנו וגם סיעת הליכוד וגם סיעת יהדות התורה, הוא שהצלחנו להגיע להבנה בסוגיה המרכזית, שהיתה הסוגיה של הגיור.

גדעון סער: על כן אני מקווה ומאמין ומעריך שנוכל להגיע להבנה גם בנושאים אחרים.

גדעון סער: זה ודאי ייקח עוד זמן-מה, זה ודאי לא יהיה הערב, אבל – – –

חיים רמון: מצביעים היום בעד הממשלה, יהדות התורה?

גדעון סער: אני מניח שכן.

גדעון סער: אני יכול למסור לך איך סיעת הליכוד – – –

חיים רמון: אז יש בעיה.

חיים רמון: הצבעתם נובעת מן ההסכם.

חיים רמון: לא שאין לכם רוב גם ככה.

חיים רמון: מספיק שהשרים יצביעו בעד.

חיים רמון: זה רעיון טוב.

זבולון אורלב: אין להם מחויבות על-פי הסכם קואליציוני להצביע בעד הממשלה – – –

חיים רמון: זה היה נכון אם הם לא היו מגיעים להסכם.

ג'מאל זחאלקה: על-פי הבנות שלא הונחו על שולחן הכנסת.

גדעון סער: אני מבקש מהיושב-ראש שיגן עלי כאשר אני מבהיר דבר על-פי עצה משפטית, לפנים משורת הדין.

ראובן ריבלין: אני עוזר לחבר הכנסת סער רק כשהוא מבקש ממני.

גדעון סער: תודה, אדוני.

גדעון סער: לא ביקשתי ולא קיבלתי התחייבות להצבעה.

גדעון סער: אני מניח שסיעת יהדות התורה, שפניה להצטרף לממשלה, תביע אמון בממשלה אחרי שסלע המחלוקת העיקרי שהיה, ברוך השם כבר מאחורינו.

גדעון סער: יחד עם זאת, מכובדי המשנה לראש הממשלה, אין לנו הסכם בכתב אבל אנחנו, בניגוד לנורמות שאתה מכיר מהעבר, נוהגים בשקיפות מלאה, בגילוי נאות למעלה מן הנדרש על-פי החוק, בעצה אחת עם הלשכה המשפטית של הכנסת – – –

חיים רמון: אתה הרי יודע כמה אני מעריך אותך, ואפילו שתהיה שר חינוך טוב.

חיים רמון: אבל אני מציע שהיום לא תדבר על העבר, בעיקר לא על הנאום שנאמת לפני שלוש שנים, ובזה נסיים.

גדעון סער: הנאום שלי לפני שלוש שנים, השמיע לי אותו הבוקר אחד העיתונאים, ואמרתי לו: תשמע, זה נאום משכנע.

גדעון סער: על כל פנים – – –

חיים רמון: ובגלל החברות בינינו, אני לא אנאם אותו היום.

גדעון סער: אני מעולם לא הכבדתי על הצד שכנגד.

גדעון סער: אני תמיד אמרתי שעל כל נאום אפשר לנאום נאום נגדי.

ראובן ריבלין: אתה מעולם לא הכבדת על אף אחד, אבל לא הקלת לעומת זאת.

גדעון סער: על כל פנים, אלה הם פני הדברים במלואם, ואני מקווה שבאחד הימים הקרובים תצטרף עוד סיעה לקואליציה.

מגלי והבה: – – –

גדעון סער: חבר הכנסת והבה, אתם תעשו – אבל אתם לא יודעים עוד דבר: בסיעת יהדות התורה לא מצטרפים שרים לממשלה.

גדעון סער: חבר הכנסת הורוביץ, אתה חבר כנסת חדש, אתה חבר כנסת טרי, אבל תדע לך שסיעת יהדות התורה, שהיתה שותפה בקואליציות רבות, מעולם לא ישבו שרים שלה בממשלה, לכן לא הצטרפו שרים לממשלה, ולכן זה גם איננו נוגע להרכב הממשלה, אבל זה בהחלט בשורה לכך שאתם תוכלו לשרת את העם באופוזיציה עוד תקופה ניכרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, ברשותך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, רצית לשאול?

מוחמד ברכה: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שבתור יושב-ראש הכנסת – – –

ראובן ריבלין: אולי תיגש למיקרופון, כדי שיירשם בפרוטוקול.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני מציע שלא להתייחס להערתו של השר רמון כהערת אגב.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה מאוד רציני, ואתה צריך להקפיד על זה כיושב-ראש הכנסת – למסור כאן על סיכומים, גם אם הם לא בשלים עד כדי חתימה, והם הסיבה להצבעה בעד הממשלה.

מוחמד ברכה: אלה דברים שצריכים להיות מובאים בפני הכנסת על-פי חוק, גם אם הם נעשו בעל-פה, אפילו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, לעומת חבר כנסת, שיכול לשמוע את חבריו או לא לשמוע את חבריו, אני נוהג לשמוע את חברי הכנסת, ושמעתי את חבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: הוא אמר שלפי שעה הם תומכים בממשלה מבחוץ.

ראובן ריבלין: עדיין הם בדרך להגיע להבנות.

ראובן ריבלין: בעניין מאוד רציני הוא מקווה שהגיעו להבנות, אבל אין הסכם בכתב.

גדעון סער: לא אישרנו את כל הסוגיות.

גדעון סער: אישרנו את הסוגיה של הגיור – – –

ראובן ריבלין: אין שום הסכם שמחייב אותם להצביע.

מוחמד ברכה: אם לא היו פותרים את סלע המחלוקת שעליו דיבר חבר הכנסת סער הם היו מצביעים בעד?

מוחמד ברכה: לא היו מצביעים בעד.

ראובן ריבלין: אוקיי, הוא אומר שזה הדבר העיקרי, והוא אומר שבהחלט יכול להיות מצב – וכבר ראינו מצבים שבהם הצביעו סיעות בלי להצטרף לקואליציה ותמכו מבחוץ.

ראובן ריבלין: אני אפילו ראיתי אחת מהסיעות היותר-נכבדות.

מוחמד ברכה: אתה חבר כנסת ותיק.

מוחמד ברכה: ראית בחיים שלך כאן

מוחמד ברכה: את יהדות התורה מנדבת תמיכה בממשלה תמורת כלום?

ראובן ריבלין: אתה מבקש ממני חוות דעת על סיעה מסוימת.

ראובן ריבלין: אני ראיתי למשל את סיעת חד"ש, בנושא מסוים, מצביעה – תומכת תמיכה מבחוץ, תמיכה מבחוץ, כאשר היא מודיעה: אני לא נכנסת, אבל אני תומכת.

מוחמד ברכה: זה היה ב-1992 – – –

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: הואיל וחוויתי – – –

מוחמד ברכה: אבל אז ההסכם הונח על שולחן הכנסת – – – משה שחל – – –

ראובן ריבלין: אבל שם ודאי שהיתה חובה להניח על שולחן הכנסת.

ראובן ריבלין: פה אין הסכם בכתב.

ראובן ריבלין: החוק אומר במפורש מתי צריך, ולכן עשה טוב חבר הכנסת סער ולא העמיד את השאלה הזאת לפני ההצבעה, ואמר את אשר אמר.

ראובן ריבלין: כמובן, אני מודיע לכם שאחרי ששמעתי את הדברים – ואני שמח לראות שהיועצת המשפטית לכנסת גם שמעה את הדברים, והיא היתה נוכחת כאן.

ראובן ריבלין: כמובן, כדי לגבש את דעתי באופן סופי – תוכל לומר מה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: אני אשאל לדברה ולטעמיה ולחוות דעתה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: לחבר הכנסת זחאלקה, נציג בל"ד, עשר דקות תמימות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך על היבחרך ליושב-ראש הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: אתמול נמנע מאתנו להגיע להצבעה, ואני חושב שהיה צריך לכבד את בקשתנו, לדחות את ההצבעה ולא לערוך אותה ביום שבו כל חברי הכנסת הערבים לא נמצאים באולם.

נסים זאב: – – –

ג'מאל זחאלקה: אני, יש לי מנהג.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יכול להגיד מלה על העתיד בלי להסתכל על העבר.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יכול להסתכל קדימה בלי להביט אחורה.

ג'מאל זחאלקה: זה תקף כמעט לכל דבר.

ג'מאל זחאלקה: לכן, לפני שאני אדבר על הממשלה החדשה, אני חושב שצריך לדבר גם על הממשלה שהיתה.

ג'מאל זחאלקה: כשהוצגה הממשלה – שאני בכלל לא מצטער על כך שהיא עברה מן העולם, אף-על-פי שאני יודע שהממשלה שבאה אחריה תהיה גרועה ממנה – הממשלה הבטיחה לפעול למען שלום.

ג'מאל זחאלקה: נאומים בומבסטיים, הבטחות למכביר, ומה היה?

ג'מאל זחאלקה: היא התחילה במלחמה וסיימה במלחמה.

ג'מאל זחאלקה: אלפי אנשים, רובם ככולם, הרוב המכריע בהם אזרחים, נהרגו, נרצחו, בגלל שיגעון המלחמה של מר אהוד אולמרט, ראש הממשלה, גברת ציפי לבני, עמיר פרץ, דן חלוץ, אשכנזי, ברק וכל מי שתמך בהם.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, כאשר אני שומע את נאומו של מר ביבי נתניהו, אני מגיע למסקנה פשוטה: מר נתניהו הוא אדם מסוכן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, אנחנו הכנו באכסדרה שם מקום מיוחד.

ראובן ריבלין: אתם יכולים לפוש, אבל לא להפריע לחבר הכנסת זחאלקה בדבריו.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לקיים כנסת זוטא.

ג'מאל זחאלקה: מר נתניהו הוא אדם מסוכן.

ג'מאל זחאלקה: הוא יותר מסוכן כי הוא מנהיג ממשלה מסוכנת – בהרכבה, במצעה ובכוונותיה.

ג'מאל זחאלקה: מר ביבי נתניהו הוא ראש המדינה הקיצוני ביותר במזרח התיכון.

ג'מאל זחאלקה: אין קיצוני ממנו.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן להסביר.

יריב לוין: נו, באמת.

ג'מאל זחאלקה: אין קיצוני ממנו באזור.

יריב לוין: לא שמעתי – – – להשמיד אף מדינה כמו שפה באזור חצי ממנהיגי האזור – – –

ראובן ריבלין: תודה, חבר הכנסת לוין, הוא שמע אותך.

ראובן ריבלין: אתה יכול להעיר, אבל אתה לא יכול להפריע לו בנאום.

ג'מאל זחאלקה: מי שמצהיר כאן בעצם ובפועל שהוא רוצה להמשיך לשים מיליון וחצי אנשים בבית-סוהר גדול ברצועת-עזה, מי שמצהיר שהוא ימשיך לכבוש, ימשיך להתהולל וימשיך להתנחל, הוא אדם קיצוני.

ג'מאל זחאלקה: אין הרבה ראשי מדינות באזור ששולטים על עם אחר וקובעים את גורלו, וכובשים אותו.

ג'מאל זחאלקה: אין הרבה ראשי ממשלה באזור שמחזיקים בידם את הקוד הסודי איך להפעיל נשק גרעיני.

ג'מאל זחאלקה: הוא אדם מסוכן לא רק בגלל כוונותיו, אלא גם בגלל יכולותיו.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, כאשר הוא בא ועולה לבמה ואומר: האסלאם הקיצוני, וזה – קיצוני, וזה – ככה, וזה – סכנה, אפשר לפרק את הסכנות האלה.

ג'מאל זחאלקה: הוא יכול היה לעלות כאן ולנאום נאום של שלום, נאום של תקווה.

ג'מאל זחאלקה: להכריז שהוא לא רוצה – שהוא רוצה לפרק את הפצצה המתקתקת שנקראת "נשק גרעיני" במזרח התיכון.

ג'מאל זחאלקה: בידיו הדבר.

ג'מאל זחאלקה: וראש ממשלה ומנהיג – וכל אדם – לא נבחן רק במה שהוא אמר, אלא גם במה שהוא לא אמר.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא אמר שהוא רוצה מזרח תיכון נקי מנשק גרעיני, ולכן על ראשו רובצת האחריות לזה שיש נשק גרעיני באזור.

ג'מאל זחאלקה: אפשר מחר, וכל העולם יהיה אתו, וכל מדינות האזור יהיו אתו, וכל עמי האזור, לא רק העם בארץ – אם הוא יגיד שהוא מוכן למזרח תיכון נקי מנשק גרעיני.

ג'מאל זחאלקה: אפשר למנוע את הסכנה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: רק מה, הוא לא רוצה את זה.

ג'מאל זחאלקה: הוא מתחיל באיומים.

ג'מאל זחאלקה: מתחיל באיומים.

ג'מאל זחאלקה: כאשר ראש ממשלה אומר: הסכנה הגדולה ביותר לאזור היא משהו כזה, אז המסקנה המתבקשת היא שהוא רוצה לעשות משהו בנדון.

ג'מאל זחאלקה: והמשהו בנדון הזה יכול להיות מסוכן ביותר לכל עמי האזור.

ג'מאל זחאלקה: איום על אירן, איום על עזה, איום על לבנון.

ג'מאל זחאלקה: אף מלה על משא-ומתן או שלום עם סוריה.

ג'מאל זחאלקה: איזו ממשלה זאת?

ג'מאל זחאלקה: מספיק שהוא לא הזכיר את זה.

ג'מאל זחאלקה: מספיק שהוא התעלם מכך שהעולם הערבי מציע שלום כולל שש שנים.

ג'מאל זחאלקה: הוא מתעלם מזה.

ג'מאל זחאלקה: אז מה כוונותיו?

ג'מאל זחאלקה: כוונותיו הן עימות.

ג'מאל זחאלקה: לא פתרון של הסכסוך אלא ניהול של הסכסוך – ניהול הסכסוך לא רק במשא-ומתן ובדיבורים, אלא לפעמים בדמים.

ג'מאל זחאלקה: ולכן מר ביבי נתניהו הוא אדם מסוכן, ואפילו מסוכן ביותר.

ג'מאל זחאלקה: העולם הערבי יכול להגיד בבטחה היום: אין פרטנר בישראל.

ג'מאל זחאלקה: אני חשבתי שלא היה פרטנר גם בממשלת אולמרט וציפי לבני וכל החבורה, אבל בוודאי, ממשלת ליברמן ונתניהו היא no partner להסדר של שלום.

ג'מאל זחאלקה: את זה יכול העולם הערבי להגיד בפה מלא.

ג'מאל זחאלקה: ולכל אלה שפקפקו והלכו אחרי אשליות – נגמרו האשליות.

ג'מאל זחאלקה: הנה ממשלה שלא רוצה שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: איך אמר שר החוץ של אחת המדינות שאני לא רוצה להזכיר את שמה?

ג'מאל זחאלקה: שאלו אותו על מדיניות החוץ של ממשלתו, והוא אמר: שום דבר, כלום, תמורת שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: זו המדיניות.

ג'מאל זחאלקה: לא רק בנושא של שלום ומלחמה הוא אדם מסוכן.

ג'מאל זחאלקה: כשאני שמעתי שמר נתניהו אומר שהוא יהיה שר לאסטרטגיה כלכלית, אני חשבתי שזה דבר מסוכן – מסוכן למאות אלפי עניים, למובטלים, לנכים, לנזקקים, לחלשים, אבל הוא מסוכן יותר בגלל המצב הכלכלי.

ג'מאל זחאלקה: כי ביבי נתניהו הוא אמן, אמן, בניצול משבר כלכלי כדי לערוך שינויים לפי משנתו, שהיא משנה של קפיטליזם דורסני.

ג'מאל זחאלקה: ואם הוא רוצה לעשות משהו לכלכלה, הוא בוודאי יעשה משהו.

ג'מאל זחאלקה: הוא ייתן לעשירים.

ג'מאל זחאלקה: לא שחס וחלילה כוונותיו רעות והוא רוצה להעשיר את העשירים.

ג'מאל זחאלקה: הוא עדיין מאמין באותה תיאוריה בזויה, שקרית – תן לעשירים להתעשר, ומלמעלה יטפטף משהו למטה לעניים ולנזקקים.

ג'מאל זחאלקה: ביבי נתניהו, אני יודע, יש לו כפתורים לסתימת כל החורים האלה.

ג'מאל זחאלקה: לא שהוא אדם רשע, שרוצה שהעני יהיה יותר עני והנכה יהיה – לא, לא זה.

ג'מאל זחאלקה: הוא פשוט מעלים עין, הוא לא סופר אותם, ולפעמים העלמת עין יותר גרועה מכוונה: אני אעשה מה שיותר נכון כלכלית, והתוצאות – אני לא אחראי להן.

ג'מאל זחאלקה: לא התכוונתי לפגוע בעניים, התכוונתי רק לקצץ בתקציב.

ג'מאל זחאלקה: אני מסיים, אדוני, ואני אומר שהממשלה שהלכה היתה מסוכנת, היתה גרועה, ובאה עלינו ממשלה שאני מקווה ומתפלל שהיא תיכשל בכוונותיה הרעות ולא תגרום קטסטרופה לאזור, לעמי הארץ ולאזרחי המדינה, יהודים כערבים, ובעיקר לאותם אנשים שזקוקים לכך שתהיה מדינת רווחה והמדינה תתערב למען לא יחיו בדלות, בעוני ובנזקקות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת שלמה מולה.

ראובן ריבלין: אני מבקש שלא להפריע לחבר הכנסת שלמה מולה, שמקפיד שלא לאפשר הפרעות לחברי הכנסת הנואמים, ויבוא על הברכה.

ראובן ריבלין: חברים, אני מבקש שלא להפריע לחבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על ההקדמה.

ראובן ריבלין: אני מגן עליך בכל כוחי.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הובאה אלינו היום ממשלה של ג'ובניקים.

שלמה מולה: הובאה אלינו היום ממשלה של מחפשי עבודה.

שלמה מולה: אבל הבעיה של חברי הכנסת המיועדים להיות שרים וחברי הכנסת היא שכבר מיועד להם תפקיד חברי הכנסת, יש להם ג'וב.

שלמה מולה: אז מה יעשו?

שלמה מולה: מחפשים להם כיסאות, מוסיפים כיסאות במשכן, כיסאות ליד שולחן הממשלה.

שלמה מולה: אם זה לא היה עצוב, אז מה באמת היה עצוב?

שלמה מולה: אנחנו יודעים שאלפי עובדים מפוטרים יום-יום, שעה-שעה.

שלמה מולה: המציאו סגן שר בלי תיק, וזה עולה שלוש מיליון שקל בשנה.

שלמה מולה: שר ללא אבטחה עולה שישה מיליון שקל.

שלמה מולה: תוסיף על זה עוד שלוש מיליון שקל לאבטחה – זה תשעה מיליון שקל.

קריאה: שלושה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, זאת ממשלת בדיחה עצובה, זאת ממשלה רעה, זאת ממשלה מסוכנת בתחום החברתי-הכלכלי, אדוני היושב-ראש.

שלמה מולה: אין שום דבק מקשר בין חבריה.

שלמה מולה: מה הקשר בין אהוד ברק לאביגדור ליברמן?

שלמה מולה: הקשר ביניהם: אביגדור ליברמן הוא טרנספריסט, ואולי אהוד ברק יבצע את הטרנספר של אזרחי מדינת ישראל.

שלמה מולה: זה כמעט כל מה שנשאר להם.

שלמה מולה: אבל מה, הם לא אשמים.

שלמה מולה: ביבי, כדרכו, הוא אדם לחיץ.

שלמה מולה: הוא לא רק מסוכן.

שלמה מולה: כשהחבר'ה אומרים לא, הוא לא יודע מה לעשות.

שלמה מולה: מצ'פר אותם בג'ובים, עוד רסיסי משרדים.

שלמה מולה: מחלק להם עוד תפקידים, העיקר שיהיה לו שקט תעשייתי.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, מנהיגות מקבלת הכרעות קשות.

שלמה מולה: אומרים לא למי שמלחיץ, אבל לא ביבי.

שלמה מולה: ביבי יודע להתעמר באוכלוסיות החלשות.

שלמה מולה: ביבי יודע לקצץ – – –

קריאה: – – –

שלמה מולה: אדוני, אני לא התכוונתי.

שלמה מולה: התכוונתי לביבי נתניהו.

קריאות: לא, לא.

קריאות: לא אליך.

קריאות: לא אליו.

ראובן ריבלין: רבותי, לא להפריע לחבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, ביבי, כשהוא לחוץ הוא מסוכן, לא רק בתחום החברתי.

שלמה מולה: יש לי יסוד להניח שהוא מסוכן גם בתחום הביטחון.

שלמה מולה: אנחנו יודעים מה הוא עשה עם משעל, מה החברה הישראלית שילמה.

שלמה מולה: זה אותו ביבי.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, מה אפשר להגיד עוד על הממשלה המתהווה הזאת?

שלמה מולה: זאת ממשלה ששר בלי תיק מעביר בה את העט משולחן אחד לשולחן השני, והשלישי – כנראה ישלחו אותו למכולת לקנות בורקס, שיהיה להם מה לאכול.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, הבעיה שלנו היא לא הממשלה או חבריה, הבעיה האמיתית שלנו היא אותם אזרחים שמפטרים אותם יום-יום.

שלמה מולה: רק כדי לסבר את האוזן של חברי הכנסת הרבים היושבים כאן, שלי יחימוביץ ואחרים – דניאל בן-סימון, אני רואה אותך, מפלגת העבודה, אמרו לי שאתה עברת עכשיו ממורד לתומך.

שלמה מולה: מאחר שאתה ליווית את "עוף העמק", אני רוצה לומר לך: כדי לאפשר את המשך קיומו של מפעל "עוף העמק" דרושים כ-10 מיליוני שקלים, כדי להציל 200 עובדים מפיטורים, כדי לאפשר ש-200 משפחות יוכלו להמשיך לנהל את חייהן בכבוד.

שלמה מולה: אבל לביבי – זה לא מעניין אותו.

שלמה מולה: זה עולה סגן שר וחצי.

שלמה מולה: זו בדיחה עצובה.

שלמה מולה: הייתי מצפה משרים, מסגני שרים, משרים בלי תיק שיש להם מצפון, שיבואו ויגידו: אתם נתתם לנו ג'ובים, אנחנו מוותרים לטובת המובטלים – בצפון, בדרום, בגליל ובמרכז.

שלמה מולה: אבל מה לעשות, זה לא ביבי, מה לעשות?

שלמה מולה: הוא נלחץ ולא ידע מה לעשות, אז הוא ביקש מהם בכל זאת להחזיק איש את יד רעהו.

שלמה מולה: אבל זה לא יעזור בשום דבר.

שלמה מולה: הציבור יודע לשפוט מי האדם עם העקרונות שמוותר על ג'ובים.

שלמה מולה: הוא יודע להגיד מי האדם הנכון במקום הנכון.

שלמה מולה: זאת ממשלה של מחלקי בורקסים, רסיסי תפקידים.

שלמה מולה: אנחנו לא מאמינים להם, ולא נאמין להם.

שלמה מולה: אני משוכנע – ואנחנו נעשה הכול כדי לקצר את ימיה של הממשלה, אדוני היושב-ראש, למען אותם מובטלים, למען המפוטרים.

שלמה מולה: אנחנו נעשה כל מאמץ לקצר את ימיה של הממשלה, כי העם הזה ראוי להנהגה יותר אחראית, לא למחלקי ג'ובים.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מולה, שגם עמד בלוח הזמנים.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת דניאל בן-סימון לדבר בשם מפלגת העבודה, ולאחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני נמצא בסיטואציה קצת מוזרה.

