ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 270, 2011-08-03 00:00

ראובן ריבלין: רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, היום יום רביעי, ג' במנחם אב תשע"א, 3 בחודש אוגוסט 2011 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת שהיא המשכה של ישיבה שהסתיימה אתמול קרוב לחצות.

ראובן ריבלין: אבל כמובן, היא ישיבה חדשה.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום שהיה על שולחן הכנסת אתמול.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להמשך הדיון בהצעת הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), הידוע בפי הציבור כחוק הווד"ל.

ראובן ריבלין: איפה אנחנו נמצאים כרגע, אדוני סגן המזכיר?

ראובן ריבלין: סדר-היום יהיה כדלקמן: אנחנו עוברים עכשיו לשלב האחרון לפני ההצבעות על ההסתייגויות לסעיפי החוק.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לשלב הסיכומים.

ראובן ריבלין: יסכם איש אופוזיציה, חה"כ מאיר שטרית – עשר דקות; לאחריו יושב-ראש הוועדה כרמל שאמה, שאינו מוגבל, אבל הסכימו שזה יהיה עשר דקות.

ראובן ריבלין: אינני מגביל אותך, לפי התקנון, אני מודיע לך.

ראובן ריבלין: כל מה שאתה צריך לומר כדי למצות את הדיון – תאמר.

ראובן ריבלין: אם כי אני אומר לך, בהתאם למוסכם – עשר דקות; לבסוף השר אריאל אטיאס, השר האחראי על ביצוע החוק, יסכם גם הוא בשם הממשלה.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור להצבעות, שבהן נתחיל לדון בכל אחד ואחד מסעיפי החוק – – –

מאיר שטרית: שר הפנים, לא שר – – –

ראובן ריבלין: אה, שר הפנים.

ראובן ריבלין: אז בשם הממשלה.

ראובן ריבלין: לכן אני מזמין את חבר הכנסת מאיר שטרית על מנת שיתחיל הדיון.

ראובן ריבלין: לפי הערכה, קרוב ל-12:00 נתחיל בהצבעות.

ראובן ריבלין: אפילו לפני כן, ב-11:45.

ראובן ריבלין: אנחנו ב-11:30 נתחיל לצלצל.

מאיר שטרית: אין פה נציג ממשלה, אני רואה.

ראובן ריבלין: האם שר המשפטים נראה בעיניך – – –

מאיר שטרית: הוא פה, אני מצטער.

ראובן ריבלין: אדוני היה שר משפטים.

ראובן ריבלין: אומנם היה גם שר שיכון – כמעט לא היה שר שלא היית.

מאיר שטרית: בהחלט שר מכובד בעיני.

ראובן ריבלין: שר המשפטים, מה יותר מזה.

מאיר שטרית: הוא גם היה שר אוצר.

יעקב נאמן: – – –

ראובן ריבלין: היותר גרוע זה "חדשים מקרוב באו", אדוני השר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת היא שאין ימים מתאימים יותר להעביר את חוק הווד"לים הזה מאשר ימי תשעה באב – הימים שבין א' באב לט' באב – ימים שבהם המעשים שעושים אותם בדרך כלל לא נושאים ברכה.

מאיר שטרית: כזה הוא חוק הווד"לים.

מאיר שטרית: כל אנשי המחאה נושאים עיניים לכנסת ולראש הממשלה בדרישה לבטל את החוק המונח לפנינו, חוק הווד"לים.

מאיר שטרית: האם יש באמת סיכוי לזה?

מאיר שטרית: האם באמת אתם קשובים לקולות של המחאה, או שהכול הצגה אחת גדולה?

מאיר שטרית: כי אם אתם קשובים לקולות של המחאה, אחת מהשתיים: הרי אם כוונת הממשלה היתה לפתור את בעיית הדיור באמצעות חוק הווד"לים, אומרים לכם האנשים שלכאורה בשמם אתם עושים את המלאכה: אנא, אל תביאו את החוק.

מאיר שטרית: עכשיו, הם לא אנשים טיפשים, האנשים הללו שנמצאים בארגוני המחאה ואלה שמוחים ומפגינים בכל הארץ; הם מבינים שהחוק הזה לא רק שלא ישרת את המטרה שלהם של הוזלת מחירי הדיור אלא עלול גם לגרום, להיפך – לגרום להרעה של המצב, כפי שאני תיכף אסביר.

מאיר שטרית: הם צודקים.

מאיר שטרית: הדרישה שלהם לבטל את חוק הווד"לים היא דרישה צודקת, לדעתי, כי הם מבינים את החומרה של החוק הזה, כפי שתיכף אסביר, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: אני אומר בצער: חבל שהממשלה מתעקשת להעביר את החוק הזה; הפתרונות האפשריים הרבה יותר קלים, הרבה יותר פשוטים, הרבה יותר זולים, פשוט על-ידי מתן כלים יותר טובים, יותר אמצעים לוועדות המחוזיות כדי שיוכלו לדון יום-יום בתוכניות ולפתוח את הביורוקרטיה.

מאיר שטרית: הרבה יותר טוב היה לתת לוועדות המחוזיות את הכלים הדרושים במקום ליצור מנגנונים חדשים – אני חושב שזה הרבה פחות טוב.

מאיר שטרית: אילו הוועדות המחוזיות היו מקבלות את הכלים הדרושים, ואם צריך היה להקים ועדות מחוזיות נוספות, הוועדות יכלו לשבת יום-יום, ואז כל הפלונטר הזה היה נפתח לאלתר, לא היו טיעונים שוועדה מחוזית מעכבת את הבנייה.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, בהרבה מקרים, כמו שהסברתי אתמול, לא ועדה מחוזית מעכבת את הבנייה אלא לפעמים דווקא היזמים מעכבים, כי הם לא משלימים את מה שהוועדה המחוזית מבקשת, והיכולת שלהן לבדוק את התוכניות היא מאוד ירודה – את זה אפשר לתקן בקלות.

מאיר שטרית: מדוע דורשים אנשי המחאה לבטל את החוק הזה?

מאיר שטרית: הם דורשים לבטל את החוק כיוון שהם מבינים שהחוק אומנם עלול להאיץ את תוצאות היתרי בנייה, אבל להאיץ לרעה, כי את מי ישרת החוק, אדוני היושב-ראש?

מאיר שטרית: החוק ישרת את כל כרישי הנדל"ן.

מאיר שטרית: מה שהם לא יכלו לבנות עד היום יבנו עכשיו יותר מהר, ויבנו יותר גבוה, יותר חזק, יותר יקר.

מאיר שטרית: מישהו באמת מאמין שאם אותם אנשים, שלא יכלו עד היום לבנות בצורה פרועה על קרקעות שטחים חקלאיים, על שטחים ציבוריים, תוך פגיעה בנוף, והוועדות המחוזיות לא נתנו להם – אם עכשיו יקבלו היתר אז הדירות שיבנו יימכרו יותר בזול?

מאיר שטרית: זה ממש אשליה.

מאיר שטרית: פשוט כרישי הנדל"ן יקבלו מהממשלה עכשיו מתנה של עשרות ואולי מאות מיליונים.

מאיר שטרית: הם לא ימכרו את הדירות יותר בזול; הם ימכרו אותן באותו מחיר שמוכרים היום כי הם רוצים למקסם את הרווח, ומבחינתם זאת הזדמנות יוצאת מן הכלל לקבל פתאום הטבה שתזרז להם את הבנייה, תפתור להם את הבעיות מול הוועדות המחוזיות, עם חוסר אפשרות לציבור להתנגד לבניינים שעלולים לפגוע באיכות החיים שלהם.

מאיר שטרית: מבחינתם הם מקבלים צ'ופר רציני ביותר מהממשלה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, בעצם הממשלה הולכת לעשות משהו שלא רק שלא משרת את המטרה של אנשי המחאה, אלא יגרום להרעת המצב.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני קורא לממשלה: עוד לא מאוחר, הממשלה עדיין יכולה למשוך את החוק ולוותר עליו ולפתור את הבעיה בדרכים אחרות, לא בגישה הזאת.

מאיר שטרית: כמו שאמרתי, אדוני היושב-ראש, הבעיה היא לא רק בעיית דיור.

מאיר שטרית: כפי שעולה גם מהמחאה, היא לא רק בעיית דיור.

מאיר שטרית: היא בעיה הרבה יותר חמורה: היא בעיה של יכולת הקיום של שכבות הביניים, שהם נכנסים, דוחקים אותם בכוח לרדת להיות שכבות חלשות.

מאיר שטרית: זה בא לידי ביטוי כמעט בכל תחום שבודקים, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: כאשר בודקים את המיסוי העקיף במדינת ישראל, המדיניות של הממשלה שעליה אנחנו מוחים וצועקים בשנתיים האחרונות, ההתרעה שזה יגרום לפגיעה בחלשים – אכן קורית; הממשלה העלתה מסים עקיפים בכל נושא ומביאה לפגיעה חמורה באנשים העובדים, באנשים שהולכים לעבודה כל יום, משלמים מסים, משרתים בצה"ל – פוגעים בהם פגיעה קשה ביותר.

מאיר שטרית: אדוני, בכל תחום שאני בודק הפגיעה היא חמורה.

מאיר שטרית: אני רוצה להביא, אדוני, דוגמאות.

מאיר שטרית: אני לוקח, אגב, אדוני היושב-ראש, דוגמאות שלא אני כתבתי אותן, אלא דוגמאות שמצוטטות בעיתונים; אותן אני רוצה לצטט.

מאיר שטרית: הנה, אתה זוכר את הדיון שעשיתי פה כשהוגש לנו צו המכס הגדול והארוך?

מאיר שטרית: הנה, תראה מה קורה היום בשוק.

ראובן ריבלין: עם הבשר.

מאיר שטרית: הבשר.

מאיר שטרית: כמה הציבור משלם – הנה, אני מצטט את "ידיעות אחרונות", בכמה מנפח מס הקנייה את מחירי המוצרים: מכוניות – 83%; מצבר לרכב – 80%; רכב היברידי 30%; מכשירי DVD – 15%; טלפון סלולרי – 15%; טלוויזיה – 15%.

מאיר שטרית: אבל זה שולי לעומת האוכל, הבסיס של האנשים.

מאיר שטרית: בשר: בשר בקר טרי, אדוני היושב-ראש, כמו שאמרתי מעל הבמה הזאת – 190% מכס.

מאיר שטרית: מי אוכל בשר?

מאיר שטרית: הרי כל משפחה – אני מכיר לפחות את המשפחות הספרדיות, המרוקאיות – לא יכולה להיות ארוחה בלי בשר.

מאיר שטרית: אין דבר כזה.

מאיר שטרית: 190% מכס.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אפשר להוריד את מחיר הבשר בשני-שלישים אם מורידים את המכס.

מאיר שטרית: ולמה לא עושים את זה, אדוני?

מאיר שטרית: כדי להגן על קבוצה קטנה של מגדלי בקר בארץ.

ראובן ריבלין: צריך להמליץ לאשכנזים לאכול יותר בשר, שיבינו שצריך להוריד את המכס.

מאיר שטרית: כן, אדרבה.

מאיר שטרית: אבל המטרה היא אחרת – הם רוצים להגן על גידול הבשר בארץ, שהוא שולי, הרוב הוא יבוא.

מאיר שטרית: אני אומר לממשלה שאם היא רוצה באמת, היא יכולה.

מאיר שטרית: עדיף לסבסד את מגדלי הבקר האלה כדי שיוכלו להמשיך לגדל בקר, יש לזה יתרונות, אבל לא להעניש את הציבור.

מאיר שטרית: עוף טרי או קפוא, חבר הכנסת פיניאן – 170% מכס.

מאיר שטרית: 170%, שמעת?

ציון פיניאן: אנחנו אוכלים רק טרי.

מאיר שטרית: ברור שכשיש מכס כזה, אדוני היושב-ראש, אוטומטית זה מעלה את המחיר המקומי.

מאיר שטרית: העיקר שבוכים על 6 שקלים מחיר ה"קוטג'".

מאיר שטרית: חמאה – 140% מכס; בצל ירוק – 298% מכס; תירס – 128% מכס; רסק עגבניות – 12% מכס.

מאיר שטרית: גל מוצרי מזון אחרון אחר, אדוני: בשר כבש – 50% מכס; דג אמנון וחסילונים, 11 שקלים לקילוגרם – זה מס קצוב, שזה אחוזים גבוהים ממנו; תפוחי אדמה – 234% מכס; בצל טרי – 298%; גזר – 213%.

מאיר שטרית: עכשיו אני שואל: מה ההיגיון, למה מענישים את הציבור?

אריה ביבי: גזר רגיל או גזר מרוסק?

מאיר שטרית: גזר, גזר רגיל.

מאיר שטרית: אתה שמעת?

מאיר שטרית: גזר, פשוט לא יאומן.

מאיר שטרית: עכשיו אני מצטט עיתון אחר, אדוני, את "דה-מרקר", משלשום או אתמול.

מאיר שטרית: היבואן משלם 30 שקלים – מדובר במכוניות וחלפים – הלקוח משלם 300, פי-עשרה.

מאיר שטרית: לדוגמה, פנס איתות צדי ל"דייהטסו" – המחיר ליבואן הוא 33 שקלים, המחיר לצרכן הוא 296 שקלים, זאת אומרת, 799% יותר.

מאיר שטרית: תומך מגן קדמי ל"מיצובישי האנטר" – המחיר ליבואן 120 שקלים, המחיר לצרכן 666 שקלים, 455%.

ראובן ריבלין: זה הכול בממשלה הזאת, הם הצליחו לשים את כל המסים האלה?

מאיר שטרית: תשמע, זה לא משנה מי שם.

ראובן ריבלין: הם הספיקו יפה.

ראובן ריבלין: כל המסים האלה בממשלה הזאת?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, כשבעיה עולה, צריך להתמודד אתה.

מאיר שטרית: כל עוד בעיה לא עולה, אף אחד לא נוגע בה.

מאיר שטרית: היום הבעיה עלתה.

ראובן ריבלין: צודק, צודק.

מאיר שטרית: אגב, את נושא הבשר העליתי לא היום, אלא כשהנושא הובא בפנינו במסגרת חוק המכס, והיה כאן ויכוח גדול עם חבר הכנסת גפני, איך הוא נותן פטור ממכס על חסילונים ושרצים – – –

ראובן ריבלין: ראית שהוא הצביע נגד, שכנעת אותו.

מאיר שטרית: לא, אבל הוא לא שינה את המכס, המכס נשאר אותו הדבר.

ראובן ריבלין: אבל הוא הצביע נגד.

מאיר שטרית: כן, ממש עזרה גדולה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הבאתי רק דוגמאות אחדות, אבל המצב חמור יותר.

מאיר שטרית: תראה, אני רואה בצער, היום מרכז טאוב פרסם את ממצאיו, שמראים ש-50% מאוכלוסיית התלמידים בארץ מקבלת חינוך של עולם שלישי.

מאיר שטרית: איזו מדינה אנחנו רוצים בעתיד כאשר 50% מהחינוך בארץ היום זה חינוך שאנשים לומדים ברמה של עולם שלישי?

מאיר שטרית: איזה עתיד מדעי כלכלי יש למדינה?

מאיר שטרית: אני אומר לממשלה: יש לכם הזדמנות יוצאת מן הכלל לנסות להתמודד עם המצב ולתקן אותו.

מאיר שטרית: זה לא בשמים.

מאיר שטרית: אפשר לפתור את בעיית הדיור, כפי שהסברתי אתמול, אפשר להקל על אנשים שחיים במצוקה, אפשר לתת להם תשובות בנושא חינוך בגני-ילדים.

מאיר שטרית: אדוני, אסיים בעוד דקה, אני מצטער שאעבור את הזמן בדקה אחת בלבד.

ראובן ריבלין: אתן לך שתי דקות מעכשיו כדי שתסיים.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: הדבר החשוב ביותר והחמור ביותר, אדוני היושב-ראש ואדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, זה המצב שהמדינה בעצם מעודדת אי-עבודה.

מאיר שטרית: המדינה נותנת הטבות רק למי שלא עובד, במקום לעשות את ההיפך ולתת הטבות רק למי שעובד.

מאיר שטרית: מה שאני מציע לממשלה לעשות – הנה עוד הצעה שמוגשת לממשלה – אני מציע לממשלה לשנות את התזה הזאת, ולהגיד: אין דבר כזה לתת הטבות למי שלא עובד, הפוך – בואו ניתן הטבות למי שכן עובד.

מאיר שטרית: למשל, אני מציע כידוע כבר הרבה שנים, לא פעם ראשונה, לעשות חובת דיווח אישי במשק ולתת הטבות מס לכל אדם כדי שידווח, למשל הכרה ב-50% מהוצאות מטפלת או עוזרת בית, הכרה בהוצאות לימודים, הכרה בריבית על המשכנתה על דירה יחידה עד תקרה מסוימת, הכרה בהוצאות רפואיות.

מאיר שטרית: זה היה נותן, אדוני, הטבה לאנשים שעובדים.

מאיר שטרית: כי מי היה מקבל את ההטבות?

מאיר שטרית: רק מי שעובד.

מאיר שטרית: היום, לצערי, המצב הפוך – מי שלא עובד וחי מהבטחת הכנסה, מקבל אוטומטית עוד שורה של הטבות; למשל 70% הנחה בארנונה כללית, השתתפות בשכר דירה עד 1,200 שקלים של משרד השיכון, פטור מאגרת טלוויזיה, פטור מאגרות לימודים, מענקי לימודים לכל ילד.

מאיר שטרית: אז למה לעבוד?

מאיר שטרית: אוכלוסיות שלמות מעדיפות לא לעבוד, כי בנטו נשאר להם ביד יותר כסף מאשר למי שעובד.

מאיר שטרית: אני מציע להפוך את הקערה על פיה ולתת את הטבות המס רק למי שעובד.

מאיר שטרית: אז אתה גם יוצר אינסנטיב לעבודה.

מאיר שטרית: אחת הבעיות הקשות בכלכלה הישראלית זה ההשתתפות בכוח העבודה של גברים בסקטור החרדי והערבי, שמורידה בצורה דרסטית את ההשתתפות בכוח העבודה במדינת ישראל.

מאיר שטרית: אילו היה אינסנטיב לעבוד, לאנשים היה כדאי לעבוד, כי אז גם היו זוכים להטבות מס.

מאיר שטרית: היום, אני אומר לך בצער, אדוני היושב-ראש, זה מעודד עוני, זה מעודד אנשים לחיות מקצבאות.

מאיר שטרית: לטווח קצר זה טוב, לטווח ארוך זה רע, כי הילדים האלה שחיים על קצבאות – גם הם יישארו עניים.

מאיר שטרית: אני מציע לממשלה להפוך את הקערה.

מאיר שטרית: עוד פעם, לסיום, אני אומר לממשלה: החוק הזה רע.

מאיר שטרית: כל אנשי המחאה קוראים לכם לבטל אותו.

מאיר שטרית: תמשכו את החוק, עוד לא מאוחר.

מאיר שטרית: החוק הזה, לא רק שהוא לא ישרת את המחאה – הוא יגרום נזק חמור יותר לתכנון, לבנייה, ומחירי הדירות לא ירדו בגין החוק הזה.

מאיר שטרית: תזכור, אדוני היושב-ראש, נעמוד פה בעוד שנה ובעוד שנתיים ונראה את התוצאה.

מאיר שטרית: אני מעז להתנבא – אתה יודע למי ניתנה הנבואה – לא להתנבא אלא לחזות, אני מעז לחזות שהחוק הזה לא יפתור דבר, כמו שהרפורמות שעד היום הוצגו לנו בכנסת בצורה מפוארת, רפורמת הנדל"ן והמרפסות של ביבי, הרפורמה במינהל מקרקעי ישראל, לא רק שלא הורידו את המחירים אלא העלו את המחירים.

מאיר שטרית: אלה הן העובדות.

מאיר שטרית: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי, בהתאם לתקנון, מסכם את הישיבות לפני ההצבעה יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, קיבלתי כאן הסכמה בין הצדדים, שלפיה יסכם קודם יושב-ראש ועדת הכלכלה ולאחר מכן השר.

ראובן ריבלין: אני לא אשנה מתקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכלכלה לענות למסתייגים.

ראובן ריבלין: לאחר שהשר יסיים את דבריו, אם אדוני ירצה להוסיף דברים אני אאפשר לו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: בשלב זה יש לך עשר דקות.

ראובן ריבלין: בסוף אתה לא מוגבל.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, שרים, שרות, חברות וחברי הכנסת, כנסת נכבדה, אנחנו בדיון לקראת הצבעה בקריאה שנייה ושלישית על חוק הווד"לים, או בשמו הרשמי – הצעת חוק הליכי התכנון והבנייה להאצת הבנייה.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, 12 שנות עבודה צריך אדם במדינת ישראל כדי לרכוש קורת גג ממוצעת, לא ב"מגדלי אקירוב" ולא איזה דופלקס.

הוועדה המשותפת): 12 שנות עבודה.

הוועדה המשותפת): זה כפול – – –

ראובן ריבלין: ובלבד שהוא לא אוכל.

הוועדה המשותפת): אמרתי – זה לפני ארנונה, לפני דלק, לפני מים, לפני לחם, לפני "קוטג'" ועוד הרבה דברים, חינוך, בריאות ודברים אחרים.

אריה ביבי: יש כאלה שמשתכרים את זה בחודש אחד.

הוועדה המשותפת): אני לא הפרעתי.

ראובן ריבלין: לא, לא להפריע.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, זה ממחיש שבשיא הבועה בארצות-הברית נדרשו מחצית מכך; בשיא הבועה בארצות-הברית הספיקו שש שנות עבודה לרכוש קורת גג.

ניצן הורוביץ: אבל לחוק אין שום קשר למחיר.

הוועדה המשותפת): אני מודה לחברי האופוזיציה.

הוועדה המשותפת): אתם רוצים לשמוע או להשמיע?

ניצן הורוביץ: – – –

יואל חסון: – – –

הוועדה המשותפת): אנחנו כבר נסביר לך למה כן, אנחנו מנסים לשכנע אותך.

הוועדה המשותפת): לכן, אדוני היושב-ראש, בועת מחירי הדירות היא לב לבו של יוקר המחיה.

הוועדה המשותפת): זה המרכיב הכי כבד בסל הצריכה של כל משפחה.

הוועדה המשותפת): זה המרכיב שאי-אפשר להתחמק ממנו.

הוועדה המשותפת): כל משפחה צריכה או לרכוש דירה או לשכור דירה.

הוועדה המשותפת): יוקר מחירי הדיור, אדוני היושב-ראש, הוא המצב הכי אנטי-חברתי שיכול להיות.

הוועדה המשותפת): אין מצב שמרחיב פערים חברתיים יותר מאשר יוקר מחירי דיור.

הוועדה המשותפת): החלום – ואנחנו משתמשים במלה "חלום" – של רכישת דירה, מתרחק ממי שאין לו בקצב מסחרר, של מאות אלפי שקלים מדי שנה.

הוועדה המשותפת): כלומר, גם אם אדם מתקדם במשכורת שלו במעמד הביניים, הדירה בורחת לו בקצב של פי כמה וכמה.

יואל חסון: – – –

הוועדה המשותפת): בכל חודש וחודש, אדוני יו"ר הוועדה לביקורת המדינה – אתה עדיין יו"ר ועדה?

הוועדה המשותפת): אה, כבר לא?

הוועדה המשותפת): אז חבר הכנסת יואל חסון, נא לא להפריע.

הוועדה המשותפת): בכל חודש וחודש, מי שאין לו דירה, שזה מעמד הביניים והשכבות החלשות, מוציא מהמשכורת שלו יותר כסף ומעביר לעשירונים העליונים, לבעלי הדירות להשקעה, ובכך מתרחבים הפערים.

הוועדה המשותפת): בועת מחירי הדיור, אדוני היושב-ראש, מאיימת גם על יציבות המחירים במשק; מאיימת גם על יציבות המערכת הפיננסית ועל המרקם החברתי-כלכלי, כפי שציינתי.

הוועדה המשותפת): עכשיו, אני יכול להבין, אדוני היושב-ראש, את ההתנגדות של הירוקים לחוק, את החששות שלהם.

הוועדה המשותפת): החוק בהחלט מעלה את הסיכונים, לא בהכרח פגיעה ממשית, את הסיכונים לפגיעות סביבתיות.

הוועדה המשותפת): אבל הוועדה דנה בשום לב בעניין הזה והכניסה שינויים, והשינוי הכי מרחיק לכת – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה וכבוד שר האוצר, יש לנו שם מקום שאתם יכולים לשתות קפה.

ראובן ריבלין: למה פה ליצור במה כפולה?

הוועדה המשותפת): הוועדה עמדה על כך, בניגוד להצעת החוק הממשלתית, שנציג המשרד להגנת הסביבה יהיה חלק בוועדות הדיור הלאומיות; חבר קבוע, ולא משקיף ולא שום המצאה אחרת.

הוועדה המשותפת): היה על זה קרב קשה והוועדה הכריעה בניגוד לעמדת הממשלה.

הוועדה המשותפת): כלומר, גם הנושא הסביבתי בא בחשבון.

הוועדה המשותפת): אבל בימים אלה, שאנשים גרים ברחובות, שמאות אלפים, ואולי עוד מיליונים, זועקים בביתם ואולי אפילו מתביישים לצאת לרחוב ולמחות – השיקולים והמשקלות בין הנופים והעצים לבין איכות חייהם של האנשים קצת צריכים להשתנות – – –

ניצן הורוביץ: – – –

דב חנין: – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה הבין את הערתך.

נחמן שי: לא נותנים לדבר, בואו נעשה מאהל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, לא עומדים עם הגב לדובר, בוודאי לא צועקים כשהוא מדבר.

נחמן שי: בוא נלך לעשות מאהל.

יואל חסון: אתם רואים שהציבור מתנגד לזה, אז תנו עוד שבוע.

ניצן הורוביץ: – – –

הוועדה המשותפת): כבר נגיע להתנגדות הציבור.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת הורוביץ, פשוט עכשיו הוא מסכם.

ראובן ריבלין: אנחנו דנו פה במשך שלושה ימים בהסתייגויות.

הוועדה המשותפת): עוד לא הגעתי למחצית הזמן.

ראובן ריבלין: אני יודע, אל תדאג.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, כמו שאמרתי, אני מבין את ההתנגדות של הירוקים.

הוועדה המשותפת): אני גם יכול להבין, ומאוד לא להסכים להתנגדות של השמאל הקיצוני ואותם אנרכיסטים שחושבים שתמיד הם נגד מה שהממשלה עושה – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שי, זה בלתי אפשרי.

יואל חסון: אם להיות נגד הממשלה זה אנרכיסטים, אז אני אנרכיסט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא לך לסדר בפעם הראשונה.

ראובן ריבלין: אין לי ברירה, אתה לא שומע מה שאומר היושב-ראש.

הוועדה המשותפת): – – אבל החוק הזה לא בא לשרת את הירוקים ולא את השמאל הקיצוני.

הוועדה המשותפת): החוק הזה בא לשרת את חסרי הדיור, את מעמד הביניים.

הוועדה המשותפת): וקורה, אדוני, אנחנו מכירים את זה מסיטואציות אחרות, שאדם, דווקא כשהוא בשיא המצוקה וזועק לעזרה, כמו מעמד הביניים והשכבות החלשות, מישהו בא לעזור לו והוא בטעות או בהטעיה שמישהו מטעה אותו חושב שבאים לעשות לו לא טוב והוא מתנגד.

הוועדה המשותפת): כך זה קורה כשאדם טובע, כמו שאנשים טובעים היום במחירי הדיור והמציל בא להציל אותם ולפעמים טובע במקומם.

הוועדה המשותפת): כך זה רופא עם מטופל, אנחנו מכירים סיטואציות כאלה.

הוועדה המשותפת): החוק מורכב, הציבור עוד לא מבין אותו אבל ירגיש אותו בהחלט, וזה המבחן של החוק: האם הוא יביא לירידת מחירים.

הוועדה המשותפת): ובניגוד לחוקים אחרים ולרפורמות אחרות, המבחן של החוק הזה עוד בקדנציה הזאת, הוא קרוב מאוד.

הוועדה המשותפת): זה לא רפורמות ישראל 2020, ישראל 2030, שאדם מקדם אותן כאן אבל אין לו אחריות לתוצאות – – –

ראובן ריבלין: הוא בא לביצוע מיידי.

הוועדה המשותפת): בא לביצוע מיידי, ויהיה מבחן אחד: מבחן מחיר הדירה הממוצע במדינת ישראל, מבחן מחיר השכירות – כולל באזורי הביקוש.

הוועדה המשותפת): יש פתגם בערבית, אדוני היושב-ראש, אני אתרגם אותו לעברית, שאומר שהשקר המסודר יעיל מהאמת הלא-ברורה, וזה בעיקר בטווח הקצר והבינוני.

הוועדה המשותפת): ופה מנוהל מסע מסודר של הסתה ושל שקר תחת הססמאות שקל להלעיט בהן את הציבור, של כרישי נדל"ן, טייקונים, קבלנים, ספסרי קרקעות והפרטה.

הוועדה המשותפת): אני רוצה להתייחס: מי שמסתכל וקורא את החוק ולו פעם אחת – –

דב חנין: – – –

הוועדה המשותפת): – – אפילו לא בקריאת עומק, אדוני היושב-ראש, רואה שהוועדה חסמה את כרישי הנדל"ן והקבלנים.

הוועדה המשותפת): אסור להם בשום תנאי להגיש תוכנית לוועדות הדיור הלאומיות.

הוועדה המשותפת): רק הממשלה, רק מינהל מקרקעי ישראל, רק עירייה יכולה לבוא ולהגיש תוכנית לווד"ל.

הוועדה המשותפת): החוק מתעלם מהכרישים ומהקבלנים.

הוועדה המשותפת): להיפך, הקבלנים וכרישי הנדל"ן והטייקונים וכל החזקים נהנים מבועת מחירי הדיור.

הוועדה המשותפת): הם מתעשרים מיום ליום, הם מוכרים דירות כמו שהם לא חלמו אף פעם, הם מתחילים לזעוק וזעקתם נשמעת.

הוועדה המשותפת): שוק יורד מאיים דווקא על האנשים החזקים.

הוועדה המשותפת): אני ראיתי גם את השלטים שחילקתם לאותם אנשים, שבאו בצדק למחות בכיכרות וברחובות.

הוועדה המשותפת): חילקו להם שלטים, אדוני היושב-ראש: "ביבי מחלק לתשובה", "ביבי מחלק לעופר", "ביבי מחלק לדנקנר".

הוועדה המשותפת): ששינסקי זה היה חלוקה לתשובה?

הוועדה המשותפת): זו אותה ממשלה בראשות נתניהו.

הוועדה המשותפת): ביטול הטבות המס ל"מפעלי ים-המלח" זה היה חלוקה לעופר?

הוועדה המשותפת): הרפורמות של השר כחלון בשוק הסלולר זה היה חלוקה ל"סלקום" של דנקנר?

דב חנין: – – –

הוועדה המשותפת): ועדת הריכוזיות שעומדת להציג את המסקנות, זה חלוקה?

הוועדה המשותפת): זוהי סטירת לחי מצלצלת לכל מי שחושב שההון יכול לשלוט ולעוות את חלוקת העוגה במדינת ישראל.

הוועדה המשותפת): אלה הצעדים, והם לא כל הצעדים.

הוועדה המשותפת): לכן, אדוני, הכנסנו הישגים ושינויים בחוק, כמו דיור להשכרה לפחות לעשר שנים, כמו דיור להשכרה בהישג יד, שיהיה דיור להשכרה מסובסד – – –

דב חנין: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, נתנו לך פה הזדמנות לומר את כל דבריך.

ראובן ריבלין: בסוף צריך להגיע להכרעה, גם אם היא לא טובה.

ניצן הורוביץ: היא לא טובה.

ניצן הורוביץ: היא גרועה מאוד.

ניצן הורוביץ: החוק הזה מאוד גרוע.

ראובן ריבלין: הייתי פה בהצבעות והיו החלטות גרועות ביותר והייתי במיעוט, תאמין לי.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, זה לא אומר שההחלטה לא טובה.

ראובן ריבלין: לא, אני דיברתי על מגורשי גוש-קטיף.

הוועדה המשותפת): כשאני מסתכל, אדוני היושב-ראש, ומקשיב – אני בניגוד אליהם מקשיב להערות שלהם – – –

קריאה: מה זה שייך?

ראובן ריבלין: זה שייך בזה שהרוב מכריע, זה הכול.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, כשאני מקשיב לחבר הכנסת חסון, חבר הכנסת הורוביץ ואחרים, אני באמת מתחיל לתהות.

הוועדה המשותפת): הרי הם באמת אנשים אינטליגנטים, מבינים.

הוועדה המשותפת): אני גם מניח שהם קראו והתעמקו בהצעת החוק לפרטיה.

הוועדה המשותפת): מה אתם יותר רוצים, ירידת מחירי הדיור או ירידת הממשלה?

הוועדה המשותפת): אתם יכולים לומר לי?

קריאות: גם וגם.

הוועדה המשותפת): אתם כמו הפרסומת, "גם וגם".

ראובן ריבלין: רבותי, תשמעו.

נחמן שי: אחד פלוס אחד.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, אין פה מונופול של האופוזיציה.

ראובן ריבלין: תשמעו, להלן הערתי: כל שאלה ששואל יושב-ראש הוועדה היא רטורית.

ראובן ריבלין: הוא לא מצפה לתשובות, וגם אם הוא מצפה לתשובות, אני לא מרשה לתת תשובות.

הוועדה המשותפת): תודה.

הוועדה המשותפת): אכן "גם וגם", אבל שאלתי היתה מה יותר.

הוועדה המשותפת): אין לי ספק שהם רוצים יותר בירידת הממשלה, שכן ירידת מחירי הדירות תבטיח את המשך קיומה של הממשלה הזאת לא לעוד שנים רבות, לעוד קדנציות רבות.

הוועדה המשותפת): לכן, אדוני, אני רוצה להתייחס במשפט אחד – – –

ראובן ריבלין: אני נותן לך על כל ההפרעות שלוש דקות.

הוועדה המשותפת): אין בעיה, הרבה פחות מזה.

הוועדה המשותפת): חבר הכנסת שטרית, שסיכם מטעם האופוזיציה, דיבר על ימי תשעה באב ואמר שאין ברכה בימים אלה ולמה להשלים חקיקה.

הוועדה המשותפת): דרך אגב, ראיתי שהכנסת יכולה להתפאר היום בעשרות חוקים שהונחו לקריאה שנייה ושלישית דווקא בימי תשעה באב, אבל צריך להסתכל על תשעה באב דווקא מהזווית האחרת – – –

ראובן ריבלין: כתוב שמי שעושה עסקים אינו רואה שכר בעמלו.

הוועדה המשותפת): אנחנו עושים שליחות ציבורית.

ראובן ריבלין: נכון מאוד.

הוועדה המשותפת): עכשיו להיפך, בתשעה באב פעמיים האירועים היו בגלל שנאת חינם.

הוועדה המשותפת): פה אנחנו רואים הסתת חינם נגד הממשלה ונגד חקיקה שבאה לעזור לציבור – – –

רחל אדטו: זה לא חינם.

הוועדה המשותפת): הסתת חינם.

הוועדה המשותפת): עכשיו, אדוני היושב-ראש, בדומה לתשעה באב, האיום הגדול יותר היום – אני לא יודע בשבוע הבא – על מדינת ישראל ועל החברה בישראל זה האיומים החברתיים, הכלכליים, ופחות האיומים הביטחוניים.

הוועדה המשותפת): ולכן, הממשלה תטפל בזה.

רוברט טיבייב: מסכימים.

הוועדה המשותפת): אגיד לכם מה הבעיה שלכם – שמחירי הדיור עוד ירדו הרבה לפני מה שצפינו.

הוועדה המשותפת): אם כבר תתחילו לשמוע את הקולות שעולים משוק הנדל"ן, תבינו כמה אתם טועים.

הוועדה המשותפת): לא תוכלו לעבוד על הציבור לאורך זמן – –

יואל חסון: – – – הישרדות.

הוועדה המשותפת): – – אתם כותבים עכשיו צ'קים שיגיעו לפירעון מהר מאוד, והצ'קים שאתם נותנים לציבור, בהסתה נגד החוק הזה, הם צ'קים ללא כיסוי.

הוועדה המשותפת): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: עומדת לך הזכות גם לאחר השר לומר כמה מלים נוספות.

ראובן ריבלין: כבוד שר השיכון והבינוי יעלה ויבוא ויאמר את דברו בשם הממשלה לגבי סיכום הדיונים ולפני תחילת ההצבעה על חוק הווד"לים, כפי שמותר לממשלה להתערב בכל שלב משלבי הדיון עד ההצבעה.

אריאל אטיאס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק המוצע לפנינו, תפקידו לזרז אישור תוכניות – אני לא שומע את עצמי, אפשר להגביר?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: השר יצחק כהן, חברך – גם אני מבקש לבדוק את הרמקולים.

ראובן ריבלין: גם אתמול בלילה ראיתי שחברת הכנסת זוארץ דיברה והטלוויזיה לא הצליחה לקלוט את דבריה.

ראובן ריבלין: לכן אני אבקש קודם כול מהדוברים לדבר לרמקול, ומהמערכת – לבדוק את מערכת הרמקולים על דוכן הנואמים.

אורית זוארץ: אני רוצה חצי שעה בחזרה.

ראובן ריבלין: מייד לאחר שנצא לפגרה תוכלי לעמוד כאן ואני אאפשר לך לדבר אפילו למעלה מחצי שעה.

ראובן ריבלין: ובכן, מרגע זה השר מדבר, בבקשה.

אריאל אטיאס: תפקידו של החוק המובא בפניכם הוא לקצר את משך זמן אישור התוכניות בקרקעות מדינה, לא בקרקע פרטית, ולהעביר את אישור התוכניות למינהל מקרקעי ישראל או למשרד הבינוי והשיכון על מנת שישווקו אותן.

אריאל אטיאס: אני שומע בליל של האשמות שמערבבות בין דברים שאין בינם לבין מצוקת הדיור כלום, להיפך.

אריאל אטיאס: מצוקת הדיור נוצרה – ועליית המחירים – כתוצאה ממחסור של למעלה מעשר שנים בשיווק, בתכנון, בתכנון ללא חסמים, באישור של יחידות דיור, ונוצר פער.

אריאל אטיאס: בישראל צריכים 40,000 התחלות בנייה בשנה.

אריאל אטיאס: אנחנו קיבלנו עד הקמת הממשלה הזאת רק 30,000 התחלות בנייה, שמקורן בשוק הפרטי ובשוק של הממשלה בקרקע מדינה.

אריאל אטיאס: המחסור בהיצע הקרקעות מתרכז בעיקר באזורי הביקוש, מה שאנחנו קוראים "חדרה–גדרה", והמחסור הזה צריך למלא אותו.

אריאל אטיאס: כדי למלא אותו צריך שיהיה אישור של תוכניות מאושרות שאפשר להוציא מהן היתרי בנייה.

אריאל אטיאס: זה נכון שיש הרבה תוכניות מאושרות.

אריאל אטיאס: השאלה – מה החסמים שיש לתוכניות המאושרות האלה?

אריאל אטיאס: מה היכולת שלנו לשווק אותן באופן מיידי?

אריאל אטיאס: אני אומר לכם כמי שעומד בראש מועצת מקרקעי ישראל ומשרד הבינוי והשיכון, שאחראי לשיווק של הקרקעות במדינה, שיש לנו מחסור במלאי זמין שאפשר לשווק אותו ולהוציא ממנו היתרי בנייה.

אריאל אטיאס: זה לא מספיק שיש תב"עות – – –

נחמן שי: מה זה המספר – – –

אריאל אטיאס: המספר הזה הוא מספר שנזרק באוויר ואנחנו בדקנו אותו.

אריאל אטיאס: מעורבבות בפנים תוכניות מיתאר שמהן – מתוכנית המיתאר עד התוכנית המפורטת בתוקף – לנו לוקח כמדינה, בקרקע של המדינה כשגמרנו לתכנן, היום בממוצע חמש שנים לאשר דבר כזה.

אריאל אטיאס: זה הממוצע.

אריאל אטיאס: יש תוכניות – אני אספר לכם: תוכנית שאנחנו מובילים כמשרד השיכון במודיעין, שבע שנים עוד לא קיבלה תוקף.

אריאל אטיאס: נכון, יש כאלה שאולי אוהבים את זה, זה מונע בנייה, זה עוזר לארגונים כאלה ואחרים וזה בסדר, אני לא מתווכח על זה, רק שהעובדות יהיו נכונות.

אריאל אטיאס: יש דברים, מטרות שהוצגו שהן חשובות מאוד ואני תומך בהן, אבל פה זה בדיוק הפוך על הפוך.

אריאל אטיאס: מה שאנחנו עושים כאן – במקום שזה ייקח חמש שנים אנחנו רוצים לקצר את זה לשנה וחצי.

אריאל אטיאס: אני העברתי את הרשימות למשרד הפנים על מנת שהווד"לים יוכלו לעשות את העבודה.

אריאל אטיאס: העברנו רשימות של 113,000 יחידת דיור, מתוכן 50,000 באזורי הביקוש.

אריאל אטיאס: לכל התוכניות יש מספר.

אריאל אטיאס: למי שלא מבין את המשמעות – זה אומר שהם כבר נמצאים בהליך תכנוני כזה או אחר, בשלב כזה או אחר.

אריאל אטיאס: חלקן לפני הפקדה, חלקן עם התניות כאלה ואחרות, מורכבות מאוד.

אריאל אטיאס: אכן, צריך להשקיע הרבה כסף בהסרת חסמים, והממשלה משקיעה בהסרת חסמים.

אריאל אטיאס: יש ועדת חסמים בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה אייל גבאי, ואנחנו העברנו להם תוכניות שאושרו זה מכבר והיה צריך לשחרר כסף – כי יש, למשל, תנאי שאם לא בונים גשר שעולה בערך 150 מיליון שקל, אי-אפשר לעשות היתרי בנייה.

אריאל אטיאס: התנאי מצוין, הגשר חיוני – היה צריך כסף.

אריאל אטיאס: הממשלה הביאה את הכסף.

אריאל אטיאס: 50% הלך מתקציב מינהל מקרקעי ישראל ו-50% ממשרד התחבורה.

אריאל אטיאס: האם אפשר יותר?

אריאל אטיאס: בוודאי.

אריאל אטיאס: צריך עוד כסף כדי לשחרר חסמים, אבל זה לבד בוודאי לא יביא אותנו מהר למטרה.

אריאל אטיאס: למרות שהרפורמה במינהל מקרקעי ישראל עדיין לא התחילה – רק ביום שני עבר החוק הסופי לאחר ההסכם עם ההסתדרות – למרות שהחוק של הווד"לים רק היום יעבור, הצלחנו במאמצים רבים להגדיל את היקף התחלות הבנייה מ-30,000 לפני הקמת הממשלה ל-45,000 היום.

אריאל אטיאס: זה אומר שלראשונה, מאז הקמת הממשלה, בעשור האחרון, כשצריכים 40,000 התחלות בנייה בשנה, אנחנו עברנו את זה כבר, 40,000 היצע מול ביקוש ועוד 5,000 על פיגורי עבר של ממשלות קודמות.

אריאל אטיאס: עכשיו, מה שאנחנו עושים, במקום שהממוצע יהיה לחכות חמש שנים, אנחנו מקצרים את משך הזמן, זה כל מה שעושים.

אריאל אטיאס: למי שחושש שלא יקשיבו למי שמתנגד לתוכניות ולמי שחושש שלא יהיה ערעור למי שלא אוהב את התוכנית, אז יש שינויים בתוכניות.

אריאל אטיאס: אפשר לערער על התוכניות האלה למועצה הארצית.

אריאל אטיאס: המועצה הארצית לתכנון ובנייה גוברת על הווד"ל.

אריאל אטיאס: זה דבר חשוב מאוד בשביל כל מי שחושב שצריך להתנגד.

אריאל אטיאס: יש נציג לארגונים הסביבתיים, נציג הגנת הסביבה נמצא בפנים.

אריאל אטיאס: עוד משהו אני רוצה להגיד לכם: מי שחושב שתפקידו של הווד"ל הוא לא להתייחס או להקים מפלצות – או שמעתי שהווד"ל יעביר קרקעות ליזמים – זה או בורות במקרה הטוב או סתם להשמיץ במקרה הרע.

אריאל אטיאס: הווד"ל הזה נותן חותמת ומתן תוקף לתוכנית.

אריאל אטיאס: הלוואי שהוא יעבוד בקצב שאנחנו מצפים שהוא יעבוד.

אריאל אטיאס: אחרי שהוא נתן חותמת זה עובר למינהל, המינהל עושה מכרז, כפי שקורה היום בלי הווד"ל.

אריאל אטיאס: במקום שזה ייקח חמש שנים אנחנו רוצים להוריד את זה לשנה וחצי.

אריאל אטיאס: מה נרוויח שזה ירד לשנה וחצי?

אריאל אטיאס: אנחנו נגביר את קצב השיווקים.

אריאל אטיאס: כשההיצע יעלה, הביקוש ירד ואתו המחיר.

אריאל אטיאס: פשוט וקל.

אריאל אטיאס: זה לא סותר את הצורך שהממשלה תסייע בדיור ציבורי, זה לא סותר את הצורך בהגדלת הסיוע בשכירות.

אריאל אטיאס: זה חשוב שהבאנו את מענקי המקום, זה צעדים משלימים.

אריאל אטיאס: האם הממשלה לא מעורבת אקטיבית בדיור?

אריאל אטיאס: בוודאי.

אריאל אטיאס: כל זוג צעיר שקונה דירה ראשונה בחייו יכול ללכת לבנק למשכנתאות, לאיזה בנק שהוא רוצה – היום, זה כבר פועל.

אריאל אטיאס: הבנק מוודא שזאת דירה ראשונה שהוא קונה.

אריאל אטיאס: הוא יקבל מענק וסבסוד של 100,000 שקלים.

אריאל אטיאס: זאת מעורבות אקטיבית של הממשלה במקומות – – –

מרינה סולודקין: ומה עם הדיור הציבורי?

אריאל אטיאס: אני אכן מסכים שצריך להגדיל את הסיוע לדיור הציבורי.

ראובן ריבלין: את רואה, חברת הכנסת סולודקין?

ראובן ריבלין: סוף-סוף קראת קריאת ביניים, והיא גם התאימה לשאלה.

ראובן ריבלין: יפה.

אריאל אטיאס: ואכן, למרות שיש לנו מצוקה תקציבית ויש לנו לא מעט מחלוקות בעניין הזה, והתייחסתי לזה בשאילתות, בהצעות לסדר וגם בחקיקה כאן – אנחנו הפסקנו את תור הממתינים בדיור לנכים.

אריאל אטיאס: הנכים הרתוקים, רוכשים עבורם דירות.

אריאל אטיאס: איננו מוגבלים בתקציב לנכים רתוקים.

אריאל אטיאס: זה לא מספיק, צריך להגדיל את הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: זה לא קשור לווד"לים, זה ממש לא קשור.

אריאל אטיאס: עושים כאן סלט אחד שלם.

אריאל אטיאס: הווד"ל מסייע במצוקת הדיור.

יואל חסון: כמו שדיור בר-השגה לא קשור לווד"לים.

אריאל אטיאס: אני אגיד על דיור בר-השגה.

אריאל אטיאס: הבעיה היא שבמדינת ישראל אין חוק מוסדר לדיור בר-השגה.

אריאל אטיאס: גם אם יהיה כתוב פרק שלם בווד"ל, הוא לא יפתור את הבעיה.

אריאל אטיאס: יש דבר אחד שיפתור את הבעיה – זה מה שאנחנו עושים עכשיו.

אריאל אטיאס: משרדי הפנים והשיכון יביאו לממשלה בשבועות הקרובים חקיקה שעובדים עליה כבר שנה.

אריאל אטיאס: היא מורכבת מאוד.

אריאל אטיאס: היא החקיקה הראשונה שנעשתה בישראל – – –

ראובן ריבלין: זאת החקיקה היחידה שאני הסכמתי להכניס לחוק ההסדרים בזמנו, ותמכתי בך.

אריאל אטיאס: כן.

אריאל אטיאס: כל הטיוטות נמצאות במשרד המשפטים.

אריאל אטיאס: הם סורקים במסרקות של ברזל כל שורה שם – שלא תהיה אפליה של אוכלוסייה כזאת, מגזר כזה, מגזר אחר.

אריאל אטיאס: צריך לומר את האמת – העניין של דיור בר-השגה זה לא איזו ססמה, צריך לצקת לו תוכן.

אריאל אטיאס: עובדים על החוק הזה כבר חודשים רבים, עוד לפני המחאות, לפני האוהלים ולפני קריאות הביניים בכנסת.

אריאל אטיאס: רק מאחר שמעולם לא היה כזה חוק בישראל, לוקח זמן להחליט מי זכאי לדיור בר-השגה, איפה, כמה הוא מרוויח, מה הקריטריונים.

אריאל אטיאס: אבל אני יכול להבטיח לכם דבר אחד: כפי שאמרנו לכם שאת המענקים אנחנו נעביר פה, וזה עובד, אנחנו נביא חוק לממשלה, שיקבל את אישור הכנסת, ויחייב יזמים – אני אומר לכם את עקרונות החוק – להפריש יחידות דיור, הן בקרקע פרטית, הן בקרקע ציבורית; שתכלית החוק תהיה לעודד בנייה להשכרה לדיור בר-השגה, למכירה לדיור בר-השגה – למרות שיש על זה מחלוקת גדולה – ובדיור ציבורי.

אריאל אטיאס: אבל בלי חקיקה ראשית, שמביאים אותה משרדי הפנים והשיכון בתוקף תפקידם, הדבר הזה לא יכול להתבצע, בגלל שזה חייב להיות עם קריטריונים שוויוניים.

אריאל אטיאס: החוק זה יבוא, הוא יבוא יותר מהר ממה שאתם חושבים.

אריאל אטיאס: הוא לא יכול להיעשות בשליפה, בגלל שצריך שהוא יהיה מאוד שוויוני.

אריאל אטיאס: זה יהיה באזורי ביקוש, בכל המקומות, ואני מדבר – – –

יואל חסון: בינתיים זה לא נותן מענה לדיור בר-השגה.

אריאל אטיאס: החוק הזה תפקידו לזרז את אישורי הבנייה מחמש שנים בממוצע לשנה וחצי בממוצע.

אריאל אטיאס: כשנזרז את אישורי הבנייה נשווק יותר מהר; כשנשווק יותר מהר, אנחנו לא נהיה ב-45,000 התחלות בנייה בשנה.

אריאל אטיאס: אנחנו יכולים לעבור את ה-50,000 וה-55,000, כדי להגביר את קצב השיווקים, על מנת לענות על פיגורי העבר, בעשור האחרון.

אריאל אטיאס: זה הדבר המרכזי.

אריאל אטיאס: איפה אלקין?

אריאל אטיאס: אלקין, מה קורה אתך?

זאב בילסקי: אתה רוצה לעשות דיור להשכרה בחוק, שיזם פרטי יהיה חייב לבנות להשכרה?

אריאל אטיאס: אני אגיד לך: אתה היית ראש עיר – אנחנו רוצים שלא תהיה אפליה בין קרקע פרטית לבין קרקע ציבורית, של המדינה.

אריאל אטיאס: מאחר שבאזורי הביקוש רוב הקרקע – בעיקר ביקוש של הביקוש – היא פרטית, הרשות המקומית והוועדה המחוזית יוכלו לחייב את היזם, כתנאי לקבלת היתר ותוקף לתוכנית שלו, להקצות x אחוזים – אנחנו מציעים 20% מהתוכנית – לדיור בר-השגה, הן להשכרה במחיר מפוקח, הן למכירה, והן להפריש לדיור ציבורי.

זאב בילסקי: אבל למה לך להשכרה?

זאב בילסקי: אם תיתנו תנאים טובים להשכרה, ילכו להשכרה.

ראובן ריבלין: אדוני השר, אתה מסיים את דבריך כי היתה הסכמה.

ראובן ריבלין: אני אתן לך עוד שלוש דקות, ארבע דקות.

אריאל אטיאס: אני יכול לסיים, שיגיד לי.

ראובן ריבלין: לא, הוא לא צריך להגיד לך.

ראובן ריבלין: סוכם שעשר דקות, אין אפשרות.

אריאל אטיאס: טוב, אני רוצה לסכם את הדברים הבאים.

אריאל אטיאס: אני חושב שהחוק הזה – השתמשו בו בעבר, בימי העלייה הגדולה, אפילו בצורה הרבה יותר אגרסיבית.

אריאל אטיאס: יש חלק שמתנגדים לחוק הזה לא בגלל שהם חושבים שהוא לא מזרז אישורי בנייה; כי הם מתנגדים לחוק מינהל מקרקעי ישראל, הם מתנגדים להעברת החכירה לבעלות, למרות שאין שום הבדל מעשי בין חכירה לבעלות.

אריאל אטיאס: שום הבדל.

אריאל אטיאס: לא היה מקרה אחד שמינהל מקרקעי ישראל בסיום החכירה לקח ליזם או לחוכר את הבית שלו בגלל שהסתיים זמן החכירה.

אריאל אטיאס: לכן, מטרתנו לזרז את הליכי הבנייה.

אריאל אטיאס: כשאנחנו נזרז אותם – וכפי שאמרתי, אפשר לערער למועצה הארצית.

אריאל אטיאס: יש ארגונים, ובפרט המשרד להגנת הסביבה, שיש להם מה להגיד.

אריאל אטיאס: אין גוף שלא יהיה מיוצג, רק לא יהיה כמה ייצוגים כפולים, אלא יהיה ייצוג אחד לכל אחד.

אריאל אטיאס: יתחמו את זה בזמן.

אריאל אטיאס: אתן לכם את המשל הבא, ובזה אני אסיים.

אריאל אטיאס: כמו בתחבורה ציבורית – הכביש פקוק מאוד, יש עליו כל סוגי המכוניות: רכבים, אופנועים, משאיות, אוטובוסים, מוניות, ויש לחץ בכביש.

אריאל אטיאס: מה עשה משרד התחבורה?

אריאל אטיאס: בנה נתיב תחבורה ציבורית, עם אותם חוקים, עם אותם חוקי תנועה, עם אותם כללים.

אריאל אטיאס: צריכים לעמוד בכל חוקי התנועה, הכול עובד אותו דבר, רק הרווחנו שני דברים בתחבורה הציבורית: אחד, שהאוטובוסים מגיעים יותר מהר ליעדם, ושהם מורידים לחץ בכבישים הגדולים.

אריאל אטיאס: זה בדיוק מה שאנחנו עושים כאן.

אריאל אטיאס: היום, חברי חברי הכנסת, צריכים לדעת שאנחנו ממתינים חמש שנים בתור בגלל שיש בליל של תוכניות בוועדה המחוזית.

אריאל אטיאס: אנחנו יכולים לבוא עם 1,000 יחידות דיור, ואנו ממתינים בתור עם מי שרוצה להגדיל את הבית שלו, וגם הוא צריך לקבל שירות, עם מי שרוצה להרחיב את העסק שלו, וגם הוא צריך לקבל שירות.

אריאל אטיאס: אנחנו בונים נתיב נפרד.

אריאל אטיאס: המדינה, שרוצה לדאוג לאזרחים, לא תמתין בתור ביחד עם כולם.

אריאל אטיאס: יהיה לנו נפרד.

אריאל אטיאס: אנחנו נעבוד לפי כל כללי התכנון והבנייה.

אריאל אטיאס: כל התוכניות, הוועדה המחוזית עובדת עליהן, אנחנו רק מזיזים אותן לנתיב אחר, כדי שנוכל להגיע ליעד של הגדלת היצע הקרקעות לטובת הזוגות הצעירים בישראל, שנאנקים תחת עול המשכנתאות, ונוכל להפחית ככה את המחירים.

אריאל אטיאס: אני מבקש מהבית הזה לתמוך בחוק החשוב הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, בהתאם למסורת – יושב-ראש הוועדה, אתה רוצה לומר עוד כמה מלים לסיום?

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכלכלה, בבקשה, מילות סיכום, כי אני רוצה שיושב-ראש הוועדה יהיה אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: אתם הסכמתם שהשר ידבר אחרון, ושר צריך לדבר בזמן הדיון, הוא צריך לסכם.

ראובן ריבלין: לא אתן לו יותר מדקה.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני פשוט עליתי רק כדי להשלים את התודות לצוות הוועדה – –

ראובן ריבלין: תודה.

הוועדה המשותפת): – – ליועצת המשפטית איריס פרנקל ולמנהלת הוועדה יפה שפירא.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

הוועדה המשותפת): מגיעה פה גם תודה מראש לראש הממשלה, שדחף את החוק הזה.

הוועדה המשותפת): למרות שתפקידו הרשמי להיות ראש ממשלה, הוא ראה את זעקת העם, את הצורך, את צורך החירום.

הוועדה המשותפת): תודה רבה, אדוני ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: כך מיצינו את הדיון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות על חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), הידוע בפי הציבור כחוק הווד"ל.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: מי שלא ישב, הצבעתו לא תיקלט, ולא יבוא בטענות לסופרים.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, הודעה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

ראובן ריבלין: נא לשבת בינתיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

ירדנה מלר-הורוביץ: החל מהצעת חוק פ/2473/18 וכלה בהצעת חוק פ/3506/18 – הצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון – פיקוח על מחירי תעודת הכשר), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, אילן גילאון, דב חנין וזהבה גלאון; הצעת חוק מעמד בחינות מקבילות לבחינות הבגרות, התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק-יסוד: הזכות לדיור, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע; הצעת חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם (תיקון – חרם כלכלי), התשע”א–2011, מאת חברת הכנסת עינת וילף; הצעת חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון – שינוי תקופת צווי הגבלה), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת אורית זוארץ, יריב לוין, שלי יחימוביץ, ציפי חוטובלי, מירי רגב ורונית תירוש וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – ייעוד תשלומים לרכישת חלקת קבר), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת אורית זוארץ ושלמה מולה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס בגין משיכה חד-פעמית של כספי תגמולים שהופקדו לתקופה של עשר שנים לפחות), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת פניה קירשנבאום וחמד עמאר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס על מוצרי מזון בסיסים), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, אילן גילאון, דב חנין וזהבה גלאון; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – הטבת מס לאזורי פיתוח א' לייצוא בתוך ישראל), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול הטבות מס ביישובים), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – כשירות להיבחר לתפקיד רב ראשי לישראל או לחבר מועצה), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, אילן גילאון, דב חנין וזהבה גלאון; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פרסום ועדות התכנון והבנייה באינטרנט), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק מידע גנטי (תיקון – התאמה להתפתחויות טכנולוגיות), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק התפזרות הכנסת השמונה-עשרה, התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק התפזרות הכנסת השמונה-עשרה, התשע"א–2011,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון – אחריות בנק ישראל על תחרות בין הבנקים), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת כרמל שאמה; הצעת חוק אחריות יבואנים בדבר הודעה על תקלה בטיחותית סדרתית, התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת כרמל שאמה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – רצף טיפולי לחולי כליות המטופלים בדיאליזה), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת משה מטלון, חיים כץ ואורלי לוי אבקסיס וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון – תנאי ביטוח בפוליסת חוזה ביטוח רכב), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת איתן כבל, אורי מקלב, אברהם מיכאלי ואורי אורבך; הצעת חוק הנחה לסטודנטים בדמי נסיעה בתחבורה ציבורית, התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, אילן גילאון, דב חנין וזהבה גלאון; הצעת חוק להגבלת דמי שכירות בבתי-מגורים (הוראת שעה), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת אברהם מיכאלי; הצעת חוק רשות השידור (תיקון – פטור מאגרה לטלוויזיות שאינן קולטות שידורי טלוויזיה), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת שי חרמש; הצעת חוק הפיקוח על איכות המזון במוסדות חינוך והגנה על בריאות התלמיד, התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת יעקב כץ, אברהם מיכאלי ועינת וילף; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – פטור מארנונה), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת יעקב כץ, רונית תירוש ואורי אורבך; הצעת חוק פיקוח על הצבעות הצופים באמצעות שליחת מסרון בתשלום בתוכניות טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת אלכס מילר, כרמל שאמה, זבולון אורלב ואריה אלדד; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – בניית דירות שגודלן מותאם לרוכשים צעירים), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת יעקב אדרי; הצעת חוק דיור בר-השגה, התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת זאב בילסקי ויעקב אדרי; הצעת חוק פטור מתשלום דמי הנסיעה בתחבורה ציבורית על עגלת ילדים (תיקוני חקיקה), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, אילן גילאון, דב חנין וזהבה גלאון; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – ביטול פטור ממס שבח לתושב חוץ), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (פטור למרכזים המשמשים דרי רחוב),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה במסעדות ובבתי-אוכל כעבודה מועדפת), התשע”א–2011, מאת חברת הכנסת מירי רגב; הצעת חוק הגשת חלב דל לקטוז או חלב סויה בבתי-עסק, התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת רונית תירוש ורחל אדטו; הצעת חוק בחירת נציגי לשכת עורכי-הדין לוועדות למינוי נושאי משרה שיפוטית (תיקוני חקיקה), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב, זאב אלקין, יריב לוין, אברהם מיכאלי, אורי אריאל, משה גפני, אורי מקלב וכרמל שאמה.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטות ועדת האתיקה בעניין קובלנה של חבר הכנסת אחמד טיבי נגד חבר הכנסת אופיר אקוניס.

ראובן ריבלין: מי היועץ המשפטי שלכם?

ראובן ריבלין: תמשיכי, תמשיכי.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 31), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: נא לשבת, רבותי.

ראובן ריבלין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע"א–2011, על-פי לוח התיקונים להסתייגויות, כפי שהונח לפניכם.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על ההסתייגויות, כולל לוח התיקונים.

ראובן ריבלין: ובכן, לשם החוק יש הסתייגות של חברי הכנסת: , חנא סוייד, דב חנין ועפו אגבאריה, להלן: קבוצת סיעת חד"ש.

ראובן ריבלין: וחברי הכנסת אברהים צרצור, אחמד טיבי, טלב אלסאנע ומסעוד גנאים – להלן: קבוצת רע"ם-תע"ל, שהם מציעים את ההסתייגות, להצביע.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על ההסתייגות המשותפת לשם החוק.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: רבותי, ממריץ בכל אחת מהסיעות ולא יותר.

ראובן ריבלין: ממריץ אחד.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, בעד – 46, נגד – 58, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות להצעת החוק נפלה ואנחנו נצביע על שם החוק, על שם החוק – סליחה.

ראובן ריבלין: יש לנו לשם החוק גם הסתייגויותיהם של חברי הכנסת ציפי לבני, שאול מופז, דליה איציק, רוני בר-און, מאיר שטרית, רוחמה אברהם-בלילא, אברהם דיכטר, מרינה סולודקין, יואל חסון, גדעון עזרא, יעקב אדרי, אלי אפללו, זאב בילסקי, רונית תירוש, נחמן שי, שלמה מולה, רוברט טיבייב, מגלי והבה, רחל אדטו, יוחנן פלסנר, שי חרמש, ישראל חסון, אריה ביבי, עתניאל שנלר, אורית זוארץ, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, נינו אבסדזה ודורון אביטל – להלן: קבוצת קדימה, וחבר הכנסת איתן כבל, המציעים הסתייגות לשם.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מספיק, לא להעיר הערות.

קריאה: הערות חשובות.

ראובן ריבלין: מי שתיכף ימצא את עצמו בחוץ וההצבעה שלו תהיה חשובה, נשאל אותו כל פעם מה הוא מצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה ושל חבר הכנסת איתן כבל לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, בוקר טוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, לידך יושבים צמים מהרמדאן ואנחנו מתכוננים לצום תשעה באב, להירגע.

ראובן ריבלין: בעד – 47, נגד – 58, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגות סיעת קדימה ואיתן כבל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין – אני מצביע בהרמת יד.

ראובן ריבלין: מי בעד החלופין – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין הראשונה של קבוצת סיעת קדימה ושל חבר הכנסת איתן כבל לשם החוק

ראובן ריבלין: לחלופי חלופין; מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין השנייה של קבוצת סיעת קדימה ושל חבר הכנסת איתן כבל לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם הראשונה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופי חלופי חלופין – מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין השלישית של קבוצת סיעת קדימה ושל חבר הכנסת איתן כבל לשם החוק

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נסים זאב, האם הורדת את הסתייגותך?

ראובן ריבלין: הוריד.

ראובן ריבלין: נסים זאב הוריד.

ראובן ריבלין: לכן, נדחו כל ההסתייגויות לשם החוק.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: כל סעיף מסעיפי החוק יוצבע אלקטרוני.

ראובן ריבלין: אם מישהו לא הצביע אלקטרוני, אני אאפשר לו להוסיף את ההצבעה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 47 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד – 59, נגד – 47, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע ששם החוק אושר לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף 1.

ראובן ריבלין: יש לנו הסתייגות של קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל וחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: אתם תבקשו ממני מתי אתם רוצים שההצבעה תהיה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אתם תודיעו לי.

ראובן ריבלין: אתם רוצים הצבעה אלקטרונית?

ראובן ריבלין: איך שאתם רוצים, לי יש זמן, ביום ראשון יוצאים לפגרה, לי יש זמן עד יום ראשון.

ראובן ריבלין: אלקטרוני, בבקשה, מספיק, אלקטרוני.

ראובן ריבלין: הסתייגות קדימה, רע"ם-תע"ל, חד"ש וחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: נא להצביע, מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 60 נמנעים – אין הסתייגות של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 47, נגד – 60, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגות הסיעות שדיברתי נפלה.

ראובן ריבלין: יש לחלופין.

ראובן ריבלין: מי בעד חלופין – יצביע, ירים את ידו.

ראובן ריבלין: נא להוריד את היד.

ראובן ריבלין: חן, חן, נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין א' של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל

ראובן ריבלין: החלופין לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לחלופין ב' של קבוצת חד"ש.

ראובן ריבלין: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין ב' של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חלופין ב' לא נתקבל.

ראובן ריבלין: קבוצת קדימה וחברי הכנסת אילן גילאון, ניצן הורוביץ וזהבה גלאון – מכאן ולהבא קבוצת מרצ – וחברי הכנסת ישראל אייכלר וג'מאל זחאלקה מבקשים להסתייג, כקבוע בסעיף 5 להסתייגויות.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: אלקטרוני?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר מסיר.

ראובן ריבלין: האם אלקטרוני?

ראובן ריבלין: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת מרצ ושל חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 48, נגד – 57, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותם של סיעת קדימה, סיעת מרצ וחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לכן, נפלו ההסתייגויות לסעיף 1.

ראובן ריבלין: אנחנו נצביע עכשיו על סעיף 1 כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 44 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד – 63, נגד – 44, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 1 להצעת החוק נתקבל כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבייב מבקש להודיע שהצביע במקום נגד, בעד.

ראובן ריבלין: אני מקבל את הודעתו, לא משנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: גם חבר הכנסת נחמן שי, גם חבר הכנסת שנלר.

ראובן ריבלין: הואיל ואני חושש מלחצים שיהיו על חברי קואליציה בזמן שהם יצביעו נגד הממשלה, אני לא מבטל את ההצבעה שלכם.

ראובן ריבלין: תיזהרו בפעם הבאה.

ראובן ריבלין: לא יהיה, חבל על הזמן, אלא אם כן אני יודע בפירוש שפה קרה משהו.

ראובן ריבלין: סעיף 1 אושר בהתאם להצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 2.

ראובן ריבלין: בסעיף 2 קיימת הסתייגות של קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש וחבר הכנסת איתן כבל.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים הצבעה שמית בסעיף הזה.

ראובן ריבלין: בסעיף זה, הצבעה שמית?

שלמה מולה: מדובר בדיור בר-השגה.

ראובן ריבלין: האם אתה חושב שאתה יכול לבקש הצבעה שמית בלי להביא לי נייר?

ראובן ריבלין: אתה מביא לי נייר.

יואל חסון: – – – דיור בר-השגה.

יואל חסון: כל אחד שיצביע שמו יירשם – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אומנם לא פניתי רשמית אבל רציתי שתתמנה לסגן יושב-ראש הכנסת משני טעמים: קודם כול שלא תפריע כשאתה יושב שם, ודבר שני, שתעשה סדר רציני, כי אצלך, כשאתה מנהל ישיבות, איש לא מעז להפריע לישיבה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דורון אביטל – בעד נינו אבסדזה – בעד רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת עפו אגבאריה – בעד רחל אדטו – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד יעקב אדרי – בעד יצחק אהרונוביץ – נגד אורי אורבך – נגד זבולון אורלב – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח אריאל אטיאס – נגד ישראל אייכלר – נגד דניאל אילון – אינו נוכח רוברט אילטוב – נגד דליה איציק – בעד – נגד אריה אלדד – אינו נוכח טלב אלסאנע – בעד זאב אלקין – נגד חיים אמסלם – אינו נוכח אלי אפללו – בעד אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אריה ביבי – בעד זאב בילסקי – בעד בנימין בן-אליעזר – בעד מיכאל בן-ארי – בעד דניאל בן-סימון – בעד רוני בר-און – בעד אבישי ברוורמן – בעד מוחמד ברכה – בעד אהוד ברק – נגד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד אברהם דיכטר – בעד דני דנון – נגד ניצן הורוביץ – בעד יצחק הרצוג – בעד דניאל הרשקוביץ – נגד מגלי והבה – בעד מתן וילנאי – נגד עינת וילף – נגד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אורית זוארץ – בעד חנין זועבי – בעד ג'מאל זחאלקה – בעד ציפי חוטובלי – נגד דב חנין – בעד יואל חסון – בעד ישראל חסון – בעד שי חרמש – בעד אחמד טיבי – בעד רוברט טיבייב – בעד שלי יחימוביץ – בעד משה יעלון – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – בעד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד משה כחלון – נגד חיים כץ – נגד יעקב כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד ציפי לבני – בעד לימור לבנת – נגד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – נגד עוזי לנדאו – נגד סופה לנדבר – נגד גאלב מג'אדלה – בעד מנחם אליעזר מוזס – נגד שלמה מולה – בעד שאול מופז – בעד משה מטלון – נגד אברהם מיכאלי – נגד אנסטסיה מיכאלי – נגד אלכס מילר – נגד סטס מיסז'ניקוב – נגד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד דן מרידור – נגד משולם נהרי – נגד אורית נוקד – נגד לאה נס – נגד סעיד נפאע – אינו נוכח בנימין נתניהו – נגד חנא סוייד – אינו נוכח מרינה סולודקין – בעד גדעון סער – נגד גדעון עזרא – בעד חמד עמאר – נגד ציון פיניאן – נגד יוסי פלד – נגד יוחנן פלסנר – בעד עמיר פרץ – בעד אברהים צרצור – בעד פניה קירשנבאום –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – אינה נוכחת – נגד ראובן ריבלין – נגד כרמל שאמה – נגד יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – בעד נחמן שי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח יוליה שמאלוב-ברקוביץ – אינה נוכחת שלום שמחון – נגד ליה שמטוב – אינה נוכחת עתניאל שנלר – אינו נוכח רונית תירוש – בעד

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא לקרוא בקריאה שנייה למי שלא השיב מבין חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת דוד אזולאי – אינו נוכח דניאל אילון – אינו נוכח אריה אלדד – אינו נוכח חיים אמסלם – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח משה יעלון – אינו נוכח יעקב כץ – אינו נוכח סעיד נפאע – אינו נוכח חנא סוייד – אינו נוכח מירי רגב – אינה נוכחת סילבן שלום – אינו נוכח יוליה שמאלוב-ברקוביץ – אינה נוכחת ליה שמטוב – אינה נוכחת עתניאל שנלר – בעד

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, האם יש מי מחברי הכנסת הנוכח באולם ולא הצביע?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: בעד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אורי אריאל – בעד

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה הצביע?

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו באולם שלא הצביע ורוצה להצביע?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תמה ההצבעה.

ראובן ריבלין: להביא לי את תוצאות ההצבעה.

יואל חסון: תמה ההצבעה.

יואל חסון: תמה ההצבעה.

ראובן ריבלין: תמה, תמה ההצבעה.

ראובן ריבלין: הודעתי כבר.

ראובן ריבלין: חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: למה לכם להתריס?

ראובן ריבלין: הודעתי, תמה ההצבעה.

ראובן ריבלין: חבל על הזמן.

יואל חסון: אדוני, אני מתכוון בתור סגן יושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני גם יודע שיש חברי כנסת שסומכים עלי כשאני אומר "תמה ההצבעה".

ראובן ריבלין: אני לא רוצה להפתיע אותם.

ראובן ריבלין: נא לשבת, אנחנו ממשיכים בהצבעה מייד לאחר מכן.

ראובן ריבלין: אינני מצלצל.

ראובן ריבלין: ובכן, בעד הסתייגותם לסעיף 2 של סיעות קדימה וחד"ש וחבר הכנסת איתן כבל הצביעו 47 חברים, נגד – 59 חברים.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: לא להפריע לי.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נא לשבת, רבותי.

ראובן ריבלין: לחלופין – הצעת קבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל, המציעות הסתייגות לחלופין.

ראובן ריבלין: נא להצביע בהצבעה אלקטרונית – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 43 נגד – 52 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 43 בעד, 52 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לחלופין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אומנם הפער צומצם, אבל ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגות קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת מרצ וחבר הכנסת איתן כבל, המנויה בעמוד 3, בסעיף 7 להסתייגויות.

ראובן ריבלין: נא להצביע בהצבעה אלקטרונית – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 55 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת מרצ ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 44 בעד, 55 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות המנויה בסעיף 7, בעמוד 3, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בסעיף 8 להסתייגויות – קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש וחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: נא להצביע אלקטרונית – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הכול בסעיף 2 להצעת החוק.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 54 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 39 בעד ההסתייגות, נגד – 54, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות המנויה בסעיף 8 להסתייגויות, לסעיף 2 להצעת החוק, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: יש הסתייגות מס' 9 לסעיף 2, של קבוצת חד"ש.

ראובן ריבלין: להצביע אלקטרונית – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 43 נגד – 56 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 43 בעד, מתנגדים – 56, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ולכן אין לנו עוד הסתייגויות רלוונטיות בסעיף 2, ואני מצביע על סעיף 2, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 44 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 58 בעד הסעיף, 44 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 2 עבר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף 3 – קבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת קדימה מסתייגות בהסתייגות האמורה בסעיף 10 לסעיף 3.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת קדימה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 בעד, 59 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגויות לא נתקבלו, שכן גם לא היו נמנעים.

ראובן ריבלין: לחלופין; מי בעד לחלופין – יצביע בהרמת יד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת קדימה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת חד"ש, קבוצת מרצ וקבוצת מרצ מציעות.

ראובן ריבלין: בהרמת יד – מי בעד ההסתייגות בסעיף 11 להסתייגויות?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת קדימה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין; מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת קדימה לסעיף 3

ראובן ריבלין: גם לחלופין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 12 להסתייגויות, לסעיף 3 – קבוצת חד"ש וקבוצת קדימה מציעות.

ראובן ריבלין: בהרמת יד – מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת קדימה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת מרצ מציעה; מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 14 להסתייגויות – חברת הכנסת שלי יחימוביץ, קבוצת חד"ש וקבוצת מרצ.

ראובן ריבלין: נא להצביע בהרמת יד – מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד את היד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ושל קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 15 להסתייגויות – חברת הכנסת שלי יחימוביץ, קבוצת חד"ש וקבוצת מרצ מציעות הסתייגות לסעיף 3.

ראובן ריבלין: בהרמת יד: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ושל קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותם של יחימוביץ, חד"ש ומרצ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין; מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הסתייגות לחלופין של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ושל קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 16 להסתייגויות, לסעיף 3 – חבר הכנסת דוד אזולאי אינו נוכח – של קבוצת מרצ וחברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: משכתי.

ראובן ריבלין: משכה.

ראובן ריבלין: של קבוצת מרצ.

ראובן ריבלין: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: של קבוצת חד"ש וקבוצת קדימה, בסעיף 17 להסתייגויות: ירים את ידו – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת קדימה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת חד"ש, קבוצת מרצ וקבוצת קדימה, בסעיף 18 להסתייגויות.

קריאות: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: בסעיף 18 להסתייגויות, לסעיף 3, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת קדימה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 45 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שגם ההסתייגות האחרונה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לכן, חברי הכנסת, אני עובר להצביע על סעיף 3, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 61 בעד, 47 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 3 כהצעת הוועדה נתקבל בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: יש חברי כנסת המבקשים להוסיף סעיף לאחר סעיף 3, ואם תתקבל ההסתייגות יוסף סעיף כזה.

ראובן ריבלין: הראשונים הם חברת הכנסת שלי יחימוביץ, קבוצת חד"ש וקבוצת מרצ, בסעיף 19 להסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, אלקטרוני?

ראובן ריבלין: בהרמת יד.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ושל קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת מרצ לאחרי סעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, הסתייגות 19, המבקשת להוסיף סעיף לאחר סעיף 3, לא נתקבלה, ולכן לא יהיה סעיף לאחר סעיף 3.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 4 – קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש וחבר הכנסת איתן כבל מבקשים להסתייג בהסתייגות 20.

ראובן ריבלין: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: הסתייגות 20, לסעיף 4, בעמוד 6.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 בעד, 59 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לסעיף 4, המנויה בסעיף 20 להסתייגויות, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין א'; מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: הסתייגות לחלופין א' של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין א' לא נתקבל.

ראובן ריבלין: לחלופין ב'; מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין ב' של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 21, לסעיף 4 – קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש וחבר הכנסת איתן כבל מציעים.

ראובן ריבלין: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 4

ראובן ריבלין: הסתייגות 21 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות 22, של קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש וחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע אלקטרונית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 45 בעד, 60 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אין יותר הסתייגויות בתוקף לסעיף 4, ולכן אני מצביע על סעיף 4, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 17 בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 57 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף 4, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 57 בעד אישור הצעת הוועדה, 47 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 4 עבר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 5, כאן קיימת בעמוד 7 הסתייגות 23 של חברת הכנסת מירי רגב.

ראובן ריבלין: מסירה?

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: מסירה.

ראובן ריבלין: הסתייגות 24 לסעיף 5 – קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל וחבר הכנסת איתן כבל; בהרמת יד.

ראובן ריבלין: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצת קדימה וקבוצת חד"ש ורע"ם-תע"ל מציעות – הסתייגות מס' 25.

ראובן ריבלין: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 5 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, אין לנו עוד הסתייגויות לסעיף 5, ואני מצביע על סעיף 5 כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 43 נמנעים – אין סעיף 5, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 58 בעד, 43 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 5 עבר בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: סעיף 6 – יש לנו הסתייגות של קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש וחבר הכנסת איתן כבל.

קריאה: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: נא להצביע על סעיף 6, הסתייגות 26, אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 6 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 47 בעד ההסתייגות, 58 נגדה, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: יש גם הסתייגות נוספת של קבוצת חד"ש, שהיא דומה.

ראובן ריבלין: להצביע בהרמת יד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 6 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סעיף 6 – לא נותרו בו הסתייגויות בתוקף.

ראובן ריבלין: לכן אני מצביע, כהצעת הוועדה, על סעיף 6.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 20 בעד סעיף 6, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 41 נמנעים – אין סעיף 6, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 59 בעד הצעת הוועדה, 41 נגדה, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 6 עבר, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לסעיף 7 – קבוצת קדימה – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: אלקטרונית.

דב חנין: – – – של האיגוד המקצועי.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל וחבר הכנסת איתן כבל מציעים את הסתייגותם לסעיף 7, הסתייגות מס' 28, בעניין מי "שאינו עובד מדינה".

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 7 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 45 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגות 28, לסעיף 7, לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: קבוצות קדימה, חד"ש, רע"ם-תע"ל וחבר הכנסת איתן כבל מסתייגים בהסתייגות 29 לסעיף 7 ומבקשים "יועץ חברתי, אחד או יותר".

ראובן ריבלין: אלקטרוני?

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, לסעיף 7 לא נותרו הסתייגויות בתוקף.

ראובן ריבלין: אני מצביע עליו, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 22 בעד סעיף 7, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 42 נמנעים – אין סעיף 7, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 60 בעד, 42 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שנתקבלה הצעת הוועדה לגבי סעיף 7.

ראובן ריבלין: סעיף 7 עבר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: לסעיף 8 יש לנו את הסתייגותן של סיעות קדימה וחד"ש וחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה וקבוצת סיעת חד"ש ושל חבר הכנסת איתן כבל לסעיף 8

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לחלופין; מי בעד – ירים את ידו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 8 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיף 8 לא נותרו הסתייגויות בתוקף.

ראובן ריבלין: לכן, נצביע אלקטרונית על סעיף 8, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע באלקטרונית.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 23 בעד סעיף 8, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 41 נמנעים – אין סעיף 8, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 58 בעד הצעת הוועדה, 41 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 8 עבר בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף 9.

ראובן ריבלין: קבוצת קדימה וקבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל בהסתייגות 31, לסעיף 9 – מבקשת להסתייג.

קריאה: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: אלקטרוני.

ראובן ריבלין: מבקשת להסתייג.

ראובן ריבלין: נא להצביע אלקטרונית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 56 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת קדימה, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 9 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 בעד, 56 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה, אבל בוודאי הממשלה תבחן את דרך פעולת הוועדה ותחשוב אם אין צורך באמת להתחשב בהסתייגות זו כתוצאה מהניסיון.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת חנין.

ראובן ריבלין: אני מעיר את הערתי לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מצטער, אני רואה פה הצבעה של חברי כנסת שהולכים לפי משמעת קואליציונית.

דב חנין: זה חבל וזה עצוב.

דב חנין: בשם האופוזיציה, אני במצב הזה רוצה להודיע על כך שנוכח ההתנהלות הזאת, אנחנו מסירים את ההסתייגויות שלנו עד סעיף 27, ונבקש להפנות את תשומת לבם של חברי הקואליציה להסתייגות בסעיף 27, כאשר היא תגיע.

דב חנין: אולי הם בכל זאת יתמכו לפחות בהאצת הבנייה.

דב חנין: אחרי שתמכו בהאצת התכנון, אולי יתמכו בהאצת הבנייה, כי הרי הכשל בחוק הזה הוא, שברגע שהתכנון המהיר מסתיים, אין שום מנגנון שמחייב את הקבלן לבנות.

דב חנין: ולכן, אנחנו מבקשים להוריד את ההסתייגויות עד סעיף 27, ונבקש להצביע בסעיף 27 על סעיף שאומר שכאשר התוכנית אושרה במסלול מהיר – אם לא עושים שום דבר בשנתיים וחצי הראשונות, אז התוכנית תפקע לפחות, אלא אם כן הוועדה המחוזית החליטה להאריך את תוקפה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, הוסרו כל ההסתייגויות, לפי הודעתו של חבר הכנסת חנין, עד סעיף 27 ולא עד בכלל, כי הוא מבקש להתייחס להסתייגות בסעיף 27.

ראובן ריבלין: האם יש מי מהמסתייגים אשר מתנגד להודעתו של חבר הכנסת חנין?

ראובן ריבלין: יאמר זאת עכשיו, ואחר כך יחריש אם אנחנו לא נצביע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, אין מי שמתנגד, ולכן אני רואה בהודעת חבר הכנסת חנין את הודעתם של כל המסתייגים.

ראובן ריבלין: אני מצביע על סעיפים 9–26, ועד בכלל, כולל 26, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 25 בעד סעיפים 9–26 – 59 נגד – 46 נמנעים – אין סעיפים 9–26 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 59 בעד, 46 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיפים 9–26, ועד בכלל, התקבלו בקריאה שנייה, לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הגענו לסעיף 27.

ראובן ריבלין: הואיל וחסכת הרבה זמן, תודיע לי מה אתה רוצה להודיע, חבר הכנסת חנין.

ראובן ריבלין: נא לקצר.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני אנסה לקצר, אדוני.

דב חנין: הסוגיה שאנחנו עוסקים בה היא סוגיה מאוד עקרונית.

דב חנין: אנחנו בחוק הזה פוגעים באופן מאוד קשה במערכת התכנון.

דב חנין: אנחנו יוצרים מנגנוני תכנון שעובדים במשך ימים ספורים – חומרים שלפעמים לוקח הרבה זמן להכין אותם צריכים להיות מוכנים בתוך ימים, ואם הם לא מוכנים בתוך ימים, כאילו הכול בסדר.

דב חנין: המערכת התכנונית הזאת, המהירה, פוגעת בהרבה מאוד דברים, הרבה מאוד נושאים חברתיים, סביבתיים ואחרים, והכול נעשה, כך אומרת לנו הממשלה, כדי להאיץ את הבנייה.

דב חנין: הסתיים התכנון המהיר – מה קורה אז?

דב חנין: מסתבר שאחרי שהתכנון המהיר מסתיים, בעצם אותו יזם שמקבל את הקרקע, במהלך השנתיים וחצי שלאחר קבלת הקרקע, מה שהוא צריך להראות זה בסך הכול 25% מהתחלות התשתית.

דב חנין: זה כמעט כלום.

דב חנין: אבל גם אם הוא לא עושה את זה – – –

ראובן ריבלין: זה בזכותך ובזכות ראש הממשלה, כי קודם זה היה שלוש וחצי.

דב חנין: קודם זה היה עוד יותר גרוע, אכן.

דב חנין: אבל גם אם לא עושה את המעט הזה, גם אם הוא לא עושה אחרי שנתיים וחצי 25% מעבודות התשתית, אין שום מנגנון שמחייב אותו לעשות את זה.

דב חנין: אין שום מנגנון – אין סנקציה תכנונית, אין סנקציה כלכלית.

דב חנין: כך אנחנו יוצרים מלאי מאוד גדול של תוכניות שאושרו בצורה לא תקינה ולא נכונה, ומובילים לתוצאה שאינה מתקבלת על הדעת.

דב חנין: אני מבין שיושב-ראש הוועדה והשר להגנת הסביבה, ועוד כמה שרים, בוחנים את הסוגיה הזאת, ואני מציע שהסוגיה הזאת תיבחן, כי הרי לכאורה כל המטרה היא לפחות שבסוף תהיינה דירות; שילמנו את כל המחירים – לפחות שתהיינה דירות.

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: שר הפנים אומר שהוא בהנחיה יכול לעשות זאת.

ראובן ריבלין: אני לא בטוח, גם לא מתווכח.

ראובן ריבלין: הממשלה לא מסכימה, למרות ההיגיון הרב, שגם ראש הממשלה ויושב-ראש ועדת הכלכלה, שהמריץ אותו – שינו במעט.

ראובן ריבלין: ובכן, קיימת ההסתייגות לסעיף 27.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לענות עליה?

ראובן ריבלין: אתה רוצה לענות עליה?

ראובן ריבלין: אין דבר כזה.

ראובן ריבלין: אתם צריכים להחליט עכשיו.

ראובן ריבלין: אתם מסכים שעל הסתייגות זו לסעיף 27 יצביעו לאחר מכן, כי הם רוצים לגבש?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, האם אתה מסכים שעל ההסתייגות הזאת יצביעו בסוף?

ראובן ריבלין: כי זה בניגוד לתקנון.

ראובן ריבלין: אם אתם מסכימים, ולא יהיה פה אף אחד, אדחה את סעיף 27 כדי לאפשר – גם שר הפנים חושב שיש הרבה היגיון בהצעה שלך.