דניאל בן-סימון: אילו הושבעה הממשלה הזאת לפני שבועיים, הייתי מדבר אחרת, הייתי אומר דברים אחרים.

דניאל בן-סימון: מכיוון שבחודש או בחודש וחצי שאני כאן הספקתי להתוודע לכל המצבים הפוליטיים האפשריים, שגם במחלקה למדעי המדינה וגם בדוקטורט לא לומדים אותם – בחודש ימים עברנו מאופוזיציה נחרצת – – –

ראובן ריבלין: לא נולד העיתונאי שיכול לדמיין במוחו סיטואציות כאלה.

דניאל בן-סימון: אתה מבין את זה.

דניאל בן-סימון: אגב, אני מאוד מעריך את ההומור שהפעלת היום.

דניאל בן-סימון: עלי הוא עבד.

דניאל בן-סימון: אבל אני חייב להגיד, מלפני חודש וחצי, מאופוזיציה לוחמת, לכמעט אופוזיציה, לגישושים לקראת קואליציה – ואני מוצא את עצמי היום חבר בקואליציה הזאת, ולכן אני צריך לומר כמה דברים, למתן את עצמי.

דניאל בן-סימון: זה מצב שצריך להתרגל אליו.

דניאל בן-סימון: מפלגתי עברה בחודש האחרון חיבוטי נפש, ואני אומר את זה בכנות, לא בציניות.

דניאל בן-סימון: מצבים קשים.

דניאל בן-סימון: מפלגה שאני חדש בה אבל האידיאולוגיה שלה עתיקה, והיא נתקלה עם מצפונה לפני שבוע והחליטה להצטרף לממשלה.

דניאל בן-סימון: אני מכבד את ההחלטה הזאת, אף-על-פי שלא הייתי בעדה.

דניאל בן-סימון: בעיני זה הבסיס לכל משטר דמוקרטי, לכל התנהגות רצינית – לתת לבעלי הבית, ובמקרה הזה ועידת העבודה החליטה בשבילנו.

דניאל בן-סימון: ולכן, אני מוצא את עצמי מייחל להצלחתה הכבירה של הממשלה הזאת, ממש מתפלל שהיא תטעה אותי ותלך בכיוונים שלא צפיתי.

דניאל בן-סימון: היא תיבחן בעיני על-פי האתגרים הגדולים ששלמה מולה פירט כמה מהם, שביבי נתניהו ראש הממשלה פירט כמה מהם, ואני מאוד שמחתי לשמוע שהוא ימתן את הכלכלה שהוא אימץ בתחילת שנות האלפיים.

דניאל בן-סימון: אני חייב לומר ששמתי לב לכל מלה.

דניאל בן-סימון: שמתי לב גם לאמפתיה שהוא רחש כלפי כל מובטל, ואפילו שזה מדיר שינה מעיניו.

דניאל בן-סימון: התרגשתי.

ניצן הורוביץ: אשרי המאמין, אשרי המאמין.

דניאל בן-סימון: נכון.

דניאל בן-סימון: ניצן, תן להאמין, לפחות לכמה זמן.

דניאל בן-סימון: לכן, אני אומר, התרגשתי מהדברים, האמנתי, ואני רוצה להאמין.

אריה ביבי: אני עד עכשיו מתרגש.

דניאל בן-סימון: נכון, אריה?

דניאל בן-סימון: אני רוצה להאמין שבאמת האנשים האלה שנקלעו לסחרחורת של הכלכלה האיומה הזאת של תחילת שנות האלפיים, שהם נוגעים לו היום, והוא ישים לב יותר.

דניאל בן-סימון: אנחנו עוברים מכלכלת הון לכלכלה אנושית יותר.

דניאל בן-סימון: המפלגה שלי – – –

חיים אורון: על זה הוא יוריד מסים.

ראובן ריבלין: אני אתן לך תוספת זמן פציעות – – –

דניאל בן-סימון: הם עוזרים לי בעניין הזה להשלים את המלים.

נחמן שי: מחווה מיוחדת לקואליציה העתידית.

דניאל בן-סימון: תודה רבה, נחמן.

דניאל בן-סימון: ואני חייב לומר, נחמן, זו סיטואציה שיכולת להימצא בה.

דניאל בן-סימון: כלומר לפני שבוע יכולתם לחתום, ואז היית נותן נאום שונה לגמרי.

דניאל בן-סימון: תחשוב עלי, תבין מה עובר עלי.

רחל אדטו: אתה היית רציני?

רחל אדטו: אתה אומר שאתה מאמין לכל השינוי הזה?

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה שעל-חשבונו ישאלו אותו שאלות?

דניאל בן-סימון: לא, ממש לא.

ראובן ריבלין: אבקש שלא לשאול שאלות, כי הוא רוצה לנאום.

דניאל בן-סימון: אני אומר שאני רוצה להאמין שהשינוי – – –

אריה ביבי: זה בגלל הנחמדות שלו.

דניאל בן-סימון: אני רוצה להאמין שהשינוי שהתבטא בנאום של בנימין נתניהו עומד בניגוד מוחלט למה שציפיתי, וכמובן, המפלגה שלי תשגיח.

דניאל בן-סימון: אנחנו מפלגה קצת פצועה מהתהליך האחרון שעבר עלינו, ולכן אנחנו בטח בשבועות הקרובים נבחן את האתגרים האלה, במיוחד את האתגר הכלכלי-חברתי, לראות את מה שהולך לקרות ביישובי הפריפריה, באותם יישובים של מפעל אחד, שכשהוא נופל הם הוא מפיל אתו משפחות שלמות.

דניאל בן-סימון: נבחן את הסיטואציה הזאת.

דניאל בן-סימון: אני חייב לומר שאנחנו גם נבחן את הכיוון המדיני, שאני מאוד מקווה – שוב, אני מכיר את נתניהו של שני הסכמים לפחות.

דניאל בן-סימון: אני רוצה לזכור אותו, ג'מאל זחאלקה, על-פי שני הסכמים שהוא עשה ומפלגתי לא העזה לעשות – הסכם-חברון והסכם-וואי – ואני חייב לומר שיכול להיות שיש לו היכולת הפוליטית להעביר הסכמים, ואני רוצה לקוות שהוא באמת יפתיע – – –

חיים אורון: ואם הבחינה תסתיים בכישלון, אז אתם תפרשו?

חיים אורון: זו לוגיקה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, זו לא שעת שאלות לחבר הכנסת בן-סימון.

אורית נוקד: למה?

אורית נוקד: פעם פרשנו.

דניאל בן-סימון: אנחנו ברגע של אמונות עכשיו.

דניאל בן-סימון: תן לי להאמין עד הסוף, אחר כך יבוא זמן הפרישה.

שלי יחימוביץ': – – –

דניאל בן-סימון: הגברת יחימוביץ מפריעה לי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, את מפריעה – – –

שלי יחימוביץ': אני מסבירה לג'ומס שלא תפרוש.

ראובן ריבלין: אבל למה לך להסביר על חשבונו של חבר הכנסת בן-סימון?

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר, ואני באמת – הקואליציה הענקית הזאת, שנותנת יציבות, גם נותנת לו יכולת להפתיע בנושא הפלסטיני ולקחת את זה בידיים, ואולי לעשות מה שהממשלה הקודמת, לצערי, החמיצה.

דניאל בן-סימון: בשלוש שנים היא כמעט, כמעט, כמעט לא עשתה כלום.

דניאל בן-סימון: לכן אני מקווה שהוא יפתיע גם בנושא סוריה.

דניאל בן-סימון: אני מקווה שיפתיע בהסדר עם עזה עכשיו.

דניאל בן-סימון: אני באמת מייחל, כי אני חבר בקואליציה הזאת, אני רוצה את הצלחתה, כי זאת הצלחת מפלגתי והצלחת אותם אנשים ששלחו אותנו לקואליציה.

דניאל בן-סימון: ולכן, אדוני יושב-ראש הכנסת, אני אתמוך בממשלה הזאת, אני אשלח לה ברכה כדי שתצליח, וכמובן – עם תנאים מסוימים, שנבחן אותם בהמשך הדרך.

דניאל בן-סימון: בכל האתגרים שעומדים מולנו אנחנו שומרים את הזכות להעמיד אותו במבחן ברגעים הקריטיים.

דניאל בן-סימון: תודה רבה לך.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דניאל בן-סימון, אני מזמין את מסעוד גנאים.

ראובן ריבלין: זה בע'ין או בגימ"ל?

מסעוד גנאים: זה ע'נאים.

ראובן ריבלין: לא טעיתי.

ראובן ריבלין: במצרים זה גנאים.

נסים זאב: נאים זה יישן.

ראובן ריבלין: סיעת רע"ם-תע"ל.

ראובן ריבלין: לרשותו חמש דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית, אני שמח על הע'ין במקום הגימ"ל, כי תמיד אומרים גנאים, וחברי שיושב לידי, חבר הכנסת מוזס, תמיד אומר לי "נאם" – זה באמת ישן, כפי שנאמר, אבל זה גנאים, בע'ין.

מסעוד גנאים: מקווה שלא אישן, במיוחד בתקופת הממשלה הזאת.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עקבתי אתמול, כמו כולכם, אחר הצעדים האחרונים להרכבת הממשלה – שבעצם אינם אחרונים, שנמשכים עד עכשיו – ולנוכח היצירתיות של המרכיב בהמצאת תיקים חדשים ובחלוקת תיקים ישנים, ולנוכח הניפוח המוגזם במשרות ובתפקידים, דמיינתי לעצמי – באמת, דמיינתי לעצמי – שראש הממשלה רוצה לכלול את כולנו, את כל חברי הכנסת, בממשלה, וכך הוא יהפוך את כל הרשות המחוקקת לרשות מבצעת.

מסעוד גנאים: בדרך זו הוא מקל עלינו כחברי הכנסת, כי אתה שמגיש את השאילתא ואתה גם משיב, ושיתה

מסעוד גנאים: פך הפילוסוף מונטסקיה – בעל תורת הפרדת הרשויות – בקברו.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, הממשלה שהוצגה היום, או שתוצג, באופן שבו היא הורכבה, לא תאפשר עמידה במבחן הביטחוני ובמבחן הכלכלי, כפי שהכריז היום ראש הממשלה, כי היא ממשלה בזבזנית שתעלה לאוצר המדינה מיליוני שקלים, ובמקום שתפתור את המשבר הכלכלי במדינה, היא תגביר אותו.

מסעוד גנאים: ואני שואל: איזו דוגמה נתנה הממשלה לעם ולציבור הסובל מהעוני ומגל הפיטורים המתגבר?

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה כתב – יש לו ספר שתרגומו לעברית הוא "מקום מתחת לשמש" או "מקום תחת השמש".

מסעוד גנאים: הספר – אני חושב שרובכם יודעים – הוא על ההיסטוריה של הציונות ומדינת ישראל, ועל העוצמה והכוח היהודי, וגם על השלום עם מדינות ערב.

מסעוד גנאים: היום אני רואה שהממשלה ה-32 שראש הממשלה מציג בנויה על הרעיונות שעולים מהספר.

מסעוד גנאים: ממשלה זו לא מבשרת טובות ולא תביא שלום, לא כלכלי ולא פוליטי.

מסעוד גנאים: ניסיון העבר מהקדנציה הראשונה של ראש הממשלה מעיד שהוא כן מסוגל לסבך את המדינה ואת האזור בעימותים ובשפיכות דמים.

מסעוד גנאים: זה קרה עם פתיחת מנהרת הכותל והבנייה בהר-חומה, והביא לעימות אלים עם הפלסטינים ולשפיכות דמים.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה הכריז היום בכנסת שישראל שואפת לשלום מלא עם כל העולם הערבי, אבל לפני הקמת הממשלה ראש הממשלה הכריז שהוא לא מאמין בפתרון שתי מדינות לשני עמים, והוא מאמין רק בשלום כלכלי.

מסעוד גנאים: ממשלה עם עקרונות כאלה לא תצליח להוציא את המדינה והאזור ממעגל הדמים, לא תפתור את הסכסוך הערבי-ישראלי ולא תביא לשלום כולל עם העולם הערבי.

מסעוד גנאים: אני מקווה שנופתע, באמת, שנהיה מופתעים, והממשלה הזו באמת תביא שלום – אבל צודק – עם העם הפלסטיני, ואת החזרת זכויותיו, ותסכים ליוזמה הערבית שמחכה שנים, שמחכה שנים שישראל באמת תסכים לה, ותפעיל מדיניות צודקת כלפי האוכלוסייה הערבית בישראל, ותפעל לתיקון אפליית המיעוט הערבי ותיתן לו את הזכויות שמגיעות לו, בלי כל מבחני הנאמנות הגזעניים והפאשיסטיים.

מסעוד גנאים: רק עקרונות אלה מביאים שלום ושגשוג למדינה ולכל האזור.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, ממשלה זו המציאה הרבה תיקים ותפקידים שונים, אבל המעניין שבהם זה השר לענייני מיעוטים.

מסעוד גנאים: ותרשו לי פה, כחבר כנסת ערבי, להיות מאושר, כי סוף-סוף יש לנו שר לעניינינו.

מסעוד גנאים: אחרי שטיפלו בנו הרבה מאוד משרדים – בערבים מטפלים משרד הביטחון, המשרד לביטחון פנים, משרד הפנים – היום אשרינו, יש לנו שר לעניינינו.

מסעוד גנאים: אני שואל: מה תפקידו של השר לעניינינו?

מסעוד גנאים: האם מעכשיו אני, כחבר כנסת ערבי, אתחיל להפנות כל נושא שנוגע לסקטור הערבי רק לשר לעניינינו, או שהוא כשר מייצג גם אותי ועושה את העבודה הזאת, ובכך יפטור אותי ממנה?

מסעוד גנאים: שר לעניינינו, או שר לענייני מיעוטים, לא מתאים למדינה דמוקרטית.

מסעוד גנאים: זה נשמע יותר מתאים לממשל צבאי.

מסעוד גנאים: המיעוטים בישראל, ובראשם המיעוט הערבי, אינם זקוקים לשר לענייניהם.

מסעוד גנאים: הם אומנם זקוקים לשר, אבל לשר לענייני צדק.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, הממשלה העתידה משוחררת מהדיון הזה?

ראובן ריבלין: הואיל ובתקנון כתוב שרק נציג הממשלה צריך להיות, כל עוד היא לא נבחרה, אני לא יכול לחייב אותם.

חיים אורון: אבל כבוד הכנסת לא מחייב?

חיים אורון: נניח שהמזכירה של ראש הממשלה המיועד – – –

ראובן ריבלין: אני חושב שאתה צודק.

ראובן ריבלין: הבעיה היא שרבים מבני המשפחות נמצאים כאן, ואותם שרים מיועדים נמצאים אתם, אבל אני מקבל את הערתך ורוצה לומר לך, חבר הכנסת אורון, שנדמה לי שאני ואתה – אם היינו מיעוטים, היינו שואלים האם משרד הפנים לא מטפל בנו, אם יש שר לענייני מיעוטים; האם משרד הבריאות לא מטפל בנו.

ראובן ריבלין: אני חושב שאזרח ישראל צריך לקבל את שירותיו מכל משרדי הממשלה, אבל כמובן כל אחד – – –

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חנא סוייד יסכים לי לדקה; א.

חיים אורון: אתה כבר בפעם השנייה עונה לי שאני כנראה צודק היום – גם בסעיף הראשון וגם עכשיו.

ראובן ריבלין: אבל יש דברים עקרוניים שבהם אני לא מסכים אתך, ואתה, לצערי הרב, לא צודק בהם.

חיים אורון: אני מדבר על זה – – –

ראובן ריבלין: אני אמרתי את דעתי האישית, לא את דעתי כיושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי, הכבוד והיקר ניתנים עכשיו לחבר הכנסת חנא סוייד, אשר זכות הדיבור ורשות הדיבור נתונות לו, ואני אבקש מחבר הכנסת עתניאל שנלר, סגן יושב-ראש הכנסת הזמני, לבוא ולהחליף אותי.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את היושב-ראש על בחירתו ליושב-ראש הכנסת.

חנא סוייד: אני גם רוצה לברך אותו על החלטתו לבקר באום-אל-פחם, כפי שאני הבנתי, ואני חושב שלא כמו בביקורים הפרובוקטיביים באום-אל-פחם, הוא ימצא שם קהילה ואוכלוסייה שתקבל אותו בזרועות פתוחות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

חנא סוייד: אני רוצה להתחיל ולהגיד שהמראה הזה של השולחנות האלה, המתכנסים אחד בשני, מעורר בי גיחוך.

חנא סוייד: אני רוצה לשאול: איפה ישב ראש הממשלה?

חנא סוייד: על-פי העיקרון שהממשלה יושבת במרכז הכנסת, אני מבין שראש הממשלה ישב בשולחן הקטן כאן.

חיים אורון: – – –

חנא סוייד: לא?

חנא סוייד: הוא ישב כאן?

נחמן שי: בראש השולחן הקטן, כן.

קריאות: – – –

חנא סוייד: בסדר.

חנא סוייד: אני חשבתי שאולי מן הראוי להתייעץ עם איזה אדריכל איך אפשר למצוא פתרונות, אולי מקומות.

ג'מאל זחאלקה: לא, לא צריך.

ג'מאל זחאלקה: יוג'ין יונסקו – הכיסאות – מת מזמן.

חנא סוייד: אז אני אומר, אולי כדאי להתייעץ עם איזה מתכנן או אדריכל – –

שלמה מולה: – – –

חנא סוייד: – – איך אפשר להושיב כאן אנשים, אולי בשתי קומות או בצורה יותר אמנותית מהצורה המגוחכת הזאת.

שלמה מולה: – – – לשאול איפה השרים יושבים בדיוק – – –

חנא סוייד: זה פתיח בשבילי להגיד שאנחנו ניצבים בפני ממשלה בומבסטית, ביורוקרטית, ובוודאי ככזאת – היא לא יעילה.

חנא סוייד: לא יכול להיות שממשלה של כ-30 שרים תהיה ממשלה יעילה.

חנא סוייד: נכון שזו הממשלה ה-32 של מדינת ישראל, אבל אין חוק מתמטי כזה שמספר השרים צריך להיות כמספר הדירוג של הממשלה בתולדות מדינת ישראל.

חנא סוייד: אני חושב שזה גם מנוגד לעקרונות שראש הממשלה הניאו-ליברלי מאמין בהם – מאמין שממשלה צריכה להיות קטנה, וזה העיקרון שבמו-ידיו הוא יצר את הניגוד המוחלט שלו כאן, אבל זה בעניין ההסדרים.

חנא סוייד: מה שמדאיג ביותר בממשלה הזאת הוא הגישה המדינית שלה.

חנא סוייד: אנחנו עומדים לפני ממשלה שתתאפיין בקיפאון ובשמירה על הסטטוס-קוו, ואפילו עם עיניים אחורה.

חנא סוייד: אני חושב שההימנעות של הממשלה מלהזכיר בקווי היסוד שלה את פתרון שתי המדינות, או את הקבלה של תוכנית השלום הערבית – של הליגה הערבית – אומרת דורשני.

חנא סוייד: זה אומר שהממשלה הזאת בוודאי תחזור אחורה, ולא משכנעים בכלל הדיבורים של ראש הממשלה כאן על הסכנה של האסלאם וכל הדברים שהביא כאן.

חנא סוייד: אני אומר שתנועת ה"חמאס" צמחה בשטחים הכבושים כביטוי להתנגדות לכיבוש.

חנא סוייד: לפי המדיניות של הממשלה הזאת, בעתיד "אל-קאעידה" עוד תגיע לאזור הזה.

יריב לוין: על איזה רקע צמחו "האחים המוסלמים" במצרים, גם על רקע של כיבוש?

חנא סוייד: אני אומר שבקווי היסוד ובהסכמים הקואליציוניים של הממשלה אנחנו רואים כבר סממנים שהם מנוגדים לעיקרון של דמוקרטיה פרלמנטרית.

חנא סוייד: אנחנו ראינו שמדובר באפשרויות וקונסטלציות שבהן ממשלה יכולה לכהן בכנסת מבלי שהיא תקבל את התמיכה של הכנסת.

חנא סוייד: זה לא יכול להיות שממשלה תמשול מבלי שהכנסת תגבה אותה ותתמוך בה, וזה כתוב במפורש בהסכמים הקואליציוניים.

חנא סוייד: אני אומר שאלו סממנים מאוד מדאיגים.

חנא סוייד: מדברים על שינוי שיטת הממשל.

חנא סוייד: האם זה שינוי שיטת הממשל, שאנחנו נגיע למצב של שלטון לא דמוקרטי, שלא נשען על התמיכה של הכנסת?

חנא סוייד: אני חושב שהממשלה הזו כוללת בתוכה גורמים שמסיתים במפורש, בצהרי יום, נגד האוכלוסייה הערבית, מציבים נאמנות מול אזרחות, זכויות מול חובות, מדברים בגלוי ובריש גלי על האפשרות של טרנספר של האוכלוסייה הערבית.

חנא סוייד: זו ממשלה מסוכנת גם כלפי פנים.

חנא סוייד: לא נאמר שהממשלה הזו מחויבת לעניין השוויון של האוכלוסייה הערבית, וזה ברור בהחלט, כי היא כוללת בתוכה את הזרעים של אנטי-שוויון כלפי האוכלוסייה הערבית ושל הסתה נגד האוכלוסייה הערבית.

חנא סוייד: הממשלה הזו היא לא ראויה לתמיכה בשום פנים ואופן.

חנא סוייד: הממשלה הזו משתמשת במטבעות לשון של מפלגת העבודה, שגם הן נכשלות והן חסרות כל תוכן, אבל לבה הוא עם האיחוד הלאומי.

חנא סוייד: הלב של הממשלה הזו הוא עם האיחוד הלאומי, שלא נמצא בתוך הממשלה.

חנא סוייד: הממשלה הזו תהיה ממשלה לא ססטיינבילית, לא בת-קיימא.

חנא סוייד: שום דבר לא יצא מהממשלה הזו, לא לישראל ולא לאזור ולא לעולם, ולכן היא לא ראויה לכל תמיכה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת חנא סוייד.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת ניצן הורוביץ, ואחריו – חבר הכנסת אורי אורבך.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: גם לך, חבר הכנסת הורוביץ, חמש דקות מלאות ותמימות.

עתניאל שנלר: בבקשה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי הכנסת, אני עומד פה מול השולחן הכפול הזה של ממשלה מנופחת, אטומה, רעה, וזה שולחן הבושה.

ניצן הורוביץ: זה הכינוי היאה לתוספת המביכה הזאת כאן, שנוספה לאולם המליאה.

ניצן הורוביץ: שרי הממשלה המיועדים וראש הממשלה המיועד לא נוכחים כאן, ואני חושב שהם פשוט לא נמצאים כי אין להם פנים ואין להם בושה לעמוד מול הביקורת, לעמוד מול הציבור, עם הממשלה הנוראית הזאת שהם מציגים כאן הערב, עם התפקידים החדשים והמגוחכים הללו – שרים בלי תיק ותיקים בלי שר.

ניצן הורוביץ: אתם יודעים, הממשלה הזאת ממש גורמת לנו להיות חולים, אבל אפילו שר בריאות אין.

ניצן הורוביץ: הממשלה החדשה שתושבע כאן הערב עושה מעשה מגונה במדינה שלמה, אבל אין להם בושה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מושמים ללעג וקלס בעולם.