ראובן ריבלין: איך שאתם רוצים.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה ביקש ממני לדחות את ההצבעה, לכן אנחנו עוברים לסעיף הבא, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

ראובן ריבלין: האופוזיציה לא מתנגדת.

מוחמד ברכה: – – –

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים, אני – אני יודע.

ראובן ריבלין: יהיה בסדר.

ראובן ריבלין: כשנצטרך להתווכח, נתווכח.

ראובן ריבלין: ההערה של חבר הכנסת חנין נוגעת בנושא שכולל את אלה שמתנגדים ואת אלה שמסכימים, כי היא הערה הגיונית בתכלית.

ראובן ריבלין: אחרת, קבלתה בלי ההסתייגות היא לא הגיונית.

ראובן ריבלין: הוא צודק במאה אחוז.

ראובן ריבלין: גם שר הפנים חושב כך.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, תגיד לי שאתה לא רוצה – נצביע.

ראובן ריבלין: מה אתה רוצה?

ראובן ריבלין: אז – מה אתה רוצה?

ראובן ריבלין: אנחנו מנסים לשכנע את הממשלה, שלא השתתפה בכל הדיונים, שיש היגיון.

ראובן ריבלין: אתם רוצים – נצביע.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה רק שמישהו אחר כך יאמר שההצבעה לא היתה חוקית.

יואל חסון: בוא ניתן לממשלה להודות בטעות.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: האם להמשיך?

ראובן ריבלין: חנין, אתה מסכים לא להצביע עד סוף – אלא לדחות את זה לסוף?

דב חנין: אדוני, היתה פה התייעצות של סיעות האופוזיציה.

דב חנין: רוב סיעות האופוזיציה לא מסכימות.

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: אנחנו מסכימים.

ראובן ריבלין: טוב, כדי להסיר כל ספק אני מבקש להדגיש, על-פי בקשת היועץ המשפטי, שהצבענו על סעיפים 9–26, ועד בכלל, כולל כל התיקונים לסעיפים 23 ו-24, שכן כל ההסתייגוית נפלו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כן, זה ברור, אבל המובן מאליו חשוב שייאמר.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: שבו, שבו, שבו, שבו, שמענו, נצביע.

ראובן ריבלין: ההסתייגות שלו טובה.

ראובן ריבלין: אוקיי, אין בעיה.

ראובן ריבלין: שמענו.

ראובן ריבלין: מצביעים על ההסתייגות של קבוצת חד"ש, קבוצת מרצ ואיתן כבל לסעיף 27, שמופיעה בעמוד 10, סעיף 43 להסתייגויות.

יואל חסון: רוצים שמית.

ראובן ריבלין: שמית?

ראובן ריבלין: תביאו לי נייר, מה זה שמית עכשיו?

ראובן ריבלין: רבותי, חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: לשבת במקום.

ראובן ריבלין: שמית – תבקש ממני קודם.

יואל חסון: רוצים שמית.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: לבא אחריו תביא לי שמית.

ראובן ריבלין: טוב, בסדר, עזבו.

ראובן ריבלין: למה ללכת לבית-המשפט בגלל שטויות?

ראובן ריבלין: להצביע שמית על ההסתייגות לסעיף 27 של קבוצת חד"ש.

ראובן ריבלין: נצביע שמית.

ראובן ריבלין: נגמר.

ראובן ריבלין: זה לא משנה שום דבר מהמהות של החוק, אבל – שמעתי.

ראובן ריבלין: שמית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דורון אביטל – בעד נינו אבסדזה – בעד רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת עפו אגבאריה – בעד רחל אדטו – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד יעקב אדרי – בעד יצחק אהרונוביץ – נגד אורי אורבך – נגד זבולון אורלב – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח אריאל אטיאס – נגד ישראל אייכלר – נגד דניאל אילון – אינו נוכח רוברט אילטוב – נגד דליה איציק – בעד – נגד אריה אלדד – אינו נוכח טלב אלסאנע – בעד זאב אלקין – נגד חיים אמסלם – אינו נוכח אלי אפללו – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – בעד זאב בנימין בגין – נגד אריה ביבי – בעד זאב בילסקי – בעד בנימין בן-אליעזר – בעד מיכאל בן-ארי – בעד דניאל בן-סימון – בעד רוני בר-און – בעד אבישי ברוורמן – בעד מוחמד ברכה – בעד אהוד ברק – נגד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד אברהם דיכטר – בעד דני דנון – נגד ניצן הורוביץ – בעד יצחק הרצוג – בעד דניאל הרשקוביץ – נגד מגלי והבה – נגד מתן וילנאי – נגד עינת וילף – נגד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אורית זוארץ – אינה נוכחת חנין זועבי – בעד ג'מאל זחאלקה – בעד ציפי חוטובלי – נגד דב חנין – בעד יואל חסון – בעד ישראל חסון – אינו נוכח שי חרמש – בעד אחמד טיבי – בעד רוברט טיבייב – בעד שלי יחימוביץ – בעד משה יעלון – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – בעד אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – נגד יעקב כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד ציפי לבני – בעד לימור לבנת – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד עוזי לנדאו – נגד סופה לנדבר – נגד גאלב מג'אדלה – בעד מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח שלמה מולה – בעד שאול מופז – בעד משה מטלון – נגד אברהם מיכאלי – נגד אנסטסיה מיכאלי – נגד אלכס מילר – אינו נוכח סטס מיסז'ניקוב – אינו נוכח אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד דן מרידור – נגד משולם נהרי – נגד אורית נוקד – נגד לאה נס – נגד סעיד נפאע – אינו נוכח בנימין נתניהו – נגד חנא סוייד – אינו נוכח מרינה סולודקין – בעד גדעון סער – נגד גדעון עזרא – בעד חמד עמאר – נגד ציון פיניאן – נגד יוסי פלד – נגד יוחנן פלסנר – בעד עמיר פרץ –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד אברהים צרצור – בעד פניה קירשנבאום – נגד איוב קרא – אינו נוכח מירי רגב – נגד – נגד ראובן ריבלין – נגד כרמל שאמה – נגד יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – אינו נוכח נחמן שי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח יוליה שמאלוב-ברקוביץ – בעד שלום שמחון – אינו נוכח ליה שמטוב – אינה נוכחת עתניאל שנלר – בעד רונית תירוש – בעד

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אני קורא קריאה שנייה את כל אלה שלא ענו תשובה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אזולאי – אינו נוכח דניאל אילון – אינו נוכח אריה אלדד – אינו נוכח חיים אמסלם – אינו נוכח אלי אפללו – בעד רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת אורית זוארץ – בעד ישראל חסון – בעד משה יעלון – אינו נוכח אליהו ישי – נגד משה כחלון – נגד יעקב כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – נגד אלכס מילר – נגד סטס מיסז'ניקוב – נגד סעיד נפאע – אינו נוכח חנא סוייד – אינו נוכח איוב קרא – נגד מאיר שטרית – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – נגד ליה שמטוב – אינה נוכחת

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם יש מי מחברי הכנסת הנמצא באולם ולא הצביע?

ראובן ריבלין: אין.

ראובן ריבלין: נא להביא לי את תוצאות ההצבעה על ההסתייגות לסעיף 27 של קבוצת חד"ש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, נדמה לי שאם תיווצר סיטואציה כזאת, היא תובא מייד לכנסת על מנת שתקבל את הסתייגותך.

ראובן ריבלין: בשלב זה אנחנו לא יכולים לומר מה התוצאות, אבל אתה צופה לעתיד בצורה נכונה ביותר.

ראובן ריבלין: הרי יש כוונה לחוק.

ראובן ריבלין: לא יכולים לעקר את כוונת החוק בלי ההסתייגות הזאת.

ראובן ריבלין: אבל כמובן הצבענו.

ראובן ריבלין: אני כבר מודיע לכם שבין ההצבעה לבין 40 חתימות תהיה הפסקה – לא של הכנסת, אלא אנחנו נעבור לכמה חוקים שהבטחנו לחברי כנסת במשך המושב ואנחנו מעלים אותם, ולאחר מכן נעבור מייד ל-40 חתימות.

ראובן ריבלין: ובכן, הסתייגות סיעת חד"ש, מרצ ואיתן כבל לסעיף 27, שמצוינת בסעיף 43 להסתייגויות.

ראובן ריבלין: בעד – 47, נגד – 60.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי מקלב, אתה מסיר את הסתייגותך?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי מקלב מסיר את הסתייגותו.

ראובן ריבלין: לכן, לסעיף 27 אין הסתייגויות תקפות.

ראובן ריבלין: אני עובר להצביע על סעיף 27 לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הואיל ולסעיף 28 ו-29 גם אין הסתייגויות, נצביע על סעיף 27 עד סעיף 29 ועד בכלל, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 26 בעד סעיפים 27–29, כהצעת הוועדה – 54 נגד – 40 נמנעים – אין סעיפים 27–29, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: רבותי, 54 בעד הצעת הוועדה, 40 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיפים 27–29 ועד בכלל עברו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף 30.

ראובן ריבלין: לסעיף 30 – קבוצת קדימה מציעה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: לתת לו רמקול.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בשם סיעות האופוזיציה אני מבקש להודיע שאנחנו מורידים את ההסתייגויות שלנו עד סוף החוק.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מי מחברי הכנסת שהגיש הסתייגות מבקש לעמוד על הסתייגותו בניגוד להודעתו של חבר הכנסת חנין?

ראובן ריבלין: שאם לא יעשה עכשיו, לא תישמע טענתו.

ראובן ריבלין: רבותי, תודה רבה, אין הסתייגויות, ואני מקבל את הודעת חבר הכנסת חנין בשם כל המסתייגים.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על סעיף 30 עד סעיף 36.

ראובן ריבלין: נצביע עכשיו כהצעת הוועדה על סעיפים 30–36, כולל לוח התיקונים להסתייגויות ולהצעת החוק, לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הסתייגויות לא קיימות יותר.

ראובן ריבלין: סעיפים 30–36, כולל ההסתייגויות, לפי הצעת הוועדה – נא להצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 27 בעד סעיפים 30–36 – 56 נגד – 46 נמנעים – אין סעיפים 30–36 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 56 בעד, 46 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסעיפים 30–36 עברו, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, כל הסעיפים עברו בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים.

ראובן ריבלין: כל הסעיפים עברו, החוק עבר, כולל התוספות, כולל התיקונים, בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים להצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע"א–2011.

ראובן ריבלין: קריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 28 בעד החוק – 57 נגד – 45 נמנעים – אין חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: רבותי, 57 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע"א–2011, התקבלה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לומר דברים.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו נעבור עכשיו, אחרי דבריו של יושב-ראש הוועדה, לסדרת חוקים שאנחנו חייבים לחברי הכנסת, ואחר כך נחזור ל-40 חתימות.

ראובן ריבלין: 40 חתימות, בערך ב-13:30-13:25 נתחיל.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, אני מבקש את רשותך שדיון 40 חתימות יתחיל ב-13:30.

הוועדה המשותפת): תודה רבה.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברות וחברי הכנסת, אין דוגמה טובה יותר למשמעות של החוק הזה למי שרואה ועוקב אחרי מה שמתרחש ביומיים האחרונים, וממש עכשיו, בבורסה בתל-אביב.

הוועדה המשותפת): הדירות, שהן הנכס העיקרי של חברות הנדל"ן, מאחר שהמשקיעים המתוחכמים כבר צופים את ירידת המחירים, מדד הנדל"ן בבורסה בתל-אביב יורד בחוזקה – יותר מהירידות במדד הכללי, וזה אומר שהירידות הן לפנינו.

הוועדה המשותפת): תודה רבה לכנסת על אישור החוק.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הואיל וסדר-היום נקבע בהסכמה, ואני מודיע שבנשיאות אמרתי בצורה מפורשת שאני אמצא ביום חשוב זה את האפשרות לשנות את סדר-היום בהסכמת כל חברי הנשיאות, אבל הואיל ויושב-ראש הקואליציה מבקש שלא לשנות את הסדר, ואני חשבתי פשוט להתקדם, אני מכריז על הפסקה לחצי שעה.

ראובן ריבלין: זה הכול.

ראובן ריבלין: אני חשבתי שאני יכול.

ראובן ריבלין: אני מכריז.

ראובן ריבלין: אני קבעתי ב-13:00, עדיין לא 13:00.

ראובן ריבלין: קבענו את העניין.

ראובן ריבלין: אמרתי, אני רוצה לאפשר לחברי הכנסת להביא, יש עכשיו בין לבין דבר, השארתם לשיקול דעתי, אתם לא רוצים את שיקול דעתי, תהיה הפסקה, אין בעיה.

ראובן ריבלין: בבקשה, הכרזה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: החלטתי, בזה נגמר, חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים לבטל את ההפסקה, אני מוכן להמשיך.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת האתיקה בעניין קובלנתו של חבר הכנסת אחמד טיבי נגד חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, ובעניין קובלנה של חברת הכנסת מירי רגב נגד חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 185), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת הכספים; והצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי, הפסקה עד 13:25.

ראובן ריבלין: אני רציתי להמשיך בסדר-היום, אני חושב שצריך להפריד בין שני הדיונים.

ראובן ריבלין: חשבתי – באמת הזדמנות לכל אותם חברי כנסת, אני רציתי לעשות הפרדה, אם לא ירצו, אני אעשה הפסקה.

ראובן ריבלין: היה דיון, עכשיו יהיה עוד דיון, אני יודע את הרוחות – המתלהטים.

ראובן ריבלין: אם אתם מסכימים, אני אמשיך, אם לא, אנחנו עושים הפסקה, זה הכול.

דב חנין: תמשיך.

דב חנין: אנחנו מסכימים, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, להמשיך?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה רוצה להקפיד על הסכמים אתכם שאתם מסכימים אתי.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כידוע, היום הזה מתנהג לפי הסיכומים שהיו מראש.

זאב אלקין: היות שהסתיימה רק עכשיו הצבעה, ביקש ראש הממשלה הפסקה קצרה.

זאב אלקין: העלה הצעה יושב-ראש הכנסת, להתקדם בינתיים עם החקיקה שבהסכמה.

זאב אלקין: הודיעה לי יושבת-ראש סיעת קדימה, חברת הכנסת דליה איציק, שזה לא מקובל עליה והיא מבקשת לשמר את הסיכומים הקודמים שהיו, ש-40 חתימות יבואו מייד אחרי ההצבעה על חוק הווד"לים, ואם צריך הפסקה שתהיה הפסקה.

זאב אלקין: היות שאני מכבד הסכמים, והיה הסכם, ביקשתי מיושב-ראש הכנסת לעמוד בהסכם הזה, זה הכול.

ראובן ריבלין: אני מכריז על הפסקה עד השעה 13:25.

ראובן ריבלין: הפסקה.

בשעה 12: כישלון ממשלת נתניהו בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי [לפי סעיף 45 לתקנון הכנסת.

בשעה 12: ]

אופיר אקוניס: אני מחדש את הדיון במליאת הכנסת.

אופיר אקוניס: הנושא הבא על סדר-היום: כישלון ממשלת נתניהו בתחומים המדיני, הכלכלי והחברתי – דיון בהשתתפות ראש הממשלה בעקבות חתימותיהם של 40 חברי הכנסת.

אופיר אקוניס: יפתח את הדיון חבר הכנסת אחמד טיבי.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת רוני בר-און.

אופיר אקוניס: אם לא יהיה כאן – הדובר הבא, חבר הכנסת דני דנון.

בנימין נתניהו: זה עוד פעם טיבי וביבי, אבל בבדידות מזהרת.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבי, בבקשה, נא לעלות.

אופיר אקוניס: ראש הממשלה פה.

בנימין נתניהו: זה 40 חתימות?

בנימין נתניהו: 40 חתימות?

אופיר אקוניס: זה 40 חתימות, כן.

אופיר אקוניס: זה הדיון.

אופיר אקוניס: האם צלצלת?

אופיר אקוניס: צלצלה, וגם חיכינו, אבל ביקשת לא להתחיל לפני שראש הממשלה פה.

אחמד טיבי: נכון, נכון.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: עשר דקות.

בנימין נתניהו: בפעם הבאה שהח"כים מבקשים ממני להקשיב, כשהם יהיו פה בכל 40 החתימות אני אקשיב.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: יש חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת בילסקי וחבר הכנסת מסעוד גנאים, חבר הכנסת אקוניס וחבר הכנסת ראש הממשלה נתניהו.

אחמד טיבי: אם אני אכריז על מדינה פלסטינית בהרכב כזה, אתה תהיה לשון המאזניים, בילסקי.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: אנחנו נצלצל שוב.

אופיר אקוניס: בבקשה, גברתי.

אופיר אקוניס: צלצלה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: אני – כדי לא להפריע לך אני תיכף אאפס את השעון מחדש.

אופיר אקוניס: אני אקפיד על מסגרת הזמנים בצורה מאוד חדה, משום שסדר-היום מאוד מאוד ארוך.

אחמד טיבי: בהחלט.

אחמד טיבי: כשזאב יאפשר לי אני אתחיל.

זאב בילסקי: רציתי לתרגם לראש הממשלה מה שאתה הולך להגיד לו.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: הוא לא רק מתרגם, הוא גם אמר לי מראש, הוא יודע.

אחמד טיבי: או-אה, או-אה.

אחמד טיבי: שכן.

אחמד טיבי: הוא שכן.

אחמד טיבי: אדוני ראש הממשלה, אדוני היושב-ראש, היום הוא סוף המושב.

אחמד טיבי: סוף המושב מגיע אלינו כאשר המדינה רועשת וגועשת, מיטב בניה מפגינים, מוחים, כמעט בכל מקום במדינה.

אחמד טיבי: הפגנת האוהלים שהתחילה ברוטשילד משמיעה קול זעקה – קול זעקה שכותרתו: העם דורש צדק חברתי.

אחמד טיבי: הדרישה הזאת באה, אדוני ראש הממשלה, מול מדיניות הממשלה שאותה אתה מנהיג, שמנהיגה מדיניות ניאו-ליברלית המתנכרת לעקרונות היסוד של צדק חברתי; כאשר זכויות סוציאליות ראשיות נפגעות: הזכות לחינוך, הזכות לרווחה, הזכות לשיכון, הזכות לכבוד אנושי.

אחמד טיבי: הזעקה היתה כה רמה, שהיא הכילה את כל רובדי החברה הישראלית: ימין ושמאל, דתיים וחילונים, יהודים וערבים.

אחמד טיבי: ובניגוד למה שאמרו לך בסיעת הליכוד, אדוני ראש הממשלה, לא היו רק מתי מעט בהפגנות.

אחמד טיבי: עשרות אלפים, יותר מ-100,000 איש.

אחמד טיבי: לכן, אדוני ראש הממשלה, דבריך לא נשמעו מול משפטים הזויים ותיאור הזוי שכאילו מדובר במעשני נרגילה ואוכלי סושי.

אחמד טיבי: ישיבת סיעת הליכוד הזאת, שבה אתה נכחת, אדוני ראש הממשלה, תיזכר לדיראון עולם.

בנימין נתניהו: חבל שלא היית בה, היית שומע הכול – – –

אחמד טיבי: זה המקום, אדוני ראש הממשלה, לחזור.

אחמד טיבי: אני גאה שלא הייתי בה, אני גאה שלא הייתי בה.

בנימין נתניהו: – – –

אופיר אקוניס: הוא גם לא מוזמן, אדוני.

אופיר אקוניס: אה, אולי אתה רוצה להזמין אותו.

אחמד טיבי: אבל מה לעשות?

אחמד טיבי: מיטב אנשיך אמרו את הדברים האלה.

אופיר אקוניס: אתה מצטט רק את הכותרות.

אחמד טיבי: דני דנון חזר על דברים יותר קשים לאחר מכן.

אחמד טיבי: חבר כנסת.

בנימין נתניהו: היושב-ראש היה שם.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: גם אמרתי ברדיו אתמול בצורה ברורה.

רוני בר-און: אקוניס, אל תסגל לעצמך את הרגלי ההנחיה של היושב-ראש.

אופיר אקוניס: של יושב-ראש הכנסת.

אופיר אקוניס: תודה.

רוני בר-און: הוא לא יושב-ראש הכנסת, הוא מנחה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בר-און, אתה הבא בתור, ואתה גוזל מזמנו של חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: ונשאלת השאלה, למה אין צדק חברתי?

אחמד טיבי: למה יש פער כזה?

אחמד טיבי: למה לאנשים פשוט נמאס?

אחמד טיבי: כאשר, אדוני ראש הממשלה, מעמד ביניים קם, סימן שכלו כל הקצים.

אחמד טיבי: מדינות, בעיקר מדינות כמו ישראל, מתבססות על השכבה הזאת.

אחמד טיבי: ואלה אנשים שבדרך כלל – יכולה להיות המחאה הראשונה שלהם.

אחמד טיבי: חלקם הגדול – ניצן, תקן אותי – לא הצביעו בעבר.

אחמד טיבי: ולכן היחס אליהם צריך להיות מאוד רציני, גם לתביעות שלהם.

אחמד טיבי: לא צריך לחפש איך לתקוע להם מחט פה, להוציא אוויר משם, לפגוע באמינות שלהם.

אחמד טיבי: הם יכולים לעשות טעויות, הם לא פוליטיקאים, אבל התביעות שלהם הן תביעות צודקות.

אחמד טיבי: וכפי שאמרתי בזמנו – שואלים: איפה הולך הכסף?

אחמד טיבי: אדוני השר מרידור, שואלים: איפה הולך הכסף?

דן מרידור: לאן, לאן.

אחמד טיבי: לאן הולך הכסף?

אחמד טיבי: לאן הולך הכסף?

רוני בר-און: – – – זאת לא השאלה הנכונה – לאיפה הוא מגיע?

אחמד טיבי: אז אני אתן כמה דוגמאות, אדוני ראש הממשלה: המשך בניית חומת ההפרדה – 850 מיליון שקל; משרד מתאם פעולות בשטחים – 200 מיליון שקל; המועצה להשכלה גבוהה במה שקרוי יו"ש – 450,000; מימון תוכניות ההינתקות – 240 מיליון שקל; אבטחת מתנחלים בירושלים המזרחית – 70 מיליון שקל; פיתוח במעלה-אדומים – 30 מיליון שקל; פיתוח בג'בל-אבו-ע'נים – הר-חומה – 124 מיליון שקל; מיגון אוטובוסים – 10 מיליון שקל; והנה אחד חזק, אדוני ראש הממשלה: פיצוי למפעלים בהתנחלויות על הפסד הקלות המס בשוק האירופי – 11 מיליון שקל; סבסוד אוטובוסים למתנחלים ולחרדים – 31 מיליון שקל – –

מנחם אליעזר מוזס: – – –

אחמד טיבי: – – מיגון ואמצעי ביטחון למתנחלים – 316 מיליון שקל – –

מנחם אליעזר מוזס: – – –

אחמד טיבי: – – סיוע באזורי עדיפות לאומית – 160 מיליון שקל.

אחמד טיבי: גם חרדים בהתנחלויות הם מתנחלים.

אחמד טיבי: תירגע.

קריאה: הוא נרגע.

אחמד טיבי: ולכן – אני מבדיל בינך, בבני-ברק, לבין חרדים בתוך התנחלויות.

אחמד טיבי: גם שם אתם מתנחלים.

אחמד טיבי: אז אלה דוגמאות לאיפה הולך הכסף.

אחמד טיבי: עכשיו, לא רק יהודים ברוטשילד מתרעמים.

אחמד טיבי: היו קולות תרעומת אחרים שנים, 365 יום בשנה, של ערבים.

אחמד טיבי: בטייבה, בבאקה, בחורפיש, באום-אל-פחם – –

מגלי והבה: בירכא.

אחמד טיבי: – – בירכא, בכפרים הלא-מוכרים, בנצרת, בסח'נין – איפה לא?

אחמד טיבי: 20% מהאוכלוסייה לא התלוננו על זה שיש עלייה במחירי הדירות הציבוריות או עלייה בשכירות.

אחמד טיבי: אין שם דיור ציבורי, כי לערבים לא בונים.

אחמד טיבי: לערבים לא בונים.

אחמד טיבי: וכשעושים משהו קטן לערבים אז יש הודעה בתקשורת.

אחמד טיבי: בבנק ישראל עד לפני כמה שנים שיעור הערבים היה – מחייך – 0% מ-880 מועסקים.

אחמד טיבי: שיעור הערבים היה 0%.

אחמד טיבי: ואז קיבלו החלטה אמיצה, אמיצה מאוד, ששינתה סדרי עולם בבנק – קיבלו פקיד ערבי.

אחמד טיבי: ואז היתה הודעה לתקשורת: קיבלו ערבי לבנק ישראל.

אחמד טיבי: לכן מבחינה סטטיסטית עלה שיעור הערבים בבנק ישראל מאפס – –

נחמן שי: מאפס-נקודה – – –

אחמד טיבי: – – לאין-סוף, כי זה מאפס לאחד – זה לא כפול, בניגוד למה שחושבים; זה עלייה אין-סופית בשיעור הערבים בבנק ישראל.

נחמן שי: יש כותרת: מספרם של העובדים הוא בלתי מוגבל.

אחמד טיבי: וכפי שאמרנו בוועדה הקודמת, חבר הכנסת והבה, מול חברת החשמל אנחנו לא צריכים לקבץ נדבות.

אחמד טיבי: ואני צריך להידפק על דלתו של שר זה, מנכ"ל זה, ראש משאבי אנוש, לקבל שניים, לקבל שלושה – זה חשוב, אבל למה אני צריך לפנות בכלל?

אחמד טיבי: זה צריך להיות – הדלת צריכה להיות פרוצה, פתוחה לכולם.

אחמד טיבי: והיא לא כזאת.

אחמד טיבי: ועל הכביש לטייבה דיברנו?

אחמד טיבי: כי את נושא הרמזור כבר סיימנו בכנסת הקודמת.

אחמד טיבי: הרמזור בטייבה נבנה.

אחמד טיבי: עד שהצלחתי לבנות את הרמזור בטייבה התחלפו חמישה שרי תחבורה, והיו לי פה 23 נאומים על הרמזור.

בנימין נתניהו: – – – הוא גם שר התחבורה בממשלה הזאת.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: הרמזור זה היה בממשלה הקודמת.

אחמד טיבי: אני מקווה שכביש הגישה, אדוני ראש הממשלה – –

בנימין נתניהו: – – – הממשלה הקודמת.

אחמד טיבי: – – שכביש הגישה מאזור התעשייה בטייבה – אולי, אולי, ואז תוציאו הודעה, שיש עלייה אין-סופית בשיעור כבישי הגישה מאזור התעשייה באזור טייבה – מאפס לאחד.

רוני בר-און: – – – לפני שטייניץ ונתניהו היתה טייבה בכלל?

נינו אבסדזה: – – –

אופיר אקוניס: תודה רבה לכם.

אופיר אקוניס: אני בטוח שחבר הכנסת טיבי לא צריך עזרה, והוא בדקה האחרונה.

זהבה גלאון: זה לא – – –

אופיר אקוניס: תודה לך, חברת הכנסת גלאון.

אופיר אקוניס: הוא בדקה האחרונה.

אחמד טיבי: צפיפות אוכלוסין – מכיוון שאין תוכניות מיתאר, אין בנייה ציבורית.

אחמד טיבי: אני נכנסתי לכנסת ב-1999 – אחד, הבייבי שלי היה הקמת עיר ערבית חדשה.

אחמד טיבי: הגשתי הצעת חוק להקצאה שוויונית של קרקע.

אחמד טיבי: כל פעם שאני מגיש אותה, דוחים, הממשלה מתנגדת, עד שבכנסת – נדמה לי בממשלה הקודמת – אמרו:

אחמד טיבי: החלטנו להקים – השר שטרית היה שר הפנים – עיר ערבית.

אחמד טיבי: אז החלטנו.

אחמד טיבי: הוקמה עיר ערבית?

אחמד טיבי: מאז קום המדינה עד היום, לא בגליל, לא במשולש, לא הוקמה עיר ערבית, לא הוקמה אפילו שכונה עירונית באחד היישובים הערביים.

אופיר אקוניס: נא לסיים.

אחמד טיבי: מה, לערבים אין ריבוי טבעי?

אחמד טיבי: רק מתנחלים מתרבים?

אחמד טיבי: אין לנו צרכים?

אחמד טיבי: ולכן, אדוני ראש הממשלה, גם בפן החברתי-כלכלי, אבל גם בפן המדיני, שבו הממשלה הזאת בולמת כל אפשרות של התקדמות – היא חשבה הרבה על ספטמבר, אבל דילגה מעל יולי, וכיום אתה מה-זה משתוקק, אדוני ראש הממשלה, שספטמבר יגיע, כדי אולי לפגוע בהפגנות המחאה ברוטשילד ולהעלים את האפקט התקשורתי שלהן.

יואל חסון: לא רק ברוטשילד – – –

אופיר אקוניס: תודה, אדוני.

אופיר אקוניס: תודה לך, חבר הכנסת.

אופיר אקוניס: נא לסיים, אדוני.

אופיר אקוניס: תודה.

אחמד טיבי: בכל הארץ.

אחמד טיבי: העושק וההתעמרות באזרח הם כל כך קשים, שאפשר בהחלט לכנות את ממשלתך, אדוני, ממשלת ישראל, עושק מורשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת דני דנון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בר-און וחבר הכנסת דנון, שבע דקות, בנפרד כמובן.

מגלי והבה: עוסק מורשה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, השרים, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, שמעת לאחרונה את שר האוצר שלך?

רוני בר-און: הקליטו אותו בנתניה.

רוני בר-און: הוא מספר שם לכולם איך מתחלקת העבודה בינך לבינו.

רוני בר-און: הוא ההוגה, הממציא – –

יובל שטייניץ: לא היה ולא נברא.

רוני בר-און: – – היוזם – –

יובל שטייניץ: לא היה ולא נברא.

רוני בר-און: תגיש תביעת דיבה.

רוני בר-און: – – הרפורמטור, ואתה, אדוני ראש הממשלה, אתה המבצע, ממלא אחר ההוראות.

רוני בר-און: בסוף השבוע שר האוצר שלך דיבר עם חבריו הקרובים – אני אומר במירכאות – כך זה כתוב בעיתון, עם חבריו הקרובים הוא דיבר.

רוני בר-און: במקרה היה שם סבר פלוצקר, אולי הוא מחבריו הקרובים.

אופיר אקוניס: פלוצקר, עם פ"א דגושה.

רוני בר-און: אני מתנצל בפני פלוצקר.

אופיר אקוניס: לא, סתם.

רוני בר-און: זה על חשבון זמנך, ההפרעה הזאת.

אופיר אקוניס: חמש שניות.

אופיר אקוניס: שאלתי אותו פעם.

רוני בר-און: במקרה היה שם סבר פלוצקר.

רוני בר-און: היה, שמע וציטט.

רוני בר-און: סבר פלוצקר קובע, בצדק – צריך לומר: בצדק, כי ידיו של שטייניץ נקיות מכל רבב, אבל נראה בעליל, כך הוא קובע, שעצביו בוגדים בו.

רוני בר-און: גם זה כנראה נכון.

רוני בר-און: וכה אמר שטייניץ – תקשיב טוב, אדוני ראש הממשלה; לא רוני בר-און, לא יושבת-ראש האופוזיציה, לא אף אחד מהצד הזה של האולם: לממשלה הזאת אין הישגים מדיניים – שטייניץ אמר; יש לה רק הישגים כלכליים, וזה בזכותי – לא בזכותו, בזכותי.

רוני בר-און: הממשלה הזאת נכשלה מדינית – מול האמריקנים, מול הטורקים, מול האירופים, מול הפלסטינים.

רוני בר-און: זה שר אוצר, יודע לעשות אינוונטר: אמריקנים, טורקים, אירופים, פלסטינים.

רוני בר-און: נכשל נכשל, נכשל, נכשל.

רוני בר-און: הצלחותיה היחידות – אני ממשיך לצטט – הן האבטלה היורדת והצמיחה העולה, ורוצים עכשיו לסלקני?

רוני בר-און: בפורומים סגורים הוא אמר – שוב פלוצקר עד, שטייניץ מדבר מהמיית לבו – איזה הישגים כבר יש לליברמן?

רוני בר-און: צודק.

רוני בר-און: איזה הישגים כבר יש לברק?

רוני בר-און: לישי?

רוני בר-און: בבוז הוא אומר את זה.

רוני בר-און: כחלון, הוא שואל?

רוני בר-און: כחלון היה מכניס את ישראל ל-OECD?

רוני בר-און: אבל זה לא הפריע לכם, לך ולשר האוצר שלך, לקיים סצנת פיוס ואהבה, לשבת רגל על רגל במליאה, להתפוצץ מצחוק.

רוני בר-און: עמוד שלם בעיתון רואים אתכם מתפוצצים מצחוק.

ישראל חסון: רוני, מי אמר את זה?

אופיר אקוניס: לא להפריע.

רוני בר-און: לא הייתי מתייחס לזה.

רוני בר-און: שמעתי שש פעמים את השאלה.

אופיר אקוניס: נכון מאוד, אני מסכים עם חבר הכנסת בר-און.

אופיר אקוניס: אם לא היית בתחילת נאומו, זה בעיה שלך, תקרא בפרוטוקול.

ישראל חסון: אבל מי זה – – –

רוני בר-און: אבל זה מפריע לי.

רוני בר-און: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

רוני בר-און: רגל על רגל במליאה, מתגלגלים מצחוק.

רוני בר-און: תגיד לי, איך שואל הפזמון – למה צחקה מיכל?

רוני בר-און: איזה סיבה בעולם יש לך, נוכח הכישלונות שלך?

רוני בר-און: לחייך אין לך סיבה, לצחוק יש לך סיבה?

רוני בר-און: תעשה ככה, אתה חושב שאתה – אתה עושה ככה והכול נמחק.

נסים זאב: עוד מעט תיתן לו מכות.

רוני בר-און: יכול להיות שצחקת.

נסים זאב: אתה עוד מעט תיתן לו מכות, אתה מתנהג כמו בריון, קצת כבוד.

יואל חסון: דמוקרטיה.

יואל חסון: אתה יודע מה זה דמוקרטיה?

נסים זאב: כן, אני יודע – – – של קדימה.

אופיר אקוניס: תודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: נא להמשיך, חבר הכנסת בר-און.

רוני בר-און: – – – בהפסקה.

אופיר אקוניס: איזה הפסקה?

אופיר אקוניס: אמרתי לחבר הכנסת זאב שיפסיק לצעוק קריאות ביניים.

אופיר אקוניס: בבקשה.

רוני בר-און: מה, התפרק לך הלחץ?

רוני בר-און: עלתה לך צפירת הרגעה מישיבת הסיעה, שקיבלת משם איזה מודיעין רווי אדי אלכוהול על מסיבות סושי, ונרגילות, וגיטרות?

רוני בר-און: או סגן השר שלך ספר שם מפגינים בודדים?

רוני בר-און: ואתה תיכף ניצלת את ההזדמנות הזאת לסכסך ולפלג ולשסות את חלקי העם אלה באלה, ועוד פעם זה השמאלנים והצפונבונים, ושם הכול אשכנזים, ואין שם עדות מזרח, ואין שם ימנים – ממש בן-אדם במיטבו.

רוני בר-און: אבל השמיצו אותך השבוע, אמרו עליך שאתה קפיטליסט ותאצ'ריסט.

רוני בר-און: אתה לא זה ולא זה.

רוני בר-און: גברת תאצ'ר היתה אשת הברזל.

רוני בר-און: אתה ברזל?

רוני בר-און: אתה לא באמת פועל לכלכלה חופשית, לא באמת פועל לכלכלה של שוק פתוח, של תחרות אמיתית.

רוני בר-און: אם היית פועל לדבר הזה היית מבין שכדי למנוע את השחיקה של מעמד הביניים צריך לגרום לטייקונים האלה, ליבואנים האלה, למייצרים האלה, למשווקים האלה, להתחרות ביניהם על מעמד הביניים – על הכיס שלהם, על המשרות שמציעים להם.

רוני בר-און: אבל אתה, אתה אפילו לא יודע לזהות את הטייקונים.

רוני בר-און: אתה רק הולך למה שפופוליסטי ונוח.

רוני בר-און: אמרו לך ארבעה שמות, ואלה פתאום הטייקונים.

רוני בר-און: אני אגיד לך מה הטייקונים, תן לעצמך דין-וחשבון מה הטייקונים.

רוני בר-און: הטייקונים שלך זה ההסתדרות, עם חברת החשמל, והנמלים, וועדי העובדים החזקים, והסקטור הציבורי המנופח.

רוני בר-און: אבל אתה תעז לנגוע בהם?

רוני בר-און: מחר בבוקר.

רוני בר-און: והטייקון השני הגדול שלך זה משרד הביטחון והצבא, עם שר הביטחון שלך, שכל הזמן נכנס אליך ומאיים עליך.

רוני בר-און: תאמין לי, אני מכיר את השיחות האלה בחדר: בוא, אני צריך פה, אם לא, אתה תהיה אחראי לזה.

רוני בר-און: חליפת האיומים האלה שכל פעם סוחטת אותך בעוד חצי מיליארד, ובעוד מיליארד, ובעוד מיליארד וחצי, אבל לך אין שר אוצר שיגיד לך: קדחת.

רוני בר-און: בלי מקורות אין שימושים, תלמד את זה.

רוני בר-און: הטייקון הבא שלך, הטייקון הבא שלך – ואתה יודע את זה לא פחות טוב מאתנו – זה השותפים החרדים שלך.

רוני בר-און: זה טייקון – אוכל, שותה במלוא הפה, ואתה לא יודע להגיד לא; זה טייקון.

רוני בר-און: ויש גם הטייקונים האמיתיים שצריך לטפל בהם, וכן, אמר לך טיבי בצדק, יש עוד טייקון, ההשקעות במקומות שאתה יודע שאנחנו נצטרך לפנות.

רוני בר-און: אני לא מדבר על אריאל, ואני לא מדבר על מעלה-אדומים, ואני לא מדבר על גוש-עציון.

רוני בר-און: שם צריך לתת בדיוק כמו לבאר-שבע, לעכו, לנהרייה ולחיפה.

רוני בר-און: אבל בכל המקומות האלה – – –

אופיר אקוניס: לסיום, אדוני.

רוני בר-און: תרשה לי, עוד לא נתת לי את החצי דקה, יש לי עוד משפט לסיום.

אופיר אקוניס: נכון.

רוני בר-און: אבל בכל המקומות האלה שאתה יודע, שאתה אומר שצריך לפנות אותם – אתה אמרת, לא אני ולא אף אחד מחברי, אז – לא חבל על הכסף?

רוני בר-און: אני עוד לא מדבר על תשומות הביטחון הממש-מופקרות שם.

רוני בר-און: אתה עמדת פה בדיון הקודם, ב-40 חתימות האחרון, טפחת על החזה, התגאית בחוק החרם.

רוני בר-און: תראה את התמונות, אני שומר אותן – אני אחראי, אלמלא אני זה לא היה קורה.

רוני בר-און: תיקח את האחריות גם לכאוס החברתי.

רוני בר-און: תקום כאן בעוד שעה, שעה וחצי, תטפח על החזה ותגיד – ותפסיק עם אי-אמירת האמת הזאת על הקפאת הבנייה באזור צריפין, כי אתה מאחז עיניים; זה היה חלק מתוכנית הפריפריה, שאתה השמדת, וכדי לעשות את תוכנית הפריפריה השלמה צריך היה להקפיא את תוכנית הבנייה הזאת.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

בנימין נתניהו: – – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: סליחה, אדוני, אנחנו בכללי משחק ברורים.

אופיר אקוניס: אני מבקש – – –

בנימין נתניהו: – – –

אופיר אקוניס: הזמן עבר, אדוני.

רוני בר-און: הטעם הטוב בנשיאות הכנסת היה גורם למישהו אחר לנהל את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: אז תפנה אליהם.

רוני בר-און: למשל חבר הכנסת שלמה מולה.

אופיר אקוניס: שלמה מולה איננו סגן היושב-ראש, ואתה מוזמן לפנות ליושב-ראש.

רוני בר-און: אני מבקש להגיד לך, אדוני ראש הממשלה – שאלה.

רוני בר-און: שאלה אחרונה.

אופיר אקוניס: שאלה ולסיום.

רוני בר-און: על מה אתה עובד, אדוני ראש הממשלה?

רוני בר-און: על כלום.

רוני בר-און: על מי אתה עובד?

רוני בר-און: על כולם.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: שר האוצר, כיוון שפנו אליך אישית, אתה מוזמן בכל רגע, אם תרצה בכך – אם תרצה בכך, אני אמרתי, אתה מוזמן להגיב בכל דקה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת דני דנון – איננו נמצא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.

איוב קרא: – – – רוני בר-און הקפיא את הבנייה בתל-אביב, ולא בסביון.

רוני בר-און: לך תיפגש עם ניאו-נאצים, לך, לך.

איוב קרא: אתה, אתה – – –

רוני בר-און: – – –

אופיר אקוניס: מספיק, מספיק, תודה רבה לכם.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה על הדו-שיח.

רוני בר-און: – – –

איוב קרא: – – –

אופיר אקוניס: חבר כנסת בר-און.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בר-און, מספיק.

איוב קרא: אתה אידיוט.

איוב קרא: אתה שר אידיוט.

קריאה: ניאו-נאצי – – –

איוב קרא: – – – היית אידיוט – מושחת.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת קרא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת קרא, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אופיר אקוניס: מספיק.

אופיר אקוניס: תודה.

איוב קרא: מושחת.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת אילטוב.

איוב קרא: כלב.

יואל חסון: מה?

יואל חסון: מה זה?

אופיר אקוניס: סליחה, חבר הכנסת קרא, אני מבקש, אולי תנסה להירגע בחוץ.

יואל חסון: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, מספיק.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת קרא, אדוני השר, אדוני השר, אני מבקש, אולי תצא להירגע בחוץ, לשתות כוס מים.

יואל חסון: – – –

אופיר אקוניס: הוא יצא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, אתה מוזמן לפנות לוועדת האתיקה.

שלמה מולה: לא יכול להיות – – –

יוחנן פלסנר: מה זה?

יוחנן פלסנר: התנהגות של אספסוף.

יואל חסון: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, אתה יכול להגיש נגדו תלונה לוועדת האתיקה בעצמך.

יוחנן פלסנר: נגדך.

יוחנן פלסנר: לא נגדו, נגדך.

אופיר אקוניס: תשב במקום בבקשה.

אופיר אקוניס: תחזור למקום שלך.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהסדרנים לאפשר לחבר הכנסת – מספיק.

אופיר אקוניס: מספיק.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, נא לחזור למקום.

יוחנן פלסנר: אתה לא יכול לאפשר לו להישאר פה כשהוא אומר – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פלסנר, חבר הכנסת מולה, נא לחזור למקומות שלכם.

אופיר אקוניס: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אופיר אקוניס: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה ושנייה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבייב, תחזור למקום.

אופיר אקוניס: כל מי – אתה, אל תגיד לי מה לקרוא לו, אני ביקשתי ממנו לצאת להירגע.

אופיר אקוניס: נא להפסיק.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, אני קורא – חבר הכנסת חסון, חבר הכנסת פלסנר, חבר הכנסת טיבייב וחבר הכנסת מולה, נא לחזור למקומות שלכם.

אופיר אקוניס: מה אתם רוצים – ליד הדוכן.

אופיר אקוניס: אין אופיר.

אופיר אקוניס: תחזור למקום.

אופיר אקוניס: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

אופיר אקוניס: צא.

דליה איציק: אתה יכול לקרוא לכולנו.

אופיר אקוניס: צא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מולה.

יוחנן פלסנר: ואת איוב קרא לא הוצאת?

יוחנן פלסנר: אתה צריך להגיש נגדו תלונה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, נא לצאת מהאולם.

אופיר אקוניס: קראתי אותך לסדר שלוש פעמים.

אופיר אקוניס: אני מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מולה, חבר הכנסת חסון – אני מבקש מהסדרנים ללוות את חבר הכנסת חסון ליציאה מהאולם.

אופיר אקוניס: (חבר הכנסת יוצא מאולם המליאה.)

דליה איציק: תוציא את כולנו.

אופיר אקוניס: לא קראתי לך לצאת, אם את רוצה לצאת את יכולה לצאת.

אופיר אקוניס: אבל אי-אפשר לדבר ככה, זה לא עובד ככה.

אופיר אקוניס: לא לא לא לא, אין מיקרופון עכשיו.

אופיר אקוניס: קראתי לחבר הכנסת אילטוב.

יוחנן פלסנר: אתה צריך להגיש תלונה לוועדת האתיקה.

אופיר אקוניס: אתה אל תגיד לי מה צריך ומה לא.

יוחנן פלסנר: זו המחויבות שלך כיו"ר.

אופיר אקוניס: אתה רוצה, תתמודד על תפקיד סגן היושב-ראש ותנהל ישיבה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת איציק, נא לחזור למקום.

אופיר אקוניס: חבר כנסת והבה, נא לשבת.

יוחנן פלסנר: אתה מבייש את הכיסא שאתה יושב עליו.

יוחנן פלסנר: אתה מבייש את הכיסא שאתה יושב עליו.

אופיר אקוניס: אתם מייצרים כאן מהומה תקשורתית.

אופיר אקוניס: אתם מייצרים כאן תהודה – –

יוחנן פלסנר: אתה מבייש את הכיסא שאתה יושב עליו.

אופיר אקוניס: – – אתם מייצרים כאן מהומה מיותרת.

אופיר אקוניס: סגן השר יצא מהאולם.

שלמה מולה: אתה לא מבין מה אתה עושה.

אופיר אקוניס: אל תתחיל עד שהחברים מסיעת קדימה ירדו.

שלמה מולה: לא יכול להיות שהוא יקרא "כלב" ואתה תשתוק.

אופיר אקוניס: נא לשבת.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב עלה לדבר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בר-און אמר דברים מאוד קשים, לא זוכר שמישהו הפריע לו.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב – – –

יוחנן פלסנר: הוא אמר עובדות.

יוחנן פלסנר: הוא קילל.

שלמה מולה: אתה חייב להגן על הבית.

שלמה מולה: לא יכול להיות שהוא יקרא "כלב" ואתה תשתוק.

מגלי והבה: אתה מבייש את התפקיד.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת והבה, אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, שש דקות.

מגלי והבה: זו בעיה של הליכוד, לא שלך, ששמו אותך שם.

אופיר אקוניס: תפנה לנשיאות ותמחה.

מגלי והבה: כששמים ילדים לנהל ישיבה.

אופיר אקוניס: תמחה.

אופיר אקוניס: נא לצאת.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת והבה, פעם ראשונה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, הכנסת, כבוד ראש הממשלה, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה להמשיך בדיון, אז אני מבקש לפחות שלא תפריעו לי.

אלי אפללו: אנחנו לא איוב קרא, אל תדאג.

שלמה מולה: אנחנו דורשים שהיושב-ראש ינהל את הישיבה בצורה הגונה.

אופיר אקוניס: אם חבר הכנסת איוב קרא השתמש בשפה שאיננה פרלמנטרית אני בטוח שהוא או יתנצל או יעשה את הדבר שאתם – – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: בסדר גמור, תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת קרא יצא מהאולם.

יוחנן פלסנר: לך יש אחריות לגבי מה שקורה פה.

שלמה מולה: אתה צריך לדרוש ממנו להתנצל.

אלי אפללו: אם היה יושב-ראש הכנסת, היה אומר לו – – –

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אפללו, אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

רוברט אילטוב: טוב, חברים, אני קודם כול רוצה לפנות לאופוזיציה, הרי המשבר שקורה היום ברחובות הוא לא משבר שנדלק היום, הוא כבר הרבה זמן.

רוברט אילטוב: אנשי המילואים עושים את המילואים, משלמים את המסים, מושכים את כל המדינה הזאת על הכתפיים, המעמד הבינוני עושה את זה במשך דורות, פשוט היום זה פרץ את כל הגבולות, והמסר הוא ברור, לעם ישראל קשה, ולא רק למעמד הביניים, גם למעמד הסוציו-אקונומי המוחלש – גם קשה.

רוברט אילטוב: אני שומע – מיום ליום רוצים הכול חינם; רוצים לימודים חינם, רוצים בריאות חינם.

רוברט אילטוב: אכן, חלק מהדברים הם חינם, והם על-פי החוק חינם, אבל להערכתי צריך להיכנס לפרופורציה, כי בסופו של דבר על החינם הזה מישהו ישלם, ואותו מעמד ביניים ישלם על החינם הזה; אותם האנשים הצעירים שמשלמים מסים ועושים מילואים, כדי שלכולם הכול יהיה חינם הם יצטרכו לשלם יותר מס.

רוברט אילטוב: אין פה פלא.

רוברט אילטוב: אני דווקא, חבר הכנסת רוני בר-און, שמעתי אותך, ואתה היית שר האוצר, ואתה יודע מה זה לפרוץ את גבולות התקציב, עד כמה זה יכול להיות מסוכן לתקציב המדינה.

רוברט אילטוב: אני חושב שפה אנחנו צריכים להיכנס לפרופורציה, לבחון את הדברים בחינה מעמיקה, ניתוח עמוק של הבעיות, לראות איפה באמת הדברים הבעייתיים תקועים.

רוברט אילטוב: אי-אפשר לבנות דירה לא ביום ולא ביומיים, ולא בחודש ולא בחודשיים.

רוברט אילטוב: הדברים האלה לוקחים זמן.

רוברט אילטוב: צריך למצוא את הפתרונות, אין ספק, אבל לא צריך לרוץ למצוא את הפתרונות, צריך לשבת, להתכנס, לנתח את הדברים וללכת בצורה מסודרת.

רוברט אילטוב: אנחנו ראינו מה זה מדינת רווחה, יוון, שהכול היה שם חינם.

רוברט אילטוב: המדינה בפשיטת רגל.

רוברט אילטוב: זה לא שאנחנו לא רוצים לתת לציבור, פשוט צריך ללכת לסיפור הזה בצורה מאוד עדינה ואחראית, כי הכלכלה, ברגע שהיא תפרוץ, היא תפרוץ על כולם.

רוברט אילטוב: ואז לתקן – גם אם תבואו לשלטון, לא בטוח שתוכלו לתקן.

רוברט אילטוב: הממשלה ביוון לא יודעת להתמודד עם המשברים היום.

רוברט אילטוב: אנשים יוצאים לרחובות, וקשה.

רוברט אילטוב: אנחנו לא רוצים להפוך ליוון.

רוברט אילטוב: לכן, חברים, אני מרגיש את ההתלהבות, ואנשים, באמת, נמאס להם לשלם הרבה מסים, אבל יש למדינת ישראל אילוצים, אילוצים ביטחוניים – יכול להיות שצריך לקצץ בתקציב הביטחון, אבל עדיין, צריך לבחון את זה בצורה מאוד מעמיקה, כי יש סביבנו צונאמי מדיני, ואנחנו רואים מה קורה אצל השכנות שלנו, על הבסיס הכלכלי.

רוברט אילטוב: לכן, לבוא, להתלהם, עם הכלכלה הישראלית, אני לא ממליץ לעשות זאת.

רוברט אילטוב: צריך לגשת לדבר הזה במערכתיות, בסדר מסודר, ולא להתלהם.

רוברט אילטוב: אני חושב שיש מה לעשות, גם מבחינת המלחמה בביורוקרטיה – הביורוקרטיה חוגגת, הדברים תקועים, לא רק בוועדות, בעיריות ובוועדות לתכנון ובנייה, אבל לא רק.

רוברט אילטוב: מה קורה בביטוח לאומי, ומה קורה בכל מיני מוסדות שאנחנו אמונים – ולא רק הממשלה הזאת, כל הממשלות.

רוברט אילטוב: לכן, פה צריך באמת לחשוב, ולא פעם אחת; צריך לקחת את האנשים המקצועיים, לבחון את הדברים, לנתח אותם, לעודד, לעשות עידוד השקעות במדינת ישראל, לעשות הפרטות כמו שצריך, לעשות פישוט של תהליכי תכנון ובנייה, והתחלנו בזה, ואני חושב שגם את החוק הזה אנחנו – יהיו בטח תיקונים – אנחנו נראה תוך כדי מה צריך לתקן, ויתוקן מה שהיה פה.

רוברט אילטוב: אז אני בסך הכול חושב שכלכלת ישראל היא כלכלה חזקה, יש בעיות, אפשר לתקן אותן, והמהומה הזאת צריכה להירגע ולתת לממשלה לעשות את עבודתה.

רוברט אילטוב: תודה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת אילטוב.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת דני דנון, בבקשה.

אופיר אקוניס: ואחריו – חבר הכנסת אבי דיכטר.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי הכנסת, ראשית, לא הייתי בזמן המהומה, אבל כמובן אנחנו יודעים לתקוף את האופוזיציה במלים נאותות ומהוגנות וכך נעשה ונמשיך לעשות.

דני דנון: אתמול הייתי בטקס סיום – – –

נחמן שי: – – –

דני דנון: אני אקפיד בדברי, חבר הכנסת שי, לומר את עמדותי במלים מהוגנות ולהגיד את המסרים הקשים שיש לי לומר לחברי באופוזיציה.

נחמן שי: בסדר גמור.

דני דנון: אתמול, חברי, השתתפתי בטקס סיום קורס למדריכים של תנועת בית"ר, גם שר החינוך השתתף בטקס.

נחמן שי: הוא איחר מאוד.

דני דנון: הוא איחר, לא מאוד.

נחמן שי: הם אמרו לי.

דני דנון: אולי יש לך ילדים או נכדים בתנועת בית"ר, חבר הכנסת שי, זה יהיה לי חדש.

דני דנון: אתה צודק, שר החינוך איחר, אבל דבריו התקבלו באהדה רבה אתמול.

דני דנון: וכשדיברנו בפני הבית"רים הצעירים על המושג צדק חברתי, פתאום ההרגשה שלנו, שבשבוע שאנחנו מציינים את זכרו של ראש בית"ר, זאב ז'בוטינסקי, השמאל פתאום מגלה את הגדולה של המנהיג הזה, השמאל שדאג להחרים אותו, להשמיץ אותו.

דני דנון: פתאום כולם, כל חברי הכנסת, בראש וראשונה יושבת-ראש האופוזיציה ציפי לבני – רציתי לשאול אותה: היא אמרה בדבריה שהיא דיברה עם בית"רים מקדימה.

דני דנון: זה אוקסימורון.

דני דנון: לא יכול להיות בית"רי בקדימה.

דני דנון: אם מישהו נמצא במפלגת קדימה, הוא כבר לא בית"רי, זה לא הולך ביחד.

יוחנן פלסנר: אני אוהד "בית"ר ירושלים".

דני דנון: "בית"ר ירושלים" זה משהו אחר.

דני דנון: אבל אי-אפשר לבוא ולומר, היא אמרה, פגשה בית"רי מקדימה והיא ציטטה מ"תביעתי", שזה מאמר נפלא, אבל אי-אפשר לבוא ולומר את הדברים.

דני דנון: חברי, אמרתי לכם זאת גם השבוע, אי-אפשר לקחת את הצדק החברתי של ראש בית"ר, שדומה מאוד לדרישות של החבר'ה שמוחים היום – – –

יואל חסון: יש פה יותר בית"רים ממה שיש אצלכם שם.

דני דנון: אין בית"רי בקדימה, חבר הכנסת חסון, זה לא הולך ביחד.

יואל חסון: יש יותר מאצלכם.

דני דנון: זה לא מסתדר.

אלי אפללו: מאיזה שנה אתה בבית"ר, אני יכול לדעת?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, נדמה לי שהוצאתי אותך.

יואל חסון: – – –

אופיר אקוניס: אני לא יודע.

אופיר אקוניס: סליחה, לא קראתי לך חזרה.

יואל חסון: מה, אין חנינה?

אופיר אקוניס: נא לצאת.

אופיר אקוניס: אתה התקרבת לדוכן, פצחת פה בצווחות ואני לא מוכן.

יואל חסון: ואיוב קרא ממשיך להיות – – –

אופיר אקוניס: איוב קרא איננו נמצא כאן.

אופיר אקוניס: נא לצאת.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, נא לצאת, אני לא נתתי לך אישור לחזור.

אופיר אקוניס: עצרתי את השעון.

אופיר אקוניס: נא לצאת.

אופיר אקוניס: יהיה פה סדר ויהיו פה כללים.

אופיר אקוניס: (חבר הכנסת יוצא מאולם המליאה.)

אלי אפללו: אפשר גם אותי להוציא?

אופיר אקוניס: אתה יכול לצאת לבד אם אתה רוצה.

אלי אפללו: להוציא.

אופיר אקוניס: אתה יכול לצאת לבד, חבר הכנסת אפללו.

אופיר אקוניס: כל מי שרוצה, יכול לצאת.

אופיר אקוניס: קודם אתם חותמים על דרישה ל-40 חתימות ואחר כך יוצאים.

אופיר אקוניס: הנה, יושבת-ראש האופוזיציה מוציאה אותך.

אופיר אקוניס: כדאי שהיא תישאר.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני לא מתחרה – באיזה גיל הצטרפתם לתנועה וכמה למדתם את תורתו של ראש בית"ר.

דני דנון: אולי היו תלמידים טובים ממני ומחברי, אבל ברגע שהחלטתם להצטרף למפלגת קדימה, לתת את קולכם למען עקירת יישובים יהודיים, שכחתם את תורתו של ראש בית"ר.

דני דנון: ובנושא החברתי החלפתם את חמשת המ"מים בחמשת מ"מים חדשים.

דני דנון: אנחנו גדלנו על מזון, מעון, מלבוש, מורה ומרפא.

אורי אריאל: ראש בית"ר היה בעד הקפאת יישובים?

דני דנון: בפירוש.

דני דנון: היום חמשת המ"מים, חבר הכנסת שי – אני קורא בעיתונות שיש לכם דיונים בסיעה על התקציב המבוזבז שיוצא בסיעת קדימה.

דני דנון: אז אולי תעשו חמשת מ"מים של משכורות, מכוניות, משרות, מתנות, מינויים.

דני דנון: על זה אתם רבים היום – כמה עוזרים, כמה תקנים, כמה מנכ"לים.

יוחנן פלסנר: זה מרכז הליכוד, אתה מתבלבל.

רחל אדטו: אתה תקבל קידום עכשיו.

דני דנון: אלה חמשת המ"מים של מפלגת קדימה.

דני דנון: ועצה לי אליכם, חברי, אם אתם רוצים לקפוץ על עגלות נוסעות, אתם צריכים להיות הרבה יותר זריזים.

דני דנון: כי אם אנחנו מנסים לסכם את המושב הזה, אדוני היושב-ראש, אנחנו רואים שלאורך כל המושב האופוזיציה ויושבת-ראש האופוזיציה – מנסים לקפוץ על העגלה אבל לא מצליחים, העגלה נוסעת, בורחת להם והם לא מצליחים לקפוץ עליה.

דני דנון: הרופאים מוחים, ברגע האחרון מצטרפים, זה לא נתפס.

דני דנון: הצעירים, לא באתם ועזרתם, ברגע שפתאום יש מחאה אמיתית, אתם מנסים לנכס אותה אליכם.

רחל אדטו: מה אתם עושים לרופאים?

דני דנון: זה לא עובד, חברי, זה לא עובד, זה לא אמיתי.

דני דנון: גם היום, בהצבעה לפני חצי שעה, בהצבעה על הווד"לים, הרי אתם יודעים היטב שהחוק הזה הוא חוק טוב, שהוא בא לשחרר חסמים ביורוקרטיים; אי-אפשר מצד אחד לבוא ולומר, צריך לבנות, צריך להפסיק עם הביורוקרטיה, ומצד שני, כשבא ראש הממשלה, בא שר השיכון ואומר, אני צריך את הכלים האלה כדי לזרז את ההליכים – הייתם שרים בעצמכם.

דני דנון: השר לשעבר חבר הכנסת מאיר שטרית, היית שר הפנים, אתם יודעים שלבנות פרויקט במדינת ישראל לוקח בין חמש לשבע שנים.

דני דנון: אז כשבאה הממשלה עם רעיון – אולי הוא לא מושלם, אני מסכים אתכם, אולי צריך לשפר אותו, אבל הדבר הגרוע ביותר זה לעצור דבר טוב מאוד ולחכות לדבר המצוין.

דני דנון: אתם באים ומתנגדים לו שוב.

דני דנון: לכן הציבור – אם אתם קוראים סקרים, אני לא יודע אם נשאר לכם כסף לסקרים אחרי כל מה שקראתי על התקציב של המפלגה.

דני דנון: אם אתם קוראים סקרים אתם תגלו לדעת שהציבור היום דורש שינוי סדרי עדיפויות.

דני דנון: נכון, הוא רוצה השקעה במקום אחר.

רוברט טיבייב: אל תדאג.

דני דנון: הממשלה קשובה, הממשלה אחראית, אבל הציבור גם אומר:

דני דנון: אני רוצה שהממשלה הזאת תעשה את המלאכה.

דני דנון: הוא לא רואה, לא את ציפי לבני, לא את שאול מופז, לא אף אחד משורות האופוזיציה שיבוא וישנה את סדרי העדיפויות.

דני דנון: הוא אומר, אני רוצה שינוי סדרי עדיפויות, אבל אני רוצה שראש הממשלה נתניהו יוביל את שינוי סדרי העדיפויות.

דני דנון: וזה מה שהממשלה תעשה, היא תהיה קשובה, היא תשנה את סדרי העדיפויות.

דני דנון: אדוני היושב-ראש, לא נצליח לרצות את כולם כל הזמן, תמיד יהיו גופים שירצו יותר.

דני דנון: כמו שרוצים שלום עכשיו, יש כאלה שרוצים דירה עכשיו, רוצים הכול מייד.

דני דנון: אבל רוב הציבור, הציבור האחראי והשפוי במדינת ישראל, רוצה שינוי סדרי עדיפויות אחראי, וזה מה שממשלת הליכוד תעשה.

דני דנון: לסיום, חברי באופוזיציה, אנחנו יוצאים עכשיו לפגרה, ואני מציע, כשאתם חוזרים מהפגרה, לקראת מושב החורף, אל תנסו לקפוץ על עגלות נוסעות, תנסו לייצר אג'נדה אמיתית.

אופיר אקוניס: תודה רבה, חבר הכנסת דנון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אבי דיכטר, בבקשה.

אופיר אקוניס: ואחריו – חבר הכנסת יצחק הרצוג.

אופיר אקוניס: שש דקות.

אבי דיכטר: אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אנשים מסביבתך מרבים בימים האחרונים להשמיע ולכתוב על הפרובוקציות של אנשי האוהלים.

אבי דיכטר: אני מקווה שאתה מקשיב לקולות המחאה הבאים מצפון ומדרום, ממזרח וממערב, מהמרכז ומהפריפריה, מצעירים ומקשישים, מיהודים ומערבים.

אבי דיכטר: כן, העם זועק.

אבי דיכטר: זו אינה פרובוקציה, ראש הממשלה.

אבי דיכטר: לפרובוקציה כגימיק נדרשים המפגינים רק כאשר הם קומץ של אנשים.

אבי דיכטר: כאן מוחים ברגליהם, מוחים בקולם, מאות אלפים המגובים בעוד ועוד אזרחי ישראל האומרים לך בעברית הכי צברית שיש: לא נמשיך להיות הפראיירים של מדינתנו, לא בתחום החברתי, לא בנטל הביטחוני ולא במשא הכלכלי.

אבי דיכטר: המחאה, אדוני ראש הממשלה, היא כבר אינה על חידוש חוזה השכירות לדירה, שהתייקר, במקרה הטוב, רק ב-20%.

אבי דיכטר: הדרישה הינה על חוזה חיים חדש בין המדינה לבין אזרחיה.

אבי דיכטר: ובפועל, בין הממשלה, זו שבראשותך, או זו שתחליף אותך בקרוב, לבין העם.

אבי דיכטר: המחאה כאן אינה המשך של כיכר תחריר, זוהי התחלה של שדרות-רוטשילד ושל חיפה, וצפת ובאר-שבע, ושל שאר עמך ישראל.

אבי דיכטר: זוהי סולידריות עממית שמוכרת לך ולי ממלחמות אחרות.

אבי דיכטר: אלא שהפעם זוהי סולידריות של מלחמה על הבית.

אבי דיכטר: לא בכדי היא פורצת עתה, שנתיים וחצי אחרי שממשלתך החלה לכהן.

אבי דיכטר: כן, אדוני ראש הממשלה, היה לך מספיק זמן כדי להרגיז את העם, שקלט לפתע כי בימים האלה אין מלך בישראל; לא מלך מדיני, לא מנהיג חברתי ואפילו לא קוסם כלכלי.

אבי דיכטר: אנשיך מקפידים להסביר כי השסע בחברה הישראלית הלך והתרחב לאורך ממשלות רבות, ורק במקרה הפך לשבר של ממש במשמרת שלך, ראש הממשלה נתניהו.

אבי דיכטר: אז למען הצדק ההיסטורי, המשמרת שלך, כראש הממשלה וכשר האוצר, נמשכת כמעט ברצף 15 שנה.

אבי דיכטר: תרומתך להתרחבות הפערים בחברה הישראלית מכרעת.

אבי דיכטר: חייל משוחרר שהחל להשתכר שכר ממוצע במשק של כ-7,000 שקל בחודש ונשאר לגור עם הוריו כדי לחסוך את כל משכורתו על מנת לקנות דירה צנועה, יידרש לחסוך 170 משכורות.

אבי דיכטר: כלומר, להמתין 170 חודשים כדי לממש את חלומו רק בגיל 38.

אבי דיכטר: ואם יתחתן, ואם גם נולדו לו ילדים ולאשתו, יידחה החלום או שימומש רק לכשיצא לגמלאות.

אבי דיכטר: גרמת, ראש הממשלה, לכך שכאשר זוג צעיר קונה דירה, הוא חייב לקנות אותה ביחד עם אזיק אלקטרוני, בדמות משכנתה, כמובן, כשמדי חודש הממשלה בודקת באמצעות הבנק שהאסיר הצעיר עדיין חי ועדיין בארץ.

אבי דיכטר: המפגינים באוהלים וברחבי הארץ נחושים לצאת ממאסר הבית שהטלת עליהם.

אבי דיכטר: במקביל לזעקת הדיור עולה זעקת משק החלב.

אבי דיכטר: במקום להשגיח על המחירים המופקעים שגובה קרטל השיווק או במקום לחלוב את מחירי המחלבות, הפועלות בתיאום מחירים ביניהן, החליטה הממשלה שבראשותך פשוט לחלוב את הרפתנים.

אבי דיכטר: הרי ממילא את החקלאים כבר קצרתם השנה נמוך יותר משקצרתם את החיטה, וזאת לאחר שלא פעלתם לעצור את קריסת "אגרקסקו".

אבי דיכטר: אז מה עוד נשאר לכם לעשות, ראש הממשלה, בדרך להרס טוטלי של החקלאות בישראל?

אבי דיכטר: הרי את המים אתם ממילא מוכרים במחירי נפט ואת הנפט אתם מוכרים כבר במחירי זהב, אז מתאים לכם ללכת עכשיו מול הלולנים ופשוט להוריד להם את הביצים, ובא לציון – גואל-נפש.

אבי דיכטר: בל יטעוך אנשיך, ראש הממשלה, שבישראל היום כל המפגינים הם אנשי שמאל ואנרכיסטים.

אבי דיכטר: יצא לי לשבת עם חלק ממנהיגיהם.

אבי דיכטר: האנשים חכמים, אנשים צנועים.

אבי דיכטר: יש להט בעיניהם ויש גם קצת תמימות בריאה בטיעונים שלהם.

אבי דיכטר: עם ההורים שלהם נלחמנו ב-1973 ואותם שלחנו להילחם במלחמת לבנון השנייה.

אבי דיכטר: אלה הילדים שלנו, אדוני ראש הממשלה.

אבי דיכטר: האחד מדקלם ממשנתו של ברל כצנלסון, כי יש להם התבונה לראות, האומץ לרצות והכוח לבצע.

אבי דיכטר: חברו להנהגה מדקלם את חמשת המ"מים של ז'בוטינסקי: מזון, מעון, מלבוש, מורה, מרפא, וכולם שירתו בסדיר וכולם נושאים בנטל המילואים.

אבי דיכטר: פשוט מלח הארץ.

אבי דיכטר: אז בהקשר הזה הרשה לי לצייד אותך בכמה עצות אופרטיביות, אדוני ראש הממשלה, הניתנות ליישום מיידי: צא בהודעה כי מי שמשרת במילואים, התגמול שהוא יקבל מהביטוח הלאומי יהיה פטור ממס.

אבי דיכטר: תן למחצית העם, זה שנושא בנטל הביטחוני, תן לו לחוש שהם מתחילים לצאת מה"פראייר ויילי" שלנו.

אבי דיכטר: קבע קביעה לאומית האומרת שמשפחתו של חייל המשרת בסדיר לא תהיה משפחה ענייה.

אבי דיכטר: דאג לכך שמשפחת אזרח המשרת במילואים לא תהיה משפחה שמוגדרת כמשפחה מתחת לקו העוני.

אבי דיכטר: ודא שחייל סדיר או איש מילואים המשוחרר או חוזר הביתה, יוכל לחזור לביתו, למבצרו, ולא לבית שהוא בעצם כספת של הבנק או אפילו לזה לא.

אופיר אקוניס: נא לסיים.

אבי דיכטר: אל תהיו חכמים על חלשים.

אבי דיכטר: אל תתנהגו בקרירות אל אוהבי המדינה.

אבי דיכטר: זכור, ראש הממשלה, כי כאשר ממשלה גדולה עושה סיבוב על אזרחים קטנים, הממשלה הופכת לקטנה והאזרחים לגדולים.

אבי דיכטר: מחאת ההמונים נגדך ונגד ממשלתך בימים אלה נובעת ממצוקה כנה ואמיתית.

אבי דיכטר: אלה הם המוני בית ישראל המביאים עמם הרבה כוח, אך הם אינם אנשים כוחניים.

אבי דיכטר: אל תקל ראש במחאתם.

אבי דיכטר: אתה, ובעצם כולנו, נמצאים בקושי בסוף ההתחלה של גל המחאה.

אופיר אקוניס: תודה.

אבי דיכטר: זוהי מחאה הרבה יותר חריפה, הרבה יותר טעונה באנרגיה מכפי שאתה ושריך נוטים לחשוב.

אבי דיכטר: אדוני ראש הממשלה, הרשה לי לומר לך בשפתם של הצעירים מאוהלי המחאה: עצור.

אבי דיכטר: פשוט עצור, הפסק את ההתעלמות של ממשלתך מאזרחי מדינת ישראל.

אבי דיכטר: תן לעם הזה להביט קדימה בתקווה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת דיכטר.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת יצחק הרצוג, שר הרווחה והשירותים החברתיים לשעבר, ואחריו – חבר הכנסת אייכלר.

אופיר אקוניס: ארבע דקות, בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, אכן הזכרת בצדק "שר הרווחה והשירותים החברתיים לשעבר", ואני חייב לומר לך, אדוני היושב-ראש, שאני עובר יום-יום במאהל מאהל בכל רחבי הארץ.

יצחק הרצוג: אתמול הייתי במוצקין, שלשום ברחובות, יום לפני כן בראשון-לציון, בחיפה, בשדרות, בתל-אביב, במאהל המפונות בשכונת-התקווה.

יצחק הרצוג: כחוט השני עוברת הזעקה ממקום למקום, ורבותי, מי שחושב שזה אוכלי סושי ומעשני נרגילה חי בסרט מתמשך.

יצחק הרצוג: אני חייב לומר שאם יש משהו – –

נחמן שי: בסרט טורקי.

יצחק הרצוג: – – שהטריף את האזרחים הללו, אזרחים נאמנים, זה לראות את החיוך של ראש הממשלה ולשמוע את יו"ר הקואליציה אומר שצריך לירות בהם כי הם שמאלנים ועוד ביטויים כאלה ואחרים שעלו מסיעת הליכוד.

אופיר אקוניס: לא נאמר דבר כזה.

יצחק הרצוג: יש אנשים ששמעו את יו"ר הקואליציה אומר – –

אופיר אקוניס: לא נאמר דבר כזה.

אופיר אקוניס: זו אמירה חמורה ביותר – –

יצחק הרצוג: – – שהם בשמאל וצריך – – –

אופיר אקוניס: – – ואני מבקש לקרוא ליו"ר הקואליציה ואני אומר לך שזה לא נשמע.

יצחק הרצוג: יש אנשים ששמעו וטוענים – –

מיכאל בן-ארי: – – – שדדו את קופת המדינה.

אופיר אקוניס: תודה לך, חבר הכנסת בן-ארי.

יצחק הרצוג: – – שמה שנאמר בסיעת הליכוד מראה על אטימות וזחיחות בלתי פוסקות.

יצחק הרצוג: מה שקרה – – –

מיכאל בן-ארי: – – – האדמות של הקיבוצים – – –

אופיר אקוניס: תודה לך, חבר הכנסת בן-ארי.

יצחק הרצוג: אתה תפסיק להסית, כי ביישוב שאתה מתגורר בו, 700 תושבים עולים למדינה 7 מיליון שקל – – –

מיכאל בן-ארי: אתה שקרן.

מיכאל בן-ארי: גנבתם את כספי המדינה.

אופיר אקוניס: סליחה, חבר הכנסת בן-ארי, מספיק.

אופיר אקוניס: סליחה.

יצחק הרצוג: 10,000 שקל לבן-אדם.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בן-ארי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בן-ארי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יצחק הרצוג: אני מבין שאתה בקואליציה של נתניהו, חבר הכנסת בן-ארי.

אופיר אקוניס: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אופיר אקוניס: מספיק.

יצחק הרצוג: אני מבין.

יצחק הרצוג: זה גם מאוד מסביר מדוע אנחנו צועדים באטימות וקהות חושים להתפוצצות בספטמבר, כי אתה חלק נכבד מהקואליציה.

אורי אורבך: – – –

יצחק הרצוג: ככה נראית הקואליציה של נתניהו וככה היא גם תימשך.

יצחק הרצוג: אבל כשלא רוצים לשמוע זה לא עוזר, כי העובדות ברורות לחלוטין.

יצחק הרצוג: הממשלה הזאת איבדה את הכיוון, גם החברתי וגם המדיני, שלה.

יצחק הרצוג: בערב יום הכיפורים שעבר כתבתי לראש הממשלה מסמך מפורט, מסמך התרעה מפורט.

יצחק הרצוג: לא נעניתי, על אף תזכורות אין-קץ.

יצחק הרצוג: והמסמך הזה דיבר על מצוקת עוני בלתי נסבלת, על מבנה חברתי מעוות, על קושי גובר במעמד הביניים.

יצחק הרצוג: לא רק התרעתי, גם הצגתי תוכנית.

יצחק הרצוג: אבל מה לעשות, אז מה אם שר כותב לראש הממשלה ומבקש להביא בפניו מצוקה אמיתית?

יצחק הרצוג: מתעוררים רק כשזה מתפוצץ בפרצוף, ועכשיו זה מתפוצץ בפרצוף – – –

דני דנון: למה לא התפטרת אז?

יצחק הרצוג: אני מצטער שלא התפטרתי אז, כבר אמרתי את זה.

יצחק הרצוג: אז מה לעשות, חבר הכנסת דנון?

יצחק הרצוג: הלכתי ושירתי את עם ישראל יום-יום, שעה-שעה בעולם הרווחה.

יצחק הרצוג: ראיתי מקרוב, ניסיתי לשכנע את ראש הממשלה ולא צלח בידי; את שר האוצר, לא צלח בידי; אחרים, לא צלח בידי.

יצחק הרצוג: בסוף, היו פה ארבעה דיונים על העוני במליאת הכנסת בשלהי כהונתי – ח"כ אחד מהסיעה שלך לא היה פה, חוץ מיו"ר הכנסת.

יצחק הרצוג: זה מראה שהמפלגה שלכם כבר מזמן איבדה את השליחות שלה למען האזרחים, כבר מזמן לא חברתית – –

דני דנון: – – –

יצחק הרצוג: – – אין לה סדר-יום והיא תשלם על כך בקלפי, תאמין לי, ובגדול.

יצחק הרצוג: והגיע הזמן שהיא תשלם על כך בקלפי ובגדול, כי כבר מזמן אתם כל כך עוסקים בעצמכם ואתה כל כך עוסק בלמלכד את הממשלה שלך ואת המדינה שלך, שמה שנשאר לך זה כלום להציע לאזרחים.

יצחק הרצוג: אז עוד פעם כחלון יסביר שהוא הוזיל את מחירי הסלולר.

יצחק הרצוג: יופי.

יצחק הרצוג: זה יהיה הדגל שלכם בקמפיין וזה גם יהיה התשדיר העיקרי שלכם בקמפיין הבא, אבל עם ישראל לא ישכח ולא יסלח, לא על האטימות ולא על קהות החושים.

יצחק הרצוג: כשאני אמרתי לראש הממשלה שהוא לא יתפלא אם יהיו לו מיליון איש בכיכר-רבין, גם כאן נעניתי בבוז.

יצחק הרצוג: אז הנה זה מגיע, ויהיו עוד מאות אלפים, כי לאנשים נמאס.

יצחק הרצוג: כי כשהיו דיונים בממשלה על הדיור הציבורי, את אף אחד זה לא עניין, ורק קיצצו בדיור הציבורי בשנתיים האחרונות ובכל נושא אחר שהועלה על הפרק.

יצחק הרצוג: זה לא רק הדיור הציבורי, זה המזון, זה הרכב, זה החשמל, המים, הכול.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אדוני.

יצחק הרצוג: מי שנמצא בבונקר חוטף.

יצחק הרצוג: זה הקיץ האחרון של ממשלת נתניהו ובאביב הבא תהיה כאן ממשלה הרבה הרבה יותר טובה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – – –

מיכאל בן-ארי: – – –

אופיר אקוניס: אחריו – חברת הכנסת עינת וילף.

דב חנין: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חנין, אתה מדבר בעוד מספר דקות.

אופיר אקוניס: למה לך?

דב חנין: אני רק מציין למען הפרוטוקול שזאת דמגוגיה.

אופיר אקוניס: למה לך?

אופיר אקוניס: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי הכנסת, אני נמצא פה לא דקות רבות אבל אני כבר כל כך נסער מהסערה שהיתה פה שאני צריך עכשיו להוריד קצת את הווליום מהאווירה שהיתה כאן.

ישראל אייכלר: אמר כאן שר הרווחה לשעבר חבר הכנסת הרצוג שהתמונות, אדוני ראש הממשלה, שאתה מחייך עם שר האוצר הטריפו את האזרחים.

ישראל אייכלר: זה נכון, וזאת הסיבה ששמו את התמונה שלך שאתה מחייך.

בנימין נתניהו: כל אדם מחייך.

ישראל אייכלר: כל אדם מחייך, יכלו לשים את התמונה שלך כשאתה לא מחייך.

ישראל אייכלר: מה בחרו?

ישראל אייכלר: ואני אומר לך את זה כאיש תקשורת.

ישראל אייכלר: בחרו את התמונה שאתה מחייך עם שר האוצר, שמו את זה במרכז בכל כלי התקשורת, כדי להסית את העם נגדך.

ישראל אייכלר: יכולת לחסוך – – –

שלמה מולה: נו, באמת.

ישראל אייכלר: זאת דעתי.

ישראל אייכלר: יכולת לחסוך – זאת דעתי, וינסה נחמן שי להכחיש את זה שאפשר היה לבחור 100 תמונות של ראש הממשלה באותו יום והיו יכולים לכתוב: הוא עצוב, הוא עצבני, הוא מזיע.

ישראל אייכלר: הרבה תמונות הייתי יכול לשים.

ישראל אייכלר: בחרו את התמונה הזאת כשהוא מחייך.

ישראל אייכלר: אני לא יודע איזה בדיחה אמר לו שר האוצר, אני במקום שר האוצר לא הייתי מתבדח.

ישראל אייכלר: אבל הוא – – –

נחמן שי: אה.

ישראל אייכלר: כן, אבל הבחירה של התמונה היא בחירה מכוונת.

ישראל אייכלר: אני לא שולל את קול הזעקה, שלא תטעו.

ישראל אייכלר: אדוני ראש הממשלה, מה שרציתי לומר, שיכולת לחסוך את כל הקמפיין הזה, כי אויביך שרוצים להפיל אותך התלבשו על מצוקה אמיתית שאנחנו פה בכנסת כבר זועקים שנתיים, שלוש, והממשלה שלך לא שמעה.

ישראל אייכלר: זה מה שאני רוצה לומר.

ישראל אייכלר: התקשורת וארגוני מממנים מחוץ-לארץ, אולי אפילו מה-CIA ומהאיחוד האירופי, שכבר מזמן רוצים להפיל את הממשלה שלך ומשקיעים הרבה כסף בזה, התלבשו על מצוקה אמיתית שקיימת בארץ.

ישראל אייכלר: ובזה כן צודק חבר הכנסת הרצוג, שכשהוא ראה את המצוקה – וגם אתה יודע את המצוקה.

ישראל אייכלר: מאז שנכנסתי לכנסת, לפני חצי שנה, ניסיתי להגיע אליך ולהביא את הבעיה של הדיור ולא הצלחתי.

ישראל אייכלר: ניסינו לבוא לישיבות סיעה ולא יצא מזה שום דבר.

ישראל אייכלר: פקידי האוצר אמרו במפורש שהמדינה איננה מחויבת לחלק קרקעות ולתת קורת גג לאזרחיה, זאת בשעה שהם מחזיקים 95% מקרקעות המדינה שנקנו על-ידי היהודים בכל הדורות מהקרן הקיימת ואחר כך, כדי לספק דיור ולא כדי לעשות כספת למשרד האוצר.

ישראל אייכלר: אתה ידעת את כל הדברים האלה ויכולת לשנות את המדיניות הזאת, כי המדיניות הקפיטליסטית של הפיכת המדינה ממדינת רווחה למדינת רווחים היא מדיניות הרסנית בכל מדינה, בוודאי במדינה שזקוקה לחמלה, בוודאי במדינה שבה מהגרים מכל הארצות, אנשים עניים, עולים חדשים ואנשים קשי יום.

ישראל אייכלר: הדבר האחרון, אדוני ראש הממשלה, ובזה לא אתה לא אשם, אני רוצה להפנות את זה לצד אחר.

ישראל אייכלר: שיבחתי אתמול בערב את אנשי המאהלים, שנזהרים לא להכניס את העניין החרדי והמתנחלים כדי לא להטות את כל המאבק הצודק, החברתי, שנוגע לכל האוכלוסייה.

ישראל אייכלר: יוקר המחיה פוגע בכולם, בעיית הדיור פוגעת בציבור החרדי יותר מאשר בכל ציבור אחר.

ישראל אייכלר: יוצאים אנשים מסיתים בתקשורת – לא כל התקשורת – הם מוזמנים כפרשנים כלכליים, פה השקר.

ישראל אייכלר: אם הם היו מוזמנים כאנשים פוליטיים אז זכותם, זכות הדיבור קיימת גם לי וגם להם.

ישראל אייכלר: אבל אומרים שהם פרשנים כלכליים ואומרים שכל האשמה בחרדים ובמתנחלים.

ישראל אייכלר: זו שוב אותה שיטה, שעשתה הפרד ומשול בין עניי ישראל, בין מעמד הביניים, שעובר בכל השכבות, ולהגיד: הנה, זה האויב האשם.

ישראל אייכלר: החרדים אשמים, המתנחלים אשמים, וכך הצליחו להמשיך בגזירות עוד ועוד ועוד.

ישראל אייכלר: אדוני ראש הממשלה, בידך עכשיו הזדמנות.

ישראל אייכלר: אומרים שכל משבר אפשר להפוך להזדמנות.

ישראל אייכלר: אתה יכול עכשיו לתפוס את השור בקרניו, לשנות את המדיניות; אין לך אלטרנטיבה.

ישראל אייכלר: אתה והממשלה שלך צריכים לעשות את זה, להחזיר לעם מדינת רווחה במקום מדינת הרווחים, ובכך תצליח בעזרת השם.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת אייכלר.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת וילף, שקראתי בשמה – לא נמצאת.

עינת וילף: אני פה.

אופיר אקוניס: סליחה, אני מצטער, לא ראיתי.

אופיר אקוניס: כיסאך הריק הדהד.

אופיר אקוניס: בבקשה, גברתי.

אופיר אקוניס: אחרייך – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

אופיר אקוניס: שלוש דקות.

ישראל אייכלר: – – –

בנימין נתניהו: אין רווחה בלי רווחים.

בנימין נתניהו: תסתכל בצפון-קוריאה – – –

אופיר אקוניס: לא נעים לי להפסיק את הדו-שיח המרתק הזה, אבל חברת הכנסת וילף על הדוכן.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חשוב שהעם ישמע שראש הממשלה אומר שאין רווחה בלי רווחים, ואני אומר שלא יהיו רווחים אם לא תהיה רווחה.

בנימין נתניהו: אין בעיה, אני מקבל את זה.

עינת וילף: תודה רבה לך.

עינת וילף: היושב-ראש, ראש הממשלה, השר וחברי חברי הכנסת, אין לאופוזיציה מה להיות כל כך מרוצים.

עינת וילף: המחאה היא כוללת, היא לא מסתדרת לפי קווים של קואליציה ואופוזיציה, ויש גם בשוליה היבטים שכולנו נצטרך להתמודד אתם, הנוגעים בזלזול במערכת הפוליטית כולה.

עינת וילף: סגנון זול ומזלזל כמו שאנחנו שומעים פה יחזור להכות באלה הנוהגים כך.

עינת וילף: המחאה הזאת יכולה להיות הזדמנות גדולה עבור כולנו, וזה הרגע להתעלות ולהיענות להזדמנות שניתנה לנו.

עינת וילף: ראש הממשלה, בפרפראזה על דברי ראש עיריית שיקגו: אסור לבזבז מחאה טובה – יש לך הזדמנות נדירה לתנופת עשייה בנושאים שהיו תקועים במשך שנים ועשורים.

עינת וילף: השקט הביטחוני והחוסן הכלכלי נותנים מרחב חשוב לטיפול בנושאי עומק של החברה הישראלית.

עינת וילף: זאת ההזדמנות סוף-סוף לדבר על כלכלה ציונית; לא קפיטליסטית, לא סוציאליסטית, כלכלה המוכוונת כולה לבניין העם והמדינה.

עינת וילף: מה המרכיבים של הכלכלה הזאת?

עינת וילף: ראשית כלכלה חופשית, למיצוי הכשרון שיש בישראל בשפע.

עינת וילף: אין עוד מדינה בעולם שיש בה כל כך הרבה כשרון למטר מרובע, ראיתי את זה בעצמי.

בנימין נתניהו: יש מעט מטר מרובע.

עינת וילף: אבל יש הרבה כשרון.

אופיר אקוניס: יש הרוצים גם להוריד את זה.

עינת וילף: גם אם בפעילותי הפוליטית אני נושאת את דגלו של בן-גוריון, אין לי שום נוסטלגיה לכלכלה הנשלטת על-ידי אנשי שלומנו, שמשאירה כשרון רב ומבוזבז מחוץ לקבוצה הקטנה.

עינת וילף: טוב שנאבקים עכשיו בריכוזיות במשק, לתת לעסקים קטנים ובינוניים וליזמים לפרוץ.

עינת וילף: טוב שאתה ניגש לנושא הזה בכל העוצמה וטוב שמתגבשת החלטה לפתוח את שוק המלט לתחרות.