ניצן הורוביץ: אני רואה את השידורים היום על מה שקורה כאן, ואין בושה.

ניצן הורוביץ: אנחנו במשבר כלכלי נוראי, רבבות מפוטרים מהעבודה, ואין בושה.

ניצן הורוביץ: עמדו פה היום בחוץ עובדי עיריית בית-שאן, ששלושה חודשים לא קיבלו משכורת, וכשיצאנו לדבר אתם, אני וחברי לסיעת מרצ – אנחנו לא בממשלה הזאת ולא אחראים לביזיון הזה, אבל כמי שבא מהבית הזה, לא היה נעים לי לעמוד מולם.

ניצן הורוביץ: שר החוץ המיועד נחקר בפלילים ולא רצוי בעולם; שר האוצר לא מבין בכלכלה, וחצי מהשרים בכלל לא יודעים מה הם אמורים לעשות בממשלה הזאת, אבל אין בושה.

ניצן הורוביץ: ולחברים הדתיים ששותפים בממשלה הזאת, גם יש לי פסוק בשבילם, שמהדהד לי מאז אתמול.

ניצן הורוביץ: זה הולך: "וישמן ישרון ויבעט, שמנת עבית כסית, ויטש אלוה עשהו".

ניצן הורוביץ: "וישמן ישרון ויבעט" – זה מה שצריך לומר לנוכח העניין.

נסים זאב: "וינבל צור ישעתו", זה הסיום עליך.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שאולי כך יקרה, אבל אין לי הרבה סיבות להאמין בזה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: זה הפסוק.

ניצן הורוביץ: אם ככה מתחילה הממשלה, בביזיון כזה, ביום הראשון שלה, לאן תיקח אותנו הממשלה הזאת בימים ובחודשים ובשנים שעוד צפויים לה?

ניצן הורוביץ: לאילו תהומות היא תדרדר אותנו?

ניצן הורוביץ: כשקראתי על הממשלה ההזויה הזאת של בנימין נתניהו, חיכיתי שאולי פתאום תגיח איזו מצלמה ויבשרו לנו שזה חלק ממתיחה, בדיחה כזאת.

ניצן הורוביץ: אבל שום מצלמה לא הגיחה, והמתיחה חסרת פרופורציות לחלוטין.

ניצן הורוביץ: אני באמת תוהה למה לעצור בנקודה הזאת, הרי אין בושה, אין פנים, אין שום בושה.

ניצן הורוביץ: למה לעצור כאן?

חיים כץ: – – –

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת כץ, אני מציע שימנו 120 שרים, ומתוכם 20 ישבו כאן בתור חברי כנסת.

ניצן הורוביץ: זה כבר יהיה יותר הגיוני.

ניצן הורוביץ: אתה יודע, ידידי יולי אדלשטיין מונה – איך זה נקרא, לשר הטלקום, שר הטלקומוניקציה?

עתניאל שנלר: לא, ההסברה והתפוצות.

יריב לוין: לא צריך שר הסברה?

ניצן הורוביץ: למה לא שר ל"סלקום"?

ניצן הורוביץ: אם יש טלקום – "סלקום", חברה גדולה, גם היא צריכה שר.

ניצן הורוביץ: אולי שר למודיעין 144, אתה יודע.

ניצן הורוביץ: יתקשרו ויבקשו את מספר הטלפון של ממשלת חלם הזאת, אז אולי הוא ידע לתת אותו.

חיים כץ: ההצעה שלך טובה.

ניצן הורוביץ: תשמעו, תפצלו, חברים.

ניצן הורוביץ: אל תחסכו, תפצלו כמה שאפשר.

ניצן הורוביץ: ולמה רק משרדים קטנים לפצל?

ניצן הורוביץ: יש לכם משרד ענק, משרד הביטחון.

ניצן הורוביץ: תפצלו – שר לגולני, שר לגבעתי, שר לצנחנים.

ניצן הורוביץ: תפצלו, לכל יחידה יהיה שר כאן בכנסת הזאת.

ניצן הורוביץ: חברים, הממשלה הזאת עושה מכירת חיסול למדינת ישראל, כל הקודם זוכה.

ניצן הורוביץ: איך אומרים?

ניצן הורוביץ: אלטע-זאכן.

ניצן הורוביץ: עוברים ברחוב ועושים מכירת אלטע-זאכן, מכירת חיסול.

שלמה מולה: הבעיה, רובם יהיו מובטלים, לא יהיה להם מה לעשות.

ניצן הורוביץ: אם כבר אתה מדבר על מובטלים – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת הורוביץ, יש לך עוד 12 שניות.

ניצן הורוביץ: 12 שניות.

ניצן הורוביץ: אז אני רוצה בשניות האלה להציע לבנימין נתניהו למנות שר לתפקיד באמת רציני, תפקיד חשוב, שר שיתעסק בדבר שבאמת יעסיק את השרים הרבים בממשלתו, שר לענייני בורקס.

ניצן הורוביץ: כי זה מה שהשרים החדשים יעשו סביב שולחן הממשלה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לך.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אורי אורבך, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

עתניאל שנלר: באמת, אני מתפלא לראות אותך באמצע הרשימה, ולא חותם דיונים.

עתניאל שנלר: אבל זה אירוע חד-פעמי, מטבע הדברים.

עתניאל שנלר: גם לרשותך חמש דקות תמימות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום יום שמח, סליחה שאני מפתיע אתכם.

אורי אורבך: זה יום שמח, כי זה יום שבו רצונו של הבוחר להחליף את השלטון בא לידי מימוש.

אורי אורבך: יום הרכבת ממשלה חדשה, היום, הוא היום שבו הושלם המהפך.

אורי אורבך: עם ישראל שלח את קדימה לאופוזיציה ובחר את הליכוד ואת שותפיו לממשלה החדשה.

שלמה מולה: כמה מנדטים קיבלתם בבית היהודי, שלושה?

אורי אורבך: אנחנו קיבלנו רק שלושה מנדטים.

אורי אורבך: שלושה זה פחות מ-27, אבל 65 זה הרבה יותר מ-28.

אורי אורבך: וכשאני מקשיב לנאומים פה, או פה או במסכי הטלוויזיה בחוץ, אני לא יודע אם זה שידור חי, שידור חוזר או סתם לקט.

אורי אורבך: כן, השולחן הוא גדול, יש פה יותר מדי שרים, וזו בושה, ותחלקו את הממשלה לענייני בורקס ול-144.

אורי אורבך: זאת ממשלה מנופחת, אבל אם קדימה היתה בממשלה ובראשות הממשלה, זאת היתה ממשלה נפוחה.

אורי אורבך: נפוחה מרחמים עצמיים, מצדיקות, מאידיאולוגיה חדשה שממשלת קדימה ומפלגת קדימה המציאה לעצמה.

אורי אורבך: זאת מפלגה – סליחה שאני מעליב את הליכוד – זה ליכוד 2.

אורי אורבך: אתמול הם היו בליכוד, ועכשיו, מילא שהם אימצו את השותפות שלהן באופוזיציה, את מרצ וחלק ממפלגת העבודה.

אורי אורבך: מילא, ניחא – – –

שלי יחימוביץ': לא, אני מוחה.

שלי יחימוביץ': אני מזדהה עם הדברים שלך.

אורי אורבך: אני מתנצל.

אורי אורבך: חברת הכנסת יחימוביץ, לחברי כנסת יש חסינות, אז אני יכול להוציא דיבה באופן חופשי על מפלגות, בלי שמישהו יתבע.

שלי יחימוביץ': תחריג אותי.

אורי אורבך: בסדר.

אורי אורבך: קדימה אימצה את העמדות של מרצ בלבד, וזה מילא.

אורי אורבך: אנשים לפעמים רואים את – – –

אילן גילאון: קדימה אימצה את העמדות של "איקאה", לא של מרצ.

אורי אורבך: סליחה.

אורי אורבך: בכל מקום שבו אני ארצה לומר שם של מפלגה, אני אשתוק ואתם תשלימו בעצמכם.

אורי אורבך: קדימה אימצה דעות של מפלגות אחרות, מוצלחות וקטנות ממנה.

אורי אורבך: זה מילא.

אורי אורבך: לפעמים אנשים מגלים את האור וחוזרים בתשובה שלמה.

אורי אורבך: הבעיה של קדימה, שהיא אימצה את הפוזות של השמאלנים, לא את העמדות; את הרצון לתת כל הזמן, לטהר את הליכוד.

אורי אורבך: הם צועקים את ה"שתי מדינות לשני עמים" כאילו הם גדלו על זה אצלם בתנועת הנוער.

שלמה מולה: אנחנו מדברים על הבית היהודי או על הבית הלאומי או על מה?

אורי אורבך: אנחנו מדברים עכשיו על מפלגת השלטון הראשית, הליכוד, ועל מפלגת האופוזיציה המרכזית, קדימה.

שלמה מולה: אתם כבר מסופחים – – –

אורי אורבך: המפלגה הזאת, קדימה, יושבת וסופרת כרוכל את המנדטים שלה ושואלת איך זה קרה שלא הצלחנו להרכיב ממשלה עם כל כך הרבה מנדטים.

אורי אורבך: לא הצלחתם, אנשי קדימה, להרכיב ממשלה, כי רוב הציבור בישראל רצה שבנימין נתניהו יהיה ראש הממשלה – גם אלו שקיבלו רק שלושה מנדטים, גם אלו שקיבלו רק ארבעה ונשארו באופוזיציה כי הממשלה לא ימנית מספיק בשבילם.

חיים אורון: אתה צודק.

שלמה מולה: זאת הקומבינה.

עתניאל שנלר: חברים, אנחנו נגן על הקואליציה שהיא תוכל לדבר.

אורי אורבך: בבית היהודי, מפד"ל החדשה, הבטחנו לבוחרים שלנו שאנחנו ניכנס לממשלה בראשות בנימין נתניהו ככל שזה יהיה תלוי בנו.

אורי אורבך: קיימנו את ההבטחה הזאת.

אורי אורבך: אנחנו אמרנו שאנחנו מעדיפים את נתניהו על ציפי לבני, וגם את ההבטחה הזאת קיימנו.

אורי אורבך: לנו הצביעו פחות מ-100,000 אנשים – סליחה, אני שונא את הביטוי "להסתכל להם בעיניים", כי השתמשו גם בזה יותר מדי, אבל אנחנו יכולים להביט ביושר ולומר שאנחנו קיימנו את ההבטחה הזאת, ככל שיש ביכולתנו לקיים.

אורי אורבך: ובתוך הממשלה הזאת אנחנו נהיה נאמנים לא רק להבטחה הפוליטית להצטרף לממשלה הזאת, אלא גם להיות שותפים בממשלה שנאמנה לארץ-ישראל, בממשלה שנאמנה לחינוך.

אורי אורבך: בהסכמים הקואליציוניים אתנו, שהונחו על שולחן הכנסת, יש מקום נרחב לסוגיות חינוך, ואנחנו רוצים שחינוך יהודי לא יהיה פריווילגיה רק של מפלגות דתיות.

אורי אורבך: אנחנו חושבים שחינוך ליהדות – איש בדרכו – הוא האינטרס העליון של מדינת ישראל ושל מערכת החינוך, וחינוך ליהדות הוא האינטרס העליון קודם כול של החינוך הממלכתי, ולזה יוקצו משאבים בממשלה הקרובה גם בגלל תרומה קטנה שלנו במשא-ומתן הקואליציוני.

אורי אורבך: מבחינתנו הממשלה הזאת תיבחן במעשים שלה.

אורי אורבך: אנחנו נפעל, ככל יכולתנו, להסרת ההקפאה המבישה על הבנייה ביהודה ושומרון.

אורי אורבך: נשמח ונרצה ונדאג שהממשלה תפעל בבנייה בכל רחבי ארץ-ישראל, גם הקטנה הזאת שבתוך "הקו הירוק" וגם הגדולה יותר, אבל הלא-מספיק גדולה, שמעבר ל"קו הירוק".

שלמה מולה: לגבי הבנייה החברים ממפלגת העבודה לא שמעו.

עתניאל שנלר: הוא סיים את דבריו, אז ניתן לו לומר משפט סיום בצורה מסודרת.

אורי אורבך: אנחנו רוצים שמדינת ישראל תמשיך להיות מדינה מודרנית, אבל שמבוססת על ערכים יהודיים ומסורתיים.

אורי אורבך: גם משרד המדע הקטן שזכינו בו – לא מספיק, מגיע לנו יותר – הוא משרד שמבטא את השילוב בין מודרנה לבין מסורת.

שלמה מולה: תאיימו על ביבי, הוא ייתן לכם הכול.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורבך, זמנך תם.

עתניאל שנלר: אנא, משפט סיום.

אורי אורבך: אומר לסיום רק שזה יום חשוב ושמח.

אורי אורבך: המהפך הושלם.

אורי אורבך: מי שנשלח לאופוזיציה, ראוי היה שיישלח לשם מזמן.

אורי אורבך: הקואליציה, שבראשה הליכוד ובתוכה הבית היהודי והציונות הדתית עם הזרם המרכזי שבה, חזרה לשלטון.

אורי אורבך: אני רוצה לברך את הממשלה החדשה, את השרים, את סגני השרים ואת כל חברי הכנסת במילוי משימתם למען מדינת ישראל בקואליציה ובאופוזיציה לאורך שנים טובות.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אורבך.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, לרשותך עשר דקות תמימות.

עתניאל שנלר: סליחה, מתקנים אותי – שבע דקות.

נסים זאב: לא, עשר דקות.

עתניאל שנלר: לא, יש כאן תיקון.

עתניאל שנלר: ובכן, עשר דקות, כן.

איתן כבל: נסים, למה עשר דקות?

נסים זאב: מה אני אעשה, זה מה שהטילו עלי.

נסים זאב: אם היו נותנים לי 20 דקות, הייתי מדבר 20 דקות, מה לעשות.

עתניאל שנלר: אתה לא נראה עצוב כל כך שהטילו עליך עשר דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אני מקווה שאני לא אשעמם.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאתחיל את דברי – כולם מדברים פה על השולחן הגדול, על ממשלה מנופחת ועל העלויות הרבות.

נסים זאב: אני רוצה להבין, ללכת לבחירות נוספות ומיותרות – כמה זה עולה למדינת ישראל?

נסים זאב: מישהו חושב?

נסים זאב: כן, למען השלום, למען האחדות, למען ממשלה יציבה, מותר להשקיע כמה פרוטות.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם דבר נוסף.

נסים זאב: מה, חברי הממשלה לא מקבלים שכר?

נסים זאב: פתאום רק כי הם שרים אז יש ממשלה רחבה שמקבלת שכר ומשכורת כל כך מנופחת?

נסים זאב: מה ההבדל בין שכרם של חברי הכנסת לשכרם של השרים, מישהו יודע?

נסים זאב: פרוטות.

נסים זאב: דבר נוסף.

נסים זאב: מה, הולכים פה להקצות בניינים לכל שר ושר?

נסים זאב: הרי כולנו יודעים שכל שר בלי תיק הוא – סליחה שאני אומר – זנב של שר אחר, אולי קצת יותר מפקיד.

שלמה מולה: הוא עולה 9 מיליוני שקל.

נסים זאב: תסלח לי, אני עכשיו מדבר כי אתם מדברים כרגע על עלויות, והדבר הזה אין בו אפילו ריח של אמת, וכולכם יודעים את האמת, אבל לתקוף את הממשלה הזאת – זה נוח לכם.

נסים זאב: מה לעשות, הממשלה עוד לא קמה.

נסים זאב: יש פסוק: "בטרם תחיל ילדה" – עוד לפני שהיא נכנסה אפילו להריונה, עוד לא נולדה הממשלה הזאת, כבר כולם רוצים את ההפלה שלה.

נסים זאב: מה קרה לכם?

איתן כבל: – – –

נסים זאב: מה קרה לכם?

נסים זאב: אתה, איתן, אתה הראשון.

נסים זאב: אל תסתכל אחורה, תסתכל אלי.

אילן גילאון: צריך להרוג אותה כשהיא גדולה, אדוני.

נסים זאב: אבל היא לא נולדה, סליחה.

נסים זאב: אני מקווה שאדוני לא יחשיב לי את שתי הדקות האלה.

נסים זאב: "היום הרת עולם, היום יעמיד במשפט.

נסים זאב: " היום מדינת ישראל וממשלת ישראל ניצבות במבחן העולם.

נסים זאב: היום הוא לידתה ובריאתה של ממשלת ישראל החדשה.

נסים זאב: העולם מצפה למוצא פיה של ממשלת ישראל הימנית, למוצא פיו של ראש הממשלה ביבי נתניהו.

נסים זאב: כולנו, גם האופוזיציה, צריכים להתפלל ולעשות את הכול להצלחתה של הממשלה הזאת, ולא להיות שותפים לאויבינו.

נסים זאב: אני מבין את התסכול ואת הכעס של שרת החוץ ציפי לבני על הממשלה עוד קודם לידתה, אבל אין לה להלין אלא על עצמה.

נסים זאב: היא הובילה את מפלגתה לאופוזיציה.

נסים זאב: אולי היא ראתה זכות לשאת את הדגל של האופוזיציה.

נסים זאב: אני אומר לכם ומבטיח לכם, שאם ביבי היה מציע לה רוטציה, עם כל המשתמע, היא לא היתה נושאת את הנאום הזה פה.

שלמה מולה: – – – מיליארדים – – –

נסים זאב: היא היתה שותפה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם שהיא חיזרה אחרי ליברמן, שאתם כל כך משמיצים אותו כימני קיצוני.

נסים זאב: אתם רציתם את הממשלה הזאת, אבל ציפי לא ויתרה על כבודה.

נסים זאב: היא רצתה להיות בראשות הממשלה.

נסים זאב: מעניין אותה שתי מדינות לשני עמים?

נסים זאב: היא מאמינה בססמה הזאת בכלל?

נסים זאב: את הסיפורים האלה לא לי תספר, זה כבר חלף מזמן מן העולם.

נסים זאב: אתה עוד חבר כנסת חדש, אני מבין אותך, אתה עוד טרי פה, אתה עוד לא כל כך מנוסה בפוליטיקה.

נסים זאב: אין הרבה פוליטיקאים שפיהם ולבם שווים.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר נוסף.

נסים זאב: צריך ללמוד קצת מההיסטוריה, אדוני היושב-ראש, גם הרחוקה וגם הקרובה.

נסים זאב: פרעה מלך מצרים אמר ליוסף: "ובלעדיך לא ירים איש את ידו ואת רגלו בכל ארץ מצרים, אתה תהיה על ביתי ועל פיך ישק כל עמי, רק הכסא אגדל ממך" – רק את הכיסא אל תיקח לי.

נסים זאב: מה אמר ביבי לציפי, מה הוא אמר לה?

נסים זאב: אני נותן לך רוטציה מלאה, נותן לך שרים אפילו יותר ממה שיש לי.

נסים זאב: מה שאת רוצה תיקחי – – –

עתניאל שנלר: אני מקווה שאתה לא מתכוון להשוות את ביבי לפרעה.

נסים זאב: אין לי שום כוונות, אני רק מצטט פסוק.

נסים זאב: תאמין לי, גם להיות פרעה זה לא דבר פשוט.

נסים זאב: זה מלך מצרים.

נסים זאב: אנחנו לא מזלזלים, זה שקוראים לו פרעה – בסך הכול הוא היה מלך מצרים ונשיא מצרים.

נסים זאב: הוא הסכים לתת לה הכול, אבל היא לא הסכימה לוותר.

נסים זאב: היא שכחה שאין שני מלכים בכתר אחד.

נסים זאב: אין דבר כזה.

נסים זאב: נכון, את המפלגה הגדולה ביותר, אז מה קרה?

נסים זאב: לוותר קצת למען עם ישראל, למען כלל ישראל.

נסים זאב: להפריח פה ססמאות והסתות?

נסים זאב: והבעיה שלה זה ש"ס?

שלמה מולה: למה אתה לא מדבר על מיליארדים בשביל אנשים שלא עובדים, יושבים בישיבות?

נסים זאב: אתה עוד תשמע אותי פה הרבה, אני מבטיח לך; אני רוצה להתייחס כרגע לדברים המהותיים, כי יש לי רק עשר דקות.

נסים זאב: הנה, רק עוד שלוש דקות וחצי, ריבונו של עולם.

נסים זאב: אני מבקש לעצור את השעון.

עתניאל שנלר: בבקשה תמשיך, יש לך עוד שלוש דקות ו-47 שניות.

נסים זאב: אני מבקש לומר דבר נוסף.

נסים זאב: מההיסטוריה הקצרה שלנו, הגברת הילרי קלינטון, היא היתה בתחרות עם אובמה, היה לה כל הסיכוי להיות נשיאת ארצות-הברית.

נסים זאב: ברגע מסוים, כשהיא הפסידה והבינה שהיא לא יכולה להיות נשיאה – זה לא משנה באיזו סיטואציה – היא הסכימה להיות שרת החוץ.

נסים זאב: תאמין לי, אדוני היושב-ראש, כמעט שלא שומעים את אובמה, שומעים רק את קלינטון בעולם, היא מובילה את המדיניות שלו.

נסים זאב: היה לה ממי ללמוד, מקלינטון.

נסים זאב: היא היתה יכולה להיות מובילה כאן, בכנסת הזאת.

אילן גילאון: למה, נתניהו זה אובמה?

נסים זאב: אני לא אומר מי דומה למי, אין הנדון דומה לראיה, אבל אני מביא דוגמאות כדי להמחיש לכבודכם, אתם אולי לא זקוקים לזה אבל אני חושב שעדיין יש מה ללמוד.

נסים זאב: תשמע מה נעשה פה, ועל זה, אני חושב שהיתה פה טעות: לקחה את המפלגה שלה, ואני קורא להם חבורה של אריות – אני לא מגזים, כשאני רואה את השרים במפלגה שלה – שמה אותם בתוך הכלוב ואמרה להם: מהרגע הזה אתם באופוזיציה, אתם לוחמים, תהפכו להיות צעקנים פה בכנסת ישראל.

נסים זאב: זה כמו שאתה לוקח אנשים מהשכבה הגבוהה ביותר והופך אותם לחוטבי עצים ושואבי מים.

שלמה מולה: איזו מפלגה דמוקרטית ש"ס.

נסים זאב: היתה לה האפשרות להשפיע מבפנים ולא לפרק את המפלגה שלה.

נסים זאב: היא הביאה פה חורבן על המפלגה שלכם.

נסים זאב: תגיד לי אתה את האמת, אתה יודע שכל מלה שאני אומר נכונה.

שלמה מולה: אני רוצה שתענה לי אם אתם יותר דמוקרטים מאתנו, ואז אני אסכים אתך.

נסים זאב: אני לא רוצה לדבר על דמוקרטיה, הדמוקרטיה נמצאת רק אצלכם.

נסים זאב: מה, אצלנו יש דמוקרטיה?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, במקום להשקיע את הכוחות בחתרנות, במחלוקות מיותרות, היתה לה כל ההזדמנות לאזן את הממשלה ולהשפיע מבפנים.

נסים זאב: אני יודע שכולם במפלגה שלה כועסים וחשים שנעשה להם עוול, אבל הם כנראה חייבים לשתוק.

נסים זאב: אבל זאת שתיקה שלפני הסערה, אני אומר לכם, אני מכיר את החברים פה.

נסים זאב: אני לא יודע אם יסלחו לה על ההחלטה הזאת.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הססמה של שתי מדינות לשני עמים חלפה מהעולם.

נסים זאב: כבר מאז מלחמת העולם הראשונה, מאז חבר הלאומים – – –

עפו אגבאריה: אתה מסכים למדינה אחת לשני עמים.