עינת וילף: כך מורידים מחירים לאורך זמן בשכל.

עינת וילף: אפילו את מס החברות אפשר יהיה להוריד אם תבטל חלק מהפטורים למס.

עינת וילף: הרי הרבה מאוד מהחברות בכלל לא מגיעות מלמטה למדרגת המס שאליה אתה שואף.

עינת וילף: אבל שני דברים צריכים להיות מחוץ לתחום: חינוך ובריאות.

עינת וילף: ההפרטה והתחרות הוכחו כלא טובות להם, וזה מוכח.

עינת וילף: צריך להבהיר ולהדגיש שהמחויבות המלאה היא לחינוך ורפואה ציבוריים.

עינת וילף: צריך להרחיב ולהעמיק את החינוך חינם, גם בגילאים – פחות תשלומי הורים, פעילויות אחר-הצהריים בבתי-הספר, לימודי ליבה.

עינת וילף: לבטל את כל תופעת המוכר שאינו רשמי.

עינת וילף: אני גם מבטיחה לשכנע אותך שזאת תהיה טעות לתת שכר דיפרנציאלי למורים על בסיס הישגי התלמידים.

עינת וילף: אפילו ניו-יורק, שנשאה את הדגל הזה, קיפלה אותו בבושה על רקע מחקר של אוניברסיטת הרווארד, שהראה שאין קשר במקרה הטוב, וזה משחית במקרה הרע.

עינת וילף: ועוד שני דברים שבהם לממשלה יש תפקיד חשוב: תחבורה ציבורית, כך שהיא תהיה הברירה המועדפת, והגנה על נכסי ציבור.

עינת וילף: אומרים שאתה צריך לעשות פניית פרסה אידיאולוגית כדי להיענות למחאה, למקורותיה, לא בהכרח לדרישות שהוצגו.

עינת וילף: אני לא מסכימה.

עינת וילף: אין כאן צורך בפניית פרסה אידיאולוגית.

עינת וילף: לטעמי, זו ליבת התפיסה שאתה מאמין בה: תחרות אמיתית והוגנת למיצוי הכשרון, הגנה על חינוך ורפואה ציבוריים – פשוט משום שכך זה עובד הכי טוב – וזו גם התפיסה הכלכלית של מי שנמצא כאן מאחורינו, של חוזה המדינה.

עינת וילף: למדינת ישראל היה דור שהקים והיה דור שלחם, ועכשיו יש דור שנאבק על דמותה של המדינה.

אופיר אקוניס: ולסיום.

עינת וילף: אדוני ראש הממשלה, קיבלת עכשיו הזדמנות נדירה להיות המבצע של חזונו של הרצל לכלכלה שכולה מיועדת לבניין העם והמדינה.

עינת וילף: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.

אופיר אקוניס: שלוש דקות.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת יעקב כץ.

בנימין נתניהו: – – – מענה על הכול.

בנימין נתניהו: זה כדאי, כדאי לך.

זהבה גלאון: זה ברור.

שלמה מולה: עינת, את לא חייבת לשבח את ראש הממשלה פה.

זהבה גלאון: אף אחד עוד לא קיבל סטירת לחי בגלל חנופה, אדוני ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: אנחנו מודים לך על הערותייך הפסיכולוגיות, חברת הכנסת גלאון.

שלמה מולה: אחרי שלקחו – – –

זהבה גלאון: – – –

אופיר אקוניס: מה רע בלהגיד למישהו שנאומו היה טוב או מעניין?

אופיר אקוניס: אגב, לא צריך גסות רוח כדי לשאת נאום טוב.

אופיר אקוניס: נהפוך הוא, צריך חוסר גסות רוח כדי לשאת נאום טוב.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

שלמה מולה: – – –

זהבה גלאון: אדוני – – –

אופיר אקוניס: תודה לך, חבר הכנסת מולה.

אופיר אקוניס: נדמה לי שאמרתי דברים ברורים.

אופיר אקוניס: בבקשה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, אני מקווה שהנאום שלי גם יהיה מעניין כמו של חברת הכנסת עינת וילף.

רחל אדטו: אבל לא יגידו לך כלום כשתרד.

מסעוד גנאים: אני לא יודע.

שלמה מולה: ראש הממשלה – – –

מסעוד גנאים: לא, לא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מולה, נא לא להפריע.

מסעוד גנאים: מעניין – זה לא אומר שהוא מסכים עם הנאום שלי או מבקר אותו.

אופיר אקוניס: נכון מאוד, צודק.

אריה ביבי: אני לא מסכים והנאום שלך לא מעניין.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, הזלזול במחאה הנוכחית ובמהפכה החברתית – נכון, הססמה היא: העם רוצה צדק חברתי, אבל העם רוצה צדק חברתי דרך הפלת השיטה; אם לא המשטר, אז השיטה, משום שהבעיה היא בשיטה – הזלזול הזה הזכיר לי את המהפכה הצרפתית.

מסעוד גנאים: כאשר המלך לואי ה-16 שמע על המהומות בפריס – הוא היה עדיין בוורסאי – הוא לא הבין מה קורה, עד שבא אחד מהאנשים שלו ואמר לו: זאת המהפכה, אדוני.

מסעוד גנאים: אדוני ראש הממשלה, זאת המהפכה.

מסעוד גנאים: סוף-סוף יש מישהו במדינה שרוצה שתהיה מדינה נורמלית.

מסעוד גנאים: סוף-סוף מדברים על דברים חברתיים, דברים כלכליים, ולא רק על דברים ביטחוניים.

מסעוד גנאים: יש כאלה שזה לא לרוחם, הם רוצים להיות כלואים במדינת המתנחלים, בסכסוך הערבי–ישראלי, בכל הדברים האלה.

מסעוד גנאים: אני נזכרתי, אדוני היושב-ראש, שכאשר היו המהפכות בעולם הערבי, במיוחד במצרים, בממשלה בישראל ופוליטיקאים בישראל רצו לוודא שאכן המהפכות האלה הן מהפכות בגלל הלחם, בגלל דברים חברתיים, כלכליים.

מסעוד גנאים: לא מזכירים את פלסטין, לא מזכירים את ישראל.

מסעוד גנאים: הם רצו לוודא שזה יקרה.

מסעוד גנאים: אבל עכשיו, כשזה קורה בישראל, וכשבאמת זו מחאה או מהפכה חברתית-כלכלית, יש כאלה שזה לא לרוחם – רוצים שהמהפכות האלה, או המחאה תהיה ביטחונית, תהיה פוליטית, תהיה על הסכסוך, כי הם לא רוצים שהמדינה הזו תהיה מדינה נורמלית.

מסעוד גנאים: כבוד ראש הממשלה, המגזר הערבי, האוכלוסייה הערבית סובלת מאפליה, מהזנחה, וסובלת מבעיה וממצוקה בדיור ובאדמות.

מסעוד גנאים: מה עושים בשביל לפתור את זה?

מסעוד גנאים: עד עכשיו אני רואה שפותרים את הבעיה הזו רק דרך הריסת בתים, רק בבולדוזר.

מסעוד גנאים: הגיעה העת לפתור את הבעיה הזו בתכנון, בעיפרון ובמפות, ולא רק בבולדוזרים.

מסעוד גנאים: תודה.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אדוני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יעקב כץ, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

ישראל חסון: אתה רואה?

ישראל חסון: היה מעניין וגם תרבותי.

ישראל חסון: אבל לא אמרו לך את זה.

מסעוד גנאים: לפי דעתי – מעניין, לפי דעתו – לא.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, אני לא רציתי לדבר על חברי הכנסת אלקין, דנון, חוטובלי, פיניאן, לאה נס, איוב קרא, בוגי יעלון, יריב לוין, אקוניס, אדלשטיין, הזקוקים לקצת אומץ פוליטי ויושר ציוני.

יעקב כץ: זו סטירה לחזון שלכם, זו סטירה לאמת שלכם, זו סטירה לאמונה שלכם.

יעקב כץ: מקום בכנסת חשוב, חשובה יותר היא מסירות הנפש לאמת, לעם ישראל ולארץ-ישראל, ולכן אתם חייבים להצטרף לאיחוד הלאומי.

יעקב כץ: אתם לא יכולים להישאר עם ראש הממשלה, שמכריז על חלוקת הארץ, על חזרה לקווי 1967, על הקפאה – – –

דוד רותם: – – –

יעקב כץ: – – – על הקפאה של ההתיישבות בארץ-ישראל, על אי-בנייה בירושלים.

יעקב כץ: אני מקווה ומשוכנע שהאמונה שלכם והחזון שלכם יובילו אתכם אלינו.

שלמה מולה: כצל'ה, אתם – – –

יעקב כץ: לגבי הציבור החרדי, אדוני ראש הממשלה, יכולת לפתור להם בעיה אם היית מוציא היום מכרז לבנייה בבית"ר, עוד 2,000 יחידות דיור, לא רק 294.

יעקב כץ: בעוד שנה וחצי היו בתים עומדים.

יעקב כץ: אותו דבר בגבעת-זאב, אותו דבר ברמות, אותו דבר בתל-ציון ואותו דבר בקריית-ספר.

יעקב כץ: אני רוצה לסיים, לקנח, ולומר כך: הייתי השבוע ב"סהרונים", אדוני ראש הממשלה, כיושב-ראש הוועדה לבעיית העובדים הזרים.

יעקב כץ: זה היה היום האחרון שלי בוועדה, אני סיימתי את תפקידי.

יעקב כץ: לדאבוני הרב, אני, כמו ירמיהו שזעק, צועק בשער כבר שנתיים וחצי.

יעקב כץ: ראינו תופעה מדהימה שצריכה להדאיג את כולנו, ואני רק רוצה לספר אותה.

יעקב כץ: וירשה לי כבוד היושב-ראש עוד דקה אחת.

אופיר אקוניס: בהחלט.

אופיר אקוניס: הבעיה היא חשובה.

יעקב כץ: בבוקר אני מגיע למפקד הבסיס בקציעות.

יעקב כץ: מגיעות שתי משאיות עם 100–150 סודנים, מצפון סודן – מוסלמים, לא נוצרים, חזקים – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: נא לא להפריע.

יעקב כץ: – – שמגיעים עם דרכונים, וחותמים על הנייר שהם באים לחפש עבודה.

יעקב כץ: ובאותה שעה בדיוק מתארגנים שני אוטובוסים ליציאה לתל-אביב, של סודנים שהגיעו לפני שלושה שבועות.

יעקב כץ: ואני שואל אותם בתשאול: לאן אתם נוסעים?

יעקב כץ: לתל-אביב.

יעקב כץ: איפה תגורו בתל-אביב?

יעקב כץ: דירות מוכנות בתל-אביב.

יעקב כץ: כל בוקר, אומר לי מפקד הבסיס, יוצאים שני אוטובוסים עם 100 סודנים, רובם, מעט אריתריאים, לתל-אביב, גרים בדירות.

יעקב כץ: ומי יוצא מהדירות?

יעקב כץ: נשים עם ילדים, שלא מסוגלים לשלם לבעלי הבתים את הסכומים שהם משלמים, כי הם משלמים פי שניים ופי שלושה.

יעקב כץ: זו הבעיה הלאומית מספר אחת, אדוני ראש הממשלה, של מדינת ישראל.

יעקב כץ: העיר לא נבנית.

יעקב כץ: הגדר נבנית, אבל העיר לא נבנית.

יעקב כץ: היא היתה צריכה כבר להיבנות.

יעקב כץ: ואנחנו לא קולטים.

יעקב כץ: יש כבר קרוב ל-40,000 מסתננים.

יעקב כץ: עד סוף השנה הזאת, לפי קצב הנכנסים – כי הם יודעים שהגדר והמכשול נבנים – סיפר לנו הבחור שהגיע, הוא אמר שהוא עשה את זה מהר מאוד, כי אותם לא מענים, כי הם מוסלמים.

יעקב כץ: נתנו להם לעבור.

יעקב כץ: הם אמרו שעברו מכפר לכפר בסודן, בצפון סודן, במקום של המוסלמים, העשירים.

יעקב כץ: אומרים להם: תבואו לארץ המובטחת עכשיו.

יעקב כץ: זה כבר הגיע כמעט ל-2,000 נכנסים, נחמן.

יעקב כץ: 2,000 נכנסים בחודש הזה, וזה ילך ויגדל.

יעקב כץ: אני מזהיר מעל בימת הכנסת: תל-אביב תהפוך מהעיר העברית הראשונה לעיר האפריקנית האחרונה, ואין לנו מקום ביו"ש לקלוט את כל הפליטים היהודים.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת כץ.

אופיר אקוניס: זו באמת הזדמנות אולי להודות לו על התפקיד החשוב שהוא עשה כיושב-ראש הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים וההסתננויות.

אופיר אקוניס: הבעיה היא חמורה.

שלמה מולה: תדע לך, כל מלה בסלע.

אופיר אקוניס: נכון, ואני חושב שהיתה פה הקשבה, והסכמה די רחבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת דב חנין, שלוש דקות, ואחריך – חברת הכנסת גלאון.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, אתה מסתכל סביבך ואתה לא מבין: מחאת דיור, הפגנות אמהות, אפילו הרפתנים יוצאים לרחוב, שביתת רופאים, מאבק פסיכולוגים, מחאת עובדות סוציאליות.

דב חנין: אתה מסתכל סביבך ואתה לא מבין.

דב חנין: כולם סתם קמו עליך להפילך.

דב חנין: אבל, אדוני ראש הממשלה, יש מכנה משותף ברור לכל המחאות האלה, לא במקרה הן נפגשות.

דב חנין: המכנה המשותף הוא חיסול המערכות הציבוריות, שאתה מוביל.

דב חנין: זה מהלך שאתה מוביל בגלוי, זה מהלך מתוכנן.

דב חנין: היום כולם מבינים על מה אתה דיברת אז, כשסיפרת לנו על האיש השמן והאיש הרזה.

דב חנין: האיש השמן הוא הרופאים, האחיות, המורים, העובדות הסוציאליות, השוטרים, השירותים הציבוריים.

דב חנין: כל אלה עוברים תחת המדיניות שלך כשר אוצר וכראש ממשלה דיאטה רצחנית.

דב חנין: אתה מפריט כל דבר.

דב חנין: כל דבר שזז, גם כל דבר שעומד, משירותים ועד אדמות.

בנימין נתניהו: 4 מיליארד שקל תוספת להשכלה הגבוהה זה – – – ?

בנימין נתניהו: על מה אתה מדבר?

דב חנין: אני מוכן לדבר אתך על ההשכלה הגבוהה, בהחלט.

דב חנין: אני מוכן לדבר אתך על מצוקת ההשכלה הגבוהה.

דב חנין: במקרה אני מכיר את הנושא.

דב חנין: ואתה לא מוכן לשנות את המדיניות הזאת, והוכחת את זה שוב היום עם חוק הווד"לים, למרות כל המחאות הציבוריות – חוק שאין בו האצת בנייה, אבל יש בו שבירה של התכנון.

דב חנין: אין בו דיור בר-השגה.

דב חנין: אני יודע שבלחץ המחאה נאלצת להוסיף את המלים האלה, דירות בהישג יד, אבל בלי שום מנגנון.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, אתה מתכוון לדיור בר-השגה בדיוק כמו שאתה מתכוון לשתי מדינות לשני עמים.

דב חנין: לשני הדברים אתה לא מתכוון.

דב חנין: אתם כל כך מנותקים מדרישותיו של העם הזה.

דב חנין: רק בשבוע שעבר הובלתם מהלך מביש של הפרטת הגנים הלאומיים.

דב חנין: המחנה המחופש ללאומי יפריט גם את מצדה וגם את הכותל המערבי.

דב חנין: אכן, מחנה לאומי לתפארת.

דב חנין: במקום לשנות, אדוני ראש הממשלה, אתה מנסה לזרוק סוכריות כוזבות.

דב חנין: הנחה בתחבורה הציבורית רק לסטודנטים.

דב חנין: למה רק לסטודנטים?

דב חנין: התחבורה הציבורית באמת עובדת?

דב חנין: בזה אתם מטפלים?

דב חנין: העברה של קרקעות לקבלנים בחצי מחיר.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, הסוכריות האלה לא עובדות, וגם הספינים לא מצליחים.

דב חנין: ההסתה נגד השמאל, בסגנון מקארתי.

דב חנין: ההסתה נגד תל-אביב, נגד הבועה התל-אביבית.

דב חנין: לא בועה.

דב חנין: לא רק רוטשילד, גם שכונת-התקווה וגן-הקווקזים ויפו ג'.

דב חנין: ולא רק תל-אביב – ירושלים, אשדוד, קריית-שמונה, נצרת, טייבה, יהודים, ערבים, מרכז, פריפריה, אשכנזים, מזרחיים – העם כולו קם נגדכם.

דב חנין: בכל ההסתה ובכל הספינים האלה אתה רק מבודד את עצמך ואת שכירי העט שלך, וגם "הפרד ומשול" לא הלך לך.

דב חנין: לא הצלחת לקנות את הסטודנטים, ומראש אני אומר לך, כאן לא תועיל גם עסקת חבילה באמצע הלילה בחדרים אפופי עשן.

דב חנין: אמר חבר הכנסת בר-און, אתה עובד על כולם?

דב חנין: החדשות הן, אדוני ראש הממשלה, שאתה כבר לא עובד על כולם.

דב חנין: העם הזה קם על רגליו, בניגוד לכל הטענות, הוא לא מורדם, הוא לא מטומטם, העם הזה חי ובועט.

אופיר אקוניס: לסיום.

דב חנין: כשהממשלה היא נגד העם, העם הוא נגד הממשלה.

דב חנין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריה – חבר הכנסת אורי אורבך.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, קשה לקבוע ולהחליט איזו תכונה יותר דומיננטית בממשלה שלך, אטימות או זחיחות.

זהבה גלאון: איך ישבת שם, בסיעת הליכוד, עם חברי הכנסת שלכם והשרים וראשי הערים, שולחים חצי רעל לעבר המפגינים, מסיתים, מנסים לעשות דה-לגיטימציה בניסיון לרסק את המחאה.

זהבה גלאון: אבל זה לא יעזור לך, אדוני ראש הממשלה, עידן המובארקים שעשקו את עמם חולף.

זהבה גלאון: תסתכלו עכשיו על כלי התקשורת, על הדיווח שלכם על מובארק במיטה, בתוך כלוב נאשמים, עומד לדין על כך שעשה יד אחת עם בעלי ההון, שעשק את העם שלו.

זהבה גלאון: ואני שומעת היום שאתה הצעת לו מקלט מדיני.

זהבה גלאון: זה לא נכון, אדוני?

בנימין נתניהו: ממש לא.

זהבה גלאון: אוקיי.

זהבה גלאון: כי אני כבר חששתי שמדינת ישראל הופכת להיות עיר מקלט למנהיגים מושחתים.

זהבה גלאון: אני שמחה שאדוני ראש הממשלה מבהיר שלא היו דברים מעולם.

ישראל חסון: זהבה, הוא עוד לא הורשע.

ישראל חסון: תזכרי את זה.

זהבה גלאון: יכול להיות שהוא לא הורשע, אבל זה מעיד, התופעה של מובארק – –

ישראל חסון: זה לא מעיד על שום דבר.

זהבה גלאון: אתה לא צריך להגן עליו, חבר הכנסת חסון.

זהבה גלאון: – – מעידה על כך שהעם מואס במנהיגות מושחתת שלא באה לשרת את העם, שבאה לשרת רק קבוצת אינטרסים של טייקונים, ואנשים שמתפרנסים והופכים את מעמד הביניים, כמו שקורה כאן, למעמד שצריך לצאת לרחובות כדי לדרוש את הזכויות האלמנטריות שלו, זכויות יסוד.

זהבה גלאון: הזכות לקורת-גג היא זכות בסיסית.

אופיר אקוניס: את כמובן לא משווה, גברתי, את המצב בישראל למצב במצרים או למצב במדינות ערב אחרות, וגם לא את מנהיגי ישראל.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני בזכות דיבור, ואנא תן לי.

אופיר אקוניס: לא, כי לא הבנתי.

זהבה גלאון: אני משוכנעת שהבנת, אדוני היושב-ראש, ואנא תן לי לשמור על הרצף.

אופיר אקוניס: בבקשה, יש לך עוד חצי דקה.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, היום זה היום האחרון של המושב.

זהבה גלאון: איך הממשלה הזו השחיתה את כל המושב הזה על חוקים מעוררי שנאה, מקארתיסטיים ואנטי-דמוקרטיים, שהשיא שלהם היה בחוק החרם.

זהבה גלאון: קיצצתם והפרטתם את השירותים החברתיים בתוך מדינת ישראל, אבל חיזקתם את מדינת הרווחה בשטחים.

זהבה גלאון: במדינת ההתנחלויות במחוז השומרון אתם ממשיכים להשקיע – –

מיכאל בן-ארי: מה עם הכיבוש?

מיכאל בן-ארי: מה עם הכיבוש?

מיכאל בן-ארי: לא שמענו את המלה כיבוש.

זהבה גלאון: – – ולא במחוז תל-אביב.

זהבה גלאון: ממשיכים להגביל את תקציבי הביטחון ומעניקים מעמד של אזור פיתוח א' להתנחלויות.

זהבה גלאון: אז מה הפלא שלא נשאר כסף כדי שאנשים צעירים יחיו כאן בכבוד?

אופיר אקוניס: תודה רבה, גברתי.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, לסיכום.

זהבה גלאון: כל ההתנהלות הזו שלכם, כל האטימות שגיליתם כלפי המפגינים, יצרו ניכור ודה-לגיטימציה למערכת הפוליטית ולמוסדות הנבחרים, ולכן האתגר שלנו, חברי חברי הכנסת, הוא לשדר למפגינים שיש להם כאן כתובת אמינה עם יושרה במערכת הפוליטית.

זהבה גלאון: ואני אומרת למוחים באוהלים, יש לכם אוהל בכנסת.

זהבה גלאון: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מודה לך, גברתי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורי אורבך, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת זחאלקה, ואחריו – נסים זאב.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת גלאון, אני מנסה לדמיין מה היה קורה אילו מישהו מן הימין היה משווה את מנהיגי ישראל לרודנים ערבים או לשלטונות מהסוג הזה.

אופיר אקוניס: בשיא המחאות נגד השמאל לא היינו עושים את זה.

זהבה גלאון: לא זכור לי שעשיתי את ההשוואה הזאת.

זהבה גלאון: הייתי מאוד מדויקת, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: נדמה לי שניסית לרמוז לפחות.

זהבה גלאון: רמזים זה מה שבראש של המתבונן.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

ישראל חסון: אני גם מציע שהיושב-ראש לא יכנה את מובארק רודן ערבי.

ישראל חסון: אני ממש מציע ככה.

זהבה גלאון: בבקשה.

זהבה גלאון: אני לא העזתי להגיד.

ישראל חסון: אני באמת חושב שהבית הזה והמדיניות של מדינת ישראל צריכה לשמור בקטע הזה על איזושהי נייטרליות וריחוק.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורבך, בבקשה.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המציאות במזרח התיכון, אגב, היא שאנחנו מתגעגעים לפעמים גם למה שנקרא רודנים ערבים, כי אנחנו עוד לא יודעים מי מחליף אותם.

אורי אורבך: יכול להיות שהיינו צריכים להתפלל בבתי-הכנסת במשך השנים לשלומו של מובארק, כשאנחנו לא יודעים מי יבוא תחתיו.

אורי אורבך: צריך גם להסתפק בעניינים יחסיים ובמנהיגים שהם טובים באופן יחסי, ולא בטוב מוחלט.

אורי אורבך: אדוני ראש הממשלה, נדב היקר – – –

אופיר אקוניס: נדב העביר לראש הממשלה פתק, והוא רוצה אולי לומר לו כמה מלים.

אופיר אקוניס: אז אני אעצור את זה.

אופיר אקוניס: אני עצרתי את השעון.

אורי אורבך: פשוט, אני רוצה – – –

אופיר אקוניס: אתה רוצה שראש הממשלה יקשיב לך.

אורי אורבך: כן.

אורי אורבך: לא צריך לעצור את השעון.

אופיר אקוניס: אנחנו מכירים כולנו את נדב, הוא אחד מהאנשים הכי טובים בבית הזה.

אורי אורבך: לכן לא רציתי להפריע.

אופיר אקוניס: נא להמשיך.

אורי אורבך: אדוני ראש הממשלה, אדוני היושב-ראש, ראשית – חוב.

אורי אורבך: לפני פעמיים כשנפגשנו כאן באירוע הזה של 40 חתימות הפצרתי בך לטפל בעניין הספרייה בקריית-שמונה, והבטחת על המקום שזה יטופל.

אורי אורבך: ואני מודה לך בשם הספרנים ותושבי קריית-שמונה, שהעניין טופל.

אורי אורבך: הרבה פעמים אנחנו זוכרים לדרוש ושוכחים להודות, אז תודה על הטיפול.

אורי אורבך: אני מקווה שגם שאר הבעיות של העיר קריית-שמונה והפריפריה בכלל יטופלו באותה דרך, ושלא נגיע בכלל למצב כזה שצריך להציל את אשר צריך להציל.

שלמה מולה: תורידו את מחירי הדלק לתושבי קריית-שמונה.

אורי אורבך: לאט-לאט.

אורי אורבך: זה היה עניין נקודתי, ואני שמח שהוא טופל.

אורי אורבך: בעניין מחאת האוהלים, אדוני ראש הממשלה, לך אליהם, דבר אתם, הקשב להם.

אורי אורבך: אלו לא אנשים זרים ולא מחנה פוליטי עוין, אלו הילדים שלנו, הילדים שלך, החברים של הילדים שלך.

אורי אורבך: הצעקה שעולה מתל-אביב וממקומות אחרים היא של מצוקה אמיתית.

אורי אורבך: גם אם זאת לא מצוקת העניים, זאת מצוקה של אזרחי ישראל הצעירים.

אורי אורבך: ולכן אל יגבה לבנו ונחפש להתעמת אתם על רקע של שמאל או ימין, גם אם יש אלמנטים כאלה בתוך המחאה הזו.

אורי אורבך: מוטב להקשיב להם.

אורי אורבך: אני לא מבקש ממך, אדוני ראש הממשלה, שתמיר את דתך האידיאולוגית והכלכלית, אבל הצעקה שעולה מהמקומות הללו, מהמאהלים האלה, מחייבת אותנו להקשבה ולחשיבה אם בתוך האמונות הכלכליות שלנו אפשר למסוך את מה שאומרת הצעקה הזאת.

אורי אורבך: כי מה שנמצא כאן בנסיגה קשה כבר שנים הרבה – עוד לפני הממשלה הזאת, אבל בממשלה הזאת אולי במשנה תוקף – זה הידרדרות של שורה שלמה של השירותים הציבוריים הניתנים לאזרחי ישראל.

אורי אורבך: לא כל שירות ציבורי, אבל מרגישים את זה ברפואה כבר שנים, ומרגישים את זה בחינוך כבר שנים, ואנחנו תמיד נדרשים לעשות את הביטוח המשלים והמושלם והפלטינום והזהב.

אורי אורבך: גם בבריאות וגם בחינוך ובתחבורה ציבורית, רק להוסיף קצת כדי לקבל את מה שהיינו צריכים לקבל בחינם.

אורי אורבך: כי הרי את מה שאנחנו מקבלים בחינם, אנחנו לא מקבלים באמת בחינם:

אורי אורבך: אנחנו משלמים מסים, אנחנו משלמים ביטוח לאומי.

אורי אורבך: ראוי לנו לקבל את השירותים האלה באופן ראוי.

אורי אורבך: והערה לסיום לחברי ממפלגת קדימה, שעכשיו סונטים בראש הממשלה.

אורי אורבך: מילא אם הייתי שומע את הטענות, ואני שומע אותן מהמחנה הסוציאל-דמוקרטי בכנסת וממחנה השמאל שרוצה מדינת רווחה במובן שאפשר להתווכח עליו הרבה, אבל ההבדל הכלכלי ביניכם לבין הליכוד, שממנו רובכם באתם – –

שלמה מולה: לא אני.

אורי אורבך: – – אי-אפשר לראות אותו אפילו בזכוכית מגדלת של שען חירש, כמו שאומרים הגששים.

אורי אורבך: אי-אפשר.

דורון אביטל: לא נכון.

אורי אורבך: אי-אפשר לראות את ההבדל.

אורי אורבך: לא היה פה יותר טוב בתקופת קדימה.

נחמן שי: לא כולם.

אורי אורבך: לראש הממשלה היו כמה בתים, זה נכון – –

נחמן שי: לא כולם.

אורי אורבך: – – אבל אתם, אין שום הבדל ביניכם לבין הליכוד.

קריאות: לא נכון.

אורי אורבך: שום הבדל.

נחמן שי: לא נכון.

אורי אורבך: זו פעם ראשונה בכלל שאני רואה שמחנה פליטים תומך במחנה אוהלים.

אורי אורבך: אבל זו הערה פוליטית.

אופיר אקוניס: נשמע מהגברת לבני בוודאי בעוד כמה דקות.

אורי אורבך: ועל כן, אם היו שומעים מכם כל השנים כיצד אתם נלחמים למען העובדים, והפועלים, והדיור, וההצבעות והחוקים וההסתייגויות שלכם היו ברוח המחאה הזאת שעכשיו נשמעת מתל-אביב וממקומות אחרים, החרשתי.

אורי אורבך: אבל אתם צדיקים כמו ההוא – ואסיים בזה – שמכר חלבה ב-100 שקל לקילו.

אורי אורבך: אמרו לו: 100 שקל עולה קילו חלבה?

אורי אורבך: אצל משה זה עולה רק 80.

נחמן שי: אבל הוא טייקון.

אורי אורבך: רגע.

אורי אורבך: תקשיב עד הסוף, לא עוצרים באמצע השוונג.

אופיר אקוניס: אל תפריע לו באמצע הבדיחה.

אורי אורבך: אצל משה זה עולה 80.

אורי אורבך: אמר המוכר לאשה: לכי למשה ותקני ממנו ב-80.

אורי אורבך: אמרה לו: אבל אצל משה אין.

אורי אורבך: אמר לה: כשאצלי אין גם אצלי זה 80.

אורי אורבך: עכשיו, אצלכם, כשעכשיו אין לכם את השלטון, וכשעכשיו אתם לא קובעים ולא מחליטים, עכשיו יש לכם לכולם.

אורי אורבך: עכשיו אתם מחלקים דירות, וחינוך, ותחבורה ציבורית, ואתם ממש עולים על גדותיכם, שופעים.

אורי אורבך: אני כבר מתחיל להתגעגע.

אורי אורבך: ולכן כדאי להתגבר על הגעגועים.

אורי אורבך: מדי פעם אני נזכר, מסתכל עליכם ונזכר בשלוש השנים שלכם, שהיו שם גם יתרונות – אני לא זוכר כרגע מה – אבל היו הרבה חסרונות.

אורי אורבך: אל תתייהרו – – –

זאב בילסקי: למה אתה נותן לו כל כך הרבה זמן?

אורי אורבך: כשמדברים מעניין מקבלים עוד דקה.

אופיר אקוניס: נא לסיים.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אורי אורבך: אל תתייהרו על הליכוד, כי בסוף – על היתרונות ועל החסרונות – רובכם ליכודניקים.

אורי אורבך: תודה רבה לכם.

נחמן שי: תן לנו חלבה.

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת אורבך.

אופיר אקוניס: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאזם בדר: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: תעסוקת מורות ערביות, הצעת חברי הכנסת חנא סוייד, מסעוד גנאים וג'מאל זחאלקה.

נאזם בדר: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, אני לא רואה שיש שר.

ג'מאל זחאלקה: לא אכפת לי שראש הממשלה יצא, אבל שיהיה מישהו במקומו.

אופיר אקוניס: אומר סגן המזכירה שעל-פי התקנון ראש הממשלה חייב להיות.

ג'מאל זחאלקה: הוא אפילו לא אמר שהאחרון יכבה את האור.

אופיר אקוניס: אני בטוח שהוא חוזר מייד.

אופיר אקוניס: אתה יכול להתחיל לדבר וכשהוא ייכנס נתחיל שלוש דקות, כדי שנהיה הוגנים.

אופיר אקוניס: אני לא סופר זמן.

אופיר אקוניס: כשראש הממשלה ייכנס, אז יתחילו שלוש הדקות.

זהבה גלאון: אתה יכול לומר מה שאתה רוצה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני נמנה עם אלה שדווקא מעריכים את הקונסיסטנטיות של מר בנימין נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: אף פעם לא חשדתי בו שהוא מזגזג.

ג'מאל זחאלקה: הוא בשלו, ויהי מה.

ג'מאל זחאלקה: יש מחאה, אין מחאה, יש משבר כלכלי, אין משבר כלכלי.

ג'מאל זחאלקה: אפילו יותר מכך: הוא אמן ניצול משברים כדי להעביר שינויים מרחיקי לכת.

ג'מאל זחאלקה: זה בדיוק מה שהוא עשה ב-2003.

ג'מאל זחאלקה: הוא ניצל את המשבר הכלכלי, עשה שינויים מבניים במשק, קיצץ בצורה דרסטית – אמר שאויב הכלכלה ואויב העם זה תקציבי ההעברות, והתחיל מסע צלב כדי לקצץ.

ג'מאל זחאלקה: ואז היו קיצוצים בקצבאות ילדים, קיצוצים במענקי איזון לרשויות המקומיות וקיצוצים בכל התחומים של הביטחון הסוציאלי.

ג'מאל זחאלקה: במקביל, גם קיצוצים במסים של המעסיקים, תחת הססמה שצריך – אתה יכול לספור לי, כי אני רואה שאחד השרים נכנס.

אופיר אקוניס: יפה.

ג'מאל זחאלקה: אני צריך להיות הגון.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שהוא עושה היום.

ג'מאל זחאלקה: יש משבר של דיור, הוא אומר שהביורוקרטיה היא הבעיה, בואו נתקוף את הביורוקרטיה.

ג'מאל זחאלקה: קוראים את החוק, מי מקבל הקלות?

ג'מאל זחאלקה: איך אומרים, הטייקונים, העשירים.

ג'מאל זחאלקה: אפילו הסעיף המבויש, סעיף 27, שאומר שמי שלקח קרקע צריך לבנות, הדבר הפשוט הזה, ראש הממשלה והממשלה לא הסכימו שזה יוכנס.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע, כבוד היושב-ראש, האם אתה ידעת שבתנאי המכרז של שיווק הקרקעות ברהט למשל, יש סעיף שאומר שאם לא בנית – חברת הכנסת יחימוביץ, הסעיף אומר שאם לא בנית תוך שלוש שנים, בשיווק הקרקעות ברהט, שזה לאנשים מסכנים, שלפעמים אין להם אפילו כסף, אתה מחזיר את הקרקע.

ג'מאל זחאלקה: כאן אתה יכול לקבל קרקע שעולה מיליונים, עשרות מיליונים – – –

שלי יחימוביץ': בחינם.

ג'מאל זחאלקה: בחצי חינם.

ג'מאל זחאלקה: לא בחינם, אבל בחצי חינם, ואף אחד לא ישאל אותך.

שלי יחימוביץ': לא, אחרי שנתיים וחצי אתה צריך להראות שבנית 25% מהתשתיות, ואם לא – כלום.

שלי יחימוביץ': זה העניין, אפילו אין סנקציות אם לא התחלת לבנות.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לדגור על האדמה הזאת לתמיד.

ג'מאל זחאלקה: זה בדיוק, אבל ברהט צריך להחזיר את הקרקע.

שלי יחימוביץ': נכון, זה ההבדל.

ג'מאל זחאלקה: צריך להחזיר את הקרקע שלקחת ולקבל את הכסף בעלותו, כלומר אתה אפילו לא מרוויח.

ג'מאל זחאלקה: מחזירים לך את הכסף ולוקחים ממך את הקרקע.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאת ההלכה של רהט צריך להחיל על כלל הארץ.

ג'מאל זחאלקה: מה שנכון לעניי רהט, נכון לעשירי תל-אביב.

ג'מאל זחאלקה: זה פשוט לא הוגן, לא נכון ולא מסייע לפתרון בעיית הדיור.

ג'מאל זחאלקה: אבל זו אחת הבעיות.

ג'מאל זחאלקה: הציבור הערבי, כבוד היושב-ראש, סובל מבעיות הרבה יותר קשות מאלה שהוציאו את המפגינים בתל-אביב לרחובות.

ג'מאל זחאלקה: ביישובים הערביים רוב הבעיות הן מהממשלה עצמה, לא מהשוק.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה לא משווקת קרקע, הממשלה לא מאפשרת תוכניות מיתאר מתאימות, הממשלה שמה חסמים אין-סופיים בפני הבנייה ביישובים הערביים ונוצרת מצוקת דיור קשה ביותר.

ג'מאל זחאלקה: עד היום לא ראינו את הממשלה יוצאת, אפילו ביוזמה אחת נורמלית, כדי לפתור את בעיית הדיור ביישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא גם לראשי המפגינים, לא רק לממשלה, לפרוע את השטר של צדק חברתי; אם אתה אמרת צדק חברתי, אתה צריך גם להתייחס לערבים, גם הם חלק מהחברה ומגיע להם צדק.

אופיר אקוניס: תודה לך, חבר הכנסת זחאלקה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אופיר אקוניס: שש דקות.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת אלקין, אחרון הדוברים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלקין הוא אחרון הדוברים, ואז ראש הממשלה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמענו את דברי הפותח, חבר הכנסת בר-און, את צורת ההתבטאות שלו, באיזה גסות, ואני באמת רוצה למחות על כך.

נסים זאב: אני מסכים שגם איוב קרא באמת חרג באמירותיו, אבל לא יכול להיות, כשראש הממשלה יושב ושומע, ואתה חובט בו בצורה כזאת שרק נשאר – אם היה לו איזה נבוט ביד, היה נותן לו גם על הראש.

נסים זאב: זה צורת ההתנהלות פה.

יצחק וקנין: נסים, מלים יותר קשות מנבוט.

נסים זאב: – – – אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, זה דמוקרטיה.

נסים זאב: לזה קוראים דמוקרטיה.

נסים זאב: זה חלק מהדמוקרטיה.

נסים זאב: קודם כול תרבות, קודם כול סגנון דיבור, ואחר כך ידברו על דמוקרטיה.

אברהם מיכאלי: – – – שופכים מים על הראש של חברי הכנסת שמופיעים במאהל.

אברהם מיכאלי: מתפלאים?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר קודם כול על הנושא המדיני.

נסים זאב: הוא דיבר על כך שראש הממשלה מוביל למבוי סתום.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לקדימה, בעצם, איזה הישגים קדימה הביאה בנושא המדיני, חוץ מאשר למכור את מדינת ישראל בנזיד עדשים?

נסים זאב: מה לא הסכים, מה לא רצה אולמרט לתת לאבו מאזן?

נסים זאב: הגיש – – –

ג'מאל זחאלקה: כמה זה בשקלים, נזיד עדשים?

נסים זאב: אני לא יודע, זה תלוי בשוק.

ג'מאל זחאלקה: לא, כי תמיד אומרים "נזיד עדשים".

ג'מאל זחאלקה: כמה זה – – –

נסים זאב: תראה, במדינה קפיטליסטית זה יכול לעלות פעם שקל, פעם פחות, אבל – –

ג'מאל זחאלקה: במושגים של היום.

נסים זאב: – – במושגים של היום – אתה מכיר את השוק הרבה יותר טוב ממני.

אורי אורבך: זה ביטוי למשהו – – –

נסים זאב: 1.

נסים זאב: מפת הדרכים של קדימה, הפתרון שצריך להיות בין ישראל למדינה הפלסטינית, יהיה מבוסס על גבולות 67', תוך חילופי שטחים.

נסים זאב: זה הדבר הראשון; 2.

נסים זאב: השכונות הערביות שנכללות היום בתוך שטח ירושלים יהיו חלק מהמדינה הפלסטינית שתוקם בעקבות ההסדר; 3.

נסים זאב: אותו חלק מהעיר ירושלים המקודש לכל שלוש הדתות, כולל העיר העתיקה, יוגדר כשטח בנאמנות של חמש מדינות, והן: ערב-הסעודית, הממלכה הירדנית, המדינה הפלסטינית, ישראל וארצות-הברית; 4.

נסים זאב: ישראל תסכים לקלוט בתוך גבולותיה פלסטינים על בסיס אינדיבידואלי והומניטרי, ולא על בסיס איחוד משפחות.

נסים זאב: זה החלק שאולי קצת עושה חסד עם הדמוגרפיה של העם היהודי.

אחמד טיבי: כמה שנים היית בממשלת קדימה, אתה באופן אישי?

נסים זאב: אני לא הייתי.

נסים זאב: אני לא הייתי.

נסים זאב: אני רק רוצה לומר – כשבאים לדבר על הסכמים, מה לא עשתה קדימה רק כדי שאבו מאזן יתרצה?

נסים זאב: 5.

נסים זאב: ישראל תסכים לחבר בין רצועת-עזה לבין הגדה המערבית על-ידי מנהרה באורך של 40 קילומטרים, שפתחי היציאה שלה והכניסה אליה יהיו בשליטה פלסטינית בלבד; 6.

נסים זאב: החלק היחסי של ים-המלח הצמוד לגבולה של המדינה הפלסטינית יהיה בריבונות הפלסטינית.

נסים זאב: עכשיו, אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, מה לא הציעה קדימה לפני כן, ולא עבר הרבה זמן – לפני מספר שנים מועט, אולמרט, שעשה את הכול – הסכים להחזיר את רוב היישובים, כולל חברון, כולל קריית-ארבע, אלון-מורה, בית-אל, עופרה, כל יישובי הבקעה, מבוא-דותן, שבי-שומרון, ברכה, יצהר ואיתמר, מאן דכר שמיה בכלל, תפוח, כוכב-השחר, רימונים – –

אופיר אקוניס: עד שתקריא את כל היישובים ייגמר לך הזמן.

אופיר אקוניס: ייגמר לך הזמן.

נסים זאב: – – כוכב-יעקב, מעלה-לבונה – ראש הממשלה הגיש – לשעבר, כמובן – הגיש רשימה עם מפה, פרס אותה לפני אבו מאזן, אמר לו: דחילק, תעשה טובה, רק תיקח, אני נותן לך את זה.

נסים זאב: אבל מה עשה אבו מאזן?

נסים זאב: נאנח אנחה עמוקה, הוא כבר התבלבל, כל כך הרבה נותנים לו, כל כך מהר, לא צריך אפילו משא-ומתן, רק תעשה טובה, תיקח.

נסים זאב: אבל מה הוא ענה לו? אני לא מבין במפות, אני צריך ללמוד.

נסים זאב: אז מה הציע לו ראש הממשלה אולמרט?

נסים זאב: אמר לו: טוב, נביא שני מומחים, מומחה מהצד שלך, ומהצד שלי כמובן, ישבו יחד, ילמדו את המפות, ואם יגידו לנו שזה טוב, אנחנו נסכים שנינו.

נסים זאב: איזה יופי, כל כך מהר, רק שהעוזרים שמבינים במפות יגידו שזה בסדר, זה לפי התוכנית, לפי מה שהציג.

נסים זאב: אז קבעו למחרת.

נסים זאב: למחרת חיפשו בנרות את אבו מאזן, כמו שמחפשים את החמץ בערב פסח, ולא מוצאים.

נסים זאב: אין.

נסים זאב: ואיפה הוא נעלם?

נסים זאב: הוא נסע לעמאן, והתשובה שלו היתה שהוא שכח בכלל שיש איזושהי פגישה למחרת, אז דחו את זה בשבוע.

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, ברוך השם, עבר שבוע, עברה שנה, עברו שנתיים ושלוש, וכך עם ישראל יעבור עוד הרבה שנים, וארץ-ישראל תישאר בידי עם ישראל.

נסים זאב: נקודה.

נסים זאב: אין פה פשרות.

אופיר אקוניס: תודה.

נסים זאב: רגע, עוד לא גמרתי.

אופיר אקוניס: אדוני, אתה קיבלת שש דקות.

נסים זאב: עכשיו בנושא הכלכלי.

אופיר אקוניס: הסתיים הזמן.

אחמד טיבי: – – –

יעקב כץ: יש לו עוד שתי דקות.

אופיר אקוניס: אין לו שום שתי דקות.

אופיר אקוניס: תאמינו לי, השעון, מה לעשות, מאוד מדויק.

אופיר אקוניס: משפט לסיום, אדוני.

נסים זאב: אני רק רוצה לומר לך, אדוני ראש הממשלה, אל תיבהל מכל ההפגנות שסובבות אותנו פה.

נסים זאב: הם רוצים להוריד את השלטון בכוח, הם למדו מכיכר תחריר.

נסים זאב: שם יוצאים – שמענו עכשיו את זהבה גלאון, מה היא אומרת.

נסים זאב: היא אומרת: זה מה שיהיה, תלמד.

נסים זאב: לקחו את מובארק, שמו אותו בכלוב, היא רומזת שגם ראש הממשלה, נשים אותו בכלוב.

נסים זאב: זה בדיוק המלים שהיא אומרת.

נסים זאב: רבותי, זה הדמוקרטיה שלנו.

נסים זאב: אם אתה לא תרד, נוריד אותך בכוח.

נסים זאב: בשביל זה יש פה בריונים, בשביל זה אנחנו רואים את ההתנהגות של המציע פה, בתחילת דבריו, איך שהוא דיבר, איך שהוא התבטא, בצורה – ממש חרפה לכנסת ישראל.

עפו אגבאריה: תגיש – – – בית-משפט – – –

נסים זאב: אני מקווה שהדברים האלה לא יחזרו על עצמם.

נסים זאב: ולכן, מה שראש הממשלה צריך לעשות, והוא עושה – הורדת מחירי הקרקעות; הנושא של המע"מ, ראש הממשלה הבטיח; המוצרים הבסיסיים, מוצרי המזון; הנושא של הווד"לים, מה קרה לכם – –

יעקב כץ: בנייה בביתר.

נסים זאב: – – איזה חיידק תקף את האופוזיציה בנושא חוק הווד"לים?

נסים זאב: אנשים מגישים תב"ע, אדוני היושב-ראש, שנים – ארבע, וחמש, ושש שנים במקרה הטוב.

אופיר אקוניס: תודה.

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני, זה היה מתחייב ומתבקש, גם אם לא היינו במצוקה של דיור כפי שאנחנו נמצאים היום.

נסים זאב: אז הם – כל המטרה לעצור את התהליך, לעצור את האפשרות שראש הממשלה יוכל להוכיח – והממשלה הזאת – את עצמה, שבתוך שנה יראו שינוי מהותי; לעשות את הכול כדי לטרפד, לחמם כמה שאפשר את הגזרה, את כל אלה שמפגינים בחוץ – –

אופיר אקוניס: תודה, אדוני.

נסים זאב: – – שבאמת רובם המכריע אנשים תמימים, אפילו לא יודעים על מה הם מפגינים.

נסים זאב: תודה, אדוני.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: אחרון הדוברים, חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה, ואחריו – תשובת ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: אחר כך – ראש האופוזיציה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני, שבע דקות.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים וחברי הכנסת, כשאני הקשבתי – ולשמחתי, אדוני היושב-ראש, הקשבתי רק לחלק מהדיון הזה, אבל גם החלקים שיצא לי לשמוע, והטונים של מי שדיבר כאן על הדוכן, חשבתי שאולי טעיתי בכתובת.

זאב אלקין: כשאני שומע מחברת הכנסת זהבה גלאון על "מובארקים" שלנו, כן, את ההשוואה הזאת, אז חשבתי שאולי התבלבלתי, אולי אני לא במדינת ישראל, אולי אני בפרלמנט הסורי או באיזשהו פרלמנט מסוג אחר.

זאב אלקין: אבל אז נזכרתי שבפרלמנטים של ה"מובארקים", או בפרלמנט הסורי, היא לא היתה יכולה לעמוד פה ולהגיד את מה שהיא אמרה.

זאב אלקין: אז נרגעתי, אנחנו עדיין במדינת ישראל, חברת הכנסת זהבה גלאון – –

זהבה גלאון: תודה רבה – – –

שלי יחימוביץ': – – – להודות לך על הזכות – – –

עפו אגבאריה: – – –

זאב אלקין: – – אנחנו כאן.

זאב אלקין: אבל זה שאנחנו כאן – – –

אופיר אקוניס: תודה, תודה לחברת הכנסת יחימוביץ, וגם לחברת הכנסת גלאון.

אופיר אקוניס: מה קרה, מה ההתרגשות?

אופיר אקוניס: הוא אמר שבמקום אחר זה לא היה יכול לקרות, נו.

זהבה גלאון: אחרי חוק החרם – – –

עפו אגבאריה: – – –

זאב אלקין: חברת הכנסת גלאון – – –

אופיר אקוניס: הוא לא השווה, הוא לא השווה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: נא להמשיך.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: כל ההפרעות – אני אוסיף לו זמן.

אופיר אקוניס: כל הפרעה, הוא מקבל עוד דקה.

זהבה גלאון: אצלך זה לא מופרך.

זהבה גלאון: חוק החרם זה יהיה החוק הבא.

זאב אלקין: חברת הכנסת גלאון – – –

אופיר אקוניס: את נותנת פה רעיונות, בחייך.

אופיר אקוניס: בבקשה.

זאב אלקין: חברת הכנסת גלאון, זה שאנחנו כאן, בפרלמנט הישראלי, ואת יכולה כאן לעמוד ולהטיף ביקורת, וטוב שכך – – –

זהבה גלאון: – – –

זאב אלקין: וטוב שכך.

זאב אלקין: גם אני יכול, וטוב שכך.

זאב אלקין: אבל בואו, אל תאבדו את הפרופורציות.

זאב אלקין: מה קרה לכם, השתגעתם היום.

זאב אלקין: אנחנו מצרים?

זאב אלקין: זה המשטר שיש פה?

זאב אלקין: זה אתם, חברי הכנסת בכנסת הזו שמכירים איך שהכנסת פעילה, זה מה שאתם מרגישים?

זאב אלקין: זה מה שאתם רואים פה?

זאב אלקין: בואו תהיו כנים עם עצמכם.

זאב אלקין: זה יפה, זה נאום יפה, זה ססמה, זה ייכנס למבזק ב-Ynet.

זאב אלקין: הכול בסדר.

זאב אלקין: אבל הכול מותר בשביל מבזק ב-Ynet?

אופיר אקוניס: גם ב"וואלה".

אופיר אקוניס: גם ב"וואלה".

זאב אלקין: אין גבול לבושה, זהבה?

זהבה גלאון: קודם כול תדייק במה שאמרתי, ודבר שני, כדאי שתבדוק את עצמך לאן הבאתם את הכנסת הזו; אתה והקואליציה שלך.

זאב אלקין: אנחנו בודקים את עצמנו.

זאב אלקין: אנחנו הבאנו את הכנסת הזאת לאן שהבוחר רצה שהיא תגיע, ותבינו את זה.

זאב אלקין: הבוחר נתן לכם שלושה מנדטים, כי זה מה שהוא רצה לתת לכם.

זאב אלקין: תתרגלו לזה.

זאב אלקין: אלה תוצאות הבחירות, זה דמוקרטיה.

זאב אלקין: בבחירות דמוקרטיות, לא בחירות של סוריה, תאמיני לי.

זאב אלקין: תאמיני לי, אני באתי ממדינה שאני יודע מה זה בחירות של סוריה.

זאב אלקין: אנחנו כאן במציאות אחרת לחלוטין, ובואו, בל נשכח את זה.

זהבה גלאון: אתם עושים שימוש בדמוקרטיה, קרדום לחפור בו.

זאב אלקין: זהבה, אנחנו עושים שימוש בדמוקרטיה בכלים הפרלמנטריים לפי רצונו של הבוחר ששלח אותנו לכאן, ותלמדו לקבל את הכרעת הבוחר, זה אלף-בית בדמוקרטיה.

זאב אלקין: חכו בסבלנות, יבוא הזמן, נגיע לבחירות, והעם שוב יגיד את דברו.

זאב אלקין: אני לא יודע כמה הוא ייתן לכם.

זאב אלקין: אולי שלושה מנדטים?

זאב אלקין: אולי קצת יותר?

זאב אלקין: אולי אפילו קצת פחות, ולא תהיו פה?

זאב אלקין: גם זה קרה למפלגות ששמו את עצמן בחלק הזה, נגד המדינה ונגד העם.

זאב אלקין: אבל העם יחליט, הבוחר, וברגע שהוא החליט תלמדו לחיות עם זה, בחלק הזה של האולם, ולכבד את זה.

זאב אלקין: ולהשוות אותנו למצרים?

זאב אלקין: להשוות לסוריה?

זאב אלקין: תתביישו לכם.

זאב אלקין: תתביישו ותכבדו את המדינה שאתם מייצגים כאן בדיוק כמוני וכמו כולם פה, כל ה-120.

זאב אלקין: לכן, קצת תירגעו, קצת תורידו את הטונים בהשוואות כשאתם מדברים.

זהבה גלאון: אתה הצעת לירות במפגינים במאהל?

זאב אלקין: אני יכול להגיד לך מה עמדתי על המאהל, ואני תיכף אדבר על כך.

זאב אלקין: אבל בלי שום קשר למחלוקת החברתית החריפה ככל שתהיה – אנחנו מדינה דמוקרטית, אנחנו לא דיקטטורה, ותלמדו לכבד את זה.

זאב אלקין: אבל בדמוקרטיה, המיעוט, שצריך להיאבק על זכויותיו, צריך גם לקבל את הכרעת הרוב.

זאב אלקין: זה קשה, זה באמת קשה, אבל זאת המציאות.

זהבה גלאון: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: הרוב לא צריך לדכא את המיעוט, אבל הוא רשאי שתהיה לו דעה משלו, ולא צריך לבוא ולומר לכל רוב שהוא – ברגע שהוא לא שומע, הוא כבר פאשיסט.

ראובן ריבלין: יש גם, בעניינים אלה – – –

עפו אגבאריה: צריך לדעת לשמור – – –

זהבה גלאון: לא זכור לי שהשתמשתי במלה הזו.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: על זה, כשתתקוף אותו, הוא ישיב לך.

ראובן ריבלין: אבל הוא אומר לך שזה שהוא לא שומר על זכויות המיעוט, זה לא בגללו.

ראובן ריבלין: זה לא בגללו, זה בגלל – – –

עפו אגבאריה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

ראובן ריבלין: אני יכול להציע הרבה הצעות.

ראובן ריבלין: אם אין לי רוב, זה לא שווה כלום.

ראובן ריבלין: ברגע שההצעות של חבר הכנסת אלקין מתקבלות, הן מתקבלות על-ידי כל הכנסת.

זהבה גלאון: אבל זו עריצות הרוב, אדוני.

זהבה גלאון: זו עריצות.

ראובן ריבלין: זהבה, למה זו עריצות?

ראובן ריבלין: הרוב חושב כך.

ראובן ריבלין: בוודאי, אם העם לא חושב כמו הרוב, הוא בוודאי יחליף את הרוב ויהפוך אותו למיעוט.

זהבה גלאון: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, הצדק האבסולוטי הוא אתך תמיד, לפי דעתך.

ראובן ריבלין: בזה יש קושי.

ראובן ריבלין: אני, היו לי גם ימים שחשבתי שאני צודק; עד שהסבירו לי מה אני יכול לעשות.

ראובן ריבלין: אני, למשל, בכנסת השנייה הייתי בטוח שהמנהיג שלי הולך להיות ראש ממשלה.

ראובן ריבלין: מתברר לי שמ-14 מנדטים ירדנו לשמונה.

ראובן ריבלין: מה אני יכולתי לעשות?

ראובן ריבלין: לבוא ולומר שהרוב עשה עריצות ולא נתן למנחם בגין אז לעלות לשלטון?

ראובן ריבלין: אבל יש מידה של ביקורת.

ראובן ריבלין: ביקורת?

ראובן ריבלין: היא רשאית, אבל לפעמים אנחנו קצת, גם בצד האחר – אני לא תמיד שמח עם הצעות החוק של חבר הכנסת אלקין.

ראובן ריבלין: אבל אני לא מאשים אותו.

ראובן ריבלין: אני מאשים את הכנסת שהצביעה בעדו.

ראובן ריבלין: אבל אני מכופף את ראשי.

ראובן ריבלין: היה חוק שאת הצבעת בעדו – לי הוא קרע את הלב.

ראובן ריבלין: אז מה, אמרתי שאני הולך מהמדינה?

זהבה גלאון: אני גם לא אומרת שאני הולכת מהמדינה – – –

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: – – – מחכה שהכנסת תעזור לו, והכנסת תעזור לו, בעזרת השם, עוד היום.

זהבה גלאון: אנחנו לא – – – מהמדינה, אנחנו נאבקים על המדינה הזו – – –

ראובן ריבלין: – – –

זהבה גלאון: – – – לא נכון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלקין צודק בכך – לא שוברים את הכלים.

ראובן ריבלין: יש פעמים שהרוב הזה צודק, יש פעמים שהרוב הזה צודק.

ראובן ריבלין: יש פעמים שהרוב מקומם, אבל זהו.

ראובן ריבלין: צריך להשתדל כשהרוב מתקומם, להחליף אותו.

ראובן ריבלין: כנראה שאם העם חושב שהרוב צודק אז הוא – – –

זהבה גלאון: – – – הקואליציה הזו נתנה למדינה גט כריתות.

ראובן ריבלין: הקואליציה, הקואליציה.

ראובן ריבלין: בדרך כלל לא מביעים אי-אמון בקואליציה.

ראובן ריבלין: מביעים אי-אמון בממשלה, עד שמצליחים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מחזיר לך את כל ארבע הדקות שגזלתי.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אני חושב שיש לי הסבר לכעס של חברת הכנסת זהבה גלאון.

זאב אלקין: יש חלקים מסוימים באליטה הישראלית הישנה שמבחינתם כל עוד הרוב חושב שונה מהם זה עריצות הרוב, מה לעשות?

זאב אלקין: והם לא מסוגלים להתרגל לעובדה הזו.

זאב אלקין: הם יצטרכו להתרגל, כי לדעתי עוד הרבה שנים הם יצטרכו להישאר במיעוט.

זאב אלקין: אז תתחילו להתרגל.

זאב אלקין: זהבה, זו המציאות.

זהבה גלאון: בסדר, בסדר.

זאב אלקין: עכשיו, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: בטונים שהיו כאן, נדמה לי – יש אנשים שתקפו את המדינה, ויש אנשים שהפכו להיות מומחים גדולים ביותר למה שקורה בסיעת הליכוד.

זאב אלקין: לא הייתי, לשמחתי, באולם ברגע זה, אבל התבשרתי שחבר הכנסת בוז'י הרצוג טען שבישיבת סיעת הליכוד אני אמרתי שאנחנו צריכים לירות במפגינים.

אופיר אקוניס: דיברנו – – –

זאב אלקין: קודם כול, אני שמח מאוד שחבר הכנסת בוז'י הרצוג נוכח בנשמתו בסיעת הליכוד גם כשהוא נמצא בסיעה אחרת.

זאב אלקין: זה כנראה מלמד על כך שאנחנו עתידים להתרחב, אולי אחרי הפריימריז במפלגת העבודה הוא יחליט להצטרף אלינו.

זאב אלקין: הכול אפשרי.

זאב אלקין: הכול תלוי – – –

שלמה מולה: – – –

זאב אלקין: הכול תלוי בתוצאות.

שלמה מולה: חמישה מהעצמאות כבר אצלכם.

זאב אלקין: אבל קצת היגיון, קצת מחשבה.

זאב אלקין: אני מבין שבפריימריז כל אחד מחפש כותרת, נואשות, במיוחד כשיש לו בעיה בסקרים.

זאב אלקין: אבל לחפש כותרת כזו להפוך למומחה לענייני סיעת הליכוד?

זאב אלקין: ועוד עם אמירות כאלה?

זאב אלקין: אני אמרתי לירות במפגינים בסיעת הליכוד?

זאב אלקין: אני באתי ממדינה ששם לפעמים באמת ירו במפגינים.

זאב אלקין: אני יודע בדיוק מה זה.

זאב אלקין: לשמחתי ולשמחת כולנו, רובכם לא יודעים מה זה, וטוב שכך, ואנחנו נגן על המדינה הזו ושהיא לא תדע מה זה.

זאב אלקין: אבל, בוז'י, בפעם הבאה אני ממליץ לך, לפני שאתה מפרשן את סיעת הליכוד, או שתבוא לשם כחבר מן המניין, ברוך בואך, או שלפחות תבדוק טוב את מקורביך לפני שאתה אומר דברים כפי שאמרת.

עפו אגבאריה: – – –

יצחק הרצוג: – – –

ראובן ריבלין: טוב, זה מטאפורה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שאם הוא היה אומר היה היושב-ראש קורא לו.

זאב אלקין: היו 27 חברים בסיעת הליכוד, אני דווקא ניהלתי אותה, לא דיברתי, אבל זה בסדר, כל אחד רשאי לפרשן את זה איך שהוא רוצה ולהחליט, כל אחד מה שהוא רוצה.

זאב אלקין: אני ממליץ לך לבדוק.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה ויושב-ראש סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: היו 26.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הכנסת שהוא מהליכוד לא משתתף בסיעה.

ראובן ריבלין: יש יושבי-ראש כנסת שכן משתתפים בישיבות סיעה שלהם.

ראובן ריבלין: אני לא משתתף.

זאב אלקין: לכן אני ממליץ לכולנו, אני מבין את ההתלהבות הזו ברוח הימים, אבל קצת, קצת תרגיעו.

זאב אלקין: בואו קצת לא נשכח איפה אנחנו חיים ונסתכל מול המציאות ולא מול ההמצאות.

זאב אלקין: אבל, אני יכול להבין את חברת הכנסת זהבה גלאון.

זאב אלקין: היא נלחמת באופן עקבי, בקו שהוא עקבי.

זאב אלקין: אני הרבה פחות, אדוני היושב-ראש, יכול להבין את החברים שלנו מסיעת קדימה.

זאב אלקין: כשאני מקשיב בשבועיים האחרונים לחלק מהנאומים, בוודאי של יושבת-ראש האופוזיציה, וגם לחלק מאחרים מחברי הסיעה, אני נפעם.

זאב אלקין: אף פעם לא ידעתי שקדימה היא מפלגה אדומה.

זאב אלקין: לא ידעתי.

זאב אלקין: יש שם אנשים שהיו להם השקפות באמת חברתיות, קרובות מאוד להשקפות של מפלגת העבודה, אבל הם מעטים.

זאב אלקין: למשל, כשאני שומע ממרינה את מה שהיא אומרת – – –

ראובן ריבלין: נא לסיים, אדוני.

זאב אלקין: אני מסיים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני אעמיד לרשותך את האודיטוריום – – –

זאב אלקין: כשאני שומע מחברת כנסת ציפי לבני – נואמת בהתלהבות נגד ההפרטה, אני שואל את עצמי, מי מונה לרשות החברות, אדוני ראש הממשלה, כמינוי שלך ושל אביגדור ליברמן, לטפל בהפרטה בימי ממשלתך הראשונה – – –

ראובן ריבלין: עכשיו הוא מתחיל לתקוף את ראש הממשלה על המינויים שלו.

ראובן ריבלין: עכשיו הוא תוקף את ראש הממשלה על המינויים שלו, זה היה ב-1996.

זאב אלקין: חס וחלילה, היא טיפלה בזה מצוין, היא עשתה הפרטה בגדול, וטוב שכך.

זאב אלקין: רק שפתאום בשבועיים האחרונים היא מחליטה להתחפש לצ'ה גווארה חדש, שנלחם בהפרטות ונלחם עם דגל אדום ביד.

זאב אלקין: אני ציפי לבני כזאת לא ראיתי בפוליטיקה הישראלית עד לשבועיים האחרונים.

זאב אלקין: ולכן אני מציע לכולנו, בואו קצת נירגע, בואו תהיו עקביים, והכול יהיה בסדר כאן, במדינה הזאת.

זאב אלקין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, 40 חברי כנסת ביקשו מראש הממשלה לומר את דברו בנושא שהם ביקשו, והוא: כישלון ממשלתו בתחומים המדיני, הכלכלי והחברתי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראש הממשלה בנימין נתניהו לבוא ולומר את דברו, על-פי בקשת 40 חברי כנסת אשר הגישו את הבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה.

ראש הממשלה: תודה, אדוני.

ראש הממשלה: אדוני יושב-ראש הכנסת ראובן ריבלין וחברי חברי הכנסת, במדינת ישראל יש מצוקות, ויש הצלחות.

ראש הממשלה: יש הצלחות אפילו גדולות, בקנה מידה עולמי, אבל יש מצוקות שצריך לתקן אותן, ולתקן אותן באופן אחראי.

ראש הממשלה: כשאני אומר "באופן אחראי", אני מתכוון לדבר שהוא רציני, שהוא מובנה, ויצוק ועמיד גם מבחינה כלכלית וגם מבחינה חברתית, ואני רוצה לפרט למה אני מתכוון.

ראש הממשלה: כל אחד יכול לקטוף את הפירות הכלכליים.

ראש הממשלה: העץ של הכלכלה הישראלית – העץ של כל כלכלה – מניב פירות, אפשר לבוא ולקטוף, ולקטוף.

ראש הממשלה: אחרי שנה, אחרי שנתיים, אחרי שלוש שנים, גמרת לקטוף, אבל לא עדרת את הערוגה סביב העץ, לא השקית אותו, לא גזמת את הענפים כדי שהשמש תיכנס, אז העץ קמל, הוא ייתן פחות ופחות פירות, ובהדרגה הוא לא ייתן פירות בכלל.

ג'מאל זחאלקה: מה זה פיטר – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אתה בין החותמים, הוא עונה לך.

ג'מאל זחאלקה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, תכתוב לי אם אתה רוצה שאני אוציא אותך, אני אוציא אותך מההתחלה.

ראש הממשלה: האפשרות הגרועה יותר היא – לא רק שאתה לא משקה את העץ, ולא עודר אותו ומסביבו, אלא שאתה כורת את העץ.

ראש הממשלה: כי אם אתה כורת את העץ אז בכלל לא יהיו פירות, אתה מגיע למפולת מיידית.

ראש הממשלה: היום, ביבשת סמוכה לנו, קרובה מאוד לנו, יש כלכלות שמשולות ליערות כרותים, ואם הם אינם כרותים, הם עומדים קרוב מאוד, קרוב מאוד, למצב שבו הגזע מתכופף, ואפילו נשבר.

ראש הממשלה: לכן – אנחנו צריכים לתקן דברים אמיתיים, שעולים מן השטח, והם עולים, אנחנו שומעים זאת, ואני שומע זאת, וגם מבינים זאת, אבל אנחנו צריכים לתקן את זה באופן כזה שלא נכרות את העץ, ולא נייבש אותו; כלומר לעשות את זה באחריות, ברצינות.

ראש הממשלה: אני יודע שיש גל פופוליסטי שסוחף את המדינה.

שלמה מולה: פופוליסטי – – –

קריאות: – – –

יואל חסון: מה שנגדך – – –

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: האם המלה "פופוליסטי" היא לא פרלמנטרית?

ראובן ריבלין: זה מה שרוצה ראש הממשלה לומר, מה, אתם רוצים לעשות פה צנזורה לדברים של חבר הכנסת?

ראובן ריבלין: בבקשה, אז – נא לשבת בשקט.

קריאות: לא.

ראובן ריבלין: הוא אומר – הוא רוצה – אתה תשיב לו בהזדמנות הראשונה.

בנימין נתניהו: יש אמירה רצינית ביחס למצוקות, ויש אמירות הרבה פחות רציניות ביחס לפתרונות.

בנימין נתניהו: ואני חושב שהפתרונות חייבים להינתן תוך כדי שמירה על העץ, שזה הכלכלה החופשית והדינמית שלנו, וגם תוך כדי מתן פתרונות לבעיות חברתיות.

בנימין נתניהו: ואני אומר לכם – כי היו לי כאן חילופי דברים, לא האשמות, חלילה, אבל חילופי דברים עם חבר הכנסת אייכלר, שאמר: מדינת רווחה, ולא רווחים, ואני אמרתי לו, כדי שתהיה מדינת רווחה אתה מוכרח מדינה עם רווחים.

בנימין נתניהו: כדי שתהיה רגישות חברתית אתה מוכרח כלכלה חופשית, כי הניסיונות האחרים שנעשו, לכלכלה שהיא ברגולציה מוחלטת, בפיקוח מוחלט – –

שלמה מולה: לא על חשבון החלשים.

בנימין נתניהו: – – בחלוקה – אנחנו ראינו את ההבדל בין מזרח-גרמניה למערב-גרמניה, וצפון-קוריאה ודרום-קוריאה, ויש, ועוד היד נותנת – – –

דב חנין: – – –

ראש הממשלה: ולכן, הבעיה שלנו – צריך להבין את זה, שהיכולת שלנו לתת מענה לצרכים החברתיים תלויה במידה רבה בהמשך הצמיחה.

יואל חסון: איפה היית עד עכשיו?

יואל חסון: למה צריך לצאת לרחובות?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת .

ראובן ריבלין: חבר הכנסת , אמרת כבר את זה.

ראש הממשלה: והיכולת – היכולת – להיפך, נשאלה שאלה ואני רוצה להגיד איפה היינו.

ראובן ריבלין: מאה אחוז, אבל פעם.

בנימין נתניהו: נשאלה שאלה, אני חושב שזו שאלה טובה, תיכף אתן תשובה לזה.

בנימין נתניהו: אני רוצה להבהיר תחילה נקודה חשובה, שהיכולת שלנו לתת מענה לצרכים חברתיים, כמו לצרכים ביטחוניים, לצרכים הלאומיים שלנו, תלויה בכלכלה צומחת.

בנימין נתניהו: במקרה שלנו, כיוון שהצרכים הייחודיים שלנו – הביטחון זה אחד מהם – –

יוחנן פלסנר: כספים ייחודיים.

בנימין נתניהו: – – הוא כזה – הוא כזה, שהוא שונה.

בנימין נתניהו: יש כלל בהיסטוריה, ויש כלל בעולם, שהמספרים הגדולים קובעים.

בנימין נתניהו: אנחנו עומדים מול מספרים גדולים מאוד בצד יריבינו, ואנחנו לא יכולים לשאת נטלים שונים בלי שנכפיל באופן משמעותי את מספרנו על-ידי הגדלת התוצר לנפש.

בנימין נתניהו: לפני 63 שנה היינו בתוצר לנפש זהה – פחות או יותר זהה – למצרים, ולסוריה, ולמדינות סביבנו, שהאוכלוסייה שלהן הרבה יותר גדולה.

בנימין נתניהו: אלמלא הגדלנו את התוצר לנפש על-ידי כלכלה דינמית, אלמלא הזנקנו את עצמנו לתוך רמת השכר לנפש – הכנסה לנפש – באירופה, לא היינו יכולים לעמוד בנטל הלאומי הכולל שלנו.

בנימין נתניהו: על כן, המנשא הכלכלי שעליו אנחנו נושאים את השאר, את הביטחון, את החברה, את החינוך, את שאר הצרכים שלנו, המנשא הזה הוא מנשא חשוב ביותר, ואוי לנו אם במציאת הפתרונות, ואם בתיקון העיוותים שאנחנו צריכים לתקן, אנחנו נגדע את המנשא הזה, אנחנו נגדע את הכלכלה שלנו.

בנימין נתניהו: הרי אנחנו נהיה במצוקה הרבה הרבה יותר גדולה.

בנימין נתניהו: אני גם לא משווה אותה אפילו, חלילה.

בנימין נתניהו: אם קורה לנו מה שקורה לכמה משכנותינו הטובות באירופה, הנזק למדינת ישראל הוא לאין ערוך גדול מהנזק שלהן, של כלכלות ומדינות שנמצאות על סף פשיטת רגל.

בנימין נתניהו: במקרה שלנו, המשמעות הרבה יותר חמורה.

בנימין נתניהו: ולכן אני רוצה להתייחס ברצינות ובאחריות לתיקונים שאנחנו צריכים לתקן, ואנחנו נתקן.

בנימין נתניהו: כמו שפעלנו להצמיח את העץ – –

ג'מאל זחאלקה: המדינה לא – – –

ראש הממשלה: – – וכלכלות שונות וממשלות שונות השתתפו במעשה הזה – אני אומר את זה – אני חושב שאנחנו צריכים גם את התיקון הזה לעשות בצורה מושכלת, ולהחדיר עקרונות שיעמדו לאורך שנים.

ראש הממשלה: לאורך שנים.

ראש הממשלה: עכשיו, נשאלה שאלה, ואני מכבד אותה.

ראש הממשלה: השאלה: מה עשיתם עד עכשיו?

ראש הממשלה: אני רוצה להגיד מה עשינו ומה עוד יש לנו לעשות, כי לא עשינו הכול.

דב חנין: – – – מה עוד לא הפרטתם?

ראש הממשלה: אני רוצה לתאר חמישה תחומים חברתיים שבהם פעלנו, ואני אגיד שהחמישי, שאגע בו, אנחנו רק, לדעתי, בתחילתו, עוד לא סיימנו אותו, ונצטרך לטפל בו בשבועות הקרובים, בחודשים הקרובים, גם, לדעתי, בשנים הקרובות.

ראש הממשלה: התחום הראשון שטיפלנו בו הוא טיפול בעוולה החברתית הגדולה ביותר שישנה; אני לא מתעלם מהדברים האחרים שישנם, אבל אני חושב שזה שורש העניין, וזה שאלת האבטלה.

ראש הממשלה: כי אם יש בעיה חברתית אדירה, זה לא רק – זה לא אנשים שרק לא יכולים לגמור את החודש; זו בעיה בפני עצמה, והיא חשובה.

ראש הממשלה: כשאתה מובטל, קשה לך להתחיל את החודש.

ראש הממשלה: ואנחנו היינו במצב, כמה פעמים כאן – אני זוכר כשבאתי להיות שר האוצר, היינו באבטלה של 12%, חשבנו שנגיע ל-17% או 18%.

ראש הממשלה: בספרד היום יש 21% אבטלה, פירוש הדבר מאות אלפי מובטלים נוספים.

ראש הממשלה: ואנחנו התחלנו עם 7.5% אבטלה, ואם אינני טועה אנחנו ב-5.7%, ירידה של רבע מהאבטלה, וזה בשעה שהאבטלה עולה בכלכלות המערב.

יואל חסון: אבל מה הם קונים עם המשכורות האלה?

ראש הממשלה: אני אגיע לזה.

ראש הממשלה: תאמין לי שאני אגיע לזה.

שלמה מולה: פערי השכר.

ראש הממשלה: אני מתייחס.

ראש הממשלה: תנו דקה דיון רציני.

ראש הממשלה: אני אגע בזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, שאלת שאלה, הוא עונה לך ועכשיו אתה שואל שאלה אחרת.

ראובן ריבלין: הוא ציין את שאלתך.

יואל חסון: אני עוזר לו, אני עוזר לו.

ראובן ריבלין: הוא מדבר עכשיו.

ראובן ריבלין: תכינו לו נאום, הוא יקריא את הנאום שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: מספיק, רבותי.

ראובן ריבלין: מרגע זה אין הפרעות יותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, הוא הדין.

יוחנן פלסנר: חצי מהמשרות החדשות הן שכר מינימום.

ראש הממשלה: כלומר, אחת הבעיות הקשות ביותר זה שאין לך משרה חדשה, אין לך בכלל, והאבטלה הולכת וגואה.

ראש הממשלה: זו פגיעה חברתית אדירה.

ראש הממשלה: ולכן, מדיניות צמיחה שמייצרת מקומות עבודה – בישראל אתה צריך לייצר הרבה מאוד מקומות עבודה מדי שנה, משום שקצב הצמיחה של האוכלוסייה שלנו הוא בעצם הגבוה ביותר בין מדינות המערב, כמעט 2% לשנה, וזה מחייב המשך צמיחה.

ראש הממשלה: ובלי המשך צמיחה והמשך ייצור מקומות עבודה תהיה לנו בעיה חברתית אדירה.

ראש הממשלה: ואנחנו טיפלנו בבעיה האחת – ואני חושב ששותפים לזה גם אחרים, ואני אינני מכחיש זאת ואני מעריך זאת – להוריד את האבטלה, שזה התיקון, הייתי אומר, הצעד החברתי הראשון, אבל לא העיקרי ולא האחרון.

ראש הממשלה: הוא לא העיקרי, משום שבסופו של דבר יצירת שוויון ההזדמנויות בכלכלה, ואני חושב שרובנו מאמינים בעיקרון הזה, מתבצע על-ידי מערכת החינוך.

ראש הממשלה: מערכת החינוך בישראל היתה בשבר גדול, בייחוד מה שקרוי ההשכלה הגבוהה, ובמשך עשור העץ הזה, אם תרצו, הענף הזה של העץ הלך וקמל, ולא היתה הזרמה של כספים פנימה, והיתה בריחה של אנשים החוצה – החוצה אני מתכוון לחוץ-לארץ.

ראש הממשלה: ועכשיו אנחנו השקענו 7 מיליארד שקל בתוכנית רב-שנתית, כולל מרכזי מצוינות, שמביאים בחזרה ישראלים מאוניברסיטאות כמו סטנפורד או MIT או הרווארד, האוניברסיטאות הטובות ביותר בעולם.

רוני בר-און: – – – התוכנית הרב-שנתית – – –

ראש הממשלה: ואנחנו עוסקים גם – הבאנו גם רפורמה חשובה לבתי-הספר התיכוניים.

ראש הממשלה: היום יש רפורמות, למעשה, לכל חלקי מערכת החינוך.

ראש הממשלה: הוספנו, אם אינני טועה, 100,000 שעות – 100,000 שעות – רק כדי להבין – שעות הוראה.

ראש הממשלה: הוספנו תקשוב, שזה מכוון לפריפריה, כדי שהם לא יפגרו, והדברים הללו הם חשובים מאוד כצעדים מתקנים במישור החברתי.

רונית תירוש: – – – רק 500,000 ב-2004.

אורית זוארץ: אחרי שקיצצת.

ראש הממשלה: אני מזכיר לכם – הזכרתי יבשת לידנו; בקצה היבשת הזאת, בפינה, הצפון – טוב, אוקיי, אני אגיד: באנגליה, תראו מה קורה שם לתקציבי ההשכלה הגבוהה.

ראש הממשלה: תראו מה קורה שם.

ראש הממשלה: וברוב מדינות אירופה, מה שקורה היום – שמקצצים; מדברים: מה יהיה גובה הקיצוץ, אבל לא מדברים מה יהיה גובה התוספת.

ראש הממשלה: אף אחד לא מדבר על זה, זה בכלל לא קיים.

אחמד טיבי: – – – מערכת הבריאות, מערכת הבריאות.

ראש הממשלה: הם דנים איפה לקצץ, אנחנו דנים איפה לתקן, איפה להוסיף.

אחמד טיבי: בתי-חולים.

ראש הממשלה: זה שוני עצום בין ישראל למדינות המערב.

ראש הממשלה: מדינות המערב, חלקן או רובן לא עשו את מה שאנחנו עשינו כאן, בטיפוח העץ, וכרגע אין להן פירות.

ראש הממשלה: לא רק שאין פירות, הם חותכים ענפים במרץ.

אחמד טיבי: – – –

ג'מאל זחאלקה: – – –

ראש הממשלה: ולכן – אני עובר לסעיף השלישי.

ראש הממשלה: אמרתי – הורדת האבטלה ויצירת מקומות תעסוקה, הראשון, השקעה בחינוך ורפורמה בחינוך, שני, ועכשיו אני מגיע לסעיף השלישי: אנחנו מחברים את הפריפריה למרכז.

ראש הממשלה: אנחנו משקיעים קרוב ל – לא 30 מיליארד שקל, כמה זה?

ראש הממשלה: 27.5 מיליארד שקל של כבישים – –

רוברט טיבייב: – – –

יוחנן פלסנר: ושלטים.

ראש הממשלה: – – ורכבות ומחלפים.

יואל חסון: שאנחנו התחלנו.

ראש הממשלה: בקרוב ייפתח המחלף בצומת המוביל, שפותח את הגליל.

שלמה מולה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: פלסנר, אתה בתור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אותך לא שכחתי.

יואל חסון: שיפזר את הקרדיט קצת, שייתן קרדיט קצת, הכול הוא עושה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראש הממשלה: אנחנו אכן החלטנו להשקיע, והקצבנו כמעט 30 מיליארד שקל בכבישים, ברכבות, במחלפים, תחנות רכבת, בחשמול של הרכבות.

ראש הממשלה: אנחנו עושים את זה, ואי-אפשר להתעלם מזה כיוון שאנחנו עושים את זה; אנחנו עושים את זה.

ראש הממשלה: ואני מברך את ידידי ישראל כץ שמנצח על המלאכה הזאת במרץ, ובעבודה באמת רצינית, והיא משנה את פני הארץ, כי היא מוציאה אותנו מהמרחב הזה, של חדרה–גדרה, אבל היא גם מטפלת בחדרה–גדרה.

ראש הממשלה: וכשיש לך, למשל – במה זה מתבטא?

ראש הממשלה: זה ברור במה זה מתבטא.

ראש הממשלה: זה פותח ספר שלם לבנייה, להתיישבות, להורדת מחירים.

ראש הממשלה: זה גם פותח בתוך המרכז – אתה יכול לגור – להיות סטודנט באוניברסיטת תל-אביב ולהגיע לשם בדקות ברכבת מלוד או מיבנה או ממקומות אחרים.

ראש הממשלה: מובן שהדבר הזה משנה, הוא יוצר מוביליות, הוא יוצר הזדמנויות, הוא יוצר הפחתת מחירים, הוא יוצר פתיחת מרחב חיים, וזו הדרך האמיתית לפתור את בעיית האי-שוויון, בעיית מחיר הקרקעות, ואני עוד אגע בזה בהמשך – –

יוחנן פלסנר: ולכן המחירים עולים.

ראש הממשלה: – – אבל בעיקר לחבר את הפריפריה למרכז.

ראש הממשלה: והצעד החברתי הרביעי שאנחנו עושים, שהוא גם כן גדול, ולא נעשה קודם לכן, שני דברים, או יותר נכון דבר שמתבטא בשני צעדים מרכזיים – זה חיזוק הפריפריה עם עוגנים חדשים: אחד זה הורדת צה"ל לנגב, והשקענו בזה 17 – החלטנו על – תקצבנו את זה – 17 מיליארד.

שלמה מולה: – – –

ראש הממשלה: לא.

ראש הממשלה: דיברו על זה, אני מסכים, אבל הקצבנו, ואתם יודעים שבלי כסף אין משמעות להחלטות.

יואל חסון: אבל זה ממשלת קדימה החליטה.

ראש הממשלה: הקצבנו 17 מיליארד שקל להורדת צה"ל – זה לא כל צה"ל, אבל זה בסיסים מרכזיים של צה"ל – לדרום.

ראש הממשלה: זה אומר קצינים, נגדים, חיילים, משפחות, כ-10,000 אנשי צה"ל.

ראש הממשלה: זה מספר עצום שיורדים ויחזקו את הנגב, בצד שינויים נוספים שאנחנו עושים – –

טלב אלסאנע: מה – – – שנמצאים שם?

ראש הממשלה: – – ואתה יודע בדיוק במה מדובר, חבר הכנסת.

יוחנן פלסנר: וגנזתם את התוכנית לפיתוח הפריפריה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פלסנר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראש הממשלה: והעוגן השני, שהוא מאוד משמעותי לגבי הגליל, זה כמובן הקידום והפיתוח של בית-ספר לרפואה בצפת.

ראש הממשלה: זה לא רק רפואה; זה רפואה, זה ביו-טכנולוגיה, זה תעסוקה, זה תעשייה.

ראש הממשלה: זה כמובן מתחבר לכבישים המהירים, וגם למדיניות הקרקעות.

ראש הממשלה: אתה מפתח – אנחנו מפתחים את הנגב ואת הגליל בדרך שלא נעשתה.

ראש הממשלה: אנחנו פורצים את זה.

יואל חסון: אז למה כולם בחוץ?

יואל חסון: למה מפגינים אם כל כך טוב?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ראש הממשלה: ועכשיו אני מגיע לדבר החמישי.

דליה איציק: – – –

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: יש כאלה שאני לא קורא אותם לסדר, חבל על הזמן, אבל לך, אני מכבד אותך, קורא אותך לסדר פעם שנייה.

דליה איציק: טוב מאוד אתה עושה, תירגע.

ראש הממשלה: אני מגיע לדבר החמישי.

ראובן ריבלין: לך יש ניסיון, כשהיית במפלגה אתה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רוני בר-און: – – –

ראש הממשלה: אני מגיע לדבר החמישי.

ראש הממשלה: זאת אומרת, נוסף על הורדת האבטלה, והרפורמה בחינוך, ומהפכת התחבורה, ויצירת העוגנים בגליל ובנגב, יש הדבר החמישי, שבאמת – אזרחי ישראל אומרים: אוקיי, השכר שלנו עלה – –

שלמה מולה: עלה?

ראש הממשלה: עלה.

שלמה מולה: עלה?

ראש הממשלה: – – וההכנסה לנפש שלנו עלתה לרמה של אירופה – –

רונית תירוש: ב-0.2% בעשור.

רונית תירוש: זה לא עלה.

רונית תירוש: גם אני קוראת – – –

ראש הממשלה: – – אבל עדיין, עדיין, אם אני זוג צעיר – אם אני זוג צעיר, עובד, עם שני ילדים, קשה לגמור את החודש.

ראש הממשלה: והשאלה – למה קשה לגמור את החודש אם בכל זאת אנחנו ברמת הכנסה של אירופה?

ראש הממשלה: והתשובה היא: כי אנחנו לא ברמת המחירים של אירופה.

ראש הממשלה: ואירופה, אפילו במדינות רגולטוריות, במדינות שנמצאות במצב שהן נמצאות, עדיין המחירים של רוב המצרכים, רוב המוצרים וחלק לא קטן מהשירותים, יותר נמוך, גם אם אתה לוקח את המס.

ראש הממשלה: המס מרכיב חשוב, אני תיכף אגע בו, אבל אנחנו יודעים – –

שלמה מולה: העלית.

ראש הממשלה: – – המס העקיף, אני יודע, וזה חשוב.

ראש הממשלה: זה נושא חשוב.

ראש הממשלה: עדיין, אם אתה מגלח – לא במכוניות, בסדר?

ראש הממשלה: אבל אם אתה מוציא את המיסוי מכמה וכמה מוצרים ושירותים, עדיין המחיר שהאזרח הישראלי משלם על מוצרים בסיסיים בסל הקניות שלו, המחירים האלה יותר גבוהים מאשר במדינות אחרות במערב.

ראש הממשלה: אתה משווה את רמת ההכנסה לנפש, אבל אתה עדיין – הסתכלתי ב"אקונומיסט" האחרון, יש להם year-book כזה, שנתי.

אורית זוארץ: ומה אתה עושה?

ראש הממשלה: תיכף אני אגיד לך מה אני עושה.

ראש הממשלה: קודם כול מנתח את הבעיה.

ראש הממשלה: ומה שראיתי שם זה שישראל מדורגת – ישראל מדורגת – לא חשוב, יש שם הרבה מדינות, כמו, אני יודע, לוקסמבורג, או מונקו, אז בגלל זה הרשימה ארוכה.

ראש הממשלה: אבל אנחנו מדורגים בערך, לא בערך, במקום 40 ברמת הכנסה לנפש בעולם – אחרי שתנכי את המדינות הקטנות האלה, אנחנו עולים, אבל זה לא משנה.

ראש הממשלה: אבל כשאנחנו מסתכלים על רמת יוקר המחיה, אנחנו ב-20 הראשונים.

ראש הממשלה: אנחנו לא ב-20 הראשונים בהרבה דברים.