נסים זאב: זה קיים, יש לנו כאן שני עמים, מדינה אחת, וצריכים לחיות פה בשלום.

נסים זאב: אתה לא חי פה?

נסים זאב: מה יש לנו פה, שני עמים.

נסים זאב: תסלח לי, תתייחס למציאות, יש שני עמים במדינת ישראל.

נסים זאב: אני אומר לך, אם אתם רוצים לראות את הרשות הפלסטינית עומדת על רגליה, אתם צריכים לדאוג שצה"ל ימשיך להיות בשטחים האלה.

נסים זאב: כי אני אומר לך, ביום שצה"ל עוזב את שכם ואת כל הערים האלה, מי שישלוט פה זה אירן, זה ה"חיזבאללה", זה אחמדינג'אד, ואת זה אתם לא רוצים.

נסים זאב: גם אתם לא רוצים אותם.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, גם הזמן חלף.

נסים זאב: אוי, ממש קשה לי.

עתניאל שנלר: משפט אחרון.

נסים זאב: אז אני אגיד עוד משפט וברכה לראש הממשלה.

נסים זאב: אני מצטער שהזמן עובר מהר.

נסים זאב: תראה, אדוני היושב-ראש, מה יש לנו היום, יש לנו ה"נכבה", יום האדמה.

נסים זאב: בשבילם אלה החגים שלהם, האבל הלאומי שלהם על עצם הקמתה של מדינת ישראל.

נסים זאב: ואל תשכחו מי שותף ל"נכבה"?

נסים זאב: מי שותף לאבל הגדול הזה?

נסים זאב: ערביי ארץ-ישראל.

נסים זאב: הם מחוברים עם הפלסטינים.

עתניאל שנלר: תודה.

נסים זאב: לא, אני חייב לסיים בברכה.

עתניאל שנלר: אז תברך.

עתניאל שנלר: דיברת על ה"נכבה" במקום לברך.

עתניאל שנלר: הוא מבקש לברך, נעצור את הוויכוח, הוא יברך ונמשיך את הדיון.

עתניאל שנלר: בבקשה.

נסים זאב: אני רוצה לברך את ראש הממשלה בנימין נתניהו.

נסים זאב: שלמה המלך שאל את הקדוש-ברוך-הוא: ונתת לעבדך לב שומע, לשפוט את עמך, להבין בין טוב לרע, כי מי יוכל לשפוט את עמך הכבד הזה.

נסים זאב: והקדוש-ברוך-הוא ענה לו: הנה עשיתי כדבריך, הנה נתתי לך לב – שואלים מה זה "לב", "לב" זה ראשי תיבות ביבי-ליברמן – נתתי לעבדך לב שהוא חכם ונבון, אשר כמוך לא היה לפניך ואחריך לא יקום כמוך.

נסים זאב: אני מאחל לראש הממשלה ולממשלת ישראל הצלחה, וכולנו נחזיק להם אצבעות.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עתניאל שנלר: תעלה ותבוא חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

עתניאל שנלר: אחריה – חברת הכנסת פניה קירשנבאום.

עתניאל שנלר: בבקשה, חברת הכנסת יחימוביץ, לרשותך ארבע דקות.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, מקומך מצפה לך.

נסים זאב: לאבא שלי היתה תעודת זהות – "פלסטין", אני אומר לה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זאב.

עתניאל שנלר: אנחנו נאפשר לחברת הכנסת יחימוביץ לשאת את דבריה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה שאני קצת חסרת מלים ואני מקווה שאמצא אותן במהלך הנאום הזה.

שלי יחימוביץ': חשבתי שחברי יושב-ראש הכנסת הנבחר רובי ריבלין יקל עלי והעובדה שהוא ישב פה לצדי לפחות תאפשר לי לפתוח את דברי בברכות לבחירתו, אבל גם ההקלה הזאת נמנעה ממני, לצערי הרב.

שלי יחימוביץ': אז אני אצטט משפט שהוא אמר לי פעם, רובי.

שלי יחימוביץ': סיפרתי לו על דבר מסוים ואז הוא אמר, על זה את צריכה להגיד: אני סולדת ממה שאני רואה אבל אוהבת את מה שאני עושה.

שלי יחימוביץ': ואני אוהבת את הפוליטיקה, מאוד, מאוד.

שלי יחימוביץ': אני לא מתביישת להגיד "אני פוליטיקאית".

שלי יחימוביץ': לפעמים אומרים לי: את לא פוליטיקאית; אם היית פוליטיקאית, היית עושה ככה וככה.

שלי יחימוביץ': לא, אני פוליטיקאית ואני אוהבת פוליטיקה.

שלי יחימוביץ': ופוליטיקה זה מכשיר נפלא למימוש השקפת עולם.

שלי יחימוביץ': אבל כשפוליטיקה הופכת למטרה בפני עצמה, היא מסתאבת, מתקלקלת ומזדהמת.

שלי יחימוביץ': וזה מה שקרה לפוליטיקה היום, זה מה שקרה לה.

שלי יחימוביץ': אני כל כך לא אוהבת לדבר בקלישאות, כל כך לא מתחשק לי לחזור על הדברים האלה, על ממשלה מנופחת של 37 שרים וסגני שרים.

שלי יחימוביץ': וזה לא רק הם, גם הלשכות שלהם והרכב הצמוד, והעוזרים והמאבטחים – הם כולם יהיו אישיויות מאובטחות עכשיו.

שלי יחימוביץ': וזה קורה – מי מנהל את העניין הזה, מי מכוון אותו ומי מרכיב אותו?

שלי יחימוביץ': אותו אדם שקרא למגזר הציבורי "האיש השמן" – "האיש השמן", כן?

שלי יחימוביץ': אותו איש ששוב חתכו בו ושוב הלמו בו ושוב קיצצו בו – בנימין נתניהו, כמובן.

שלי יחימוביץ': ואת זה אנחנו עושים בעיצומו של משבר כלכלי קשה, כשאלפים מפוטרים, ואלפי אנשים, חרב הפיטורים מרחפת מעל צווארם והביטחון הכלכלי שלהם נסדק.

שלי יחימוביץ': ושוב, זה כל כך בנאלי עד שאני מתביישת להגיד את זה.

שלי יחימוביץ': אני גם מתביישת אבל אני גם גאה, היום אני גאה.

שלי יחימוביץ': אני גאה לא להיות חברה בממשלה הזאת.

שלי יחימוביץ': גאה בכל לבי וגאה על בחירתי.

שלי יחימוביץ': ואם היו לי ספקות כלשהם – אני מודה, גם לי יש שאיפות משלי, גם אני רציתי להיות שרה, אני מודה, היו לי פה ושם הרהורי חרטה; יכולתי להיות שרת התמ"ת, התחום האהוב עלי ביותר, ובחרתי שלא.

שלי יחימוביץ': אבל היום אני שלמה עם עצמי במאה אחוזים: לא יהי חלקי עם מי שיושבים כאן, בשולחן המנופח הזה.

שלי יחימוביץ': לא יהי חלקי עמם.

יריב לוין: – – –

שלי יחימוביץ': שמעתי פה את נאומו של נתניהו, שדיבר על החינוך שהוא הולך להשקיע בו.

שלי יחימוביץ': זה האיש שקיצץ 6 מיליארדי שקלים בחינוך, 6 מיליארדים.

שלי יחימוביץ': והוא הולך לקצץ גם הפעם.

שלי יחימוביץ': זה הדבר האבסורדי – כאילו אנחנו לא יודעים את זה.

שלי יחימוביץ': עכשיו, אני רוצה שתבינו: אני לא פוסלת את הליכוד.

שלי יחימוביץ': אני מכבדת את המפלגה הזאת, אפילו מחבבת אותה, ומעדיפה אותה – סליחה, כן – על פני קדימה.

שלי יחימוביץ': וכל הדיבורים האלה על שתי מדינות לשני העמים נשמעים לי כל כך מגוחכים מפי מי שעד לפני שנייה דיברו על שתי גדות לירדן, באמת.

שלי יחימוביץ': מולה, לא אתה.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה מתכוון לזה באמת.

שלי יחימוביץ': אבל אתה באמת יחיד במינך במפלגה שלך – כל הטפות המוסר חסרות השחר האלה.

שלי יחימוביץ': אני גם לא נגד בריתות, אני גם לא נגד קואליציה עם הליכוד.

שלי יחימוביץ': אבל אומרים לי היום שאי-אפשר לחיות בממשלה שיש בה כאלה דיסוננסים.

שלי יחימוביץ': את זה אומרים המבקרים את הממשלה.

שלי יחימוביץ': איזה דיסוננס, על מה אתם מדברים?

שלי יחימוביץ': מדובר על 25 אצבעות להשקפת עולם מאוד ספציפית, וחמש אצבעות של שרי מפלגת העבודה.

שלי יחימוביץ': איך אפשר להציל את המדינה עם חמש אצבעות, תגידו לי.

שלי יחימוביץ': איך מצילים את המדינה עם חמש אצבעות מתוך 30?

שלי יחימוביץ': ספרו לי על זה, גלו לי משהו שאני לא יודעת.

עתניאל שנלר: תודה.

שלי יחימוביץ': עוד ברשותך, אדוני היושב-ראש, שואלים אותי כל הזמן: איך תצביעי, איך תצביעי בכנסת?

שלי יחימוביץ': השאלה היא לא איך אני אצביע.

שלי יחימוביץ': אני אצביע לפי השקפת עולמי, אני אצביע כפי שהבטחתי לבוחרים שלי.

שלי יחימוביץ': אני אצביע לפי דרכי הסוציאל-דמוקרטית.

שלי יחימוביץ': השאלה היא – וחבל ששרי לא יושבים פה – איך יצביעו חמשת – –

חיים אורון: – – –

שלי יחימוביץ': – – השרים של מפלגת העבודה, איך הם יצביעו על קיצוץ רוחבי בתקציב, שהולך לפגוע בחלשים ביותר?

שלי יחימוביץ': ויהיה קיצוץ רוחבי.

שלי יחימוביץ': איך הם יצביעו על פגיעה שיטתית במערכת המשפט?

שלי יחימוביץ': איך יצביעו על בנייה בהתנחלויות?

שלי יחימוביץ': ואני מכבדת את אורי אורבך, הוא נמצא במקום המתאים לו, והוא רוצה בנייה בהתנחלויות.

שלי יחימוביץ': זו זכותו.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לראות איך הם יצביעו.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: סיום?

שלי יחימוביץ': ממש סיום.

עתניאל שנלר: בבקשה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר – יושב-ראש מפלגתי, שר הביטחון אהוד ברק, שאני מאוד מכבדת אותו ומעריכה את כישוריו, למרות התנהלותו בעת האחרונה, והוא איש בעל משקל וסגולות רבות, כשהוא שכנע צירי ועידה לתמוך בכניסה לממשלה, הוא אמר שבאופוזיציה אנחנו נלך לאיבוד.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד: מי שיש לו דרך לא הולך לאיבוד, לא הולך לאיבוד.

שלי יחימוביץ': הוא מוצא את דרכו בכל מקום.

שלי יחימוביץ': הוא יכול להיות מנהיג גם באופוזיציה וגם בקואליציה.

שלי יחימוביץ': ועל זה אני רוצה לקרוא, ברשותך, שני בתים משירו של שאול טשרניחובסקי.

עתניאל שנלר: ובזה נסיים, כי את בחריגה גדולה.

שלי יחימוביץ': "שחקי שחקי על החלומות,/ זו אני החולם שח.

שלי יחימוביץ': / שחקי כי באדם אאמין,/ כי עודני מאמין בך.

שלי יחימוביץ': // כי עוד נפשי דרור שואפת,/ לא מכרתיה לעגל פז,/ כי עוד אאמין באדם,/ גם ברוחו, רוח עז.

שלי יחימוביץ': " תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת יחימוביץ.

עתניאל שנלר: תעלה ותבוא חברת הכנסת פניה קירשנבאום, ואחריה – חבר הכנסת יריב לוין.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

עתניאל שנלר: בבקשה, ולרשותך גם כן חמש דקות.

פניה קירשנבאום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שאני אתחיל באמת בנאום שהכנתי, אני רוצה לנצל את הבמה וקצת להגיב על מה שדיברה קודמתי שלי.

פניה קירשנבאום: אני בטוחה שיהיה קיצוץ רוחבי, ולמפלגתך יד מאוד נחרצת בקיצוץ הזה, עם הדרישות שלכם.

פניה קירשנבאום: וגם אם הממשלה הזאת היא מנופחת, גם זה בעקבות הדרישות שלכם.

פניה קירשנבאום: את עדיין חברת מפלגה, ואת היית חלק מהדבר הזה.

פניה קירשנבאום: אז היום הוא יום מיוחד, יום שבו אנחנו משביעים ממשלה בישראל.

פניה קירשנבאום: ואני כחברת הכנסת החדשה גם קצת מתרגשת ושותפה בקואליציה.

פניה קירשנבאום: בעיני הסכם קואליציוני אינו רק חלוקת תיקים, חלוקת מתנות כדי לבנות קואליציה.

פניה קירשנבאום: הסכם קואליציוני הוא מועד פירעון, פירעון של הבטחתנו לציבור בוחרינו.

פניה קירשנבאום: בתקופת הבחירות הבטחנו כמפלגה לקהל רחב לייצג אותו נאמנה.

פניה קירשנבאום: זהו היום שבו אנו עומדים ומצהירים על נכונותנו לעמוד בהבטחות אלה.

פניה קירשנבאום: במסע הבחירות, שאותו ניהלתי כמזכ"ל המפלגה, הבטחנו לבוחר לפעול למען חיזוקנו כחברה.

פניה קירשנבאום: הבטחנו לפעול למען ביטחונם של אזרחינו, למען קליטת עלייה, למען חיזוק המערכת השלטונית שלנו ויכולת המשילות.

פניה קירשנבאום: התחייבנו לפעול למען מי שאנו חייבים להם את חיינו כאן בארץ – חיילי צה"ל, והצהרנו על מחויבותנו לנושאי החינוך, הרווחה של מעוטי היכולת, הבריאות של כולנו.

פניה קירשנבאום: אני יכולה להבטיח לכם שאיננו לוקחים התחייבויות אלו בקלות ראש.

פניה קירשנבאום: התחייבויות אלה כלפי הציבור עמדו לנגד עינינו במשא-ומתן הקואליציוני שניהלנו.

פניה קירשנבאום: היום אני גאה לבשר על ההצלחה.

פניה קירשנבאום: ההצלחה של ישראל ביתנו אינה טמונה רק בסעיפים הקטנים של ההסכם הקואליציוני או בחלוקת התיקים.

פניה קירשנבאום: ההצלחה טמונה ברוח הדברים, בהעלאת חזון המפלגה, ראשית, לסדר-היום הציבורי במהלך מערכת בחירות, ולאחר מכן – עיגונו בסדר-היום של הממשלה החדשה.

פניה קירשנבאום: ואת החזון הזה תרגמנו למעשים.

פניה קירשנבאום: דיברנו במערכת הבחירות על קליטת העלייה – השגנו תקציבים משמעותיים לטובת העולים, והקמה של קבינט עלייה וקליטה בראשותנו; דיברנו במערכת הבחירות על סיוע לחיילים משוחררים – השגנו מימון ללימודים אקדמיים, דיור ומשכנתאות; דיברנו על ביטחון אישי, מלחמה בנגע הסמים ובפשיעה – השגנו תקציבים נוספים למשרד לביטחון פנים.

פניה קירשנבאום: וזוהי רק ההתחלה.

פניה קירשנבאום: אך זו התחלה לא פשוטה.

פניה קירשנבאום: לצד החגיגה ביום זה, באה גם אחריות עצומה.

פניה קירשנבאום: ממחר ידי הממשלה החדשה יהיו עמוסות קשיים ובעיות העומדות על הפרק.

פניה קירשנבאום: חג הפסח מתקרב, משפחות רבות יתקשו לחגוג אותו כראוי.

פניה קירשנבאום: המשבר הכלכלי המתרגש עלינו ומסחרר את המשק משפיע על כולנו.

פניה קירשנבאום: רבים יאבדו את מקום עבודתם, רבים ייפגעו כלכלית.

פניה קירשנבאום: עליכם להבין כי אין לנו מאה ימי חסד.

פניה קירשנבאום: עליכם לשנס את המותניים, ולהתחיל כבר ממחר להתמודד עם המצב.

פניה קירשנבאום: על כן, אני רוצה לברך מעל הבימה הזו את הממשלה בברכת הצלחה.

פניה קירשנבאום: מי ייתן והחוזה שאותו כרתנו כולנו עם ציבור בוחרינו יעמוד במבחנים הקשים המונחים על שולחן הממשלה והכנסת.

פניה קירשנבאום: מי ייתן ותהיה לכולנו קדנציה שתרומם ותקדם את מדינת ישראל.

פניה קירשנבאום: תודה ובהצלחה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת קירשנבאום.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת יריב לוין.

עתניאל שנלר: בבקשה, לרשותך שבע דקות.

עתניאל שנלר: אחריו – השר חיים רמון.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, היא השאירה לי שתי דקות נוספות.

דוד רותם: היא גמרה שתי דקות לפני הזמן.

עתניאל שנלר: אל תדאג.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני חושב שאפשר לומר "בשעה טובה", ואפשר לומר "בשעה טובה" פעמיים.

יריב לוין: בפעם הראשונה, אני מוכרח לומר – אני מסתכל כאן מקרוב על הכיסאות ועל השמות של הממשלה היוצאת, ואפשר לומר, בשעה טובה שזו ממשלה יוצאת, ואנחנו נראה כאן שמות אחרים ודמויות אחרות בעוד שעות אחדות.

יריב לוין: ממשלה שהורתה בחטא, בחטא ההתנתקות, בחטא הגירוש, בחטא פילוג הליכוד – כשאתם, מטיפי המוסר, אתם לקחתם את המנדטים שקיבלתם מאתנו, ועשיתם בהם בדיוק ההיפך ממה שציבור הבוחרים שלנו ביקש ורצה.

יריב לוין: אתם שיזמתם משאל מתפקדים, ואחר כך המריתם את פי חברי התנועה ופעלתם בדיוק להיפך ובניגוד למה שהתחייבתם.

שלמה מולה: מתי ראית – – –

יריב לוין: אתם, אבירי המוסר של מפלגת קדימה, הקמתם ממשלה שהורתה בחטא.

יריב לוין: ממשלה שכשלה לכל אורך הדרך, ממשלה שעוזבת היום בקול ענות חלושה, היא יורדת מהבמה, ואני מרשה לעצמי לומר – מבלי שמישהו מתגעגע.

יריב לוין: בשעה טובה גם לממשלה הנכנסת, ממשלה שמושתתת על יסודות לאומיים, שמושתתת על בסיס איתן, שמשלב פיכחון כלכלי, צדק חברתי; שמשלב עמידה איתנה על העקרונות שלנו.

יריב לוין: אתם לא הצטרפתם לממשלה הזאת לא בגלל הדרך, כי דרך קדימה, לצערי, היא דבר שלא קיים.

יריב לוין: אתם לא הצטרפתם לממשלה הזאת רק בגלל דבר אחד: לא בגלל שתי מדינות לשני עמים, בגלל שני ראשי ממשלה למדינה אחת.

יריב לוין: וכשלא קיבלתם את זה, התחלתם לחפש סיבות, תירוצים, המצאות.

יריב לוין: שתי מדינות לשני עמים – פתאום זו האידיאולוגיה החדשה של מפלגת קדימה.

יריב לוין: זאת דרך שרון, אני מבין.

יריב לוין: ואני רוצה לשאול אתכם, אילו שתי מדינות לשני עמים?

יריב לוין: הלוא יושבים פה חברי כנסת שאומרים לכם כל יום מעל הדוכן הזה בצורה הברורה ביותר – הם מבקשים שלוש מדינות לספק-עם אחד: הם רוצים גם מדינה פלסטינית בירדן, הם רוצים גם את שטחי יהודה ושומרון והם גם רוצים כאן מדינת כל אזרחיה.

יריב לוין: אז על אילו שתי מדינות לשני עמים אתם מדברים?

יריב לוין: הלוא זה מושג שלא קיים, זו המצאה שהמצאתם בדיעבד כדי לכסות על האמת.

יריב לוין: עכשיו אני רוצה לומר לכם בכנות: אין שום ספק שהיה טוב יותר לו ניתן היה להקים ממשלה עם מספר שרים יותר קטן.

יריב לוין: זה תמיד נכון, זה גם נראה יותר טוב, זה גם נראה ציבורית יותר טוב, אני חושב שזה גם היה משקף נאמנה – – –

יואל חסון: זה היה בידיים שלכם.

יריב לוין: – – – היה משקף נאמנה, אני חושב, רצון של רבים.

יריב לוין: אבל הסיבה היחידה שבגללה הממשלה היא כל כך גדולה ורבה היא העמדה שאתם גיליתם, חוסר האחריות הלאומית שלכם.

יריב לוין: אני לא רוצה לומר שאולי מישהו שמע כל הזמן דיבורים – – –

מגלי והבה: אל תדאג, בכנסת אתה כבר צריך – – –

יריב לוין: אתה יודע, חבר הכנסת והבה, אנחנו שמענו כל הזמן – – –

מגלי והבה: שמענו אותך – – –

יריב לוין: סגן השר והבה, אנחנו שמענו כל הזמן – –

מגלי והבה: את מה שמעתם?

יריב לוין: – – מכם ש-28 זה יותר מ-27 וכמה זה חשוב.

יריב לוין: אז אולי מישהו שמע והחליט שצריך להרחיב, כי כמה שיותר הרי זה משובח.

יריב לוין: אבל ברצינות אני אומר לך – – –

מגלי והבה: שמעתי בחוץ – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת והבה.

מגלי והבה: לא, הוא הביא אותנו לכנסת, הציל אותנו.

עתניאל שנלר: זו דעתו.

יריב לוין: אני אומר לך, חבר הכנסת והבה, לצערי, ראיתי את הפעולות שלך כנבחר מטעמי כאשר כיהנת בכנסת השש-עשרה מטעם הליכוד, ואני רוצה לומר לך שלא הלכת אז בדרך הנכונה, ולצערי, גם כשאתה מגיע לכנסת השלישית שלך, ואני מאחל לך רק טוב והצלחה, אתה לא עושה את זה, גם היום.

מגלי והבה: זה לא בזכותך.

יריב לוין: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, האתגרים שניצבים בפנינו הם אתגרים באמת רבים ומשמעותיים.

יריב לוין: אני חושב שאופוזיציה אחראית היא אופוזיציה שלא צועקת ולא סופרת שרים בצורה שמבזה את הכנסת; היא אופוזיציה שלגופם של דברים ולגופו של עניין תבקר, תשפיע, ואם תנהג כך גם יקשיבו לה.

יריב לוין: אבל נדמה לי שהדרך שאתם מסמנים כאן, לפחות היום, היא דרך שאינה מבשרת טובות, היא המשך ישיר של חוסר האחריות שאתם גיליתם במהלך המשא-ומתן הקואליציוני.

יריב לוין: אני קורא לכם ללכת בדרך אחרת – – –

שלמה מולה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת מולה, אני קורא לך באופן אישי, כדי שלא יהיה לך ספק.

שלמה מולה: – – –

יריב לוין: כדי שלא יהיה לך ספק.

יריב לוין: עכשיו אני רוצה לומר, אדוני, משהו על טוהר המידות.