ראש הממשלה: אנחנו במקום השלישי או הראשון בהשקעה של מו"פ ביחס לתל"ג, אנחנו בעוד כמה דברים בסדר, בטכנולוגיה.

ראש הממשלה: אבל אנחנו במקום 40 בהכנסה לנפש, ובמקום 20 ביוקר המחיה.

ראש הממשלה: זה תמצית של מה שאנחנו רואים פה, זאת הבעיה.

ראש הממשלה: למה הבעיה הזאת קיימת?

ראש הממשלה: למה המחירים גבוהים?

רונית תירוש: וזה אומר שהשכר נשחק.

בנימין נתניהו: יש כאן שני – – –

רונית תירוש: זה אומר שהשכר נשחק.

בנימין נתניהו: אני מוכן לקבל את הניתוחים הכלכליים שלכם, אין לי בעיה – –

ראובן ריבלין: הוא מנסה להסביר.

בנימין נתניהו: – – אבל תקשיבו לניתוח.

בנימין נתניהו: אני מוכן לשמוע אותו, אבל אני מציע שתשמעו את הניתוח הכלכלי וכתוצאה מזה – החברתי שלי.

מגלי והבה: – – – מה השקעת בכפרי הדרוזים והצ'רקסים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי.

מגלי והבה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, אתם קראתם לו – –

מגלי והבה: קראנו לו – – –

בנימין נתניהו: – – אתה רוצה שהוא לא יעלה כי הוא לא דאג לדרוזים, אז אל תזמין אותו.

מגלי והבה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

קריאות: – – –

מגלי והבה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

מגלי והבה: תתבייש.

מגלי והבה: אני דואג – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי, אני מבקש ממך בלי שאקרא לך לסדר פעם שלישית – לצאת ולהירגע.

בנימין נתניהו: אני מנסה לקיים דיון רציני ודיון אחראי בנושאים שהם לא פשוטים.

בנימין נתניהו: אבל הנושא שאנחנו יודעים שהוא נכון, שהוא חובק את כלל אזרחי ישראל או לפחות את רובם המכריע, זה שאלת יוקר המחיה בישראל.

בנימין נתניהו: זאת השאלה שמעסיקה את רוב האנשים שזועקים את הזעקה האמיתית שאנחנו שומעים.

בנימין נתניהו: זאת הזעקה.

בנימין נתניהו: ואני מנסה לנתח.

בנימין נתניהו: אני לא מנסה, אני חושב שאני יכול להביא בפניכם שלוש סיבות ליוקר המחיה המופרז במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: בוודאי תוכלו לתת עוד כל מיני תוספות, אבל הנה שלוש הסיבות העיקריות: הסיבה הראשונה זה לא יותר מדי תחרות, אלא פחות מדי תחרות בשווקים שונים שמהם אנשים קונים את המוצרים השונים והצרכים השונים.

בנימין נתניהו: כלומר, אחד הדברים שאנחנו רואים זה ששוק שנפתח לתחרות, בהתחלה הוא נפתח לתחרות, ואחר כך, כתוצאה מתהליכים של חסימות, של מניפולציות, של קרטליזציות, התחרות נבלמת.

בנימין נתניהו: וזה תמיד על חשבון האזרח.

בנימין נתניהו: ולכן יש לנו רשות למניעת מונופולים וקרטלים.

בנימין נתניהו: למה?

קריאה: הרשות להגבלים עסקיים.

בנימין נתניהו: נכון, הרשות להגבלים עסקיים.

בנימין נתניהו: ומה תפקידה?

בנימין נתניהו: בדיוק להבטיח תחרות הוגנת.

בנימין נתניהו: לא למנוע תחרות, אלא להבטיח תחרות; להבטיח שגורמים מסוימים לא ישתמשו בנכסים כאלה ואחרים בשביל למנוע תחרות.

בנימין נתניהו: זו בעיה שהיא כרונית במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: בשוק החלב, למשל, היתה לנו מערכת – לא רוצה להגיד קווזי-ממשלתית, חצי ממשלתית, אבל הפכנו אותה למערכת פרטית, ובמידה רבה היא נשארה קרטליסטית, אני לא רוצה להגיד "מונופוליסטית".

קריאה: – – –

שלמה מולה: אבל אתה פוגע ברפתנים.

בנימין נתניהו: ולכן הדבר הראשון שעשינו עכשיו זה לפתוח את שוק החלב, וגם תוך כדי זה לסבסד דווקא את הרפתנים הקטנים, אבל בטח לא להשאיר את המבנה הקרטליסטי הזה שבגללו ישלמו 7 מיליון אזרחי ישראל מחירים מופקעים על חלב ומוצריו.

בנימין נתניהו: עדיף לסבסד את הרפתנים – – –

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, ועדה של הכנסת מכל סיעות הבית הלכה לבקר אצל הרפתנים הפרטיים שהרפת אצלם זה לא רק כלכלה, זה גם אורח חיים – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: לא, לא, אני רוצה להעיר הערה.

ראובן ריבלין: מותר לי.

קריאה: אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכלכלה היה אתנו והתרשמנו עמוקות.

ראובן ריבלין: שם מדובר לא רק על נושא כלכלי ולא רק על נושא חברתי – על נושא ערכי בתולדות הציונות.

ראובן ריבלין: ונדמה לי שבדבר הנכון שאדוני רוצה לטפל זה באותה מהפכת "קוטג'".

ראובן ריבלין: אסור לנו לשפוך את הפרה של המשקים הפרטיים יחד עם החלב – – –

ציפי לבני: הוא לא בוכה על חלב שנשפך.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: אני מכיר את ראש הממשלה עוד לפני שהכרנו אותך כשהיית יותר צעירה – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: אנחנו שנינו היינו ברפתות של אותם אלה שהקימו את פתח-תקווה והיו חולבים את הפרות – – –

בנימין נתניהו: אתה לא תגיד להם באיזה גיל זה היה.

יואל חסון: כשהוא בכה על חלב שנשפך.

יואל חסון: בינתיים הוא חולב את הציבור – – –

ראובן ריבלין: ראש הממשלה היה בגיל שהוא שתה חלב.

יואל חסון: בינתיים הוא חולב את הציבור.

יואל חסון: הוא חולב את הציבור במסים העקיפים.

ראובן ריבלין: כל החוכמה הומצאה – כל החוכמה הומצאה אצל – – –

יואל חסון: כן, כל החוכמה.

יואל חסון: הוא חולב את הציבור במסים העקיפים.

ראובן ריבלין: טוב, תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רק הערתי בשם כל ועדות הבית, ואני חושב שגם בשם ראש ועדת הכלכלה ובשם הוועדה.

ראובן ריבלין: כל סיעות הבית – היו גם שלושה מקדימה.

אופיר אקוניס: – – –

ראובן ריבלין: אנחנו שוטחים את בקשתנו לא לפגוע באותם רפתנים דור רביעי, דור חמישי – – –

בנימין נתניהו: ההערה שלך היא במקום, והדרך הטובה לטפל בהם היא לטפל בהם ישירות ולא דרך סבסוד כל המערכת, שהיא לא יעילה – –

ראובן ריבלין: מצוין.

בנימין נתניהו: – – ומעלה את המחירים לאזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: טפל בהם – וזה בדיוק מה שאנחנו עושים, מטפלים בהם.

יוחנן פלסנר: אבל – –

ראובן ריבלין: תודה, תודה.

יוחנן פלסנר: – – הוא לא טיפל ברשתות השיווק.

ראובן ריבלין: אנחנו נטפל בזה בוועדה.

בנימין נתניהו: קרטל אחד שהיה פה, זה קרטל במשק החלב; קרטל שני שהיה פה זה קרטל במשק התקשורת – –

ראובן ריבלין: נכון.

בנימין נתניהו: – – והנה, אנחנו פותחים לתחרות – לא מספיק עדיין – –

יוחנן פלסנר: – – –

בנימין נתניהו: – – בטלפונים הסלולריים – וידידי השר משה כחלון פועל, אנחנו מוסיפים עוד מתחרים.

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים שיש שם בעיה שהתחרות אינה מספקת.

בנימין נתניהו: אנחנו לא חוזרים כתוצאה מזה לימים של "בזק"-"פלאפון".

בנימין נתניהו: אז היתה חברה ממשלתית, החברה הממשלתית תדאג לצדק חברתי.

בנימין נתניהו: אני אגיד לכם איך היא דאגה – היו 200,000 טלפונים, המחיר היה בשמים פר-שיחה, אנ"ש קיבלו את הטלפונים; זה היה באמת סוג של עיוות חברתי ולא צדק חברתי כשהיתה כלכלה מפוקחת על-ידי הממשלה.

בנימין נתניהו: מה קרה?

בנימין נתניהו: הוסיפו מתחרים.

בנימין נתניהו: יש היום – רציתי להגיד, 7 מיליון טלפונים סלולריים, אבל אני טועה, זה כנראה – כמה, 8?

קריאה: 9.

בנימין נתניהו: 9.5.

בנימין נתניהו: זאת אומרת, יותר מלכל אזרח.

בנימין נתניהו: כל ילד באופקים וגם בקריית-שמונה יש לו.

בנימין נתניהו: לפעמים למשפחות יש יותר.

בנימין נתניהו: ואני אומר את זה כדי להסביר שזה עוד לא מושלם.

בנימין נתניהו: כי המחירים ירדו, המחיר לשיחה ירד, אבל לטעמי לא מספיק.

בנימין נתניהו: לטעמי, מתח הרווחים שם עדיין גבוה, ואני חושב שאנחנו נמצא דרך לעשות את זה, להוריד את זה.

בנימין נתניהו: לא על-ידי חזרה לשוק טלפוניה ממשלתי, אלא להיפך, להבטיח שלא יהיה קרטל, להבטיח שלא יהיה מונופול, להבטיח שתהיה תחרות.

בנימין נתניהו: התחרות מיטיבה עם האזרח – לא בכל המקרים, ונאמר כאן נכון על-ידי חברת הכנסת וילף שיש כמה תחומים שלא מתאימים לתחרות וצריך להימנע בהם מתחרות, אבל צריך את התחרות במשק.

בנימין נתניהו: צריך את העץ התחרותי שייתן לנו את היכולת להצמיח את הפירות החברתיים.

בנימין נתניהו: ובכן, אנחנו בתהליך של שבירת הקרטלים והמונופולים, וזה יהיה, הייתי אומר, היעד הראשון שלנו לתקן את העיוות שזוג עם שני ילדים, עובד, קשה לו לגמור את החודש כי הוא מוציא מכיסו – הם מוציאים מכיסם כל הזמן כספים כדי לשלם לשווקים לא יעילים, שווקים קרטליסטיים.

בנימין נתניהו: אני לא רוצה לתאר את כלכלת ישראל כך, זה לא נכון בכל הסקטורים, זה אפילו לא נכון ברוב הסקטורים, אבל זה נכון בהרבה סקטורים.

בנימין נתניהו: ואני לא רוצה להפוך את אנשי העסקים ונשות העסקים והפירמות במדינת ישראל לאויב שלנו; הם לא האויבים שלנו.

בנימין נתניהו: תאמינו לי שבכל הכלכלות האלה באירופה עכשיו מחפשים לקלוט את האנשים האלה, רוצים למשוך אותם.

בנימין נתניהו: אז באמת אם רוצים לנהוג באחריות, בוא לא נשפוך את התינוק הכלכלי עם מי האמבט החברתי.

בנימין נתניהו: זה חשוב, צריך לטפל בשניהם, ואנחנו נטפל בשניהם.

בנימין נתניהו: אחד, משימה ראשונה שיש לנו, זה לשבור את הקרטלים ואת המונופולים.

בנימין נתניהו: לא בכל דבר, לא נצליח בכל דבר, אבל יש כמה תחומים רציניים שאנחנו יכולים להוריד בהם מחירים.

בנימין נתניהו: דבר שני, יש בהחלט בעיה במיסוי העקיף.

בנימין נתניהו: אני שומע את הקול הזה, וזה נכון, יש בעיה עם זה.

בנימין נתניהו: יכול להיות שהיא התהוותה בשנים האחרונות – אני חושב שצריך לתקן את זה.

בנימין נתניהו: שוחחתי על כך עם שר האוצר – גם הוא מאמין שצריך לתקן את זה – – –

שלמה מולה: מתי המצאת את זה?

בנימין נתניהו: לא המצאתי את זה.

בנימין נתניהו: לא המצאתי את זה, ואל תזלזלו בהפחתת מסים.

בנימין נתניהו: אל תזלזלו בהפחתת מסים – –

רונית תירוש: – – –

בנימין נתניהו: – – לא בהפחתת מסי קנייה, לא בהפחתת מסים עקיפים.

בנימין נתניהו: אני מבין את הבעיה, נטפל בה.

בנימין נתניהו: אבל אני רוצה להגיד לכם שהיה לי דיון כאן בכנסת ב-2003 ואמרו לי, תעלה מסים – אני מדבר על מסים ישירים, מסי חברות, מס הכנסה – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – ואני אמרתי, אני אמרתי: לא, אנחנו צריכים להצמיח את העץ, ואנחנו נפחית מסים על תוואי ידוע.

בנימין נתניהו: ואמרו לי: אז יהיה לך גירעון – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – ואני אמרתי: אני לא חושב שיהיה לי גירעון, אני חושב שיהיו לי עודפים – –

דב חנין: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין.

בנימין נתניהו: – – ואכן היו עודפים.

בנימין נתניהו: לכן אני אומר: בואו לא נמהר, בואו לא נמהר לחזור לכלכלה של מסים גבוהים.

איתן כבל: – – –

בנימין נתניהו: אתם אומרים, בצדק: תבדוק את התמהיל וגובה המסים, גובה שיעורי המס, הגובה של שיעורי המס.

יואל חסון: מה עכשיו התעוררת?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, זה לא דו-שיח בינך לבין ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: הוא עונה לך, זאת טעותו.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, אתה שואל, אתה שומע טוב את שאלתך, אתה גם חוזר עליה, כי אתה חושב שאחרים לא שמעו, אבל אתה אפילו לא מנסה להקשיב לתשובה.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: בסוף דבריו אתה תשאל.

בנימין נתניהו: ויש כמובן – תראה, הכלכלה, והכלכלה החברתית, היא בטח לא נושא שהוא נגיש לאינטואיציה; הוא בדרך כלל נגד האינטואיציה.

בנימין נתניהו: זו אחת הבעיות בשיח הציבורי.

בנימין נתניהו: ולכן – –

אורית זוארץ: מי שאין לו אינטואיציות חברתיות הוא גם לא מרגיש שום דבר.

בנימין נתניהו: – – ולכן הרעיון שאתה יכול להפחית את שיעורי המס – במצבים מסוימים, לא בכולם – ולקבל תקבולי מס יותר גדולים, או לפחות למתן את אובדן תקבולי המס, כי אתה הפחת את שיעורי המס, ואנשים – או שעובדים יותר, או שצורכים יותר, וכתוצאה מזה על שיעורי מס הממשלה מקבלת יותר, או מקבלת פחות אובדן ממה שהיא חשבה, זה נושא שקשה מאוד בשיח הציבורי לדבר עליו – –

אורית זוארץ: – – –

בנימין נתניהו: – – כי באופן ברור, אם אתה מוריד שיעורי מס, אתה מאבד מסים.

בנימין נתניהו: זה לפעמים נכון, לפעמים זה גם לא נכון.

בנימין נתניהו: ב-2003 זה היה ממש לא נכון, והיום שאלת המס, המיסוי העקיף, היא שאלה אמיתית, שאנחנו מתכוונים לטפל בה, אני מתכוון לטפל בה יחד עם – –

אורית זוארץ: אז למה דחית את זה – – –

בנימין נתניהו: – – שר האוצר וחברי בצוות המומחים שאנחנו נקים, בצוות המיוחד.

אורית זוארץ: – – – אני מקווה שיהיו גם נשים במומחים.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זוארץ, זה שאני לא מעיר לך זה לא סימן שלא כל העולם שומע אותך.

אורית זוארץ: אמרתי שאני מקווה שתהיינה נשים בצוות – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זוארץ, כל הערותייך נשמעו ונרשמו.

ראובן ריבלין: תודה.

בנימין נתניהו: שלושה דברים שאנחנו מטפלים בהם, בהקלת נטל יוקר המחיה: 1.

בנימין נתניהו: שבירת הקרטלים המונופוליים; 2.

בנימין נתניהו: הקלה ושינוי בתמהיל המסים העקיפים; 3.

בנימין נתניהו: דיור.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: והדיור זה כמובן לא קרטל פרטי.

בנימין נתניהו: הסברתי אתמול שאנחנו מדברים ביסודו של דבר על משק שהוא ברובו ממשלתי.

בנימין נתניהו: יש עליו שני ברזים עם שתי פלומבות, ואנחנו פותחים אותן.

בנימין נתניהו: אני שמח, ואני רוצה להודות לחברי הכנסת – גם אלה שלא הצביעו, כי בכל זאת הצביעו, הבאנו את זה להצבעה – על שפתחנו את הפלומבה של מינהל מקרקעי ישראל, ברז אחד, לשיווק דירות, והיום פתחנו את הפלומבה השנייה, של ועדות התכנון המחוזיות, משום שאלה חוסמות – חוסמות דיור, ואנחנו כן מביאים דיור לשכירות, ואנחנו כן מביאים דיור מוזל.

בנימין נתניהו: זה קיים שם.

שלמה מולה: איך קיים?

בנימין נתניהו: ולכן הטענה של מי שרוצה עוד דירות ומתנגד למה שקרוי הווד"לים – אתה בעצם רוצה דבר והיפוכו, אתה רוצה עוד דירות, רק שאתה מונע את התכנון המהיר והמזורז של הרבה מאוד דירות, של אלפי דירות, שכמובן יקלו את מצוקת הדיור על כולם.

מוחמד ברכה: – – – דירות – – –

בנימין נתניהו: אנחנו שברנו היום שני חסמים חשובים.

בנימין נתניהו: אני לא אומר, השיח – הבט, המצוקות אמיתיות – אני רוצה לחזור ולהגיד את זה: המצוקות אמיתיות, אני חושב שהיטבתי להגדיר אותן, אני חושב שאני אמקד אותן, אבל הפתרונות צריכים להיות רציניים.

אורית זוארץ: פופוליסטי.

בנימין נתניהו: ובימים הקרובים אני אודיע על הצוות שיטפל – יתמודד בעצם עם שאלת יוקר המחיה בישראל, עם בעיות המיסוי, עם בעיות הקרטלים, לראות אם אנחנו מוסיפים משהו בנושא הקרקעות, כי הוצאנו כבר דברים החוצה, כדי לטפל במצוקה הזאת של אזרחי ישראל.

יואל חסון: יש לך תקציב דו-שנתי, מה תעשה אתו?

יואל חסון: תענה על השאלה הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון.

בנימין נתניהו: חלק מהם לא צריך לחכות שנים, חלק מהפתרונות – אני אומר לכם – ייקחו שנים, חלק ייקחו שנה, חלק יהיו הרבה יותר מהירים, אבל אנחנו באים עם פתרונות רציניים.

בנימין נתניהו: אנחנו באים בדרך אחראית.

בנימין נתניהו: אני שומע, אני עושה הבחנה בין המצוקות והפתרונות.

בנימין נתניהו: חלק מהפתרונות שמוצעים, אפשר לחשוב עליהם, אפשר אפילו ליישם אותם, חלק הם פשוט מחוץ לכותלי הבית הזה ומחוץ לאפשרויות של כל ממשלה שתקום בישראל, ואני חושב שבתוככם רובכם המכריע יודעים זאת.

בנימין נתניהו: אני בכל אופן שומע את כל הקולות שעולים מרחבי הארץ, ואני קשוב לזעקה הזאת, והם צודקים לגבי המצוקות.

ניצן הורוביץ: – – – אתה יורק בפרצופם.

בנימין נתניהו: ואני יודע שיש זוג – – –

ניצן הורוביץ: אתה מועך אותם.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

בנימין נתניהו: ממש לא.

בנימין נתניהו: ממש לא.

ניצן הורוביץ: אתה משמיץ אותם בלי הפסקה.

ניצן הורוביץ: בלי הפסקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: ניצן הורוביץ.

יואל חסון: אנשים שלך – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, לא נשארו לי כבר קריאות לקרוא לך.

שלמה מולה: מה עם הרופאים?

בנימין נתניהו: אני שומע גם את האנשים באופקים, סטודנט שמתקשה למצוא מגורים או לפרנס את ילדיו.

אורית זוארץ: שומע ולא מקשיב.

בנימין נתניהו: אבל אני שומע גם את הזוגות הצעירים שעובדים ומרוויחים משכורות רציניות באזור המרכז, ומתקשים לסגור את החודש.

טלב אלסאנע: – – – חשוב לדעת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, הוא שמע שדיברת.

ראובן ריבלין: הוא מדבר אל אזרחי ישראל.

טלב אלסאנע: – – –

ראובן ריבלין: הוא שמע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

טלב אלסאנע: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, הוא שמע.

ראובן ריבלין: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

טלב אלסאנע: אני שואל את ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, הוא לא שומע אף אחד ממטר, אף אחד, לא יהודי ולא ערבי.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: על לא דבר.

בנימין נתניהו: אני שומע גם אתכם, ואת חבריך מהמפלגות הערביות – –

גאלב מג'אדלה: – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: אני אתן לך לשאול שאלה.

בנימין נתניהו: – – שביקשו ממני לתקן את חוק ועדות הדיור הלאומיות כדי שהוא יאפשר טיפול – אתם ביקשתם, ובצדק ביקשתם – גם במגזר הערבי.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: להיפך, ממשלה צריכה להיות קשובה ולפתור את הבעיות.

בנימין נתניהו: אבל אני רוצה להגיד לכם משהו נוסף – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – לא רק שאנחנו שומעים, לא רק שאנחנו שומעים את המצוקות ואנחנו מתכוונים לתת פתרונות מעשיים ואחראיים – –

רחל אדטו: מה עם הרופאים?

בנימין נתניהו: – – אני רוצה להגיד לכם, שיש גם – אפשר לראות, וכך אני רואה את זה – אני רואה את הביטוי למחאות האלה והמצוקות האלה כהזדמנות; אני רואה את זה כהזדמנות, משום שתיקונים בכלכלה בדרך כלל עושים מתוך כלכלה שנמצאת במשבר.

רחל אדטו: אז תפתור את הבעיה של הרופאים.

בנימין נתניהו: את התיקונים הגדולים בכלכלת ישראל עשינו בזמן משברים – משבר אחד שהיה בשנות ה-80, ששם נפתח המשק ליבוא, והיו עוד כמה צעדים חשובים שנעשו; משבר שני בתחילת שנות האלפיים, ב-2003, כשהכנסנו צעדים להגדלת התחרותיות ופתרנו גם בעיות יסודיות בשוק האשראי והפנסיות, אבל עכשיו – עכשיו אנחנו נמצאים ברגע שהוא לא אופייני לכלכלות, משום שכלכלות אחרות נמצאות במשברים, והכלכלה שלנו איננה במשבר, העץ במצב טוב יחסית; עכשיו אנחנו באים לטפל בחלוקה של הפירות בדרך מושכלת ובדרך אחראית, ואני חושב שבמידה רבה מה שקורה היום בארץ מאפשר לממשלה שלנו לעשות תיקון רציני, אחראי, עמיד וצודק, וזה בדיוק מה שנעשה.

בנימין נתניהו: אנחנו נפתור את המשבר.

ראובן ריבלין: תודה רבה לראש הממשלה.

רחל אדטו: אז תפתור את בעיית הרופאים.

רחל אדטו: מה עם הרופאים?

יואל חסון: – – – זה המשבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון, אתה קראת קריאות ביניים, האם רצית לשאול את ראש הממשלה איזה שאלה?

ראובן ריבלין: בבקשה.

אילן גילאון: מה נסגר אתו?

ראובן ריבלין: מה נסגר?

אילן גילאון: מה נסגר אתו?

אילן גילאון: מה נסגר עם ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: אני אבקש ממנו לכתוב לך מכתב על זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראש האופוזיציה, חברת הכנסת ציפי לבני.

רחל אדטו: אני שאלתי, הוא לא ענה, מה קרה עם הרופאים – למה הוא לא מתייחס לרופאים?

אופיר אקוניס: – – – רק שלא תבכה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מראש הממשלה לשבת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ראש האופוזיציה, ציפי לבני – בבקשה, גברתי.

אופיר אקוניס: רק שלא תבכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, אתה רוצה שכבר אני אקרא אותך לסדר?

ראובן ריבלין: אין לי בעיה.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, אל תעזרו לי.

ראובן ריבלין: אל תעזרו לי.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

אחמד טיבי: זאת הערה שוביניסטית זולה, מה שהוא אמר.

ראובן ריבלין: אני מציע לכל הנשים לא לבחור בו בפעם הבאה.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כמה חודשים, בשני בפברואר, עמדתי כאן על הדוכן הזה והקראתי את המכתב של טל מבאר-שבע, שתיארה את מצב רוב הצעירים ומעמד הביניים במדינת ישראל, ואמרתי: אל תראו במכתב הזה איום, אלא קול צעקה.

ציפי לבני: ואתם ישבתם כאן, לעגתם, צחקתם.

ציפי לבני: וכמה חודשים אחרי, ואתם עדיין מנסים ללעוג, להאשים, לגמד את עוצמת הכאב של הציבור.

ציפי לבני: הם פופוליסטיים?

ציפי לבני: אתה פופוליסט.

ציפי לבני: והכול השתנה מאז.

אופיר אקוניס: בכיינית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

ציפי לבני: בהצבעת האי-אמון אז היה לכם רוב.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אפשר לבקש מהסדרנים לא לחלק עכשיו?

רוני בר-און: זה חיכה עד עכשיו, זה יכול לחכות.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהסדרנים לא לחלק עכשיו, בזמן שראש הממשלה או ראש האופוזיציה מדברים.

ראובן ריבלין: תודה.

ציפי לבני: בהצבעת האי-אמון אז היה לכם רוב, ואנחנו היינו המיעוט, מיעוט צודק אבל מיעוט.

ציפי לבני: התוצאה של הצבעת האי-אמון האחרונה השבוע היתה 150,000 נגד הממשלה, 65 בעד.

ציפי לבני: נכון, זאת לא היתה התוצאה על לוח התוצאות האלקטרוני במליאה.

ציפי לבני: תמיד לוקח זמן עד שהקולות מבחוץ מתורגמים טכנית על לוח ההצבעה.

ציפי לבני: אבל זה רק עניין טכני, וזה עניין של זמן, כי ההכרעה המוסרית כבר נפלה.

ציפי לבני: ממשלה שהעם נגדה אינה ממשלה לגיטימית.

ציפי לבני: זאת המשמעות של דמוקרטיה, אם אתה מבין את המלה הזאת.

ציפי לבני: ממשלת נתניהו השנייה נפחה השבוע את נשמתה, גם אם תעודת הפטירה טרם נרשמה סופית.

ציפי לבני: זרעי הפורענות נזרעו בליל יום הבחירות.

ציפי לבני: ביבי הרי לא נבחר אלא הפסיד.

ציפי לבני: הממשלה הזאת היא כל כולה קומבינה פוליטית של שקר.

ציפי לבני: זרעי האי-אמון נבטו עם כל כיסא מיותר שנתניהו נתן לחברי מפלגתו.

ציפי לבני: הם גדלו עם כל תשלום לשותפים הקואליציוניים בכסף או בהשתלטות על כל חלקה טובה בחברה הישראלית.

אופיר אקוניס: – – –

ציון פיניאן: – – –

ציפי לבני: כל זיגזוג, כל קומבינה היו עוד זעם, עוד אות שנכתבה על שלטי המחאה.

ציפי לבני: הציבור מבין שהממשלה הזאת מייצגת את כל מה שמכוער, החל מיומה הראשון, לידתה בתחבולה, גודלה המנופח על חשבון הציבור, שריה וסגני שריה המיותרים, זריית פחד מאיומים מבחוץ, הפניית חקיקה נגד אזרחיה, סתימת פיות, התנהלות מהפה ולחוץ בתחום המדיני והחברתי, ממשלה אטומה, ומכל הסיבות האלה, אדוני ראש הממשלה, יצא העם לרחובות עם מסר אחד מסיבות שונות.

ציפי לבני: בעד – צדק חברתי, נגד – ביבי נתניהו.

ציפי לבני: המדהים הוא, כשכל זה קורה, אתם בממשלה עדיין לא מבינים.

ציפי לבני: אתם מגיעים למשרדים המיותרים שלכם, שהציבור מממן בעבודה קשה, נפגשים בישיבת סיעה ולועגים להם.

ציפי לבני: אתם צוחקים עליהם מהיום הראשון – – –

ציון פיניאן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן.

ציון פיניאן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן.

ציפי לבני: ומה אתם?

ציפי לבני: לקחתם את הקולות שלהם, את החלומות שלהם, וריפדתם בהם את הכיסא, את הלשכה ואת הבידוד בקירות.

ציפי לבני: 85% מהמצביעים שלך חושבים שהמחאה הזאת מוצדקת.

ציפי לבני: בעוד הרבה שנים ישאל כל אזרח ישראלי את עצמו, איפה הוא היה ומה עשה כשקרתה המחאה הגדולה בתולדות ישראל.

ציפי לבני: התשובה המצערת היא, שאני יודעת איפה ראש הממשלה היה ומה עשה.

ציפי לבני: ראש ממשלת ישראל צחק זחוח.

ציפי לבני: הוא חשב שזה לא נוגע לו.

קריאות: – – –

ציפי לבני: ועכשיו הגיע הזמן להקשיב לנו, אדוני ראש הממשלה.

ציפי חוטובלי: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

ציון פיניאן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ציפי לבני: הגיע הזמן להקשיב לנו, אדוני ראש הממשלה.

ציפי לבני: אתה אומר שאתה שומע, אבל אתה לא מקשיב הרי.

ציפי לבני: זה לא מאבק של עניים נגד עשירים.

ציפי לבני: זה לא מאבק של שמאל נגד ימין.

ציפי לבני: המפגינים זה לא הם, זה אנחנו, לפחות חלקנו.

ציפי לבני: זאת מחאה של האנשים היפים שהולידה הארץ הזאת.

ציפי לבני: הם תבנית נוף מולדתם, כפי שצריכה להיות.

ציפי לבני: זאת לא זעקת המסכנים, זאת צעקת הצודקים.

ציפי לבני: תפסיק לנסות ולהשתמש בכמה אנרכיסטים ומשתמטים כדי להכתים את הרוב המוחה, את המשרתים, את התורמים, את העובדים קשה, את אלה שמוכנים למות בעד ארצם, ונלחמים עכשיו על דמותה.

ציפי לבני: ונמאס להם.

ציפי לבני: הם רוצים להרגיש גאווה שהם ישראלים, ואתה לוקח להם את הגאווה הזאת.

ציפי לבני: הם ציונים, התקווה שלהם היא להיות עם חופשי בארצנו במלוא מובן המלה.

ציפי לבני: זאת לא מחאה נגד מדינת ישראל אלא בעדה, אבל כן, זאת מחאה נגד מדיניות הממשלה, נגד מדיניות הממשלה הזאת, בראשותך.

ציפי לבני: הם צועקים ברחובות – צדק חברתי; לא צדקה, לא טובות, אלא צדק.

ציפי חוטובלי: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי.

ציפי לבני: כמאמר השיר, "כולם מדברים על שלום, אף אחד לא מדבר על צדק", או בתיקון – לממשלה זה גן-עדן, להם גיהינום.

ציפי לבני: אני אמשיך לדבר על שלום, וכשאבחֵר, גם אביא אותו, נחתום על ההסכם.

ציפי לבני: אבל צריך גם לדבר וגם לעשות גם צדק.

מירי רגב: – – –

אופיר אקוניס: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אקוניס.

ציון פיניאן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ציון פיניאן, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אקוניס, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שאמה, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

מירי רגב: – – – את קדימה, לא היא.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רגב, אולי תצאי פשוט?

ראובן ריבלין: אחרת אני אוציא אותך.

אלי אפללו: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אני מבקש ממך לא להפריע לראש האופוזיציה.

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, אני איאלץ להוציא.

ראובן ריבלין: אין פה שום חוכמות.

ראובן ריבלין: היא תאמר כל מה שהיא רוצה.

ראובן ריבלין: אתם רוצים להקשיב לה – תביאו לה הצעת נאום, היא תנאם את זה.

ציון פיניאן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן, בזה נגמר העניין.

ציון פיניאן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פיניאן.

ציון פיניאן: ברוך מחיה המתים.

אלי אפללו: ברוך המתים.

ראובן ריבלין: אני מנסה להגן על זכותה של האופוזיציה לומר את דברה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: תמו כל קריאות הביניים מצדכם, תודה.

ציפי לבני: הצעירים האלה הם בעד ערבות הדדית.

ציפי לבני: הם מוכנים לשלם מכיסם לעני, לזקן ולנכה, אבל ערבות הדדית משמעותה בין כל חלקי החברה.

ציפי לבני: הם רוצים לדעת שהערבות ההדדית חלה על כולם.

ציפי לבני: כשהם יוצאים לקרב, הם רוצים לדעת שאין ברירה אחרת; כשהם משלמים מסים, והם משלמים, הם רוצים לדעת שזה עבור מטרות ראויות, למי שאין לו ולא למי שלא רוצה.

ציפי לבני: הם מוכנים להושיט יד ולהתנדב, אבל הם לא מוכנים לקבל תקציב שכל-כולו נועד לשרידות הממשלה הזאת על חשבונם.

ציפי לבני: אתה מבין, אדוני ראש הממשלה, במשל העץ שפיתחת פה בכל נאומך, אתם קוטפים את הפירות, הם משקים בזיעתם את העץ, והעסיס נוזל לכם פה, וזה ייפסק.

ציפי לבני: לעולם לא תבין אותם.

ציפי לבני: הם גאים שהם ישראלים, הם גאים בבית הלאומי, אבל אתם לא גורמים להם גאווה.

ציפי לבני: רגעי הנחת היחידים שסיפקת להם בשנתיים האלה היו נאומים באנגלית.

ציפי לבני: ראיתי בביוגרפיה שהיית בתיכון ב-debate, בקורס ל-debate.

ראובן ריבלין: עימותים.

מירי רגב: איך זה קשור לעניין?

ציפי לבני: באמריקה יש חוגים כאלה.

ראובן ריבלין: רבותי, באמת אנחנו נמצאים בזמנים לא קלים.

ציפי לבני: העצוב הוא שגם אחרי המופעים שלך ישראל מבודדת יותר מתמיד, כי האסון של נתניהו, ובסוף זה האסון שלנו, שגם בנושא המדיני וגם בנושא הכלכלי הוא נאלץ לגמגם משהו, לרצות מישהו.

ציפי לבני: זה לא מה שהוא מאמין בו, אבל זה כבר ראש הממשלה שאמר לפני הבחירות, שמלים זה דבר הפיך.

ציפי לבני: אז הוא אומר אותן, אבל אף אחד לא מאמין, כי יודעים שזה בניגוד לאידיאולוגיה שלו – גם המדינית וגם הכלכלית.

ציפי לבני: כי הוא לא מתכוון.

ציפי לבני: האמת היא שאמרו שהוא מבין בכלכלה, אבל הוא מבין בכלכלה של פעם, והוא לא מבין בכלל באנשים.

ציפי לבני: כשאתה מתענג על נתוני האבטלה הנמוכים, אתה לא חושב על אלה שכן עובדים, כמה הם מרוויחים ואיך הם חיים.

ציפי לבני: יש קבוצה כזאת – הרופאים.

ציפי לבני: קשה להם, אבל הם מוכנים לעבוד קשה.

ציפי לבני: אחרי 137 ימים – רחל?

ציפי לבני: אתמול בערב נפגשת סוף-סוף עם ד"ר ליאוניד אידלמן.

ציפי לבני: אני חושבת על התמונה הזאת, וצריך למצוא את ההבדלים.

ציפי לבני: בחדר אחד יושבים שני אנשים – האחד מנהיג, נלחם על זכותו לעלות לארץ, מנהל מאבק עיקש על זכויות הציבור שבחר בו, מאבק הגון, הירואי; במקום לפגוע בציבור החולים, פוגע בעצמו.

ציפי לבני: הוא לא מקל.

ציפי לבני: הוא לא מוכן להשאיר את חבריו מאחור בכל מובן.

ציפי לבני: גם בעלייה לירושלים, כשביקשנו ממנו, הוא אמר: אני לא משאיר אותם מאחור.

ציפי לבני: מעורר כבוד בכל מקום.

ציפי לבני: אנשים קמים לכבודו מתוך רצון, לא כי הקריין מבקש.

ציפי לבני: והאחר, פוליטיקאי שעסוק בהישרדותו האישית, מוכר את נכסי הציבור לתועלתו, שטיקים וטריקים אמונתו, מלים זה דבר הפיך על-פי עדותו, מעורר כעס ובוז, והדבר הטוב המיידי שמדברים עליו הוא שהוא פוליטיקאי טוב יותר הפעם מאשר בתקופת כהונתו הראשונה.

ציפי לבני: לא מנהיג, פוליטיקאי.

ציפי לבני: איך אמרתי להם אתמול, לרופאים: פעם היה מנהיג שהתלוצץ עם רופאיו, והיום יש פוליטיקאי שצוחק עליהם.

ציפי לבני: ראש ממשלה – – –

גלעד ארדן: למה לא ביקשת מאולמרט – – –

ראובן ריבלין: השר ארדן.

ראובן ריבלין: השר ארדן.

ראובן ריבלין: השר ארדן.

גלעד ארדן: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב.

גלעד ארדן: – – –

ראובן ריבלין: אתה לא תקבע לה מה שהיא תאמר.

ראובן ריבלין: הציבור ישפוט.

ראובן ריבלין: הציבור שמע את ראש הממשלה, הציבור שומע אותה, והציבור שופט.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה להחליף אותי?

ציפי לבני: ראש ממשלה – – –

ראובן ריבלין: יגיש בקשה לסיעתו, אולי תיתן לי את השר לאיכות הסביבה, ואתה תהיה יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: כרגע, אתה כשר לא תקרא קריאות ביניים, שאם תקרא לי קריאות ביניים, אקרא לך חבר הכנסת ארדן, ואני הייתי זה שכל כך שמח לקרוא לך השר ארדן.

ראובן ריבלין: מספיק.

ציפי לבני: ראש ממשלה שהוא פרשן כלכלי, אבל למה לא?

ציפי לבני: יש לנו שר ביטחון שהוא פרשן ביטחוני, זה הפך להיות מודה בממשלה הזאת – –

מירי רגב: ואת עם – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה ומייד אני אקרא לך.

ציפי לבני: – – כי במובנים תיאורטיים של כלכלה נתניהו הוא הסמן הקיצוני של האידיאולוגיה הקפיטליסטית.

ציפי לבני: תחרות בשביל תחרות.

ציפי לבני: הפרטה בשביל הצ'ק, כדי להיפטר מהנכסים.

ציפי לבני: ואין לך גבולות, ראיתי אותך הרי גם בתקופת הכהונה הראשונה מפריט – – –

גלעד ארדן: – – –

ציפי לבני: נכון, נכון, נכון.

ראובן ריבלין: השר ארדן.

ראובן ריבלין: השר ארדן.

ראובן ריבלין: כל הציבור זוכר כל תמונה, אתם חושבים שהציבור כל כך טיפש?

ציפי לבני: לי יש יתרון, לי יש יתרון – –

גלעד ארדן: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, סגן השר.

ציפי לבני: – – לי יש יתרון, אני הפרטתי את מה שצריך, ומנעתי ממנו להפריט תשתיות לאומיות שאסור להפריט.

ראובן ריבלין: פיניאן.

ציפי לבני: אבל נתניהו מחזיק עדיין בכלכלה של פעם.

ציפי לבני: זו טעות, מול עולם כלכלי שמתמוטט באמת, ומול סדרי חברה משתנים, והוא מדבר היום על פופוליזם – גל של פופוליזם.

ציפי לבני: בזמן המשבר הכלכלי, כשאנחנו ביקשנו להדק את החגורה, כשאנחנו נשארנו והתעקשנו על הוצאות ממשלה נמוכות, הוא רץ מאולפן לאולפן וצעק: צונאמי כלכלי, וביקש לפתוח ולחלק.

ציפי לבני: אז עכשיו יש כסף, כי הממשלה הזאת הגדילה את הוצאות הממשלה מ-1.7 ל-2.7.

ציפי לבני: אבל במקום לתת יותר שירותים חברתיים אנחנו מקבלים יותר נאומים על שוק תחרותי, ולאיפה הולך הכסף?

ציפי לבני: לא לאותם צרכים שהם מייצגים, אותו צדק חברתי שנדרש כאן.

ציפי לבני: הכלכלה, אדוני ראש הממשלה, לא במשבר; הציבור כן.

ציפי לבני: יש נתוני צמיחה, אתה לא מוכן לתרגם אותם לאיכות חיים.

ציפי לבני: חוק הווד"לים, שעבר כאן היום, הרי זה שיא השיאים, דוגמה לאטימות וסכלות.

ציפי לבני: נכון, יש ביורוקרטיה, נכון, צריך להגדיל היצע, לפתוח את הפקקים שבדרך.

ציפי לבני: החוק הזה קודם כול לא ייתן פתרון, הוא ניסיון לעקוף את הרפיסות – – –

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מירי רגב, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

ראובן ריבלין: נא לצאת.

ראובן ריבלין: נא לצאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רגב, נא לצאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה.

מירי רגב: את לא מבינה – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רגב.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רגב, גבירותי הנכבדות והאמיצות, נא להראות לחברת הכנסת רגב איך יוצאים.

ראובן ריבלין: (חברת הכנסת מירי רגב יוצאת מאולם המליאה.)

נינו אבסדזה: שתלך לאוהלים, אם היא לא פוחדת ללכת לשם.

ציפי לבני: החוק הזה הרי לא ייתן פתרון.

ציפי לבני: הוא ניסיון לעקוף את הרפיסות של ראש הממשלה מול המערכת שעליה הוא מופקד.

ציפי לבני: הרי ראש הממשלה מופקד, בסוף היום, גם על ועדות התכנון וגם על מינהל מקרקעי ישראל.

ציפי לבני: אבל ראש הממשלה לא יודע לנהל את המונופול הזה, שבעצם נמצא בידיו, והחוק הזה לא ייתן פתרון, כי ממילא המבחן יהיה בניהול וביצוע.

יריב לוין: מה את עשית?

יריב לוין: עשית משהו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יריב לוין.

ציפי חוטובלי: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי, את באזהרה שנייה.

ציפי חוטובלי: – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

ראובן ריבלין: נא לצאת בעצמך, אל תטריחי את הסדרניות.

ראובן ריבלין: תצאי בעצמך.

ראובן ריבלין: כשאת תהיי ראש האופוזיציה תאמרי מה שאת רוצה.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: (חברת הכנסת ציפי חוטובלי יוצאת מאולם המליאה.

ראובן ריבלין: )

ציפי לבני: הגדלת ההיצע הרי זו כלכלה טכנית, ואני רוצה שתקשיב עכשיו לכלכלה ציונית, אדוני ראש הממשלה.

קריאות: או, או, או.

ציפי לבני: כן, ציונות היא לא מלה גסה, גם כשמדברים על כלכלה.

ציפי לבני: אדמות הלאום הרי מוחזקות על-ידי מינהל מקרקעי ישראל.

ציפי לבני: תשתמש אתה במינהל מקרקעי ישראל ליעדים לאומיים וציוניים.

ציפי לבני: לא מספיק כלכלה חופשית כדי לקדם את אותם יעדים לאומיים, כדי לעודד דיור בר-השגה, כדי לעודד צעירים לגור באזורי עדיפות לאומית; וכשאנחנו מדברים על אזורי עדיפות לאומית אנחנו מדברים על הנגב והגליל, ולא על מקומות שאתה יודע שאתה שולח לשם צעירים ופעם בעתיד הם לא יוכלו לגור שם.

ציפי לבני: לא מספיק לדבר על כבישים לפריפריה.

ציפי לבני: אנחנו הגשנו – שר האוצר רוני בר-און הגיש תוכנית לקידום הפריפריה, לא רק בכבישים הלוך וחזור, אלא גם בחינוך, גם בתרבות, וגם בבריאות, כדי שאנשים יוכלו לגור שם ולחיות שם בכבוד.

ציפי לבני: את התוכנית הזאת אתם הקפאתם.

ציפי לבני: אדוני ראש הממשלה, אין יד נעלמה שתסדר את השוק הזה.

ציפי לבני: צריך להבין שאחריות של ממשלה זה לא רק לדבר כאן על אחריות.

ציפי לבני: תפקידה של ממשלה להתערב כשיש כשל שוק.

ציפי לבני: במקום לצטט נתוני צמיחה, תתרגם את זה לאיכות חיים.

ציפי לבני: תחרות צריכה להיות בשביל האזרח, ולא בשביל התחרות עצמה.

ציפי לבני: דיברת עכשיו – הרי כמה זמן אנחנו צועקים פה, על כל דוכן, על כל במה, כמה הצעות חוק הגישה קדימה להפחית או להפסיק להפחית את מסי החברות ואת המס האישי על העשירים, ולהפחית את המסים העקיפים.

ציפי לבני: כמה דיברנו על הצורך להפחית את המע"מ?

ציפי לבני: תבטל את המע"מ על המים.

ציפי לבני: תוריד את הבלו על הדלק.

ציפי לבני: תוריד מסי קנייה.

אופיר אקוניס: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס, נא לשבת.

אופיר אקוניס: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר אקוניס, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ציון פיניאן, נא לצאת.

ראובן ריבלין: נא לצאת.

ראובן ריבלין: תצא, תחזור מייד להצבעה.

ראובן ריבלין: נא לצאת.

ראובן ריבלין: לצאת.

ראובן ריבלין: (חבר הכנסת ציון פיניאן יוצא מאולם המליאה.

ראובן ריבלין: )

אופיר אקוניס: זה טירוף.

ראובן ריבלין: תכנס – אתה אל תקבע לי בפרלמנט מהו טירוף ומהו לא טירוף.

ראובן ריבלין: תכנס מסיבת עיתונאים, תאמר את תגובתך.

ראובן ריבלין: זה הכול.

ראובן ריבלין: רבותי, פה לא תהיה צנזורה על דברים של אנשים.

אופיר אקוניס: זו לא צנזורה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אקוניס, אולי אתה לא מבין, כי אתה לא מנהל את הישיבה.

ראובן ריבלין: אם הייתי מתנהג כמוך ואתה מנהל את הישיבה אתה לא היית יודע מה לעשות.

ציפי לבני: אני רוצה – – – צריך לעשות את זה – – –

לאה נס: – – –

ראובן ריבלין: מרגיז, נכון?

ראובן ריבלין: אל תצביעי בעדה.

ציפי לבני: בעניין המסים העקיפים, ראש הממשלה יודע את זה כבר הרבה זמן.

ציפי לבני: לא רק עכשיו בגלל הקולות, לא רק כי אנחנו אמרנו, כולם אומרים לו את זה הרבה זמן.

ציפי לבני: אבל הוא, פעם, איך הוא אמר, אני אוכיח שאם אני ממשיך להוריד את מסי החברות ואת המסים האישיים, בסוף, זה מה שנכון, גם אם כולם אומרים לי ההיפך.

ציפי לבני: אבל אי-אפשר לשלם את מחיר הרצון של ראש הממשלה לדבוק בדף בספר הכלכלה שלא יכול לעבוד, והיום זה התמהיל הכי גרוע שקיים, גם כשאתה מסתכל החוצה אל כל מדינות העולם בנושא מיסוי.

ציפי לבני: אבל גם אל תעשה את זה כי יש מחאות בחוץ.

ציפי לבני: הרי בסוף האזרחים האלה שבחוץ זה לא איזה סקטור שאתה צריך להגיע אתם לאיזה סידור כדי לשרוד.

ציפי לבני: תעשה את הדברים שנכון לעשות.

ציפי לבני: הרי גם כשמדברים על חינוך מהגיל הרך זה לא איזה דאגה של אמהות לבייביסיטר, זה החל – והדרך לייצר שוויון הזדמנויות למדינת ישראל.

ציפי לבני: הסיפור הוא לא איך תגיע להסכם בשביל לשרוד.

ציפי לבני: אתה יודע מה?

ציפי לבני: קודם כול זה לא יהיה מספיק, אבל גם לא מגיע לכם לשרוד.

ציפי לבני: אתה יודע מה?

ציפי לבני: יש עוד מבחן: בואו נדבר על התקציב הדו-שנתי.

ציפי לבני: הרי התקציב הדו-שנתי הוגש כל כולו רק כדי לשרוד, כדי שלא תידרשו שוב לבוא לכנסת ולהעביר את סדרי העדיפויות שלכם.

ציפי לבני: עכשיו, אם הדברים שאתה אומר כאן – אם אתה מתכוון להם, מה שאני כמובן לא מאמינה, כמו כל אותם אלפי אנשים בחוץ, אבל בוא נניח לרגע שראש הממשלה מבין, נפל לו האסימון, הוא לא רק שומע, הוא מקשיב, והוא רוצה לשנות את סדרי העדיפויות.

ציפי לבני: תסכים עכשיו להצעת החוק שהגשנו, תגיש תקציב חדש לשנת 2012 שיבטא סדרי עדיפות לאומיים חדשים.

ציפי לבני: כי אם אתה לא מסכים לזה, כל מה שאתה מתכוון לעשות זה רק שינויים מסעיף לסעיף באותו תקציב קיים, בלי שינוי של סדרי עדיפויות אמיתיים.

ציפי לבני: וזה המבחן שלך, אדוני ראש הממשלה.

ציפי לבני: כשאתה מסרב להגיש תקציב חדש.

ציפי לבני: אתה מפחד להגיע הנה לכנסת לעשות את השינוי שנדרש.

ציפי לבני: ועכשיו לא נדרשת קוסמטיקה, נדרש עכשיו תיקון עולם.

ציפי לבני: תיקון עולם במובן האמיתי ביותר.

ציפי לבני: אבל מאחר שזה גם סיום המושב, הרי סיכום דברי ממשלת נתניהו, היום, אוגוסט 2011:

ציפי לבני: יצירת חרדות סביב איומים מבחוץ וסתימת פיות בבית פנימה, בידוד של ישראל מול אוהביה, חולשה של מדינת ישראל מול אויביה, אימוץ של העמדה הפלסטינית על-ידי העולם כולו והכישלון המדיני ההולך וגדל – וספטמבר זה לא רק תאריך, זה תהליך; יצירת פלגנות, התעלמות מחוט השדרה של החברה הישראלית, מעמד הביניים – לא, למה התעלמות?

ציפי לבני: אתה תוקף אותם.

ציפי לבני: הכרזת מלחמה על עם ישראל, הם לא בסדר, אתה כן.

ציפי לבני: הממשלה הזאת היא לא הפתרון, היא הבעיה.

ציפי לבני: וזה הזמן לתיקון עולם, והתיקון האמיתי יהיה רק כשיושלם התהליך הדמוקרטי המדהים, הגל המדהים הזה, היפה הזה, הציוני הזה, הנכון הזה, הצודק הזה, ששוטף את מדינת ישראל.

ציפי לבני: ובשביל זה, כדי שהתהליך הדמוקרטי היפה הזה יושלם, צריך להחליף את הממשלה הזאת, וממשלה בראשותי תקיים את כל אותם ערכים ואת כל אותן הבטחות.

ציפי לבני: כי אנחנו בקדימה מתחייבים, ואני, אדוני ראש הממשלה, עד היום קיימתי את כל מה שהבטחתי.

ראובן ריבלין: תודה רבה לראש האופוזיציה חברת הכנסת ציפי לבני.

ראובן ריבלין: ועכשיו הגיע זמנם של חברי הכנסת לומר את דברם על-ידי הצבעה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה, על-פי דרישת 40 חברי כנסת, אמר את דברו, ואנחנו עכשיו נצביע.

ראובן ריבלין: מי שתומך בראש הממשלה מצביע בעד.

ראובן ריבלין: כל המוצאים יכולים לחזור, שובו בנים שובבים.

ראובן ריבלין: כל המוצאים יכולים לחזור על מנת להצביע.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הודעת ראש הממשלה, על-פי בקשתם של חברי הכנסת, 40 במספר, אשר ביקשו מראש הממשלה להביא דבריו בנושא: כישלון ממשלתו בתחומים המדיני, הכלכלי והחברתי.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מצביעים על הודעתו של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: מי שבעד ראש הממשלה מצביע בעד, ומי שנגד, מצביע נגד.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 29 בעד הודעת ראש הממשלה – 52 נגד – 42 נמנעים – אין הודעת ראש הממשלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: 52 בעד, 42 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהודעת ראש הממשלה נתקבלה על-ידי הכנסת.

ראובן ריבלין: [פ/1917/18; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 20685.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון – דוח חנייה במקום אסור), התש"ע–2010 [הצעת חוק פ/2581/18; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, וסדר-היום הוא עמוס.

ראובן ריבלין: אני רוצה להקדים ולומר שהצעת חוק הנכים – אנחנו אפשרנו לחבר הכנסת אילן גילאון וחבר הכנסת ניצן הורוביץ להמתין, והיום אני מחזיר את החוב על-פי הבטחתי.

ראובן ריבלין: אבל בינתיים הצטרף חבר הכנסת נסים זאב, אשר הצעתו בשלה ואני מאפשר לו, לפני ההצבעה, לנמק מהצד גם את הצעתו.

ראובן ריבלין: מעל הבמה.

ראובן ריבלין: שלוש דקות מעל הבמה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

אחמד טיבי: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק חנייה לנכים מתיר לרכב הנושא תג נכה לחנות, בתנאים מסוימים, במקומות שבדרך כלל אסורים לחנייה.

נסים זאב: בשנים האחרונות מתברר כי התנהלותן של הרשויות המקומיות הפועלות באמצעות פקחי תנועה אינה מביאה בחשבון את מוגבלותם הפיזית הקשה של אנשים עם מוגבלויות ואת תלותם בכיסאות גלגלים צמודים.

נסים זאב: ידוע כי דוחות החנייה הפכו למקור הכנסה עיקרי עבור הרשויות המקומיות.

נסים זאב: אנחנו יודעים ששוכרים היום סטודנטים ונותנים להם תשלום עבור כל דוח חנייה, כאשר הם מביאים כמה שיותר דוחות ואינם רגישים לכל אלה שהם בעלי מוגבלויות פיזיות חמורות.

נסים זאב: הכשרתם המקצועית של פקחי החנייה מטעם הרשויות המקומיות אינה מעמיקה ויסודית כמו של השוטרים, ולעתים אין הם אפילו מודעים לחומרה שבמעשי הוצאת דוח חנייה לנכים על כיסא גלגלים.

נסים זאב: אני רוצה לומר שהצעת החוק מדברת – מתוך למעלה מ-100,000 נכים, היא מתייחסת אך ורק ל-5,000–6,000 נכים קשים שנמצאים על כיסאות גלגלים ובמצבים קשים ביותר.

נסים זאב: אני רוצה לומר שנושא החוק הזה היה ביני לבין חבר הכנסת גילאון.

נסים זאב: בתחילה הוא הציע איזושהי הצעת חוק, והוא עזב אותה ואמר: אני לא רוצה להתייחס לנושא הזה דווקא בגלל שאני נכה.

נסים זאב: ואז הוא הביא לי את הצעת החוק ואני הבאתי עוד כמה חברים, ואני רוצה להזכיר אותם: אברהם מיכאלי, יצחק וקנין, אמנון כהן, משה (מוץ) מטלון, חמד עמאר, אילן גילאון – הוא חתם על החוק שלי מכיוון שהוא חשב שהוא בכלל לא יעלה את החוק שלו.

נסים זאב: ואז מה שקרה, אני רוצה לומר לאנשי הקואליציה, מכיוון שהחוק שלי נדחה בוועדת שרים פעמיים, היה קל יותר לשכנע את הממשלה בעל כורחה דרך איש אופוזיציה, זו המציאות.

נסים זאב: לכן אני נצמד לחוק שלו, במקום שהוא יהיה צמוד אלי.

נסים זאב: אז עליונים למטה ותחתונים למעלה, ממש הפוך; הממשלה הזאת פועלת יותר על-פי האינטרסים של האופוזיציה, וזה טוב, אולי זה חלק מהפיצוי, לתת להם את התחושה של שותפות ואני בעד זה.

נסים זאב: אבל אני רוצה לומר איך זה התגלגל, שבעצם החוק שלי הוא חוק נפרד וחבר הכנסת גילאון הביא את אותה הצעת חוק.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך תודה רבה; לך, חבר הכנסת גילאון, בזכותך אני גם אעלה את זה, כי אני, אם אני הייתי מעלה את זה, הממשלה לא היתה מבינה את החשיבות של החוק הזה, ותודה רבה שאתה שכנעת אותה לפני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מכובדי השר איתן.

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני נמצא כאן כרגע כשר בממשלה שמשיב להצעות החוק ומייצג בעניין הזה גם את שר התחבורה, שהוא השר המקצועי הנוגע בדבר, שבזמנו ביקש ממני לייצג אותו וכך הגעתי להמשיך ולייצג אותו גם בדיון הנוכחי.

אני רוצה לומר לחבר הכנסת נסים זאב: החוק הזה, בניגוד למה שאתה אמרת, הוא לא חוק שיש להתייחס אליו במושגים של קואליציה ואופוזיציה.

החוק הגיע לשולחן הממשלה, וליד שולחן הממשלה התפתח ויכוח באשר לעמדת הממשלה בוועדת השרים לענייני חקיקה.

שם הוחלט להתנגד לחוק, כאשר הוא הגיע מצדה של האופוזיציה.

על הצעת החוק שלך אנחנו לא ידענו והיא לא היתה בדיון.

נסים זאב: היא היתה בוועדת השרים לחקיקה.

היא לא היתה בדיון בוועדת שרים לענייני חקיקה.

נסים זאב: היא היתה בוועדת השרים לחקיקה.

אבל אני חוזר ואומר לך פעם נוספת, גם כאשר חבר הכנסת אילן גילאון הביא את הצעת החוק ואנחנו דנו בה בוועדת השרים לענייני חקיקה, ההחלטה היתה להתנגד.

מדוע?

משום שהחוק, גם שלך וגם שלו, מחיל מרכיב של פתרון שאי-אפשר היה לקבל אותו, ולכן הוחלט לדחות את הצעת החוק.

כאשר עלה על הדוכן חבר הכנסת אילן גילאון והעלה את הנושא, אני הייתי צריך להשיב מטעם הממשלה ובעצם להודיע על דחייה, כי זו היתה עמדת הממשלה על-פי החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה.

שמעתי את הטיעונים, היו חברים נוספים בקואליציה שגם הם שמעו את הטיעונים ואמרו: צריך לנסות ולמצוא דרך, בכל אופן ללכת לקראת פתרון הבעיה, גם אם לא בדרך שמציעה הצעת החוק.

ביקשנו שהות על מנת שאפשר יהיה לדחות את ההצבעה ולתת תשובה במועד אחר.

וכל זה על מנת שבתקופת הביניים נוכל לעשות בירורים נוספים.

נגמר הדיון, זה היה לפני שבועיים, ואז כינסנו בדחיפות – אני ביקשתי לכנס את כל הגורמים הנוגעים בדבר, נציגי הרשויות המקומיות הגדולות, שבעצם הטרוניה היתה מופנית בעיקר נגדם – ביקשנו את ארגוני הנכים; מובן שאת המציע, חבר הכנסת אילן גילאון, מובן שאת נציגי משרד המשפטים, המשרד לביטחון פנים, ובמהלך הדיון הזה הסתבר שאכן הבעיה היא חריפה מאוד, וגם אין לנו פתרון מוסכם, לפחות לא עד תחילת הישיבה.

חריפות הבעיה התעוררה כתוצאה מכך שהרשות, אחת הרשויות, תל-אביב, הודתה במהלך הדיון הזה שהוגשו בשנה האחרונה יותר מ-5,000 דוחות נגד בעלי תווי נכה על המכוניות, שאחר כך, בבירור, העירייה היתה משוכנעת שצריך לבטל אותם, כלומר הם נרשמו בשגגה.

מהיכן נובעת השגגה?

היא נובעת מהעובדה שחוק חניית נכים מאפשר לנכים לחנות במקומות שלאזרחים מן השורה אסור לחנות, בתנאי שאין הפרעה ממשית לתנועה.

יש שם כמה קריטריונים.

הפקחים של העירייה – וזאת היתה גם היוזמה לחקיקה, כאשר הם רואים רכב עומד במקום אסור, הם ישר רושמים, כשהם בכלל לא מודעים לעובדה שלגבי נכים מקום שאסור, דווקא, הוא כן מותר.

אבל שיקול הדעת שלהם מביא אותם לשלוף דוחות, ואחר כך צריך ללכת לעירייה לבקש את ביטולם.

חלק גם לא הולכים לעירייה לבקש את ביטולם, אבל באה העירייה ואומרת: נכון, ביטלנו 5,000 כאלה בשנה.

כלומר יש לנו בעיה אמיתית, אין כאן איזו המצאה, יש לנו הודאה בקיומה של הבעיה.

יש לנו חילוקי דעות לגבי הפתרון.

מדוע?

כי שני המציעים, אתה, חבר הכנסת נסים זאב, וחבר הכנסת גילאון, מהאופוזיציה ומהקואליציה, זה בכלל לא משנה, אמרו: יש כאן בעיה, אנחנו נפתור אותה.

איך?

נעביר את כל הרישום של הדוחות לשוטרים, להם יש שיקול דעת יותר ענייני, מקצועי.

לפחות מראית העין הזאת, שהפקחים עובדים בעירייה והם צריכים להעשיר את קופת העירייה – אם זה נכון או לא נכון אני לא אומר כרגע, אבל קיימת תחושה אצל מקבלי הרפורטים שהם מקבלים רפורטים שלא בצדק וגם לא על-פי החוק רק כי לפקחים העירוניים יש יותר מוטיבציה לרשום את הדוחות האלה.

אז אמרו: בואו נביא את זה לכך שהשוטרים יהיו אלה שיכתבו את הדוחות.

מה הבעיה?

המשרד לביטחון פנים אמר: אנחנו לא בנויים, לא נוכל למלא את המשימה, והמשרד לביטחון פנים גם הוביל את ההתנגדות להצעות החוק כאשר הם היו בוועדת שרים לענייני חקיקה, כי אמרו שהפתרון הוא לא פתרון, גם אם יש בעיה כזאת.

במהלך הדיונים – הדיון המוקדם הזה שעשינו, בהשתתפות נציגי הרשויות המקומיות – הגענו לסיכום, שהם לא דחו אותו במקום, שלפיו אנחנו נגיע להסדר שלא צריך חקיקה.

איך?

סוכם שהרשויות המקומיות יוציאו מכתב התחייבות שהם ינחו את הפקחים לשני דברים: דבר ראשון – רשימת דוחות רק כאשר יש הפרעה ממשית לתנועה בפועל, כשהם רואים שרכב של נכה חונה בצורה – הנה, מאחור נוצר פקק, נוצר מפגע בטיחותי, נוצר מצב שאי-אפשר לחצות את הכביש או לעבור במדרכה, והתוצאה של ההפרעה הזאת גם מצולמת, כפי שמצולמים דוחות בדרך כלל, ורק על סמך מצב כזה יהיה אפשר להגיש את הדוח.

אורי אריאל: יש עוד 60 – – –

אני מסיים תוך דקה.

אני מקבל את ההערה.

אחמד טיבי: לשם שינוי – – –

חבר הכנסת אורי אריאל, אני רוצה להגיד לך שהערתך צודקת ובמקום, אני רק מבקש להסביר משהו סובייקטיבי: יש המון חוקים, אבל אני משיב רק על אחד.

אז אני רוצה לסיים ולומר שבסופו של דבר לקחנו את הסיכום, אדוני חבר הכנסת אילן גילאון, זה קשור עכשיו לשניכם; אני אומר את זה לפרוטוקול, שמסוכם שאנחנו מעבירים את החוק הזה היום בקריאה טרומית.

הוא יוכן לקריאה ראשונה, והחלק של הפתרון ישתנה.

ההצעה שלכם אומרת שיועבר לידי המשטרה; לא יועבר לידי המשטרה, אלא במהלך החקיקה ייקבע, בתוך החקיקה, שהדוחות יחייבו רק כאשר הם יהיו מלווים בצילום של הפרעה ממשית לתנועה.

ובהנחה הזאת אנחנו מאשרים – וכך ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה השבוע, שאם אתם תסכימו, ומתוך דבריכם אני שומע שאכן, אתם מסכימים – –

אילן גילאון: כך סיכמנו, אדוני.

– – מקובל עליכם, אנחנו נמשיך בחקיקה.

אנחנו עדיין מקווים שהרשויות המקומיות ימצאו דרך לקבל על עצמן את ההתחייבויות האלה גם ללא צורך בחקיקה, אבל אם הן לא יעשו את זה בצורה מספקת, החוק יחייב גם אותן, וכך נמצא פתרון.

לסיום אני רוצה לומר: דווקא המהלך הזה היה מהלך של הידברות, מהלך של ניסיון לפתור בעיה חברתית, ולא בהכרח על-ידי קואליציה ואופוזיציה, אלא בדרך ההידברות הגענו להסכמה, ואני חושב שמכאן יהיה אפשר אולי להגיע גם לשלב הבא, שנפתור את הנושא ללא צורך בחקיקה, אלא מתוך מחויבות עמוקה לנושא שעליו אין חילוקי דעות:

הצורך לאפשר לנכים לחנות בצורה שונה ממה שאנחנו תובעים מכל אזרח ואזרח אחר, שיכול לנוע בכוחות עצמו.

אחמד טיבי: תודה רבה לשר .

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי.

אחמד טיבי: מצביעים עכשיו על הצעת החוק של חבר הכנסת אילן גילאון.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון – הודעת תשלום קנס בשל חנייה במקום אסור), התש"ע–2009, לדיון מוקדם בו נתקבלה.

אחמד טיבי: הצעת חוק חנייה לנכים (הודעת תשלום קנס בשל חנייה במקום אסור): בעד – 26, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: המשך הכנת החוק יהיה בו.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה טרומית על הצעתו של חבר הכנסת נסים זאב.

אחמד טיבי: אותה הצעת חוק.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון – דוח חנייה במקום אסור), התש"ע–2010, לדיון מוקדם בו נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 26, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: המשך דיון בהצעת החוק יהיה בוועדת הכלכלה כמובן.

אחמד טיבי: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק לתיקון פקודת הנמלים (מס' 4) (סייג לאחריות סוכן מכס), התשע"א-2011.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק מניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות, התשע"א–2011.

נאזם בדר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו נעבור לנושא הבא: סיכומיה והצעותיה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה לדוח מבקר המדינה 60ב.

אחמד טיבי: נמצאים אתנו ביציע מכובדי כבוד השופט לינדנשטראוס, מבקר המדינה, ואנשי צוותו.

אחמד טיבי: אני מברך אותך, אדוני.

אחמד טיבי: יציג את סיכומי הוועדה יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יואל חסון.

אחמד טיבי: בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שרי הממשלה, כבוד מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס וצוותו, אני מבקש להציג את סיכום הצעותיה של הוועדה לביקורת המדינה, דיונים בתקופת דוח 60ב, התקופה שבה אני כיהנתי כראש הוועדה לביקורת המדינה.

יואל חסון: כזכור לכם, לפני כשבוע הוחלף היושב-ראש.

יואל חסון: חבר הכנסת רוני בר-און הוא היושב-ראש החדש של הוועדה לביקורת המדינה, ואני רוצה בהזדמנות הזאת לאחל לו גם בהצלחה, וכפי שאמרתי גם בטקס ההחלפה עצמו, אדוני היושב-ראש, אני מאחל לו את הכהונה הקצרה ביותר בהיסטוריה.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, הוועדה לביקורת המדינה, כפי שבוודאי שמתם לב בשנים האחרונות, היא מהוועדות החשובות ביותר בכנסת.

יואל חסון: אני חושב שהיא הוועדה המרכזית, שמבטאת יותר מכול את המשמעות של פיקוח פרלמנטרי אמיתי.

יואל חסון: אני חושב שהתזמורת המשולבת של הוועדה לענייני ביקורת המדינה יחד עם מבקר המדינה והגוף הזה שנקרא מבקר המדינה, יוצרת תזמורת שמניבה יכולת להשפיע, לסייע, לשנות מציאות, לתקן ליקויים, להשפיע על תפקודה של הרשות המבצעת, של המערכת המינהלתית, הפקידותית והנבחרת במדינת ישראל.

יואל חסון: בשנתיים האחרונות של כהונתי קיימה הוועדה דיונים רבים ומעמיקים בנושאים משמעותיים.

יואל חסון: בין השאר, טיפלנו בדוח 60ב, בנושא של הסיוע לניצולי השואה, היעדר תקינה בחדרי מיון של בתי-חולים כלליים, שיקום בתי-עלמין, ליקויים משמעותיים שהיו בתחזוקת הדיור הציבורי.

יואל חסון: נגענו בנושאים ציבוריים, שמבקר המדינה עוד שוקד עליהם: אסון הכרמל – דוח מיוחד שמבקר המדינה שוקד עליו.

יואל חסון: אנחנו דנו עליו בוועדה כבר פעמיים.

יואל חסון: מבקר המדינה, אני משער, בחודשים הקרובים יוציא בעניין הזה דוח; דבר שרבים מאזרחי מדינת ישראל והמשפחות מצפים לו.

יואל חסון: התעסקנו ופעלנו בנושא מחירי המים, המיסוי על הדלק.

יואל חסון: קיבלנו החלטה משמעותית וחשובה על ביקורת וחוות דעת בנושא תפקודה של הוועדה לפיקוח על המחירים, בהקשר של עליית מחירי מוצרי החלב והקשר הרגולטורי שהיה בנושא הזה.

יואל חסון: טיפלנו בעוד נושאים רבים אחרים.

יואל חסון: הוועדה בשנתיים וחצי האחרונות – ואני בטוח שהיא תמשיך בכיוון הזה – פעלה בשיטה של קידום איכות על פני כמות.

יואל חסון: נגענו בפחות נושאים, אבל ביתר תקיפות, ביתר עומק ומשמעות, ובכך הבאנו למעשה לשינוי מציאות בתחומים רבים.

יואל חסון: חלק לא קטן מדיוני הוועדה היו דיונים שהיו מתוקשרים מאוד, מובלטים מאוד בציבוריות הישראלית.

יואל חסון: אבל אני יכול לומר לכם שיש דיונים רבים מאוד, דברים רבים מאוד, שהיו הרחק הרחק מעין התקשורת, אבל היו לא פחות חשובים ממה שהיה בולט, והיו באמת דברים משמעותיים.

יואל חסון: אנחנו מצפים בחודשים ובשבועות הקרובים לדוחות חשובים שמבקר המדינה יפרסם, כמו שאמרתי, בנושא אסון הכרמל, בנושא המשט לעזה, בעוד נושאים חשובים, שאני בטוח שהוועדה תדון בהם.

יואל חסון: לסיכום, אני מבקש להודות, גם על העבודה בשנתיים האחרונות וגם בדיונים על הדוח הזה – קודם כול, תודה מיוחדת למבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, על העבודה הקרובה והצמודה והמקצועית שלך ושלי, ושלך עם חברי הוועדה לביקורת המדינה.

יואל חסון: אני חושב שבכהונתך כמבקר המדינה העלית לרמות שיא, לרמות דרמטיות של השפעה של הביקורת במדינת ישראל, בהשפעה חיובית של הביקורת על ההתנהלות של מדינת ישראל, על שיפור המערכות השלטוניות ועל המהות הזאת של תיקון ליקויים.

יואל חסון: אני רוצה לומר לך, אדוני המבקר, ולצוותך שיושב לידך – יחד, ביחד עם חברי הוועדה, אתם ואני הצלחנו לקדם את החוק, חוק שקובע שמי שלא פועל לתיקון ליקוי שמוצג בדוח מבקר המדינה, הדבר ייחשב עבורו כעבירת משמעת.

יואל חסון: זה היה באמת לא קל, לא פשוט להעביר את המהלך.

יואל חסון: לא העברנו אותו במלואו, בשלמותו, כמו שהיינו רוצים לעשות אותו, אבל העברנו אותו מספיק חזק, מספיק משמעותי, ופתחנו את הדלת למציאות שבה הביקורת היא משמעותית, חזקה ועם שיניים.

יואל חסון: אני רוצה בהזדמנות הזאת גם להודות למנהלת הוועדה לענייני ביקורת המדינה חנה פריידין; לעובדות הוועדה – לריקי אליה, לחנה יוסף, וליגאל אמיתי, הדובר; אני מבקש להודות ליועץ המשפטי של הוועדה לביקורת המדינה, עורך-הדין תומר רוזנר, לעורך-הדין גלעד קרן ולמתמחה דניאל באומגרטן; להודות לעוזרי הפרלמנטריים, רון מרגלית ויוסי טובור.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, הסיכום של פעילות הוועדה מונח על שולחנכם, ואני מבקש להקריא את הצעת ההחלטה, והייתי מבקש את אישור המליאה להצעה הזו.

יואל חסון: זו ההצעה: הכנסת מאשרת את סיכומיה והצעותיה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה לדוח מבקר המדינה 60ב, לרבות סיכומיה בדבר אימוץ ממצאי דוח הביקורת והדרישה מהגופים המבוקרים לפעול לתיקון הליקויים וליישום המלצות הביקורת.

יואל חסון: אני רוצה שוב, בהזדמנות הזאת, להודות גם לסיעת קדימה, ליושבת-ראש קדימה, שבחרו בי להיות בשנתיים וארבעה החודשים האחרונים בתפקיד החשוב הזה, ולאחל לחברי רוני בר-און הצלחה ושגשוג בתפקיד הזה.

יואל חסון: אני מודה לכולכם ומבקש את אישורכם.

יואל חסון: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, חבר הכנסת יואל חסון.

אחמד טיבי: לא רק אתה מתחלף; אני היום מנהל בפעם האחרונה את ישיבות הכנסת כסגן היושב-ראש.

אחמד טיבי: על-פי הסכם מוקדם בו, אני מעביר את השרביט כסגן יושב-ראש לעמיתי, חבר הכנסת , נציג חד"ש.

אחמד טיבי: לא זאת אף זאת, אלא שאני מעביר בנוסף לכך את תפקיד יושב-ראש הסיעה לעמיתי בסיעה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: ללמדך שבמזרח התיכון מנהיגים יכולים להעביר שלטון שלא בדרכי אלימות, על-פי הסכם.

יואל חסון: בישראל הדמוקרטית.

אחמד טיבי: לא, בסיעות הערביות.

אחמד טיבי: אל תתהדר.

איתן כבל: עד שזה לא קורה, זה לא קורה.

לימור לבנת: רק בישראל.

אחמד טיבי: מה אמרתי?

אחמד טיבי: מה אמרתי?

רוני בר-און: – – – היית יכול לפתור את – – – של חודש הרמדאן.

אחמד טיבי: זאת דווקא, מבחינתי, העברה עצובה, לא שמחה.

אחמד טיבי: אבל טלב אמור להביא לך את הממתקים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אבל נהניתי מכל רגע בניהול הישיבות.

אחמד טיבי: זה היה תפקיד מאתגר בהחלט.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה – לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

אחמד טיבי: יש דיון, חבר הכנסת אלכס מילר.

אחמד טיבי: סליחה שאנחנו גוזלים מזמנך, אבל מה לעשות.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביקשתי לומר כמה מלים בדיון הזה.

נחמן שי: למרות שזה לא סוער ולא שנוי במחלוקת, דווקא לדבר על דברים, שנדמה לי שהם משותפים לכולנו.

נחמן שי: קודם כול, להודות לחברי יואל חסון, שניהל את הוועדה החשובה הזאת בהצלחה גדולה בשנתיים האחרונות.

נחמן שי: ומה זה הצלחה בעיני?

נחמן שי: הצלחה בעיני זה לדעת לפעום בקצב של החיים הציבוריים בארץ, לדעת להגיב על אירועים שמתרחשים, לצערי הרב, בתדירות גבוהה מדי, ולהפוך את הוועדה הזאת, שהוא ניהל, לגוף חי, גוף תוסס, גוף שבאמת מלווה תהליכים בעת התרחשותם.

נחמן שי: הוא לא יכול היה לעשות את זה לבד, גם אם הוא היה רוצה, אילולא שיתוף הפעולה שהיה לו עם משרד מבקר המדינה.

נחמן שי: אני חושב שבמשרד הזה התחוללה מהפכה מאוד חשובה בשנים האחרונות.

נחמן שי: אני יודע שהמבקר הוביל את המהפכה הזאת, ואני חושב שהיא תירשם בהיסטוריה של מבקר המדינה כנקודת תפנית.

נחמן שי: מבקר המדינה חדל להיות מי שבא, שנים לפעמים, אחרי מעשה לבדוק את העשייה, שהתיישנה בינתיים, ולהעיר הערות שקצב התיישנותן היה בדרך כלל כקצב האירוע שהוא ניתח.

נחמן שי: העובדה שהמבקר וצוותו השכילו לקפוץ לתוך המים הסוערים בזמן אירועים, קרוב מאוד להתרחשותם, לפעמים לעקוב בזמן ההחלטות אחרי תהליך קבלת ההחלטות ואחרי היישום שלהן, או זמן קצר אחריהן, ללוות אירועים חשובים אצלנו, במציאות הישראלית, ולהיות שם כדי לראות כיצד הם מתנהלים וכיצד הם מתבצעים, אני חושב שהיא יצרה מציאות חדשה בתחום הבקרה הציבורית במדינת ישראל.

נחמן שי: היא עושה את החיים, כנראה, של הזרוע המבצעת יותר קשים, מפני ששוב אנשים לא יכולים לומר: עד שהמבקר יגיע אנחנו כבר לא נהיה פה, שזה בדרך כלל סוג התשובות שהיינו שומעים בעבר.

נחמן שי: ובכן, האנשים הללו, ממלאי תפקידים בכירים כזוטרים, חייבים לשאת באופן מיידי באחריות לפעולות שלהם ולתת על כך דין-וחשבון.

נחמן שי: וזה אומר שכל ממשלה במדינת ישראל תצטרך עכשיו, ואני מאמין שהיא עושה את זה, לקחת בחשבון את הביקורת הצמודה והמלווה של משרד מבקר המדינה.

נחמן שי: בכמה אירועים שאירעו לאחרונה כבר אפשר היה לראות את השפעתם אפילו של דוח הביניים או טיוטת דוח מבקר המדינה.

נחמן שי: כי מרגע שהיא מוגשת, כבר אותו משרד או גוף ממשלתי מבין שהוא נמצא קרוב מאוד לשפת התהום, ומוטב שיתקן את הדברים לפני שהם יתפרצו.

נחמן שי: אני חושב שדעת הקהל בישראל, הציבור בישראל והתקשורת בישראל מקבלים את ההתפתחויות האלה בברכה.

נחמן שי: הם מבינים שהכנסת, באמצעות משרד מבקר המדינה, באמת ממלאת את תפקידה הציבורי החשוב של בקרה, מעקב, תיקון של הפעולות של הזרוע המבצעת.

נחמן שי: אני רוצה להודות על כך למבקר ולצוותו, ואני רוצה להודות לך פעם נוספת, חבר הכנסת יואל חסון.

נחמן שי: תודה.

יואל חסון: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

אורי מקלב: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה.

אורי מקלב: אם גאלב מג'אדלה לא נמצא, אז הבא אחריו, חבר הכנסת אורי אריאל.

רוני בר-און: היה כבר.

רוני בר-און: הלאה.

אורי מקלב: היה.

אורי מקלב: אז חבר הכנסת ישראל אייכלר.

רוני בר-און: איננו.

רוני בר-און: הלאה.

אורי מקלב: למה ישראל אייכלר איננו?

אורי מקלב: למה הוא איננו, עם כל הכבוד?

אורי מקלב: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

אורי מקלב: לאחר מכן – חבר הכנסת יעקב כץ.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני מבקר המדינה והצוות, ביקורת תהיה.

ישראל אייכלר: מדינה או גוף או בית שאין בו ביקורת עלול להיסחף ולהידרדר.

ישראל אייכלר: ביקורת עצמית וביקורת חיצונית הן דברים מאוד מאוד חשובים, ולכן עבודת מבקר המדינה היא עבודה חשובה מאוד, בפרט במדינה שיושבים בה מאות אלפי פקידים ואנשים שממונים על כספי ציבור, ועניין הביקורת הוא לא רק אם האיש גנב כסף לכיסו או לא, אלא גם אם הכספים מתחלקים בדרך הוגנת – – –

אורי מקלב: חבר הכנסת ברכה, אני מבקש ממך כבר לעזור, כסגן יושב-ראש הכנסת, קצת להשליט איזה סדר בסביבה שלכם.

מוחמד ברכה: עוד לא, עוד לא.

אורי מקלב: זה כבר הכנה לתפקיד בעוד כמה זמן.

מוחמד ברכה: אחמד טיבי יושב עדיין.

אורי מקלב: בוא נראה אותך עושה את זה עכשיו באזור.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: נאפשר לחבר הכנסת אייכלר להמשיך בדבריו.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: אפשר להפריד בין הקואליציה לאופוזיציה קצת, חבר הכנסת שי, חברת הכנסת רגב?

אורי מקלב: מעירים לי כאן שיש יותר מדי רעש בסביבה.

אורי מקלב: בבקשה.

נחמן שי: כל פעם שאנחנו מדברים.

אורי מקלב: לא, אני לא מפריד בין הקואליציה הזאת.

ישראל אייכלר: תודה, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: פעם היו אומרים: שהשונאים שלי ידברו ולא יקשיבו להם.

ישראל אייכלר: קללה כזאת.

ישראל אייכלר: כך שכשהם מדברים, אנשים רוצים שיקשיבו להם.

ישראל אייכלר: אחרת אין טעם בדיבור.

ישראל אייכלר: אז אני חוזר ואומר, שהביקורת צריכה להיות לא רק אם האיש מעל, גנב או עבר על החוק, אלא גם אם החלוקה נעשית בצדק.

ישראל אייכלר: אני לא בטוח שזה על-פי חוק מבקר המדינה תפקידו של מבקר המדינה, אבל יכולים להיות מצבים שאנשים רעים לא לוקחים לעצמם פרוטה אבל ממררים את החיים לאנשים זכאים, אם זה בביטוח הלאומי, אם זה באוצר המדינה ואם זה ברשויות המסים, אם זה בעיריות.

ישראל אייכלר: ולא מדובר פה על שחיתות ודברים כאלה אלא על השחתה ועל רשעות שאני לא יודע אם הממונה על פניות הציבור צריך לטפל בזה או המבקרים צריכים לטפל בזה.

ישראל אייכלר: בשעתו יזמתי, אדוני היושב-ראש, שהיה עד היום יושב-ראש הוועדה לפניות הציבור, יזמתי הצעת חוק פניות ציבור, שיהיה איזה מנגנון שידאג לכך שלא תהיה עריצות שלטונית, גם אם זה חוקי.

ישראל אייכלר: ואז באו אלינו המבקרים ואמרו: לא צריך, אנחנו כמבקרי המדינה המבקרים נעשה את זה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע מה נהיה עם זה, כי בינתיים עזבתי את הכנסת ורק עתה חזרתי.

ישראל אייכלר: בכל מקרה, לא משנה מי יעשה את זה – – –

אורי מקלב: הזכירו אותך הרבה היום בטקס הפרידה, בשנים שאתה החזקת ואתה ניהלת את הוועדה.

אורי מקלב: תהיה לך גם הזדמנות עכשיו להגיש הצעת חוק, אתה לא צריך להיות דווקא יושב-ראש הוועדה לפניות הציבור כדי להגיש הצעת חוק כזאת.

ישראל אייכלר: אולי נעשה משהו ביחד, ואני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: אבל הייתי רוצה לשמוע גם את דעת מבקר המדינה ומבקרי הפנים, האם הם מוכנים לקחת על עצמם את המשימה הזאת גם.

ישראל אייכלר: אני יודע שמבקר המדינה הוא גם הממונה על תלונות הציבור אבל לא על פניות ציבור.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, תלונה היא שהיתה פה הנהגה לא בסדר על-פי החוק; פנייה היא שיהיה יחס הוגן והגון של הפקיד, של המשרד, של הוועדה.

ישראל אייכלר: למשל, יש ועדות בביטוח הלאומי שעושות צרות גדולות לאנשים בדברים שמגיעים להם, אבל על הגבול.

אורי מקלב: אבל ייעול זה שינוי התנהלות שהיא גם לפי חוק אבל צריך לשפר אותה.

אורי מקלב: זה תפקיד הביקורת.

ישראל אייכלר: הכול צריך להיות לפי החוק והסדר, אבל זה צריך להיות במידת הרחמים והחמלה.

ישראל אייכלר: עכשיו לנושא הביקורת בישיבות, שזה דבר שעלה עכשיו לכותרות.

ישראל אייכלר: נמצאת פה שרת התרבות, וישבתי תקופה מסוימת במועצת התרבות, והייתי שואל תמיד מי מבקר את מוסדות התרבות, כמה אנשים היו, כמה אנשים באו; לא רק במישור החשבונאי המשרדי, שאת זה אתם בוודאי עושים בצורה הטובה ביותר, ויש גם אצלכם מבקר פנים, אלא האם מישהו מבקר את תקציבי התרבות לפי שיעורים, לפי הופעות, כמו שעושים בישיבות ובתרבות חרדית.

ישראל אייכלר: אמרו לי: לא, יש באוצר מערכת של ביקורת כללית, אין ביקורות מיוחדות למשרד התרבות.

ישראל אייכלר: אני מקווה שאני מדייק.

אורי מקלב: נא לסיים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדרוש, ופניתי גם לשר החינוך, ואני ממש מסיים, ומבקש גם את עזרת מבקר המדינה, שתהיה אחידות בביקורת.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, לא יעלה על הדעת שבמכולת x יבואו 20 פקחי מס הכנסה, ובמכולת y איש מס ההכנסה ייכנס פעם בשנה.

ישראל אייכלר: זה לא יעלה על הדעת דבר כזה.

ישראל אייכלר: זה ברור מאליו שיש להם כללים במס הכנסה, שאסור שיהיו אפליה ואיפה ואיפה בין נישומים לנישומים.

ישראל אייכלר: אותו דבר צריך להיות בין מוסדות מתוקצבים.

ישראל אייכלר: חייבים להיות כללים אחידים.

ישראל אייכלר: לא יהיו ביקורות בישיבות יותר מאשר באוניברסיטאות, במכללות, במוסדות תרבות ובכל מקום אחר.

ישראל אייכלר: זאת הבקשה שלי, ואני חושב שזה יהיה תיקון גדול, ואני מודה לכם מאוד על ההקשבה.

ישראל אייכלר: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, חבר הכנסת אייכלר.

אורי מקלב: חבר הכנסת יעקב כץ – לא נמצא.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין – גם כן לא נמצא.

אורי מקלב: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על סיכומיה והצעותיה של הוועדה לביקורת המדינה.

אורי מקלב: ראיתי שהבאת הרבה ספרים אתך.

מיכאל בן-ארי: יש לי הרבה ביקורת.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: לרשותך שלוש דקות.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי אתמול את חבר הכנסת פואד בן-אליעזר מדבר על ההתנחלויות: מיליארדים, מיליארדים, מיליארדים.

מיכאל בן-ארי: רבותי, מי שראה את ההסכם הקואליציוני – – –

שלמה מולה: מה הקשר?

מיכאל בן-ארי: תיכף תשמע מה הקשר.