יריב לוין: עמדה כאן על הדוכן הזה המיועדת להיות יושבת-ראש האופוזיציה, עדיין שרת החוץ, ציפי לבני.

יריב לוין: שמעתי אותה ופשוט נדהמתי.

יריב לוין: יש לה כל כך הרבה עקרונות, רק מה, הם אף פעם לא באים לידי ביטוי.

יריב לוין: זה תמיד להגיד, זה תמיד לנופף, אבל זה אף פעם לא לעשות מעשה.

יריב לוין: היא ישבה בממשלה כאשר ראש הממשלה נחקר פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם.

יריב לוין: לא רק שהיא לא עזבה, היא לא אמרה מלה.

יריב לוין: לכם יש ביקורת על מפלגת העבודה?

יריב לוין: תסתכלו על עצמכם, צמודים לכיסאות, דבוקים אליהם.

יריב לוין: דיברה פה השרה אברהם על כיסאות עור הצבי, על מה אתם מדברים?

מגלי והבה: על 37 שרים וסגני שרים.

מגלי והבה: על זה אנחנו מדברים, על השחיתות שלכם.

מגלי והבה: נמאסתם.

יריב לוין: חבר הכנסת והבה, את השולחן הזה המציא אריק שרון.

חיים אורון: כולם תלכו, תעזבו אותנו – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורון, חבר הכנסת והבה, בואו נאפשר ליריב לסיים את דבריו.

חיים אורון: אתה יודע מה, בואו נעשה יארצייט לליכוד.

חיים אורון: תשבו בחדר אחר, תריבו ביניכם – – –

עתניאל שנלר: אתה לא מצפה שאני אענה לך.

עתניאל שנלר: חיים אורון, אתה לא רוצה שאני אגיד לך שבעיקרון אתה צודק.

עתניאל שנלר: זה אומר לך יושב-ראש הכנסת.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת לוין, בבקשה תתחיל להתכנס, יש לך עוד דקה.

יריב לוין: חבר הכנסת אורון, אני רוצה לומר לך שמי שנמצא בסכנת יארצייט רצינית, לאור תוצאות הבחירות, זה לאו דווקא הליכוד.

יריב לוין: אני רוצה לומר לך יותר מזה, שמעבר לתוצאות, אני חושב שזה אולי זמן לעשות איזה חשבון נפש, קצת חשיבה, אולי לתת לממשלה החדשה צ'אנס, כמה ימים לעבוד, ובינתיים לשבת ולחשוב איפה טעינו, מה עשינו לא בסדר, איך היינו פעם 12 מנדטים ואיך אנחנו – אתם, נאמני הציבור הגדולים, הגעתם בסוף רק לשלושה.

שלמה מולה: איפה תמצא את הכסף – – – מה אתה יודע – – –

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, בואו ניתן ליריב לסיים את דבריו.

יריב לוין: משפט אחרון לחברי במפלגת העבודה: אל תיגררו אחרי הרטוריקה של קדימה, אל תיתנו להם להכניס אתכם לפינות שהם רוצים להביא אתכם אליהן.

יריב לוין: אני חושב שלמפלגת העבודה יש מה לעשות בממשלה הזאת, ובכוחות משותפים נוכל לתת מענה לבעיות האדירות שלצערנו אנחנו יורשים מהממשלה היוצאת.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא השר חיים רמון, ואחריו – חברת הכנסת אורית נוקד.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת שתהליך הקמת הממשלה נותן חומר לנאומים ארוכים מאוד, ועדיין הם יהיו מעניינים, אבל אנחנו לא ננצל את מכסת הזמן הבלתי מוגבלת שאין לנו על מנת – אדוני היושב-ראש, מכיוון שנכנסת, אז אני רוצה מאוד לברך אותך.

חיים רמון: לא הייתי אתמול כאשר הכנסת – – –

ראובן ריבלין: קודם כול, אני אאפס את השעון.

חיים רמון: בוודאי, כרגיל.

חיים רמון: הכנסת הצביעה פה-אחד ואתה באמת ראוי שתיבחר פה-אחד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

חיים רמון: אני רוצה להגיד לך שבין יתר הסיבות שבגללן אתה ראוי – אתה, אדוני היושב-ראש, דמוקרט ברמ"ח ובשס"ה.

חיים רמון: ולמה?

חיים רמון: ראיתי מה קרה לך לאחר שכיהנת כיושב-ראש הבית.

חיים רמון: ירדת לספסלים האלה והפכת להיות חכ"פ – חבר כנסת פשוט – ומילאת את התפקיד הזה בצורה שקשה לתאר אותה במלים.

חיים רמון: לא רק כאן במליאה, אלא גם בוועדת הכספים.

חיים רמון: קיבלת את הדין ואת הכרעת הדין, ואני יודע כמה זה היה קשה לך.

חיים רמון: אתה לא יריב אידיאולוגי, אתה בר-פלוגתא אידיאולוגי שלי כבר הרבה שנים.

ראובן ריבלין: נכון.

חיים רמון: מהימים שהתווכחנו אז על עזה.

חיים רמון: אני חושב שהדוגמה שנתת, לא בהיותך יושב-ראש אלא איך מתנהג בכנסת יושב-ראש לשעבר, איך הוא מכבד את הכרעת העם, היא זו שהופכת אותך להיות כל כך ראוי לחזור לכיסא הזה.

חיים רמון: אני מבקש שתחרוג ממנהגך, כפי שאתה חורג אתי הרבה פעמים, ותצרף את הצבעתי, שלא הייתי, לאלה שתמכו בך.

חיים רמון: אני מאוד מבקש, זה חשוב לי.

ראובן ריבלין: קודם כול, אני מאוד מודה לך, אבל אני רוצה לשבח את מי שאני חייב לו את העניין הזה.

ראובן ריבלין: כשנכנסתי ב-1988 לכנסת היה מנהג שחונכים את חבר הכנסת החדש.

ראובן ריבלין: החונך שלי היה חבר כנסת שלא היה זמן רב – היה קדנציה ועוד שנתיים או עוד כמה חודשים, שמו היה חיים רמון – ואני מאוד מודה לו על כך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: אם אתה עושה "שירקס" על דברי אמת, שום דבר לא עשית רע.

ראובן ריבלין: זאת האמת לאמיתה, חיים אורון ואני נכנסנו, וחיים רמון חנך אותי, ואולי צבן טיפל בחיים אורון.

דוד רותם: אדוני אמר "חנך" לא "חינך".

ראובן ריבלין: הוא לא יכול היה לחנך אותי.

חיים רמון: הוא חינך אותי.

חיים רמון: אני חנכתי אותו, אבל הוא מחנך אותי כבר הרבה שנים.

ראובן ריבלין: מנסה.

חיים רמון: מנסה.

חיים רמון: בהצלחה מוגבלת, בוא נאמר כך.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני לא אחזור לנושא שכבר לעסנו עד זרא בעניין של 30 השרים וכל הדברים שכרוכים בכך.

חיים רמון: אין לי מה להוסיף, כל הדברים נאמרו בכשרון.

חיים רמון: אין לי מה להוסיף.

חיים רמון: רק יש לי בקשה: שמעתי שאתה חבר קרוב של ראש הממשלה המיועד.

חיים רמון: כדאי שהוא יתחיל לדייק.

חיים רמון: הוא עמד על הדוכן, ולא היה נעים לי לקרוא קריאת ביניים.

חיים רמון: בכל זאת, זאת הממשלה הכי גדולה.

חיים רמון: ממשלת שרון הראשונה היתה 27, השנייה היתה 25, ועל פחות מנדטים.

חיים רמון: אבל זה לא כל כך חשוב.

חיים רמון: מה שחשוב הוא – כשהוא היה ראש האופוזיציה, אנחנו זוכרים, הוא לא תמיד דייק.

חיים רמון: היו לו טעויות, ואני לא עשיתי מהן עניין.

חיים רמון: אבל כשראש ממשלה לא מדייק זה כבר לא טוב.

חיים רמון: אני מבקש ממך, אדוני, כשם שסייעת לו רבות כשהוא היה יושב-ראש האופוזיציה ותרמת לכך שיהיה ראש ממשלה, אנא ממך, תבקש ממנו לדייק, ולפני שהוא מדבר על דברים עובדתיים – – –

חיים אורון: הוא הצליח לחנך אותך.

חיים רמון: כן.

חיים אורון: אתה אמרת קודם שלא.

חיים רמון: באופן חלקי – – –

חיים אורון: הקש היקש דומה על הדבר השני.

חיים רמון: עכשיו אני רוצה לבקש ממך עוד בקשה, ועכשיו היא בקשה רצינית, ואני מבקש להגיע לחלק שבגללו עליתי לדוכן.

חיים רמון: אני מאוד מתפלא על ראש הממשלה המיועד.

חיים רמון: בתפקיד שר הביטחון אתה צריך למנות מישהו שקודם כול אתה סומך עליו, קודם כול.

חיים רמון: עכשיו, אני שואל אותך: מי שהוליך בכחש את חבריו – איך תיאר את זה מזכ"ל העבודה?

חיים רמון: בשש הוא הכחיש, בשמונה הוא ביקש לכנס את הישיבה – – –

איתן כבל: אל תגרום לי להגן על אהוד.

חיים רמון: לא, לא, אתה לא תגן עליו.

חיים רמון: גם אם תגן, זה לא יישמע אמין, אז למה לך?

חיים רמון: אם זה נורא קשה לך לשמוע, אני מרשה לך לצאת לכמה דקות, כי החלק הבא הוא יותר רע אבל יותר חשוב.

איתן כבל: נכנסתי, אמרו לי שאתה מדבר.

חיים רמון: תגיד, מה הוא חושב באמת – ואני אחר כך אסביר – שמי שמתנהל כך בעניינים בין חבריו למפלגה וכדומה, מתנהג אחרת, זה מישהו אחר?

חיים רמון: זה ד"ר ברק ומר אהוד?

חיים רמון: זה אותו בן-אדם.

חיים רמון: זה אותו בן-אדם לענייני ביטחון.

חיים רמון: עכשיו אני רוצה להגיד לך, זה הפוך: הוא קודם התנהג בצורה כזאת כשר ביטחון כלפי ראש הממשלה וכלפי חבריו השרים, ולכן לא התפלאתי שהוא התנהג כך כלפי חבריו בעניינים לא ביטחוניים.

חיים רמון: אני מאוד מבקש ממך, רובי, זה מאוד חשוב – אדוני היושב-ראש, סליחה, רובי אני אקרא לך למטה.

ראובן ריבלין: או רובי או היושב-ראש.

חיים רמון: לא, פה אתה רק היושב-ראש בשבילי.

חיים רמון: אני רוצה באמת – השישי-שבת הזה הוא מאוד חשוב.

חיים רמון: אני מציע לך ואני מבקש ממך, תשלח אותו לקרוא פרוטוקולים, על מה, וכיצד ומה היו עמדותיו, ומה אמר שר הביטחון בשורה ארוכה של נושאים.

חיים רמון: אני מציע לו להתחיל – ואני לא ארחיב את הדיבור – בדבריו של ראש ממשלה בוועדה מסוימת בחודשים יולי-אוגוסט 2007.

חיים רמון: אני אעשה לו גם מרקר, אם זה יעזור.

חיים רמון: אני אסמן במרקר את אותם סעיפים, שאם הוא קורא, הוא כבר באותו יום מתחרט.

חיים רמון: יש לי עוד כמה פרוטוקולים, שאני אפילו לא יכול להגיד את המועדים שלהם, שרצוי שהוא יקרא.

חיים רמון: מה דחף אותו לדבר הזה, לשטות הזאת?

חיים רמון: אבל אני מבין שעל הדברים האלה אני לא יכול לדבר.

חיים רמון: אבל יש דבר שכולנו יודעים.

חיים רמון: ייסרתם אותנו כאן – בצדק, דרך אגב – על כך שנפלו טילים על תושבי דרום הארץ ולא עשינו מה שצריך.

חיים רמון: בצדק ייסרתם אותנו.

חיים רמון: למה לא עשינו?

חיים רמון: בין היתר, בראש ובראשונה למה לא עשינו?

חיים רמון: שוב, פה הדברים ידועים, פה הדברים גלויים.

חיים רמון: לא מדובר – לא להפיל ולא להחליף.

חיים רמון: מדובר על לבסס: יש אידיאולוגיה לשר הביטחון הזה.

חיים רמון: אני מציע לאנשי ישראל ביתנו – ולא במקרה אמר יושב-ראש המפלגה שלכם, המיועד לשר החוץ, שזה שר הביטחון הכי גרוע; הוא יודע למה, כי הוא היה בפרוטוקולים האלה.

חיים רמון: אבל גם בנושא שאתם באתם, אמרתם: למוטט את שלטון ה"חמאס", נכון?

חיים רמון: מי שמתנגד לכך ומי שרוצה שתהיה מדינת "חמאסטן", כהשקפת עולם, זה שר הביטחון.

חיים רמון: אנחנו לא הצלחנו למנוע את ה"תהדיה" הראשונה.

חיים רמון: גם פה – יושבת שרת החוץ.

חיים רמון: אם ראש הממשלה המיועד יגיע ויקרא את הפרוטוקולים של השלישייה, הוא יראה איך הוליך בכחש, בתחבולות, בהבטחות שווא, וכפה, לצערי, על ממשלה – בהתנגדותי, אבל זה לא נותן לי פטור – את ה"תהדיה" הראשונה.

חיים רמון: אז זה נכון.

חיים רמון: אמר ראש הממשלה המיועד שיהיו טילים באשקלון, והיו, ואני לא רוצה להיכנס לכל העניין.

חיים רמון: אבל הטילים באשדוד, הטילים בבאר-שבע – את זה ה"תהדיה" הזאת עשתה.

דוד רותם: ומי היה אז ראש הממשלה?

דוד רותם: ומי היתה אז הממשלה?

חיים רמון: מאה אחוז.

חיים רמון: זאת הערה מאוד טובה.

דוד רותם: אתם סיכנתם את מדינת ישראל, לכן שלחו את ציפי לבני הביתה ואותך הביתה.

דוד רותם: זה מגיע לכם.

דוד רותם: אתם סיכנתם את מדינת ישראל ולכן שלחו אתכם הביתה.

חיים רמון: הערה מאוד – – –

זאב בוים: – – –

חיים רמון: בוים, אל תעזור לי.

חיים רמון: הערה מאוד נכונה.

חיים רמון: בשביל זה אנחנו באופוזיציה.

חיים רמון: אבל, אתם, שבאתם לשלטון, באתם לתקן את זה.

דוד רותם: אל תדאג, אנחנו נשמור עליו.

דוד רותם: אל תדאג, לא נעשה שטויות, נשמור עליו שלא יעשה שטויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, זה ויכוח בתוך הממשלה הקודמת.

חיים רמון: לא באתם לקחת את האדריכל, את האידיאולוג – בממשלה שלנו – את האידיאולוג והאדריכל של מדינת החמסטאן, להפוך אותו שר ביטחון אצלכם.

חיים רמון: זה נשגב מבינתי.

חיים רמון: זה בסדר, הנה אנחנו לא ממשלה.

חיים רמון: טעה, טועים, טעינו, העם בחר בכם, מאה אחוז.

חיים רמון: אבל מה אתם עושים?

חיים רמון: את האדריכל, את האידיאולוג, את ההרצל של מדינת חמאסטן אתם הופכים לשר ביטחון.

חיים רמון: אתה יכול להסביר לי דבר כזה?

חיים רמון: יש היגיון בדבר הזה?

חיים רמון: ואני מודיע לך, חבר הכנסת רותם, באמת ידידי: בתוך זמן קצר הוא יביא לכם "תהדיה".

חיים רמון: בזמן ששר החוץ המיועד יהיה במולדובה, או, אני מקווה, בפריס, או במקום אחר, פתאום תהיה "תהדיה".

חיים רמון: פתאום לא יהיה לא מיטוט ולא החלפה, אלא יהיה ביסוס שלטון ה"חמאס".

חיים רמון: לכן אני מציע לכם, אני מציע לך, לראש הממשלה: תקרא את הפרוטוקולים, אדוני.

חיים רמון: אני, בזמן הרכבת ממשלה אני לא יכול לעשות את זה, לא רציתי.

חיים רמון: אבל עכשיו תקרא את הפרוטוקולים.

חיים רמון: שערות ראשו של ראש הממשלה המיועד יסמרו, יעמדו.

חיים רמון: לא יעזור שום דבר, הכול יעמוד.

חיים רמון: כמעט הלכתי להגיד משהו לא בסדר, אדוני.

חיים רמון: הכול יעמוד.

חיים רמון: אני התחלתי בדברים הקודמים, הקשים.

חיים רמון: תאמין לי, אתה יושב-ראש הכנסת, אני מניח שתהיה לך גישה לפרוטוקולים האלה.

חיים רמון: אבל, יש לי נחמה קטנה, על טעויות משלמים.

חיים רמון: על זה אני אספר לכם סיפור קטן.

חיים רמון: כשחזרתי לממשלה וגם אהוד ברק הפך להיות שר ביטחון, לפני כן הלכתי לאהוד אולמרט, ידידי, והזהרתי אותו.

חיים רמון: אבל מכיוון שאני כאילו נגוע, אז דיברתי באנדרסטייטמנט.

חיים רמון: ככה דיברתי אתו פעם, דיברתי פעמיים.

חיים רמון: הזהרתי אותו: אתה הולך לעשות טעות קשה.

חיים רמון: פעם אחת הוא התרגז עלי ואמר לי: מספיק.

חיים רמון: אדוני, שר החוץ המיועד, חבריך יסבירו לך את העניין של אהוד ברק.

ראובן ריבלין: הוא היה פה כל הזמן.

ראובן ריבלין: הוא שמע אותך כל הזמן.

חיים רמון: אם הקשבת, אני רגוע.

אביגדור ליברמן: אתה מאמין שאני אפסיד נאום שלך?

חיים רמון: נכון, בצדק.

חיים רמון: יום אחד הוא התרגז עלי, ראש הממשלה אהוד אולמרט, והוא אומר לי – – –

ראובן ריבלין: יש לך עוד 11 שניות.

חיים רמון: אני עומד בזמנים.

חיים רמון: תאמין לי, אל תדאג.

חיים רמון: מתן, תאמין לי – – –

מתן וילנאי: כמה פעמים אני יכול לשמוע את זה?

חיים רמון: אתה לא שמעת אף פעם, כי אם היית שומע, לא היית נהיה סגן שלו.

ראובן ריבלין: הואיל והשר מתן וילנאי הפריע לך, אני נותן לך עוד דקה, אבל אני מבקש ממך לסיים.

ראובן ריבלין: תגמור את הסיפור.

חיים רמון: סיפור זה סיפור.

ראובן ריבלין: הואיל ואתה באמצע הסיפור – אבל שלא יתארך.

חיים רמון: חס וחלילה.

חיים רמון: חס וחלילה, אדוני היושב-ראש.

חיים רמון: אני אנצל את טוב לבך?

חיים רמון: אני אומר לו.

חיים רמון: הוא אז דופק על השולחן, זה היה אצלו בבית, הוא אומר לי: חיים, תפסיק לבלבל את המוח.

חיים רמון: מה אתה חושב, שאני חדל-אישים?

חיים רמון: אני אראה לו מה זה, והוא יתנהג בהתאם.

חיים רמון: הבנתי שהגדשתי את הסאה.

חיים רמון: אחרי לא הרבה זמן, אחרי חודש, באים אלי עוזריו, שהיו כולם בעד, וככה בשקט אומרים לי: חיים, למה לא סיפרת לנו את כל הדברים שקורים?

חיים רמון: שרת החוץ יודעת על מה אני מדבר.

חיים רמון: אמרתי: ניסיתי, אבל לא הקשבתם.

חיים רמון: אז, אחרי איזה שלושה חודשים, מגיע אלי ראש הממשלה ואומר לי: חיים, אני מאוד כועס עליך.

חיים רמון: אני אומר לו: מה עשיתי?

חיים רמון: אני בטוח, תמיד יש משהו לכעוס עלי.

חיים רמון: אני אומר לו: מה עשיתי?

חיים רמון: הוא אומר: למה לא הזהרת אותי משר הביטחון אהוד ברק?

חיים רמון: אמרתי: אני לא הזהרתי?

חיים רמון: לא, לא הסברת לי בדיוק.

חיים רמון: אמרתי לו: אתה צודק, כי השפה שלי, בכלל השפה העברית, היא לא מספיק עשירה על מנת לתאר את מה שיקרה.

חיים רמון: לא יכולתי לתאר כי שפתי דלה.

חיים כץ: חיים, אתה מדבר יפה אבל צריך להצביע.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, עד עכשיו – – –

ראובן ריבלין: רבותי, אי-אפשר יותר להפריע כי הוא מסיים את הסיפור ומסיים את דבריו.

חיים אורון: חיים, עד עכשיו קטטות בליכוד, עכשיו יש קטטות בעבודה.

חיים אורון: עזבו אותנו מזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, ג'ומס ידידי, אני מבקש.

חיים אורון: אלה מתקוטטים – – –

ראובן ריבלין: הוא מסיים.

ראובן ריבלין: עד עכשיו הוא עמד בזמנים בצורה מעוררת כבוד.

ראובן ריבלין: עכשיו תיתן לו לסיים.

חיים רמון: אני אומר שבתוך זמן קצר, לא רב, ראש הממשלה הנוכחי, גם הוא – אף-על-פי שאנחנו בידידות רבה – יבוא ויגיד לי: למה לא הזהרת אותי?

חיים רמון: אני יודע, יש אגדות ויש המצאות, ואני אומר לכם: המציאות היא כזאת שראש הממשלה, ודאי שר החוץ – לשר החוץ לא יהיה מושג; הוא עם ראש אמ"ן לא יוכל להיפגש.

חיים רמון: איווט, ניפגש עוד חודשיים פה, אל תדאג, אנחנו פה.

חיים רמון: ראש הממשלה לא ידע דברים משמעותיים, והוא ידע עליהם בצורה מעוותת, לא נכונה ואמיתית.

ראובן ריבלין: אדוני מתכוון לסיים גם במשפט חיובי.

חיים רמון: הנה, אני מסיים.

חיים רמון: לכן אני מאוד מאוד מודאג.

חיים רמון: אני משוכנע שאתה תעביר לו את דברי.

חיים רמון: ובשישי-שבת, כשהוא יסיים את הפרוטוקולים, אני מבקש שהוא יצלצל אלי, ואני אספר לו עוד כמה דברים, כדי שלא יבוא אלי בטענות.

חיים רמון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה למשנה לראש הממשלה, חבר הכנסת חיים רמון.

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא חברת הכנסת אורית נוקד, אחריה יהיה חבר הכנסת נחמן שי מקדימה, אחריו – חבר הכנסת דודו רותם, ואז שני הנואמים המסיימים ונוכל לגשת להצבעה, ואם היא תצלח – להשבעה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משפחות, אורחים יקרים, ראשית אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב-ראש.

אורית נוקד: בהכירי אותך אני יודעת שתמלא את התפקיד באחריות, ברגישות, עם הרבה הומור, אז בהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה רבה; חן-חן.

אורית נוקד: אני מודה שלאחר הבחירות ולאור התוצאות סברתי ברמה העקרונית שעל מפלגת העבודה לשבת באופוזיציה.

אורית נוקד: הייתי בטוחה גם שהממשלה תורכב מהליכוד ומקדימה.