מיכאל בן-ארי: זו ביקורת המדינה.

שלמה מולה: מה הקשר?

מיכאל בן-ארי: תיכף תשמע.

מיכאל בן-ארי: איפה היתה ביקורת המדינה בהסכמים הקואליציוניים של מפלגת העבודה, עם כל הכסף שהם צבעו לטובת הקיבוצים ועם העובדה שהאדמות של הקיבוצים שמצפון ומדרום לגוש-דן – נשארו האדמות החקלאיות האלה?

מיכאל בן-ארי: אתם לא משתמשים באדמות החקלאיות, תשחררו את זה לטובת הרצלייה, לטובת ראשון-לציון.

שלמה מולה: תגיש בקשה למבקר המדינה שיבדקו.

מיכאל בן-ארי: סליחה, שלמה מולה, אתה צריך להיות אתי בעניין הזה.

מיכאל בן-ארי: אתה צריך להיות אתי בעניין הזה.

שלמה מולה: לא, אני אתך, אבל תגיש בקשה שיבדקו.

מיכאל בן-ארי: הכסף להתנחלויות אבד למען שיקום שכונות.

מיכאל בן-ארי: בדיוק אתמול סיפרתי משהו, ובזה אני אסיים, לא אאריך.

שלמה מולה: האמת שזה לא כל כך נורא.

אורי מקלב: חבר הכנסת מולה.

מיכאל בן-ארי: אני ראיתי באחד הטוקבקים שבקרני-שומרון לא יקבלו אנשים משכונת-התקווה.

מיכאל בן-ארי: סיפרתי אתמול שיש ילד אחד שנולד באיזה מרתף מלא מים בשכונת-התקווה, לפני 50 וכמה שנים, והוא היום ראש המועצה של קרני-שומרון הנבחר בפעם השנייה.

מיכאל בן-ארי: אז, רבותי, ועם ישראל שישמע: הפתרון האמיתי לבעיות זיהום האוויר, הפתרון האמיתי לבעיות הדיור, הפתרון האמיתי לביטחון עם ישראל – כמה מיליארדים עלתה לנו ההתנתקות, הגירוש, ואיזה מחיר אנחנו משלמים עכשיו על זה מבחינה ביטחונית ומבחינה כספית.

מיכאל בן-ארי: שלא לדבר על פרשת גלעד שליט שהביאו עלינו.

מיכאל בן-ארי: לכן כל שקל ושקל שיושקע ביהודה ושומרון, זה לביטחון מדינת ישראל, זה לטובת איכות הסביבה, כי כולם מצטופפים בגוש-דן.

מיכאל בן-ארי: כשאני יורד מההרים לכיוון תל-אביב, אני רואה את הענן השחור ואני מרחם עליהם.

מיכאל בן-ארי: לכן, אדוני, איש ביקורת המדינה צריך לומר את הדברים האמיתיים: יהודה ושומרון הם הפתרון, הם חלק מארץ-ישראל.

מיכאל בן-ארי: איך אפשר לקחת את התוואי של ארץ-ישראל ובאמצע לחתוך אותה – כל מי שמכיר את הציור הזה – ולחתוך את הלב של ארץ-ישראל, חס ושלום, מתוך הארץ הזאת?

מיכאל בן-ארי: מי שחותך את הלב חונק אותה; חונק אותה בתחבורה, חונק אותה בזיהום האוויר, חונק אותה בעתודות הקרקע שלה.

מיכאל בן-ארי: שאלה פה פעם איזה חברת כנסת אחת: הלכתם שם כדי לגור?

מיכאל בן-ארי: התשובה היא כן.

מיכאל בן-ארי: ואנחנו קוראים לכל ההמונים.

מיכאל בן-ארי: היום שמעתי איזה פרופסור שביט אחת, שהיא נגד זה שמשקיעים בהתנחלויות, שבית באלקנה עולה 200,000 שקל.

מיכאל בן-ארי: שתמצא לי את השירותים באלקנה שעולים 200,000 שקל ואני אודה לה.

מיכאל בן-ארי: אין דירה אחת למכירה ביהודה ושומרון, וברגע שיש – אז בואי תקני.

מיכאל בן-ארי: 200,000 שקל לא מונעים מאף אחד לבוא ולגור.

מיכאל בן-ארי: הפוך.

מיכאל בן-ארי: אבל בואו נבנה לא אלפים, רבבות של בתים: לחרדים, לדתיים הלאומיים, לחילונים, לעולים החדשים.

מיכאל בן-ארי: זאת יהודה ושומרון, שהיא בעצם הפתרון.

מיכאל בן-ארי: וההתנפלות הזאת מראה את העליבות של מי שלא מחפש פתרון אלא מחפש להתסיס ולהצית פה אש.

גאלב מג'אדלה: שטח כבוש.

מיכאל בן-ארי: זה שטח כבוש על-ידי העם היהודי שחזר לארצו, ידידי חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: – – – החוק עליו.

מיכאל בן-ארי: אנחנו נחיל את החוק עליו.

מיכאל בן-ארי: יבוא היום, לא רחוק היום.

אורי מקלב: תודה לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

אורי מקלב: חבר הכנסת וסגן יושב-ראש הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה, הגיע זמנך לדבר.

אורי מקלב: הקדמנו אותך כי אתה אמור להחליף אותי.

אורי מקלב: ולאחריו – חבר הכנסת זחאלקה, אם יהיה פה, ואם לא – חבר הכנסת עתניאל שנלר.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הבשורה והדבר שאפשר לומר עליו שבחים בתקופה האחרונה, עם מה שמתחולל בחברה הישראלית, הוא שאנחנו זכינו לביקורת טובה, לביקורת מעמיקה, למינוף במעמד המבקר וצוות משרדו והמוסד של מבקר המדינה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לכם את זה בתור שר שזכה גם לביקורת, וקיבלתי אותה בהבנה, כי אמרתי שבאתי למלא את תפקידי.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות שבדרך אנחנו עושים גם טעויות.

גאלב מג'אדלה: להיפך, המבוקרים, אחרי שהם עוזבים את התפקיד ומעיינים בדוח, רואים שלמדו מזה דברים.

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שמי שמשכיל להבין יודע לא לחזור על טעויות, גם בשעת לחץ, גם מחוסר ניסיון, גם מחוסר ידע, גם מהאווירה שמצפים ממנו המון ויש זמן קצר וצריך להספיק לעשות הרבה.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר לך, כבוד יושב-ראש ועדת הביקורת החדש, ברכות על המינוי, אבל תדע לך, זו לא משימה קלה.

גאלב מג'אדלה: זו משימה כבדה, יש בה רקורד גדול של ממלכתיות, לראות את הדברים, מה בטובתה של החברה הישראלית, מה בטובתו של הנושא שדנים בו.

גאלב מג'אדלה: התחלתי את הקדנציה שלי כחבר ועדת הביקורת ולא פעם הלכתי נגד הקואליציה כי צו מצפוני אמר לי אחרת.

גאלב מג'אדלה: חברך, קודמך לתפקיד, עשה עבודתו נאמנה.

גאלב מג'אדלה: היו לי אתו חילוקי דעות, הגדול בהם הוא נושא השרפה בכרמל, שאני סברתי שיש להטיל על מבקר המדינה לבדוק את הנושא ולא להקים ועדת חקירה.

קריאה: אתה טעית, אגב.

גאלב מג'אדלה: ולא טעיתי.

גאלב מג'אדלה: ולא טעיתי.

גאלב מג'אדלה: מפני שאני סברתי שכבוד מבקר המדינה יביא לנו תוצאות מהר יותר, טובות יותר, מוועדת חקירה, שהיתה מתחילה לעבוד, אני לא יודע מתי.

גאלב מג'אדלה: גם ראינו את ועדות החקירה הקודמות ולאן הגענו אתן.

גאלב מג'אדלה: היום אני יודע שצדקתי עוד יותר.

גאלב מג'אדלה: זו הזדמנות וזה הזמן לומר לכבוד מבקר המדינה ומוסד המבקר: יישר כוח על כל מה שאתם עושים.

גאלב מג'אדלה: אני, כמבוקר, אומר לך את זה; אני, כאיש ציבור, אומר לך את זה, וכמחוקק.

גאלב מג'אדלה: יישר כוח.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

אורי מקלב: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לא נמצא.

אורי מקלב: חבר הכנסת עתניאל שנלר – גם כן לא.

אורי מקלב: חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה.

אורי מקלב: לאחריו – חבר הכנסת משה גפני.

אורי מקלב: ואחרון הדוברים – חבר הכנסת ויושב-ראש הוועדה רוני בר-און.

אורי מקלב: כמובן, הרשימה כבר סגורה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, ביקשתי לדבר.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אז אחרי מאיר שטרית, טלב אלסאנע.

אורי מקלב: ברשימות שלי זה לא נמצא, אנחנו נסדר את זה.

אורי מקלב: אוקיי.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לברך את יואל חסון על עבודתו המסורה כיושב-ראש ועדת ביקורת המדינה.

מאיר שטרית: אני מברך את היושב-ראש הנכנס, ידידי רוני בר-און, שאין לי ספק שהוא יעשה עבודת קודש בוועדה הזאת.

מאיר שטרית: לפי הרגשתי זה תחום שהוא מאוד אוהב ואין לי שום ספק שידו תהיה בכול, ואני לא אומר יד כול תהיה בו.

מאיר שטרית: אבל טוב שגם יהיה תיאום טוב בינו לבין המבקר, ואני מברך גם את המבקר שנמצא פה וכן את צוות משרדו.

מאיר שטרית: נדמה לי שמאז המינוי של המבקר דבר חדש קרה בארץ: לא עוד דוחות ביקורת על נייר דק, שהיו שמים אותם במקום הנכון, אלא דוחות שנעשים תוך כדי, עם הסתכלות חדשה לגמרי, עם חשיפת פרטים של אנשים מבוקרים, ללא מורא, ללא חשש.

מאיר שטרית: לדעתי זה יוצר הרתעה, וזה בעצם מה שנחוץ למבקר – ליצור הרתעה במערכת, שאנשים יחששו לעשות דברים לא טובים או לא נכונים, שמא מחר הם ימצאו את עצמם מכהנים בדוח המבקר.

מאיר שטרית: טוב עשה המבקר ששינה את הדרך של הביקורת.

מאיר שטרית: צריך לברך על זה, כי זו המשמעות של ביקורת.

מאיר שטרית: ביקורת בדיעבד היא הרבה פעמים חסרת ערך.

מאיר שטרית: אני חושב שביקורת תוך כדי היא זולה הרבה יותר, היא קצרה הרבה יותר, היא אפקטיבית הרבה יותר.

מאיר שטרית: אני מברך את המבקר וצוות משרדו על הגישה הזאת, כי זו הגישה הנכונה; בניגוד לעבר, לצערי, שדוח המבקר היה לו ערך מסוים, מגישים אותו ליושב-ראש הכנסת ובזה כמעט נגמר העניין.

רוני בר-און: אתה מברך את המבקר, והמבקר מבקר את המברך.

מאיר שטרית: בסדר גמור, זה טוב מאוד.

מאיר שטרית: גם אני הייתי בביקורת של המבקר, וזה בסדר גמור.

מאיר שטרית: אין לי טענות.

מאיר שטרית: להיפך, אני חושב שחובתו של מבקר היא לבקר את המערכות וחובתם של אנשים מבוקרים לתקן את הליקויים.

מאיר שטרית: ייתן שיש כאלה שכשמינו את המבקר לא ציפו שתהיה גישה כזאת ושתהיה ביקורת, ואולי חלקם מתחרטים על כך.

מאיר שטרית: אני לא מתחרט.

מאיר שטרית: אני באמת מברך, בכל לב, את עבודת הביקורת הזאת, כי זה קריטי ליכולת שלנו כמדינה אכן לתת לכולם, מה שנקרא טיפול שווה ערך, לא להפלות אחד לעומת השני, לנהוג בתבונה ובחוכמה, להשתמש בכסף הציבורי במידה הראויה ובדרך הראויה, לטובתו של עם ישראל ולטובתה של מדינת ישראל, ולא לחשוב שהכיס הציבורי הוא כיס פרטי של מישהו.

מאיר שטרית: אני אומר את זה, אדוני, בצער, מכיוון שאני רואה גם תופעות, גם בממשלה הנוכחית, של חוסר אחריות.

מאיר שטרית: יכולתי להביא דוגמאות שהמבקר ביקר אותן, וכתוצאה מזה גם נעשו פעולות.

מאיר שטרית: אגב, הדוגמה הכי בולטת זה סלילת כבישים.

מאיר שטרית: ראינו את השלטים הענקיים שהקימו בכל מקום – ראש הממשלה ושר התחבורה עושים כביש א', כביש ב' – שבחלקם בכלל לא היה להם בהם יד ורגל, ואחרי הביקורת השלטים האלה מכוסים עד היום.

מאיר שטרית: אני לא מבין למה לא מורידים אותם, אבל עד היום הם עומדים מכוסים.

מאיר שטרית: זו רק דוגמה קטנה, ואני יכול להביא דוגמאות למכביר בתחומים אחרים לגמרי.

רוני בר-און: לחץ לך בטעות עשר דקות.

מאיר שטרית: שיהיה מבסוט, מה אתה רוצה, אדרבה.

מאיר שטרית: על כל פנים, אני חושב שצריך לחשוב בעניין הזה שלביקורת יש חלק חיובי – החלק הטוב בביקורת, והציבור הרחב בארץ לדעתי גם מקבל אותה, מעריך אותה, יודע שיש עין בוחנת את פעולות הממשלה, פעולות השרים בה, פעולות הגופים הציבוריים.

מאיר שטרית: חשוב שתהיה עין כזאת בוחנת, כי עין בוחנת מהצד, עין אובייקטיבית, רואה דברים שלעתים צריך ללמוד מהם.

מאיר שטרית: זה לא היה קורה אם המבקר לא היה עובד בדרך שהוא עובד בה.

מאיר שטרית: לכן אני מברך על העבודה של המבקר וצוות משרדו.

מאיר שטרית: בכל התחומים שהמבקר נגע בהם רואים שינוי.

מאיר שטרית: רואים שינוי בגישה, שינוי בגופים המבוקרים ושינוי בדרך הטיפול בליקויים.

מאיר שטרית: אגב, גם זה חשוב, כי לא מספיק שהיתה ביקורת; צריך גם מעקב אחר תיקון הליקויים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת חסון ציין שהעבירו תיקון לחוק שמחייב את האנשים לתקן את הליקוי, ומי שאינו מתקן, זה נחשב כעבירת משמעת.

מאיר שטרית: זה טוב, זה מהדק את הביקורת על הגופים המבוקרים ונותן כלים גם לוועדה וגם למבקר לעקוב אחרי תיקון הליקויים.

מאיר שטרית: המערכות שזקוקות לביקורת הן לא רק הממשלה ולא רק הרשויות המקומיות.

מאיר שטרית: אני חושב, אגב, שצריך להכניס גופים נוספים, שהיום הם לא תחת הביקורת של המבקר.

מאיר שטרית: אחת הדוגמאות הכי בולטות, אני אומר את זה בצער, זאת ההסתדרות הכללית, שהיא גוף ציבורי.

גאלב מג'אדלה: יש להם מבקר פנים.

מאיר שטרית: ממש, שווה לכפרות, מבקר פנים.

מאיר שטרית: צריך להכניס את ההסתדרות הכללית תחת הביקורת של המבקר.

מאיר שטרית: אני חושב שההסתדרות הכללית, כגוף ציבורי, שחיה מכסף ציבורי לא מבוקר – זה דבר לא נכון.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך להכניס אותה לביקורת.

מאיר שטרית: זה רק יועיל, גם לארגון העובדים.

מאיר שטרית: מה שקורה בהסתדרות הוא חסר שליטה לחלוטין של מישהו – אין עליו שום עין בוחנת.

מאיר שטרית: המבקר הפנימי של ההסתדרות הוא מבקר של ההסתדרות, כבודו במקומו מונח.

מאיר שטרית: גם יכולתי להגיד לך שבכל משרד יש מבקר פנימי, so?

מאיר שטרית: שווה לכפרות.

מאיר שטרית: בכל עירייה יש מבקר פנימי, גם שווה לכפרות.

מאיר שטרית: יותר חשוב שיהיה מבקר חיצוני, ולא מבקר פנימי.

מאיר שטרית: מבקר פנימי, עם כל הכבוד, יכול להעיר תשומות רק כשנוח לו, או כשמשהו לא נוח הוא מתחיל לבקר באמת את הגוף הפנימי שבו הוא יושב.

מאיר שטרית: מבקר חיצוני אין לו אינטרס, תפקידו לבקר את הגופים מבחוץ.

מאיר שטרית: לכן ראוי, אדוני, יושב-ראש הוועדה הנכנס, אם תעשה את זה בתקופה הקצרה הזו שתהיה לך עד החלפת הממשלה.

מאיר שטרית: אם תספיק רק את זה, כבר הרווחת את הקדנציה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: אני עכשיו.

גאלב מג'אדלה: אתה אחריו.

גאלב מג'אדלה: לי יש רשימה.

גאלב מג'אדלה: חברים יקרים – – –

אחמד טיבי: התחלפנו.

גאלב מג'אדלה: אם אתם מתחלפים, צריך ליידע אותי.

גאלב מג'אדלה: אתם לא מתחלפים ביניכם.

אחמד טיבי: – – –

גאלב מג'אדלה: תפאדל, אבל תיידעו אותי.

גאלב מג'אדלה: צריך ליידע את היושב-ראש.

אחמד טיבי: יידעו.

גאלב מג'אדלה: לא יידעו, הנה.

אחמד טיבי: לא אתה, אז מישהו צריך ליידע אותך.

אחמד טיבי: יודע לסגן מזכיר הכנסת.

גאלב מג'אדלה: למה אתה לא מודיע ליושב-ראש?

גאלב מג'אדלה: אתה מכשיל את היושב-ראש בעבודתו.

גאלב מג'אדלה: לרשותך שלוש דקות.

רוני בר-און: אחמד – – –

אחמד טיבי: גם אצלנו יש בעיות כאלה, לא רק אצלכם.

רוני בר-און: לא ידעתי.

גאלב מג'אדלה: שלוש דקות, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מצאתי לנכון לעלות כדי לומר שאני מלא הערכה למבקר המדינה ולפועלו.

אחמד טיבי: אני חושב שהוא הכניס שיטה חדשה של עבודה, שמאירה בזרקור הביקורת הציבורית הנכונה, את עבודות המוסדות השונים של המדינה.

אחמד טיבי: ומדי פעם אני קורא, אני שומע ביקורת שהמבקר הוא תקשורתי מדי.

אחמד טיבי: דווקא על כך אני רוצה לחלק לו שבחים, כי ביקורת חייבת להיות תחת אור השמש, ותחת אור השמש אפשר רק באמצעות חשיפה תקשורתית: ליידע את הציבור על מפגע כאן, על עבירה כאן, על חציית קווים כאן, על ניצול לרעה של סמכות או של תקציב.

אחמד טיבי: לכן, מכובדי השופט לינדנשטראוס, טוב אתה עושה שאתה משתמש בתקשורת כדי לחשוף וליידע את הציבור בתוצאות עבודתך ועבודת הצוות המסור שנמצא בלשכתך.

אחמד טיבי: מי בדרך כלל זקוק לסעד של מבקר המדינה ובתי-המשפט?

אחמד טיבי: בדרך כלל אנשים חלשים, קבוצות מיעוט ואנשים שמרגישים שהתעמרו בהם.

אחמד טיבי: כנציג קבוצת מיעוט אני מצפה ממבקר המדינה להתייחס יותר אל המצוקות של האוכלוסייה הערבית.

אחמד טיבי: יש הרבה מה לבדוק.

אחמד טיבי: אגב, לבדוק גם ביחס מוסדות המדינה לערבים ולבדוק גם חציית קווים וטעויות ועבירות בתוך החברה הערבית, דברים הקשורים בצורך בביקורת.

אחמד טיבי: כן, לפעמים אור השמש לא מגיע לשם כי חושבים שזאת החצר האחורית שלא צריך לבדוק.

אחמד טיבי: צריך לבדוק בעיקר ברשויות מקומיות מסוימות.

קריאה: לא חושבים שהחוק לא חל שם?

אחמד טיבי: זאת טעות, זאת טעות.

אחמד טיבי: הנה, אני קורא ליותר חשיפה, ליותר ביקורת.

אחמד טיבי: יש מקומות שמחייבים ביקורת.

אחמד טיבי: אני גם רוצה לאחל לך, חברי חבר הכנסת רוני בר-און, הצלחה, ולהודות לקודמך חבר הכנסת יואל חסון.

אחמד טיבי: אני בטוח שבכשרונך ויכולתך אתה תוכל לצקת תוכן וצבע נוסף לתפקיד הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

גאלב מג'אדלה: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה בהזדמנות הזאת להביע את הערכתי למבקר המדינה ולצוות המשרד, שמוכיח גם ברגעים קשים את העקביות ואת השיטתיות ואת חוסר הנכונות לפעמים גם להתפשר על דברים שהם צודקים ונכונים.

טלב אלסאנע: קל מאוד לשחות עם הזרם אבל קשה מאוד לשחות בניגוד לזרם.

טלב אלסאנע: לא פעם קורה שמכוונים את הביקורת כלפי השליח או לגוף השליח במקום להתייחס לגוף העניין.

טלב אלסאנע: כאשר המבוקר רואה את המראה שמשתקף מתוך הראי, אז הוא מנסה לשבור את הראי על-ידי ביקורת לגבי הגוף של המבקר.

טלב אלסאנע: לדעתי הוא עושה טעות.

טלב אלסאנע: הרבה עוולות היו נחסכות אילו המשרדים המבוקרים היו מאמצים את הדוח של המבקר והיו מתקנים את העוולות.

טלב אלסאנע: השרפות בכרמל, אוהלי המחאה והבעיות, המצוקה – הרבה תופעות חברתיות לדעתי היו באות על המענה אילו לממשלה ולמשרדים המבוקרים היתה התייחסות יותר רצינית.

טלב אלסאנע: לכן לדעתי הכנסת חייבת לתת את דעתה איך אפשר לאלץ את הגופים המבוקרים להתייחס ביתר רצינות ושיהיו יותר אכיפה ושיניים, מנגנון אכיפה לגוף מבקר המדינה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לאחל הצלחה ליושב-ראש החדש של ועדת הביקורת.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת יואל חסון, כל סוף זה התחלה למשהו חדש אחר.

טלב אלסאנע: אני מאחל לך הצלחה בהמשך הקריירה.

טלב אלסאנע: אני חושב שחבר הכנסת רוני בר-און ימלא את התפקיד בצורה הראויה.

טלב אלסאנע: לא קל להיות יושב-ראש ועדת ביקורת ולהתעמת ולהוביל עמדות גם מול קואליציה דורסנית כזאת.

טלב אלסאנע: בהזדמנות הזאת, רבותי, אני רוצה לברך חבר יקר, שמילא תפקיד מאוד חשוב בצורה ראויה, מכובדת, גם לכנסת וגם למגזר הערבי שהוא מייצג, חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, שלדעתי מילא את תפקיד סגן יושב-ראש הכנסת בצורה מכובדת.

טלב אלסאנע: הוא הוכיח שלא התפקיד עושה את האדם, לפעמים האדם הוא הנותן את התוכן לתפקיד שהוא ממלא.

טלב אלסאנע: הוא מילא את התפקיד בצורה שנונה, בצורה מכובדת, עם תשובות שמצביעות על הרבה חוכמה.

רוני בר-און: בהרבה חוש הומור.

טלב אלסאנע: והרבה חוש הומור הכניס, גם לפעמים ברגעים שהכנסת היתה ישנונית.

טלב אלסאנע: לפעמים גם דיונים משעממים, הכניס בהם איזה תבלין והכניס גם כן אווירה אחרת.

טלב אלסאנע: לדעתי הוא מילא את זה למופת ולדוגמה, ואני מאחל לך הצלחה.

זהבה גלאון: אתם באותה סיעה?

טלב אלסאנע: לשם שינוי באותה סיעה ומפרגנים אחד לשני.

זהבה גלאון: איך זה קרה?

טלב אלסאנע: עוד לא התקלקלנו, לא למדנו את הכול מהיהודים.

רוני בר-און: התחלת?

טלב אלסאנע: לכן אני מאחל לך הצלחה בתפקידך החדש.

טלב אלסאנע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת הרב משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצטרף לדברים האחרונים של חבר הכנסת טלב אלסאנע, על אחמד טיבי שהיה סגן יושב-ראש הכנסת וניהל את הישיבות בטוב טעם, בהומור.

משה גפני: האמת היא שהוא אמר לי שאם הוא היה מתגייר הוא היה עובר לדגל התורה.

משה גפני: זה נכון, בסך הכול, אבל הוא לא מתכוון להתגייר.

אחמד טיבי: לא אמרתי.

משה גפני: אבל באמת, אני יושב לידו, אדוני היושב-ראש, אני רווה נחת.

רוני בר-און: הוא ש"ס?

משה גפני: הוא לא ש"ס, מה אתה סתם?

משה גפני: אני מברך את חבר הכנסת יואל חסון, שהיה יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה ועשה את זה גם כן בטוב טעם.

משה גפני: אני מברך אותך, חבר הכנסת רוני בר-און – בגללך עליתי לדבר; לא נרשמתי אבל בגללך עליתי לדבר.

משה גפני: אני יודע שכשאתה לוקח דברים אתה עושה אותם באופן יצירתי.

משה גפני: ואני כל הזמן התלבטתי איפה אני הולך לעשות את הדבר הזה, יכול להיות שאני הולך לעשות את זה בוועדה לביקורת המדינה אם אתה תסכים.

משה גפני: יש מצוקה כלכלית מאוד קשה במדינה, האזרחים סובלים, מצוקת דיור, באמת משהו שצריך לטפל בו, אנחנו מתריעים על זה הרבה זמן; ועדת הכספים עסקה בזה רבות, אמרה את מה שצריך לעשות, עד שהגעתי לפתרון.

משה גפני: למה צריך לאמץ את המוח ואת הראש בכל מיני חישובים כלכליים ומקרו-כלכלה ומסים ישירים ומסים עקיפים, יש פתרון.

משה גפני: יש פרשן פוליטי ופרשן כלכלי מהשורה הראשונה, בור ועם הארץ, לא מבין מהחיים שלו בכלכלה, אם הוא לא היה יהודי הייתי אומר אפילו שהוא אנטישמי, והוא אומר בערוץ-2 השבוע, הוא אומר מה הפתרון – נחמיה שטרסלר.

משה גפני: הוא אומר: עבור החרדים, למשל – זה בטלוויזיה הישראלית, יהודית, נכתב ושודר – עבור החרדים למשל כמעט שלא קיימת בעיה לרכוש דירה ברבע מחיר ולקבל משכנתאות.

משה גפני: יש במדינת ישראל, אדוני יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, יש אפליה, אין שוויון בתקציבי המדינה.

משה גפני: חרדי יכול לקנות דירה ברבע מחיר; חילוני קונה דירה ב-500,000 שקלים, כמה זה רבע מ-500,000 שקל?

רוני בר-און: 125.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: עוד פחות.

משה גפני: החרדי קונה אותה ברבע מחיר.

משה גפני: לא רק שהוא קונה אותה ברבע מחיר, החילוני לא יקבל משכנתה, החרדי יקבל משכנתה.

משה גפני: אז חשבתי, אולי אני לא יודע, בכל זאת – נחמיה שטרסלר הוא הפרשן הכלכלי הבכיר – אז הוא לא מסתפק בדירה: מערכת החינוך שלהם מספקת טיפול בילדים עד 16:00 יחד עם ארוחת צהריים, כמעט מבלי לשלם כל מחיר.

משה גפני: אין לי ילדים בבית-הספר.

משה גפני: יש לי נכדות ונכדים.

משה גפני: הנכדות שלי והנכדים שלי לומדים בבית-ספר, בית-ספר גדול בבני-ברק.

מאיר שטרית: עד 17:00.

משה גפני: עד 17:00.

משה גפני: מה זה עד 17:00?

משה גפני: ב-12:15; הרבה פעמים הם אומרים לסבא – האמא עובדת והאבא לומד – תעשה טובה, תוציא אותם, כי הם מסיימים ב-12:15.

משה גפני: אני התכוונתי להתקשר לנחמיה שטרסלר ולהגיד לו: למה שאני אוציא את הילדות האלה, תוציא אותן אתה.

משה גפני: הרי הם עד 17:00.

משה גפני: והבת שלי, אמא שלהן, אומרת לי: תעשה לי טובה, אם אתה בבית ולא בכנסת, תכין להם סנדוויץ', אין אוכל בבית-ספר.

משה גפני: פשוט אנטישמי, פשוט לא יאומן איך האיש הזה מוגדר כפרשן כלכלי.

משה גפני: אני לא מדבר על חישובים מתמטיים.

משה גפני: חרדי קונה דירה ברבע מחיר, הוא מקבל משכנתה – מה שהחילוני לא מקבל.

משה גפני: הוא, הילדים שלו לומדים עד 17:00, הוא מקבל ארוחת צהריים כמעט חינם.

משה גפני: אני אומר לכם, זה בדיוק מה שהיה במדינות מסוימות בעולם: כשהיה רע לגויים, הם עשו פוגרום על היהודים, כשהיהודים חיו במצוקה, חיו בגטו.

משה גפני: עשו להם פוגרום בגלל שהיה איזה מטיף שאמר: היהודים לוקחים לכם את כל הכסף.

משה גפני: אומר נחמיה שטרסלר: תדעו לכם איפה הפתרון – החרדים.

משה גפני: יש יושבי אוהלים בשדרות-רוטשילד או בקריית-שמונה או בבאר-שבע, אין לכם דירות?

משה גפני: החרדים לקחו את כל הדירות ברבע מחיר, והם קיבלו משכנתאות מהכסף שלכם, מתקציב המדינה.

משה גפני: עבדתם, שילמתם מסים, הם בכלל לא משלמים מסים.

משה גפני: ולא רק שיש להם את הדירה, הם שולחים את הילדים שלהם לבית-ספר עד 17:00.

משה גפני: ואם אתם חושבים שהם רעבים כמו הילדים שלכם, אתם טועים, הם מקבלים ארוחת צהריים, כמעט חינם.

משה גפני: אני לא מתכוון להבליג על זה.

משה גפני: מה שחשבתי, לא לדבר במליאת הכנסת, לקרוא לו לעימות פומבי.

משה גפני: אני מזמין את נחמיה שטרסלר להתעמת אתי.

משה גפני: אם זה נכון – אני פונה למבקר המדינה למה נותנים לחרדים דירות ברבע מחיר ולמה נותנים להם לימודים עד 17:00 ולמה נותנים להם ארוחת חינם.

נחמן שי: העיקר שהגעת – – – בסוף.

משה גפני: ומכיוון שאני יודע את העובדות, שיבוא מולי נחמיה שטרסלר, ואם לא – אני דורש להוריד לו את הרשיון.

נחמן שי: איזה רשיון?

משה גפני: רשיון של פרשן פוליטי, פרשן כלכלי.

נחמן שי: אין רשיון.

נחמן שי: זה כמו חבר כנסת – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

קריאות: – – –

משה גפני: אני יודע, אני יודע – – –

גאלב מג'אדלה: אתה יכול לפנות למועצת העיתונות.

משה גפני: עזוב את מועצת העיתונות.

משה גפני: אני יודע – – –

רוני בר-און: גפני, יש שני מקצועות – –

משה גפני: אני הולך להגיד את זה, אל תיקח לי את הבדיחה.

רוני בר-און: – – שבהם לא צריך רשיון – לא לעיתונאי ולא לראש ממשלה.

משה גפני: לא ראש ממשלה.

משה גפני: חבר כנסת.

קריאה: זה צריך רשיון.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: להיות חבר כנסת ועיתונאי צריך רק תעודת לידה, אני יודע.

מאיר שטרית: לדעת לקרוא ולכתוב.

משה גפני: לא בטוח שהוא צריך לדעת גם לקרוא ולכתוב.

משה גפני: יכול להיות עיתונאי שלא יודע גם לקרוא ולכתוב, אבל – – –

גאלב מג'אדלה: נא לסיים.

משה גפני: אני הולך לסיים, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: למה החלטתי לעלות לדבר?

משה גפני: אני לא חושב – עם כל הכבוד לוועדה לביקורת המדינה, שהיא מבקרת, נותנת סיוע למבקר המדינה, היא מבקרת את משרדי הממשלה, את הגופים המבוקרים על דוח מבקר המדינה.

משה גפני: אני פונה אליך, חבר הכנסת רוני בר-און.

משה גפני: על דבר כזה לא יכולים לעבור לסדר-היום.

משה גפני: אין מציאות במדינה דמוקרטית שמותר לבן-אדם, בערוץ-2 ובעיתון מכובד, לעמוד ולהשמיץ ציבור שלם מבלי שום יכולת לבקר אותו.

משה גפני: שום יכולת.

משה גפני: אני מזמין אותו לעימות פומבי אצלך בוועדה.

משה גפני: אם זה נכון מה שהוא אומר – אני מתפטר מהכנסת; אם זה לא נכון – שיפרוש מהפרשנות שלו.

משה גפני: אנטישמי שכמוהו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת רוני בר-און, יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה.

גאלב מג'אדלה: יש ערבוב מושגים בזמן האחרון.

משה גפני: למה?

גאלב מג'אדלה: לא, לא התכוונתי אליך.

יואל חסון: הוא התכוון שהוא נגד הצבעה שמית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר בגין, חברי חברי הכנסת, אדוני מבקר המדינה, המנהל הכללי – אני לא רואה בלי משקפיים עד שם, אני אגיד הנהלת המשרד, אני מקווה לצאת ידי חובה – מכובדי חבר הכנסת יואל חסון, היושב-ראש היוצא של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כן, צריך לקחת קצת אוויר אחרי הדברים של חבר הכנסת גפני.

רוני בר-און: אני עדיין חושב שיש אורגן ביקורת ברשות השנייה, ודאי ברשות עצמה, ודאי חברת החדשות, אם זאת היתה האכסניה.

רוני בר-און: אבל כן, אני מניח שאתה נסער מהדברים, כך הבעת אותם כאן.

רוני בר-און: אני מציע שנתייחס לנושא הדיון כרגע.

רוני בר-און: אני לא רואה את עצמי, לא רשאי ולא זכאי, להשתתף בדיון הזה לגופו, מכיוון שלא הייתי חבר בוועדה לענייני ביקורת המדינה מתחילת כהונתה של הכנסת הזאת.

רוני בר-און: נכנסתי אליה בשבוע שעבר, וממש בלוח זמנים אפסי; מבלי שהיה לי צורך להוכיח את יכולותי כחבר בוועדה, נבחרתי ליושב-ראש הוועדה.

רוני בר-און: אני אשמח להיות ראוי למחמאות שקיבל כאן היושב-ראש היוצא אחרי תקופת כהונתו, לכשתמלא תקופת כהונתי, ואני באופן אישי – גם אם יש לי עניין רב בעבודה בוועדת הביקורת – מבטיח להתפלל בוקר-בוקר שכהונתי בתפקיד יושב-ראש ועדת הביקורת תסתיים הכי מהר שאפשר, שהכנסת הזאת תתפזר, שתיבחר ממשלה חדשה ושיבוא אחר במקומי.

רוני בר-און: אבל עד אז, חשוב לציין את עבודתה הברוכה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בשנתיים וחודשיים או שלושה חודשים האחרונים.

רוני בר-און: זה סוג של מבחן לא פשוט לחבר כנסת שהוא אחד מהצעירים בחבורה במפלגת האופוזיציה הגדולה, שלוקח על עצמו, מקבל על עצמו את התפקיד הזה, והיות שידוע ששרים שפורשים מכהונתם לא יכולים לכהן בוועדה במשך שנתיים, וטוב שכך, ואז זה נופל על כתפיו של חבר כנסת צעיר, נמרץ, בעל ניסיון לא מבוטל בשירות הציבורי קודם וגם בכנסת, והוא מצליח לעשות את התפקיד בתקופה סוערת, עתירת ביקורת, עתירת ביקורת גם בהיקפה וגם באיכותה על עניינים חשובים, עם אמירות חשובות, עם קביעת דרך, עם דע מה שתראה למי שקלקל – גם איך מתקנים וגם איך משלמים על קלקולי דרך.

רוני בר-און: ויואל עשה את זה בכשרון רב ובטעם טוב ובדעת טובה – וזה לא פשוט.

רוני בר-און: זה תפקיד שמיועד לאופוזיציה, אבל מלכתחילה אתה בא לוועדה שחלוקת הכוחות בה היא, אם אני לא טועה – –

מאיר שטרית: – – –

רוני בר-און: – – שבעה נגד ארבעה.

רוני בר-און: נו, טוב, הרי בסוף היום הסיבובים הם פוליטיים פה בכנסת, וגם אם הביקורת ראויה למהלכים נוספים כתוצאה מהחלטות הוועדה, אלה לא תמיד ניתנים לשכנוע, אבל בתוך הסבך הזה יואל תמרן את דרכו היטב.

רוני בר-און: והפלטפורמה שסיפקה הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת לעבודתו של מבקר המדינה ושל משרדו, של ארגון הביקורת, בהחלט היתה מספקת.

רוני בר-און: לכן אני אומר שאני אראה את עצמי מצליח אם בהגיע הזמן, לכשתסוכם תקופת עבודתי, יאמרו עלי רק מקצת מהדברים שנאמרו על יואל.

רוני בר-און: אני רוצה להקדיש כמה מלים לביקורת בביקורת המדינה; אמרתי את זה גם בטקס החילופים בוועדה ואמרתי את זה גם בפגישתי עם הנהלת המשרד ועם מבקר המדינה לפני יומיים.

רוני בר-און: אני, המקצוע היחיד שלמדתי בחיי הוא מקצוע המשפטים.

רוני בר-און: זו תורתי, זה מקצועי, זו אומנותי, ככל שאפשר לקרוא לזה אומנות.

רוני בר-און: והמשפט מעביר תחת הביקורת התנהגות של יחידים ושל ארגונים, בתחומים שונים, לפעמים גם בתחומי המינהל.

רוני בר-און: ולכן נוטים לא מעט אנשים להתבלבל – לפרקים – בין עבודת המשפט, בין תורת המשפט לתורת הביקורת.

רוני בר-און: והביקורת, תפקיד גדול לה.

רוני בר-און: ולא הכול שפיט, אבל במובן הפוזיטיבי של המלה.

רוני בר-און: החלק שמוקצה לביקורת בביקורת המינהל הציבורי ובכל הגופים שכפופים לביקורת – הייחודיות בביקורת היא שיכולת הביקורת היא הרבה יותר בלתי אמצעית מאשר יכולתו של השופט.

רוני בר-און: השופט חי מן העדים.

רוני בר-און: במקרה הטוב הם טובים, במקרה הלא טוב הם פחות טובים.

רוני בר-און: בלא מעט מהמקרים, על אותו מקרה תשמע לפחות שתי גרסאות, שלא לומר יותר מזה.

רוני בר-און: הביקורת יודעת לעשות את עבודת החפירה, את עבודת החשיפה הרבה יותר טוב מעבודת המשפט.

רוני בר-און: ולכן הביקורת היא העוגן שאליו צריך להסתכל המינהל הציבורי כשהוא שואל את עצמו: עשיתי נכון?

רוני בר-און: פעלתי נכון?

רוני בר-און: איפה חרגתי?

רוני בר-און: איפה תיקנתי את החריגות?

רוני בר-און: איפה שמעתי מה שאמרה הביקורת ומכאן ואילך התנהגתי אחרת?

רוני בר-און: ולכן יפים לה, לעבודת הביקורת, הדברים שבית-המשפט בדרך כלל מנכס לעצמו.

רוני בר-און: אני חושב שהאמירה הידועה של השופט ברנדייס שאין דבר שמטהר טוב יותר מאור השמש מתאימה לביקורת אולי אפילו יותר מאשר לעולם המשפט.

רוני בר-און: אני חושב שעבודת הביקורת, בשנים האחרונות ספציפית, מבקרי המדינה והמבקר הזה עשה עבודה חשובה.

רוני בר-און: היתה לי לפעמים – אנחנו, כשהיינו שרים, לא תמיד אתה אוהב לשמוע ביקורת על העבודה שלך.

רוני בר-און: אתה חושב שאתה שר, הגעת למלכות, אתה יודע הכול, והפקידות שלך ודאי אומרת לך את העצות הטובות, ואתה משתמש בשכלך הטוב.

רוני בר-און: לפעמים אתה שומע ביקורת.

רוני בר-און: מטבע הדברים אנשים לא אוהבים ביקורת.

רוני בר-און: אף אחד לא אוהב ביקורת – לא אוהב ביקורת של החברים, לא אוהב ביקורת של היריבים, בוודאי לא אוהב ביקורת של הגוף המבקר.

רוני בר-און: אבל צריך לדעת לקבל את הביקורת.

רוני בר-און: משום שהביקורת, כמו המשפט – הם אלה שיודעים למצוא את הקו התיכון, את הקו האמצעי, את הקו הראוי, הקו הנכון שעליו צריך להלך.

רוני בר-און: והיא איננה מוטה, והיא האובייקטיבית, והיא זו שרוצה בטובת העניין ובפתרון, במזור ובמרפא לתחלואים שבפעילות שלנו, שבה מפעם לפעם אנחנו קצת סומים, אולי בגלל הצורך האישי או הרצון האישי או הרצון הפוליטי לחתור למטרות מסוימות בלי לראות את המקומות שבהם – איך נאמר בלשון הנהיגה?

רוני בר-און: – אנחנו דורכים על הפס הלבן או על פסי השוליים של דרך המלך.

רוני בר-און: אני יכול להבטיח למבקר המדינה ולצוות שלו שהכנסת, שהוועדה לענייני ביקורת המדינה, תהיה האכסניה – אני לא יכול להגיד השותף, כי הביקורת נעשית שם, אצלנו רק מתקיים דיון בביקורת, מנסים להפיק את הלקחים, מנסים להביא את הגורמים הממשלתיים כדי להיות שם כשהדיון מתקיים ולפקח על היכולת שלהם גם לבצע את הביקורת וליישם אותה.

רוני בר-און: זה המקום.

רוני בר-און: אנחנו ניתן לכם את האכסניה הראויה.

רוני בר-און: מישהו פעם אמר לי שיש קללה סינית ידועה.

רוני בר-און: כשהסיני רוצה לקלל הוא אומר למישהו: שתהיה לך שנה מעניינת.

רוני בר-און: מצדי זה בסדר שיקללו אותי שתהיה לי שנה מעניינת.

רוני בר-און: בהצלחה לכם, בהצלחה לנו, תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על סיכומיה והצעותיה של הוועדה לביקורת המדינה לדוח המבקר 60ב, כפי שהוצגו על ידי היושב-ראש היוצא, חבר הכנסת יואל חסון.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 32 בעד סיכומיה והצעותיה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה – 17 נגד – אין נמנעים – אין סיכומיה והצעותיה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה לדוח מבקר המדינה 60ב נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: 17 בעד, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: סיכומיה והצעותיה של הוועדה התקבלו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נוסיף את כבוד השר כחלון.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/562; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 16978; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בעבודת החקיקה – הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 7), התשע"א–2011, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט חבר הכנסת אלכס מילר.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נפרדים, זמנית, מכבוד המבקר וצוות משרדו.

גאלב מג'אדלה: תודה שבאתם וכיבדתם אותנו בהשתתפותכם.

גאלב מג'אדלה: כבוד המנהלת, תודה רבה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי ממשלת ישראל, חברי חברי הכנסת, לפני שאני אציג את הצעת החוק, חברי חבר הכנסת יואל חסון – אני, לצערי, לא הייתי נוכח בהעברת התפקיד אבל כמובן כולנו מכירים את הדרך ואת הרוח שהובלת כיושב-ראש הוועדה.

אלכס מילר: אני מאחל לך הצלחה בהמשך כהונתך כחבר כנסת, וכמובן לחבר הכנסת רוני בר-און הצלחה בתפקידו בוועדה חשובה זו.

יואל חסון: תודה רבה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 7), התשע"א–2011.

אלכס מילר: חוק הספורט קובע הסדרים שונים בתחום הספורט, ובכלל זה הוראות לעניין התאחדויות ספורט ואיגודי ספורט.

אלכס מילר: החוק המוצע בא להבטיח את התנהלותם התקינה של גופי הספורט.

אלכס מילר: הואיל ומדובר בגופים בעלי מונופול על הפעילות בענפי הספורט השונים, אשר לפעילותיהם נלווה אופי ציבורי ושחלקם אף מקבלים סכומים מכספי הציבור, יש צורך להבטיח את עמידתם בדרישות המינהל התקין, השקיפות והשמירה על טוהר המידות.

אלכס מילר: החוק הקיים מחייב את גופי הספורט להתקין תקנונים בדבר משמעת, שיפוט פנימי, העברת ספורטאים ושכר ותשלומים.

אלכס מילר: בהצעת חוק זו מוצע להטיל על הגופים האמורים לקבוע בתקנונים גם כללי אתיקה מקצועית למאמנים, למדריכי ספורט, לספורטאים ולנושאי משרה בגופי הספורט.

אלכס מילר: קביעת כללי אתיקה בגופי הספורט שבחלקם לא קיים כלל קוד אתי היום, נועדה להגדיל את אמון הציבור בהם ולהבטיח התנהלות ראויה וספורטיבית של העוסקים בספורט ושל הנהלות הגופים הספורטיביים.

אלכס מילר: עוד מוצע להקים מוסד לבחינת כשירות מינויים בספורט שמטרתו לבחון את כשירות המינויים של שופטי ספורט ושל חברי מוסד שיפוט פנימי בגופי הספורט.

אלכס מילר: זאת, תוך שמירה על עצמאות פעילותם של התאחדויות הספורט ואיגודי הספורט בהתאם להוראות התקנונים של האיגודים הבין-לאומיים המייצגים והמוכרים באותו ענף ספורט.

אלכס מילר: שר התרבות והספורט ימנה את חברי המוסד לבחינת כשירות מינויים בספורט שהם שופט בית-המשפט העליון או שופט בית-המשפט המחוזי שיצא לקצבה או פרש, בהמלצת נשיא בית-המשפט העליון, והוא יהיה ראש המוסד לבחינת המינויים; נציג גוף הספורט הרלוונטי לצורך בחינת כשרות המינוי ונציג היועץ המשפטי לממשלה, בהסמכתו.

אלכס מילר: המוסד לבחינת המינויים לא יאשר מינוי של מי שהורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לכהן כשופט ספורט בהתאחדות או באיגוד או כחבר מוסד שיפוט בגופי הספורט.

אלכס מילר: בסמכות המוסד גם לבטל מינוי של מי שהורשע בעבירה כאמור לאחר מינויו, וכן להשעות שופט ספורט מכהן או חבר מוסד שיפוטי פנימי מכהן במידה שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור.

אלכס מילר: בנוסף, מוצע לקבוע כי על מינוי, כהונה ופעילות של חברי מוסד שיפוט פנימי עליון של גוף ספורט יחולו הוראות מסוימות בדבר היעדר ניגוד עניינים, שבראש מוסד כאמור יכהן שופט בדימוס ובראש כל מותב – מי שכשיר לכהן כשופט מחוזי.

אלכס מילר: חברי חברי הכנסת, אני מבקש מחברי הבית לדחות את ההסתייגויות שהוגשו להצעת החוק ולאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שהביאה הוועדה.

אלכס מילר: אני רוצה קודם כול כמובן להודות לשרת התרבות והספורט חברת הכנסת לימור לבנת על כך שהביאה חוק חשוב זה לאישור ולוועדת החינוך, מכיוון שאנחנו אכן פועלים רבות לקידום טוהר המידות בספורט הישראלי.

אלכס מילר: העניין הזה היה דרוש מזמן, וחשוב מאוד שבאמת הצלחנו במושב הזה לסיים את הסאגה הזאת.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שבהמשך הקדנציה נצליח לקדם חקיקה משמעותית בכל מה שקשור לספורט וכמובן לאותן הבעיות שאנחנו מכירים בהן, אם זה קשור לאלימות ולשאר התחומים בספורט הישראלי.

אלכס מילר: אני רוצה להודות לצוות הוועדה, ליועצת המשפטית מירב ישראלי, כמובן למנהלת הוועדה ולרבקה, ולכל מי שלקח חלק בקידום הצעת החוק החשובה הזאת.

אלכס מילר: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חבר הכנסת אלכס מילר.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת דב חנין – יש הסתייגות, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: סעיף 2.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק טוב, חיובי, ואני תומך בו, אבל אני מבקש להכליל בחוק הזה הסדר של תחום שראוי להסדר.

דב חנין: הגיע הזמן שנסביר אותו והגיע הזמן שנחייב את תקנוני התאגדויות הספורט להכיר בו ולהתייחס אליו.

דב חנין: אני מתכוון למעמדם של ארגוני האוהדים בספורט.

דב חנין: עד היום התחום הזה איננו מוסדר, אין מעמד רשמי לארגוני האוהדים, אין להם שום יכולת להשפיע, להיות מעורבים, להשמיע את קולם בעניינים שנוגעים לאגודות הספורט.

דב חנין: הדבר הזה איננו נכון, איננו ראוי.

קריאה: – – –

דב חנין: הם יכולים להשמיע את קולם ואף אחד לא ישמע.

מאיר שטרית: "יאללה בית"ר, יאללה".

דב חנין: אה, כן, זה בהחלט עובד, גם "יאללה בית"ר, יאללה", וגם "קדימה הפועל", אבל להשמיע את קולם בקבלת ההחלטות באגודות הספורט הם לא יכולים וקולם בנושאים האלה איננו נשמע.

דב חנין: הדבר הזה איננו נכון ואיננו ראוי.

דב חנין: האוהדים הם הנכס החשוב ביותר של הספורט.

דב חנין: בכל מקום שניתן לארגוני האוהדים ולמוסדות של ארגוני האוהדים מעמד בתוך המערכת הספורטיבית, אנחנו מגיעים לספורט המוני שהוא נכון יותר, הוא עממי יותר, הוא דמוקרטי יותר, הוא משתף יותר, הוא בדרך כלל גם זול יותר.

דב חנין: הדוגמה הקלאסית היא כמובן המעמד שיש לארגוני האוהדים בגרמניה, בכדורגל הגרמני, ושם אכן יש משקל משמעותי מאוד לארגוני האוהדים, אפילו הייתי אומר בעלות אוהדים, ולשליטת האוהדים בארגוני הספורט.

דב חנין: אבל ההצעה שלי איננה הולכת עד לשם, חבר הכנסת שטרית.

דב חנין: מה שאני בסך הכול מבקש לעגן, זה כשאנחנו קובעים התייחסות למה צריכים לכלול התקנונים של התאגדויות הספורט, שתיקבע הוראה שאומרת בחוק שתקנונים כאמור יצטרכו לקבוע הוראות בעניין מעמד ארגוני האוהדים – כמובן, ככל שהם קיימים – וזכותם להשתתף בקבלת ההחלטות באגודות הספורט.

דב חנין: אני חושב שזו דרישה מינימלית, סבירה, הגיונית, שמתחילה לקדם אותנו לדמוקרטיה יותר אמיתית ולהשתתפות אוהדים יותר אמיתית בתחום הספורט בישראל.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שכולנו יכולים להתאחד בתמיכה בעיקרון הזה, כולנו יכולים להתאחד בתמיכה בהסתייגות הזאת.

דב חנין: אני חושב שזה יקדם אותנו למקום יותר נכון מבחינת הספורט בישראל, ואני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בעיקרון הזה בהצבעתם.

דב חנין: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני, חבר הכנסת דב חנין.

גאלב מג'אדלה: לסעיף הראשון אין הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: לסעיף השני – אנחנו מתחילים בקריאה שנייה על ההסתייגות הראשונה.

גאלב מג'אדלה: היות שלסעיף הראשון אין הסתייגות, אנחנו מצביעים עליו כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 33 בעד סעיף 1 – 27 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 27, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הסעיף הראשון נתקבל כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות לסעיף השני של חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני, רק על ההסתייגות השלישית.

גאלב מג'אדלה: אז עוברים להצבעה על ההסתייגות השלישית, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 24 נמנעים – אין ההסתייגות השלישית של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 2 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 5, נגד – 24, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות של חבר הכנסת דב חנין לא התקבלה.

גאלב מג'אדלה: מצביעים על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

קריאה: עד 6.

גאלב מג'אדלה: נכון, עד 6 – לקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 35 בעד סעיף 2–6, כהצעת הוועדה – 28 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2–6, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 28, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הסעיפים התקבלו כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו עוברים להצביע בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 36 בעד החוק – 29 נגד – אין נמנעים – אין חוק הספורט (תיקון מס' 7), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 29, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: החוק התקבל בקריאה שלישית כהצעת הוועדה ונרשם בספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

לימור לבנת: – – –

גאלב מג'אדלה: בבקשה, בבקשה.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני יודעת שיום ארוך, אני אעשה את זה מאוד בקצרה.

לימור לבנת: בכל זאת, החוק שהכנסת אישרה זה עתה בקריאה שלישית, התיקון לחוק הספורט – טוהר המידות, הוא חוק חשוב מאוד, ואני רוצה לומר מאוד בקצרה: שני הנושאים שהוא עוסק בהם, הן הנושא שמחייב שלא יוכל להיות שופט ספורט מי שיש לו עבר פלילי כלשהו, ושהבדיקה הזו תיעשה לגבי כל אחד על-ידי ועדה שנקבעה לאחר סיכומים שנעשו עם איגודי הספורט, עם הפרקליטות, היועץ המשפטי לממשלה – אני חושבת שיש בזה ברכה רבה מאוד וחשיבות רבה.

לימור לבנת: פעם ראשונה, למעשה, שאנחנו פועלים באופן הזה ומחוקקים את זה בחוק, וזה נעשה לאחר דיונים רבים מאוד, ממושכים מאוד, לאחר התנגדויות רבות של איגודי הספורט.

לימור לבנת: גם החלק השני, שקובע שבראש כל בית-דין עליון בכל איגוד ספורט יעמוד שופט בדימוס, גם כאן היתה התנגדות רבה מאוד, אבל כולנו יודעים עד כמה הספורט שלנו ממש זועק, דורש את הניקיון הזה, את ניקיון הכפיים הזה ואת המעורבות הזאת, לא מעורבות ממשלתית, אבל את המעורבות הזאת למען טוהר המידות ולמען ניקיון הכפיים.

לימור לבנת: אני רוצה להודות מאוד לכל העוסקים במלאכה הזאת.

לימור לבנת: אני רוצה להודות מאוד ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, חבר הכנסת אלכס מילר, שניהל את הישיבות ביד רמה, בתבונה.

לימור לבנת: לא תמיד היה קל מול איגודי ספורט, שלא תמיד אהבו, אם אני אומר בלשון המעטה, את החוק ופעמים רבות רצו להמשיך כפי שזה היה עד עכשיו.

לימור לבנת: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שנכחו בדיונים.

לימור לבנת: לא היו הרבה כאלה, אבל אלה שנכחו – לחברת הכנסת רונית תירוש, שלאורך כל הדרך סייעה בפעילות הזאת, סייעה בהליך החקיקה מתוך – היא גם יושבת-ראש שדולת הספורט בכנסת – מתוך ראיית החשיבות הגדולה מאוד של ניקיון הכפיים וטוהר המידות בספורט בישראל.

לימור לבנת: אחרי הכול, הפרשיות האלה שאנחנו רואים באופן תכוף לא מסייעות לנו.

לימור לבנת: חבר הכנסת דב חנין, על אף שההסתייגות שהוא הביא נפלה, אבל הוא תומך ותמך בחוק ובחשיבותו, וגם הדברים שהוא אמר לגבי ארגוני האוהדים, אנחנו רואים אותם באהדה ותומכים בכך.

לימור לבנת: אנחנו עוד נעסוק בזה.

לימור לבנת: מלה אחרונה: אנחנו עוד נרצה – לא הספקנו לעשות את זה – להוסיף כאן לחוק הזה סעיף שעוסק גם בהעברת הזכויות לבעלים של קבוצות בספורט.

לימור לבנת: גם כאן נתגלו כשלים וקשיים.

לימור לבנת: לא רצינו לעכב את זה ולכן העברנו את זה היום.

לימור לבנת: נגיע גם לעניין הזה.

לימור לבנת: תודה רבה לחברי כנסת נוספים שהשתתפו ומשתתפים, וכמובן, לכל הצוותים שעסקו בנושאים האלה, וליועצת המשפטית של הוועדה, מנהלת הוועדה ולכל אנשי משרד התרבות והספורט, למנכ"לית ולראש מינהל הספורט.

לימור לבנת: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: בחירת סגנים ליושב-ראש הכנסת לפי המלצת ועדת הכנסת – יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

יואל חסון: רגע, מה, לא מצביעים על הצעת החוק הזאת?

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, ברשות היושב-ראש, יש לי גם מספר לא מבוטל של הודעות מטעם הוועדה.

): יש לי מספר לא מבוטל של הודעות גם של הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אין בעיה.

): אדוני רוצה שאני אעשה את זה אחרי המינוי של הסגנים?

גאלב מג'אדלה: לא, לא, זה לא מפריע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו יכולים לאפשר את זה.

): מאה אחוז.

): תודה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

): להלן הודעות מטעם ועדת הכנסת.

): ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום כלדקמן: ועדת הכספים תדון בהצעת חוק המים (תיקון – פיקוח על תעריפי מים), התש"ע–2009, פ/1836, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – זכאות לשוהה במקלט לנשים מוכות), התשס"ט–2009, פ/820/18, של חבר הכנסת דב חנין; ובהצעת חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה) (תיקון מס' 4) (הגבלות לאחר פרישה מרשויות אכיפת חוק או איסוף מודיעין), התשע"א–2011, מ/583.

): כמו כן, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: שביתת הרופאים ומשבר הרפואה הציבורית, של חברי הכנסת רחל אדטו וניצן הורוביץ.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: מחאת שוכרי הדירות בתל-אביב, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; ובהצעה לסדר-היום בנושא: מצוקת הדיור, של חברת הכנסת מירי רגב וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: מעצרו של הרב דב ליאור, של חברי הכנסת אורי אריאל, אברהם מיכאלי, ציפי חוטובלי, זהבה גלאון ומאיר שטרית.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון – ביטול התניית מזונות ביציאה לחו"ל), התש"ע–2010, של חברת הכנסת פניה קירשנבאום וקבוצת חברי הכנסת, פ/2198/18; בהצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון – ביטול התניית מזונות ביציאה לחו"ל), התשע"א–2010, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת, פ/2120/18; ובהצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון) (סמכות חיפוש לשוטר לשם מניעת אלימות), התשע"א–2011, מ/584.

): ועדת הכנסת תדון בהצעת חוק הגשת דוחות על-ידי מפלגות (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת, פ/3154/18.

): אדוני היושב-ראש, להלן הודעות על חילופי אישים בוועדות הכנסת מטעם סיעת קדימה: בוועדת המדע והטכנולוגיה – במקום חבר הכנסת מאיר שטרית יכהן חבר הכנסת רוברט טיבייב.

): בוועדה לענייני ביקורת המדינה – במקום חבר הכנסת יואל חסון תכהן חברת הכנסת מרינה סולודקין, ובמקום חבר הכנסת עתניאל שנלר יכהן חבר הכנסת רוברט טיבייב.

): בוועדת החוץ והביטחון – במקום חבר הכנסת רוני בר-און יכהן חבר הכנסת יוחנן פלסנר; במקום חבר הכנסת יוחנן פלסנר, שכיהן כממלא-מקום קבוע, יכהן חבר הכנסת אריה ביבי כממלא-מקום קבוע; במקום חבר הכנסת יעקב אדרי, שכיהן כממלא-מקום קבוע, יכהן חבר הכנסת מגלי והבה כממלא-מקום קבוע; במקום חבר הכנסת עתניאל שנלר, שכיהן כממלא-מקום קבוע, תכהן חברת הכנסת רחל אדטו כממלאת-מקום קבועה.

): בוועדת הכספים – במקום חבר הכנסת יעקב אדרי תכהן חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא; במקום חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא, שכיהנה כממלאת-מקום קבועה ממכסת סיעת מרצ, יכהן חבר הכנסת יעקב אדרי כממלא-מקום קבוע.

): בוועדת הכלכלה – במקום חבר הכנסת אלי אפללו יכהן חבר הכנסת יואל חסון.

): בוועדת הכנסת – במקום חברת הכנסת רחל אדטו יכהן חבר הכנסת יואל חסון.

): בוועדת הפנים והגנת הסביבה – במקום חבר הכנסת יעקב אדרי יכהן חבר הכנסת זאב בילסקי.

): בוועדת החינוך, התרבות והספורט – במקום חברת הכנסת רונית תירוש תכהן חברת הכנסת נינו אבסדזה.

): בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – במקום חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ תכהן חברת הכנסת נינו אבסדזה.

): בוועדת החוקה, חוק ומשפט – במקום חבר הכנסת שלמה מולה יכהן חבר הכנסת דורון אביטל.

): אדוני היושב-ראש, להלן ההודעות בעניין מינוי סגני יושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת גפני, סליחה, נא לפזר את ההפגנה.

גאלב מג'אדלה: כבוד שר האוצר.

גאלב מג'אדלה: הודעה חשובה, סגני יושב-ראש.

): בהתאם להחלטת ועדת הכנסת מתחילת הקדנציה, ביום 6 במאי 2009, בדבר רוטציה בתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת, ולאור הודעת חבר הכנסת אחמד טיבי על התפטרותו מתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת, החליטה ועדת הכנסת, בהתאם לסעיף 2(א) לתקנון הכנסת, להמליץ לכנסת לבחור בחבר הכנסת מוחמד ברכה לכהן כסגן ליושב-ראש הכנסת.

): עם התפטרותם של חברי הכנסת רוחמה אברהם-בלילא ומגלי והבה מתפקידם כסגני יושב-ראש הכנסת, סיעת קדימה הודיעה לוועדת הכנסת כי המועמדים מטעמה לכהן כסגני יושב-ראש הכנסת הם חברי הכנסת שלמה מולה וחבר הכנסת יעקב אדרי.

): בהתאם לסעיף 2(א) לתקנון הכנסת החליטה ועדת הכנסת להמליץ לכנסת לבחור בחברי הכנסת שלמה מולה ויעקב אדרי לכהן כסגני יושב-ראש הכנסת.

): ואני אבקש, כמובן, את אישור המליאה להמלצה זו.

): תודה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 37 בעד הצעת ועדת הכנסת – 29 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לבחור את חברי הכנסת מוחמד ברכה, שלמה מולה ויעקב אדרי לסגנים ליושב-ראש הכנסת נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 29, נגד, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, אושרה.

גאלב מג'אדלה: ברכות לכולם, תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/550; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 14681; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 22), התשע"א–2011, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת אמנון כהן.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: שמעת את התנאי של בילסקי?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים – –

גאלב מג'אדלה: חברי קדימה, חבר הכנסת בילסקי, אנחנו מאוד מעריכים את החגיגה.

אמנון כהן: חוק עיריות איתנות יעוכב עד המושב הבא.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, נא לשבת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מאוד מעריכים את החגיגה.

אמנון כהן: – – אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 22), התשע"א–2011, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: מטרתה של הצעת חוק זו שיזמה הממשלה היא הקמת בית-דין מינהלי ייחודי ומקצועי אשר אליו ניתן יהיה להגיש עררים על החלטות של הרשויות המוסמכות בענייני הגירה, כניסה לישראל, יציאה ממנה ואזרחות.

אמנון כהן: סמכות הביקורת השיפוטית על החלטות בנושא מינהל אוכלוסין היתה נתונה בעבר לבית-המשפט הגבוה לצדק.

אמנון כהן: לאחר הקמתם של בתי-משפט לעניינים מינהליים בשנת 2000 הועברו בצורה מדורגת הסמכויות לדיון בנושאים אלה לבתי-המשפט לעניינים מינהליים, כשבית-המשפט הגבוה לצדק משמש כערכאת ערעור בזכות על החלטות בית-המשפט לעניינים מינהליים.

אמנון כהן: תהליכים אלה, יחד עם תהליכים חברתיים שהתרחשו בשנים האחרונות בישראל ובעולם, אשר הגדילו את מספר הזרים השוהים בישראל, הביאו לגידול ניכר במספר העתירות המוגשות לבית-המשפט בעניינים אלה.

אמנון כהן: כבוד היושב-ראש, אני לא שומע את עצמי.

אמנון כהן: אני לא שומע את עצמי.

גאלב מג'אדלה: נא לשבת.

אמנון כהן: חוק עיריות איתנות לא יעבור במושב הזה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: כך, למשל, בשנת 2008 הוגשו 2,159 עתירות לבתי-המשפט לעניינים מינהליים ברחבי הארץ בנושא מינהל אוכלוסין.

אמנון כהן: כך נוצר עומס רב על מערכת בתי-המשפט ועל פרקליטות המדינה.

אמנון כהן: הקמת ערכאה ייחודית כמוצע בהצעת חוק זו, שאליה ניתן יהיה להגיש ערר על החלטות הרשויות בנושאים אלה, תביא לטיוב ההחלטות המינהליות ולחיסכון של ממש בזמן שיפוטי יקר.

אמנון כהן: בית-הדין ישמש כערכאה ראשונה אשר תהווה שלב מקדים ומסנן לדיון בעניינים אלה לפני הפנייה לבית-המשפט.

אמנון כהן: על החלטה סופית של בית-הדין לעררים ניתן יהיה לערער בזכות לבית-המשפט לעניינים מינהליים.

אמנון כהן: מוצע כי שר המשפטים ימנה בית-דין אחד או יותר של דן יחיד, אשר ידון בעררים על החלטות רשויות המנויות בתוספת בענייני אזרחות, כניסה לישראל, ישיבה בה ויציאה ממנה.

אמנון כהן: מינוי בית-הדין ייעשה מבין המועמדים שתבחר ועדה שחבריה הם המנהל הכללי של משרד המשפטים, עובד המדינה שימנה היועץ המשפטי לממשלה שהוא משפטן הבקי בנושאים אלה, וכן משפטן מקרב הציבור שימנה נציב שירות המדינה.

אמנון כהן: תקופת הכהונה של בית-הדין היא חמש שנים, ושר המשפטים רשאי לשוב ולמנותו לתקופת כהונה אחת נוספת בהמלצת הוועדה.

אמנון כהן: אף שהצעת הממשלה המקורית ביקשה לקבוע כי בית-הדין לעררים ידון ויחליט בערר על-פי טענות וראיות שהוגשו בכתב בלבד, החליטה ועדת הפנים והגנת הסביבה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית כי ככלל יתקיים הדיון בעל-פה, אלא אם כן מצא בית-הדין כי אין בדיון בכתב בלבד כדי לפגוע בעשיית צדק בעניינו של העורר.

אמנון כהן: עוד מוצע כי בית-הדין הדן בערר יהיה רשאי להורות לרשות למסור לו את המסמכים שבידה הנוגעים להחלטה.

אמנון כהן: העורר עצמו יהיה רשאי לעיין במסמכים אלה, אלא אם כן ביקשה הרשות כי לא יוכל לעיין במסמכים שלגביהם מתקיימים הטעמים המפורטים בסעיף 9(א)(3) או 9(ב) לחוק חופש המידע.

אמנון כהן: במקרה כאמור יוכל בית-הדין לאפשר את העיון במסמכים אם מצא כי הצורך בעיון לשם עשיית צדק עדיף מן הטעם למניעת העיון.

אמנון כהן: בכל הנוגע למידע חסוי אשר גילויו עלול לפגוע בביטחון המדינה או יחסי החוץ שלה תהיה הרשות רשאית לבקש להציגו בפני בית-הדין אף שלא בנוכחות העורר או בא כוחו.

אמנון כהן: בית-הדין רשאי לקיים את הדיון שלא בנוכחות העורר ובא כוחו – – –

חיים כץ: אמנון – – – נראה לי ששכנעת אותם.

אמנון כהן: אני מבין מה שאתה אומר, אבל אני חייב לקרוא את כל הסעיפים, גם כאלה שלגביהם אין לנו עדיין הסכמות, יש לנו הסתייגויות.

אמנון כהן: לכן, ידידי המכובד, כדי שתדע איך להצביע גם לגבי הסתייגויות, אני חייב – – –

חיים כץ: אפילו אם אני מתנגד אני מצביע – – –

אמנון כהן: לא בטוח, לא בטוח.

חיים כץ: לא בטוח?

אמנון כהן: לא בטוח.

אמנון כהן: אני רוצה לסיים.

אמנון כהן: בית-הדין רשאי לקיים את הדיון שלא בנוכחות העורר ובא כוחו, ובלי לגלות להם את תוכנו, לשם הגנה על ביטחון המדינה, יחסי החוץ שלה, שלום הציבור או עניין ציבורי חשוב אחר.

אמנון כהן: מוצע כי היועץ המשפטי לממשלה יוכל לערער על החלטה בעניין מידע חסוי לבית-המשפט לעניינים מינהליים, ולאחר מכן אף לבית-המשפט העליון.

אמנון כהן: במקרה שהחליטה ערכאה מסוימת על גילוי מידע חסוי לעורר, רשאי היועץ המשפטי לממשלה לבקש מבית-הדין או מבית-המשפט הדן בעניין, שלא להביא בחשבון את המידע האמור לצורך קבלת ההחלטה.

אמנון כהן: במקרה כאמור בית-הדין או בית-המשפט, לפי העניין, לא יתחשב במידע החסוי, והמידע לא יועבר לעורר.

אמנון כהן: מוצע כי תחילתו של החוק תהיה ביום שקבע שר המשפטים, בהסכמת שר האוצר, בצו.

אמנון כהן: כמו כן מוצע כי החוק יוחל בהדרגה על-פי צווים שיקבע שר המשפטים בהסכמת שר האוצר, ובלבד שההחלה תושלם לא יאוחר מתום שלוש שנים מיום התחילה.

אמנון כהן: שר המשפטים, בהתייעצות עם שר הפנים ובהסכמת ועדת הפנים והגנת הסביבה, יהיה רשאי לשנות את התוספת לחוק וכך להוסיף או לגרוע נושאים מסוימים מסמכותו של בית-הדין לעררים.

אמנון כהן: אני סבור כי הנוסח שאישרה הוועדה הוא נוסח מאוזן, אשר יקל מצד אחד את העומס הרב על בתי-המשפט, וישמור מצד שני על זכויותיהם הבסיסיות של הפונים אל הרשויות לקבלת החלטות בעניינים אלה.

אמנון כהן: הצעת חוק זו מוגשת בצירוף הסתייגויות, אך אבקש כי הכנסת תדחה הסתייגויות אלה ותתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

אמנון כהן: כאמור, אני מבקש את תמיכת הבית בהצעת החוק החשובה הזאת.

גאלב מג'אדלה: תודה ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אמנון כהן.

גאלב מג'אדלה: להצעת החוק יש חברים מסתייגים.

גאלב מג'אדלה: ראשון החברים – חבר הכנסת אברהים צרצור; אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע; אחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

אמנון כהן: דב חנין רוצה.

דוד רותם: תגיד לי – – –

גאלב מג'אדלה: אחריו – חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מסעוד גנאים, אתה מסיר את ההסתייגות?

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: כמה זמן יש לי?

גאלב מג'אדלה: עומדות לרשותך עשר דקות.

גאלב מג'אדלה: שבע דקות, ירד לשבע.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, החוק הזה – מכניסים אותו כאן בניסיון לנקות את השולחן בשעות האחרונות של מושב הקיץ.

ניצן הורוביץ: אבל האמת היא – השר כהן, מה אתה צועק?

קריאה: – – –

גאלב מג'אדלה: כבוד סגן השר, החליפו את הסעיפים, הבנקאות אחריו.

יצחק כהן: למה?

גאלב מג'אדלה: תשאל את המזכירות.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: אפשר להתחיל?

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, בשעות האחרונות של המושב מנקים שולחן ומביאים לכנסת שורה של חוקים, וככה פה הקואליציה מצביעה עליהם כמו אוטומט במכונה.

ניצן הורוביץ: אבל האמת היא שחלק מהחוקים הללו הם מאוד בעייתיים, והחוק הזה הוא אחד החוקים הבעייתיים ביותר.

ניצן הורוביץ: לכן, אנחנו לא הסתפקנו כאן בהסתייגויות שיירשמו על איזה פתק, אלא מצאתי לנכון לקום ולהסביר מדוע החוק הזה הוא חוק בעייתי ביותר, שישוב עוד לכנסת, ואנחנו נשמע עליו.

ניצן הורוביץ: כי מי שחושב שעכשיו, בשעות האחרונות, יעשו ככה מין ניקוי שולחן, ואנחנו נשכח מהעניין – טועה.

ניצן הורוביץ: החוק הזה מאוד מאוד בעייתי.

ניצן הורוביץ: החוק הזה נולד משום שלמשרדי הממשלה, במיוחד למשרד הפנים, נמאס לחטוף הערות ופסיקות מבית-המשפט.

ניצן הורוביץ: ולכן, משרד הפנים, יחד עם משרד המשפטים, הקים לעצמו בית-דין – בית-דין שיהיה כפוף לרשות המבצעת, ולא יהיה חלק מהרשות השופטת.

ניצן הורוביץ: הרשות המבצעת – היא תקבע את השופטים או את הדיינים בו, את מנהלי הדיון, את סדרי הדין, סדרי הראיות וכל הדברים האחרים.

ניצן הורוביץ: היא תפטר, תמנה וכו' וכו', וכל העסק הזה יתנהל מחוץ לכותלי הרשות השופטת, פשוט משום שהמערכת שלנו מתקשה להתמודד עם הביקורת של הרשות השופטת בעניינים הקריטיים האלה של הגירה ומעמד לחסרי אזרחות בישראל.

ניצן הורוביץ: הפרדת הרשויות היא עקרון מפתח בדמוקרטיה שלנו, בכל דמוקרטיה.

ניצן הורוביץ: הפרדת הרשויות, פומביות הדיון המשפטי, כללי הצדק הטבעי – כל הדברים האלה אינם מופיעים ואינם מובטחים בהצעת החוק הזאת, שלצערי הרב בעוד כמה דקות תהפוך לחוק בישראל.

ניצן הורוביץ: זכויות יסוד של רבים רבים הנמצאים בתוכנו, כולל בני-זוג של אזרחים ותושבים, כולל תושבים מכל מיני סוגים, כולל מהגרי עבודה – מדובר בסך הכול במאות אלפי אנשים ששוהים כאן – זכויות היסוד של האנשים האלה עומדות תחת סימן שאלה מאוד מאוד גדול בגלל החוק הזה.

ניצן הורוביץ: מדוע בעצם?

ניצן הורוביץ: משום שהחוק הזה מאפשר לבתי-הדין האלה, שהם בתי-דין של הרשות המבצעת – אגב, זה קצת חורה לי שאנחנו מכנים אותם בתי-דין, משום שהם לא מתנהלים כבתי-דין שיפוטיים.

ניצן הורוביץ: הם יוכלו לתת החלטות ללא דיון פומבי, למשל; הם יוכלו לתת החלטות בלי שאפילו התקיים דיון בעל-פה, זאת אומרת בלי שהאדם נשוא העניין הופיע בפניהם; יהיה פטור לבתי-הדין האלה מהגשת מסמכים, למשל למדינה או לגופים שלטוניים אחרים, ובתי-הדין יוכלו לקיים דיונים במעמד צד אחד, מה שיכול לגרום ויגרום – אני לא אומר יכול – יגרום לעיוות דין קשה ביותר.

ניצן הורוביץ: אני יודע שזה לא מעניין חלק ניכר מחברי הכנסת, כי מה אכפת?

ניצן הורוביץ: מה אכפת שמפירים את עקרון הפרדת הרשויות?

ניצן הורוביץ: מה אכפת שרבבות אנשים לא יזכו לזכויות אלמנטריות בבית-דין?

ניצן הורוביץ: מה אכפת?

ניצן הורוביץ: זה מצטרף, כמובן, לשורה של חוקים שעברו בכנסת הזאת תחת הכותרת: מה אכפת לנו מהדמוקרטיה?

ניצן הורוביץ: מה אכפת לנו מזכויות היסוד?

ניצן הורוביץ: מה אכפת לנו מזכויות אדם?

ניצן הורוביץ: והחוק הזה, גם הוא – מה אכפת לנו מזכויות שיפוטיות, זכויות מאוד בסיסיות?

ניצן הורוביץ: אני רוצה להזכיר לכנסת הזאת, שבמדינת ישראל אין לנו מדיניות הגירה, וכללי ההגירה בארץ נקבעים על-פי נהלים פנימיים, נהלים פנימיים של משרד הפנים.

ניצן הורוביץ: אז לא מספיק שאין מדיניות הגירה, והדברים נקבעים לפי נהלים פנימיים של משרד הפנים, עכשיו גם אותם נהלים פנימיים של משרד הפנים יתבררו באופן פנימי בטריבונלים האלה – הטריבונלים האלה, שנקראים בתי-דין לזרים או בתי-דין לביקורת משמורת או בתי-דין לעררים, אני אפילו לא יודע מה המונח, וכו'.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד לכם שהדבר הזה – אם מישהו חושב שבהליכים כאלה, בלי דיון פומבי, בלי דיון בעל-פה, בלי הגשת מסמכים, במעמד צד אחד; אם בצורה הזאת המדינה תרצה לפתור את בעיות ההגירה או בעיות – ושוב אני מדגיש, לא מדובר רק במהגרי עבודה.

ניצן הורוביץ: מדובר למשל בבני-זוג של אזרחים ותושבים ישראלים.

ניצן הורוביץ: אם המדינה חושבת שבאמצעים כאלה קלוקלים היא תוכל לעקוף את הבעיה, היא טועה.

ניצן הורוביץ: הבעיה תחזור אלינו, ותחזור בגדול, משום שהכללים האלה לא עומדים בשום סטנדרט דמוקרטי.

ניצן הורוביץ: החוק הזה שאנחנו מדברים עליו כאן עכשיו הוא ספתח לחוק הבא שיבוא – אני חושב שזה הדבר הבא בסדר-היום – החוק למניעת טרור, שאת העוולות והעיוותים האלה מגביר פי כמה וכמה.

ניצן הורוביץ: אז צר לי שגם ביום האחרון של מושב הקיץ מגיעים חוקים שהם לא דמוקרטיים, שהם מעוותים.

ניצן הורוביץ: אני מבין הרי למה המדינה עושה את זה.

ניצן הורוביץ: יש עומס, וקשה להתמודד עם המצבים שהמציאות הזאת יוצרת, עם הצורך לאתר את בעל הדין, לשלוח לו הודעה, לשמוע אותו.

ניצן הורוביץ: כמה פשוט לפסוק בעניין בלי שהבן-אדם מופיע לפניך, בלי שניתנת לו זכות התגובה, בלי שבכלל טורחים לאתר אותו; לקיים דיון כזה על-ידי איזשהו דיין שמתמנה במשרד המשפטים, שהוא לא שופט והוא לא כפוף לכללים השיפוטיים.

ניצן הורוביץ: זה באמת מאוד נוח למדינה, אבל האם כך נוהגת מדינה דמוקרטית?

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: האם כך נוהגת מדינה מתוקנת?

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: אבל אתם הולכים על הסידור הזה, כי לא נוח לכם, ואני פתחתי ואמרתי: כל הרעיון הזה נולד משום שהמדינה חטפה פעם אחר פעם החלטות בבית-משפט – בית-משפט ישראלי, לא חלילה בית-המשפט הבין-לאומי בהאג.

ניצן הורוביץ: בית-משפט ישראלי העיר פעמים רבות למשרד הפנים ולמשרד המשפטים בנושאים האלה.

ניצן הורוביץ: מצאה לעצמה המדינה פטנט: הקימה לעצמה בית-דין במסגרת הרשות המבצעת, ששופט על-פי כללים פנימיים משלו, והדבר הזה הוא בוטה, הוא זועק, והוא רע מאוד.

ניצן הורוביץ: כאמור, אך סמלי הוא שהצעת חוק מהסוג הזה חותמת את מושב הקיץ של הכנסת הזאת, מושב שהיה גדוש כמעט מדי שבוע בהצעות אנטי-דמוקרטיות.

ניצן הורוביץ: בדרך כלל רוב ההצעות שהגיעו הנה היו דברים כאלה סמליים ומעצבנים, כדי לספק פה איזה, איזה תאווה לגאווה לאומית מצד סיעות מסוימות.

ניצן הורוביץ: חבל מאוד שאת ההצעה הזאת מגיש משרד המשפטים, שמשרד המשפטים נותן יד לעוול הזה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לומר שכל ההסתייגויות שלנו הן הסתייגויות לגופו של עניין, הסתייגויות מהותיות, וחבל – אפילו אני חייב לסיום הערה בענייני נוהל – חבל, אני לא הבנתי את הדחיפות ההיסטרית, שבגללה ככה דרסו ועשו את הנהלים מהר מהר מהר בו.

ניצן הורוביץ: היה צריך לקיים דיון הרבה יותר יסודי, הרבה יותר רציני בדבר הזה, אבל כנראה שמושגים כמו יסודיות, רצינות ומחויבות לדמוקרטיה לא מעניינים את הממשלה הזאת.

ניצן הורוביץ: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת שיח' אברהים צרצור, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מסעוד גנאים, אתה רוצה לדבר?

מסעוד גנאים: – – –

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, הצעת החוק המונחת בפנינו, אם תעבור, תפגע פגיעה אנושה בעקרון הפרדת הרשויות, בפומביות הדיון המשפטי ובכללי הצדק הטבעי.

אברהים צרצור: היא תפגע קשות גם בזכויות היסוד של רבים, ובהם בני-זוג של אזרחים ותושבים, ילדים בירושלים המזרחית, מהגרי עבודה ועוד.

אברהים צרצור: עם הקמת בית-הדין ירוכזו כל הסמכויות הנוגעות להגירה ולמעמד של מי שאינם יהודים – הביצועיות, התחיקתיות והשיפוטיות – בידיהם של משרד הפנים ומשרד המשפטים.

אברהים צרצור: משרדי הממשלה הם שיחוקקו את המדיניות בנהלים, הם שיוציאו אותה לפועל והם שישפטו את עצמם ויחרצו את דינם שלהם.

אברהים צרצור: הטעם להקמת בית-הדין, כבוד היושב-ראש, גלוי על פניו.

אברהים צרצור: מערכת המשפט כורעת תחת נטל הדיונים בעניינים של הגירה או מעמד.

אברהים צרצור: הסיבה לכך היא אין-ספור החלטות שרירותיות או בלתי חוקתיות של הרשות, כמו גם ביורוקרטיה בלתי נסבלת.

אברהים צרצור: בתי-המשפט מבקרים את הרשות חדשות לבקרים על מדיניותה ועל נהליה ועל הפרת החוק.

אברהים צרצור: הרשות, שקצה בכך, כבוד היושב-ראש, החליטה להקים לעצמה בית-דין ולפטור את עצמה משבט ביקורתו של בית-המשפט.

אברהים צרצור: הקמת בית-הדין מבקשת לעקר את הביקורת השיפוטית.

אברהים צרצור: בתי-המשפט לעניינים מינהליים יהפכו ברוב המקרים לערכאת הביקורת השיפוטית האחרונה על החלטות משרד הפנים.

אברהים צרצור: היות שמשרד הפנים אינו מכבד, כבוד היושב-ראש, פסקי-דין של בתי-המשפט לעניינים מינהליים, וממשיך לנהוג על-פי מדיניות שנמצא כי היא פסולה, התוצאה היא הרס מוחלט של שארית זכויות האדם של אנשים חפים מפשע.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, גישה חמורה זו תתעצם עם הקמת בית-הדין.

אברהים צרצור: הרשות לא תראה את עצמה מחויבת לקביעות עקרוניות של טריבונל שהיא עצמה ממנה או מפטרת.

אברהים צרצור: כדי למנוע מצב זה, אם הממשלה תעמוד על דעתה להעביר את החוק – וכך זה נראה – יש צורך בשילובה של ערכאה זו במסגרת מערכת המשפט הכללית, במטרה לשמור על עצמאותה ועל תפקודה האפקטיבי.

אברהים צרצור: על אף העובדה שהמדינה מחויבת למנוע סיכונים ביטחוניים או פליליים, אין לקבל כי לשם השגת התכלית החשובה הזאת יינתנו בידי המדינה אמצעים דרקוניים, שפוגעים בזכויות היסוד הנתונות לאדם, אלא במסגרת הליך הוגן, שבו ניתנת לו מלוא ההזדמנות להתגונן.

אברהים צרצור: הצעת החוק, כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, משמרת את השימוש הנרחב, השגרתי והפסול בחומר החסוי, הראוי לכל גינוי.

אברהים צרצור: זאת, אף בלי להציב כל דרישה לגילוי מינימלי של מידע על הבטחת הליך הוגן.

אברהים צרצור: קשה לחשוב, כבוד היושב-ראש, על דוגמה מובהקת יותר של הקרבת הפרט והאינטרסים שלו על מזבח טובת הכלל מהשימוש השגרתי בחומר חסוי, בהליכים משפטיים או מינהליים האוצלים על זכויות אדם.

אברהים צרצור: שיטה פסולה זו, כבוד היושב-ראש, יש לבטל.

אברהים צרצור: לאור כל הנ"ל אין מקום לחוק הזה בספר החוקים בישראל, ואני מבקש מכולם להצביע נגדו.

אברהים צרצור: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת השיח' אברהים צרצור.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, בית-הדין לזרים – איזה שם.

זהבה גלאון: עוד כתם גזעני על מערכת המשפט הישראלית.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, בואו נקרא לילד בשמו.

זהבה גלאון: זה לא בית-דין שמיועד לזרים; זה בית-דין להגירה ולמעמד.

זהבה גלאון: בית-הדין הזה לא ידון דווקא בעניינים של זרים.

זהבה גלאון: בית-הדין הזה ידון בעניינים של לא יהודים, דהיינו מהגרי עבודה, ילדים של תושבי מזרח-ירושלים.

זהבה גלאון: וזה לא מקרי, אדוני היושב-ראש, שכשבנושאים שקשורים בענייני אזרחות, בסוגיות כאלה עדינות, שאנשים שהם לא אזרחי מדינת ישראל נתקלים בקשיים ביורוקרטיים, הם זקוקים לסעד או להתערבות של האינסטנציות המשפטיות העליונות במדינת ישראל – במקום לאפשר זכות אלמנטרית להידיין בפני בית-משפט, ושתהיה פתוחה בפניהם הדרך לעתור לבית-המשפט העליון, אומרים להם: אתם לא, אתם תצטרכו לברר את עניינכם בערכאה שיפוטית; המצאה הייתי אומרת כמעט ייחודית לשיטה הישראלית.

זהבה גלאון: זה לא שאין טריבונלים משפטיים לענייני הגירה ומעמד במדינות אחרות; יש.

זהבה גלאון: אבל אותם טריבונלים לא קובעים צווים פנימיים, הדברים האלה מקבלים גושפנקה חוקית של המחוקק.

זהבה גלאון: פה איכשהו מבקשים לסמן את הנחיתות החברתית של אותם אנשים שהם לא יהודים, שהם מהגרים, שהם זרים.

זהבה גלאון: אנחנו מבקשים בעצם לקיים דיון בעניינם במעמד צד אחד, בבית-דין שיפעל בניגוד לכללי הצדק הטבעי.

זהבה גלאון: ככה, אדוני היושב-ראש, מתנהלת מדינה מתוקנת?

זהבה גלאון: במקום לאפשר לקבוצות האלה שעניינן יידון בפני בתי-משפט בכל הסוגיות הביורוקרטיות שהם מתמודדים אתן?