אורית נוקד: אבל לאחר שציפי לבני הודיעה כי פניה של קדימה לאופוזיציה ולנוכח העובדה שהונחה הצעה רצינית על-ידי ראש הממשלה המיועד בנימין נתניהו על שולחנו של יושב-ראש העבודה אהוד ברק – – –

ראובן ריבלין: לא, לא, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: רגע, שם אפילו לא חבר כנסת על המדרגות.

ראובן ריבלין: על המדרגות מי שאינו חבר כנסת לא עולה, למעט מזכירי הכנסת, כמובן.

ראובן ריבלין: אני עוצר את השעון, בבקשה.

אורית נוקד: לאחר שציפי לבני הודיעה כי פניה של קדימה לאופוזיציה, ולנוכח העובדה שהונחה הצעה רצינית על-ידי ראש הממשלה המיועד בנימין נתניהו על שולחנו של יושב-ראש העבודה אהוד ברק, החלטתי לשקול שוב את הדברים באופן ענייני, כשמה שהנחה אותי הוא מה נכון וטוב למדינה לאור המצב הביטחוני והכלכלי שבו אנו נמצאים.

אורית נוקד: כמובן, היה לי חשוב מאוד לבחון את השאלה היכן אנו, כמפלגה שיש לה תפיסת עולם ודרך, יכולים להשפיע יותר – בקואליציה או באופוזיציה.

אורית נוקד: חשבתי שבסיטואציה הקיימת, שבה קדימה בחרה באופוזיציה, השפעתנו נוכח מספר המנדטים שקיבלנו עלולה להיות קטנה, וספק רב אם קולנו היה נשמע.

אורית נוקד: לעומת זאת, אני מאמינה שכניסתנו לממשלה מבטיחה לנו השפעה משמעותית על דרך הפעולה של הממשלה ומדיניותה.

אורית נוקד: נהיה במקום שבו עושים ולא רק מדברים.

אורית נוקד: הציבור לא ייחל לממשלה כל כך גדולה, אך אלה תוצאות הבחירות, וזה כנראה המחיר של ממשלה רחבה.

אורית נוקד: בטווח הקצר הממשלה נראית בזבזנית, אך עקב יציבותה – כך אני מאמינה – לא נלך כל שנתיים לבחירות, ולכן ייחסך כסף רב.

אורית נוקד: מעבר לכך, חשוב לזכור כי ממשלת ימין צרה היתה יכולה להיות מאוד בעייתית לישראל ועלולה היתה להוביל אותה לבידוד ברמה העולמית.

אורית נוקד: כניסתה של מפלגת העבודה לממשלה ממתנת אותה בכל התחומים.

אורית נוקד: ההסכם הקואליציוני שנכרת עמנו מבטיח שבהיבט המדיני הממשלה הנכנסת תהיה מחויבת לכל ההסכמים הבין-לאומיים שנחתמו עד כה ותפעל לקדם את נושא השלום באזור.

אורית נוקד: היבט נוסף, שעליו נאבקנו בכנסת הקודמת – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, זה אולם המליאה.

ראובן ריבלין: שמעתי את חברי הכנסת מקשיבים לך בקשב רב.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אורית נוקד: היבט נוסף, שעליו נאבקנו בכנסת הקודמת, קשור בשמירה על שלטון החוק.

אורית נוקד: בהסכם הקואליציוני שנחתם עמנו נכתב שהממשלה תפעל לביצור שלטון החוק ולא יהיה ניתן לשנות חוקי-יסוד קיימים או לחוקק חדשים אלא בהסכמת כל אחת ואחת מסיעות הקואליציה.

אורית נוקד: אנחנו נהיה שם על מנת להקפיד שהדברים יבוצעו.

אורית נוקד: אני מודעת לעובדה שיש שוני רב בין תפיסתו הכלכלית של ראש הממשלה בנימין נתניהו לבין התפיסה הסוציאל-דמוקרטית של מפלגת העבודה.

אורית נוקד: ההסכם הקואליציוני שנחתם טומן בחובו הישגים כבירים לטובת החברה והמשק.

אורית נוקד: חלק גדול מסעיפיו, ניתן למצוא בהם את עיקרי משנתנו הכלכלית-החברתית.

אורית נוקד: פורום השולחן העגול קובע שלא תתקבל שום החלטה כלכלית משמעותית ללא תמיכתם של יושב-ראש ההסתדרות ונשיא התאחדות התעשיינים.

אורית נוקד: זה יהווה משקל נגד למשרד האוצר.

שלי יחימוביץ': – – – שהפורום ימליץ לממשלה והממשלה תצביע – – –

אורית נוקד: אני לא הפרעתי לך, ואל תתווכחי אתי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, אורית נוקד לא מסכימה – – –

שלי יחימוביץ': קריאה אחת.

ראובן ריבלין: קריאה זה בסדר, אבל שמענו אותה.

שלי יחימוביץ': ההסכם הקואליציוני זה שהשולחן העגול ימליץ לממשלה, והממשלה תצביע.

ראובן ריבלין: תודה רבה, זה לא נאום.

ראובן ריבלין: קריאת ביניים לא יכולה להיות נאום תשובה.

ראובן ריבלין: התקנון קובע מתי יש תשובה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אני נותן לך עוד דקה.

אורית נוקד: אני אומרת לכם, כחברה בוועדת הכספים בכנסת הקודמת נאבקתי על צמצום חוק ההסדרים, הגדלת קצבאות הזיקנה, ביטול דמי הניהול בקרנות הפנסיה הוותיקות.

אורית נוקד: אני לא יכולה לומר שהיתה הצלחה גדולה בנושאים האלה.

אורית נוקד: האוצר תמיד התנגד.

אורית נוקד: אבל בהסכם שנחתם הצלחנו – הסכם שהובל בצורה יוצאת דופן בהצלחתו על-ידי עופר עיני – להקפיא את דמי הניהול למשך שנתיים, ואני מקווה שלאחר מכן הם יבוטלו כליל; קצבאות הזיקנה תוגדלנה; חוק ההסדרים יצומצם, שלי, ויוקצו תקציבים להכשרה מקצועית, לסבסוד מעונות-יום, להגדלת שיעור ההשתתפות של נשים בשוק העבודה.

אורית נוקד: אני חושבת שכל אלה אינם דברים של מה בכך ואינם מובנים מאליהם.

אורית נוקד: ללא כניסת העבודה לממשלה כל הדברים הללו לא היו מתקיימים.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

אורית נוקד: אוקיי, אני אקצר.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא אקצר: ואסיים עכשיו – – –

אורית נוקד: אז לסיום, תפילה ותקווה.

אורית נוקד: אני מתפללת שהממשלה החדשה תצליח להשיב את גלעד שליט הביתה בריא ושלם, ואני מקווה שהממשלה תגשים את יעדיה.

אורית נוקד: אני רוצה לאחל הצלחה לראש הממשלה ולשרים שימונו כאן הערב.

אורית נוקד: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הם ייבחרו ולאחר מכן יוכתרו.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת נחמן שי, נציג סיעת קדימה.

ראובן ריבלין: הוקצו לו מסיעתו חמש דקות, ולאחר מכן – ישראל ביתנו, חבר הכנסת דודו רותם.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני רוצה להצטרף לכל דברי הברכה שקיבלת, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: באמת, היכרותנו היא ארוכת ימים, ואני באמת מאושר על ההזדמנות שיש לי לברך אותך.

נחמן שי: אני גם עוקב – בשעות הראשונות שלך, בערך, שאתה מנחה את הכנסת – זה מביא הרבה כבוד לבית הזה, ואני שמח על כך.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך.

נחמן שי: חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, הממשלה החדשה יוצאת לדרך בצליעה.

נחמן שי: היא כבדה, היא מסורבלת, היא עמוסה מדי, והעיקר – אין היא מכוונת ליעד העיקרי של ממשלה בישראל, והוא להוביל את ישראל אל הפתרון המדיני האחד, הקביל והמקובל.

נחמן שי: אני מבין את רצונו של ראש הממשלה המיועד בנימין נתניהו להרכיב ממשלה, אך נראה שבדרכו לשם הוא שגה כמה שגיאות בסיסיות, המעכירות מהרגע הראשון את דרכו ומטילות צל כבד על הדרך של הממשלה החדשה.

נחמן שי: רק לפני שבועיים ציינה הכנסת, הבית הזה, את יום האשה הבין-לאומי.

נחמן שי: שבועיים אחר כך יהיו בממשלה החדשה, הגדולה בממשלות ישראל – 30 שרים ורק שתי שרות.

נחמן שי: 30 שרים ורק שתי שרות.

נחמן שי: מעבר לכך, במטבחון המדיני-הביטחוני יושבים שבעה גברים, אולי אפילו שמונה.

נחמן שי: אף לא אשה אחת.

נחמן שי: האמת היא שראש הממשלה הגשים את החזון – – –

אורית נוקד: – – –

יואל חסון: כי ציפי לבני – מה לעשות?

יואל חסון: היא לא – – –

אורית נוקד: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת נוקד, אני לא הסכמתי שיפריעו לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, אתה הקצבת בתור יושב-ראש הסיעה לחבר סיעתך חמש דקות.

ראובן ריבלין: לא חראם על חמש הדקות שלו?

נחמן שי: האמת היא שראש הממשלה המיועד הגשים את החזון הפמיניסטי.

נחמן שי: הוא סוף-סוף הוציא את הנשים מהמטבח, אבל הפעם, לא מהמטבח הנכון.

נחמן שי: 51% מאוכלוסיית ישראל אינה מיוצגת בפורום הביטחוני-המדיני הבכיר ביותר במדינת ישראל.

נחמן שי: הטעות השנייה, כבר הזכרנו פה כמה פעמים הערב, היא פיצול התיקים עד דק.

נחמן שי: בעוונותי שימשתי פעם מנכ"ל של משרד המדע, התרבות והספורט.

נחמן שי: יושב פה מתן – הוא היה השר באותה תקופה.

נחמן שי: זה משרד קטן, תקציבו מצומצם ויכולתו להשפיע היא מזערית.

נחמן שי: בממשלה החדשה אנחנו מקבלים שני משרדים: מדע, תרבות וספורט.

נחמן שי: למה?

נחמן שי: מה קרה?

נחמן שי: יש יותר כסף?

נחמן שי: יש יותר תקציב?

נחמן שי: יש איזו תבונה חדשה?

מאיר שטרית: – – – לחלק לשניים.

מאיר שטרית: תרבות וספורט.

נחמן שי: יכול להיות.

נחמן שי: שוקלים גם את זה, שמעתי.

נחמן שי: דוגמה שלישית – משרד להסברה ולתפוצות.

נחמן שי: בעוונותי יש לי הבנה מסוימת בנושא הזה.

נחמן שי: כבר היו פעמיים משרדים להסברה.

נחמן שי: פעמיים היו ופעמיים נסגרו.

נחמן שי: אי-אפשר להקים משרד הסברה במדינת ישראל כאשר גוף ההסברה העיקרי נמצא בכלל במשרד החוץ.

נחמן שי: הסברת החוץ מונחת במשרד החוץ.

נחמן שי: אז אני אומר לידידי יולי אדלשטיין שאיננו פה – הוא הולך לכישלון ברור.

נחמן שי: בעוד כמה חודשים הוא יתייצב בפנינו, יחזיר את התיק הזה, אם זה מקובל, ויגיד: אני לא יכול לעשות את התפקיד הזה יותר.

נחמן שי: טעות רביעית – הממשלה הזו, ככל שהיא גדולה יותר, גורמת לכך שהכנסת תהיה קטנה יותר.

נחמן שי: וכאן אני מבקש גם את שימת לבך, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: ככל שהכנסת תהיה קטנה יותר היא תהיה חלשה יותר והיא לא תוכל למלא את התפקיד העיקרי שמוטל עליה, וזה לפקח על הזרוע המבצעת במדינת ישראל.

נחמן שי: היא לא תוכל לעשות את זה.

נחמן שי: וכאן שמעתי על עוד רעיון מבריק – נקטין את הוועדות, כי אין מספיק חברים בצד הזה, שישבו בוועדות.

נחמן שי: זה גם רעיון רע.

נחמן שי: אסור שזה יהיה כך, כי מסתכלים עלינו, על הבית הזה, ועל האחריות שלו כלפי הזרוע המבצעת.

נחמן שי: זה התפקיד שלנו.

נחמן שי: זו טעות חמורה, והטעות החמישית שאני אוסיף עליה, היא העיוורון המדיני של הממשלה הזו.

נחמן שי: מי שאינו רואה כי העולם שסביבנו השתנה, מי שמנסה להתעלם מן ההסכמה הבין-לאומית הרחבה באירופה ובארצות-הברית לפתרון של שתי מדינות לשני עמים, מוביל את ישראל לדרך מסוכנת.

נחמן שי: לאמיתו של דבר, אין לי ספק כי ישראל תצטרך, תיאלץ, בסופו של דבר, ללכת בדרך הזאת.

נחמן שי: ואם כך, מדוע לא ליזום?

נחמן שי: מדוע לא להוביל?

נחמן שי: הכנסת, בצדק, חרדה לתדמיתה, וגם אתה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: אבל כאשר הציבור מסתכל עליה, מסתכל עליה ומנסה ללמוד מה היא אומרת לו, הוא רואה מערכת מעוותת, עקומה, נטולת מידתיות.

נחמן שי: הוא רואה פער בין מלים למעשים, בין הבטחות לבין קיומן.

נחמן שי: לכן אני חושב שהאחריות שלנו היום היא לומר לא לממשלה הזו.

נחמן שי: אני, אדוני היושב-ראש, חבר חדש בכנסת הזו.

נחמן שי: אני גאה על ההזדמנות שניתנה לי לבוא הנה.

נחמן שי: אבל יחד עם זאת אני מודע לגילויים ולאמירות הציניות לגבי מה שמתרחש בבית הזה.

נחמן שי: ולכן אני מבקש גם להזעיק אותך, לחשוב איך משפרים את התדמית של הכנסת הזאת בעיני העם, כי הנזק – והנזק נגרם כבר הלילה – הוא נזק גדול, נזק מצטבר.

נחמן שי: אני מאחל לראש הממשלה – שאיננו פה הערב, או כרגע, בדקות האלה – ולממשלתו הצלחה, כי כך צריך וכך נהוג.

נחמן שי: אבל אני גם אומר שאנחנו, מהמקום שלנו בקדימה, יחד עם חברינו באופוזיציה, נעקוב, נשקיף, נתקוף, נבקר ונוודא כי תנהגו בהגינות, בשקיפות, באחריות ומתוך ראייה ממלכתית.

נחמן שי: אנחנו נתמוך כשצריך ונתנגד כשצריך.

נחמן שי: קדימה בחרה ללכת לאופוזיציה.

נחמן שי: אני גאה על ההחלטה הזאת.

נחמן שי: היא נכונה ונבונה.

נחמן שי: אבל אני אומר לכם ול-760,000 איש שתמכו בקדימה: קדימה תחזור.

נחמן שי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי, שעל השנייה סיים את דבריו.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת דודו רותם, המיועד לשמש כיושב-ראש ועדה חשובה ביותר בכנסת.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הסיעה, רוברט אילטוב, הקציב לך, אדוני, חמש דקות.

דוד רותם: כן, אבל פאינה השאירה לי שתי דקות משלה.

ראובן ריבלין: אין trade, אבל אנחנו נדאג שאתה – – –

דוד רותם: לא, היא ביקשה לקצר אותה – – –

ראובן ריבלין: אנחנו לא נקצר את דבריך בדקות האחרונות אם תהיה באמצע המשפט.

דוד רותם: תודה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ינאי המלך אמר לאשתו – – –

ראובן ריבלין: שלומציון.

דוד רותם: – – – לשלומציון אשתו: "אל תתייראי, לא מן הצדוקים ולא מן הפרושים כי אם מן הצבועים, העושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס".

דוד רותם: אני יושב כאן היום ושומע את שרת החוץ מדברת על כך שהממשלה החדשה מסרה את כל עקרונות אכיפת החוק לאביגדור ליברמן, שנחקר במשטרה.

דוד רותם: רבותי, בואו נבדוק מה הציעה השרה לבני כשהיא רצתה שאביגדור ליברמן ימליץ עליה לראשות הממשלה.

דוד רותם: מה היא הציעה לו? הרי היא היתה מוכנה לתת לו להיות נשיא בית-המשפט העליון, רק כדי שהוא ייתן לה להיות ראש ממשלה.

דוד רותם: אין איזה גבול עד כמה אפשר להיות חוצפן?

דוד רותם: בואו נבדוק את הממשלות שבהן ישבה ציפי לבני.

דוד רותם: היה ראש ממשלה, קראו לו אריק שרון.

דוד רותם: מי היה שר המשפטים שלו?

דוד רותם: ציפי לבני.

דוד רותם: מי היה שר המשטרה שלו?

דוד רותם: איש קדימה.

דוד רותם: מי היה יושב-ראש ועדת החוקה שלו?

דוד רותם: איש קדימה.

דוד רותם: ואריק שרון, כמו שאתם יודעים, רבותי, לא נחקר מעולם במשטרה, הוא היה פשוט צדיק בדורו.

דוד רותם: ואני אגיד לכם את האמת – הוא היה צדיק בדורו.

דוד רותם: כי אחרי שירש אותו אולמרט, אז בואו נבדוק מה קרה אז: דיכטר היה שר המשטרה.

דוד רותם: מנחם בן-ששון, קדימה, היה יושב-ראש ועדת חוקה.

דוד רותם: ומי נחקר?

דוד רותם: אהוד אולמרט נחקר, הירשזון נחקר, רוחמה אברהם נחקרה, אפללו נחקר.

דוד רותם: נגד הירשזון בסוף אפילו הגישו כתב-אישום.

דוד רותם: אבל זה בסדר.

דוד רותם: מה שלא בסדר זה כשנותנים את זה לליברמן.

דוד רותם: ואתם יודעים למה?

דוד רותם: משום שליברמן לא הסכים לעשות את ציפי לבני ראש ממשלה.

דוד רותם: אז יש גבול, בואו – קצת צניעות.

דוד רותם: עכשיו, אני אגיד לכם יותר מזה, וזה הדבר הכי מדהים, הכי מדהים בעולם.

דוד רותם: עומד פה חיים רמון, ומספר לנו דבר מדהים: כשאמר אביגדור ליברמן שברק הוא שר ביטחון גרוע, כולם תקפו אותו.

דוד רותם: בא הנה היום חיים רמון ומגלה לנו דבר נורא: אהוד ברק, בעיקרון, בנה את חמאסטן.

דוד רותם: מה עשתה ציפי לבני, שישבה באותה ממשלה?

דוד רותם: היא מחתה?

דוד רותם: היא אמרה: רבותי, צריך לפטר אותו?

דוד רותם: שום דבר לא.

דוד רותם: כי ציפי לבני רוצה חמאסטן.

דוד רותם: בואו נמשיך עם ציפי לבני.

דוד רותם: אני עמדתי כאן והעליתי את חוק ברית הזוגיות.

דוד רותם: מה הצביעה ציפי לבני?

דוד רותם: נגד.

יואל חסון: מה יש לך עם ציפי לבני?

יואל חסון: אתה – – – כשציפי לבני היתה שרת החוץ.

נחמן שי: עכשיו יש ברית זוגיות?

נחמן שי: – – –

דוד רותם: ציפי לבני החצופה הזאת לא תדבר על אביגדור ליברמן ככה.

יואל חסון: – – –

נחמן שי: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, פעמים רבות עומדים פה על הבמה – – –

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, פעמים רבות עומדים פה אנשים על הבמה ומטיחים דברים.

ראובן ריבלין: כל זמן שזה במסגרת המותר הפרלמנטרי – – –

יואל חסון: אדוני, האם חצופה אפשר לומר – – –

ראובן ריבלין: פרלמנטרי לחלוטין.

יואל חסון: פרלמנטרי?

יואל חסון: חצופה?

ראובן ריבלין: לא נעים, לא נעים, אבל פרלמנטרי לחלוטין.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

קריאות: – – –

דוד רותם: אני מצטער, היא לא חצופה.

דוד רותם: סליחה, יואל.

ראובן ריבלין: בואו לא ניכנס להגזמות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, לדבר לעניין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם מדבר במענה לשון ביחס לאמירתה של ממלאת-מקום ראש הממשלה, שרת החוץ ויושבת-ראש האופוזיציה העתידית, ובהחלט הוא עונה לה, ולכן הוא מדבר לעניין.

ראובן ריבלין: איך כל אחד מתבטא זה בא מביתו.

ראובן ריבלין: אנחנו לא בית-חינוך.

ראובן ריבלין: אנחנו פה בבואה של הציבור, וכל שליח ציבור חונך בביתו.

שלי יחימוביץ': – – –

ראובן ריבלין: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת רותם לדבר.

ראובן ריבלין: כאשר הוא יעבור את גבול המותר, אני אעיר לו.

ראובן ריבלין: עד עכשיו הוא לא הגיע כדי אפילו כניסה למתחם אפור.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: לא יראה אדוני בזה עידוד שלי להגזים.

דוד רותם: אדוני, אני לא חושב שאני מגזים.

דוד רותם: אני חושב – – –

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי לך שאתה מגזים, אמרתי רק שלא יראה בזה עידוד.

דוד רותם: אני לא רואה בזה עידוד.

ראובן ריבלין: כן.

דוד רותם: עכשיו אני רוצה לומר לכם, חברי מקדימה: זה נורא מתסכל לוותר על תפקיד יושב-ראש הקואליציה.

דוד רותם: זה נורא מתסכל לעזוב את השולחן הזה.

דוד רותם: זה נורא מתסכל לעזוב את מכוניות השרד.

דוד רותם: אבל, רבותי היקרים, זו הדמוקרטיה.

צחי הנגבי: "מאזדה 3" – – –

דוד רותם: שלום, צחי.

דוד רותם: "מאזדה 3" זה מה שתקבל.

דוד רותם: זה מה שתקבל.

דוד רותם: אתה יודע מה?

דוד רותם: אתה מזכיר לי, לא חשבתי עליך.

דוד רותם: חבר'ה, רק תזכרו, גם צחי הנגבי נחקר.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך – – –

דוד רותם: אז שלא תדברו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, מרגע זה, כל ההערות שלך והדיבורים הם על חשבונך.

דוד רותם: אני יודע שזה על חשבוני.

ראובן ריבלין: השר בר-און מחכה בכיליון עיניים כדי להראות לחבר הכנסת חסון איך מדברים באמת במתינות.

דוד רותם: אז אני מציע לכם, חברי קדימה – – –

יואל חסון: אתה יודע מה?

יואל חסון: אני מסכים אתך.

יואל חסון: אני אלמד מרוני בר-און.

ראובן ריבלין: חברים, אל תביאו לידי ביזוי הכנסת.

ראובן ריבלין: נחמן שי אמר בצדק: תדמיתה של הכנסת חשובה.

ראובן ריבלין: היא סינרגיה שגדולה מכל מרכיביה, ואנחנו 120 מרכיבים.

ראובן ריבלין: ואני מודיע לכם: הכנסת יותר חשובה מכל אחד ואחד מאתנו ומכולנו יחד.

ראובן ריבלין: ולכן אני מציע להיות ביקורתיים, להיות אפילו, במידה רבה, חדים כתער, אבל לא לעבור את הגבול שבו הכנסת, ככנסת, מבוזה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, יש פה מישהו שבגד ב-300,000 אנשים.

יוחנן פלסנר: הוא הבטיח להם את ברית הזוגיות והוא התקפל.

ראובן ריבלין: אבל דיברת, היתה לך ההזדמנות לומר לו את זה.

ראובן ריבלין: ואני אומר לך: אל תגלה לאף אחד, אבל יהיה לך עוד הרבה זמן לענות לו.