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת טיבי, אנחנו למרות האיחור נקרא לך בסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: אמנון, תואיל בטובך.

אחמד טיבי: איזה איחור?

גאלב מג'אדלה: היית צריך להיות בסדר-היום לפני, ואיחרת.

אחמד טיבי: לא איחרתי.

גאלב מג'אדלה: אתה לא רוצה זכות דיבור?

אחמד טיבי: ויתרתי על הנמקה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על אנשים שגם ככה נאלצים להתמודד עם מערכת הגירה וביורוקרטיה מסורבלת.

זהבה גלאון: אתה מצפה שמדינה מתוקנת תאפשר להם לברר את עניינם לפני בית-משפט.

זהבה גלאון: אז כשהם נאבקים על הזכות הבסיסית שלהם למשפט הוגן, מגלגלים אותם לבית-דין, שמשרד הפנים – אתם שמים לב?

זהבה גלאון: משרד הפנים יהיה הערכאה האחראית להם.

זהבה גלאון: כמו שאמרתי קודם, אדוני, זה לא מופרך שיהיו טריבונלים מיוחדים להגירה, אבל שפועלים על יסוד דיני הגירה שהמחוקק קבע.

זהבה גלאון: כנסת ישראל לא קובעת חקיקה מיוחדת; הכנסת הזאת היום מבקשת מאתנו להצביע על טריבונל שמתבסס על נהלים פנימיים שהרשות בעצם מתקינה.

זהבה גלאון: זה נראה לכם סביר?

זהבה גלאון: זה נראה סביר שאנחנו נסמוך על משרד הפנים שיתקין נהלים?

זהבה גלאון: הרי רשות ההגירה גם ככה לא אוהבת את הביקורת השיפוטית נגדה, אז במקום לתקן את העוולות שמתגלות בבתי-המשפט, במקום לקבוע נהלים עקרוניים איך משנים, אז מה עושה רשות ההגירה בעצם?

זהבה גלאון: היא מקימה לעצמה בית-דין, בגיבוי משרד המשפטים וכנסת ישראל, ובעצם היא גורמת לעצמה להיות פטורה מכל ביקורת שיפוטית.

זהבה גלאון: למה אני כל כך מוטרדת, אדוני היושב-ראש?

זהבה גלאון: אנחנו יודעים איך השלטון מצפצף על שלטון החוק; אנחנו יודעים איך בית-המשפט העליון בשבתו כבג"ץ קובע מסמרות, מגיש המלצות, זורק את הכפפה למחוקק, ומשרדי הממשלה מצפצפים על בג"ץ, בכלל לא מעניין אותם מה שבג"ץ קובע; זה בגדר המלצה.

זהבה גלאון: אז קל וחומר, אדוני, עכשיו, כשהמידיינים באותו בית-דין לזרים לא תעמוד בפניהם האפשרות לעתור לבג"ץ, והם מקסימום יוכלו לפנות לבתי-משפט לעניינים מינהליים.

זהבה גלאון: מה המשמעות?

זהבה גלאון: שעכשיו משרד הפנים, שגם ככה מתנהל כאיזו ערכאת-על, מעל הרשויות, עכשיו משרד הפנים בכלל יוכל לצפצף על החלטות של בתי-משפט, קל וחומר כשמדובר בבתי-משפט לעניינים מינהליים.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אם משרד הפנים עד היום מצפצף על החלטות של בג"ץ כשמדובר באזרחים יהודים, אני לא רוצה לחשוב מה יהיה כשהוא יצטרך להתייחס להחלטות שנוגעות לענייניהם של בני-אדם שמגיעים לכאן, לארץ, או שחיים כאן, שמבקשים סעד.

זהבה גלאון: משרד הפנים לא יקבע החלטות עקרוניות; משרד הפנים בעצם יאפשר, באמצעות בית-הדין לזרים – אותו שם מחפיר – לפגוע באנשים שמבקשים סעד.

זהבה גלאון: מי שצריך לדאוג לזכויות אדם בסיסיות, במקום שיגן על כללי הצדק הטבעיים שניתנים לכל אדם, בעצם מכתים את ספר החוקים הישראלי בעוד כתם גזעני.

זהבה גלאון: אני קוראת לכם, חברי חברי הכנסת, להצביע נגד החוק הזה.

גאלב מג'אדלה: תודה, חברת הכנסת זהבה גלאון.

גאלב מג'אדלה: אחריה – חבר הכנסת דב חנין; בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, בימים האחרונים אני שמעתי ביקורת על כך שהכנסת יוצאת לפגרה.

דב חנין: הרבה מהמוחים ומהמפגינים באו בטענה ואמרו: איך ייתכן שכשהציבור – ציבור כל כך גדול, של רבבות מפגינים – נמצא ברחובות ודורש שינוי, איך ייתכן שהכנסת, במקום להיחלץ לעזרתו של הציבור, לעשות שינוי בכיוונים שהציבור מבקש, איך ייתכן שהכנסת יוצאת לפגרה?

דב חנין: כשאני רואה את החוק הזה, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, ואני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת: בעצם יכול להיות שטוב שהכנסת יוצאת לפגרה.

דב חנין: כי הכנסת הזאת בעיקר מזיקה.

דב חנין: הכנסת הזאת בעיקר מזיקה בחקיקה הפרועה והבעייתית שלה.

דב חנין: כפי שאנחנו ראינו קודם באישורו של חוק הווד"לים, הרוב בכנסת, הרוב הקואליציוני בכנסת, אטום למחאתו, אטום לקולו של הציבור בישראל, שדורש דרך אחרת.

דב חנין: הקולות של רבבות המפגינים בתל-אביב, בירושלים ובחיפה, בבאר-שבע, באשדוד, בקריית-שמונה, בשדרות, בנצרת – הקולות של רבבות המפגינים האלה אינם חודרים את כותלי המשכן הזה.

דב חנין: כאן ישנה קואליציה מגובשת, ימנית קיצונית ומסוכנת, שממשיכה במדיניות דורסנית, שמתעלמת ממה שהציבור הישראלי חפץ בו, ממה שהציבור הישראלי רוצה.

דב חנין: מה שראינו בחוק הווד"לים זה עוד מהלך דורסני של שימוש ברוב קואליציוני כדי להתעלם מקולו של העם, כדי להתעלם מדרישותיו של העם.

דב חנין: דמוקרטיה – ברמה הפורמלית הכול תקין.

דב חנין: הכנסת מתכנסת, ישנה הצבעה.

דב חנין: ברמה הפורמלית – דמוקרטי לחלוטין.

דב חנין: ברמה המהותית, רצונו של הציבור בישראל איננו מקודם על-ידי הממשלה הזאת ועל-ידי הרוב הקואליציוני שעומד לימינה.

 משה (מוץ) מטלון: כמה אנשים בציבור יודעים מהו חוק הווד"לים באמת?

דב חנין: כמה אנשים בציבור יודעים מהו חוק הווד"לים באמת?

דב חנין: אני אשאל אותך, חבר הכנסת מטלון, כמה אנשים בכנסת יודעים מהו חוק הווד"לים באמת?

דב חנין: אני עונה לך בשאלה נגדית.

דב חנין: כמה אנשים בכנסת למשל יודעים שחוק הווד"לים לא כולל מנגנון של האצת בנייה?

דב חנין: אין האצת בנייה בחוק.

דב חנין: תחפש היטב בחוק ולא תמצא.

 משה (מוץ) מטלון: אני לא בעד להשאיר את זה כמו שזה בוועדות המחוזיות.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: לתקן דברים – אני מוכן לתקן דברים מכאן ועד הודעה חדשה.

דב חנין: אתה יודע שאני שייך לאלה שרוצים לתקן.

דב חנין: אבל להרוס ולעשות את הדברים הרבה יותר רעים והרבה יותר בעייתיים ממה שהם היום – זה מה שחוק הווד"לים עושה.

דב חנין: לכן, הציבור בישראל, בצדק, מתקומם נגד החוק הזה.

דב חנין: בצדק הוא מתקומם נגד החוק הזה.

דב חנין: כי החוק הזה הוא חוק בעייתי, הוא חוק מסוכן, הוא חוק גרוע, ואישרו אותו חברי כנסת, לצערי – ואני אומר את זה בצער ובכאב – אישרו אותו בגלל משמעת קואליציונית, לא בגלל שהם חושבים שהוא טוב.

דב חנין: כי נדמה לי שבבית הזה, חוץ מראש הממשלה נתניהו, ואולי עוד שלושה אנשים, אין אנשים שמאמינים שחוק הווד"לים הוא חוק טוב.

דב חנין: אפילו שר הפנים לא מאמין שחוק הווד"לים הוא חוק טוב.

דב חנין: אפילו שר הבינוי והשיכון לא הציג את החוק הזה במליאת הכנסת.

דב חנין: אפילו אנשי משרד הפנים, שיושבים אתנו – ונמצא אתנו חבר הכנסת אמנון כהן – יושבים אתנו בוויכוחים ארוכים ורציניים בנושא הרפורמות בתכנון ובבנייה, אפילו הם לא באו להציג את החוק הזה בוועדה בכנסת.

דב חנין: אז יש פה איזושהי בעיה, יש פה איזושהי בעיה במערכת.

דב חנין: איך כל הדברים האלה קשורים לחוק הכניסה לישראל?

דב חנין: הם קשורים בדיוק בעניין הזה, בעניין הזה של הדמוקרטיה.

דב חנין: הכנסת הזאת פוגעת באופן אנוש במרחב הדמוקרטי בארץ הזאת, והפגיעה האנושה הזאת התחילה בערבים.

אחמד טיבי: כל יום שהכנסת פועלת זו סכנה לדמוקרטיה.

דב חנין: כל יום שהכנסת הזאת עובדת היא ממשיכה להרוס.

דב חנין: מסע ההרס הזה התחיל בערבים והוא ממשיך בקבוצות אחרות.

דב חנין: כאן אנחנו מדברים על כניסה לישראל ועל תקנות מעמד של כל מיני קבוצות אוכלוסייה.

דב חנין: דיברו לפני חברי חברי הכנסת הורוביץ וגלאון – כל מיני קבוצות אוכלוסייה: עובדים זרים, מבקשי מקלט, פליטים, אנשים שאין להם מעמד, נשואים, לא נשואים.

דב חנין: יש פה סוגיות מאוד רחבות שנכנסות תחת הכותרת הזאת של מבקשי מעמד.

דב חנין: קל לפגוע באוכלוסיות האלה.

דב חנין: קל לפגוע בציבורים האלה.

דב חנין: אבל כל פגיעה שנעשית בציבורים האלה – מחר תהיה פגיעה גם בציבורים אחרים, בדיוק כמו שהפגיעות שנעשו לאורך שנים, ובשנים האחרונות עוד יותר ועוד יותר ועוד יותר, באוכלוסייה הערבית, מתגלגלות היום יותר ויותר לציבורים נוספים.

דב חנין: היכן הפגיעות, עמיתי חברי הכנסת?

דב חנין: הפגיעה מתחילה כשאנחנו בונים פה מנגנון מיוחד.

דב חנין: למה לא בתי-משפט?

דב חנין: למה לא בתי-משפט?

דב חנין: יש בתי-משפט בישראל.

דב חנין: מה קרה?

דב חנין: פוגעים בזכויות של אנשים – צריך לאפשר להם להגיע לבתי-משפט.

דב חנין: אין לכם אמון במערכת המשפט?

דב חנין: אין לכם אמון במערכת המשפט?

דב חנין: אין לכם אמון במערכת המשפט.

דב חנין: זה חמור, זה מסוכן, זה בעייתי.

דב חנין: היה פעם ראש ממשלה בישראל שאמר – דווקא לא שייך למפלגתי, לא היה עדיין ראש ממשלה ממפלגתי – אבל היה ראש ממשלה מהליכוד שאמר: יש שופטים בירושלים.

דב חנין: הוא אמר את זה בהתייחס לפסק-דין שמאוד ביקר מהלך של הממשלה שהוא עמד בראשה.

אמנון כהן: השופטים עמוסים, עמוסים מהתיקים.

דב חנין: אז תיתנו עוד תקנים לשופטים.

דב חנין: תיתנו עוד תקנים לשופטים.

דב חנין: גם הכבאים עמוסים.

דב חנין: תיתנו עוד תקנים לכבאים.

דב חנין: תיתנו עוד תקנים לאחיות.

דב חנין: תיתנו עוד תקנים לרופאים.

דב חנין: תחזקו את המערכת הציבורית.

דב חנין: במקום זה, הממשלה הזאת – בכל תחום מייצרת מנגנון עוקף.

דב חנין: מנגנון עוקף לשוטרים – עוד מעט אנחנו נדבר עליו.

דב חנין: מנגנון עוקף, כן.

דב חנין: נגיע לנושא הפקחים.

דב חנין: מנגנון עוקף לשוטרים.

דב חנין: מנגנון עוקף לבתי-המשפט.

דב חנין: הנה, יש לנו פה מנגנון של בית-דין אלטרנטיבי, שממונה בהליך מוזר, שהוא מוגבל מאוד מבחינת כללי המשחק המשפטיים שמתנהלים בתוכו, ושמתעסק בסוגיה שהיא סוגיה מאוד חשובה לאנשים שנפגעים פה.

דב חנין: השאלה של כניסה ומעמד, דיני הגירה, היא שאלה בעלת חשיבות עליונה בחברה מודרנית, ופוגעים פה בזכויות מרחיקות לכת.

דב חנין: אני אומר, קודם כול הפסול הבסיסי הוא שאנחנו יוצרים מערכת משפט מחוץ למערכת המשפט.

דב חנין: זו בעיה, אני חושב שזו שגיאה, זה מהלך לא נכון ברמה העקרונית, ברמה המשפטית.

דב חנין: אותה מערכת שאנחנו בנינו מחוץ לכללי המשחק הרגילים היא מערכת שלא מכבדת זכות טיעון בעל-פה.

דב חנין: אין זכות טיעון בעל-פה, למרות שלטעמי זה חלק מכללי הצדק הטבעי.

דב חנין: מנגנונים מוכרים לנו של חיסיון ביטחוני עם תעודת חיסיון לא קיימים שם.

דב חנין: שם בנו מנגנון אחר.

דב חנין: יש פגיעה ביכולת להגיע, בסופו של דבר, בערעור בזכות לבית-המשפט העליון.

דב חנין: רשימה קצרה של כמה מהפגמים שיש בחוק הזה וכמה פגמים אחרים, עמיתי חברי הכנסת הורוביץ וגלאון כבר הציגו, ואני לא אחזור עליהם.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני קורא לכולכם להצביע נגד החוק הזה, כדי שלפחות ביום האחרון לפני היציאה לפגרת הקיץ נדע שלא עשינו את כל הרעות שבעולם.

דב חנין: חלק מהרעות לא עשינו.

דב חנין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בסקירה חפוזה של סדר-היום שעוד נותר על שולחנו של המושב הזה, אפשר לאפיין בעצם את ההתנהלות של הכנסת הזאת.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, מה שאנחנו אמורים להצביע עליו בשעות הקרובות הוא לא הכי גרוע שקרה בכנסת הזאת, אבל הוא יכול לבטא היטב את ריצת האמוק הבלתי-נשלטת הזאת לעבר חקיקת חוקים שכל חברה מתוקנת כבר עברה אותם, ועברה את התפיסות האלה ואת המחשבות האלה.

מוחמד ברכה: היום, עם חקיקת חוק הווד"לים, אני חושב שבא לידי ביטוי – לא רק הסעיפים השונים של החוק הזה, עם כל המשמעויות הרות האסון שיש לחוק, ובעיקר להעמיד את הקרקע הציבורית – ואני חייב להגיד כאן שוב ושוב שזו קרקע שהופקעה ברובה מהאזרחים הערבים, כביכול לטובת האינטרס הציבורי.

מוחמד ברכה: עכשיו, הממשלה מחליטה למכור אותה ולהפיץ אותה לכל מבקש, רק אם הוא נכנס לקטגוריה ולמשבצת של טייקון.

מוחמד ברכה: הבעיה בחוק הזה היא בעיה קשה, אבל הבעיה מעבר, שלא באה בסעיפי החוק, היא ההתייחסות של ראש הממשלה למחאה החברתית המוצדקת, המבורכת, הרחבה, שהוא קורא לזה מין מאבק או משהו פופוליסטי.

מוחמד ברכה: זה בעצם מסביר את ההתנשאות והזלזול מול כאבם של האנשים שזועקים את זעקת הדיור, זעקת קורת-הגג, בחוצות הערים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: ראש הממשלה – גם כשהובאה הסתייגות מסוימת, שעל פניו היה נראה שהוא שוקל עם שריו להיענות, כשהיה אמור להכריע, כנראה שבראש שלו עלה לא העניין עצמו, אלא האגו של מי יכופף את מי, ואז הוא החליט, כשהוא כביכול בתוך המערכה הפוליטית, שלא להיענות לדרישת האופוזיציה לתקן סעיף בחוק שהיה מאפשר לחוק הזה לבוא לידי ביטוי דרך בנייה, כפי שאמר לפני רגע חברי חבר הכנסת דב חנין.

מוחמד ברכה: הוא בחר באותה שיטה של התנשאות והתעמרות והלך להצבעה על כל הקופה, וקרה מה שקרה, ואז החוק אושר כפי שהוא.

מוחמד ברכה: בעצם החוק ביסודו רע, מעצם העובדה שהוא מעמיד את הקרקע הציבורית בידי קבלנים ובעלי הון, אבל הוא גם שקרי בכל מה שאמור בכותרתו על האצת הבנייה.

מוחמד ברכה: אין פה האצת בנייה; יש פה חלוקת קרקע כמעט חינם לבעלי הון.

מוחמד ברכה: ההתנשאות הזאת באה לידי ביטוי גם בחוק הזה שאנחנו דנים בו, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: אנשים שמידפקים על דלתותיה של המדינה כדי לתפוס מחסה ממצוקה, מרדיפה – הממשלה באה בהצעת חוק מסודרת, דרך משרד המשפטים, ובמקום לייצר מנגנון של קליטת אנשים שהם פליטים, שהם נרדפים וכו' וכו', היא מייצרת מין מכלאות לאותם אנשים, וגם יוצרת מצב של מעצר כמעט לא מוגבל ללא משפט.

מוחמד ברכה: כל המבחן של השחרור הוא אם אפשר לזרוק את האיש הזה שנתפס אל מחוץ לגבולות המדינה.

מוחמד ברכה: פני החוק הזה כפני הממשלה הזאת; חוק מתעמר, רודף.

מוחמד ברכה: אחד כמוני היה יכול לבוא ולהגיד – אפילו אמרו לי את זה בוועדה – שבסופו של דבר אלה אנשים שבאים לחפש עבודה והם במקום הפועלים הערבים.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה לקנות את הסיפורים האלה.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר חוקי העבודה צריכים להיאכף על כל האנשים, כולל שכר מינימום וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: ולכן, אני חושב גם שממשלה צריכה לספק עבודה לאזרחיה – מה שלא עושה הממשלה הזאת, כי הרבה מהאנשים עובדים והם חיים מתחת לקו העוני.

מוחמד ברכה: ומדינה צריכה לתת מחסה לאנשים שבאים במצוקה לשעריה.

מוחמד ברכה: הממשלה כושלת גם בזה וגם בזה, וכנראה ההתעמרות וההתנשאות הן השיטות של הממשלה והעומד בראשה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת ברכה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת עפו אגבאריה ויתר?

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, בבקשה.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהצעת החוק הנדונה מוצע לתקן את חוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952, ולהקים בית-דין מינהלי אשר ישמש ערכאה לקיום ביקורת שיפוטית על החלטות של הרשויות המוסמכות בעייני כניסה, שהייה וישיבה בישראל או יציאה ממנה.

יעקב נאמן: הנושאים הנדונים בהצעת החוק והאינטרס הציבורי הכרוך בהם, כמו גם הצורך להקל את העומס המוטל על מערכת המשפט, מצדיקים כי הביקורת השיפוטית בעניינים אלה תופעל בידי ערכאה נפרדת, בהליך פשוט, יעיל ומהיר, המאזן בין זכות העוררים להליך הוגן לבין הצורך להקים מנגנון יעיל שיוכל לתת מענה לכמויות ההליכים הגדולות, ואשר יביא להפחתת העומס הכבד המוטל על המערכת המשפטית.

יעקב נאמן: מדובר בהצעת חוק חשובה, פרי עבודת מטה מקיפה שנערכה במחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, בשיתוף עם משרד הפנים, הפרקליטות ויתר הגורמים הנוגעים בדבר.

יעקב נאמן: במהלך הדיונים המקיפים שקיימה ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, ערכה הוועדה כמה תיקונים בנוסח הצעת החוק הממשלתית.

יעקב נאמן: אנו מבקשים להסתייג ממעט מהתיקונים שנערכו על-ידי הוועדה, כפי שאפרט, על מנת שההליך בבית-הדין יהיה מהיר ויעיל, תוך שמירה על קיום מדיניות הממשלה והרשות ועל האינטרסים החיוניים של המדינה, לצד שמירה על זכויות העוררים.

יעקב נאמן: 1.

יעקב נאמן: לסעיף 13כד(ב) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 4 להצעת החוק – הסעיף קובע בתוך כמה ימים יהא רשאי העורר להגיש ערר לבית-הדין, וממתי יש למנות את המועד להגשת הערר.

יעקב נאמן: בהצעת החוק הממשלתית הוצע כי ערר יוגש בתוך 30 ימים מיום שההחלטה בעניינו של מגיש הערר פורסמה כדין, או מיום שהעורר קיבל הודעה עליה או מיום שנודע לעורר עליה, לפי המוקדם.

יעקב נאמן: במהלך הדיונים החליטה הוועדה להאריך את המועד להגשת הערר ל-45 ימים, וזאת רק החל מהיום שבו קיבל העורר הודעה על ההחלטה שעליה הוא מבקש לערור בלבד, כלומר, למחוק את ההוראה בהצעת החוק הממשלתית שלפיה ניתן למנות התקופה החל מהיום שההחלטה פורסמה כדין או שנודע לעורר על ההחלטה האמורה.

יעקב נאמן: עמדתנו היא שיש להותיר את הסעיף על כנו כהצעת הממשלה, ולקבוע שניתן יהיה להגיש ערר בתוך 30 ימים מהיום שהחלטה פורסמה כדין או שהעורר קיבל הודעה על ההחלטה בעניינו, או מיום שנודע לו עליה, לפי המוקדם מביניהם, וזאת מכמה טעמים.

יעקב נאמן: א, הטעם הראשון – לעניין המועד שממנו ניתן להגיש ערר: יודגש כי טרם הקמת בין-הדין ניתן היה לעתור בגין אותן החלטות המועברות לפי הצעת החוק לסמכותו של בית-הדין לעררים לבית-המשפט לעניינים מינהליים.

יעקב נאמן: בהתאם לתקנה 3(ב) לתקנות בתי-המשפט לעניינים מינהליים (סדרי דין), התשס"א–2000, המועד להגשת עתירה נמנה מהיום שההחלטה בעניינו של העותר פורסמה כדין או שהעורר קיבל הודעה עליה, או מיום שנודע לו עליה, לפי המוקדם מביניהם.

יעקב נאמן: עמדתנו היא שיש לקבוע הוראה זהה גם לגבי בית-הדין לעררים.

יעקב נאמן: ב.

יעקב נאמן: פעמים רבות לא ניתן לאתר את העורר, שכן לרשות אין את כתובתו, או שהוא שינה כתובת שמסר לרשות או שהוא מתחבא מפניה.

יעקב נאמן: השינוי המוצע על-ידי ועדת הפנים עלול להביא לדחייה ארוכה של המועד שממנו יהא העורר רשאי לערור ולהביא לסיכול המדיניות של הרשות.

יעקב נאמן: ג.

יעקב נאמן: יתר על כן, פעמים רבות לעוררים עצמם יש אינטרס להאריך את ההליכים בעניינם.

יעקב נאמן: לפיכך, מוצע גם לקבוע מניין הימים ל-30 ימים בלבד.

יעקב נאמן: ד.

יעקב נאמן: יצוין שפעמים רבות נכנס אדם למדינה לזמן קצר מאוד, באשרת תייר למשל, ורק בתום המועד של האשרה הוא מבקש את הארכתה ממשרד הפנים.

יעקב נאמן: אם משרד הפנים מסרב, קמה לו לכאורה זכות להגשת ערר בתוך התקופה שתיקבע בחוק.

יעקב נאמן: בכל אותו זמן העורר מצוי בארץ, והתקופה שבה הוא יכול להגיש ערר עלולה להאריך את שהותו בארץ שלא כדין כשלעצמה.

יעקב נאמן: חברי הכנסת הנכבדים, לפיכך, עמדתנו היא שיש לקבוע 30 ימים להגשת ערר, ולקבוע שהמועד האמור יימנה מהיום שההחלטה פורסמה כדין או שהעורר קיבל הודעה על ההחלטה בעניינו, או מיום שנודע לו עליה, לפי המוקדם מביניהם.

יעקב נאמן: 2.

יעקב נאמן: לסעיף 13כח(ג) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 4 להצעת החוק – הסעיף קובע כי מידע חסוי כמפורט להלן לא יוצג בפני בית-הדין, והעורר לא יהיה רשאי לעיין בו, אלא בכפוף להליך שנקבע לפי סעיף 13כט המוצע.

יעקב נאמן: בהצעת החוק הוצע כי כמידע חסוי יוגדרו מסמכים שלדעת הרשות אין לגלותם לעורר בשל העילות הקבועות בסעיפים 9(א)(1), (2) ו-(4) לחוק חופש המידע, התשנ"ח–1998.

יעקב נאמן: כלומר, "(1) מידע אשר בגילויו יש חשש לפגיעה בביטחון במדינה, ביחסי החוץ שלה, בביטחון הציבור או בביטחונו או בשלומו של אדם; (2) מידע בנושאים ששר הביטחון, מטעמים של שמירה על ביטחון המדינה, קבע אותם בצו באישור הוועדה המשותפת; – – – (4) מידע אשר אין לגלותו על-פי כל דין".

יעקב נאמן: לעומת זאת, הוועדה קבע כי מידע חסוי הוא רק מידע החוסה תחת פסקאות (1) ו-(2) של סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, ולא תחת פסקה (4).

יעקב נאמן: שינוי זה עלול לגרום לכך שתיטען טענה שלפיה הרשות חייבת למסור מידע, משום שלא נקבע כל סייג מפני הצגת המידע לבית-הדין או לעורר.

יעקב נאמן: ולא זו אף זו: עלולה אף להיטען טענה שלפיה הרשות כלל אינה רשאית להציג מידע שגילויו אסור לפי דין, ובכך עלולה להימנע מבית-הדין האפשרות לקיים ביקורת שיפוטית אפקטיבית על החלטת הרשות.

יעקב נאמן: לפיכך, ההסתייגות מציעה להוסיף להגדרת מידע חסוי מידע שהוא חסוי לפי כל דין, אשר לפי חוק חופש המידע לרשות אסור למסור אותו ללא שנקבע מנגנון מפורש בדין הקובע כיצד ובאילו נסיבות ניתן לעשות זאת.

יעקב נאמן: 3.

יעקב נאמן: בעניין ההסתייגות שהגשנו לסעיף 13לא(א) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 4 להצעת החוק – סעיף 12 בדף ההסתייגויות – באנו בדברים עם יושב-ראש , חבר הכנסת אמנון כהן, והשתכנענו להסיר הסתייגות זו.

יעקב נאמן: לפיכך, אבקש מחברי הכנסת לקבל את הסתייגויותינו כפי שפורטו לעיל.

יעקב נאמן: בסוף דברי אני מבקש להודות לחבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש , על העבודה המסורה והמקצועית בקידומו של חוק חשוב זה.

יעקב נאמן: תודה רבה.

אמנון כהן: איזה הסתייגויות, כבוד השר?

אמנון כהן: לא הבנתי – – –

יעקב נאמן: שתי ההסתייגויות הראשונות לקבל, ולהסיר את ההסתייגות השלישית שלנו.

אמנון כהן: הבנתי.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה, להשיב למסתייגים.

אמנון כהן: השר השיב להם, ואני מקבל ששתי הסתייגויות – – –

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות הראשונה והשנייה?

גאלב מג'אדלה: איזה הסתייגויות השר מוכן לקבל?

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה.

גאלב מג'אדלה: לסעיף 1 – חברי הכנסת אברהים צרצור, אחמד טיבי, טלב אלסאנע ומסעוד גנאים, להלן: קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, מציעים למחוק את הסעיף.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 30 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 1 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 10, נגד – 30, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לא התקבלה.

גאלב מג'אדלה: מצביעים על הסעיף כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 39 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 29 נגד – 10 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 29, נגד – 10, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הסעיף התקבל כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: עוברים לסעיף השני.

גאלב מג'אדלה: קבוצת רע"ם-תע"ל מציעה למחוק את הסעיף.

גאלב מג'אדלה: מצביעים.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 40 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 30 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 2 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 10, נגד – 30, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לא התקבלה.

גאלב מג'אדלה: מצביעים על הצעת הוועדה – סעיף 2.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 41 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 32 נגד – 10 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 32, נגד – 10, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: סעיף 2 כהצעת הוועדה התקבל.

גאלב מג'אדלה: עוברים לסעיף 3.

גאלב מג'אדלה: קבוצת רע"ם-תע"ל מציעה למחוק את הסעיף.

גאלב מג'אדלה: מצביעים.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 41 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 3 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: עשרה בעד, נגד – 31, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: סעיף 3 כהצעת הוועדה התקבל.

יואל חסון: זו הצעת הוועדה עכשיו?

גאלב מג'אדלה: עכשיו מצביעים על הצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 42 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 33 נגד – 10 נמנעים – אין סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: 33 בעד, נגד – 10.

גאלב מג'אדלה: סעיף 3 התקבל כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו מצביעים על סעיף 4, ההסתייגות של קבוצת רע"ם-תע"ל – למחוק את הסעיף.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 34 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 9, נגד – 34, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לא התקבלה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אפשר, אם הם מסכימים, המסתייגים – אפשר להצביע על ההסתייגות בהרמת יד.

גאלב מג'אדלה: אם מסכימים, אפשר לעבור להצבעה בהרמת יד.

אמנון כהן: כן.

גאלב מג'אדלה: הסתייגות מס' 5, לסעיף 4, של חברי הכנסת ניצן הורוביץ, זהבה גלאון ואילן גילאון – להלן: קבוצת סיעת מרצ.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: לחלופין – מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לחלופין הראשונה של סיעת קבוצת מרצ וסיעת קבוצת חד"ש לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: לחלופין – מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לחלופין השנייה של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: הסתייגות מס' 6, לסעיף 4 – קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש מציעות: בסעיף 13כג(א) המוצע, אחרי "שר המשפטים" יבוא "באישור היועץ המשפטי לממשלה".

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: הסתייגות מס' 7 – שר המשפטים יעקב נאמן מציע.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות של שר המשפטים לסעיף 4 נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשיכים להסתייגות מס' 8: קבוצת מרצ וקבוצת חד"ש מציעות: סעיף 13כו המוצע – יימחק.

גאלב מג'אדלה: מי בעד הסתייגות 8?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: לחלופין א' – – –

דב חנין: אלקטרונית, זכות טיעון.

דב חנין: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

גאלב מג'אדלה: להצביע אלקטרונית על לחלופין א'?

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 34 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין א' של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: לחלופין ב' – גם אלקטרוני?

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לחלופין ב' של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: הסתייגות שר המשפטים, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות של שר המשפטים לסעיף 4 נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: הסתייגות מס' 10, לסעיף 4 – קבוצת חד"ש מציעה.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: הסתייגות 11 – קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש מציעות.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

ניצן הורוביץ: אנחנו מבקשים אלקטרונית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 11, לסעיף 4.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 35 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 11, נגד – 35, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לא התקבלה.

גאלב מג'אדלה: לחלופין – אלקטרוני או ידני?

גאלב מג'אדלה: ידני.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: שר המשפטים, אתה הורדת את הסתייגות מס' 12 נכון?

גאלב מג'אדלה: הסתייגות 12 הוסרה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, כשאתה אומר "שר המשפטים" – הוא הגיש או מישהו אחר הגיש?

אחמד טיבי: הוא לא חבר כנסת.

גאלב מג'אדלה: בדברים שלו, בהסבר שלו, הוא ציין את זה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 13, לסעיף 4, של קבוצת חד"ש.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

דב חנין: – – –

גאלב מג'אדלה: לא באמצע ההצבעה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: זו זכות האיחור.

דב חנין: אלקטרונית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה אלקטרונית?

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הסתייגות 13, לסעיף 4.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 47 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, נגד – 32, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לא התקבלה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 14, של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש, לסעיף 4.

גאלב מג'אדלה: אלקטרוני?

ניצן הורוביץ: אנחנו מבקשים אלקטרונית לפי הייעוץ המשפטי של הוועדה.

ניצן הורוביץ: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 4 לא נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, נגד – 32, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות לא התקבלה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: בשם המסתייגים, נוכח ההצבעה האוטומטית של הקואליציה, אנחנו מסירים את ההסתייגויות שלנו עד סוף החוק.

דב חנין: תודה.

קריאות: – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על סעיף 4, כולל הסתייגויות שהתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 49 בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 34 נגד – 13 נמנעים – אין סעיף 4, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 34, נגד – 13, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: סעיף 4, כולל ההסתייגויות, התקבל.

גאלב מג'אדלה: ההודעה שלך, חבר הכנסת חנין, היא להוריד את ההסתייגויות עד הסוף?

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: סעיף 5 עד סעיף 10, כולל, אין הסתייגויות – אנחנו מצביעים כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 50 בעד סעיפים 5–10 – 35 נגד – 13 נמנעים – אין סעיפים 5–10 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 35, נגד – 13, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: סעיפים 5–10 התקבלו כהצעת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: אדוני יושב-ראש הוועדה?

גאלב מג'אדלה: התקבלו הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בעקבות ההצבעה הבלתי-סבירה שהיתה כאן, והתקבלה הצעת חוק גרועה, אני מגיש אי-אמון בשם חד"ש, בל"ד, מרצ ורע"ם-תע"ל.

אחמד טיבי: אין שנייה ושלישית.

גלעד ארדן: הממשלה מבקשת להצביע היום.

אחמד טיבי: אני אבקש לראות בהצבעה הצבעת אי-אמון לפי הנוסח המדויק.

גאלב מג'אדלה: ברור, ברור.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אחמד טיבי: יום שחור – זה אחרי ההצבעה.

אחמד טיבי: יום שחור – זה אחרי ההצבעה.

שי חרמש: ד"ר טיבי, אתה מביך אותי.

אחמד טיבי: אתה מביך אותי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים.

גאלב מג'אדלה: הצבעה אלקטרונית.

גאלב מג'אדלה: מי שמצביע בעד – הוא בעד החוק ונגד האי-אמון.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 51 בעד החוק – 32 נגד – 15 נמנעים – אין חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 22), התשע"א–2011, נתקבל.

אמנון כהן: אפשר לשאול אותך שאלה, אדוני היושב-ראש?

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: שאלתי אותך אם היו הסתייגויות לקריאה שנייה.

אמנון כהן: התקבלו הסתייגויות ולכן אפשר היה למשוך – – – בגלל שזאת הצעת חוק חשובה, ואם נמשוך אותה נצטרך לקיים דיון בוועדה, אנחנו נצביע בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

לימור לבנת: כבר הצבענו.

אמנון כהן: אז נצביע בקריאה רביעית.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: גמרת להתבדח ועכשיו אתה עולה לדוכן.

אמנון כהן: עכשיו זה החוק הבא.

אמנון כהן: אתה רוצה להכריז על החוק הבא?

אמנון כהן: הוא לא הכריז.

אמנון כהן: קודם כול, אני רוצה להודות לצוות של הוועדה לגבי הצעת החוק הכניסה לישראל, ליועצים המשפטיים ולמנהלת הוועדה ולחברי הכנסת שהשתתפו בדיונים.

אמנון כהן: לאחר מכן יש לנו את החוק הבא.

אמנון כהן: אם תרצה אני אציג אותו.

אמנון כהן: רק תציג לחברי הכנסת את החוק.

אמנון כהן: [מס' מ/541; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 13077; נספחות.

אמנון כהן: ]

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוני ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א–2011, קריאה שנייה וקריאה שלישית – בבקשה.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת, כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרים נכבדים, הוגשה על-ידי הממשלה, אבל למעשה אנחנו שינינו את החוק ואפילו את האכסניה של החוק, שיצא חוק טוב ומאוזן.

אמנון כהן: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א–2011, שיזמה הממשלה.

אמנון כהן: הצעת החוק מורכבת משני פרקים מרכזיים.

אמנון כהן: הפרק הראשון נועד לייעל את יכולת הפיקוח והאכיפה של הרשויות המקומיות בעבירות שבתחום אחריותן, עבירות המכונות "עבירות איכות חיים".

אמנון כהן: לפי הצעת החוק, לשם אכיפת חוקי העזר, יוקנו לפקחי הרשויות המקומיות סמכויות שכיום אין להם: סמכות לדרוש מאדם להזדהות, סמכות לדרוש מסמכים וסמכות להיכנס למקומות לשם פיקוח על חוקי העזר.

אמנון כהן: הפקחים יחויבו ללבוש מדים, לענוד תגי זיהוי ולהציג את תעודת הפקח לבקשת כל אדם.

אמנון כהן: אני לא שומע את עצמי, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: רבותי, בבקשה.

אורי מקלב: לתת ליושב-ראש הוועדה את הפריווילגיה שהוא יכול לדבר קצת בקול.

אמנון כהן: הפרק השני בהצעת החוק נועד לאפשר לרשויות מקומיות מסוימות לסייע למשטרת ישראל בפעולות למניעת אלימות.

אמנון כהן: לפי ההצעה, בתקופה של שנתיים ייערך פיילוט ברשויות המקומיות המנויות בתוספת להצעת החוק.

אמנון כהן: בתקופת הפיילוט יהיה ברשויות אלה מערך אכיפה עירוני שיורכב מיחידת פיקוח עירוני ייעודית ומכוח שיטור עירוני ייעודי של שוטרים.

אמנון כהן: בכל הנוגע לסיוע בפעולות למניעת אלימות, יונחו הפקחים המסייעים על-ידי משטרת ישראל, ולא על-ידי הרשות המקומית.

אמנון כהן: פקח מסייע שיהיה חלק מיחידת הפיקוח העירוני הייעודית יהיה רשאי, אם בוצע לפניו מעשה אלימות או אם נוכח כי אדם עומד לבצע מעשה אלימות, לדרוש מאותו אדם להזדהות בפניו, לחפש על גופו נשק ולעכבו עד לבואו של שוטר, ואף להשתמש בכוח סביר לשם כך.

אמנון כהן: מאחר שמתן הסמכויות נועד לתגבר את המשטרה במקומות המועדים לאלימות, ניתן יהיה להשתמש בהן רק במקומות מסוימים שמפקד המחוז קבע לגבי אותה רשות מקומית שהם מסוג המקומות המנויים בהצעת החוק – גנים ציבוריים, אזורי מסחר, חופי רחצה, חניונים, אזורי בילוי ומקומות שמתקיימים בהם אירועים תחת כיפת השמים.

אמנון כהן: הוועדה מצאה לנכון להדגיש שהפקחים המסייעים הם כוח סיוע בלבד, ואינם מהווים תחליף למשטרת ישראל, שהיא הגוף האמון במדינת ישראל על אכיפת עבירות אלימות.

אמנון כהן: לכן, נקבע בהצעת החוק כי הפקחים המסייעים יוכלו לפעול רק בנוכחות שוטר או לפי הנחיה של שוטר.

אמנון כהן: נוכח חששות שעלו בדבר צמצום נוכחותם של שוטרים ברשויות המקומיות שבהן יפעלו הפקחים המסייעים, נקבע בחוק כי לא ניתן יהיה להפחית את היקף הפעילות המשטרתית ברשויות אלא במקרי חירום ובמצבי קיצון.

אמנון כהן: מאחר שהפקחים המסייעים יידרשו להתמודד עם מעשי אלימות, ולפיכך ייחשפו בעבודתם לסיכונים, החליטה הוועדה לקבוע בחוק סעיף המחייב את הרשויות המקומיות לבטחם לשם הבטחת פיצוייהם אם ייפגעו במהלך מילוי תפקידם.

אמנון כהן: כדי שניתן יהיה לבחון את מידת הצלחתו של הפיילוט, נקבעה בהצעת החוק חובת דיווח חצי-שנתית לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת על נתוני הפשיעה ברשויות המקומיות המשתתפות בפיילוט, לעומת נתוני הפשיעה ביתר הרשויות, על שינויים במספר השוטרים הפועלים ברשויות המקומיות המשתתפות בפיילוט ועל מספר המקרים שבהם עשו הפקחים המסייעים שימוש בכל אחת מסמכויותיהם.

אמנון כהן: כמו כן הוטלה על הרשויות המקומיות חובה לפרסם ולדווח לוועדת הפנים והגנת הסביבה, אחת לשנה, על תלונות שהוגשו נגד פקחים מסייעים.

אמנון כהן: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

אמנון כהן: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אמנון כהן: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת אמנון כהן.

אורי מקלב: ראשון הדוברים מהמסתייגים – חבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: אוקיי, מוחמד ברכה, דב חנין לא נמצא.

אורי מקלב: לאחר מכן יהיה דב חנין.

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אורי מקלב: לרשותך עומדות עשר דקות.

אורי מקלב: עשר דקות ואחר כך אתה, בסדר, דב?

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אקצר.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק לא נכונה.

מוחמד ברכה: היא נכנסת לאותו דיבוק שאוחז בממשלה הזאת, דיבוק ההפרטה.

מוחמד ברכה: כל מה שזז מפריטים, במקום שהממשלה תמלא את מחויבותה כלפי חינוך ואז לא להפריט חלקים בחינוך, ותמלא את חובתה כלפי מקבלי הבטחת הכנסה ולכן לא תביא ויסקונסין.

מוחמד ברכה: כל התפיסה המעוותת הזאת.

מוחמד ברכה: גם כאן, במקום שהמדינה תספק ביטחון וחיים תקינים של החברה דרך כסף ציבורי, היא מעדיפה לקחת את הכסף הציבורי הזה ולשים אותו בידי חברות שינהלו לנו גם את הביטחון השוטף היומיומי בתוך הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה פשוט ביטוי נוסף להתפרקות המוחלטת של המדינה מנכסיה, גם החברתיים וגם הערכיים – ערכיים במובן האזרחי כלפי אזרחיה, ולא במובן שכמה חברי כנסת יכולים לפרש את זה, שכביכול מדובר על גישה ציונית וכדומה.

מוחמד ברכה: מדובר כאן על החלשת השלטון המקומי.

מוחמד ברכה: אני חושב שהשלטון המקומי עובר תקופה קשה מאוד בשנים האחרונות, במיוחד בעידן ההפרטה.

מוחמד ברכה: יש יותר מטלות שהיו של השלטון המרכזי וגלגלו אותן לפתחו של השלטון המקומי, אבל באותו הזמן גם החלישו אותו.

מוחמד ברכה: יש כאן גישה וניסיון תמידי לקיים את המנגנון הזה של התפרקות הממשלה מהמחויבות שלה, אם זה לגלגל את זה על הרשות, ואם יש משהו שיכול להניב כסף לכל מיני בעלי הון, אז אפשר לעשות גם הפרטה של כל מיני שירותים שהמדינה, שמוסדות השלטון, גם המוניציפליים וגם הארציים, המרכזיים, צריכים לספק.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק לא נכונה, ולכן אנחנו נבקש להצביע בעד ההסתייגויות שלנו ונגד הצעת החוק.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה לסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת .

אורי מקלב: אני צריך להתרגל – סגן יושב-ראש הכנסת.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת אגבאריה.

אורי מקלב: לחבר הכנסת דב חנין 15 דקות; לכל השואלים.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא אחת מהצעות החוק המדאיגות והמסוכנות ביותר שהובאו בפני הכנסת.

דב חנין: הצעת החוק הזאת היא מהלך בעייתי ומסוכן נוסף, שלצערי הקואליציה בחרה להביא אותו בחבילה אחת, יחד עם עוד הצעות בעייתיות ומסוכנות, שאותן רוצים להעביר במקשה אחת ביום האחרון של המושב, בלחץ, כך שלא כל חברי הכנסת אולי מתפנים ללמוד את הדברים לעומקם ולהבין עד כמה הם חמורים ועד כמה הם מסוכנים.

דב חנין: זה נכון, עמיתי חברי הכנסת, שראשיתה של הצעת החוק הזאת בהצעת חוק עוד יותר מסוכנת ועוד יותר חמורה.

דב חנין: ואני בהקשר הזה רוצה, עם כל הוויכוח, להביע הערכה, אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אמנון כהן, לניסיון שלך לרכך, לשפר ולתקן, וכמובן לייעוץ המשפטי המצוין של הוועדה, עו"ד מירי פרנקל, שהתייצבה לצדנו בנושא הזה וניסתה ככל הניתן למתן, לשפר ולאזן בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: ובכל זאת התוצאה, עמיתי חברי הכנסת, היא תוצאה בעייתית, מכיוון שהמהלך מיסודו הוא מהלך מוטעה.

דב חנין: אנחנו כולנו למדנו את ההגדרה הקלאסית של ובר מה היא המדינה.

דב חנין: המדינה היא אותו גוף שבחברה המודרנית מחזיק בידיו את המונופולין על האלימות.

דב חנין: אבל בדיוק זה מה שמוצא מידיה של המדינה בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: לכן, לא במקרה אנחנו קראנו להצעת החוק הזאת, באחת מהחלופות שלנו בהסתייגויות, "הצעת החוק לביטול מדינת ישראל", כי זה בעצם מה שההצעה הזאת עושה.

דב חנין: ההצעה הזאת לוקחת ומוציאה החוצה מהמערכת המדינתית, מעבירה החוצה מהמערכת המדינתית נושאים שהם בגרעין פעולתה של המדינה, בגרעין פעולתה של המדינה.

דב חנין: מה הצעת החוק הזאת בעצם מציעה לעשות?

דב חנין: מה הרעיון?

דב חנין: הרעיון הוא להסמיך פקחים עירוניים לטפל בעבירות של אלימות.

דב חנין: להסמיך פקחים עירוניים לטפל בעבירות של אלימות.

דב חנין: זה בעצם הרעיון.

דב חנין: הרעיון הזה הוא רעיון בעייתי מהרבה מאוד בחינות.

דב חנין: קודם כול, מדוע המשטרה לא מטפלת ולא יכולה לטפל בנושאים שהם באופן מובהק גרעין העבודה של המשטרה?

דב חנין: אם המשטרה איננה עוסקת באלימות, במה המשטרה אמורה לעסוק?

דב חנין: ואני מכיר את התשובה: הפקחים העירוניים יתווספו למשטרה, יסייעו למשטרה ויתגברו את המשטרה בעיסוק בעבירות אלימות.

דב חנין: זו תשובה קלוקלת ולא כנה.

דב חנין: היא לא כנה, מכיוון שאם המשטרה ממילא מסוגלת לטפל באלימות, אז למה לחזק אותה באנשים אחרים?

דב חנין: לחזק אותה באנשים אחרים, מכיוון שנקודת המוצא היא שהמשטרה איננה מסוגלת, והמשטרה לא תהיה מסוגלת, לטפל בעבירות אלימות.

דב חנין: זו נקודת המוצא הרעיונית המוטעית של החוק הזה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו כולנו למדנו את פסק-דינו של בית-המשפט העליון בעניין הפרטת בתי-הסוהר.

דב חנין: מהו הלקח העקרוני מפסק-הדין הזה?

דב חנין: הלקח העקרוני מפסק-הדין הזה הוא שישנו תחום שהמדינה – גם כאשר הרוב הפוליטי, הקואליציוני, מעוניין להפריט אותו, ישנו תחום שהמדינה לא יכולה להפריט.

דב חנין: ישנו תחום שהמדינה איננה יכולה להתנער ממנו, לגלגל אותו החוצה.

דב חנין: וגם, אם אתם זוכרים, בהפרטת בתי-הסוהר, גם שם היו כביכול מנגנונים של איזון ובקרה כפי שישנם פה, בחוק הזה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, כדי לטפל באלימות בישראל ישנה מדינה; כדי לטפל באלימות בישראל ישנה משטרה.

דב חנין: זה נכון, המשטרה סובלת ממצוקה של תקנים, השוטרים לא משתכרים שכר ראוי, ישנו עומס מאוד מאוד גדול על המשטרה.

דב חנין: אבל התשובה לכך לא יכולה להיות יצירה של מנגנונים עוקפים, מנגנונים חלופיים, מנגנונים אלטרנטיביים למשטרה.

דב חנין: אני אמרתי בדיון בוועדה, ואני אומר את זה גם במליאת הכנסת:

דב חנין: החוק הזה, מבחינת המהות שלו, הוא חוק של יצירת פלנגות בישראל, יצירת פלנגות עירוניות בישראל – כמובן, בפיקוח המשטרה.

דב חנין: אתם יודעים, ברגע שפרצנו את הפריצה העקרונית, מכאן אפשר יהיה לתקן תיקונים, להוסיף תוספות ולשכלל שכלולים.

דב חנין: את הפריצה העקרונית אנחנו צריכים למנוע.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אמרתי: המשטרה בישראל סובלת ממצוקות.

דב חנין: המשטרה בישראל סובלת ממצוקות תקנים, מצוקות תקציב, מצוקות משכורות.

דב חנין: אז בואו נחזק את המשטרה, בואו נחזק את המשטרה, בואו נעלה את התקציב, בואו נעלה את המשכורות, בואו נוסיף תקנים, כדי שהמשטרה בישראל באמת תוכל לתת פתרון לבעיות של אלימות בכל מקום שצריך.

דב חנין: זו דרך המלך.

דב חנין: אבל הממשלה הזאת איננה מעוניינת בדרך המלך הזאת, כי הממשלה הזאת, באופן שיטתי, מפריטה כל דבר.

דב חנין: ההפרטה פה היא דת חדשה, דת מסוכנת, דת הרסנית, ואין מעצור בפני הדת הזאת.

דב חנין: אין מעצור בפני הדת הזאת.

דב חנין: בשבוע שעבר, אדוני היושב-ראש, הממשלה תמכה בהפרטה של הגנים הלאומיים.

דב חנין: הפרטה של הגנים הלאומיים.

דב חנין: אדוני השר מתן וילנאי, אביך, אני חושב, המנוח, היה מזדעזע לשמוע על הרעיון שגן לאומי – מה יותר מזה?

דב חנין: הרי עצם השם "גן לאומי" – זה לא גן פרטי, זה גן לאומי.

מתן וילנאי: אצל אבא כל מדינת ישראל היתה גן לאומי.

מתן וילנאי: הוא לא עשה את האפליות האלה.

דב חנין: כולנו היינו בגן לאומי, אכן.

דב חנין: אדם כמו אביך, אדוני השר, איש עם זכויות עצומות בידיעת הארץ, בהכרת הארץ ובאהבת הארץ, ביטא איזשהו עולם ערכי שכנראה הממשלה הזאת התנערה ממנו לחלוטין.

דב חנין: איך אפשר להעלות על הדעת הפרטה של גנים לאומיים?

דב חנין: אני שואל אתכם.

דב חנין: ועוד מי שמוביל את זה זה כוחות פוליטיים שקוראים לעצמם "המחנה הלאומי", מחנה לאומי כביכול.

דב חנין: אבל כאשר מפריטים גנים לאומיים, בוודאי אפשר להפריט גם את המשטרה.

דב חנין: אדוני השר מתן וילנאי, אני מניח שעוד מעט תבוא גם הצעה – לא מפיך, אני בטוח – אבל תבוא גם הצעה להפריט את פיקוד העורף.

דב חנין: אתם יודעים, יש הרבה בעיות בעורף, יש סכנות, אולי ניתן את זה לזכיינים?

דב חנין: זכיינים, יפריטו.

נחמן שי: לא, אבל הציעו למכור ערכות מגן.

נחמן שי: אני מקווה שהשר מתנגד לזה, נכון?

אורי מקלב: חבר הכנסת נחמן שי, זו עדיין לא שעת שאלות לשר.

אורי מקלב: הוא היה כאן בשבוע שעבר כמה שעות ושאלת בנושא.

נחמן שי: נכון.

דב חנין: אז אני אומר, אדוני היושב-ראש – יפריטו את פיקוד העורף, יפריטו את הצבא ויפריטו את הכול, כי זו אמונה דתית שאין לה שום קשר למציאות, אין לה שום קשר לעובדות.

דב חנין: היא נכשלת פעם אחר פעם, היא מובילה לנזקים קשים בכל תחום שהיא נעשית.

דב חנין: ראו את הפרטת מערכת אחיות בתי-הספר, ראו כל הפרטה שנעשתה פה בתחום של השירותים החברתיים בשנים האחרונות – אילו נזקים, אילו מחירים חברתיים, אילו בעיות הדברים האלה יוצרים.

דב חנין: אבל לממשלה הזאת אין רתיעה, וגם כשהעם אומר בהפגנות של רבבות בתל-אביב ובערים אחרות: התשובה להפרטה – מהפכה, מה שהם שומעים זה, אדוני היושב-ראש: בודדים שהפגינו פה ושם.

דב חנין: בודדים שהפגינו פה ושם.

דב חנין: אז אם זאת תמונת המציאות, בהחלט אפשר להבין שראש הממשלה יכול להמשיך בדרכו.

אורי מקלב: מי היוצר של הססמה הזאת?

דב חנין: יש קופירייטרים טובים, אתה יודע, בעולם המודרני.

דב חנין: יש קופירייטרים טובים, ואנשים עושים את זה בהתנדבות.

דב חנין: אי-פעם בוודאי ייכתב בספרי ההיסטוריה איך הומצאו הססמאות.

דב חנין: אבל פחות מעניין איך הומצאו הססמאות; יותר מעניין שכל כך הרבה אנשים קוראים אותן, וקוראים אותן בהתלהבות.

דב חנין: אבל אוזניים להם ולא ישמעו, עיניים להם ולא יראו.

דב חנין: לא שומעים את הקריאות ולא רואים את ההפגנות, ובודדים פה ושם מפגינים.

דב חנין: ההפרטה הזאת, עמיתי חברי הכנסת, היא הפרטה בעייתית ומסוכנת.

דב חנין: במקום לחזק את המשטרה, מגלגלים החוצה את האחריות.

דב חנין: מגלגלים החוצה את האחריות במקרה הזה על השלטון המקומי, שכורע תחת נטל של אחריויות ובעיות.

דב חנין: ואני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, השלטון המקומי רוצה יותר סמכויות לפקחים שלו, אבל לא בתחומים של עבודת המשטרה.

דב חנין: השלטון המקומי לא רוצה לטפל באלימות.

דב חנין: יש לשלטון המקומי תחומים שבהם הוא רוצה סמכויות נוספות וכוחות נוספים, ודווקא בתחומים האלה לא נותנים לו.

דב חנין: אני רוצה לתת את הדוגמה הקלאסית, למשל פיקוח על נתיבי תחבורה ציבורית.

דב חנין: יש גם בירושלים וגם בתל-אביב ובבני-ברק נתיבי תחבורה ציבורית, ולמרבה הצער למשטרה אין מספיק כוחות לבצע אכיפה.

דב חנין: באות הרשויות המקומיות ואומרות: תנו לנו את הסמכות, לפקחי הרשויות המקומיות, לבצע אכיפה של נת"צים, כדי שנוכל באמת לוודא שרק אוטובוסים נוסעים בנת"צים האלה.

דב חנין: המשרד לביטחון פנים מתנגד.

דב חנין: מתנגד.

דב חנין: כאן ההתנגדות היא עיקשת ושיטתית ונמשכת, אדוני היושב-ראש, מאז שאני נבחרתי לכנסת, עוד לפני כמה שנים, ועד היום.

דב חנין: אבל כאשר מדובר במהלכים כמו שמוצעים פה בחוק – התמודדות עם שימוש באלימות, חיפוש גופני – אתם רוצים שפקחים עירוניים יבצעו חיפוש על גופם של בני-אדם?

דב חנין: באמת, עד לאן הדברים יכולים להגיע?

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, התוצאה של הצעת החוק הזאת תהיה תוצאה קשה.

דב חנין: אנחנו מטילים על פקחים שהם לא שוטרים – אין להם הידע של השוטרים, אין להם הסמכויות של השוטרים, אין להם ההגנה המשפטית של השוטרים – לעשות עבודה שאיננה עבודתם.

דב חנין: הממשלה, שהיא פושטת רגל בכל התחומים, אבל בין היתר בתחומים של ביטחון והבטחת ביטחונו של הציבור, ובטיחותו של הציבור מול עבירות אלימות ומול סכנות של אלימות, מגלגלת את האחריות ממנה והלאה.

דב חנין: מגלגלת את האחריות ממנה והלאה.

דב חנין: איך, עמיתי חברי הכנסת, אפשר להשלים עם המשך מהלך פרוע ודורסני כזה?

דב חנין: איך אפשר להשלים עם זה שהמדינה הולכת ומתפרקת מתפקידיה, הולכת ונסוגה מאחריותה לאזרחים בתחומים של בריאות, בתחומים של רווחה, ועכשיו אפילו בתחומים של ביטחון?

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, תקראו את הצעת החוק, תראו איזה סמכויות ניתנות בהצעת החוק לפקחים.

דב חנין: תראו עד כמה הצעת החוק הזאת מגלגלת החוצה את אחריותה של המשטרה ומגלגלת לחלוטין את אחריותה של המדינה.

דב חנין: אני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, חיפושים על בני-אדם הם עניין לשוטרים, עיכובים במעצרים הם עניין לשוטרים, שימוש בכוח הוא עניין לשוטרים.

דב חנין: זו הדרך, זו המתכונת, והממשלה הנוכחית, כאשר היא שוברת את המתכונת הזאת וכאשר היא סוטה מהדרך הזאת, פוגעת במשטרה, פוגעת בחברה, פוגעת בשלטון המקומי וביכולתו לבצע את הדברים שהוא צריך לבצע, ופוגעת בחברה הישראלית כולה.

דב חנין: זו דוגמה נוספת, עמיתי חברי הכנסת, לממשלה שהיא נגד העם.

דב חנין: ממשלה שהיא נגד העם.

דב חנין: אבל כמו שכבר אמרתי היום, ואני אומר את זה שוב: כשהממשלה היא נגד העם, העם הוא נגד הממשלה.

דב חנין: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

אורי מקלב: עשר דקות, אדוני.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כנסת נכבדה, כשאופנוע חונה בצד המדרכה, לפקח עירוני יש סמכות לתת דוח.

ניצן הורוביץ: כשהאופנוע נוסע על המדרכה ומסכן את ההולכים ואת העוברים במדרכה, פקח עירוני אסור לו לתת דוח, כי פקח עירוני יכול לתת דוחות רק כשכלי-רכב עומדים.

ניצן הורוביץ: כשהם נוסעים – אסור.

ניצן הורוביץ: אנחנו – ואמר את זה ידידי חבר הכנסת דב חנין – מנסים לתת לפקחים עירוניים סמכות גם לגבי כלי-רכב שנוסעים, כדי להוריד את העומס מהמשטרה וכדי שהערים שלנו יהיו בטוחות.

ניצן הורוביץ: המשרד לביטחון פנים, משרד המשטרה, התנגד ומתנגד לעניין הזה בטענה שלא רוצים שייווצר עימות או חיכוך בין פקח לבין אזרח תושב, ומהסיבה הזאת נמנעים מלתת סמכויות לפקחים עירוניים בתחום התעבורה, שזה אולי התחום הבוער ביותר בעיר.

ניצן הורוביץ: ומה עושים בחוק הזה?

ניצן הורוביץ: נותנים לפקחים עירוניים סמכות להשתמש בכוח.

ניצן הורוביץ: שם לא רצו שבכלל יהיה חיכוך בין פקח לאזרח, ופה פקח עירוני יוכל להשתמש בכוח כדי להחזיק אדם – פקח עירוני, לא שוטר – לעצור אותו עד שיבוא שוטר, לערוך חיפוש על גופו וכו' וכו'.

ניצן הורוביץ: אם זה לא חיכוך, אז אני לא יודע מה זה.

ניצן הורוביץ: זה חיכוך מפורש ממש.

ניצן הורוביץ: מדוע זה נעשה?

ניצן הורוביץ: מדוע נותנים את הסמכויות האלה לפקחים?

ניצן הורוביץ: כי גם במקרה הזה המדינה מצאה פטנט איך לחסוך כסף, כביכול.

ניצן הורוביץ: המדינה אומרת: יש בעיית אלימות ברחובות, אנחנו צריכים לטפל בה.

ניצן הורוביץ: אבל לא ניתן עוד תוספת תקנים לשוטרים, לא ניקח עוד שוטרים, לא ניתן להם ניידות, לא ניתן להם את הציוד, לא ניתן להם שעות כמו שהם מבקשים.

ניצן הורוביץ: שכר שוטרים – אגב, זה לא שמשלמים לשוטרים הרבה כסף במדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: שכר השוטרים במדינת ישראל הוא בושה וחרפה לשירות הציבורי.

ניצן הורוביץ: אבל אפילו על הדבר הזה המדינה מתקמצנת.

ניצן הורוביץ: המדינה אומרת: אנחנו לא נגדיל את המשטרה כדי שתתמודד עם האלימות, אנחנו ניתן את זה לפקחים עירוניים, שהרשות המקומית תתקצב.

ניצן הורוביץ: הרשות המקומית תקים משטרה עירונית.

ניצן הורוביץ: זה כבר קיים בכמה רשויות.

ניצן הורוביץ: לדבר הזה מתייחס החוק.

ניצן הורוביץ: המשטרה העירונית הזאת תתוקצב על-ידי הרשות המקומית.

ניצן הורוביץ: מה זה אומר לטווח הארוך יותר?

ניצן הורוביץ: זה אומר שרשות מקומית שיש לה כסף, תוכל להחזיק משטרה עירונית, עם הקוז'אק הצהוב, עם כל הדברים הטובים שמשטרה עירונית יכולה לעשות לצד המשטרה הרגילה.

ניצן הורוביץ: רשות שאין לה כסף – לא תהיה לה המשטרה העירונית.

ניצן הורוביץ: היא תצטרך להסתמך על המשטרה.

ניצן הורוביץ: אבל כשהמשטרה – ובחוק הזה המשטרה תוקעת בסך הכול את עצמה, ואני אמרתי למשטרה בדיוני הוועדה: אל תסכימו לחוק הזה, החוק הזה הוא נגדכם, ותיכף אני אסביר בדיוק למה.

ניצן הורוביץ: אבל אפילו מהבחינה הזאת, הציבורית, כשתבוא המשטרה לממשלה, למשרד האוצר, יגידו: תביאו לנו תוספת תקציב לשוטרים, יגידו: בשביל מה?

ניצן הורוביץ: נעשה ברשויות המקומיות משטרות עירוניות.

ניצן הורוביץ: בשביל מה צריך?

ניצן הורוביץ: לא יגדילו להם.

ניצן הורוביץ: מעבר לזה, יש פה גם עניין עקרוני.

ניצן הורוביץ: הסמכות במדינת ישראל להשתמש בכוח כלפי אזרחים חייבת להיות אך ורק בידי המשטרה הכחולה.

ניצן הורוביץ: אך ורק בידי המשטרה.

ניצן הורוביץ: ממש כפי שהסמכות לכלוא אנשים בבית-כלא היא אך ורק בידי שירות בתי-הסוהר.

ניצן הורוביץ: כשהיה הסיפור של בית-הסוהר הפרטי, והפריטו אותו ובג"ץ פסל, זה בדיוק מה שהבג"ץ אמר – שאסור לתת לגופים שם אינם שירות בתי-הסוהר סמכות להחזיק אנשים בכלא, כי זה דבר שהוא כל כך בסיסי – אתה לוקח בן-אדם, מחזיק אותו בכלא – שהוא חייב להיות בידי המדינה.

ניצן הורוביץ: אותו דבר בסיפור הזה של השימוש בכוח כלפי אדם ברחוב.

ניצן הורוביץ: דבר כזה – זה רק בידי משטרה.

ניצן הורוביץ: אתם מתארים לעצמכם את המצב שפקח עירוני עוצר בן-אדם ברחוב, תופס אותו בכוח, מחזיק אותו, מחפש על גופו?

ניצן הורוביץ: מה אותו פקח עושה אם האדם הזה תקף אותו?

ניצן הורוביץ: איך הוא מתמודד עם הדבר הזה?

ניצן הורוביץ: אז אמרו לנו: אלה פקחים שיוכשרו.

ניצן הורוביץ: שאלנו בדיוני הוועדה: כמה הכשרה יקבל פקח כזה, עירוני, שאמור לבצע תפקיד של שוטר?

ניצן הורוביץ: אז אמרו לנו: הוא יהיה נדמה לי שבועיים באיזו השתלמות וכו'.

ניצן הורוביץ: פשוט חוסר אחריות לשלוח אנשים שאין להם הכשרה לזה להתמודד עם אלימות ברחוב.

ניצן הורוביץ: יתירה מזאת – ויושב פה ידידי ראש עיריית אילת, שבתור ראש עיר כדאי שישמע את הדברים: החוק הזה בעצם נותן סמכויות לעיריות, לראשי ערים, לטפל בבעיות של אלימות.

ניצן הורוביץ: אמר לנו השלטון המקומי בוועדה: אנחנו לא ביקשנו את זה, אנחנו לא רוצים שתהיה לנו הסמכות להתמודד עם מקרי פשע.

ניצן הורוביץ: יהיה פשע בעיר, יבואו לראש העיר בטענה: למה אתה לא מחסל את הפשע?

ניצן הורוביץ: הרי יש לך סמכויות, הכנסת נתנה לך.

ניצן הורוביץ: ואומרים לנו ראשי הערים, מרכז השלטון המקומי: לא ביקשנו את הסמכות הזאת.

ניצן הורוביץ: אלימות זה של המשטרה.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים שתיתן לנו על תברואה, תן לנו על תעבורה, תן לנו על פיקוח עירוני, על רישוי עסקים, בנייה, מה שהשלטון המקומי מתעסק.

ניצן הורוביץ: אבל על שימוש בכוח, על אלימות?

ניצן הורוביץ: השלטון המקומי לא רצה את זה והשלטון המקומי גם לא רוצה את זה עכשיו.

ניצן הורוביץ: מי שרצה את זה, זה המדיניות העקומה של הממשלה, שלא רוצה לתת תוספת תקציב למשטרה ומצאה את הפטנט של המשטרה העירונית בסיפור הזה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, זה פשוט קצת מפריע.

אורי מקלב: אדוני השר וילנאי, זה קצת מפריע לדובר.

אורי מקלב: אני מתנצל.

ניצן הורוביץ: השר וילנאי, האמת שאני מדבר על ביטחון העורף, אתה השר לביטחון העורף, ואלה הדברים הבסיסיים ביותר, הסיפור הזה של משטרה עירונית.

ניצן הורוביץ: עכשיו, שלא יבינו אותי לא נכון.

ניצן הורוביץ: אני מאוד בעד שמדינת ישראל תתמודד ברצינות עם תופעת האלימות שיש לנו.

ניצן הורוביץ: את האלימות הזאת צריך למגר, וחלק מהעניין זה נוכחות משטרתית ברחובות שלנו, בלילה, במקומות בעייתיים, שאנשים יראו שיש שוטר, שיהיה להם ביטחון, שיוכלו לפנות, להזעיק משטרה, שמשטרה תבוא מהר.

ניצן הורוביץ: מה אני שומע?

ניצן הורוביץ: שהיום הגענו למצב במדינת ישראל, בגלל הבעיות של המשטרה, אתה מצלצל למוקד 100, הם לא עונים.

ניצן הורוביץ: הם לא עונים.

ניצן הורוביץ: עד שמגיע שוטר – ואני ראיתי את זה במו עיני – עד שמגיע שוטר יכול לעבור זמן רב.

ניצן הורוביץ: אז הלכו למודל הזה של המשטרה העירונית, והוא מודל פסול.

ניצן הורוביץ: הוא חלק מתופעה הרבה יותר רחבה שהממשלה הזאת מביאה אלינו, של כרסום, מסמוס השירות הציבורי.

ניצן הורוביץ: דיברנו על זה כאן בהקשרים אחרים ועוד נדבר על זה כאן בהקשרים אחרים.

ניצן הורוביץ: הפעם אנחנו מדברים על המשטרה.

ניצן הורוביץ: ואני רוצה להגיד לכם משהו, אפרופו המשטרה, בהפגנות האחרונות שאני השתתפתי, השר וילנאי, כדאי שתשמע, פעם ראשונה – ואני משתתף בהפגנות כבר הרבה שנים – פעם ראשונה שבאים אלי שוטרים בהפגנות ואומרים לי: אנחנו אתכם.

ניצן הורוביץ: והוא מוציא ומראה לי את התלוש ומראה לי כמה הוא מרוויח.

ניצן הורוביץ: שוטרים בדרך כלל, אתה יודע את זה, לא עושים את הדברים האלה, לא אמורים להזדהות, לא אמורים להתחבר עם המפגינים.

ניצן הורוביץ: אבל תאמין לי, בעייתם מאוד קשה.

ניצן הורוביץ: בעייתם מאוד קשה.

ניצן הורוביץ: שוטר בדרגות השטח, שקורע את עצמו שם ברחובות – והרי אין להם תוספת שישי, אין להם תוספת שבת, אין להם תוספת לילה, השכר הוא פיקס – מקבל משהו כמו 5,000 שקל.

ניצן הורוביץ: 5,000 שקל, והוא מסכן את עצמו, עומד בחום, מתעמת עם אנשים.

ניצן הורוביץ: האנשים האלה באו אלי בהפגנות האחרונות, בזאת שהיתה בשבת האחרונה בתל-אביב וזאת שהיתה בשבת שלפניה, הם אבטחו שם את הסדר, והם באו אלי ואמרו: אנחנו אתכם.

ניצן הורוביץ: אם היינו יכולים רק, היינו מפגינים אתכם.

ניצן הורוביץ: ואת זה אני אומר לך כדי שנבין באיזה מצב נמצאת המשטרה.

ניצן הורוביץ: המשטרה שלנו היא משטרה מצוינת, אבל היא צריכה עוד משאבים.

ניצן הורוביץ: הדרך לחזק את המאבק בפשע והמאבק באלימות היא לא באמצעות הפטנט הזה של משטרה עירונית.

ניצן הורוביץ: צר לי על הנתיב הזה שבו הממשלה הזאת הולכת.

ניצן הורוביץ: אני רק חושב על סיטואציה שבה פקח עירוני שצריך לעצור פיזית אדם אלים, ייפגע מאותו אדם אלים, ואז מי יכסה את הגב של הפקח העירוני?

ניצן הורוביץ: מי הגוף שייתן לפקח העירוני הגנה?

ניצן הורוביץ: מי ישלם לילדים שלו?

ניצן הורוביץ: מי יחקור את כל העניין הזה?

ניצן הורוביץ: או נגיד אחרת, תוגש תלונה נגד הפקח העירוני.

ניצן הורוביץ: במשטרה יש מח"ש, יש גופים שמטפלים.

ניצן הורוביץ: מי יטפל בפקח העירוני הזה שאנחנו מפקירים אותו וזורקים אותו ככה לרחוב?

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה דבר לא נכון.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, אתה עצמך היית בדיון ושאלת את השאלה הזאת.

ניצן הורוביץ: זה לא סתם שנותנים לשוטר את הסמכות לטפל באלימות, כי שוטר עובר קורס שוטרים, יש לו הכשרה.

ניצן הורוביץ: מה פקח עירוני יעשה במקרה כזה?

ניצן הורוביץ: אני באמת לא יודע, אני לא רוצה לחשוב על זה.

ניצן הורוביץ: לשמחתי יושב-ראש הוועדה אמנון כהן לפחות הגביל את זה בחוק הזה לאותה קבוצת ערים שבהן יתקיים הפיילוט ולא למשהו שיהיה עכשיו בכל הערים בישראל.

ניצן הורוביץ: לפחות הדבר הזה יהיה מוגבל לערים מסוימות.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שזה יישאר בערים האלה ושגם בערים האלה, כמו שצריך להיות במדינה מתוקנת, אם יש בעיית אלימות, מגיע שוטר.

ניצן הורוביץ: השוטר הזה בא במגע עם אדם אלים, קורה לו משהו, יש לו כיסוי מהמשטרה.

ניצן הורוביץ: זה לא פקח עירוני.

ניצן הורוביץ: אני קורא מכאן לראשי הרשויות: אל תיקחו על עצמכם, והרי גם לא לקחתם, לא רציתם.

ניצן הורוביץ: אמרה נציגת השלטון המקומי: אנחנו מתנגדים בכל תוקף לחוק הזה.

ניצן הורוביץ: הוא עבר למרות התנגדותה.

ניצן הורוביץ: תדרשו שהמשטרה שלנו תקבל את האמצעים שמגיעים להם ולא יפילו את נושא האלימות והפשע על הראש שלכם, כי לראשי רשויות ולעיריות אין אמצעים לטפל בפשע בערים שלהם, באלימות, בעבירות פליליות מהסוג הזה.

ניצן הורוביץ: אדוני, אני אסיים בנקודה הזאת.

ניצן הורוביץ: ואני שוב אסיים בקריאה, שעוברת לאורך כל היום, לממשלה הזאת, להקשיב לאנשים שיוצאים לרחוב ומבקשים שינוי במדינה.

ניצן הורוביץ: דעו לכם, ניסיתם אתמול לפגוע במחאה הזאת, לא הצלחתם.

ניצן הורוביץ: היום היא מתחזקת, מחר תהיה הפגנה גדולה, במוצאי שבת תהיה הפגנה עוד הרבה יותר גדולה.

ניצן הורוביץ: תקשיבו לאנשים האלה, אלה אינם אויבי המדינה, אלה ישראלים טובים ומצוינים.

ניצן הורוביץ: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

אורי מקלב: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

אורי מקלב: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת הכספים של הכנסת.

נאזם בדר: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בנושא: גל פיטורים במפעל "פרי הגליל", הצעת חברי הכנסת שלי יחימוביץ, שלמה מולה, מירי רגב ויצחק וקנין.

נאזם בדר: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לסגן מזכירת הכנסת.

אורי מקלב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אורי מקלב: חבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה – בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להשיב להסתייגויות של חברי הכנסת.

אמנון כהן: אני מקדם בברכה את ראש העיר אילת ואחרים.

אמנון כהן: אתם בפיילוט, נכון?

אמנון כהן: של שיטור עירוני, קהילתי?

אמנון כהן: אני רוצה להשיב, ברשות חברי חברי הכנסת וכבוד השר, להסתייגויות שהגישו חברי חברי הכנסת.

אמנון כהן: אני דווקא חושב שמדינת ישראל היתה צריכה לחזק את משטרת ישראל ולהוסיף עוד שוטרים, על מנת לחזק את הביטחון האישי של אזרחי מדינת ישראל.

אמנון כהן: דיברנו בוועדת הפנים וגם בוועדת הכספים על גיוס של 1,000 שוטרים לנושא הזה, אבל למדינה יש צרכים רבים ומרובים, בעיות ואוהלים.

אמנון כהן: צריכים לפתור את הבעיות וצריך הרבה כסף גם לדברים אחרים.

אמנון כהן: ראו לנכון בממשלה לנסות פיילוט ב-13 ערים, בשיתוף עם העיריות, לקדם את הנושא של שיטור עירוני קהילתי, כאשר כל הפקחים בעירייה יקבלו סמכויות נרחבות.

אמנון כהן: ייתכן שכמה פקחים לא יוכלו לעמוד בקריטריונים, אז יהיו שני סוגי פקחים: פקח עירוני שיהיה עם סמכויות, שיכשירו אותו והוא יעבור לשיטור קהילתי, ופקח שיטפל רק בנושאים שטיפלו בהם עד היום.

אמנון כהן: הוועדה גם דנה בנושא מי יכשיר את הפקחים, כי פקחים עירוניים למעשה מקבלים הסמכה או את הכשירות שלהם על-ידי היועץ המשפטי של העירייה, שהוא בודק את הר"פ ואת כל הדברים.

אמנון כהן: בהצעת החוק הממשלתית גם דובר על כך שהיועץ המשפטי של העירייה ימשיך כביכול לבדוק את הקריטריונים, ואני מודה כאן ליועצת המשפטית של הוועדה, הגברת מירי פרנקל, שהאירה את עינינו – – –

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה שאנחנו לא עושים טעות.

אמנון כהן: שאנחנו לא מה?

כרמל שאמה-הכהן: עושים טעות בחוק הזה.

אורי מקלב: חוץ מעיר אחת, כנראה שלא.

כרמל שאמה-הכהן: לתת לראש העיר – – – נאשם בפלילים, זה בעיה.

אמנון כהן: כשאנחנו מחוקקים חוק בבית הזה, אז זה חוק לגבי רשויות שנכנסו לפיילוט – – –

כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו סומכים עליך, אדוני היושב-ראש, שמצאת את כל האיזונים – – –

אמנון כהן: הבנתי, אדוני, טוב שמה שרצית לומר נרשם, ואנחנו נתנו גם את הדעת בוועדה בנושא שהעלית.

אמנון כהן: אני מקווה שהמשרד לביטחון פנים יבדוק ויכשיר את האנשים הראויים שיעמדו מול האזרח ויהיו ידידותיים, על מנת למנוע חיכוכים כאלה ואחרים בין השכנים, כי למעשה הפיקוח העירוני יוסמך – – –

ציון פיניאן: אמנון, אתה מדבר בקצב הכתבה?

קריאות: – – –

אמנון כהן: אתה רוצה להכריז על הפסקה?

אורי מקלב: אנחנו לא נעשה את ההצבעה עכשיו, משתי סיבות, אבל אתה – – –

אמנון כהן: הבנתי שיש כרגע שבירת צום – – –

אורי מקלב: כן, אנחנו נודיע על זה.

אמנון כהן: שבירת צום של האוכלוסייה הערבית, הם צמים ויש להם כביכול הפסקה – –

אורי מקלב: אנחנו נודיע על זה בצורה מסודרת, רק אתה תסיים את דבריך.

אמנון כהן: – – ולכן אנחנו על החוק הזה – בגלל שהיו להם הסתייגויות והם רוצים להצביע – מה עושים, אדוני היושב-ראש?

אורי מקלב: אם אתה השלמת את דבריך – – –

ציון פיניאן: – – –

אורי מקלב: סליחה, סליחה, ציון.

אורי מקלב: אם השלמת את דבריך, יש הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

אמנון כהן: יש לי מה להגיד לפחות 20 דקות, אז אני יכול להמשיך.

אורי מקלב: לא, לא חייב.

אורי מקלב: לא כל מה שיכולים, חייבים.

קריאות: – – –

אמנון כהן: מה אמרת, לא שמעתי.

אורי מקלב: אמרתי, אתה יכול – אתה יכול, אבל אתה לא חייב.

קריאה: – – –

יעקב ליצמן: יש לך רוב.

אמנון כהן: העניין הוא לא רוב, העניין הוא שאנחנו צריכים להתחשב ברגשות של אנשים.

אורי מקלב: אמנון, אם אתה סיימת את דבריך – – –

אמנון כהן: מה עכשיו?

אמנון כהן: יש לי 20 דקות לדבר, להעלות את ההסתייגויות.

אורי מקלב: אם סיימת את דבריך, אנחנו ניתן לסגן מזכירת הכנסת הודעה ולאחר מכן הודעה של היושב-ראש.

זאב אלקין: – – –

אמנון כהן: יש חוק אחר?

קריאה: – – –

אמנון כהן: שלי.

אמנון כהן: אם אחר – לא.

אמנון כהן: שלי, לפי הרשימה.

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: אז אני שומר לעצמי את הזכות לדבר 20 דקות אחרי החוק, שיש בו הסכמה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים להתקדם היום, היום היום האחרון של המושב.

אמנון כהן: איזה חוק עולה, אדוני?

אורי מקלב: חוק הבנקאות.

אורי מקלב: תודה רבה, חבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש ועדת הפנים.

אורי מקלב: הודעה לסגן מזכירת הכנסת – בבקשה, נאזם.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

נאזם בדר: החל בהצעת חוק פ/3507/18 וכלה בהצעת חוק פ/3541/18 – הצעת חוק אחריות המדינה לחינוך ציבורי, התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת אלכס מילר, איתן כבל, , ; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פיצול דירות) (הוראת שעה), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק התרבות והאמנות (תיקון – תקציב תיאטראות בשפה הערבית), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וחנין זועבי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תוכניות ליישובים הבדואיים בנגב), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – הרחבת תחולה), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת ציפי חוטובלי, אלכס מילר, , שלמה מולה, אורי מקלב, עינת וילף ונחמן שי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הגדרת ילד לעניין ביטוח שאירים), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הגדרת ילד לעניין ביטוח שאירים), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת אברהם מיכאלי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – השתתפות בטיפולי שיניים, פה ולסת לנפגעי שיתוק מוחין), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת ואיתן כבל; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – פטור ממס שבח לחיזוק בדרך של הריסת מבנה והקמתו מחדש), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר, כרמל שאמה, , איתן כבל ויואל חסון; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – חינוך חינם לפעוטות), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת דליה איציק, חיים כץ ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – ביטול מס רכישה), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (מזון) (חובת סימון כמות הלקטוז), התשע"א–2011, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – שיעור ניכוי ממי שהגיע לגיל פרישה ומקבל קצבה מכוח דיני חוץ), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב ודוד רותם; הצעת חוק ציון מידע אודות רכיבים אלרגניים, התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ואסיר (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011,

נאזם בדר: מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – שטחים משותפים בבניין המשמש למגורים או למסחר), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת כרמל שאמה; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (התמחות), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת ציון פיניאן; הצעת חוק סמכויות למניעת התעללות בבעלי-חיים (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת איתן כבל, דב חנין, ניצן הורוביץ, רונית תירוש, , אחמד טיבי, אילן גילאון ונינו אבסדזה; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון – איסור הנפקת מניות בשל חוב), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – סיווג בתי-מלון לצורך הנחה בארנונה), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת ליה שמטוב, רוחמה אברהם-בלילא, אלכס מילר, חמד עמאר וציון פיניאן; הצעת חוק חיסכון לאומי לכל ילד, התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת יצחק הרצוג; הצעת חוק להקמת מרכז שהייה למסתננים, התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת יעקב כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מבקרים רשמיים מכוח כהונתם), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי ודוד רותם; הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) (ביטול ההתיישנות על הפקעה), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וחנין זועבי; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון – הגבלות על אזרחות, רשיון לישיבה בישראל והיתר לשהייה בישראל), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת פניה קירשנבאום, רוברט אילטוב, ליה שמטוב, יעקב אדרי ואלכס מילר; הצעת חוק הכרה, טיפול ושיקום בפדויי שבי, התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת ישראל חסון, שאול מופז, אברהם מיכאלי, אברהם דיכטר, איתן כבל, אורית זוארץ, אריה אלדד, שלי יחימוביץ, נסים זאב, דב חנין, יריב לוין, אורי אורבך, מיכאל בן-ארי, זאב אלקין, רחל אדטו ועינת וילף; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – הגבלת שיעור מס שכר), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת , חמד עמאר, אברהם מיכאלי, ישראל אייכלר, רונית תירוש, ציפי חוטובלי, משה מטלון, משה גפני,

נאזם בדר: איתן כבל, נחמן שי, רחל אדטו, אורי אריאל, זהבה גלאון, אורי מקלב, עינת וילף, דוד אזולאי, דב חנין, אורי אורבך, מירי רגב, מרינה סולודקין, אחמד טיבי, ג'מאל זחאלקה, רוברט טיבייב ויעקב כץ; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – רפואת שיניים לאנשים בגיל 65 ואילך), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת חיים כץ, אורלי לוי אבקסיס, אברהם מיכאלי, שלי יחימוביץ, אילן גילאון, עפו אגבאריה, , אורי אורבך, דוד אזולאי, אופיר אקוניס, איתן כבל, רוחמה אברהם-בלילא, דורון אביטל, , אבישי ברוורמן, ציון פיניאן, רוברט טיבייב, יצחק הרצוג, ציפי חוטובלי, מרינה סולודקין, דב חנין, , נחמן שי, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, שי חרמש, אורי אריאל, גאלב מג'אדלה, זהבה גלאון, יוחנן פלסנר, ישראל אייכלר, טלב אלסאנע, חיים אמסלם, מירי רגב, רונית תירוש, חנין זועבי, ג'מאל זחאלקה, ישראל חסון, , עינת וילף, יצחק וקנין, שלמה מולה, אורית זוארץ, דניאל בן-סימון, נסים זאב, ניצן הורוביץ, חנא סוייד, אריה ביבי, גדעון עזרא, אריה אלדד, אורי מקלב, עתניאל שנלר, , אחמד טיבי, סעיד נפאע, מסעוד גנאים וכרמל שאמה; הצעת חוק הלוואה לצורכי דיור לחיילים משוחררים ולזכאים (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר, שאול מופז, אריה ביבי, נחמן שי, גדעון עזרא, איתן כבל, אורי אורבך וזאב בילסקי; הצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – הרחבת תחולה), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת אורי מקלב ומשה גפני; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – בקשה לאישור חריג), התשע"א–2011, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק מיסוי רווחי תוצרים מים-המלח, התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת דב חנין, אורית זוארץ, איתן כבל, שלמה מולה, חנא סוייד, ניצן הורוביץ, דניאל בן-סימון ואילן גילאון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות מעון יום במקום העבודה), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת , אמנון כהן, ציפי חוטובלי,

נאזם בדר: פניה קירשנבאום, יריב לוין, מירי רגב, כרמל שאמה וציון פיניאן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קביעת מדרגת מס נוספת וביטול הפחתת שיעורי המס), התשע"א–2011, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, משה גפני ואופיר אקוניס; הצעת חוק-יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי, מאת חברי הכנסת אברהם דיכטר, זאב אלקין, , עינת וילף, חיים כץ, רוני בר-און, שאול מופז, רוחמה אברהם-בלילא, , , גדעון עזרא, אריה ביבי, נחמן שי, מש מטלון, עתניאל שנלר, מרינה סולודקין, אורי אורבך, , חמד עמאר, רוברט אילטוב, דורון אביטל, אלי אפללו, ציון פיניאן, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אורלי לוי אבקסיס, אריה אלדד, אופיר אקוניס, רונית תירוש, כרמל שאמה, מירי רגב, אנסטסיה מיכאלי, ציפי חוטובלי, ישראל חסון, שי חרמש, יעקב אדרי, מאיר שטרית, אורי אריאל, יריב לוין, בנימין בן-אליעזר ושלמה מולה.

אורי מקלב: תודה רבה לסגן מזכירת הכנסת.

זבולון אורלב: החוקים האלה לא הונחו.

אורי מקלב: מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, אנחנו כרגע לא נקיים הצבעה על חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות, משתי סיבות.

אורי מקלב: הסיבה הראשונה, יושב-ראש הכנסת סיכם בנשיאות הכנסת, ועל דעת כולם, שבשעה זו הוא מקיים סעודה מפסקת לחברי הכנסת הערבים, והסיבה השנייה, שגם לוח ההצבעות לא תקין, ומטפלים בזה מרחוק עכשיו.

אורי מקלב: [מס' מ/566, פ/2614/18, פ/2796; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 17244; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נמשיך בהצעת החוק הבאה שהיא על סדר-היום, סעיף 11: הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א-2011, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני, הדוכן לרשותך.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, רק אם אפשר לבקש כוס מים כי יש לי נאום ארוך.

אורי מקלב: אני יכול לתת לך את כוס המים שלי.

ועדת הכלכלה): אתה משאיל לי את שלך?

ועדת הכלכלה): ולכן, בגלל שזה שלך, אני גם אברך.

אורי מקלב: זה בסדר גמור, אנחנו נשמח וגם נענה "אמן".

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: זיכית אותנו, יפה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011, שעניינה פתיחת שוק סליקת כרטיסי החיוב לתחרות.

ועדת הכלכלה): אנחנו מדברים פה הרבה בכנסת, אדוני היושב-ראש, בוועדות, על יוקר המחיה בישראל, על זה שאזרח, מה שהוא לא קונה, כמעט, בישראל, משלם יקר.

ועדת הכלכלה): הוא לא משלם יקר רק במדף, מסתבר, הוא גם משלם יקר בקופה על אמצעי התשלום.

ועדת הכלכלה): היום רובנו משתמשים בכרטיסי אשראי, ומסתבר שהשוק הזה לא סובל מעודף תחרות, בלשון המעטה, ולפיכך באה הצעת החוק הממשלתית, יחד עם הצעות חוק פרטיות שהוצמדו אליה, לטפל בעניין.

ועדת הכלכלה): בתחום סליקת כרטיסי החיוב, אדוני היושב-ראש, קיימים כמה שחקנים מרכזיים: מנפיק כרטיס החיוב; לקוח שהוא מחזיק הכרטיס ומבצע באמצעותו עסקאות עם ספקים; ספק, שהוא בית-העסק המכבד את הכרטיס במסגרת עסקה עם הלקוח; וסולק, שהוא הגוף שבאמצעותו מקבל הספק את התשלום בעד העסקה.

ועדת הכלכלה): בדרך כלל קשור בית-העסק, כלומר הספק, בחוזה עם סולק, שבמסגרתו מתחייב הסולק, תמורת תשלום עמלה שמשלם לו בית-העסק, לשלם לספק – – –

אורי מקלב: רבותי, אני מבקש מכולם לשבת במקומות.

אורי מקלב: הרעשים גוברים על הדובר.

ועדת הכלכלה): – – – לשלם לספק את התמורה המגיעה לו מהלקוח בעד העסקה שביצע בכרטיס החיוב שלו.

ועדת הכלכלה): כשהסולק אינו גם המנפיק של כרטיס החיוב שנסלק, מדובר בסליקה צולבת, שבה הסולק גובה את התמורה בעד העסקה מהמנפיק ומשלם למנפיק עמלה המכונה "עמלה צולבת".

ועדת הכלכלה): כפי שניתן להבין, לנוכח התפקיד החשוב של כרטיסי חיוב כאמצעי תשלום בכלכלה הישראלית – ואני לא בטוח מה יש היום יותר, תעודות זהות ישראליות או כרטיסי חיוב, כי כל אחד כבר מחזיק גם יותר מאחד – –

אורי מקלב: נכון.

ועדת הכלכלה): – – קיימת חשיבות רבה לקיומו של מערך סליקה אמין, יציב ויעיל המאפשר פעילות רציפה בכרטיסי חיוב.

ועדת הכלכלה): לפיכך, הצעת החוק קובעת, בין היתר, כי סליקת עסקאות שבוצעו באמצעות כרטיסי חיוב תבוצע רק בידי מי שקיבל רשיון סליקה מנגיד בנק ישראל, וכי סולקים שקיבלו רשיון כאמור יהיו נתונים לפיקוח של המפקח על הבנקים.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, אני חושב שהיית שותף בחלק מהישיבות בעניין הרפורמה הזו, והנתון שהוצג בפנינו – מדובר על שוק שמגלגל כ-180 מיליארד שקלים בשנה.

ועדת הכלכלה): 180 מיליארד שקלים בשנה זה קרוב למחצית התקציב של מדינת ישראל.

ועדת הכלכלה): הצעת חוק זו מתמודדת גם עם הכשל התחרותי בתחום זה, באמצעות דרכים לפתיחת השוק לתחרות אמיתית ואפקטיבית, תוך התמודדות עם סירובם של הסולקים הקיימים לסלוק עסקאות של מנפיקים חדשים בשוק, דבר המונע ממנפיקים חדשים להצטרף לענף.

ועדת הכלכלה): חשוב להזכיר כי הקשיים הקיימים בשוק כתוצאה מחוסר התחרות ששורר היום בסליקת כרטיסי האשראי באים לידי ביטוי בעמלות גבוהות מאוד שמשלמים בתי-עסק לסולקים.

ועדת הכלכלה): כך, לפי נתונים שהציגו בוועדה נציגי החשב הכללי, בשנת 2009, כמעט שלוש שנים אחורה, דובר בהיקף עסקאות של 160 מיליארד שקלים חדשים.

ועדת הכלכלה): מכאן, שלו היתה הפחתה אפילו של עשירית האחוז, אדוני היושב-ראש, עשירית האחוז בעמלת הסליקה, היה בכך כדי להביא לחיסכון של 160 מיליון שקלים – עשירית האחוז זה 160 מיליון שקלים – בעמלות בתי-העסק, לעומת העמלות שמשולמות כיום.

ועדת הכלכלה): אין ספק שכשבתי-העסק ישלמו עמלות נמוכות יותר, הם יוכלו להוזיל לצרכנים את המוצרים והשירותים שהם מספקים.

ועדת הכלכלה): לפיכך, מדובר בהצעת חוק צרכנית מהמדרגה הראשונה שמיטיבה באופן ישיר עם העסקים הקטנים, שאין להם יכולת מיקוח אמיתית על גובה העמלה, ובאופן עקיף ומשתרשר – גם עם הצרכנים.

ועדת הכלכלה): בכל הנוגע לסולק, אדוני היושב-ראש, מוצע להגדיר מיהו סולק בעל היקף פעילות רחב – ככזה שסלק 20% או יותר ממספר העסקאות בכרטיסי חיוב שנסלקו בישראל בידי סולקים, או מסכום התמורה הכולל ששולם לספקים בישראל בידי סולקים בשנה שקדמה למתן ההוראה בידי המפקח על הבנקים לאותו סולק, שלפיה עליו להתקשר עם מנפיק מסוים.

ועדת הכלכלה): בהתאם להצעת החוק, המפקח יורה כך לסולק אם מצא שסולק כאמור סירב להתקשר עם מנפיק מטעמים בלתי סבירים כמפורט בהצעת החוק.

ועדת הכלכלה): נוסף על כך, מוצע לקבוע כי סולק לא יהיה רשאי להפלות בין נותני שירותי ניכיון כהגדרתם בהצעת החוק, ובכלל זה בינו כנותן שירותי ניכיון לבין נותני שירותי ניכיון אחרים, לרבות בעניין תנאי ההתקשרות.

ועדת הכלכלה): כמו כן, אדוני היושב-ראש, מוצע לקבוע כי סולק לא יתנה מתן שירותי סליקה או קביעת תנאי התקשרות מסוימים עמו לגבי שירותים כאמור בקבלת שירותי ניכיון ממנו או מנותן שירותים מסוים.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק קובעת גם שסולק לא יסרב לאפשר התקשרות בין נותן שירותי ניכיון לבין ספק, ובכלל זה אסור יהיה לו לסרב להתקשר בעצמו עם נותן שירותי הניכיון מטעמים בלתי סבירים.

ועדת הכלכלה): לעניין הטעמים הבלתי סבירים בהקשר זה מוצע לקבוע כי יראו, בין השאר, כטעמים בלתי סבירים את סירובו של סולק לאפשר התקשרות בין נותן שירותי ניכיון לבין ספק שאינו מנומק בכתב בתוך חמישה ימי עסקים כמפורט בהצעת החוק; סירוב של סולק להתקשר בעצמו עם נותן שירותי ניכיון שאינו מנומק בכתב בתוך עשרה ימי עסקים ושינוי תנאי ההתקשרות שנקבעו בין סולק לבין ספק במישרין או בעקיפין בשל התקשרות הספק עם נותן שירותי ניכיון.

ועדת הכלכלה): חשוב לציין כי כמו בהוראות הנוגעות ליחסים בין סולק ובין מנפיק, גם ביחסים בין סולק לבין נותן שירותי ניכיון אין המדובר ברשימה סגורה של נסיבות שייחשבו לטעמים בלתי סבירים, והמפקח על הבנקים הוסמך בחוק להוסיף נסיבות נוספות, זאת כמובן מבלי לגרוע מיתר סמכויותיו של המפקח לפי דין.

ועדת הכלכלה): בדיון בוועדה בהוראות אלה ביקש חבר הכנסת חרמש, שעומד ומשתדל להקשיב, להוסיף הוראה, ולפיה במסגרת הטעמים הבלתי סבירים יראו גם סירוב של סולק להעביר לנותן שירותי ניכיון תקבולים המגיעים לספק שהומחו על-ידו לנותן שירותי הניכיון בנימוק שמועד תשלום התקבולים לא יוקדם.

ועדת הכלכלה): הממשלה התנגדה.

ועדת הכלכלה): אני מדגיש: הממשלה התנגדה ומתנגדת להצעתו של חבר הכנסת חרמש, ומאחר שהקולות בוועדה היו שקולים לכל אחת משתי הגרסאות שהיו בפני הוועדה, גרסת הממשלה מחד, וגרסת חבר הכנסת חרמש מנגד, מונחות כרגע לפניכם שתי גרסאות לקריאה השנייה, לפי סעיף 123(ב) לתקנון הכנסת.

ועדת הכלכלה): מאחר שגרסתו של חבר הכנסת חרמש שומטת את הקרקע מתחת להגדרה "שירותי ניכיון", שבמהותם הם שירותים של מתן אשראי לספק באמצעות הקדמת התשלום של תקבולים המגיעים לו, אני קורא לכם להצביע עם הממשלה בעניין הזה.

ועדת הכלכלה): דרך אגב, לעמדה זו יש תמיכה חד-משמעית של בנק ישראל, של נגיד בנק ישראל ושל המועצה הלאומית הכלכלית.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק קובעת גם כי סירוב של סולק לאפשר התקשרות או להתקשר בעצמו עם נותן שירותי ניכיון שאינו רשום במרשם נותני שירותי מטבע לפי חוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000, ייחשב כסירוב מטעמים סבירים.

ועדת הכלכלה): בכל הנוגע למנפיקים, אדוני היושב-ראש, הצעת החוק קובעת כי מנפיק בעל היקף פעילות רחב הוא מנפיק שהנפיק 10% או יותר ממספר כרטיסי החיוב התקפים שהונפקו בישראל, או מנפיק שבאמצעות כרטיסי החיוב שהנפיק בוצעו 10% לפחות מסכום העסקאות שבוצעו בישראל באמצעות כרטיסי חיוב שהונפקו בישראל בשנה שקדמה לשנה שבה פרסם המפקח על הבנקים – אדוני היושב-ראש, אלה החברים?

אורי מקלב: כן, כן.

אורי מקלב: יש כאן בעיה מסוימת, אז אנחנו – בד בבד.

ועדת הכלכלה): – – – כרטיסי חיוב שהונפקו בישראל בשנה שקדמה לשנה שבה פרסם המפקח על הבנקים את רשימת המנפיקים בעלי היקף הפעילות הרחב כמפורט בהצעת החוק.

ועדת הכלכלה): אני רוצה לשים את הדברים על השולחן ולומר כי ברור שלפחות בשלב הראשון הצעת החוק תחול בכל הנוגע להנפקה רק על חברת "ישראכרט", אבל הצעת החוק צופה פני עתיד ותחול, כמובן, על כל מנפיק שיעמוד בתנאים המפורטים בה.

ועדת הכלכלה): חשוב לציין בהקשר זה, אדוני היושב-ראש, כי בהצעת החוק שפורסמה לקריאה ראשונה הציעה הממשלה הסדר אחר לעניין מנפיק בעל היקף פעילות רחב, ולפיו, כמו לגבי סולק, ההוראות הקבועות לגביו לא יחולו אלא אם כן סבר המפקח שהדבר דרוש לשם הבטחת התחרות בתחום סליקת עסקאות בכרטיסי חיוב או לשם הבטחת טובת הלקוחות או הספקים, לאחר התייעצות עם הממונה על ההגבלים העסקיים, ואם מצא שמנפיק כאמור סירב להתקשר עם סולק מטעמים בלתי סבירים כמפורט בהצעת החוק.

ועדת הכלכלה): הצעתי, אדוני היושב-ראש, במהלך הדיונים בוועדה, ואני שמח שהממשלה קיבלה את עמדתי בעניין הזה, לשנות את ברירת המחדל ולקבוע כי ההוראות הקבועות בנוגע למנפיק בעל היקף פעילות רחב יחולו באופן אוטומטי, אלא אם כן שר האוצר פטר אותו מהוראות אלה, במקרה שסבר שהתועלת לתחרות בתחום הסליקה נמוכה מהפגיעה בה כתוצאה מהחלת ההוראות.

ועדת הכלכלה): הכוונה באפשרות למתן הפטור היא לאותם מנפיקים קטנים שיש אינטרס ציבורי שישתלבו בשוק ההנפקה, ואין היגיון להחיל עליהם את הוראות החוק באופן שיוציא אותם מתחום זה ויפגע בתחרות.

ועדת הכלכלה): כאמור, ההוראות בנוגע למנפיק בעל היקף פעילות רחב יחולו באופן אוטומטי ואסור יהיה לו לסרב להתקשר עם סולק לשם ביצוע עסקה צולבת של עסקאות בכרטיסי החיוב שהנפיק, מטעמים בלתי סבירים.

ועדת הכלכלה): בעת הדיונים, אדוני היושב-ראש, בוועדה, ביקשה "ישראכרט", באמצעות המנכ"ל שלה ונציגיה השונים בוועדה, כי הגדרת "מנפיק בעל היקף פעילות רחב" תיגזר רק מהיקף העסקאות שבוצעו בכרטיסי החיוב שהנפיק, בלי להביא בחשבון את מספר הכרטיסים שהנפיק.

ועדת הכלכלה): כבוד שר האוצר שכנע את הוועדה – וכאן ההזדמנות להודות על נוכחותו, על שהוא ליווה באופן בלתי אמצעי את הליך החקיקה – שר האוצר שכנע את הוועדה שיש להותיר את שני התנאים הללו.

ועדת הכלכלה): זאת משום שייתכן שלכרטיס חיוב מסוים תהיה אחיזה משמעותית מאוד בפריפריה, הרבה מעבר ל-10%, אבל מאחר שהיקף העסקאות בפריפריה נמוך, אותו היקף לא יתקרב ל-10% הנדרשים כדי שהוא ייכלל בהגדרת "מנפיק בעל היקף פעילות רחב".

ועדת הכלכלה): כך, אם נסתפק רק בהיקף עסקאות כדי לקבוע מיהו מנפיק בעל היקף פעילות רחב, אנחנו עלולים לפגוע בבתי-העסק בפריפריה, ולכך לא הסכמנו לתת יד.

ועדת הכלכלה): כדי לאפשר לחברות הסליקה הקיימות להיערך כראוי ליישומו של החוק המוצע, קובעת הצעת החוק הוראות מעבר לעניין סולקים קיימים, וכן שיום התחילה של ההוראות בנוגע למנפיק בעל היקף פעילות רחב יהיה רק תשעה חודשים מיום פרסומה של הצעת החוק.

ועדת הכלכלה): לסעיף זה הגיש חבר הכנסת שי חרמש הסתייגות, ולפיה הוא מבקש לקבוע כי תחילתו של הסעיף תהיה שישה חודשים מיום פרסומו, ולא תשעה חודשים.

ועדת הכלכלה): אני קורא לכם, חברי חברי הכנסת, לדחות את הסתייגותו של חבר הכנסת חרמש ולהצביע עם הוועדה גם בעניין זה, שכן התועלת שבקיצור שלושת החודשים קטנה ביותר לעומת הצורך לגלות התחשבות ולאפשר היערכות מעט יותר ממושכת.

ועדת הכלכלה): חברי הכנסת, כפי שציינתי בתחילת דברי, מדובר בהצעת חוק שאמורה לפתוח את שוק האשראי וסליקת כרטיסי החיוב לתחרות של ממש, החיונית כל כך להתפתחותם של העסקים הקטנים ולרווחתם של כלל הצרכנים.

ועדת הכלכלה): אני משוכנע שקבלת ההצעה תתרום לשיפור מצבה של כלל האוכלוסייה בישראל, ובעיקר של מעמד הביניים והמעמד הנמוך יותר מבחינה כלכלית.

ועדת הכלכלה): אני קורא לכם לדחות את הגרסה ואת ההסתייגות של חבר הכנסת חרמש ולתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, זו הצעת חוק שנייה שוועדת הכלכלה מביאה היום בפני המליאה, ואני מקווה שכמו הראשונה היא תעבור בצורה חלקה ללא קבלה של שום הסתייגות, ואני שומר לעצמי את הזכות לעלות אחרי זה ולהודות לחברים ולחברות שעסקו במלאכה כדי להביא את המוצר הזה מלוטש וגמור בפני הכנסת.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה.

אורי מקלב: באמת, תודה רבה מיוחדת על ההשקעה הרבה.

אורי מקלב: היה נראה כאילו אתה מיוזמי החוק לפי כמות ההשקעה וההזדהות שלך בחוק החשוב הזה.

אורי מקלב: בכל אופן, יש לנו הסתייגות של אחד מיוזמי החוק, חבר הכנסת שי חרמש; אתה גם אחד מהיוזמים של החוק.

אורי מקלב: בכל אופן יש לך הסתייגות.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

שי חרמש: מכובדי היקרים, כנסת יקרה, שרי ממשלת ישראל, מה שמתחולל פה כרגע זה דבר שפשוט לא יאומן.

שי חרמש: הצעת חוק פרטית שהעליתי פה לפני שנה, ביקשה את הסכמת הממשלה.

שי חרמש: באתי ואמרתי: אני הולך צעד בצעד, יד ביד, רגל רגל עם משרד האוצר.

שי חרמש: ליוויתי את שר האוצר בכל תהליך החקיקה.

שי חרמש: זהו חוק קשה, מורכב, מסובך, רווי באינטרסים של מאות מיליוני שקלים.

שי חרמש: פה לא מדובר במשחקים קטנים.

שי חרמש: הגענו להבנות מלאות, הכול היה ברור ומובן, עד שנתקלנו באותו רגע: ברגע שהבינה חברת "ישראכרט" שהקרב אבוד, התחילה מלחמת תעלות, לחפור את החוק מסביב; ותביעה שלנו שאפשר ליישם את החוק.

שי חרמש: המציאות הנוכחית כרגע היא מציאות שבה שאול החייט ודהרי מחומרי הבניין בשדרות משלמים את מחיר הפריפריה על המונופול בסליקה.

שי חרמש: ובאנו ואמרנו: בואו נפסיק את זה, בטווח הקצר, המיידי.

שי חרמש: וכמה פעמים הסבירו לנו שהדבר הוא מהפכת עולם, צריך להמציא את הגלגל, לייצר את המחשב.

שי חרמש: ייקח שנה, שנה וחצי, שנתיים לייצר ולהרחיק את התועבה הזאת משוק הסליקה.

שי חרמש: כשהכול היה אבוד, גמרנו על פשרה מיותרת של חצי שנה.

שי חרמש: אמרנו: תהיה חצי שנה, ירוויחו "ישראכרט" חצי שנה, והסאגה הזאת תיגמר.

שי חרמש: התקבלה החלטה בוועדת הכלכלה, לפי בקשת שר האוצר, שאישית בא להשתתף בישיבה.

שי חרמש: הישיבה באה, ושר האוצר היה בחו"ל, דחינו את הישיבה כדי ששר האוצר יהיה נוכח אישית בדיון.

שי חרמש: במעמדו של שר האוצר התקבלה החלטה: עד שישה חודשים, שזה די והותר, מעל ומעבר, ולא צריך שדבר כזה יקום ויהיה.

שי חרמש: אחרי שההחלטה התקבלה מאן דהוא קפצה: רוויזיה, הגיעה מישהי פתאום ואמרה: רוויזיה, בישיבה שבה היו ארבעה חברי כנסת, ללא קהל כמעט.

שי חרמש: בשלושה חברי כנסת, כבוד היושב-ראש, נגד קול אחד של חבר אופוזיציה שבא להגן על כבודו של שר האוצר, בשלושה נגד אחד, באו ונתנו עוד 90 יום ל"ישראכרט", משום ש"ישראכרט" אמרה שהיא מפסידה כסף מהעניין, וצריך, רחמנא ליצלן, רבותי, לעזור להם.

שי חרמש: במסגרת האוהלים והרפתנים והרופאים והסוציאליים יש לנו עוד משימה אחת פה במליאה, לעזור ל"ישראכרט", זה החוק כרגע.

שי חרמש: יתירה מכך, ברגע שבאתי ואמרתי: בואו ניתן לכל כרטיסי האשראי את הסליקה הזאת – ואני עכשיו מדבר אתכם על דברים שחלק גדול מכם לא מסוגלים להבין אותם, ובצדק, כי ללמוד את זה, זה דיסצפלינה שלמה.

שי חרמש: הודיעו – נגיד בנק ישראל – שאי-אפשר לאפשר את הסליקה הזאת לכל כרטיסי האשראי, כרטיסי תייר – אי-אפשר, כרטיסי קרדיט – אי-אפשר.

שי חרמש: יש לי הפתעה בשבילך, כרמל שאמה-הכהן, תסתכל עלי, כרמל שאמה, בעיניים.

שי חרמש: הבוקר הודיעה חברת "ישראכרט" שהיא מהיום סולקת את כרטיסי קרדיט ותייר לעסקים הקטנים בשדרות במחיר צנוע של 0.3% – ממש פרוטות, רק שכחתי להגיד לכם דבר אחד: 0.3% לחמישה ימים, 0.3% לחמישה ימים, 22% ריבית לשנה.

שי חרמש: אני יודע, לרובכם זה לא אומר כלום.

שי חרמש: אם הייתי יושב פה כמוכם, והיו מספרים לי את זה באמצע הלילה, הייתי אומר: חבר'ה, תעזבו אותי, אני לא מבין על מה אתם מדברים.

שי חרמש: תביטו בעיני, read my lips: מה שנעשה פה כרגע זה שוד, זה גם שוד וגם חתירה תחת שר האוצר.

שי חרמש: החוק הזה מצלצל משעה 18:00, נדחה כל רגע.

שי חרמש: הגיעו אלי ואמרו לי: בישיבה משותפת של נגיד בנק ישראל אחר-הצהריים עם יוג'ין קנדל ועם ביבי נתניהו הוצע והוחלט שהכנסת דוחה את זה.

שי חרמש: בימים האלה של הפגנות, של מהומות, שכל הארץ רוטטת, מה שמוצאים ראש הממשלה, נגיד בנק ישראל וראש המועצה הכלכלית-הלאומית לעשות ב-18:30 זה לדון ב-90 יום דחייה של יישום החוק.

שי חרמש: אני אומר שוב, אני פונה למצפונכם, אנשי הקואליציה: א.

שי חרמש: אל תתקעו סכין בגב לשר האוצר.

שי חרמש: עשיתם די ורבות בשבועות האחרונים.

שי חרמש: זה חוק של יובל שטייניץ, זה לא חוק שלי.

שי חרמש: זה לא חוק שלי, זה חוק שלו, אל תבזו אותו ואל תיתנו רווחי יתר למי שממילא חגג עלינו ועל שדרות ועל העסקים הקטנים בפריפריה די והותר; זאת חברה ציבורית, הדוחות מפורסמים, אפשר את הכול לקרוא.

שי חרמש: אני מבקש, תפעלו מעבר להוראות והנחיות, לא ראש ממשלה וסטנלי פישר צריכים ב-18:00 להגיד לכם דבר שהוא לא עומד בשום קנה מידה מוסרי.

שי חרמש: אני שוב פעם אומר.

שי חרמש: דקה לפני שאני גומר, זה מזכיר לי את הבדיחה, כי בלי בדיחה אי-אפשר: ההורים רוצים ללכת לסרט, אומרים לילד: תישאר בבית.

שי חרמש: אומר: למה כשאני רוצה ללכת לסרט אני לא יכול, וכשאתם רוצים ללכת לסרט אני כבר גדול?

שי חרמש: ואני שואל: למה מה שאסור לעסקים הקטנים מותר ל"ישראכרט" מהבוקר?

שי חרמש: הם ידעו שהדיון הזה עולה פה הבוקר, הם ידעו שההסתייגות קיימת, מהבוקר הם מציעים את השירות הזה.

שי חרמש: יעקב נאמן, יועצי המשפטי בעבר, 22% ריבית לשנה לעסקים הקטנים בפריפריה.

שי חרמש: תפתחו את העיניים, תפתחו את האוזניים, תהיו ישרים, אנשי הקואליציה, עם עצמכם ועם מצפונכם על מה שעושים כרגע.

שי חרמש: יש רגע שבו גם המוסר והמצפון עומדים.

שי חרמש: סגן ראש הממשלה לא צריך לעשות לי ככה; אני עושה ככה, משום שזה לעג לרש, מה שקורה כאן.

שי חרמש: מי שלא מאמין לי, שלפחות ישמור על כבודו של שר האוצר.

שי חרמש: כבודו של שר האוצר נרמס פה כרגע.

שי חרמש: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצבעות.

אופיר אקוניס: ובכן, הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011, בקריאה שנייה.

אופיר אקוניס: לסעיפים 1–4 אין הסתייגויות ולכן נצביע כהצעת הוועדה.

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה, סעיפים 1–4.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 53 בעד סעיפים 1–4 – 33 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

אופיר אקוניס: 33 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: סעיפים 1–4 עברו כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: אני הכרזתי – 33 בעד, 1 נגד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: ובכן, לסעיף 5 ישנן שתי גרסאות.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף 5.

אופיר אקוניס: לסעיף 5 ישנן שתי גרסאות.

אופיר אקוניס: לפי גרסה א' לא תתווסף פסקת משנה (ד).

אופיר אקוניס: לפי גרסה ב' תתווסף פסקת המשנה.

אופיר אקוניס: מי שרוצה את גרסה א' מצביע בעד, מי שרוצה את גרסה ב' מצביע נגד.

שי חרמש: אני קורא נגד, אתם נותנים יד – – – הצבעה מס' 54 בעד גרסה א' לסעיף 5 – 25 נגד – 9 נמנעים – אין גרסה א' לסעיף 5 נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, גרסה א' התקבלה משום שהצביעו לה 25 חברי כנסת, תשעה הצביעו עבור גרסה ב' ונגד, ואנחנו אישרנו את סעיף 5 על-פי גרסה א'.

אופיר אקוניס: עכשיו מצביעים על סעיף 5 כולל גרסה א'.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 55 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 5, כהצעת הוועדה ועם גרסה א' שנתקבלה, נתקבל.

אופיר אקוניס: ובכן, 30 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אופיר אקוניס: שניים נוכחים והעדיפו שלא להצביע.

אופיר אקוניס: סעיף 5 התקבל עם גרסה א'.

אופיר אקוניס: לסעיפים 6 ו-7 אין הסתייגויות.

אופיר אקוניס: נצביע עליהם ביחד.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 56 בעד סעיפים 6–7 – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 6–7 נתקבלו.

אופיר אקוניס: ובכן, 36 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: סעיפים 6 ו-7 אושרו כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: סעיף 8, הסתייגותו של חבר הכנסת שי חרמש – נצביע עליה קודם.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 57 בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שי חרמש לסעיף 8 – 29 נגד – 6 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת שי חרמש לסעיף 8 נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, 29 בעד, שישה נגד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: ההסתייגות התקבלה.

אופיר אקוניס: הסתייגותו של חבר הכנסת שי חרמש התקבלה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני היושב-ראש, מהצד אתה יכול.

אופיר אקוניס: מהצד, בבקשה.

אופיר אקוניס: הודעה ליושב-ראש הוועדה.

אופיר אקוניס: לרגע זה, אדוני היושב-ראש, סעיף 8 התקבל עם, עם – לא, לרגע זה הסעיף התקבל, יש רוב בעד, עם ההסתייגות.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית לא יכולה להודיע הודעה.

ועדת הכלכלה): לא, היא בודקת את הסעיף הרלוונטי בתקנון הכנסת.

ועדת הכלכלה): מאחר שעברה הסתייגות, אני מעוניין להחזיר את הצעת החוק לוועדה, את הסעיף הספציפי.

אופיר אקוניס: רק את הסעיף.

ועדת הכלכלה): כן, לדיון מחדש בסעיף.

שי חרמש: כרמל, אל תעשה את זה, זה לא מכובד.

שי חרמש: כרמל, זה לא מכובד.

שי חרמש: אל תעשה את זה, זה לא שווה את העניין.

ועדת הכלכלה): כבוד שר האוצר, תרגילים לא עושים לוועדת הכלכלה.

ועדת הכלכלה): היה סיכומים, מי שברח מהסיכומים – – –

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: ובכן, אדוני היושב-ראש, האם אתה רוצה דיון חוזר בשאלה ספציפית או דיון חוזר בכל החוק?

ועדת הכלכלה): בהסתייגות הזאת שהתקבלה אני מעוניין להחזיר את זה לוועדה.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: יש דבר כזה, אדוני.

אופיר אקוניס: יש דבר כזה, סעיף 127 לתקנון.

ועדת הכלכלה): זה עיון מחדש בסעיף עצמו.

גלעד ארדן: – – –

שי חרמש: – – –

ועדת הכלכלה): חבר הכנסת שי חרמש, אני הודעתי לך את זה, הודעתי לך את זה מראש.

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת שאמה, אני מאוד מודה לך.

ועדת הכלכלה): תודה.

שי חרמש: – – –

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: ובכן, על-פי סעיף 127(א) לתקנון הכנסת, בכל שלב של הדיון בקריאה השנייה רשאית הכנסת, לפי הצעת הממשלה או יושב-ראש הוועדה, להטיל על הוועדה לחזור ולדון בהצעת החוק כולה או בשאלה שהכנסת תפרט בהחלטתה.

אופיר אקוניס: ובכן, יושב-ראש הוועדה ביקש רק על הסעיף הזה, ומדובר על סעיף 8, ועל הסתייגותו.

אופיר אקוניס: בסעיף 8, ההסתייגות שהתקבלה, במקום "תשעה חודשים" יבוא: "שישה חודשים".

אופיר אקוניס: על הסעיף הזה יהיה דיון מחדש?

אופיר אקוניס: לא, שאל השר ארדן.

גלעד ארדן: – – – כל שלושה חודשים.

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: בוודאי, מאה אחוז, אבל אנחנו עדיין יכולים להמשיך להצביע.

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: לא צריך, סיימנו את ההצבעה.

זהבה גלאון: אתה לא יכול להמשיך להצביע, אין דבר כזה.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: המשמעות היא – השר ארדן צודק – המשמעות היא שכל החוק, כל החוק חוזר.

אופיר אקוניס: זאת המשמעות של בקשת – אנחנו לא נפתח את החוק בוועדה, אבל המשמעות היא שכל החוק חוזר לוועדת הכלכלה ולכן אין טעם להמשיך ולהצביע.

אופיר אקוניס: ואנחנו סיימנו את ההצבעות בעניין הזה.

שי חרמש: אין גבול לשחיתות, זאת שחיתות, זה שיאה של שחיתות, איזה שחיתות, מושחת.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, אני רוצה הודעה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

ועדת הכלכלה): חברים, אני רוצה להסביר את המהות של העניין שקרה פה.

ועדת הכלכלה): הוועדה השלימה את הדיון ברפורמה הזו בנוכחות שר האוצר, אכן עם שישה חודשים.

ועדת הכלכלה): לבי לא היה שלם עם כך, אבל אמרתי: אם זו היתה דעת הוועדה וזאת בקשת שר האוצר, אני הולך עם זה עד הסוף.

ועדת הכלכלה): לימים, בדיון אחר, התיישב לצדי המפקח על הבנקים בכבודו ובעצמו, שרק בדיון האחרון בחוק הזה לא נכח, ואמר לי: הוצאתם חוק מעולה בעניין סליקת כרטיסי אשראי, אבל בעניין של תקופת ההיערכות עשיתם דבר שלא ייעשה.

ועדת הכלכלה): לחצתם את זה לכיוון שהוא בלתי אפשרי.

ועדת הכלכלה): אמרתי לו: למה אתה מתכוון?

ועדת הכלכלה): הוא אמר: שישה חודשים זה לא סביר.

ועדת הכלכלה): אמרתי לו: תודה רבה, אדוני המפקח על הבנקים, הוועדה תתחשב בעמדתך ותתקן זאת.

ועדת הכלכלה): כינסנו את הוועדה, ולמרות שרצינו להעביר את זה לכיוון של שנה, והמפקח על הבנקים אמר ששנה זה הזמן הסביר, עשינו תשעה חודשים, באמצע, בתיאום עם לשכת שר האוצר.

ועדת הכלכלה): היום לבוא לפה, ואחרי שיושב-ראש הוועדה גיבה את הממשלה לאורך כל הדרך בחוק הזה ועמד בכל הלחצים, לעשות תרגיל בזמן שאני למעלה-למטה – לא בבית-ספרנו.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אתה הלכת לפני שנתתי לך רשות.

שי חרמש: אני מבקש – – –

אופיר אקוניס: מה, רגע, רגע, רגע.

אופיר אקוניס: מה, אתה לא קובע פה את סדרי הדיון.

אופיר אקוניס: רק דקה.

אופיר אקוניס: תבקש רשות לדבר, תקבל.

אופיר אקוניס: בבקשה, תפתחו לחבר הכנסת חרמש מיקרופון.

שי חרמש: אני מבקש לומר רק דבר אחד טכני, בקור רוח.

שי חרמש: הקשיבו אלי, חברי הכנסת.

שי חרמש: צלצלתי הבוקר לשב"א – שירות בנקאי אשראי, שמבצע את הסליקות בין הבנקים.

שי חרמש: המערכת הזאת עובדת בין "ישראכרט" לבין "ויזה".

שי חרמש: אין בעיה בשבוע להעביר את זה.

שי חרמש: נכון, זה יעלה ל"ישראכרט" בהפסד רווח של תשעה חודשים.

שי חרמש: אמרתי את זה מראש, לא כיסיתי.

שי חרמש: אין בעיה, שירות בנקאי אשראי – שב"א – יודע לעשות את זה בשבוע.

שי חרמש: שישה חודשים – over and above.

שי חרמש: איך אומרים בעברית?

שי חרמש: מעל ומעבר.

שי חרמש: תשעה חודשים – זה לתת להם כסף שלא מגיע על חשבון דהרי בשדרות, שאול החייט בשדרות והמוסכים באשקלון.

שי חרמש: חבר'ה, עד כאן.

שי חרמש: אם מדברים על טייקונים, ריכוזיות, פירמידות, כאן אנחנו בדיוק עומדים.

שי חרמש: זה הפירמידות מול העסקים הקטנים.

שי חרמש: שבוע מספיק, שישה חודשים די והותר.

שי חרמש: תשעה – לא, יותר.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: לפי תקנון הכנסת אנחנו מחויבים להצביע על כך שמליאת הכנסת – תרצה תטיל, לא תרצה לא תטיל, על ועדת הכלכלה לדון בהסתייגות של חבר הכנסת חרמש.

אופיר אקוניס: על זה צריך להצביע.

גלעד ארדן: רגע, ומה קורה אם אין רוב?

אופיר אקוניס: מה קורה אם אין רוב, שואל השר ארדן, גברתי המזכירה.

אופיר אקוניס: טוב, אם הכנסת תאשר אנחנו נפסיק – כמו שאתה אמרת קודם, אם אנחנו נאשר, אם המליאה תאשר את בקשת ועדת הכלכלה, נפסיק את החוק.

דוד רותם: גלעד, גלעד, אם לא – – –

אופיר אקוניס: נחזיר אותו.

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים, אנחנו מצביעים.

גלעד ארדן: – – –

אופיר אקוניס: המשמעות היא שאם הכנסת מקבלת עכשיו את בקשת ועדת הכלכלה, החוק כולו חוזר לוועדה ואנחנו מפסיקים.

גלעד ארדן: אם לא מאשרים, מה המשמעות?

אופיר אקוניס: אם לא, אז אנחנו נמשיך לסעיף הבא ונסגור את זה.

אופיר אקוניס: טוב, אנחנו מצביעים.

קריאה: על מה מצביעים?

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים על הבקשה, בעצם, של ועדת הכלכלה לדון בהסתייגויות בחוק, כלומר מי שבעד, בעצם, אנחנו מפסיקים בעצם בפועל את החקיקה של החוק הזה.

אופיר אקוניס: ובכן, בבקשה.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 58 בעד ההצעה להחזיר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – 9 נמנעים – אין ההצעה להחזיר את הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

איתן כבל: תסביר קודם כול.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר אקוניס: עכשיו.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 59 בעד ההצעה להחזיר את הצעת החוק לוועדה – 22 נגד – 16 נמנעים – אין ההצעה להחזיר את הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, 22 בעד, 16 נגד.

אופיר אקוניס: מליאת הכנסת קיבלה את בקשת יושב-ראש ועדת הכלכלה וועדת הכלכלה להחזיר לוועדת הכלכלה לדיון את החוק, חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18) – הסתייגותו של חבר הכנסת חרמש לסעיף 8.

אופיר אקוניס: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו מסיימים לדון בחוק הזה וחוזרים להצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה).

אופיר אקוניס: אנחנו נאפס רגע את כל הדברים משום שזה חוק שכבר הוחל לדון בו, ולפי בקשת חברי הכנסת הערבים וחבר הכנסת חנין, בזמן הארוחה לשבירת צום הרמדאן לא קיימנו בו הצבעות.

אופיר אקוניס: לא קיימנו בכלל הצבעות, נכון?

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו מההתחלה.

אופיר אקוניס: לסעיף 1, לשם החוק, הסתייגות של חברי הכנסת חנין, ברכה, סוייד ועפו אגבאריה – קבוצת חד"ש; הורוביץ, גילאון וזהבה גלאון – קבוצת מרצ.

אופיר אקוניס: אנחנו נצביע על הסתייגות לשם החוק.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות לשם החוק של קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת מרצ לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: 15 בעד, 29 נגד.

אופיר אקוניס: ההסתייגות לשם החוק לא עברה.

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: אוקיי, גם על לחלופין.

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים עכשיו על הצעה לחלופין: במקום שם החוק יבוא "חוק ביטול מדינת ישראל לשיעורין", התשע"א–2011.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 61 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 31 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין לשם החוק של קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת מרצ לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: 12 בעד, 31 נגד.

אופיר אקוניס: ההצעה לחלופין לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: שם החוק כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 62 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 33 נגד – 12 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אופיר אקוניס: 33 בעד, 12 נגד.

אופיר אקוניס: שם החוק התקבל כנוסח הוועדה.

אופיר אקוניס: כן, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה להודיע בשם כל המסתייגים להצעת החוק הזו: אנחנו שוב נתקלים במתכונת של הצבעה אוטומטית.

דב חנין: חבל על הזמן, אבל זה מצער, כי אתם מפריטים את מה שאסור להפריט – סמכויות האכיפה, השיטור והפעלת הכוח.

דב חנין: במקום שמשטרת ישראל תעשה את זה אתם מגלגלים את האחריות על פקחים עירוניים.

דב חנין: אני חושב שזאת תהיה בכייה לדורות.

דב חנין: אנחנו מוחקים את ההסתייגויות שלנו ומבקשים להצביע על החוק בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: אות מחאה, אדוני, אות מחאה.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: מושב שחור, מושב שחור.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מקלב חזר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מקלב, לך עוד יש הסתייגויות.

אופיר אקוניס: הסתייגות אחת.

קריאה: הוא מסיר.

אופיר אקוניס: הורדת.

אופיר אקוניס: יפה, אז אין עכשיו בכלל הסתייגויות.

דוד רותם: – – –

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה אחת.

אופיר אקוניס: כל ההסתייגויות הורדו, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה, כמובן.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 63 בעד סעיפים 1–23 – 31 נגד – 12 נמנעים – אין סעיפים 1–23 נתקבלו.

אופיר אקוניס: 31 בעד, 12 מתנגדים, אין נמנעים, אחד נוכח ולא מצביע.

אופיר אקוניס: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, האם אתה מסכים שנצביע בקריאה שלישית?

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 64 בעד החוק – 32 נגד – 11 נמנעים – אין חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א–2011, נתקבל.

אופיר אקוניס: 32 בעד, 11 מתנגדים.

אופיר אקוניס: הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א–2011, עברה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/611).

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א–2011.

אופיר אקוניס: יציג את הצעת החוק שר המשפטים יעקב נאמן.

אופיר אקוניס: קודם כול, מי שלא נרשם יירשם עכשיו, הרשימה נסגרת בזה הרגע.

אופיר אקוניס: נרשמו 25 חברי כנסת.

אופיר אקוניס: כל דובר שלוש דקות.

אופיר אקוניס: הדובר הראשון – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני שר המשפטים.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א–2011, מטעם ממשלת ישראל.

יעקב נאמן: מדובר בהצעת חוק בעלת חשיבות עליונה לביטחונה של מדינת ישראל ולחוסנה נוכח איומי הטרור שאנו חשופים אליהם במשך שנים רבות, למרבה הצער, ופניהם המשתנות.

יעקב נאמן: הצעת החוק היא תוצאה של עבודת מטה שארכה למעלה מחמש שנים בראשותה של הגברת רחל גוטליב, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, והיא גובשה על דעתם של היועץ המשפטי לממשלה הקודם עו"ד מני מזוז והיועץ המשפטי לממשלה היום עו"ד יהודה וינשטיין.

יעקב נאמן: צוות העבודה שעסק בגיבוש הצעת החוק כלל נציגי משרד המשפטים: מחלקת ייעוץ וחקיקה, פרקליטות המדינה הפלילית והאזרחית ומחלקת הבג"צים; משרד הביטחון; צה"ל; שירות הביטחון הכללי; הרשות לאיסור הלבנת הון; המועצה לביטחון לאומי ומשרד החוץ.

יעקב נאמן: בתהליך העבודה נפגש הצוות גם עם גורמים נוספים, כגון אנשי אקדמיה, המכון הישראלי לדמוקרטיה ועוד.

יעקב נאמן: הצעת החוק נועדה בראש ובראשונה להעמיד לרשות מערכת אכיפת החוק את מרב הכלים הנדרשים כיום לצורך מאבק אפקטיבי בארגוני הטרור, בפעילותם המתרחבת ובאמצעי המימון המאפשרים פעילות זו, והכול תוך שמירה על האיזון הנדרש מול זכויות הפרט.

יעקב נאמן: לצורך כך נבחנו הכלים המשפטיים הקיימים כיום בתחום המשפט הפלילי, האזרחי והמינהלי, וגובשו הסדרים חדשים שנועדו לתת מענה לקשיים ולאתגרים שמציבים בפנינו היום ארגוני הטרור, כפי שאפרט בהמשך.

יעקב נאמן: מטרה חשובה נוספת של הצעת החוק היא החלפת חלק גדול מהחקיקה הישנה בתחום המאבק בטרור, חקיקה שבחלקה היא מנדטורית וכוללת הסדרים שאינם מתאימים למציאות המשפטית בישראל.

יעקב נאמן: אלה הוחלפו בהסדרים מאוזנים ומידתיים, שנועדו להבטיח מצד אחד כי לרשויות האכיפה יהיו הסמכויות הנדרשות לצורך מילוי תפקידן, ומצד שני – כי לא תיגרם פגיעה בלתי מידתית בזכויות הפרט כתוצאה מכך.

יעקב נאמן: הנושאים המרכזיים המוסדרים בהצעת החוק כוללים, בין היתר, את העניינים הבאים: מנגנון ההכרזה על ארגוני הטרור, הן ארגונים הפועלים נגד מדינת ישראל והן ארגוני טרור זרים; קביעת קטגוריה חדשה של "עבירות טרור": מדובר בקבוצה של עבירות פליליות ייחודיות לתחום הטרור הנוגעות הן לפעילותם האסורה של ארגוני הטרור ופעילי הטרור עצמם והן לתופעות של תמיכה בארגוני טרור על-ידי העברת כספים, העמדת אמצעים לרשותם או הבעת תמיכה בפעילותם, זאת במטרה למנוע התרחבות ארגוני הטרור וצבירת השפעה בקרב אוכלוסייה אזרחית; עיגון קבוע של הוראות הנוגעות לעצור החשוד בעבירות ביטחון; סמכויות חילוט ותפיסה של רכוש הקשור לטרור; סמכויות המשטרה למניעת פעילות טרור ולסגירת מקומות המשמשים ארגוני טרור; הסמכת שר הביטחון להוציא צו הגבלה נגד אדם מטעמי ביטחון, ועוד.

יעקב נאמן: חשוב לציין עוד כי בהתאם להחלטת הממשלה, בד בבד עם קידום הצעת חוק המאבק בטרור, תגובש הצעת חוק משלימה אשר תקדם ביטולן של אותן תקנות מבין תקנות ההגנה (שעת חירום), 1945, אשר אין בהן עוד צורך, ואשר יש להן הסדר ראוי בהצעת חוק המאבק בטרור.

יעקב נאמן: זאת במטרה להביא לכך ששני החוקים ייכנסו לתוקף בעת ובעונה אחת.

יעקב נאמן: צוות בין-משרדי הכולל נציגי הזרועות הרלוונטיות השונות, כבר עסוק בכך.

יעקב נאמן: ברצוני להודות לשרים דן מרידור, ובני בגין, שהיו שותפים פעילים בדיונים הרבים שערכה ועדת השרים בעניין ואף עזרו בגיבוש החלטת הממשלה שצוינה לעיל.

יעקב נאמן: חקיקתו של חוק המאבק בטרור בנוסח המוצע היא צעד הכרחי וחיוני לקידום המאבק בטרור – –

ג'מאל זחאלקה: אדוני השר, האם הדברים שדיברת, אתה הזכרת שלושה שרים, איפה הם?

יעקב נאמן: – – וכן להבטחת הגנה מיטבית על זכויות הפרט במסגרת ההליכים השונים לפי החוק.

יעקב נאמן: בהזדמנות זו, אבקש להביע הערכתנו ותודתנו לנציגי המשרדים השונים שעמלו על הצעה זו, וביניהם הגברת רחל גוטליב, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, מר שי ניצן, המשנה לפרקליט המדינה – תפקידים מיוחדים, מר שוקי למברגר, המשנה לפרקליט המדינה פלילי, גברת נעמה פויכטוונגר ממחלקת ייעוץ וחקיקה, גברת סיגל גולן-עתיר ממחלקת ייעוץ וחקיקה, גברת נעמי זימרת מפרקליטות המדינה, מר אלי בכר, היועץ המשפטי לשב"כ, מר דני גבע, סגן היועץ המשפטי לשב"כ, מר נמרוד קרין מהפרקליטות הצבאית ויצחק וכטל ממשרד הביטחון.

יעקב נאמן: הממשלה מבקשת לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה, ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב נאמן: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לשר המשפטים.

אופיר אקוניס: הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א–2011: 25 חברי כנסת, חלק כבר ירדו, נרשמו להסתייגויות.

אופיר אקוניס: שלוש דקות לכל אחד.

אופיר אקוניס: הראשון – חבר הכנסת מוחמד ברכה, אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אופיר אקוניס: חברים, לזכור שאנחנו ביום ארוך מאוד, להקפיד מאוד על הזמנים.

אופיר אקוניס: שלוש דקות לכל אחד.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, במשך שנים רבות התחנכנו במחנה הדמוקרטי במדינת ישראל, גם יהודים וגם ערבים, על החלום להיפטר מהתקנות לשעת-חירום המנדטוריות מ-1945, אבל בעצם החלום הזה לא היה נחלתם של השמאל ושל האנשים הדמוקרטיים של מדינת ישראל; גם חוגים בימין, ואם זיכרוני אינו מטעני, אפילו ראש הממשלה המנוח מנחם בגין ונדמה לי גם שר המשפטים, שהוא לא נמנה על הימין, שמשון שפירא, אמרו דברים כדרבונות נגד התקנות האלה.

מוחמד ברכה: שר המשפטים בא היום ומבשר לנו שאין עוד צורך בתקנות האלה, ובעצם היה אפשר לצפות ולחשוב – אבל כמובן לא מהקואליציה הזו ולא מהממשלה הזו – שצריך לעלות דרגה במצעד הדמוקרטי כביכול, בעצם על-ידי ביטול תקנות שעת-חירום המנדטוריות.

מוחמד ברכה: אבל הממשלה בעצם מביאה לנו, בשם המאבק כביכול בטרור, חוק שמכשיר טרור בידי המדינה, שנותן למדינה כלים מעל לחוק ומחוץ לחוק, נותן סמכויות דרקוניות לשר הביטחון ולגורמים צבאיים לא שיפוטיים על מנת גם לסגור מקומות וגם צווי הגבלה.

מוחמד ברכה: כשמדברים על צווי הגבלה, מה הדבר הראשון שעולה בראש?

מוחמד ברכה: זה 1945, תקנות שעת-חירום.

מוחמד ברכה: מה חידשו?

מוחמד ברכה: רק שינו את השם?

מוחמד ברכה: אבל אני אומר לכם, לא רק שינו את השם, אלא בעצם החריפו את הדברים ואת המטלות והחריפו את הקשיים על המרחב הדמוקרטי.

מוחמד ברכה: בעצם הצעת החוק גם באה לפגוע במערכת המשפט, לרוקן את מערכת המשפט, האפשרות של ערכאה שיפוטית שתעמוד לאדם שיואשם.

מוחמד ברכה: גם אדם שהוא מתנגד פוליטי, יכולים להכניס אותו בצורה דרקונית לתוך הקטגוריה הזו על-ידי סמכות ביטחונית, שר הביטחון או מה שלא יהיה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, זה חוק אנטי-דמוקרטי, הוא גרוע יותר מהתקנות לשעת-חירום, ואל לה לממשלה, ולשר המשפטים, לבוא ולעלות לדוכן הזה ולהתפאר כאילו מדינת ישראל עברה כברת דרך בכיוון של דמוקרטיזציה.

מוחמד ברכה: יש פה נפילה לתוך התהום של הגזענות ושל צמצום המרחב הדמוקרטי, זו האמת של החוק הזה, ואני מקווה שעד שנחזור מהפגרה ונתחיל את הדיונים על הקריאה השנייה והשלישית כבר הממשלה הזו לא תכהן בכנסת הזו.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת אגבאריה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, עוד תרומה לנחשול העכור של חקיקה מסוכנת אנטי-דמוקרטית שממשלת נתניהו מביאה לכנסת.

דב חנין: החוק הזה, שכותרתו "המאבק בטרור", הוא בעצם קודקס שלם של חקיקה אלטרנטיבית דרקונית, בעייתית, מופרכת ומסוכנת.

דב חנין: מאבק בטרור?

דב חנין: תקראו את ההגדרות, מה לא נחשב פה לטרור?

דב חנין: מלוא העולם טרור, ומלוא העולם גם מאבק בטרור.

דב חנין: מלוא העולם מאבק בטרור.

דב חנין: איזה סמכויות לא ניתנות פה, ולמי הן לא ניתנות?

דב חנין: תפיסה וסגירת מקומות ועיכובים והגבלות ומעצרים ושיבוש מוחלט של דיני הראיות.

דב חנין: לא מפתיע שהממשלה הזו מקדמת חוק כזה נורא.

דב חנין: לא מפתיע, אבל מאוד מאוד מדאיג, כי אין להם בכלל גבולות.

דב חנין: אין להם גבולות ואין להם מעצורים.

דב חנין: אמר חברי חבר הכנסת ברכה לפני, שמה שחמור בחוק הזה במיוחד זה שהוא עושה את הטרור למציאות של קבע.

דב חנין: קודם יכולנו לפחות להתנחם – – –

אריה אלדד: הוא עושה או הטרור עושה?

דב חנין: הוא עושה את הטרור למציאות של קבע, חבר הכנסת אלדד, במובן זה שקודם תמיד יכולנו להתנחם, נחמה זעירה שאומרת – –

אריה אלדד: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלדד, כל אחד מבין – – –

דב חנין: לא על חשבוני.

אופיר אקוניס: ודאי שלא על חשבונך.

אופיר אקוניס: בבקשה.

דב חנין: – – אלה הם זמנים מיוחדים, אלה הם ימים קשים; בימים קשים מייצרים דינים קשים, ולכן הוראות שעה, ולכן אנחנו עוד חיים עם שרידי המנדט הבריטי, אבל כשירחיב יהיה לנו חוק ישראלי אחר, מתקדם, נאור, דמוקרטי.

דב חנין: התקווה הזאת מופרכת היום.

דב חנין: וחבר הכנסת אלדד, אני משאלתך מתרשם שאולי יש לך נטייה לתמוך בהצעת החוק הזו.

דב חנין: אני רוצה לומר לך שפגיעתו הרעה של החוק הזה תהיה בכל הכיוונים; תהיה בכל הכיוונים.

דב חנין: ומי שיתמוך בחוק הזה, עוד יצטער על התמיכה הזאת, כי בחוק הזה ישנם מנגנונים שאין להם שום הגבלה, שום הצדקה ושום קשר לטרור אמיתי.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני מצטער מאוד שהכנסת דנה בחוק כזה בשעה כל כך מאוחרת ביום האחרון של המושב.

דב חנין: החוק הזה היה ראוי לבירור ציבורי נוקב לפני שהוא יובא להצבעה פה במליאת הכנסת.

דב חנין: ראוי היה שאנחנו, חברי הכנסת, נקרא חוות דעת משפטיות ועמדות משפטיות, ולאחר שהחוברת העבה הזו של נורמות פסולות ובעייתיות מונחת על השולחן, תהיה שהות מספקת לציבור לקרוא אותה, להגיב עליה וגם להשכיל את חברי הכנסת.

דב חנין: אני משוכנע שכאשר פרטי החוק הזה יתבררו, עוד יהיו חברי כנסת, גם בין אלה שיצביעו עבורו היום, שיתחרטו על ההצבעה הזאת.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: אני קורא לכם לא להתחרט על ההצבעה, ולהצביע נגד החוק כבר היום.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אגבאריה, ואחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: החוק זה יפעל נגד הימין יותר מאשר נגד – – –

אורי אורבך: – – –

זהבה גלאון: נכון, אתה אומר אדרבה ואדרבה?

קריאה: – – –

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עוד פעם במושב הכנסת הזה אנחנו נתקלים בעוד חוק, שלא רק שהוא חוק גזעני, אלא הוא גם לא תורם לשום אווירה של התפייסות או של איזושהי נימה של ממשלת ישראל, שמצהירה שהיא בעד השלום, שהיא באמת הולכת לשלום.

עפו אגבאריה: עוד חוק מבית היוצרים של קומץ או חלק לא קטן מהממשלה הזו, שכנראה חרת על דגלו לחוקק כמה שיותר חוקים גזעניים, ואני מאוד מקווה שבסופו של דבר מה שעכשיו אנחנו רואים ברחובות מדינת ישראל יתבטא בשינוי שמייחלים לו הרבה אנשים, ואנשים שחשבו שאולי טעו – אנחנו כל פעם פה בכנסת שומעים שהעם החליט, העם רוצה והעם בחר, וכאילו הסיעות שלא הצליחו להיות גדולות, כאילו זה נגזר עליהן להיות ככה.

עפו אגבאריה: אז כנראה שזה לא ככה.

אופיר אקוניס: לא, זה לא נגזר, זה נקבע ברוב קולות.

עפו אגבאריה: כנראה העם מתפכח והעם רואה.

אופיר אקוניס: אז הוא יביא את זה לידי ביטוי.

עפו אגבאריה: אז גם כן לא יהיה רחוק היום שאולי גם אתם תרגישו מיעוט, ותפסיקו לחוקק חוקים כאלה, ומי יודע – יבואו אנשים ויבטלו את החוקים הגזעניים האלה.

עפו אגבאריה: שמעתי פה את חבר הכנסת זאב אלקין כאשר אמר שהוא יודע והוא בא ממקום שהרוב היה דורסני כלפי המיעוט.

עפו אגבאריה: הוא בא מאוקראינה, אוקראינה היתה חלק של ברית-המועצות.

עפו אגבאריה: הוא התכוון שהרוב הרוסי היה דורסני כלפי העם היהודי, או כלפי היהודים אזרחי ברית-המועצות.

עפו אגבאריה: אני, כאזרח מדינת ישראל, הלוואי שהיה לי אותו המעמד שהיה ליהודים בברית-המועצות.

עפו אגבאריה: הלוואי.

עפו אגבאריה: היה אפשר להיות גם שר, גם גנרל, גם מה שאתה רוצה, גם מרצה בכיר באוניברסיטה.

עפו אגבאריה: ופה, אני רואה שהמדינה אפילו לא מסתכלת על ה-20% שהם אזרחי מדינה, למרות שהיהודים בברית-המועצות היו הרבה פחות מ-2% או 3%.

אורי אורבך: היה איסור ללמוד עברית.

עפו אגבאריה: לא היה איסור ללמוד עברית ולא היה איסור אפילו על מצות בפסח, הכול זה שקר וכזב.

אופיר אקוניס: הכול, הכול זה שקר.

אופיר אקוניס: לא חשוב.

עפו אגבאריה: אני ראיתי את זה במו עיני.

אורי אורבך: – – –

אופיר אקוניס: נא לא להפריע.

אופיר אקוניס: הוא סיים, אדוני.

עפו אגבאריה: אל תספר לי; הסיפורים שלכם, כבר לא קונים אותם בגרוש.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

עפו אגבאריה: מה שאני רוצה להגיד – –

אופיר אקוניס: נא לסיים, אדוני.

אופיר אקוניס: משפט אחרון.

עפו אגבאריה: – – שבאמת חבל שעל 20% – ראש הממשלה, כשעשה צוות של שרים ודיבר על דברים חברתיים, לא מצא לנכון אפילו במלה אחת להזכיר את האוכלוסייה הערבית ואת מצוקותיה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת זהבה גלאון, ואחריה – חבר הכנסת גילאון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אגבאריה, אם לא היה טרור לא היה צורך בחוק הזה, זה עולם אידיאלי.

עפו אגבאריה: תלוי מי עושה את הטרור.

אופיר אקוניס: אני אגיד לך מי עושה, אבל לא כרגע.

עפו אגבאריה: אני גם אגיד לך.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: אני אשמח.

עפו אגבאריה: אתה זוכר את המערכון של דודו טופז, שהוא צלצל לאחמד – – –

אופיר אקוניס: אני לא מכיר את המערכון הזה.

זהבה גלאון: אדוני יושב-ראש הישיבה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אמר נשיא בית-המשפט העליון לשעבר אהרן ברק: גם את המאבק בטרור צריך לנהל כשיד אחת קשורה מאחור.

זהבה גלאון: חבל שהאמירה החשובה כל כך לא עמדה לנגד עיניכם כשחוקקתם את החוק הזה, כשהבאתם אותו לכאן למליאה.

זהבה גלאון: מי מתנגד למאבק בטרור?

זהבה גלאון: כמובן, כולם תומכים במאבק בטרור.

זהבה גלאון: אבל אנחנו עכשיו מנרמלים ומיישמים לתוך החקיקה הישראלית את חוקי החירום הבריטיים המתועבים שהוריש לנו המנדט הבריטי.

זהבה גלאון: במקום לעשות תחליף דמוקרטי לחקיקת החירום, אנחנו עכשיו מאמצים חקיקה, תיאר אותה קודם דב חנין, שפוגעת באופן קשה בזכויות יסוד חוקתיות של אנשים ונותנת לגיטימציה לשימוש באמצעים דרקוניים.

זהבה גלאון: אני לא אפרט את כל האמצעים הדרקוניים שההצעה הזו מאפשרת, אני רוצה לגעת, להתמקד רק בסעיף אחד, חברי חברי הכנסת: אני רוצה לדבר על האופציה שההצעה הזו נותנת להשתמש באופן גורף וסיטונאי במעצר מינהלי ובצווי הגבלה ולהכניס אותם ולהפוך אותם לחלק בלתי נפרד מהחקיקה הישראלית, חקיקה ישראלית מודרנית וקבועה.

זהבה גלאון: רק אתמול, חברי חברי הכנסת, קיבלנו הוכחה לכך שזכויות אדם אינן ניתנות לחלוקה.

זהבה גלאון: אתמול, למי שלא שמע, נעצרו 12 פעילים – לא נעצרו, קיבלו 12 פעילים מיצהר צווי הרחקה מינהליים מיהודה ושומרון לתקופה של שנה.

זהבה גלאון: נמסר שהיה מידע מודיעיני, אני לא יודעת, לשב"כ, למי, שהקבוצה הזו, שהוצאו נגדה צווי הגבלה, היתה מעורבת בשורה של פעולות "תג מחיר".

זהבה גלאון: "תג מחיר" אלה פעולות אלימות נגד פלסטינים, הצתות מסגדים, הצתות של כלי-רכב.

זהבה גלאון: גם כנראה לא מדובר בצדיקים גדולים, כי אנחנו מדברים על אנשים שזו לא הפעם הראשונה שהם מקבלים צווים.

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר לכם, חברי חברי הכנסת, שבשנים האחרונות נעצרו אלפי, אלפי פלסטינים במעצר מינהלי ללא משפט, כשהשתמשו בצווים האלה, בשימוש במעצר המינהלי כאמצעי ענישה בעצם.

זהבה גלאון: ומה אנחנו עושים עכשיו?

זהבה גלאון: אנחנו לוקחים את אותו כלי מתועב, אותו כלי מתועב – ובית-המשפט העליון קבע בזמנו שמעצר מינהלי הוא אמצעי מניעתי בלבד ושהמטרה שלו איננה להטיל עונשים על מעשים שבוצעו בעבר אלא למנוע סכנה צפויה בעתיד.

זהבה גלאון: אז אנחנו לוקחים את הכלי הזה, שפוגע בשני עקרונות יסוד – העיקרון הראשון, שאדם הוא חף מפשע עד שהוכחה אשמתו בבית-משפט, והעיקרון השני, שאין שוללים את חירותו של אדם אלא בהוראת בית-משפט בלתי תלוי.

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר לכם, חברי חברי הכנסת – – –

אופיר אקוניס: לסיום.

זהבה גלאון: לסיום, אדוני, חבל שבני בגין איננו פה.

זהבה גלאון: מנחם בגין אמר בזמנו בכנסת, בכנסת הזו, שהחוק המנדטורי המאפשר, אני מצטטת: למערכת הביטחון לשלול את חירותו של כל אדם מבלי שיידרש להוכיח את אשמתו, אני מצטטת: הוא חוק נאצי, רודני, בלתי מוסרי ובלתי חוקי.

זהבה גלאון: חבל, חברי חברי הכנסת, שאלה שמתיימרים להמשיך את דרכו כאן ויושבים היום בממשלת ישראל, אינם בוחלים בשימוש באמצעי הנתעב הזה.

זהבה גלאון: ולא רק שלא מבטלים אותו, מעגנים אותו עכשיו בחקיקה הזו, שמובאת אלינו במסגרת חוק הטרור.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת – משפט אחרון, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: בבקשה.

זהבה גלאון: אני מצפה מכם, חברי חברי הכנסת, שאלה שמחו נגד הצווים לפעילי יצהר, יצביעו אתי נגד חוק הטרור.

זהבה גלאון: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גילאון – לא נמצא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני שמח שמנחם בגין שלנו הפך לקונסנזוס מקיר לקיר בבית.

אופיר אקוניס: כל אחד פה משתמש בו, ממרצ, אולי גם חבר הכנסת טיבי אפילו, בחלק מציטוטיו של המנהיג, ששנים רבות לא רצו לומר באולם הזה את שמו; זה מרחיב את לבי.

עפו אגבאריה: אבל הוא לפחות היה דמוקרטי.

זהבה גלאון: אנחנו רואים מנהיגים אחרים – – –

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: אני כל כך שמח.

ניצן הורוביץ: אתה יודע למה?

ניצן הורוביץ: כי הטרגדיה שלנו היא שזכויות האדם הפכו להיות נחלת השמאל.

ניצן הורוביץ: פעם, דווקא זכויות האדם היו נחלת הימין.

אופיר אקוניס: נכון, נכון.

ניצן הורוביץ: אתה יודע, והשמאל ייצג דברים אחרים.

אופיר אקוניס: גם.

ניצן הורוביץ: עכשיו, פתאום, אנחנו הדוברים היחידים כאן של זכויות האדם.

ניצן הורוביץ: זה, אגב, זה דבר שהוא – – –

טלב אלסאנע: – – – את בגין, אתה שם לב – – –

אופיר אקוניס: בוא, אל תגזים, חבר הכנסת אלסאנע, נדמה לי שאין נאום, נדמה לי – – –

טלב אלסאנע: – – –

אופיר אקוניס: טוב, בגין היה בחד"ש.

אופיר אקוניס: אני אאפס לך.

אופיר אקוניס: מנחם בגין היה בכלל בחד"ש, נכון?

טלב אלסאנע: – – –

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת אלסאנע.

אחמד טיבי: ברע"ם-תע"ל.

אופיר אקוניס: ברע"ם-תע"ל הוא היה?

אופיר אקוניס: אוקיי, כי אולי הצעירים שצופים בנו לא יודעים.

אופיר אקוניס: אבל הוא היה מנהיג הליכוד, לא ברע"ם-תע"ל ולא בחד"ש וגם לא במרצ.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני, אני אוסיף לך דקה.

אופיר אקוניס: תודה רבה, חבר הכנסת אלסאנע.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתה יודע, כשמנחם בגין נפגש עם המנהיגים האירים, ככה, דיבר אתם איך להיאבק אתם בשלטון הבריטי – הוא כותב על זה בספרו "המרד", הנה, נזכרתי בזה פתאום – הוא כותב איך מה שנתן את החוסן המוסרי למאבק שלו באצ"ל היה המאבק נגד אותם חוקים דרקוניים ואנטי-דמוקרטיים של הנציב ושל המנדט הבריטי.

ניצן הורוביץ: והנה, יורשיו באים ומניחים, ולוקחים את החקיקה הזו, שלפחות לא זוהתה עם חקיקה של משטר דמוקרטי, חוקי חירום של 1945, של הנציב העליון, ומנסים להטמיע אותה בתוך ספר החוקים של ישראל, ובכך נותנים לה את הנופך המהוגן, כביכול, שצריך להיות.

ניצן הורוביץ: עכשיו, תראו, מה התכלית של הגנה על מדינה?

ניצן הורוביץ: אמר השופט העליון, נשיא בית-המשפט העליון ברק, שמה שמצדיק הגנה על מדינה זו אותה דמוקרטיה ששוררת במדינה.

ניצן הורוביץ: בשביל מה ראוי להגן על המדינה?

ניצן הורוביץ: בשביל, בגלל הדמוקרטיה שבה.

ניצן הורוביץ: ומה תכלית המדינה אם לא להגן על זכויות האדם של תושביה, ובראשן – קודם כול, כמובן, הזכות לחיות, אבל לחיות בצורה ראויה, לחיות במדינה דמוקרטית.

ניצן הורוביץ: ולכן הפרת זכויות אדם לצורך הגנה על מדינה זה תרתי דסתרי.

ניצן הורוביץ: וזה מה שקורה בחוק הזה, ולכן החוק איננו ראוי, כי דווקא – דווקא, אמר השופט ברק – דווקא ברגעים של הגנה על ביטחון המדינה, אז נמדדת גדולתה של המדינה, ודווקא אז צריך לשמור יותר מכול על זכויות האדם, כי אז הן עומדות למבחן.

ניצן הורוביץ: הרי מה העניין?

ניצן הורוביץ: לא חוכמה להגן על זכויות האדם כשאני ואתה עומדים בנחת ומדברים.

ניצן הורוביץ: זה בסדר, כולם יגנו על זכויות האדם.

ניצן הורוביץ: זכויות האדם עומדות למבחן ברגעים הקשים באמת, שבהם יש שאלות כאלה של זכויות עצורים וזכויות חשודים ושימוש בכוח וראיות ודין וחקירה.

ניצן הורוביץ: שם עומדות זכויות האדם למבחן.

ניצן הורוביץ: ואגב, כשמדברים על מדרון חלקלק, כמובן הוא ברור מאליו, הרי הדברים האלה עולים בכל חקירה וחקירה, ותמיד כשאתה מאפשר לרשויות חקירה, הן תמיד בוחרות באופציה של מניעת ושלילת זכויות.

ניצן הורוביץ: נו, הרי מה?

ניצן הורוביץ: אתה מאפשר להן את זה, אז הן לוקחות את זה.

ניצן הורוביץ: החוק הזה הוא טוב מהבחינה הזאת שהוא לוקח את חוקי החירום הדרקוניים ומנסה לתת לזה לבוש של חקיקה נורמלית, אבל חבל שהוא גם לא שינה את התוכן.

ניצן הורוביץ: למשל, אני אתן כאן דוגמה, אני לא רוצה לחזור על מה שחברי אמרו.

ניצן הורוביץ: הצעת החוק, במתכונת הנוכחית, יש בה הגדרות מאוד רחבות למונחים של "מעשה טרור", "ארגון טרור", "חבר בארגון טרור" – הגדרות שאפשר להחיל אותן גם על ארגונים ואנשים שאין בינם לבין טרור שום דבר.

ניצן הורוביץ: זה מעניק לרשויות המדינה – ואנחנו עוד נטחן את החוק הזה בוועדה, אני רק אומר כאן בכותרת – מעניק לרשויות המדינה שיקול דעת מופרז באשר לקביעה מיהו טרוריסט.

ניצן הורוביץ: אתה יודע, אם אנחנו מדברים על בגין, הרבה שנים אחרי קום המדינה הוא ויצחק שמיר כונו "טרוריסטים" על-ידי ממשלת בריטניה, והקביעה הזאת, מיהו טרוריסט, פותחת פתח עצום לניצול לרעה.

ניצן הורוביץ: ההליכים שבהם – –

אופיר אקוניס: נא לסיים, אני הוספתי לך.

ניצן הורוביץ: – – מוכרזים ארגונים כארגוני טרור, שבהם נתפס ומחולט רכוש שחשוד שהוא קשור בטרור, לא כוללים את הערובות המינימליות שדרושות לקיום הליך הוגן ולחקר האמת.

ניצן הורוביץ: אני מבטיח לכם כאן דבר אחד: אנחנו נדון בחוק הזה לעומקו, סעיף-סעיף בוועדה.

ניצן הורוביץ: אני רק מבקש מהממשלה ומשר המשפטים לאפשר לנו לקיים בוועדה את הדיון הזה.

ניצן הורוביץ: הבאתם את זה לקריאה הראשונה, ככה בשעה האחרונה של המושב – רע מאוד, אבל את הדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית – כבדו את הכנסת, כבדו את הדמוקרטיה הישראלית ותנו לנו לקיים דיון כמו שצריך.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כבל – אינו נמצא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ואחריו – חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת הורוביץ, מנחם בגין ויצחק שמיר היו לוחמי חירות.

ניצן הורוביץ: אמרתי איך כינו אותם.

אופיר אקוניס: הם היו לוחמי חירות.

אופיר אקוניס: אה, כך כונו על-ידי הבריטים?

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

עפו אגבאריה: וגם פה אותו דבר, יש לוחמי חירות שאתה מגדיר אותם טרוריסטים.

אופיר אקוניס: כן, הם לא מתפוצצים ברחובות, חבר הכנסת אגבאריה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

עפו אגבאריה: מר שמיר פוצץ את בית העיתונאים ביפו.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, עמיתי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, העלית על נס את זה שחברים מצטטים את ראש הממשלה לשעבר מנחם בגין.

גאלב מג'אדלה: מנחם בגין היה מנהיג ימין, אבל מנחם בגין היה אדם שחוק וסדר היו אצלו מעל הכול.

גאלב מג'אדלה: וכאן אנחנו עדים לכנסת שבה רומסים את זכויות האדם, מונעים את החופש של האדם.

גאלב מג'אדלה: מעצר מינהלי – אנחנו בשנת 2011, מעצר מינהלי וצווי הגבלה זה אופי של חברה דמוקרטית, כנסת דמוקרטית?

גאלב מג'אדלה: אני שמעתי את רותם בסין – אני לא רוצה להגיד את המלה "מתרברב", כי אנחנו לא רגילים לפגוע בכבודו של האדם – אבל מעלה על נס את הדמוקרטיה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: בסין?

גאלב מג'אדלה: מטיף מוסר ל-1.3 מיליארד אזרחים, המדינה המובילה בעולם.

גאלב מג'אדלה: שמעתי כאן אנשים לא פחות חשובים ממך שאמרו:

גאלב מג'אדלה: קצת דיקטטורה אצלנו לא תזיק, אבל אנחנו חייבים להישאר מדינה דמוקרטית.

גאלב מג'אדלה: איפה הדמוקרטיה?

דוד רותם: חבר הכנסת מג'אדלה, בסין – – –

גאלב מג'אדלה: ממשלה שנזקקת לחוק מאבק בטרור באופי כזה – מי לא נגד טרור?

גאלב מג'אדלה: כשאוטובוס מתפוצץ הוא מבדיל בין ערבי ליהודי, בין זה לאחר?

גאלב מג'אדלה: מי מאתנו נגד מאבק בטרור?

גאלב מג'אדלה: השאלה איזה טרור ואיזה מאבק.

גאלב מג'אדלה: ציטטו חברי שקדמו לי את נשיא בית-המשפט העליון ואחרים.

גאלב מג'אדלה: תעצרו לרגע, תעצרו ברמזור אדום, תפסיקו לדהור.

גאלב מג'אדלה: מצד אחד אתם רוצים מדינה דמוקרטית, ומצד שני כל יום אתם פוגעים בערכי הדמוקרטיה של המדינה הזאת.

גאלב מג'אדלה: תחליטו מה אתם רוצים: או דיקטטורה או דמוקרטיה שאתם רוצים להיות גאים בה.

גאלב מג'אדלה: זו לא הדמוקרטיה שאתם מדברים עליה.

גאלב מג'אדלה: זה רחוק מאוד מהדמוקרטיה, מרחק שנות אור.

גאלב מג'אדלה: ואתה, חבר הכנסת רותם, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, לא יכול בכלל להרשות לעצמך דבר כזה אם היית רוצה לחיות במדינה דמוקרטית ולהשאיר לנכדיך מדינה דמוקרטית שראוי לחיות בה, שיגדלו בה על ערכים דמוקרטיים.

טלב אלסאנע: הדמוקרט הגדול – חבר הכנסת רותם.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, כל יום אני עוצר ומסתכל שמאלה, ימינה, ואני, אדוני היושב-ראש, כמעט לא מאמין למה שקורה סביבנו.

גאלב מג'אדלה: אני אגיד לך למה מצטטים את מנחם בגין עליו השלום – –

אופיר אקוניס: לסיום.

גאלב מג'אדלה: – – מפני שאז, בהשוואה להיום, מנחם בגין, יש לצטט אותו.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: אולי עוד 30 שנה יצטטו חלק מן האנשים פה.

גאלב מג'אדלה: ולפני יומיים ציטטו את ז'בוטינסקי שדאג לחמשת המ"מים.

עפו אגבאריה: כן, אבל לא הקיצונים – – –

גאלב מג'אדלה: דאג לחמשת המ"מים.

גאלב מג'אדלה: אתם לקחתם מהעם את חמשת המ"מים: לא מלבוש, לא מזון, לא חינוך, לא מרפא, לא שום דבר.

דוד רותם: אבל הבאנו לו את מניעת הטרור.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אתה תהיה גאה בחברה דמוקרטית, לא בחברה גזענית.

אופיר אקוניס: נא לסיים, חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, אדוני.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורי אריאל.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: שלוש דקות.

אופיר אקוניס: ולאחר מכן – חבר הכנסת אריה אלדד.

מוחמד ברכה: בעוד 30 שנה יצטטו אנשים שמדברים היום כפי שמצטטים את מוסוליני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ברכה, לפני פחות מ-30 שנה ישבו חלק מן האנשים שהיום מצטטים את מנחם בגין עם כרזות איומות – אני לא אחזור על המלים, כי אני לא רוצה לחזור על מלים גסות על האיש היהודי היקר הזה – והיום באים ומצטטים אותו.

אופיר אקוניס: זה אפילו לא צביעות, זה פשוט חרפה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש – – –

אופיר אקוניס: אבל אין בעיה, צטטו.

אופיר אקוניס: זה לא אתה.

אופיר אקוניס: לא מישהו אישי חלילה.

אופיר אקוניס: לא מישהו מן היושבים באולם הזה, אבל אנשים שהם הרוח של חלק מן האנשים היושבים באולם הזה.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שאני אענה לך מי זה, ניצן הורוביץ?

אופיר אקוניס: הכרזות "בגין רוצח" היו כרזות איומות ונוראות.

מוחמד ברכה: זה היה "רבין רוצח".

מוחמד ברכה: לא?

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: זה היה "בגין רוצח".

אופיר אקוניס: עובדתית ככה זה התחיל.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: אני יכול?

אופיר אקוניס: ודאי.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, לא רציתי להפריע לך.

אורי אריאל: תודה.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אורי אריאל: מכובדי חברי הכנסת, אדוני השר, לשם שינוי אפשר לומר שהממשלה עושה משהו טוב.

אורי אריאל: לא מושלם, אבל זה דרך העולם.

אורי אריאל: זה דרך העולם וזה יתוקן.

אורי אריאל: אני משוכנע, היות שאני מכיר את חבר הכנסת רותם – –

טלב אלסאנע: האם למישהו היה ספק?

אורי אריאל: – – יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – –

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת אלסאנע.

אורי אריאל: – – שהוא דמוקרט אמיתי – הוא נותן לכולם לדבר, ואז הוא עושה – – –

זהבה גלאון: מה זה "דמוקרט אמיתי"?

אורי אריאל: – – – ואז הוא עושה מה שהוא מבין.

אורי אורבך: למה להשמיץ?

ניצן הורוביץ: אתה עושה לו נזק, אתה מעליב אותו.

ניצן הורוביץ: למה?

ניצן הורוביץ: למה לך?

אורי אריאל: זו דמוקרטיה בוועדת החוקה, ואני משוכנע שהוא ייתן לכם לדבר על הכול כמה שתרצו.

אורי אריאל: אני רוצה במלה להתייחס לחוק הוונדליזם שהעברתם, מה שאתם מכנים "חוק הווד"לים".

אורי אריאל: לא נתתם את מה שהבטחתם.

אורי אריאל: החוק הזה, מרפא לא יביא בכנפיו.

אורי אריאל: ואם אתם רוצים באמת לענות למצוקות, אז תעשו דברים אחרים.

אורי אריאל: החוק הזה, שעבר פה היום, הוא חוק שלא יביא לנו תשועה, לא דירות, לא במגזר הדרוזי, לא היהודי ולא הערבי.

אורי אריאל: הוא חוק פופוליסטי, בדיוק כפי שראש הממשלה דיבר על פופוליזם.

אורי אריאל: זה זה.

אורי אריאל: זה בדיוק זה.

אורי אריאל: לסיום, אדוני היושב-ראש, וחברת הכנסת זהבה גלאון, אני רוצה להתייחס לצווי הגירוש שהענקתם ל-12 איש.

זהבה גלאון: לא שמעתי שיצאתם נגד זה.

אורי אריאל: היות שהעניין הזה הוא ממש במשרדך, מכובדי שר המשפטים, אז אני שמח שאתה פה.

אורי אריאל: תראה, זה מסוג השערוריות היותר גדולות – כי אתה יודע ואני אמרתי לך את זה אישית פעמים רבות, כמו גם ליועץ המשפטי לממשלה, כמו בכל הזדמנות בכל ועדה – שאני ואנחנו דורשים מכם לתפוס כל עבריין, גם לחקור אותו, ואם יימצא שצריך להאשים אותו, להאשים אותו, ואם יימצא אשם בבית-משפט, לשים אותו בבית-סוהר.

אורי אריאל: ואם זה עשר שנים או 20 או שלוש, זה מה שצריך לעשות.

אורי אריאל: ואני דורש את זה מכם, אני לא מבקש את זה מכם.

אורי אריאל: זו אחריות

אורי אריאל: כם, בדיוק בשביל זה נבחרתם.

אורי אריאל: אבל אתה מאפשר, בבית-המדרש שלנו, של המדינה הזאת, בבית-הספר שלך, שאתה אחראי עליו, במשרד המשפטים, מאפשר לעשות דברים שלא נשמעו כמותם.

זהבה גלאון: נשמעו, נשמעו.

אורי אריאל: לקחת 12 אזרחי מדינת ישראל – הם אזרחים, בשונה מאחרים שהם לא אזרחים, וגם אליהם צריך להתייחס בצורה שאני אומר – ולהגלות אותם מבתיהם לשנה, תוך שלושה ימים.

אורי אריאל: אתה עברת את זה פעם?

אורי אריאל: מאיפה החוצפה הזאת של ראש הממשלה, שאחראי על השב"כ, לעשות דברים כאלה?

אופיר אקוניס: נא לסיים, אדוני.

אורי אריאל: זו הדרך שבה אתם רוצים לנהוג כלפי אזרחי מדינת ישראל?

אורי אריאל: תראו, יש לזה תקנה, שתבחנו את הדברים האלה עוד הפעם.

אורי אריאל: זה מה שאני מבקש ממך, אדוני השר, ותשנו את העניין.

אורי אריאל: אני עומד על כך שמי שיש נגדו האשמות ייחקר, יגיע לבית-משפט, ושם, אם יימצא אשם, יישא את עונשו.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

זהבה גלאון: אתה מצביע נגד החוק?

אורי אריאל: אני מצביע בעד החוק ואני אתקן אותו.

גאלב מג'אדלה: אתה מצביע בעד החוק ומוציא את היהודים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אריאל, אנחנו רוצים לשמוע את חבר הכנסת אלדד.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אריאל, אתה עם הגב לחבר סיעתך.

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת מג'אדלה, שמענו אותך וגם את חברת הכנסת גלאון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הזכרתם את מנחם בגין, גם אבי עליו השלום – שניהם נלחמו די הרבה כדי לגרש את הבריטים.

אריה אלדד: אני מברך את הממשלה שעושה עוד צעד לגירוש הבריטים ומבטלת חוק חירום מנדטורי ומחליפה אותו בחוק ישראלי.

אריה אלדד: החוק הוא חשוב, הוא לא מספיק תקיף בסעיפים מסוימים, הוא דרקוני מדי בסעיפים אחרים.

אריה אלדד: אני אתמוך בחוק הזה, אשתדל לתקן אותו.

אריה אלדד: בכל מקום שמדובר בצעדים מינהליים כנגד אזרחים ישראלים, אני אתבע שהמערכת תנקוט צעדים פליליים גלויים פתוחים, עם דיני ראיות, ולא תפעל במחשכים.

אריה אלדד: שמעתי את חבר הכנסת אגבאריה קורא לחוק "גזעני".

אריה אלדד: למה, כתוב שם יהודים או ערבים?

אריה אלדד: לא על זה נאמר "על ראש הגנב בוער הכובע"?

טלב אלסאנע: הוא אמר "אנטי-דמוקרטי".

אריה אלדד: הוא אמר "גזעני".

אריה אלדד: שמעתי גם את חברי חבר הכנסת דב חנין אומר שהחוק הזה ינציח את הטרור.

אריה אלדד: למשל למה הדבר דומה?

אריה אלדד: לחוק למניעת הטרדה מינית שינציח את מקרי האונס.

אריה אלדד: מה הקשר בכלל?

אריה אלדד: החוק – כשם שאוסרים הלבנת הון, צריך כנראה לאסור גם מכבסות מלים, בוודאי במסגרת חקיקה.

אריה אלדד: הלגיטימציה של הטרור, שמתקיימת גם בבית הזה, היא חלק מהדה-לגיטימציה של מדינת ישראל.

אריה אלדד: אסור לתמוך בטרור אבל מותר לתמוך בהתנגדות.

אריה אלדד: יעני resistance עשיתם מהמחבלים הרצחניים האלה, resistance; "התנגדות", קוראים למחבלים המתועבים של ה"חמאס", של "הג'יהאד האסלאמי", של ה"פתח".

אריה אלדד: resistance.

אריה אלדד: גם מכבסת המלים, אדוני שר המשפטים, חייבת להיפסק, כי היא בגדר תמיכה בטרור; זה לקשור כתרי תהילה לטרוריסטים מהגרועים ביותר שיש, לכנות אותם "גיבורי התנגדות".

אריה אלדד: וגם את זה צריך יהיה להוסיף לחוק.

אריה אלדד: עוד נקודה אחת לעניין הזה.

אופיר אקוניס: לסיום.

אריה אלדד: בחוק יש נדבך חשוב שמנסה להיאבק באלה שתומכים בטרור, תומכים בכל מיני אמצעים, בהנפת דגלים, בתמיכה ציבורית, כספית, תעמולתית, משום שהטרור מתקיים בזכות התומכים בו.

אריה אלדד: ואני אסב את תשומת לבם של חלק מחברי הכנסת לסעיף 26 לחוק, שאומר שהנותן לארגון טרור שירות או המעמיד לרשותו אמצעים – לידיעת חבר הכנסת טלב אלסאנע, שהעמיד מכשיר טלפון לרשות אסמאעיל הנייה – המעמיד לרשות ארגון טרור אמצעים, דינו חמש שנות מאסר.

אופיר אקוניס: תודה, אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

אופיר אקוניס: ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת זחאלקה.

אופיר אקוניס: אחריו – חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת אלסאנע; אחריו – חבר הכנסת בן-ארי; אחריו – חבר הכנסת נסים זאב; אחרון הדוברים – חבר הכנסת משה גפני – אם יהיו פה כמובן.

אופיר אקוניס: מי שלא נמצא, אנחנו פשוט מדלגים עליו.

אופיר אקוניס: שלוש דקות, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק שבו מדובר, הצעת החוק מבקשת להנציח ולנרמל חוקים דרקוניים של שעת-חירום, של תקנות הגנה מזמן המנדט הבריטי.

ג'מאל זחאלקה: התוצאה היא נזק חמור בלתי הפיך לזכויות האדם בארץ.

ג'מאל זחאלקה: המצב הקודם היה מצב שכל הזמן דובר בו על מצב זמני, עכשיו מדברים על מצב של קבע, שחור על גבי לבן, חוק מסודר.

ג'מאל זחאלקה: שר המשפטים תיאר אותו בצורה, איך אומרים, שיקף את החוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני רוצה להוציא מהמלים שהוא השתמש בהן את המלה "מידתי".

ג'מאל זחאלקה: זה חוק לא מידתי בעליל.

ג'מאל זחאלקה: מספיק לעיין עכשיו, להקשיב לנאומו של חבר הכנסת אלדד, שאמר שיש חלק מחברי הבית – הוא ציטט: על-פי הסעיף הזה, אם הוא יהיה בשלטון, הוא יכול להכניס אותם לבית-הסוהר, שלוש שנים.

אריה אלדד: מבחינתי אפשר להכניס אותם לבית-סוהר גם לפני שאהיה בשלטון.

ג'מאל זחאלקה: כי החוק הזה נותן הגדרה רחבה ביותר לעבירה הקרויה "תמיכה בטרור", ולכל מיני דברים שיכולים להתפרש מייד כעבירה ועונש של שלוש שנים בצדה.

ג'מאל זחאלקה: זה אחד הסעיפים של החוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: בחוק הזה יש לגיטימציה מלאה, חוקית, כבר לא תקנות לשעת-חירום לעניין המעצר המינהלי.