יוחנן פלסנר: אתה רוצה שהוא יענה לי?

יוחנן פלסנר: – – –

ראובן ריבלין: הוא לא צריך, הוא לא מחויב לך לכלום.

דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, אני כבר אענה לך.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: עכשיו, הואיל וגזלו ממך שלוש דקות, אני מוסיף לך שלוש דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: ולסיים.

דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, אני אגיד לך – – –

יוחנן פלסנר: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פלסנר, אתה לא עונה לו.

ראובן ריבלין: אתה עכשיו מדבר לאולם.

ראובן ריבלין: אם אתה תאמר שם של חבר כנסת אחד והוא יענה לך, זה יהיה על חשבונך.

ראובן ריבלין: בבקשה, יש לך שלוש דקות.

דוד רותם: חברי הכנסת, אני עמדתי כאן והעליתי את חוק ברית הזוגיות.

דוד רותם: ואז היתה הצבעה שמית.

דוד רותם: גם אתה, רוני בר-און, גם הגברת לבני – אתה, סליחה, לא.

דוד רותם: גברת ציפי לבני הצביעה נגד החוק הזה.

רוני בר-און: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אתה עולה אחריו, תוכל לדבר.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש – ממי קיבלת את החוק הזה?

רוני בר-און: רק תגיד.

ראובן ריבלין: יש לך שמונה דקות תמימות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: ואת החוק הוא קיבל מחבר הכנסת רוני בר-און, לימים שר האוצר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד רותם: קדימה הצביעה נגד חוק ברית הזוגיות.

מרינה סולודקין: לא כולם.

דוד רותם: לא כולם, נכון.

יוחנן פלסנר: ואתה נכנסת עם אותם – – –

ראובן ריבלין: פלסנר, אני מבקש.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אתם לא יכולים להפריע לדודו רותם.

ראובן ריבלין: זה כמעט נאום הבכורה שלו.

ראובן ריבלין: מה אתם – תנו לו.

ראובן ריבלין: בבקשה, דודו.

דוד רותם: אז בואו, רבותי היקרים.

דוד רותם: רק אחרי שאתם לא הסתדרתם – – –

עתניאל שנלר: – – –

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עתניאל שנלר, סגן יושב-ראש הכנסת, אני מבקש ממנו לכבד – – –

עתניאל שנלר: לא, מה שאני רוצה להעיר לו זה – – –

ראובן ריבלין: אל תעיר לו.

ראובן ריבלין: אל תעיר לו.

עתניאל שנלר: – – – הוא בעצם למנוע את ברית הזוגיות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד רותם: חברים יקרים, חברי קדימה, כאשר ש"ס עזבה אתכם, פתאום נזכרתם בחוק ברית הזוגיות.

דוד רותם: איך קרא לזה עמית סגל בטלוויזיה?

דוד רותם: אתם מומחי הזיגזוגיות.

דוד רותם: אז בואו, כדאי שתלמדו: גם באופוזיציה אפשר לשרת את העם.

יוחנן פלסנר: למה אתה ויתרת?

דוד רותם: אני לא ויתרתי, אני הגשתי את החוק הזה – – –

ראובן ריבלין: אם אתה תענה לו, אני מודיע לך: יש לך עוד דקה וחצי.

דוד רותם: סליחה.

דוד רותם: סליחה, אדוני.

ראובן ריבלין: כן.

דוד רותם: אני מודיע לכם, חברים יקרים, תשבו באופוזיציה, תלמדו איך עובדים בוועדות הכנסת, לא יזיק לכם, ובסופו של דבר, בקדנציה הבאה – – –

יואל חסון: נהיה 40 מנדטים בקדנציה הבאה.

דוד רותם: ככה אתה מקווה.

יואל חסון: אני יודע.

דוד רותם: אם תהיו חמישה, תגידו תודה.

יואל חסון: אמרת את זה גם קודם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

דוד רותם: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת, שבאמת קיצר בדבריו הרבה.

ראובן ריבלין: חברים, רבותי, אני מזמין את שר האוצר וחבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: נא לשבת, חבר הכנסת רותם.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, קודם כול שוב ברכה, הפעם מן הדוכן – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

רוני בר-און: – – על חזרתך לתפקיד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

רוני בר-און: חברי חברי הכנסת, שרי הממשלה הנכנסת והכיסא הריק של ראש הממשלה המיועד – תתרגלו, הכנסת הזאת תדבר הרבה אל כיסא ריק של ראש ממשלה.

רוני בר-און: תתחילו להתרגל.

דוד רותם: זה נמשך מהכנסת הקודמת.

רוני בר-און: אני מאוד מאוד מוטרד, חברי חברי הכנסת, מהממשלה שמוצגת כאן היום, מהממשלה שתושבע בעוד זמן קצר.

רוני בר-און: זו ממשלה גדולה ומסורבלת, זו ממשלה שיש בה הרבה מאוד אינטרסים נוגדים סביב שולחן אחד.

רוני בר-און: יגיד לכם את זה ביושר סגן ראש הממשלה ושר החוץ המיועד, איזו שפה משותפת יש לו עם סגן ראש הממשלה ועם שר הביטחון המיועד.

רוני בר-און: עוד מעט נזכיר את חוות הדעת המאוד-מאוד מדויקת של שר החוץ המיועד על שר הביטחון המיועד, גם בדיסציפלינה הביצועית וגם בדיסציפלינה המנטלית.

רוני בר-און: ממשלה שיש בה ניגודי אינטרסים פשוט בלתי אפשריים – בביטחון, בכלכלה, בחברה.

רוני בר-און: איך אפשר לחבר את הדבר הבלתי-אפשרי הזה?

רוני בר-און: יש פה הסכמים קואליציוניים, אדוני היושב-ראש, מונחים פה הסכמים קואליציוניים שמבשרים רעות, הסכמים קואליציוניים שחייבים להדיר שינה מעיני כל אחד שעיניו בראשו.

רוני בר-און: יש פה עלויות פנומנליות שהמשק לא יודע לקחת על עצמו.

רוני בר-און: אם הממשלה שתוצג היום, אדוני היושב-ראש, תפתיע ותחזיק מעמד שלוש שנים עד להבשלת כל ההסכמים הקואליציוניים, מחיר הקואליציה הזאת הוא 8 מיליארדי שקל בשנה – כסף תוספתי, על כל תקציב, לפני כל תזוזה של הממשלה הזאת.

רוני בר-און: יש פה הרבה שרים ומשרדים; יש פה חוסר יעילות; יהיה פה קושי נורא בתפקוד; יש פה פיצול פונקציונלי מלאכותי של תחומים קשורים.

רוני בר-און: פשוט לא יהיה אפשר לתפקד; יש פה הכבדה ממשית על תקציב המדינה, ובעיקר, בעיקר – יש קושי ביכולת לקיים את ההבטחות.

רוני בר-און: אבל בהכירנו את הנפשות הפועלות, גם המבטיחים יודעים וגם אלה שקיבלו את ההבטחות יודעים שאין שום כוונה לקיים את ההבטחות האלה.

רוני בר-און: אדוני ראש הממשלה המיועד – או הכיסא הריק של ראש הממשלה המיועד – אתה בגדת בממשלה הזאת שאתה מציג ובהסכמים הקואליציוניים שחתמת בשלושה עקרונות שעליהם היתה תפארתך, וגם אנחנו – שלא ממש אהבנו אותך בשנים האחרונות – כיבדנו אותך והסרנו בפניך את הכובע כשעמדת בעקרונות האלה.

רוני בר-און: אתה – הכיסא הריק של ראש הממשלה המיועד – קבעת עיקרון, נלחמת עליו, שילמת עליו מחירים קשים, אבל העיקרון הוכיח את עצמו, שאת הבעיות במשק הישראלי מתקנים דרך יציאה לעבודה ולא דרך קצבאות.

רוני בר-און: קבעת את זה, נלחמת על זה, שילמת על זה מחיר, ולפני חצי שנה או תשעה חודשים פשוט שכחת את הכול, ואתה מחזיר את הקצבאות הנוראיות האלה ואתה מחזיר את עידוד הבטלה ואתה מחזיר את התלות של כל האנשים האלה; עיקרון אחד שבו בגדת.

רוני בר-און: אתה קבעת עיקרון מפואר ב-2003 – טיפלת טיפול שורש בהסדרי הפנסיה הישנה.

רוני בר-און: שמת מאוצר המדינה, באומץ, 80 מיליארד שקל בפריסה ל-20 שנה וסגרת את המערכת הזאת באופן הרמטי.

רוני בר-און: אמרת: פעם אחת ניקינו את המורסה הזאת שהסתדרות העובדים לדורותיה פיתחה פה בצורה מחפירה, אבל סגרת את זה בכספת; אמרת: בזה לא ייגעו עד 2032, כשהפנסיה התקציבית הנוראית הזאת תפסיק לנגוס בנו, ונתחיל ללכת דרך הפנסיה הצוברת.

רוני בר-און: מה עשית בהסכמים עם עופר עיני?

רוני בר-און: הפלת בגמולים, בדמי הניהול – לא כסף גדול, כמעט 200 מיליון שקל בשנה, כפול שנתיים, 400 מיליון, אפשר לקחת.

רוני בר-און: פתחת את שיטת התקצוב – לא כסף גדול, אבל את העיקרון שברת.

רוני בר-און: יבואו אליך מהבוקר עד הלילה, ואחרי 80 המיליארד אתה תחזור לבור של הפנסיה התקציבית, להסדרי הפנסיה הישנים.

רוני בר-און: והכי גרוע, אדוני ראש הממשלה – או הכיסא של ראש הממשלה – אתה כרסמת ביכולת של הממשלה – כן, אדוני סגן ראש הממשלה ושר החוץ המיועד – כרסום מוחלט לעצב מדיניות כלכלית באופן חופשי.

רוני בר-און: אתה נתת כוח מדאיג, כוח מסוכן, להסתדרות, לא כנציגת העובדים; כנציגת העובדים בעניינים של שוק העבודה להסתדרות יש כל הלגיטימציה בעולם להתייצב מול הממשלה ולנהל אתה משא-ומתן, אבל לכתוב עם הממשלה תוכנית כלכלית?

רוני בר-און: וגם אלה שלא מייצגים את כל העובדים?

רוני בר-און: אתה שיחקת לידיים של ההסתדרות, שהפסיקה להיות נציגת עובדים והפכה להיות שחקן פוליטי.

רוני בר-און: אדוני ראש הממשלה, לפני עשר שנים נפרדת מכס ראש הממשלה, ובאותו לילה, באותו יום, קיבלת החלטה – שצריך לכבד אותה – שאתה רוצה לחזור.

רוני בר-און: עשית מאמץ אדיר.

רוני בר-און: עשר שנים הלכת עקב בצד אגודל, בדרכך, לערב המאושר הזה.

רוני בר-און: היו עליות והיו מורדות, אבל המהלכים שעשית ראויים להערכה רבה.

רוני בר-און: זה לא קל, אני יודע.

רוני בר-און: בעוד שעה קלה יושב-ראש הכנסת או מזכיר הכנסת ישביעו אותך, ואחרי שתישבע אתה תרד מהדוכן ואתה תלך ותתיישב בכיסא שעליו ישבו דוד בן-גוריון ומנחם בגין ויצחק רבין, אבל עשר דקות אחריך יישבע ראש הממשלה האמיתי – וזה הסגן שלך, שר החוץ המיועד.

רוני בר-און: אתה יודע מה, אני אפילו שקט, אני אומר ביושר: אותי זה לא מדאיג, עליו לפחות אני יודע לסמוך.

גלעד ארדן: אתה מכיר טוב את ההחלטות שלו מהעבר.

רוני בר-און: השותף הראשי שלך – איזו שותפות הרכבת, שותפות תלת-ראשית – השותף הראשון והראשי שלך, עם הכי הרבה מנדטים, מגחך.

רוני בר-און: הוא מכיר אותך טוב מכולם, הוא יודע אותך טוב מכולם, הוא השיג ממך הכול וימשיך להשיג ממך הכול.

רוני בר-און: אמרתי לך, דווקא בקשר אליו אני לא דואג, עליו אפילו אני סומך.

רוני בר-און: כדאי שתקשיב לו – תקשיב בכובד ראש למה שאמר סגנך ושר החוץ המיועד, מה הוא אמר על סגנך השני, על שר הביטחון שלך.

רוני בר-און: הוא אמר שהוא שר הביטחון הכי גרוע שהיה למדינת ישראל.

רוני בר-און: הוא אפילו דיבר על סוג של אנמנזה מנטלית, הוא אמר עליו שהוא לא נורמלי.

רוני בר-און: השותף השני שלך – – –

גלעד ארדן: הוא היה גם שלך, דרך אגב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, האם אתה רוצה להיות השר ארדן?

ראובן ריבלין: תן לי לסיים את הדיון.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי.

ראובן ריבלין: אדוני, הואיל והפריעו לך בלי הרף, אני נותן לך עוד דקה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: השותף השני שלך הוא שותף שלך בעצם ממאי-יוני.

רוני בר-און: המשא-ומתן אתו נגמר מהר, החזקת אותו בחדר סתם רבע שעה כדי שיחשבו שיש לכם על מה לדבר.

רוני בר-און: הוא סחט אותך וימשיך לסחוט אותך.

רוני בר-און: תגיד, אתה מבין, אדוני ראש הממשלה המיועד, מה עשית כששמת את השותף הזה על הפצצה הגרעינית הכלכלית?

רוני בר-און: גם על משרד הפנים, גם על המשרד לענייני דתות, ועוד נתת לו כקינוח את מינהל מקרקעי ישראל – זה לא מצלצל לך בכל פעמוני האזהרה האפשריים?

רוני בר-און: והשותף האחרון שלך – אתה יודע מה, כשאני רואה את השותף האחרון שלך, ברק, אני רוצה לספר לך מהי הגדרה של שותפות במדינת ישראל.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, שותפות במדינת ישראל, ככל שאני למדתי בימי חלדי במשרד עורכי-הדין שלי – שותפות במדינת ישראל זה שבאים שניים ועושים שותפות; אחד בא עם הכסף ואחד בא עם הניסיון, והם עושים שותפות.

רוני בר-און: אחרי שנה, זה עם הניסיון הולך עם הכסף, וזה שבא עם הכסף הולך עם הניסיון.

רוני בר-און: עם זה אתה עושה שותפות?

רוני בר-און: אתה תביא את הכסף, הוא מביא את הניסיון, בעוד חצי שנה לך לא יהיה כסף אבל יהיה לך ניסיון, והוא עם הניסיון ילך עם כל הכסף.

רוני בר-און: תאמין לי, היינו בסרט הזה.

רוני בר-און: תהיה דרככם צלחה, כי באמת מדינת ישראל חשובה אפילו יותר מכם, ובוודאי יותר מאתנו.

רוני בר-און: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לשר האוצר, חבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אופיר אקוניס, מטעם סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: לרשותו עשר דקות, ולאחר מכן, אם המיועד לראש ממשלה לא ירצה להשיב, אנחנו נעבור להצבעה, וההצבעה תהיה הצבעה שמית.

חיים אורון: – – – עם כל הדיון, בטח הוא ירצה להשיב.

ראובן ריבלין: האם חבר הכנסת אורון מרמז על משהו?

חיים אורון: לא, אני אומר בגלוי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בחירת ממשלה חדשה בישראל וחילופי שלטון – זו הדמוקרטיה הישראלית בתפארתה ובמיטבה.

אופיר אקוניס: מכאן, מהבית הזה, מתפזרת הכנסת והממשלה נופלת, ולכאן חוזרים כדי להשביע ממשלה חדשה.

אופיר אקוניס: זאת ההזדמנות להודות לממשלה היוצאת ולשריה על ששירתו את המדינה, על-פי דרכם, וכמובן למי שעמד בראש הפירמידה, ראש הממשלה היוצא אהוד אולמרט.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, "הממשלה הזאת נולדה בחטא", כך אמרה ראש האופוזיציה, הגברת ציפי לבני.

אופיר אקוניס: אגב, השר לשעבר בר-און, גם כיסאה הריק של הגברת לבני מהדהד באולם הזה.

אופיר אקוניס: הוא היה ריק רוב השנים, דרך אגב, הוא ממשיך להיות ריק, מקווה שיהיה ריק גם בשנים הקרובות.

אופיר אקוניס: הגברת לבני הוסיפה בתחילת השבוע – קראתי זאת באחד העיתונים – את הביטוי המאוד-דיפלומטי: "זו ממשלה מכוערת".

אופיר אקוניס: וואו.

אופיר אקוניס: כמו שאמרה אתמול הגברת לבני, אחרי נאומו של אולמרט, וואו.

אופיר אקוניס: ואני שואל את עצמי, לאיזו ממשלה התכוונה הגברת לבני?

יואל חסון: לממשלה שלכם.

אופיר אקוניס: אני אענה לך.

אופיר אקוניס: זאת לא שאלה רטורית, זאת שאלה עם תשובה.

אופיר אקוניס: יושבת-ראש האופוזיציה אולי אינה זוכרת, אבל המפלגה שהיא חברה בה, חבר הכנסת חסון, היא מפלגה מכוערת, שהרכיבה ממשלה מכוערת ושנולדה בחטא.

אופיר אקוניס: אלה מילותיה של ציפי לבני, רק על מפלגתה שלה וממשלתה שלה.

אופיר אקוניס: אני רק מזכיר לחברינו מהאופוזיציה – קריאותיהם הרמות פה בחמש השעות האחרונות, חברינו ממפלגת קדימה – שיום בהיר אחד, בנובמבר 2005, הם גנבו את קולותיהם של יותר מ-900,000 איש במדינה שהצביעו רק שנתיים וחצי קודם לכן למפלגה אחרת לגמרי, לליכוד.

מגלי והבה: זה לא נכון.

יוחנן פלסנר: – – –

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

אופיר אקוניס: מה נותר לחבר הכנסת פלסנר חוץ מלהפריע?

אופיר אקוניס: אלה הן עובדות היסטוריות, אתה לא יכול להתווכח עם זה.

ראובן ריבלין: אם אתה תתווכח אתו, הוא יענה לך.

אופיר אקוניס: שיענה, אנחנו נשמע את קריאותיו, והוא גם יקבל תשובה על כל קריאה.

ראובן ריבלין: לא, אני אשמור עליך ואתה תמשיך בנאומך.

יואל חסון: עם העובדות אין בעיה, השאלה מה תהיה – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, שום דבר לא ישנה את העובדה שאזרחי ישראל הצביעו ב-2003 לליכוד וקיבלו את קדימה.

אופיר אקוניס: הם קמו בבוקר עם שעטנז פוליטי לא מובן ששמו קדימה.

אופיר אקוניס: זו המפלגה שניהלה את המדינה מאז ועד הערב הזה.

מגלי והבה: גם הפעם קיבלנו יותר קולות מכם.

ראובן ריבלין: לא, אדוני סגן השר מגלי והבה.

ראובן ריבלין: אני מנצל את הדקות האחרונות לקרוא לחבר הכנסת מגלי והבה סגן השר.

יואל חסון: אתה יודע, 28 זה יותר מ-27.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: אתם, חברי קדימה, משאירים ירושה קשה מאוד לממשלת האחדות החדשה.

אופיר אקוניס: מספר המובטלים עולה מדי יום ומגיע כבר ליותר מ-200,000 איש.

אופיר אקוניס: קיבלתם מדינה עם אבטלה יורדת והחזרתם מדינה עם אבטלה נוסקת.

אופיר אקוניס: ישראלים רבים מצטרפים מדי יום למעגל האבטלה, מפעלים נסגרים, עובדי עיריית בית-שאן לא קיבלו כבר שלושה חודשים משכורת והחג עומד בפתח.

ראובן ריבלין: הם קיבלו היום.

אופיר אקוניס: הם קיבלו?

אופיר אקוניס: אני שמח לשמוע, בשורה טובה.

אופיר אקוניס: והממשלה מה עשתה?

אופיר אקוניס: לא הציגה שום תוכנית מעשית; שום חזון, הייתי אומר, שום אמירה.

אופיר אקוניס: לא רק אנחנו אומרים זאת.

אופיר אקוניס: ראשי המשק כולם אמרו זאת.

אופיר אקוניס: כולם.

אופיר אקוניס: גם אלה שתמיד חלוקים בינם לבין עצמם.

אופיר אקוניס: ואני אומר לחברי באופוזיציה: כאשר תבואו לבקר את מדיניותה הכלכלית של הממשלה, תזכרו תמיד, תמיד תזכרו, באיזה מצב השארתם את המדינה.

אופיר אקוניס: בתחום המדיני, אדוני היושב-ראש, אני שומע את דוברי קדימה מדברים גבוהה-גבוהה על שלום.

אופיר אקוניס: אין איש באולם הזה, במדינה הזאת, שאינו רוצה שלום.

אופיר אקוניס: שוב הצעתם הכול לסורים ולפלסטינים, ולמרות ההצעות הנדיבות שלכם אין שלום.

אופיר אקוניס: אתם יודעים למה?

אופיר אקוניס: כי גם הצד השני מעריך משא-ומתן.

אופיר אקוניס: הצד השני איננו מעריך מתן ומתן, וזה מה שעשיתם בשלוש השנים האחרונות – מתן ומתן.

יואל חסון: תקשיבו לחזון המדיני של ממשלת נתניהו.

אופיר אקוניס: מה דרשתם מהצד השני?

אופיר אקוניס: שום דבר.

אופיר אקוניס: בגולן ויתרתם על הכול, על כל הגולן עד שפת הכינרת, ומי יודע מה עוד.

יואל חסון: אף אחד לא ויתר על הגולן ואנחנו לא ויתרנו על סנטימטר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אתה לא המשיב שלו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא לך לסדר.

ראובן ריבלין: אני אומר לך, אתה לא המשיב שלו, הוא מדבר לכנסת, לא אליך באופן אישי, ואין זה מתפקידך להשיב לו.

ראובן ריבלין: קריאת ביניים מותרת, הרצאות – אי-אפשר.

זאב בוים: – – –

אופיר אקוניס: השר בוים.

אופיר אקוניס: הוא עדיין שר, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: הוא עדיין שר, עד אשר תתכונן הממשלה הבאה.

אופיר אקוניס: בדקות האחרונות, השר בוים.

אופיר אקוניס: הסכמתם לחלק את ירושלים ועוד קראתם לזה "הסכם מדף".

אופיר אקוניס: מה זה המדף?

אופיר אקוניס: שמתם את ירושלים על המדף.

אופיר אקוניס: ירושלים איננה על המדף והיא לא תהיה על המדף, היא בירתו הנצחית של העם היהודי זה 3,000 שנה, לנצח נצחים.

אופיר אקוניס: כך אמר – פעמים רבות אגב, וגם באולם הזה – ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון, מייסד המפלגה שלכם, אבל אתם אפילו לא הלכתם במורשת הזאת שלו.

אופיר אקוניס: שום דבר.

אופיר אקוניס: חילקתם את ירושלים, ויתרתם על ירושלים.

אופיר אקוניס: לא למדתם שום לקח.

אופיר אקוניס: כלום.

אופיר אקוניס: שום דבר מהאיוולת המדינית, הידועה בשם היחצני "ההתנתקות".

ראובן ריבלין: השר בר-און, נא לשבת במקומך, או במקום אחר, אבל לשבת.

אופיר אקוניס: צעדים חד-צדדיים, כפי שאתם הצעתם, מביאים עוד ועוד טרור, כי לתיאבון של ארגוני הטרור אין גבול, תרתי משמע.

אופיר אקוניס: אין להם גבול בעיקר כשעומדת מולם או כשעמדה מולם ממשלה חלשה כמו ממשלת קדימה.

אופיר אקוניס: עד היום מתהדרת הגברת לבני בהחלטה האומללה 1701: זו ההחלטה הכי משמעותית וההישג הכי גדול שלי – כך אמרה הגברת לבני בעצמה; לא אני אמרתי את זה, הגברת לבני בעצמה.

אופיר אקוניס: זה הישג?

אופיר אקוניס: ל"חיזבאללה" יש היום כמות אמל"ח שלא היתה בידם ערב מלחמת לבנון השנייה, ולזה אתם קוראים הישג.

אופיר אקוניס: אם אתם כל כך חכמים, כל כך נאורים, למה לא עשיתם שלום במשך שלוש שנים?

אופיר אקוניס: היה לכם מספיק זמן, שלוש שנים, ולא עשיתם.

אופיר אקוניס: תתחילו להבין, הבעיה היא לא בצד שלנו.

אופיר אקוניס: כשיש מנהיג אמיתי לשלום בצד השני, יש שלום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כרמל שאמה, שב על-יד ראש הממשלה המיועד.

אופיר אקוניס: כך היה בין אנואר סאדאת למנחם בגין, זכרו לברכה, וכך היה בין יצחק רבין, זיכרונו לברכה, לחוסיין מלך ירדן.

אופיר אקוניס: בוא נגיד כך: בסכסוך הישראלי-פלסטיני לא הישראלים הם הבעיה; לא אנחנו הבעיה, ובעניין הזה אני מכליל את כולנו, כולנו פה בבית הזה.

אופיר אקוניס: הפלסטינים הם שלא מחמיצים הזדמנות להחמיץ הזדמנות.

אופיר אקוניס: אין לי כל ספק שבממשלה החדשה לא ימצאו הפלסטינים דלת סגורה כאשר יוכיחו שהם מעוניינים בשלום-אמת עם ישראל.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, שמעתי קודם את יושבת-ראש האופוזיציה, הגברת לבני, מדברת על גודל הממשלה.

אופיר אקוניס: רק רציתי להזכיר לה, לגברת לבני, שמסיימת היום את תפקידה כשרת החוץ, שגם היא החלה כאן את דרכה בממשלה גדולה, וגם היא בתפקיד של שרה ללא תיק.

אופיר אקוניס: את זה אולי שכחו כאן אחדים מדוברי האופוזיציה.

אופיר אקוניס: אבל כדאי ליטול קורה מבין העיניים לפני שיוצאים בצעקות רמות ובביקורת.

אופיר אקוניס: זה פשוט דבר הגון ויסודי, אפילו ממי שהוא יוצא חלציה של הממשלה הצינית הזאת שמסיימת היום את תפקידה.

אופיר אקוניס: אל תהיו צבועים ואל תתחסדו.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: חברכם פה מסיים את הדיון.

אופיר אקוניס: בעוד דקה, כי הממשלה החדשה רוצה להיכנס לתפקידה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכולכם לשבת ולהתכונן לבאות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פלסנר.

אופיר אקוניס: אני בכלל שמעתי כאן באיזה גן-עדן חיינו, איך בכל התחומים קצרה ישראל הצלחה מזהירה – כך לפי דברי מר אולמרט: ביחסי החוץ, בביטחון, בכלכלה ובחברה הישראלית.

אופיר אקוניס: אנחנו רק צריכים לשמר את ההישגים, כך אמר ראש הממשלה היוצא.

אופיר אקוניס: עכשיו נותר רק לשמר את ההמשכיות.

אופיר אקוניס: איזה מזל שהעם לא חשב ככה.

אופיר אקוניס: הוא חשב שצריך לשנות את המדיניות – – –

יואל חסון: אתה טועה.

ראובן ריבלין: תסיים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, לאנשים באולם אין סבלנות.

ראובן ריבלין: חבריך – אין להם סבלנות.

אופיר אקוניס: הם צודקים, רוצים להיות שרים.

ראובן ריבלין: רבותי, אני אאריך לו את זמן הנאום, כי זאת זכותו לדבר.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא לסיים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, העם לא חשב ככה.

אופיר אקוניס: הוא חשב שצריך לשנות את המדיניות מן הקצה אל הקצה, ונתן לקואליציה הנכנסת בראשות הליכוד את המנדט להוביל את המדינה, וגם במדיניות שונה לחלוטין, כמובן.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, נזכרתי כאן בסרט ארכיון שראיתי השבוע על תולדות חייו של מנחם בגין, שבאחד הדיונים הראשונים של הכנסת התשיעית פנה אל ספסלי האופוזיציה ואמר להם כך: אתם יודעים מה הממשלה הזאת מתכוונת לעשות?

אופיר אקוניס: היא מתכוונת למשול.

אופיר אקוניס: היא פשוט מתכוונת למשול.

אופיר אקוניס: כך אמר מנחם בגין, ראש הממשלה הראשון מטעם הליכוד.

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אנחנו מקבלים את איחולי ההצלחה, וכך יהיה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הלילה תאשר מליאת הכנסת את קווי היסוד ואת דרכה של הממשלה החדשה – ממשלת אחדות לאומית, שמרכיביה משקפים מגוון עצום של דעות בעם ישראל מהליכוד והעבודה, שתי מפלגות שלאורך כל ההיסטוריה הציונית והמדינית הובילו, לפעמים לחוד ולפעמים יחדיו, את מוסדות המדינה שבדרך ואת מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: יחד אתם, יחד אתנו, מפלגות נוספות שמייצגות מיליוני ישראלים מכל הגוונים, הדעות והעמדות.

אופיר אקוניס: חברי האופוזיציה, נכון יהיה, ממלכתי יהיה – אגב, בניגוד להתנהגות שלכם כאן בזמן הצגת הממשלה, בזמן דבריו של ראש הממשלה המיועד, בניגוד לכך – צודק ואפילו מוסרי יהיה לתת לממשלה הנכנסת מאה ימי חסד ולאחל לה הצלחה רבה.

אופיר אקוניס: הצלחתה של הממשלה הנכנסת היא הצלחת עם ישראל כולו.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: איחולי הצלחה לממשלה ולראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אופיר אקוניס.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רבותי חברי הממשלה, רבותי השרים המיועדים, קיימנו דיון ארוך וממושך, אשר חלקו גלש לביקורות, להתבטאויות, פעמים התבטאויות חדות כתער, פעמים אפילו במסגרת ועל הגבול של המותר.

ראובן ריבלין: ועכשיו רגע של הכרעה, וברגעי ההכרעה, גם כאשר יש מחלוקת, באה לידי ביטוי עוצמתה של כנסת ישראל, וחובת כולנו, אלה שההצבעה תהיה למגינת לבם ואלה שההצבעה תהיה משוש חייהם – כולנו יחד נכבד את הכנסת ונעביר את ההצבעה בכבוד הראוי לרגעי הכרעה.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, ברגע ובמעמד ממלכתי של הקמת ממשלה חדשה בישראל, אני מצפה מכל חברי הכנסת להתנהג בממלכתיות הדרושה, שכן סובלנות מכאן, מכס היושב-ראש, לא תהיה לאלה שלצערי יפגעו בכולנו בכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: ובכן, שמענו כולנו בסבלנות, פעמים בכעס, פעמים בחיוך, את הביקורות הקשות ואת האמירות שאמרו כאן כל חברי הבית שהשתתפו בדיון, ואנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אנחנו מצביעים על הודעת הממשלה על קווי היסוד של מדיניותה, על הרכבה ועל חלוקת התפקידים בין השרים.

ראובן ריבלין: לפי בקשת למעלה מ-20 חברי הכנסת, חברי סיעת קדימה וחברי סיעת מרצ, אנחנו נקיים הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: ובכן, אדוני מזכיר הכנסת, נא לקרוא את השמות ולשאול את חברי הכנסת מה הכרעתם – בעד, נגד או נמנע.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני המזכיר.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוחמה אברהם-בלילא – נגד עפו אגבאריה – נגד רחל אדטו – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד יעקב אדרי – נגד יצחק אהרונוביץ – בעד אורי אורבך – בעד חיים אורון – נגד זבולון אורלב – בעד דוד אזולאי – בעד אריאל אטיאס – בעד דניאל אילון – בעד רוברט אילטוב – בעד דליה איציק – נגד – בעד אריה אלדד – נגד טלב אלסאנע – נגד זאב אלקין – בעד חיים אמסלם – בעד אלי אפללו – נגד אופיר אקוניס – בעד גלעד ארדן – בעד אורי אריאל – נגד זאב בנימין בגין – בעד זאב בוים – נגד אריה ביבי – נגד זאב בילסקי – נגד בנימין בן-אליעזר – בעד מיכאל בן-ארי – נגד דניאל בן-סימון – בעד רוני בר-און – נגד אבישי ברוורמן – בעד מוחמד ברכה – נגד אהוד ברק – בעד אילן גילאון – נגד גילה גמליאל – בעד מסעוד גנאים – נגד משה גפני – בעד אברהם דיכטר – נגד דני דנון – בעד ניצן הורוביץ – נגד צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – בעד דניאל הרשקוביץ – בעד מגלי והבה – נגד מתן וילנאי – בעד יצחק וקנין – בעד נסים זאב – בעד אורית זוארץ – נגד חנין זועבי – נגד ג'מאל זחאלקה – נגד ציפי חוטובלי – בעד דב חנין – נגד יואל חסון – נגד ישראל חסון – נגד שי חרמש – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח רוברט טיבייב – נגד שלי יחימוביץ – אינה משתתפת בהצבעה משה יעלון – בעד אליהו ישי – בעד איתן כבל – אינו משתתף בהצבעה אמנון כהן – בעד יצחק כהן – בעד משה כחלון – בעד חיים כץ – בעד יעקב כץ – נגד ישראל כץ – בעד ציפי לבני – נגד לימור לבנת – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – בעד יעקב ליצמן – בעד עוזי לנדאו – בעד סופה לנדבר – בעד מנחם אליעזר מוזס – בעד שלמה מולה – נגד שאול מופז – נגד משה מטלון – בעד אברהם מיכאלי – בעד אנסטסיה מיכאלי – בעד אלכס מילר – בעד סטס מיסז'ניקוב – בעד אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד דן מרידור – בעד משולם נהרי – בעד אורית נוקד – בעד לאה נס – בעד סעיד נפאע – נגד בנימין נתניהו – בעד חנא סוייד – נגד מרינה סולודקין – נגד גדעון סער – בעד גדעון עזרא – נגד חמד עמאר – בעד ציון פיניאן – בעד אופיר פינס-פז – אינו משתתף בהצבעה יוסי פלד – בעד יוחנן פלסנר – נגד – בעד עמיר פרץ – אינו משתתף בהצבעה אברהים צרצור – נגד פניה קירשנבאום – בעד איוב קרא –

איל ינון: בעד מירי רגב – בעד דוד רותם – בעד ראובן ריבלין – בעד חיים רמון – נגד כרמל שאמה – בעד יובל שטייניץ – בעד מאיר שטרית – נגד נחמן שי – נגד סילבן שלום – בעד שלום שמחון – בעד ליה שמטוב – בעד עתניאל שנלר – נגד רונית תירוש – נגד יולי תמיר – אינה משתתפת בהצבעה

ראובן ריבלין: האם יש אנשים שלא השתתפו חוץ מאחמד טיבי?

איל ינון: לא.

ראובן ריבלין: אז תקרא: אחמד טיבי.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) אחמד טיבי – אינו נוכח

ראובן ריבלין: האם יש מישהו באולם שנוכח ושמו לא נקרא והוא לא הצביע?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא להעביר לי את תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי השרים היוצאים הנכבדים, אם ההצבעה היא חיובית לבקשת המיועד לראשות הממשלה, אודה לכם אם תפנו – כל אלה שלא יהיו שרים מכאן ולהבא – את שולחן הממשלה ותעברו.

ראובן ריבלין: השר רמון, אתה לא צריך לעשות זאת, כי יכול להיות שההצבעה לא אושרה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם.

ראובן ריבלין: זה גם חלק מתרבות הדמוקרטיה שלנו, ועל כך גאוותנו.

ראובן ריבלין: אני מבקש שלא למחוא כפיים ביציעים, כדי שנוכל ללכת להשבעה.

ראובן ריבלין: רבותי, מייד בתום ההכרזה על תוצאות ההצבעה אנחנו נתחיל במהלך השבעת ראש הממשלה והשרים.

ראובן ריבלין: לאחר ראש הממשלה, שיושבע ראשון, יישבעו השרים כולם לפי סדר האל"ף-בי"ת.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, בעד – 69, נגד – 45, חמישה לא השתתפו בהצבעה, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני חוזר: 69 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהודעת הממשלה על קווי היסוד של מדיניותה, על הרכבה ועל חלוקת התפקידים בין השרים אושרה.

ראובן ריבלין: אדוני מזכיר הכנסת, אבקש להשביע את ראש הממשלה בנימין נתניהו.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, אנא עלה ובוא לדוכן הכנסת כדי להישבע אמונים למדינת ישראל.

אילן גילאון: עוד מעט אחד באפריל.

ראובן ריבלין: אנחנו רואים שעכשיו 31 במרס.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אני, בנימין נתניהו, בן צילה, זכרה לברכה, ובנציון, ייבדל לחיים ארוכים ובריאים, מתחייב כראש הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כראש הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין נתניהו: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבקש לכבד את הכנסת.

ראובן ריבלין: בכנסת לא מוחאים כפיים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכל חברי הבית, מרגע זה, כל חברי סיעת הליכוד וחברי הבית – אנחנו נוותר על החיבוקים ועל הנישוקים ועל הברכות, שכן אחרת נעבור ל-1 באפריל.

ראובן ריבלין: אני מבקש להניח לראש הממשלה, למען המשך הטקס.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה יתפוס מקומו ליד שולחן הממשלה.

ראובן ריבלין: עכשיו נשביע את השרים אחד-אחד, על-פי סדר האל"ף-בי"ת.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא יולי יואל אדלשטיין, המיועד לתפקיד שר ההסברה והתפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: אני, יולי יואל אדלשטיין, בן יורי ואניטה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים בכל לשון של בקשה לקיים את הוראות הכנסת.

ראובן ריבלין: אין מוחאים כפיים אלא במקרים מאוד מיוחדים, וזה מקרה שכל ארבע שנים חוזר, ואין אנחנו מוחאים כפיים.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא השר יצחק אהרונוביץ, המיועד לשר לביטחון פנים.

ראובן ריבלין: אני מבקש לכבד את השרים הנשבעים ולא לברך את ראש הממשלה עכשיו אלא לאחר תום הטקס.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, אנחנו מבקשים להמשיך את הטקס לכבודם של החברים, חברי הממשלה.

ראובן ריבלין: השר לשעבר עזרא יהיה אחרון המברכים, וכל השאר יידחה לאחר הטקס.

ראובן ריבלין: נא להשביע את השר יצחק אהרונוביץ.

יצחק אהרונוביץ': אני, יצחק אהרונוביץ, בן הרצל וגניה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יצחק אהרונוביץ': (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את השר אריאל אטיאס לעלות ולבוא על מנת להישבע כשר הבינוי והשיכון.

אריאל אטיאס: אני, אריאל בן פדות זכרה לברכה והרב חיים ייבדל לחיים טובים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אריאל אטיאס: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חברי וידידי חבר הכנסת על מנת להישבע כשר המופקד על שיפור השירות הממשלתי לציבור.

מיכאל איתן: אני, , בן ישראל מאיר ואסתר ניחא הירשפרונג, זיכרונם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

מיכאל איתן: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא גלעד ארדן להצהיר הצהרת אמונים כשר להגנת הסביבה והמופקד על הקשר בין ממשלה לבין הכנסת.

גלעד ארדן: אני, גלעד ארדן, בן אבינועם ויהודית, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

גלעד ארדן: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא להצהרת אמונים השר זאב בנימין בגין.

זאב בנימין בגין: אני, זאב בנימין, בן עליזה לבית ארנולד ומנחם בגין, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

זאב בנימין בגין: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא השר בנימין בן-אליעזר להצהיר הצהרת אמונים כשר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

בנימין בן-אליעזר: אני, בנימין בן-אליעזר, בן סלאח ופרחה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין בן-אליעזר: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את השר אבישי ברוורמן, שר מופקד על ענייני המיעוטים, להצהיר הצהרת אמונים.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבקש.

ראובן ריבלין: השר בן-אליעזר, אתה ותיק.

ראובן ריבלין: יש כאלה שנשבעים פעם ראשונה כמו חברנו אבישי.

ראובן ריבלין: כבוד השר.

אבישי ברוורמן: אני, אבישי ברוורמן, בן יעקב ושרה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אבישי ברוורמן: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את שר הביטחון אהוד ברק להצהיר אמונים כסגן ראש הממשלה ושר הביטחון בממשלה.

אהוד ברק: אני, אהוד ברק, בן ישראל, זיכרונו לברכה, ואסתר, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אהוד ברק: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את בנו של הנשיא השישי למדינת ישראל, אשר היום ציינו 12 שנה לפטירתו, את השר יצחק הרצוג, שר הרווחה והשירותים החברתיים, להצהיר אמונים.

יצחק הרצוג: אני, יצחק הרצוג, בן חיים, זכרו לברכה, ואורה, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יצחק הרצוג: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא השר דניאל הרשקוביץ, שר מיועד לתפקיד שר המדע והטכנולוגיה, להצהיר הצהרת אמונים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

דניאל הרשקוביץ: אני, דניאל הרשקוביץ, בן דוד אהרן ושרה נעמי, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דניאל הרשקוביץ: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת הרמטכ"ל לשעבר משה יעלון, משנה לראש הממשלה ושר מיועד לתפקיד השר לנושאים אסטרטגיים, להצהיר הצהרת אמונים.

משה יעלון: אני, משה יעלון, בן דוד ובתיה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משה יעלון: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא סגן ראש הממשלה השר אלי ישי להצהיר הצהרת אמונים כסגן ראש הממשלה ושר הפנים בממשלה זו.

אליהו ישי: אני, אליהו ישי, בן ציון, זיכרונו לברכה, ואיווט פורטונה, תיבדל לחיים ארוכים, אמן, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אליהו ישי: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא שר התקשורת הבא של מדינת ישראל, השר משה כחלון.

משה כחלון: אני, משה כחלון, בן יהודה, זכרו לברכה, ומיסה, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משה כחלון: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את השר ישראל כץ, שר התחבורה והבטיחות בדרכים, להצהיר הצהרת אמונים.

ישראל כץ: אני, ישראל כץ, בן מאיר, זכרו לברכה, ומלכה, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

ישראל כץ: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא לימור לבנת, שרה המיועדת לתפקיד שרת התרבות והספורט, להצהיר הצהרת אמונים.

לימור לבנת: אני, לימור לבנת, בת עזריאל ושולמית, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

לימור לבנת: (חותמת על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את שר החוץ בממשלה זו, השר אביגדור ליברמן, להצהיר אמונים כסגן ראש הממשלה ושר החוץ.

ראובן ריבלין: לא למחוא כפיים, רבותי.

אביגדור ליברמן: אני, אביגדור ליברמן, בן לב, זיכרונו לברכה, ואסתר פירה, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אביגדור ליברמן: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא עוזי לנדאו, שר התשתיות הלאומיות, להצהיר הצהרת אמונים.

ראובן ריבלין: בבקשה, השר לנדאו.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבקש שלא להסתובב בדרכים שבין הספסלים.

עוזי לנדאו: אני, עוזי לנדאו, בן חיים, זכרו לברכה, ואולגה, תיבדל לחיים ארוכים וטובים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

עוזי לנדאו: (חותם על ההצהרה)

יואל חסון: אדוני, שר החוץ לא תפס את מקומו ליד שולחן הממשלה.

ראובן ריבלין: אדוני חבר הכנסת יואל חסון, אני רואה; דאגתך לממשלה ממש מעוררת בי – – – אני מזמין את חברת הכנסת שתהיה לשרה, סופה לנדבר, המיועדת לשרה לקליטת העלייה, להצהיר אמונים כדי להיות לשרת הקליטה.

סופה לנדבר: אני, סופה לנדבר, בת הירש וחיה, זיכרונם לברכה, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

סופה לנדבר: (חותמת על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא השר סטס מיסז'ניקוב, שר התיירות בממשלה הבאה.

סטס מיסז'ניקוב: אני, סטס מיסז'ניקוב, בן מיכאל וביאטריס, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא השר יעקב מרגי, השר לשירותי דת, להצהיר אמונים לממשלה.

ראובן ריבלין: לא למחוא כפיים ולא לטפוח על הגב בצליל של מחיאות כפיים.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת ולאפשר לשרים הבאים ועולים להצהיר אמונים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יעקב מרגי: אני, יעקב מרגי, בן מאיר, זיכרונו לברכה, ואמי מרת אליס, שתיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יעקב מרגי: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא דן מרידור להצהיר אמונים כסגן ראש הממשלה וכשר המופקד על שירותי המודיעין והוועדה לאנרגיה אטומית.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, נא להצהיר.

דן מרידור: אני, דן מרידור, בן אליהו, זכרו לברכה, ורעננה, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דן מרידור: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה לדוכן הכנסת יעקב נאמן, שר המשפטים, להצהיר הצהרת אמונים.

3261: אני, יעקב ישראל נאמן, בן מנחם ומלכה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

3261: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: כבוד השר משולם נהרי יעלה ויבוא להצהיר הצהרת אמונים כשר בממשלה.

משולם נהרי: אני, משולם נהרי, בן נעמי, עליה השלום, וייבדל לחיים טובים וארוכים אבי מורי רבי יחיא, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משולם נהרי: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יש לי תענוג גדול עכשיו להכריז את ההכרזה הבאה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברי הצעיר גדעון סער לעלות ולהצהיר אמונים למדינת ישראל כשר החינוך הבא.

גדעון סער: אני, גדעון סער, בן שמואל וברוריה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

גדעון סער: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה הידוע כאלוף פיקוד הצפון, חבר הכנסת יוסי פלד, להצהיר אמונים כשר בממשלה.

יוסי פלד: אני, יוסי פלד מנדלביץ, בן יענקל ושיינה, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יוסי פלד: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי.

ראובן ריבלין: שר האוצר של מדינת ישראל יעלה ויבוא להצהיר הצהרת אמונים, חבר הכנסת – עד היום – יובל שטייניץ, ומהיום חבר הכנסת ושר האוצר.

יובל שטייניץ: אני, יובל שטייניץ, בן מינה, זכרה לברכה, ודן, ייבדל לחיים טובים וארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יובל שטייניץ: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא סילבן שלום להצהיר אמונים כמשנה לראש הממשלה, השר לפיתוח אזורי והשר לפיתוח הנגב והגליל.

סילבן שלום: אני, סילבן שלום, בן שמעון, זכרו לברכה, ומרים, תיבדל לחיים ארוכים וטובים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

סילבן שלום: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: ואחרון השרים אשר יצהיר הצהרת אמונים, שר החקלאות ופיתוח הכפר, יצהיר אמונים פעם נוספת כדי להתמנות לשר החקלאות ופיתוח הכפר בממשלה הזאת.

שלום שמחון: אני, שלום שמחון, בן מסעוד, זכרו לברכה, וסוזן, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שלום שמחון: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, גבירותי ורבותי השרות והשרים, חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים מחר, 1 באפריל 2009 למניינם, ז' בניסן התשס"ט.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת נעולה.