ג'מאל זחאלקה: מעצר ללא משפט, בעצם, בקונסטלציות מסוימות, ללא הגבלת זמן, כמה שהשלטון רוצה.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה נותן לשלטון סמכויות כמעט בלתי מוגבלות לעשות כל דבר ולנקום פוליטית, להפוך אנשים חפים מפשע לטרוריסטים.

ג'מאל זחאלקה: ההגדרה של המלים "טרור", "ארגון טרור" ו"חברות בארגון טרור" ו"תמיכה בטרור" היא הגדרה כל כך רחבה שנתונה לשרירות לבו של השלטון.

ג'מאל זחאלקה: הוא יחליט שפלוני-אלמוני, בעיניו הוא תומך טרור – הוא יכול לנקום בו, יש לו אפשרות על-פי החוק, החוק הזה מכסה את העניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: בחוק הזה – – –

אופיר אקוניס: לסיום, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: בחוק הזה זורקים לפח את כל סדרי המשפט וזכויות אדם למשפט הוגן וצודק.

ג'מאל זחאלקה: חומר חסוי.

ג'מאל זחאלקה: יש גם תקנה חדשה, המצאה של ממציאי החוק הדרקוני הזה, שהמסייע לעבירה מקבל אותו עונש כמו זה שעשה את העבירה.

ג'מאל זחאלקה: זה בניגוד לכל התפיסה של החוק הפלילי.

ג'מאל זחאלקה: ולכן מדובר בחוק דרקוני, אנטי-דמוקרטי, פוגע בזכויות אדם, פוגע בזכות למשפט צודק, ויש למחוק אותו ולהתנגד לו, ואנחנו נמשיך לעשות זאת בהמשך.

אופיר אקוניס: תודה, אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אופיר אקוניס: לאחריו – חבר הכנסת אלסאנע.

אופיר אקוניס: אתה קודם ואחר כך חבר הכנסת אלסאנע.

אופיר אקוניס: לפי הסדר.

אופיר אקוניס: אתם רוצים להתחלף?

אופיר אקוניס: זה בסדר.

דוד רותם: סגן יושב-ראש הכנסת.

אופיר אקוניס: אף אחד כבר לא סגן, נדמה לי.

אופיר אקוניס: מי החליף אותך?

אחמד טיבי: פעם סגן, תמיד סגן, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: זה כמו שגריר ונשיא ארצות-הברית, זה לכל החיים.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, יש כאן יצירת מסלול עוקף בתי-משפט.

אחמד טיבי: יש הליך פלילי, יש דיני ראיות.

אחמד טיבי: כאן, באמצעות החוק הזה, מערכת המשפט – הציג את החוק שר המשפטים – לאחר התדיינות, הביאה לנו חוק שיש לו מסלול נפרד שבו אתה נכנס על האשמות אמורפיות, רחבות, כמעט לא מוגדרות, כמעט לא מוגדרות.

אחמד טיבי: ואז, כשאתה נכנס, אתה לא יכול לחלץ את עצמך.

אחמד טיבי: איך היה קורא לזה אריאל שרון?

אחמד טיבי: "קוראלס".

אחמד טיבי: אתה נכנס עד הסוף ושם אתה מוצא את מותך בצורה מאוד אכזרית.

אחמד טיבי: זה המסלול שיוצרים על-ידי עונש מינהלי, על-ידי אישור של מעצרים מינהליים לאזרחי מדינת ישראל.

אחמד טיבי: ולכן, כשהוזכר, אדוני היושב-ראש, מנחם בגין, הוא הוזכר בנקודה חיובית שלו, שמבדילה אותו מראשי ממשלות אחרים.

אחמד טיבי: הוא התנגד לעינויים?

אחמד טיבי: התנגד לעינויים.

אחמד טיבי: יש לומר זאת.

אחמד טיבי: אחרים לא.

אחמד טיבי: אחרים, כשראש השב"כ אומר מלה, הם אומרים אמן.

אחמד טיבי: הוא לא.

אחמד טיבי: הם היו כפופים לו ולא להיפך.

אחמד טיבי: לכן, החוק הזה, שמובא על-ידי שר משפטים, בעייתי.

אחמד טיבי: אבל למה להתפלא, חברת הכנסת זהבה גלאון?

אחמד טיבי: מערכת המשפט בישראל – רק אתמול פרסם עיתון "הארץ" מחקר שיזמו בתי-המשפט, הנהלת בתי-המשפט יזמה, שבו מוכח שיש אפליה בגזרי-דין ובפסקי-דין בין יהודים לערבים – – –

דוד רותם: – – –

אחמד טיבי: בדוח הסופי זה יהיה יותר חמור.

אחמד טיבי: ולכן, זה מאשש את מה שפרופסור אריה רטנר מאוניברסיטת חיפה כבר לפני כמה שנים מצא: שופטים נגועים בסטריאוטיפים, בדעות קדומות.

אחמד טיבי: נאשם יהודי ונאשם ערבי, על אותה עבירה הערבי מקבל עונש גדול יותר, והוא מורשע יותר, באותו בית-משפט, אצל אותם שופטים.

אחמד טיבי: אוי לה למערכת המשפט שדעות קדומות מוליכות אותה, מובילות אותה.

אחמד טיבי: ובסוף, כשאתה רואה שמערכת המשפט נגועה בנגיף האפליה והיחס הבלתי שוויוני, מה לך להתפלא, חבר הכנסת טלב אלסאנע, יושב ראש סיעת רע"ם-תע"ל?

אחמד טיבי: אני מברך אותך.

אחמד טיבי: אני בטוח שאתה תהיה מנהיג ראוי לסיעה מאוד מיוחדת.

אופיר אקוניס: תודה.

אחמד טיבי: הוכחת את עצמך בעבר ואני בטוח – למה את צוחקת?

אחמד טיבי: אני בטוח שאתה – – –

טלב אלסאנע: זה הדדיות.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת טיבי ואלסאנע, אתם יכולים לברך אחד את השני בישיבת סיעה, לא באולם המליאה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבי, זמנך עבר.

אחמד טיבי: הציבור לא ראוי שידע שאני מלא הערכה?

טלב אלסאנע: – – –

אופיר אקוניס: הנה, משפט סיום.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלסאנע, אני נתתי לו משפט סיום ובזה נסיים.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אחמד טיבי: ולכן, בשם כל חברי הסיעה, אני מאחל לך הצלחה רבה.

אופיר אקוניס: רק כיבוד לא הבאת למליאה, כי בדרך כלל באירועים כאלה – – –

אחמד טיבי: היה כיבוד – – –

אופיר אקוניס: היה כיבוד פה?

אופיר אקוניס: לא הזמנת, לא הוזמנתי.

אופיר אקוניס: טוב, אני מאוד מצטער.

אופיר אקוניס: כמו מנחם בגין.

אופיר אקוניס: לפי הנאום שלך אפשר לחשוב שמנחם בגין, אדוני שר המשפטים, היה מנהיג רע"ם-תע"ל ולא מנהיג תנועת החירות והליכוד.

אופיר אקוניס: אבל בסדר.

אחמד טיבי: יש ועדת קבלה והיא תבדוק.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

אופיר אקוניס: שלוש דקות.

אופיר אקוניס: אחריך – חבר הכנסת נסים זאב.

קריאה: הוא אחרון?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גפני אחרון והוא הבא אחריו, ואז אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר אקוניס: גברתי המזכירה, נא לצלצל.

אופיר אקוניס: סליחה, שר המשפטים יהיה אחרון.

זבולון אורלב: – – –

אופיר אקוניס: כן, היא באולם אבל.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: ראיתי אותה שם.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, אני לא יודע למה חברי הליכוד מזדעקים כאשר מזכירים בהקשר חיובי כלשהו את ז'בוטינסקי או את מנחם בגין.

טלב אלסאנע: פשוט מאוד, הוא מראה את עומק הסטייה, לאן הם פשוט מאוד הגיעו.

טלב אלסאנע: אין לי ספק שהוא מתהפך בקברו כאשר רואה מיהם יורשיו.

טלב אלסאנע: הרי הוא קידם את תהליך אוסלו, תראה מה הם עושים.

דוד רותם: – – –

טלב אלסאנע: הוא היה נגד תקנות שעת-חירום, ותראה מה הם מקדמים.

טלב אלסאנע: כל דבר שהוא עשה, הם בניגוד לו.

טלב אלסאנע: ולכן, אני רוצה לציין שמה שאנחנו דנים בו, כבוד שר המשפטים, זה חטא בעצמו.

טלב אלסאנע: הרי אתה בא ואומר כאילו הולכים להילחם בטרור.

טלב אלסאנע: ומה?

טלב אלסאנע: מדינת ישראל לא נלחמה בטרור?

טלב אלסאנע: האם היה מותר לכל אחד לעשות כאוות נפשו?

טלב אלסאנע: האם לא העמידו אנשים לדין ושלחו אותם לבתי-מאסר?

טלב אלסאנע: מדוע צריך להביא את החוק הזה, שהוא בושה וחרפה לכל מדינה המתיימרת להיות דמוקרטית?

טלב אלסאנע: הרי מה נאמר בחוק הזה?

טלב אלסאנע: שר המשפטים, יש לו סמכות להכניס.

טלב אלסאנע: מי שר המשפטים?

טלב אלסאנע: אישיות פוליטית.

טלב אלסאנע: למי מערערים?

טלב אלסאנע: לוועדה מייעצת.

טלב אלסאנע: מי מרכיב את הוועדה המייעצת?

טלב אלסאנע: שר המשפטים, שהוא אישיות פוליטית.

טלב אלסאנע: וגם מבטלים את הזמן שעומד לזכות כל אסיר: במקום 24 שעות אפשר לעצור אדם ל-72 שעות, רבותי, מבלי להביא אותו בפני שופט; 30 יום מבלי להביא אותו לפגישה עם העורך-דין שלו.

טלב אלסאנע: ואחר כך לדבר על שלטון חוק?

טלב אלסאנע: זה רמיסה של זכויות יסוד.

טלב אלסאנע: באחד הסעיפים גם מדובר שמי שמפרסם דברי הזדהות או שבח, זאת אומרת, אם אתה אומר שהעם הפלסטיני, זכותו להילחם נגד הכיבוש הישראלי, אתה מזדהה עם פעולות טרור ולכן אפשר להעמיד אותך לדין.

טלב אלסאנע: זה סתימת פיות, כי מה זה זכות הביטוי?

טלב אלסאנע: מהי הבעת עמדה?

טלב אלסאנע: מהי הבעת דעה אם אנחנו לא יכולים להגיד את דעתנו?

טלב אלסאנע: ואנחנו יודעים באיזה מצב מורכב נמצאים, רבותי.

טלב אלסאנע: הרי כולם יודעים שהטרור האמיתי שנמצא באזור שלנו הוא הכיבוש.

טלב אלסאנע: הדבר הלא-חוקי על-פי החוק הבין-לאומי הוא הכיבוש.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להגיד: אתה בעד הכיבוש, אז מותר; אתה נגד הכיבוש, אתה פושע.

טלב אלסאנע: זה רדיפה פוליטית.

טלב אלסאנע: זה פשוט מאוד חוק אידיאולוגי.

טלב אלסאנע: זה חוק שבא להעניש אנשים על עמדות פוליטיות.

טלב אלסאנע: זה חוק שבא לעשות סתימת פיות, כי מי שמפרסם, מי שאומר, אומר שהוא תומך.

טלב אלסאנע: ולכן, במדינה שמכבדת את עצמה אסור לאשר את החוק המסוכן.

טלב אלסאנע: ומה יגיד ראש הממשלה בביקור הבא בקונגרס – כאשר הוא אמר:

טלב אלסאנע: האזרחים היחידים בעולם הערבי שנהנים מדמוקרטיה זה אזרחי מדינת ישראל, אז מה יגיד?

טלב אלסאנע: איזה דמוקרטיה נותרה אחרי החוקים של הדמוקרט הגדול רותם ואחרי יוזמות החקיקה הזאת?

אופיר אקוניס: תודה.

טלב אלסאנע: בהזדמנות הזו, מאחר שזו הישיבה האחרונה, היום האחרון, אני מנצל את ההזדמנות לברך את המוסלמים לרגל חודש הרמדאן.

טלב אלסאנע: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: חודש רמדאן מבורך, שהצום יתקבל והסעודה לשבירת הצום תהיה ערבה לחך, ומי ייתן ובחודש רמדאן בשנה הבאה הנסיבות יהיו טובות יותר והאווירה טובה יותר.

טלב אלסאנע: חג שמח.

טלב אלסאנע: ) ואני רוצה לברך את חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, שמילא את תפקידו כסגן יושב-ראש הכנסת בצורה הראויה, וגם כיושב-ראש סיעת רע"ם-תע"ל בצורה מצוינת.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריך – חבר הכנסת גפני, שהוא אחרון הדוברים, ושר המשפטים ביקש לסכם את הדיון.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק הטרור שהגיש שר המשפטים – זה לא המצאה של מדינת ישראל.

נסים זאב: השינויים האלה חלו גם בבריטניה וגם בארצות-הברית לאחר הפיגוע הטרוריסטי הנורא של בניין התאומים וה"סאבווי" בבריטניה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הם כבר הבינו שארגוני טרור זה לא ארגונים פורמליים, שהם ידועים ומוכרים.

נסים זאב: הטרור צומח לפעמים מתוך הבית, מה לעשות.

נסים זאב: ובשם ארגוני הצדקה של ה"חמאס", יש להם ה"דעווה", זה נקרא ארגוני מעטפת, בלשון החוק – ארגונים שאולי באופן רשמי לא מבצעים מעשי טרור אבל הם מעודדים, מאפשרים פעילותם של ארגוני הטרור, מספקים את התשתית הפורה לצמיחתם, להצלחתם.

נסים זאב: ואותה רשת קרנות מימון הפזורה ברחבי העולם, שהיא מסועפת על-ידי "האחים המוסלמים" – הם בעצם משרתים את פעילי ה"חמאס", מספקים את התמיכה החומרית לפעילות תנועת ה"חמאס" – מעודדת אותם באמצעות אגודות צדקה שמפעילה תנועת ה"חמאס" בשטחים.

נסים זאב: ובכך תומכות קרנות המימון בפעילותה של תנועת ה"חמאס", והם מהווים מרכיב חיוני במערך ה"דעווה" שקיים בשטחים.

נסים זאב: אז אנחנו לא יכולים להמשיך וללכת בעיוורון, ולא לראות מה שקורה מסביבנו.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לכולם: הטרוריסטים שקמו מתוך השטח, בתוך ירושלים, הם פעלו על דעת עצמם, מתוך אידיאולוגיה.

נסים זאב: טרוריסט יכול יום אחד, מתוך זה שמישהו שקורץ לו – הוא לא צריך להיות שייך לשום ארגון – לעשות את הפיגוע הנורא מכול.

נסים זאב: אותו רב-הטבחים שבא וטבח פה בישיבת "מרכז הרב", רצח שמונה נערים, שמונה צעירים – הוא לא היה שייך לשום ארגון.

נסים זאב: אותו הטרקטוריסט שהסתובב ברחוב יפו ודרס והרג למוות, שני טרקטורים כאלה היו, שהם עשו פעולות של טרור לכל דבר – הם לא היו שייכים לשום ארגון טרור.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו חייבים לשמור מצד אחד על זכויות אדם, אבל אי-אפשר בשם זכויות האדם לאפשר פעילות כלשהי שהיא קשורה לטרור.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת משה גפני, אחרון הדוברים.

אופיר אקוניס: אחר כך שר המשפטים יסכם בקצרה ונעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: אני אומר "בקצרה", משום שסדר-היום פה עוד עמוס מאוד.

דוד רותם: למה שר המשפטים מסכם?

אופיר אקוניס: ביקש שר המשפטים לסכם, ואנחנו נאפשר לו את הדבר.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: שלוש דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני בדקתי את הצעת החוק שהוגשה, בדקתי בהגדרות, וראיתי בסעיף 2, בהגדרות של הטרור, אז יש שם, בפסקה (1), יש שם הגדרה, אם זה נעשה מתוך מניע מדיני, אידיאולוגי או דתי; ובפסקה (2) – במטרה לעורר פחד או בהלה בציבור.

משה גפני: הראו לי שבעיתון "הארץ" היה ממש בעמוד הראשון, נדמה לי שהשבוע – אני לא קורא, אבל הראו לי כתבה של עמוס עוז, ששם הוא כותב ש"המחאה השוטפת היום את רחובות ישראל ואת כיכרותיה כבר מזמן אינה רק מחאה על מצוקת הדיור; זו מחאה שבלבה העלבון על אדישות הממשלה לסבלות האזרחים, על איפה ואיפה נגד העם העובד ועל חורבן הסולידריות החברתית".

משה גפני: יפה.

משה גפני: ואז אומר עמוס עוז, שאחת הבעיות המרכזיות שגרמו לחורבן הסולידריות, ולמחאה החברתית שנעשתה בעניין הזה, זה "סכומי העתק המוזרמים לישיבות החרדיות, שבהן צומחים דורות של בטלנים, בורים, אכולי בוז כלפי המדינה, אנשיה ומציאות המאה ה-21".

משה גפני: אני ישבתי לחשוב, מה מביא אחד כמו עמוס עוז לדבר שטויות כאלה?

משה גפני: מה?

משה גפני: הרי הוא מדבר על סולידריות חברתית, על מצב של אחדות בין חלקי העם – – –

אופיר אקוניס: אני אתן לך תשובה פעם, אם תרצה.

משה גפני: לא, אני הולך לענות.

משה גפני: מה מביא אדם כמו עמוס עוז להפעיל טרור כזה על רקע דתי?

משה גפני: זאת הצעת החוק.

משה גפני: מה מביא אותו להגיד, או לעורר בהלה ופחד בציבור: שתדעו לכם שאת הכסף שלכם, אתם, מעמד הביניים, לוקחים הישיבות, הבטלנים, אלה ששטופים בבוז נגד המדינה ואנשיה, שהם בכלל לא מסתגלים למציאות של המאה ה-21.

משה גפני: והגעתי למסקנה, אדוני היושב-ראש, מה הביא אותו לעניין.

משה גפני: איש מסוגו של עמוס עוז מנותק לחלוטין מהעם, מנותק מהאנשים העובדים, אלה שגרים בשכונות, בערי הפיתוח; הוא לא מחובר אליהם לחלוטין, והוא עושה טרור, ומעל ראשיהם של הציבור החרדי, של תלמידי הישיבות, הוא מנסה להגיע לציבור הזה, שסובל באמת, ואז, כדרכם של אנשים כאלה, הוא מנסה לסכסך.

משה גפני: אנשים שנמצאים במעמד כלכלי ירוד, כאלה שנמצאים בערי הפיתוח, כאלה שנמצאים בשכונות, כאלה שנמצאים במצב שהמדינה לא מסייעת לכם במה שהיא חייבת לסייע, הוא אומר להם: תדעו לכם שמי שאשם במצוקות שלכם זה לא אני, עמוס עוז; זה לא אנשים מסוגי, שיושבים על השמנת של המדינה; זה לא אנשים מסוגי, שאנחנו האליטות, שקובעים את סדר-היום הציבורי, אומרים ומפרשים ותוקפים – זה לא אנחנו, זה הם, החרדים, אלה שסובלים מהמצוקות הכי גדולות שיש בחברה הישראלית, אלה שנהנים מקופת המדינה הכי פחות מכולם – –

אופיר אקוניס: נא לסיים.

משה גפני: – – אלה שמקופחים ומופלים לרעה כל הזמן.

משה גפני: וככה עמוס עוז הבטלן הזה חושב להיבנות ולהתחבר לעם.

משה גפני: עמוס עוז ושכמותך, העם לא מטומטם כמוך.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, אדוני.

אופיר אקוניס: כבוד השר.

אופיר אקוניס: שר המשפטים יסכם את הדיון, ונעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: בבקשה, שר המשפטים.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, ישבתי ושמעתי למעלה מעשרה חברי כנסת, והקצוות הוכיחו דבר אחד – שהחוק הזה הוא חיוני למדינת ישראל לשם שמירתה כמדינה יהודית ודמוקרטית.

יעקב נאמן: ישבנו על החוק הזה עשרות שעות, החוק הזה נבחן חמש שנים, והגענו לאיזון הנכון, ואני מקווה שהכנסת תאשר בקריאה ראשונה את הצעת החוק ותעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט על מנת שתובא בהקדם האפשרי לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לשר המשפטים.

אופיר אקוניס: ודאי הקריאה השנייה והשלישית תהיינה בכנס החורף, שנפתח ב-31 באוקטובר, למי שלא יודע.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר אקוניס: נא לשבת.

אופיר אקוניס: הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א–2011, קריאה ראשונה – אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 65 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28 נגד – 8 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א–2011, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אופיר אקוניס: 28 בעד, שמונה מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א–2011, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

אופיר אקוניס: מי לא הצביע מה?

אחמד טיבי: – – –

אופיר אקוניס: לפרוטוקול, להוסיף את הצבעתם של חבר הכנסת טיבי.

אופיר אקוניס: לא הצבעת?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אגבאריה – גם, לא נלחץ?

עפו אגבאריה: – – –

אופיר אקוניס: לפרוטוקול.

אילן גילאון: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גילאון – לפרוטוקול.

אופיר אקוניס: אוקיי.

אופיר אקוניס: אף אחד יותר לא לפרוטוקול.

אופיר אקוניס: אמרתי: חברי הכנסת טיבי, אגבאריה וגילאון, נוסיף את הצבעתכם נגד לפרוטוקול, ובזה נסתפק.

אופיר אקוניס: [מס' כ/403; "דברי הכנסת", חוב ל"ח, עמ' 21672; נספחות.

אופיר אקוניס: ]

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

אופיר אקוניס: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51), התשע"א–2011, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אופיר אקוניס: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, ואחריו – הסתייגויות.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: יש הסתייגויות – לפי מה שרשום פה זה כחצי שעה.

אופיר אקוניס: לך יש הסתייגות של 17 דקות דיבור, חבר הכנסת מולה.

אופיר אקוניס: כולם יודו לך אם תצמצם את זה במידה ניכרת, משום שרוצים להצביע עוד על עשרות חוקים היום.

אופיר אקוניס: 17 דקות כתוב פה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה, בבקשה.

אופיר אקוניס: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51).

אופיר אקוניס: האם לא קיבלת את הטקסט מוועדת הכלכלה?

אופיר אקוניס: אתה יודע על מה מדובר, אז בעל-פה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, כבוד הכנסת, ועדת הכלכלה מציגה בפני מליאת הכנסת את חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51).

ועדת הכלכלה): חוק זה עוסק בעידוד ותקצוב של יצירה מקומית טלוויזיונית לעדה האתיופית בשפה האמהרית ובשפה התיגרינית בסך של 4.8 מיליון שקלים.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק קובעת – הצעת חוק פרטית של חברי הכנסת ציון פיניאן ויושב-ראש ועדת הכנסת יריב לוין, שדחפו ופעלו וראו צורך אמיתי, שאני חושב שיש עליו קונסנזוס.

ועדת הכלכלה): אוכלוסיית יוצאי אתיופיה בישראל מונה קרוב ל-40,000 משקי-בית, קרוב למחציתם מחוברים לערוץ ייעודי בשפה האמהרית.

ועדת הכלכלה): כדי להבטיח את המשך השידורים הללו בהפקה מקומית, בהשתתפות בני העדה יוצאי אתיופיה ובתנאים שקבעה ועדת הכלכלה – שרצועת השידור לא תפחת מ-12 שעות ביום, כך שיינתן השירות המלא תוך מתן אפשרות לבני הקהילה לבטא את רחשי לב הקהילה, את תרבותם, את מסורותיהם, להבליט את הישגי בני הקהילה בתוך הקהילה כלפי החברה הישראלית כולה וכן לתת מידע רלוונטי בכל הנוגע להתמודדות עם גופים בישראל, ובכלל זה משרדי ממשלה והמוסדות המטפלים בקהילה; כמו כן, להציג את אורח החיים הישראלי כדי לסייע בקליטתם של בני הקהילה בישראל, ולרבות הכרת ההיסטוריה והתרבות הישראלית.

ועדת הכלכלה): כמו כן, הגדירו מציעי החוק בהצעת החוק שתוכנית שרוב יוצריה, רוב מבצעיה, רוב הצוות הטכני ההנדסי שנטל חלק בהפקתה ורוב צוות ההפקה הם תושבי ישראל מבני העדה האתיופית המתגוררים בישראל דרך קבע, ותופק בעבור קהל יעד ראשוני ישראלי בשפה האמהרית או התיגרינית – רוב פה זה לא רוב של מחצית אלא רוב של שלושה רבעים; כלומר, זה גם מבטיח יצירה אמיתית לבני הקהילה האתיופית, גם מבטיח תעסוקה מצד שני.

ועדת הכלכלה): צריך להודות פה לאוצר, שהסכים לתקצב את הצעת החוק הזאת, וכמובן להודות על רעיון והיוזמה, ולחברי ועדת הכלכלה, שגם היושב-ראש נמנה עליה.

אופיר אקוניס: בהחלט.

ועדת הכלכלה): כמובן לצוות הוועדה הנפלא, היועצת המשפטית, ממלאת-מקום היועץ המשפטי לכנסת, עורכת-הדין אתי בנדלר, מנהלת הוועדה הגברת לאה ורון ועוזרי הנאמנים, שסייעו בכל מלאכת החקיקה.

ועדת הכלכלה): תודה רבה ליושב-ראש.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אדוני.

ועדת הכלכלה): אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק.

אופיר אקוניס: כן, זה נכון, אבל יש כמה הסתייגויות.

ועדת הכלכלה): לדחות כמובן את כל ההסתייגויות.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבייב, ראשון המסתייגים – לא נמצא.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ – לא נמצאת.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יואל חסון – לא נמצא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שלמה מולה – בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: אתם בטוחים שזה 17 דקות?

אופיר אקוניס: אתה יכול 17 דקות, אבל אתה לא חייב.

ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, עד 17.

אופיר אקוניס: אתה לא חייב.

שלמה מולה: אני מבטיח לך שיהיה פחות.

אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת מולה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

שלמה מולה: אמרתי שאני אדבר פחות.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה לשבח את חבר הכנסת יריב לוין וגם את ציון פיניאן על הצעת החוק, על הרצון הטוב לקדם את הצעת החוק.

שלמה מולה: אתה יודע?

שלמה מולה: יותר מזה, גם אפילו על הדיאלוג שהיה במהלך הדיון, גם בקריאה ראשונה, גם במהלך ההכנה לקריאה שנייה ושלישית, למעט ההצבעה על הרוויזיה שהיתה, שאני חושב שזה לא היה לעניין.

שלמה מולה: אני רוצה לדבר לגופו של עניין.

שלמה מולה: הצעת החוק בעצם באה בהחלט לסייע לעולי אתיופיה, אין עוררין על כך בכלל.

שלמה מולה: אבל אני סברתי, עדיין אני סבור, שהדבר הנכון ביותר שצריך לעשות הוא, שכל קהילת יוצאי אתיופיה שרוצים לקבל שירותי טלוויזיה אל הבית שלהם, יקבלו אותם בחינם.

שלמה מולה: במה הדברים אמורים?

שלמה מולה: על-פי הצעת החוק, שכנראה תעבור היום, מי שיקבל בעצם את שירותי הטלוויזיה זה דווקא אנשים בעלי יכולת כלכלית שהתחברו או יתחברו לכבלים, לשירותי לוויין והכבלים.

שלמה מולה: זאת אומרת, כדי לקבל את השירות הזה אתה חייב להתחבר לכבלים בעלות של כמעט 250 שקלים, פחות או יותר, ועוד 16 שקל כדי לקבל את הלוויין באמהרית.

שלמה מולה: אז בסוף בסוף בסוף, מי שיקבלו, רק 16,000 בתי-אב בלבד.

שלמה מולה: היתר, יותר מ-24,000 בתי-אב לא יקבלו.

שלמה מולה: למה לא יקבלו?

שלמה מולה: כי הם לא מחוברים לכבלים.

שלמה מולה: למה הם לא מחוברים?

שלמה מולה: אין להם יכולת כלכלית להתחבר.

שלמה מולה: דווקא אנטיתזה.

שלמה מולה: מי מחובר?

שלמה מולה: דווקא משפחות שהן משפחות עם יכולת כלכלית נמוכה, שהיכולת שלהן ללמוד עברית היא מאוד פחותה.

שלמה מולה: רובן הן משפחות של מקבלי קצבאות הביטוח הלאומי.

שלמה מולה: אז מה אנחנו עושים?

שלמה מולה: אנחנו עושים שדווקא אלה שיש להם כסף ושמסוגלים להוציא כמעט 3,000 שקלים בשנה, הם מקבלים תוספת של הפקת מקור ישראלי – זה ראוי וחשוב.

שלמה מולה: והם יקבלו עכשיו, אותו מפעיל יקבל עוד 4.5 מיליון שקלים.

שלמה מולה: אני שואל אתכם, באמת: האם זה הגון?

שלמה מולה: האם זה באמת ישר?

שלמה מולה: התשובה שלי היא: זה לא הגון, זה לא ישר, זה לא נכון.

שלמה מולה: כל זה למה?

שלמה מולה: לא שיריב לוין לא רצה ש-24,000 משפחות יקבלו, הוא רוצה.

שלמה מולה: אבל האוצר כנראה בא ואומר: אני יכול רק לתת 4.8 מיליון שקלים.

שלמה מולה: אני חשבתי, דווקא בגלל הסכום המועט שיש, אני חשבתי שדווקא השידור צריך להיות, שתינתן עדיפות למי שיהיה מסוגל להעביר את התוכנית ל"עידן פלוס".

שלמה מולה: המשמעות של "עידן פלוס", בעצם אותם ערוצים שאנחנו העברנו בחוק ההסדרים כדי לסייע למשפחות מעוטי יכולת, זאת המחשבה.

שלמה מולה: אני יודע ששר התקשורת אמר שהוא יפעל להכניס את זה ל"עידן פלוס".

שלמה מולה: אמרתי לו ואמרתי לו.

שלמה מולה: חשבתי יותר מזה: אפילו התוכנית, ראוי וחשוב שתהיה במסגרת יותר ממלכתית של ערוץ-33 או ערוצים אחרים.

שלמה מולה: יש, דרך אגב, ערוץ-33, בהתנדבות, מעבירים תוכנית של חצי שעה בשבוע.

שלמה מולה: זה דבר שהם לא ביקשו עליו כסף.

אופיר אקוניס: זה לא בהתנדבות.

אופיר אקוניס: כל משלמי האגרה משלמים עבור הדבר הזה.

אופיר אקוניס: זה לא התנדבותי.

שלמה מולה: לא, לא.

שלמה מולה: ההחלטה שלהם היתה החלטה – – –

אופיר אקוניס: נכון, אבל זה חלק מהשידור הציבורי, זה לא התנדבות.

שלמה מולה: – – – הם החליטו לעשות זאת.

שלמה מולה: מה שקורה עכשיו, בסופו של דבר, אני לא רוצה להאריך בדברים.

משה גפני: אני כבר הבנתי מה שאמרת.

שלמה מולה: אני אומר לכם, הדבר הוא דבר לא חכם, לא נכון.

שלמה מולה: אני חושב, הרי מישהו היה מעלה על דעתו שאני אעלה על דוכן הכנסת ואני אתנגד לחוק שאמור לשרת את קהילת עולי אתיופיה?

שלמה מולה: נו, באמת.

שלמה מולה: הרי אף אחד לא חושד בי.

שלמה מולה: אבל אני לא הייתי יכול מצפונית להסכים שדווקא 24,000 משפחות מעוטי יכולת, הן יופקרו ו-16,000 האחרים דווקא הם יקבלו.

שלמה מולה: זה, אדוני היושב-ראש, בקצרה, בנימוק מאוד מאוד ברור.

שלמה מולה: עכשיו, יש לי הרבה מה להגיד על התוכן של אותו לוויין שמגיע מאתיופיה.

שלמה מולה: מה משודר בו, איזה תוכן יש בו, מבחינת האפשרות שזה יסייע לקידום עולי אתיופיה, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

שלמה מולה: אתה יודע מה?

שלמה מולה: אני משאיר את זה למי שצופה, הוא יראה, יצפה ויחליט.

שלמה מולה: אני רוצה לבוא ולהגיד, אדוני היושב-ראש, אני יודע שיש רוב, הרוב זה – –

אלי אפללו: מה קרה, גפני?

אלי אפללו: רק עכשיו אתה מתחיל להבין?

משה גפני: עכשיו הבנתי.

אלי אפללו: עכשיו הבנת.

אלי אפללו: ברוך השם.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לבוא ולהגיד: אני יודע שיש רוב לקואליציה, דווקא בניגוד למה שאני חושב.

שלמה מולה: הקואליציה תעביר את זה, בסדר גמור.

שלמה מולה: זה לגיטימי וזה חשוב.

אופיר אקוניס: אז אתה מסיר את ההסתייגות.

שלמה מולה: לא, לא, לא.

שלמה מולה: ממש לא.

שלמה מולה: אני רוצה – עד הסוף, דווקא אוותר על הדקות אבל לא על ההסתייגויות.

שלמה מולה: אני רוצה שנצביע עליהן.

שלמה מולה: אבל אני רוצה להגיד לכל מי שיצביע ומצביע היום, בא ואומר: אנחנו מסייעים ל-16,000 בתי-אב יוצאי אתיופיה ו-24,000 בתי-אב יוצאי אתיופיה, מעוטי יכולת, שאין להם אפשרות להתחבר לכבלים, אנחנו אומרים להם: תעמדו בתור.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת רוברט טיבייב, שגם הוא נרשם להסתייגות – אתה יכול לעלות.

אופיר אקוניס: תעלה.

אופיר אקוניס: לא מפה, מפה.

רוברט טיבייב: – – –

אופיר אקוניס: אם אתה מתכונן, זה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אם סיעתך הסמיכה אותך להיות סגן יושב-ראש, אז בבקשה.

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

רוברט טיבייב: הבטחתי, אני אהיה ממש קצר.

רוברט טיבייב: שני משפטים.

אופיר אקוניס: קצר ביותר.

אופיר אקוניס: ביקשת שתי דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, נסים זאב ויתר.

אופיר אקוניס: מצוין, טוב מאוד.

אופיר אקוניס: אז אתה אחרון.

נסים זאב: מה, אתה מאמין לו?

אופיר אקוניס: אני מאמין לו.

אופיר אקוניס: מה אני יכול לעשות?

אלי אפללו: אתה טועה.

רוברט טיבייב: תודה, תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוברט טיבייב: כבוד השר, חברי חברי הכנסת, בדרך כלל כשרוצים לפתור את הבעיות של החרדים אז פונים לחברי הכנסת החרדים ומנסים לפתור את הבעיות.

רוברט טיבייב: פה, במקרה הזה, אני חושב שצודק חבר הכנסת שלמה מולה, חברי הטוב, שאם רוצים לפתור איזושהי בעיה בקהילה, אז מובן מאליו שצריך לפנות קודם כול לחבר הכנסת שמייצג את הקהילה, ואתו יחד כנראה היו צריכים לבנות את הצעת החוק.

רוברט טיבייב: אז, כנראה, גם היינו מגיעים לנקודות ולכל מיני הסתייגויות וכן הלאה.

רוברט טיבייב: זו דרך המלך, כמו שאני רואה את זה.

רוברט טיבייב: חבל שהדבר הזה לא נעשה.

רוברט טיבייב: מי יותר מכיר את הבעיות של הקהילה מחבר הכנסת, בכבוד רב, שמייצג את הקהילה?

רוברט טיבייב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: תודה לך.

אופיר אקוניס: אנחנו נעבור להצבעות.

אופיר אקוניס: אנחנו מתחילים בהצבעות על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51).

אופיר אקוניס: הסתייגות חברי הכנסת מולה, חסון, שמאלוב-ברקוביץ ורוברט טיבייב לסעיף 1 – מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 66 בעד ההסתייגות – 6 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת שלמה מולה לסעיף 1 לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: ובכן, שישה בעד, 19 נגד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת אדטו, את מבקשת להוסיף את הצבעתך, בעד ההסתייגות, כמובן.

אופיר אקוניס: אוקיי.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מוסיפים, אבל נרשם.

אופיר אקוניס: ובכן, ההסתייגות לא התקבלה.

אופיר אקוניס: על סעיפי לחלופין אנחנו צריכים להצביע על כל אחד בנפרד?

שלמה מולה: אני מוותר.

אופיר אקוניס: אוקיי, אתה מוותר.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מולה מוותר.

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים – הסתייגות שנייה לסעיף 1.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 67 בעד ההסתייגות – 7 נגד – 23 נמנעים – 1 ההסתייגות השנייה של חבר הכנסת שלמה מולה לסעיף 1 לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: שבעה בעד, 23 נגד ונמנע אחד.

אופיר אקוניס: הסתייגות שנייה, לחלופין (א), לא התקבלה.

אופיר אקוניס: לחלופין (ב) – אתה עדיין עומד על לחלופין (ב)?

אופיר אקוניס: מוריד.

אופיר אקוניס: הוא ויתר על ההסתייגות, אז נצביע על הכול, כולל (ג), (ד) ו-(ה), שלא יהיו אי-הבנות.

אופיר אקוניס: מצוין.

אופיר אקוניס: הסתייגות שלישית לסעיף 1 – מוותר?

שלמה מולה: לא, לא מוותר.

אופיר אקוניס: לא מוותר.

אופיר אקוניס: אז בבקשה, נא להצביע.

אופיר אקוניס: בהרמת יד – מי בעד?

שלמה מולה: למה?

שלמה מולה: אלקטרונית.

אופיר אקוניס: אתה רוצה אלקטרונית, טוב.

אופיר אקוניס: בבקשה, נא להצביע.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 68 בעד ההסתייגות – 8 נגד – 22 נמנעים – אין ההסתייגות השלישית של חבר הכנסת שלמה מולה לסעיף 1 לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: שמונה בעד, 22 נגד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: ההסתייגות לא התקבלה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מולה הודיע לי שהוא מסיר את כל ההסתייגויות.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת החוק, לפי הצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אופיר אקוניס: נא להצביע.

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 69 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 24 נגד – 7 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אופיר אקוניס: 24 בעד, שבעה נגד, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת זאב, היתה לך כאן הסתייגות, אבל כיוון – הוא הוריד, יופי.

אופיר אקוניס: מצוין.

אופיר אקוניס: נא לרשום גם בפרוטוקול.

אופיר אקוניס: ובכן, הצעת החוק עברה בקריאה השנייה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, האם לעבור לקריאה השלישית?

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה מס' 70 בעד החוק – 32 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51), התשע"א–2011, נתקבל.

אופיר אקוניס: 32 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51) עברה בקריאה שנייה ושלישית והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יריב לוין וחבר הכנסת ציון פיניאן, יוזמי החוק – בבקשה, חבר הכנסת לוין ביקש לברך.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: למרות השעה המאוחרת, נדמה לי שעל החוק הזה אי-אפשר לעבור ללא דברי התודה.

יריב לוין: אני רוצה, קודם כול, להודות לשותפי לחוק, חבר הכנסת ציון פיניאן.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש יוצא עכשיו מניהול הישיבה; אתה גם שותף עם חבר הכנסת פיניאן בחוק נוסף, חוק ייצוג הולם לבני העדה האתיופית בשירות הציבורי, שגם הוא עבר.

יריב לוין: אני חושב שאנחנו היום משלימים עוד צעד חשוב בשילוב ובחיזוק של בני הקהילה יוצאי אתיופיה בארץ.

יריב לוין: אני רוצה להודות – באמת, תודה רבה – ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, שנתן לחוק הזה עדיפות וקדימות ואפשר לנו לסיים אותו עוד במושב הזה.

יריב לוין: תודה ענקית, באמת תודה ענקית, תודה מעומק הלב למנהלת ועדת הכלכלה הגברת לאה ורון וליועצת המשפטית אתי בנדלר, שלא רק תרמו לחוק הזה את המקצועיות ואת הידע העצום שלהן, אלא באמת גם את הנשמה, ולמרות כל העומס וכל הקשיים, באמת עשו הכול כדי שאנחנו נוכל לסיים את זה.

יריב לוין: באמת תודה ענקית, מגיע לכן בגדול.

יריב לוין: תודה גדולה גם לצוות של סיעת הליכוד: לעליזה, לעינת, לרפאל, שגם הם עזרו מאוד בגיוסים הלא קלים כדי להעביר את החוק הזה; להללי אדמסו, לשלמה נגוסה, שתרמו ועזרו לנו כדי לקדם את החוק; לצוות העוזרים הפרלמנטריים, גם של חבר הכנסת פיניאן וגם שלי, וכמובן, לכל חברות וחברי הכנסת שתמכו בחוק, הן בוועדת הכלכלה בשלבים השונים והן, כמובן, במליאת הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [מס' כ/396; "דברי הכנסת", חוב' ל"ו, עמ' 21001; נספחות.

יריב לוין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 31) – קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכלכלה להציג בשם הוועדה ובשמו, כיוזם.

ראובן ריבלין: זו הצעת חוק שמציג יושב-ראש ועדת הכלכלה, גם כיושב-ראש וגם כיוזם.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: בעתיד הקרוב נשחרר את אנשי אילת, על מנת שיוכלו ללכת למחוזותיהם, ונעביר את החוק שלהם, כפי שמחייב אותנו יושב-ראש ועדת הכספים.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 31), התשע"א–2011, שראשיתה ביוזמה שהייתי שותף לה יחד עם חברת הכנסת דליה איציק.

ועדת הכלכלה): יוזמה זו נולדה מפנייה של אזרחים שהפנו את תשומת לבנו לקושי, המוכר לרבים, לשמור את תעודות האחריות שאנו מקבלים בעת רכישת מוצרים שונים ולמצוא אותן כשאנו מבקשים לממש את האחריות.

ועדת הכלכלה): הרעיון העומד מאחורי הצעת החוק הוא פשוט, ונועד בראש ובראשונה להקל על הצרכן הישראלי ולשפר את טיב השירות הניתן לו.

ועדת הכלכלה): על-פי ההצעה, עסקים המוסרים לצרכן תעודת אחריות על טובין שרכשו יחויבו להדביק עליהם, או למסור לצרכן, מדבקת אחריות שבה יצוין התאריך שבו מסתיימת תקופת האחריות.

ועדת הכלכלה): צרכן שיציג את הטובין שעליהם מודבקת המדבקה לנותן השירות בתוך תקופת האחריות, לא יצטרך להציג גם את תעודת האחריות שנמסרה לו בעת הקנייה כדי לקבל שירות עבור המוצר שרכש.

ועדת הכלכלה): מדבקה תקל על הצרכנים לדעת אם האחריות למוצר שרכשו עדיין בתוקף ותחסוך את הצורך בשמירה על התעודה למשך כל תקופת האחריות והצגתה לנותן השירות כתנאי לכיבוד תנאי האחריות.

ועדת הכלכלה): הוועדה התייחסה במהלך הדיונים בהצעת החוק לשאלות שונות שהעלו נציגי היצרנים והיבואנים, הנוגעות לאופן שבו תודבק המדבקה על הטובין, לצורתה, גודלה, המידע שייכלל בה וכדומה.

ועדת הכלכלה): הוועדה החליטה להסמיך את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה לקבוע בתקנות את הפרטים הללו וכן פרטים נוספים הנוגעים למדבקה.

ועדת הכלכלה): עוד קבעה הוועדה כי השר יהיה רשאי, באישור הוועדה, לקבוע סוגי טובין שהחובה למסור מדבקת אחריות לא תחול לגביהם.

ועדת הכלכלה): הוועדה קיבלה הצעה שהועלתה במהלך הדיונים, וקבעה כי עוסק שהטובין הנמכרים על-ידו מזוהים באמצעות מספר סידורי או מספר זיהוי ייחודי אחר, יוכל להיות פטור מהחובה להדביק מדבקה, בשני תנאים מצטברים.

ועדת הכלכלה): האחד – הפטור האמור יתאפשר רק לעוסק שאינו דורש מהצרכן להציג לו תעודת אחריות כתנאי למתן השירות, ומזהה את הטובין על-פי המספר הסידורי או מספר הזיהוי הייחודי.

ועדת הכלכלה): התנאי השני קובע כי העוסק יאפשר לצרכן לבדוק בעזרת המספר הסידורי או מספר הזיהוי את תום תקופת האחריות באמצעות האינטרנט, שיחת חינם למוקד טלפוני או מסרון.

ועדת הכלכלה): שר התעשייה, המסחר והתעסוקה יוכל לקבוע בתקנות, באישור ועדת הכלכלה, סוגי מוצרים או מקרים שלגביהם לא יהיה ניתן לפעול כאמור ותחול החובה למסור מדבקת אחריות לצרכן.

ועדת הכלכלה): הוועדה קבעה עוד כי הסנקציה הפלילית או האזרחית, לפי העניין, החלה על מי שאינו מוסר תעודת אחריות, תחול גם על מי שאינו מקיים את הוראות חוק זה ואינו מדביק או מוסר לצרכן מדבקת אחריות.

ועדת הכלכלה): עוד החליטה הוועדה כי תקנות ראשונות לפי חוק זה יובאו לאישור הוועדה עד ל-1 בינואר 2012.

ועדת הכלכלה): עם זאת, כדי לאפשר ליצרנים וליבואנים זמן מספיק להיערך להפעלת החוק, דחינו את תחילתו ל-1 ביוני 2012.

ועדת הכלכלה): להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לחברי הכנסת לאשר את ההצעה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, למרות שהוצג פה – – –

ראובן ריבלין: אני מציע שגם תודה לכולם.

ועדת הכלכלה): כן.

ועדת הכלכלה): אני קודם כול מודה ליוזמת.

ועדת הכלכלה): למרות שהצגתי את עצמי כשותף מלא ליוזמת החקיקה, היוזמה הראשונית היתה של חברת הכנסת דליה איציק, ואני הצטרפתי אליה כשהיא הציעה לי להצטרף אליה.

ועדת הכלכלה): זו היא שחשבה על הרעיון, ואני רק התגייסתי לסייע בתמיכה.

ועדת הכלכלה): וכמובן, כמו שלוש הצעות החוק – – –

ראובן ריבלין: אתה גם תצביע בעד החוק?

ועדת הכלכלה): אני אחשוב עד שאגיע למקום.

ראובן ריבלין: אני הצבעתי על כל החוקים שאני הצעתי.

ועדת הכלכלה): הגיוני.

אלי אפללו: הבנתי.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש צודק.

ועדת הכלכלה): היום ראינו שר שהצביע ההיפך, אבל אני, אדוני היושב-ראש – – –

אלי אפללו: עד שתבין את היושב-ראש, זה ייקח לך הרבה שנים.

ועדת הכלכלה): כן.

ראובן ריבלין: ההערה לא היתה אליך.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כמו בשלוש הצעות החוק הקודמות שהונחו על-ידי ועדת הכלכלה, ברור שלא רק ליוזמים נדרשת הצעת החוק, אלא גם לצוות המופלא של ועדת הכלכלה, בראשות לאה ורון, מנהלת הוועדה, עו"ד אתי בנדלר, היועצת המשפטית של הוועדה וממלאת-מקום – – –

ראובן ריבלין: שהיא גם המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת.

ועדת הכלכלה): המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת.

ועדת הכלכלה): ועו"ד ניר ימין, שנמצא כאן אתנו, ואלה שעותיו האחרונות אתנו כאן בוועדת הכלכלה.

ועדת הכלכלה): הוא יוצא לדרך חדשה, וזו פעם נוספת – היום נפרדנו ממנו בצהריים בטקס פרידה באולם הוועדה – –

ראובן ריבלין: תהא דרכך סוגה בשושנים ובהצלחות.

ועדת הכלכלה): – – וזה אובדן לוועדה, אבל ישמחו וישיגו בו הישגים בנק לאומי.

ועדת הכלכלה): הצלחה בהמשך הדרך.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה ויוזם החוק.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים, כשהוא יגיע למקומו, להצבעה, רבותי.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 31), התשע"א–2011, בקריאה שנייה, שכן אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: מקשה אחת בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 71 בעד סעיפים 1–4 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, גם הפעם אני חושב שאתה מסכים.

ועדת הכלכלה): גם הפעם.

ראובן ריבלין: גם במקרה זה מסכים היושב-ראש להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד החוק בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 31).

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 72 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 31), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 31) עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/475; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ט"ו, עמ' 7209, חוב' י"ד, עמ' 7047, חוב' כ"א, עמ' 8346; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עכשיו עוברים להצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון מס' 3), ולאחר מכן אני מודיע לכל חברי הכנסת הנוכחים באולם – וכמובן ההנחה היא שכל 120 חברי הכנסת נוכחים באולם – שאנחנו נעבור לדין רציפות לגבי החוק המנוי אצלכם בסוף, שכן אין צורך להשאיר את ראש העיר אילת ונכבדי אילת פה עד הבוקר.

ראובן ריבלין: מדובר רק בדין רציפות, הצבעה.

ראובן ריבלין: זה דקה אחת, ובהסכמת כולכם אנחנו נעשה זאת על מנת לא לבזבז זמנם של העוסקים בצורכי ציבור באמונה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון מס' 3).

ראובן ריבלין: יציג יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט את ההצעה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון מס' 3), התשע"א–2011, שבה שולבו הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון – שיקום מניעתי), התש"ע–2009, של חברי הכנסת משה מוץ מטלון והצעת חוק המלחמה בפדופיליה, התש"ע–2010, של חבר הכנסת אלי אפללו וקבוצת חברי הכנסת.

דוד רותם: חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין, שראשיתו בהצעת חוק של חברי הכנסת מוחמד ברכה, תמר גוז'נסקי ועסאם מח'ול, נחקק בשנת 2006.

דוד רותם: החוק קובע כי לצורך הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין חוזרות על-ידי עברייני מין, תוערך מסוכנותו של עבריין מין בשלבים שונים של ההליך הפלילי, ומי שמסוכנותו יותר מנמוכה יהיה כפוף להגבלות שונות, כמו הגבלה על החזקת חומרים שעשויים לעוררו מינית, צריכת אלכוהול וקרבה למקומות מסוימים או לאוכלוסיות מסוימות.

דוד רותם: כמו כן, על עבריין מין כאמור קיים פיקוח של יחידת הפיקוח שהוקמה לצורך כך ושעושה חיל במניעת ביצוע עבירות מין חוזרות.

דוד רותם: בנוסף, מכוח החוק הוקם מרשם עברייני מין לצורך הנגשת מידע זמין ומעודכן לגביהם.

דוד רותם: הצעת החוק המקורית, שעברה בקריאה ראשונה עוד בשנת 2002, כללה חלק נוסף, והוא יצירת מערך לשיקום מונע לעברייני מין, אלא שבעת חקיקת החוק בכנסת לא ניתן היה להשלים את הליך החקיקה בנושא השיקום המונע, והוא הופרד ולא נחקק עד כה.

דוד רותם: היום יש לי הזכות להביא בפניכם הצעות חוק אשר מעגנות ומסדירות מערך שלם של שיקום עברייני מין, בין בבתי-הסוהר ובין בקהילה.

דוד רותם: המערך כולל מסגרות מגוונות, החל מהוסטלים וכלה בקבוצות טיפול, על מנת לאפשר לעבריינים להשתקם ולהשתלב בחזרה בחברה, ובמקביל – להביא להפחתת מסוכנותם לטווח הארוך, באופן שלא נסמוך רק על אלמנט ההרתעה, אלא על שינוי בתפיסה, בלקיחת האחריות ובהתנהגות של העבריין.

דוד רותם: מערך השיקום ימומן על-ידי המדינה ויבטיח כי שיקומו של עבריין מין המעוניין להשתקם ושניתן להפחית את מסוכנותו לא יוחמץ רק בשל היעדר מימון או מסגרות מתאימות.

דוד רותם: בין היתר מוצע להסדיר מתן טיפול תרופתי מדכא דחף מיני, המכונה "סירוס כימי".

דוד רותם: מערך השיקום עתיד להתחיל לפעול בשני שלבים בתוך שנתיים-שלוש.

דוד רותם: יובהר כי השיקום, לרבות הטיפול התרופתי, אינם חובה, אך החוק, אם יתקבל, יאפשר לתמרץ את עברייני המין להיכנס לטיפול – כשאני מדבר אני לא אוהב שמפריעים לי.

ראובן ריבלין: בצדק.

ראובן ריבלין: מי זה שהפריע לאדוני?

דוד רותם: בהתאם לכך, מוצע לשנות את שם החוק כך שייקרא חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, באופן שישקף את השינוי המוצע בחוק – לא הענשתם בלבד של עברייני מין, אלא שיקומם של אלו מביניהם שרוצים ויכולים.

דוד רותם: נוסף על מערך השיקום, כוללת הצעת החוק תיקונים נוספים רבים לחוק המקורי שהצורך בהם עלה מהפעלת החוק עד היום.

דוד רותם: בין היתר הוספו והוסדרו סמכויותיה של יחידת הפיקוח למסור מידע מתוך המרשם לגורמים שונים, כדי להקל על פעולתן של רשויות החוק השונות, לרבות של המשטרה והמשטרה הצבאית, באכיפת צווי הפיקוח ומניעת עבירות.

דוד רותם: יוער כי לאחר לבטים רבים, ובעצת גורמי המקצוע, החליטה הוועדה שלא לפתוח את האפשרות לקבל מידע מן המאגר לציבור הרחב, על מנת להקל את שיקום עברייני המין ושילובם בחברה.

דוד רותם: תיקון נוסף שמוצע הוא הרחבת תחולת החוק על עברייני מין שביצעו את העבירה בהיותם קטינים, אך הורשעו או השתחררו מהכלא כבגירים.

דוד רותם: תיקון זה אינו מהווה הסדר מלא לפיקוח ושיקום של קטינים שביצעו עבירות מין, שעתיד להיות מוסדר בחוק הנוער, ואני מקווה כי עוד בכנסת הזאת נזכה לחוקק הסדר מלא ושלם לשיקום ופיקוח על קטינים.

דוד רותם: הוועדה קיימה 24 ישיבות – ואתם יודעים שבוועדת חוקה יש תמיד הרכב מלא – 24 ישיבות בהצעת החוק, ושילבה בנוסח הצעת הממשלה את הצעותיהם של חבר הכנסת מוץ מטלון ושל חבר הכנסת אפללו, וגם תיקונים לקשיים וכשלים שעליהם הצביעו גורמים שונים שהגיעו לדיונים, ובהם תיקונים הנוגעים למניעת חזרתו של עבריין המין לסביבת הנפגע, וגישה של נפגע עבירה למידע הנדרש לו לשם מיצוי זכויותיו על-פי החוק.

דוד רותם: לעבודה המאומצת והממושכת על הצעת החוק, על גלגוליה הרבים, כמו גם ליישומו של החוק כבר היום, שותפים מספר רב של גורמים, ובהם משרד המשפטים, משרד הבריאות, משרד הרווחה והשירותים החברתיים ושב"ס.

דוד רותם: אני מבקש לנצל את ההזדמנות להודות לכל אלו שעשו את המלאכה החשובה וההשקעה המרובה.

דוד רותם: תודה מיוחדת לעו"ד נעמה מנחמי, שהקריבה מבריאותה – –

ראובן ריבלין: אוי.

דוד רותם: – – היא נפגעה בתאונת דרכים, היתה צריכה ללכת לפיזיותרפיה, ובמקום ללכת לפיזיותרפיה היא עבדה על החוק הזה.

דוד רותם: אלמלא נעמה החוק הזה לא היה מגיע לידי סיומו במושב הזה.

דוד רותם: תודה רבה – – –

ראובן ריבלין: מנהלת הוועדה.

דוד רותם: רגע, מנהלת הוועדה זה בסוף, יש יותר חשובים ממנה.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: חוץ מהיושב-ראש אין אף אחד יותר חשוב מהמנהלת.

דוד רותם: אדוני, היועצת המשפטית – –

ראובן ריבלין: גם חשובה.

דוד רותם: – – היא תמיד יותר חשובה מכולם.

ראובן ריבלין: היתה מסירות נפש.

דוד רותם: היא יותר חשובה מיושב-ראש הוועדה.

דוד רותם: לעו"ד חלי, למתמחות שני ואסנת, לעו"ד עמית מררי, דפנה ביינוול ורחל גוטליב, עד פרישתה, על סיוען בחוק; לצוות הוועדה, המנכ"לית דורית ואג, לתמי ברנע, לנטלי שלף, לחופית עלפי ול; לעוזרי מרינה, חנן ויאיר.

דוד רותם: יש אחת שאני חייב להזכיר אותה במיוחד, וזאת מנהלת יחידת הפיקוח גונדר משנה שלי גרינברג-הרפז – –

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: מגיע לה.

דוד רותם: – – קצינה שעושה מלאכת קודש 24 שעות ביממה כדי להגן על הציבור מפני עברייני מין.

דוד רותם: אנחנו הטלנו עליה תפקידים רבים, וחבל לי שהשר לביטחון הפנים לא נמצא כאן, כי אני מקווה שהוא יבין שצריך להוסיף כוח-אדם ליחידה הזאת אם לא רוצים שהיחידה תתפרק.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבקש – – –

דוד רותם: עוד אני רוצה להודות לעו"ד רינת ויגלר ממשרד הרווחה, לאסתי שדה משירות המבחן למבוגרים, לעו"ד ד"ר חגית לרנאו, סגנית הסניגורית הציבורית הארצית; לד"ר משה בירגר, לד"ר דוד כהן ולעורכת-הדין שרונה עבר-הדני ממשרד הבריאות; לנשות איגודי מרכזי הסיוע לנפגעי התקיפה המינית – יש להם יועצת משפטית צעירה, ליאת קליין, שעשתה עבודת קודש בחוק הזה.

דוד רותם: אני מבקש לאשר את החוק בקריאה שנייה ושלישית, ואני רוצה להודות לחבר הכנסת אפללו, שעזר לי מאוד, ולחבר הכנסת מוץ מטלון, על זה שהם לא הפריעו לי.

דוד רותם: תודה רבה.

אלי אפללו: למנהלת הוועדה.

ראובן ריבלין: אמר.

דוד רותם: אמרתי כבר למנהלת הוועדה.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו נעבור להצבעה מייד כאשר יושב-ראש הוועדה יגיע למקומו.

ראובן ריבלין: אדוני שר התיירות, אני רוצה לומר לך שעוד מעט נדאג לאחת הערים שמביאות ונושאות את שם התיירות אחרי ירושלים בראש מעייניה של מדינת ישראל – אילת.

סטס מיסז'ניקוב: אני מזכיר לך, אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: אנחנו היינו, כי יושב-ראש ועדת הכספים, אדוני, נתן את דעתו אז, ועוד ידך נטויה גם כשר התיירות.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הגנת הציבור מפני עברייני מין (תיקון מס' 3) – נא להצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 73 בעד סעיפים 1–38 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–38 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אני פונה פעם נוספת.

ראובן ריבלין: היושב-ראש מבקש ממני להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון מס' 3) – קריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 74 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון מס' 3), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכספים יכול כבר לגשת לדוכן.

אלי אפללו: רגע.

ראובן ריבלין: אה, אתם רוצים לדבר על חוק זה.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: הבנתי, חשבתי שזה בחוק אחר.

ראובן ריבלין: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון מס' 3), התשע"א–2011, עבר בקריאה שלישית, וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בנוסף לממשלה, אדוני יושב-ראש הוועדה, היו שני יוזמים מבין חברי הכנסת: חבר הכנסת מוץ מטלון וחבר הכנסת אלי אפללו.

ראובן ריבלין: אלי אפללו, בבקשה.

ראובן ריבלין: הוא אמר לי למי לתת ראשון, חבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: בכל זאת יש לסניוריטי איזו חשיבות בכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני בא להצביע על החוקים שלי.

אלי אפללו: אני מודה לך מאוד.

אלי אפללו: קודם כול, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני שמח וגאה לעמוד כאן היום ולברך על תיקון חוק להגנה על הציבור מפני עברייני מין.

אלי אפללו: הצעת החוק הזאת, שהיא בעצם המלחמה בפדופיליה, היא הצעה חשובה מאוד.

אלי אפללו: יחד עם חברי הטוב מוץ מטלון, שעשה עבודה נהדרת – ואני רוצה גם להודות למוץ על העבודה ועל הצעת החוק שלו ושלי ביחד, שהצטרפה.

אלי אפללו: הנחתי את הצעת החוק הזאת שלי בשנת 2004, בכנסת השש-עשרה, וחזרתי והנחתי את הצעת החוק הזאת בכנסת השבע-עשרה ובכנסת השמונה-עשרה, כי ראיתי שהטיפול בפדופיליה הוא דבר מאוד חשוב.

אלי אפללו: לצערי הרב, לא הצלחנו להתמודד עם ההצעה הזאת, היא לא עברה סופית כמו היום – – –

ראובן ריבלין: זאת אומרת, רק הממשלה הזאת יכלה להעביר את החוק.

אלי אפללו: האמת, זה נכון.

אלי אפללו: אני מבקש להודות באופן מיוחד לפרופסור אלי ויצטום ולפרופסור אריה רסלר, שהם מומחים בעלי שם עולמי בטיפול בפדופיליה, ועזרו לי מאוד לערוך את החוק הזה.

אלי אפללו: לסיום אני מבקש להודות לצוות המסור של הוועדה, שזה צוות שבאמת אין לי הרבה להוסיף מעבר למה שאמר יושב-ראש הוועדה – לנעמה, היועצת המשפטית – – –

ראובן ריבלין: מי שנתנו להם כבר קרדיטים – – –

אלי אפללו: אוקיי.

אלי אפללו: מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית לוועדה, ובמיוחד ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת דודו רותם.

אלי אפללו: לך, דודו רותם, אני חייב להגיד – אם לא אתה היית יושב-ראש הוועדה, החוק הזה אולי היה נשאר עוד כמה קדנציות, כי אף אחד לא היה מצליח בתקופה כל כך קצרה – 23 דיונים, ישיבות קדחתניות, אדוני היושב-ראש.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד לו יישר כוח – –

דוד רותם: – – –

אלי אפללו: דיקטטורה, כמו שהוא אומר.

אלי אפללו: – – ולאחל הצלחה מיוחדת למפקד היחידה לפיקוח, סגן גונדר הרפז, שהיא – – –

דוד רותם: אמרתי גונדר משנה.

אלי אפללו: אני כבר הגדלתי – גונדר.

אלי אפללו: בואו נעלה דרגה.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד שמוטלת עליה באמת עבודה, והיא עושה עבודה יוצאת מן הכלל.

אלי אפללו: הגיע הזמן שנדע להעריך עובדי ציבור, כוחות הביטחון, שעושים עבודה נהדרת.

אלי אפללו: ולה באופן מיוחד אני רוצה לאחל הצלחה ולהגיד יישר כוח.

אלי אפללו: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אלי אפללו, אחד מיוזמי החוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוץ מטלון, בבקשה.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני אומר את הדברים בקצרה.

 משה (מוץ) מטלון: הלילה עוד ארוך כאן, אבל אי-אפשר בלי לומר מלה על הבשורה שאנחנו מביאים היום, חברי חבר הכנסת אלי אפללו, שותפי, ממשלת ישראל ואנוכי, למאות אלפי משפחות בישראל עם ילדים קטנים, עם בנות, בנים – בנותינו, נכדותינו, נכדינו.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו מביאים להם בשורה של הגנה, ההגנה המקסימלית שניתן היה להשיג מפני אותם עברייני מין הנקראים פדופילים.

 משה (מוץ) מטלון: אני חושב שמגיעות תודות גדולות מאוד לכל צוות הוועדה.

 משה (מוץ) מטלון: אני חושב שאנחנו חייבים, חברי חבר הכנסת אפללו, תודה גדולה, ענקית, ליושב-ראש הוועדה.

 משה (מוץ) מטלון: הוא אוהב להגדיר את עצמו כדיקטטור, אבל הדרך שהוא ניהל בה את החוק הסבוך והמורכב הזה – אני חושב שהוא ראוי לכל שבח.

 משה (מוץ) מטלון: ואחרון-אחרון, אולי ראשון-ראשון – כמו הרבה חוקים שנוצרים ונולדים כתוצאה מאמצעי התקשורת, אני חושב שבהחלט נתונה תודה לכתב נתן זהבי, שגם הוביל ציבורית את החוק הזה.

 משה (מוץ) מטלון: אני חושב שגם הוא ראוי לתודה.

 משה (מוץ) מטלון: תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת, על ההזדמנות.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מוץ מטלון.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת ה-17", מושב שלישי, חוברת ל"ט, עמ' 19048.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים להקדים מאוחר למוקדם ולעשותו מוקדם, ולהציג בפנינו את הצעת ועדת הכספים להחלת דין רציפות על הצעת חוק אזור חופשי אילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 6).

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, נא להציג, ומייד נצביע על זה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מקדם בברכה את ראש עיריית אילת מאיר יצחק הלוי, סגנו והחברים הנוספים שעשו פה לאחרונה את ביתם.

משה גפני: אני רוצה לומר שהסבלנות, מאיר יצחק הלוי, הסבלנות משתלמת, וההתמדה שלך היא כמו של תלמיד ישיבה.

משה גפני: והנה אנחנו מגיעים לרגע הזה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אצלך התקיימה הישיבה, אתה זימנת אותה יחד עם יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת זאב אלקין כדי לקדם את הנושא של אילת, וכולנו מעוניינים בהשבת הטבות המס.

משה גפני: אני מתכבד להודיע כי בהתאם להוראות חוק רציפות הדין בהצעות חוק, החליטה ועדת הכספים של הכנסת ביום ט"ז באדר התש"ע, 2 במרס 2010, להודיע לכנסת כי ברצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק אזור סחר חופשי אילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2008.

משה גפני: הצעת חוק אזור סחר חופשי אילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2008, היא הצעת חוק פרטית שהוגשה על-ידי חבר הכנסת גדעון סער – אבל הוא כבר שר ולכן הוא לא יהיה בדיונים לקריאה שנייה ושלישית – וחברי הכנסת רוברט אילטוב ואמנון כהן, והיא התקבלה בקריאה ראשונה ביום כ"ה בתמוז התשס"ח, בעת כהונתה של הכנסת השבע-עשרה.

משה גפני: מי שקידם את הצעת החוק לקריאה הראשונה היה השר סטס מיסז'ניקוב, שהיה יושב-ראש ועדת הכספים באותה עת, והוא קידם אותה לקריאה הראשונה.

משה גפני: בהצעת החוק מוצע – – –

ראובן ריבלין: הוא קודם ביקר באילת עם כל ועדת הכספים, ראה את מה שצריך, ראה בעיניו ובא ועשה.

משה גפני: אגב, אני מודיע על דעת ראש עיריית אילת שמי שלא יצביע בעד הרציפות לא יקבלו אותו באילת.

משה גפני: לא חשוב, זה סתם.

קריאה: – – – ועדת הכספים.

משה גפני: סתם, סתם, זה לא לפרוטוקול.

זאב אלקין: מי שלא יצביע בעד ייתנו לו מע"מ על הדלק.

משה גפני: מע"מ על הדלק, בדיוק.

משה גפני: בהתאם להצעת החוק, מוצע להשיב את הטבת המס שניתנה לתושבי אילת וחבל אילות ובוטלה בשנת 2003 בסעיף 11 לחוק אזור סחר חופשי באילת.

משה גפני: נקבע כי תושב העיר אילת או תושב אזור חבל אילות יהיה זכאי לזיכוי במס הכנסה בשיעור של 10% מהכנסתו החייבת, ובלבד שנצמחה או הופקה בעיר אילת.

משה גפני: בחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל, התשס"ג–2003, בוטל סעיף 11 האמור, ומשכך – בוטלה ההטבה במס הכנסה לתושבי אילת וחבל אילות מאותו מועד ועד היום.

משה גפני: הצעת החוק מבקשת להשיב את ההטבה, כך שתושב אילת יהיה זכאי לזיכוי ממס הכנסה בשיעור של 10% מההכנסה החייבת שנצמחה או הופקה בתחום העיר אילת או בתחום אזור חבל אילות.

משה גפני: החלת הרציפות על ההצעה תאפשר לוועדה להמשיך ולדון בה ולהשלים את הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני לא הולך להסביר עכשיו את החשיבות של העניין.

משה גפני: בעזרת השם, אם מליאת הכנסת תאשר את זה, אנחנו נדון בעניין בוועדה ונסביר באריכות את החשיבות – אגב, את מה שגם אתה הסברת לי ומה שהבנו ביחד.

משה גפני: אני מאוד מבקש את תמיכת חברי הכנסת בהחלת דין רציפות, ואז בעזרת השם נמשיך את הדיונים לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אף אחד לא נרשם לדיון, ולכן אנחנו עוברים להצבעה, רבותי, על הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק אזור חופשי אילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 6).

ראובן ריבלין: רבותי, בשעה טובה, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת ועדת הכספים בנושא דין רציפות על הצעת חוק אזור סחר חופשי.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

קריאה: בהצלחה.

קריאה: הצבעה מס' 75 בעד הודעת הוועדה – 27 נגד – אין נמנעים – אין הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק אזור חופשי אילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2008, נתקבלה.

ראובן ריבלין: לפחות אחידות דעים מלאה.

ראובן ריבלין: 27 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת ועדת הכספים להחיל דין רציפות על הצעת חוק סחר חופשי אילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2008, אושרה על-ידי הכנסת, ואנחנו מחזירים לוועדת הכספים את הרשות להמשיך ולדון בהצעה על מנת להעבירה בקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר התיירות, היוזם הראשון של הצעת חוק זו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברי הכנסת ויושב-ראש הקואליציה אלקין, חבר הכנסת אמנון כהן וחבר הכנסת רוברט אילטוב.

ראובן ריבלין: תודה לראש העיר אילת ולכל מלוויו מהעיר, אדוני סגן ראש העיר אילת.

ראובן ריבלין: ברוכים תהיו.

ראובן ריבלין: [מס' מ/585; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 19894; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום וחוזרים לסדר-היום המקורי.

ראובן ריבלין: אנחנו בסעיף 15, ויש לנו למעלה מ-60 סעיפים.

ראובן ריבלין: הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 16), התשע"א–2011 – יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט אלכס מילר.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 16), התשע"א–2011.

אלכס מילר: המועצה להשכלה גבוהה היא המוסד הממלכתי לענייני השכלה גבוהה בישראל.

אלכס מילר: בראשות המועצה להשכלה גבוהה עומד שר החינוך, ועם חבריה נמנים בעלי מעמד בשדה ההשכלה הגבוהה, נציגי סטודנטים ונציגי ציבור.

אלכס מילר: בין סמכויותיה של המועצה לפי החוק: מתן היתר לפתיחתם וקיומם של מוסדות להשכלה גבוהה; הכרה במוסדות כמוסד להשכלה גבוהה; הסמכת מוסד מוכר להשכלה גבוהה להעניק תארים אקדמיים מוכרים ופיקוח על הענקת תארים כאמור; הצעת הצעות בדבר ביסוסם, הרחבתם ושכלולם של המוסדות המוכרים ובדבר שיתוף פעולה בינם לבין עצמם.

אלכס מילר: כמו כן – הצעת הצעות בדבר קידום המחקר המדעי ובדבר הקמת מוסדות להשכלה גבוהה נוספים; הצעת הצעות בדבר השתתפות המדינה בתקציבי המוסדות המוכרים בהתאם לאמות מידה לתקצוב שייקבע על-ידה או על-ידי ועדה מוועדותיה שהוסמכה לכך.

אלכס מילר: הוועדה שהוסמכה לעניין זה היא הוועדה לתכנון ולתקצוב.

אלכס מילר: המועצה פועלת באמצעות מליאתה ובאמצעות הוועדות שלה, שניתן לצרף אליהן גם מי שאינם חברי המועצה.

אלכס מילר: עם זאת, על אף שלל תפקידיה של המועצה והיקף הפעילות של חבריה, החוק אינו מסמיך את המועצה לשלם גמול או החזר הוצאות לחבריה.

אלכס מילר: לפיכך, מוצע לתקן את החוק ולהסמיך את שר החינוך, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת – על מנת שיהיה גם פיקוח פרלמנטרי בנושא – לקבוע בתקנות הוראות שיאפשרו תשלום גמול והחזר הוצאות לחברי המועצה וכן לחברי ועדות המועצה, אף אם אינם חברי המועצה.

אלכס מילר: להצעה לא הוגשו הסתייגויות, ואבקש מחברי הבית לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שהביאה הוועדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: גם הצעת החוק הבאה היא שלך.

ראובן ריבלין: אתה יכול להישאר.

אלכס מילר: אני צריך להצביע.

ראובן ריבלין: לך למקומך.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה, שכן אין הסתייגויות, על הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 16), התשע"א–2011.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו נצביע קודם בקריאה שנייה, מקשה אחת.

ראובן ריבלין: נא להצביע, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: קריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 76 בעד סעיף 1– 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 18 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: קיבלתי אישור להצביע בקריאה שלישית, ולכן נצביע על הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 16).

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: קריאה שלישית.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 77 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 16), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 16), התשע"א–2011, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: [מס' מ/576; "דברי הכנסת", חוב' כ"ה, עמ' 18952; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4) – קריאה שנייה ושלישית – שהיא יוזמה של הממשלה, וגם של אחד מחברי הכנסת, אני לא יודע מי, אבל הממשלה – היתה זו סגנית השר גמליאל, אשר תבוא ותעלה לאחר ההצבעה.

אלכס מילר: רונית תירוש.

ראובן ריבלין: רונית תירוש – גם היא תקבל את ההזדמנות, כמובן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, אני רואה, יש כאן נציגת הממשלה ונציגת חברי הכנסת, ושתיהן תעלינה ותברכנה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה, מכובדי חברי הכנסת, רבותי השרים, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4), התשע"א–2011, שהיא שילוב של הצעת חוק שיזמה הממשלה והצעת חוק שיזמה חברת הכנסת רונית תירוש.

אלכס מילר: חוק זכויות הסטודנט נועד לקבוע עקרונות לזכויות האזרח הישראלי ותושב ישראל לגישה להשכלה גבוהה, ועקרונות לזכויות הסטודנט, מתוך הכרה במחויבות החברה בישראל לזכויות אלה ולשוויון הזדמנויות בהשכלה גבוהה.

אלכס מילר: נשים הרות, לאחר לידה או בתקופת טיפולי פוריות, וכן נשים וגברים שאימצו ילד או שקיבלו למשמורתם ילד כהורים מיועדים, זכאים כיום לזכויות במישורים שונים, לרבות במישור יחסי העבודה, בעקבות ההכרה בצורכיהם המיוחדים בתקופה זו.

אלכס מילר: במרבית המוסדות להשכלה גבוהה נקבעו כללים לגבי סיוע והתאמות לקבוצת סטודנטים זו, ואולם בחלק מהמוסדות אין כללים כאמור, או שהכללים חלקיים בלבד.

אלכס מילר: עם זאת, גם כאשר יש כללים ניכרים פערים לא מעטים בסוגי הסיוע וההתאמות הניתנים במוסדות השונים.

אלכס מילר: מוצע לתקן את חוק זכויות הסטודנט ולעגן בו את החובה של כל המוסדות להשכלה גבוהה לקבוע לאחר התייעצות עם אגודת הסטודנטים במוסד הוראות להתאמות לסטודנטים ולסטודנטיות עקב טיפולי פוריות, היריון, לידה, אימוץ או קבלת ילד כהורים מיועדים או כהורים במשפחת אומנה.

אלכס מילר: זאת כדי להבטיח התייחסות הולמת ואחידה לקבוצה זו של סטודנטים וסטודנטיות בכל המוסדות להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: התאמות כאמור ייקבעו לפי כללים אחידים ומנחים שתקבע המועצה להשכלה גבוהה, בין היתר בכל הקשור לבחינה במועד מיוחד, דחיית המועד להגשת מטלות וקביעת גורם מוסדי אשר יטפל בהתאמות הנדרשות.

אלכס מילר: לעניין מוסדות להכשרת הנדסאים וטכנאים שבפיקוח משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, מוצע כי תקנות בנושא ייקבעו בידי שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אלכס מילר: חשוב גם לציין שזה יבוא גם כמובן לאישור ועדת החינוך – לא כתבו לי את זה משום מה.

אלכס מילר: להצעה לא הוגשו הסתייגויות, ואבקש מחברי הבית לאשרה בקריאה שנייה ושלישית, בנוסח שהביאה הוועדה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני רוצה להודות לצוות הוועדה, ליועצת המשפטית מירב ישראלי, למנהלת הוועדה יהודית, וכמובן לכל היועצים שנמצאים בוועדה, לרבקה, לאה וכל מי שעובד ועבד על החוק החשוב הזה, כמובן לממשלה, לסגנית השר חברת הכנסת גילה גמליאל ולחברת הכנסת רונית תירוש.

אלכס מילר: החוק הזה בא כפעילות הוועדה המשותפת עם הוועדה לקידום מעמד האשה, שבראשה עומדת חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

אלכס מילר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, וגם לממשלה ולסגנית השר גילה גמליאל ולחברת הכנסת רונית תירוש על יוזמתם, ואנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4), בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 78 בעד סעיפים 1–3 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4) עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, אנחנו נצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4), ביוזמת הממשלה וחברת הכנסת רונית תירוש – נא להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 79 בעד החוק – 23 נגד – אין נמנעים – אין חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4) עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סגנית השר גילה גמליאל לברך ולהסביר ולהודות, ואחריה תעלה ותבוא חברת הכנסת רונית תירוש, יושבת-ראש ועדת המדע.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר וחברי וחברות הכנסת, לי היום זאת סגירת מעגל.

גילה גמליאל: לפני כשנתיים בדיוק הייתי בהיריון הראשון, של בתי תהל.

גילה גמליאל: למדתי תואר שני נוסף באוניברסיטת בר-אילן, במשפטים, הגעתי יומיים לפני הלידה למבחן, ושם פתאום התחלתי לחשוב – מה הזכויות של נשים סטודנטיות במהלך התקופה.

גילה גמליאל: לאחר מכן פניתי להתאחדות הסטודנטים בישראל, ויחד בדקנו ובחנו את כל ההיבטים, בכל הארץ, ונחרדנו לגלות שהיתה אטימות מצד המוסדות, לצערנו, והיו מקרים מאוד קשים.

גילה גמליאל: חשוב לציין שמדובר ב-12,000 לידות של סטודנטיות בשנה, כך שהנתון – ייתן באמת את המענה הראוי לא רק לסטודנטיות, גם לסטודנטים שהם אבות טריים, שיוכלו לממש את הזכות שלהם להורות שוויונית גם בהיבטים של כל הזכויות שמגיעות להם בדחיית מועדי מבחנים, הגשת עבודות – חוק מבורך מאוד, אני מברכת עליו.

גילה גמליאל: אני מברכת את חברתי חברת הכנסת רונית תירוש שהצטרפה אל החוק, את השר גדעון סער, שר החינוך, על כך שקידם את זה גם הוא למועצה להשכלה גבוהה, את חברי אלכס מילר שקידם את זה בצורה מצוינת בוועדה, ואת ציפי חוטובלי, שלא נמצאת כאן, בוועדה המשותפת, ולכל חברי וחברות הבית הזה.

גילה גמליאל: בשורה טובה נוספת לציבור הסטודנטים והסטודנטיות.

גילה גמליאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לסגנית השר גילה גמליאל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברת הכנסת רונית תירוש, יושבת-ראש ועדת המדע ויוזמת החוק לצד הממשלה, לומר את דבריה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני אכן פעלתי לקידום החוק הזה, ותוך כדי נודע לי שסגנית השר חברת הכנסת גילה גמליאל עובדת על זה, בתוספת מחקרים שהוכיחו שאכן יש פגיעה משמעותית בשוויון של סטודנטיות לעומת, למשל, גברים מילואימניקים.

רונית תירוש: אני שמחה שזה עוד חוק שנעשה לטובת קידום השוויון המגדרי – בין נשים לגברים.

רונית תירוש: אני רוצה גם כן להודות, שוב, ליושב-ראש הוועדה אלכס מילר, למירב, היועצת המשפטית, ליהודית, מנהלת הוועדה, כמובן לסגנית השר גילה גמליאל, לשר החינוך גדעון סער וליושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה ציפי חוטובלי, שיחד כולנו הבאנו את החוק הזה לידי מימוש.

רונית תירוש: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת, ויעלה כבר יושב-ראש ועדת הכלכלה לדוכן.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני סגן המזכירה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, מטעם ועדת הכנסת, על-פי סעיף 151 לתקנון הכנסת, הצעה להוספת סעיפים 172–174 לתקנון הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/563; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 16980; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: יציג את הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 6), התשע"א–2011, יושב-ראש הוועדה כרמל שאמה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 6), התשע"א–2011, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): בעצם, אדוני היושב-ראש, זוהי הצעת חוק שפותרת סוף-סוף את הפלונטר של הרכבת הקלה בירושלים ותאפשר תחילת הפעלה ב-19 באוגוסט, או לכל המאוחר, אם אינני טועה, ב-15 בספטמבר, אם השר יחזור לוועדת הכלכלה ויבקש אישור של דחייה.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק המונחת בפניכם מתקנת את פקודת מסילות הברזל [נוסח משולב], התשל"ב–1972, ועיקרה נוגע בקביעת הסדרים מקיפים ומפורטים לגבי פעילותה של רכבת מקומית, המכונה גם "רכבת קלה".

ועדת הכלכלה): נוסף על כך נכללים בהצעת החוק תיקונים שונים בפקודה האמורה, הנוגעים גם במסילת ברזל ארצית, בעיקר במטרה להתאים את הוראות הפקודה למצב המשפטי היום, שבו רשות הנמלים והרכבות אינה קיימת עוד.

ועדת הכלכלה): כפי שציינתי, הצעת החוק מניחה תשתית משפטית לרגולציה שתחול לגבי רכבת מקומית, שהתבססה עד כה על סעיף אחד ויחיד בפקודה – סעיף 46א.

ועדת הכלכלה): הסעיף האמור הסמיך את שר התחבורה והבטיחות בדרכים, באישור הממשלה, להעניק זיכיון לשם הפעלת מסילת ברזל מקומית, וקבע כי על מסילת ברזל מסוג זה יחולו הוראות הפקודה, בשינויים המחויבים ממאפייני המסילה ומאופן מתן השירות בה.

ועדת הכלכלה): מכוח אותו סעיף התקשרה המדינה עם בעל זיכיון להפעלת הרכבת המקומית בירושלים.

ועדת הכלכלה): הפעלתה הניסיונית של הרכבת המקומית בירושלים מוסדרת כיום מכוח חוק שהחיל, בכמה שינויים, את הוראות פקודת התעבורה על הרכבת, כהוראת שעה לתקופת הניסוי.

ועדת הכלכלה): לצורך הפעלתה המסחרית של הרכבת המקומית בירושלים, הצפויה להתחיל סוף-סוף בחודש הבא, אם לא יהיו הפתעות נוספות, והנחת התשתית המשפטית הדרושה להפעלה, קיימה ועדת הכלכלה דיונים אינטנסיביים כדי להשלים את הכנתה לפני צאת הכנסת לפגרה, תוך ניסיון, כפי שאנו עושים תמיד, לאזן בין האינטרסים השונים ולהגיע לתוצאה ראויה לטובת כלל הציבור.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק כוללת הסדרים מפורטים המתפרסים על פני עשרות סעיפים.

ועדת הכלכלה): מפאת קוצר היריעה לא אכנס לפרטיו של כל נושא שמוצע להסדירו בהצעת החוק, אלא אסתפק בהצגת עיקרי הדברים.

ועדת הכלכלה): ראשית, מוצע לקבוע כי שר התחבורה והבטיחות בדרכים ימנה מנהל לעניין מסילות ברזל, ויהיה רשאי למנות מנהל לעניין מסילת ברזל מקומית.

ועדת הכלכלה): בהתאם להצעת החוק, יוקנו למנהל סמכויות שונות לעניין רישוי, פיקוח ואכיפה.

ועדת הכלכלה): כמו כן מוצע לקבוע הסדר ברור ומפורט יותר לעניין החלת הוראות הפקודה על מסילת ברזל מקומית, בהתחשב בהבדלים שבין מסילת ברזל מסוג זה לבין מסילת ברזל ארצית.

ועדת הכלכלה): מאחר שרכבת מקומית אמורה להשתלב בתנועה בדרך, לרבות לעניין ציות לרמזורים ולתמרורים אחרים, מוצע להחיל עליה את הוראות פקודת התעבורה החלות לעניין רכב, בשינויים כמפורט בהצעת החוק.

ועדת הכלכלה): נושא חשוב שמוצע להסדיר במסגרת הצעת החוק המוצעת הוא רישוי הפעלתה של הרכבת המקומית.

ועדת הכלכלה): בהתאם למוצע, הפעלת מסילת ברזל מקומית תחויב בקבלת היתר הפעלה, שיינתן לתקופה של ארבע שנים בכל פעם, כפוף לתנאים כמפורט בחוק המוצע, ונוסף לזיכיון, ככל שיינתן.

ועדת הכלכלה): בהיתר ייקבעו תנאים ומגבלות בנושאים שונים כדי להבטיח את בטיחות הפעלתה של הרכבת המקומית ואת הפיקוח עליה.

ועדת הכלכלה): כמו כן, בעל ההיתר יחויב להעסיק מנהל תפעול שירכז את ההיבטים המקצועיים של פעילות בעל ההיתר, לרבות בנושא הבטיחות והתחזוקה, ויהיה חייב ברשיון מאת המנהל.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק, חבר הכנסת חסון, כוללת גם הסדרים לעניין רישוי נהיגה ברכבת מקומית, לרבות תנאים לקבלת רשיון, פסילתו או התלייתו, בדומה להוראות בנושא זה הקבועות לפי פקודת התעבורה.

ועדת הכלכלה): כידוע, לצד התועלת הרבה שבהפעלת הרכבת המקומית, היא טומנת בחובה, בדומה לכל כלי תחבורה אחר, גם סכנה לחיי אדם.

ועדת הכלכלה): שמירה על תקינות הרכבת המקומית ובטיחותה באופן רצוף ועקבי מחייבת הסדרה של הליך חקירת אירועים בטיחותיים – תאונות ותקריות הקשורות בהפעלת מסילת ברזל מקומית.

ועדת הכלכלה): בהתאם להצעת החוק יחויב בעל היתר ההפעלה לדווח למנהל על אירועים בטיחותיים כדי שיהיה אפשר להסיק מסקנות לגביהם ולמנוע את הישנותם.

ועדת הכלכלה): עוד מוצע להסמיך את המנהל לערוך תחקיר על אירוע בטיחותי בהתאם לסמכויות שניתנו לו לצורך זה, ולהכין דוחות בעניין.

ועדת הכלכלה): דוחות כאמור לגבי תאונות, כלומר אירועים שבמהלכם נהרג או נפגע אדם באופן חמור, או נגרם נזק חמור לרכוש, יועמדו גם לעיון הציבור, כדי להבטיח את שקיפותו של הליך הבדיקה.

ועדת הכלכלה): נושא נוסף שמוצע להסדיר בהצעת החוק הוא נושא הטכוגרף שיותקן ברכבת מקומית כדי לתעד את תנועתה, לרבות מהירותה וזמני נסיעתה, וכן הוראות לעניין סמכויות פיקוח, אכיפה ועונשין.

ועדת הכלכלה): כן מוצע להסמיך את השר להתקין תקנות בנושאים רבים הקשורים להפעלת מסילת ברזל, לרבות מסילת ברזל מקומית.

ועדת הכלכלה): במהלך הדיונים שקיימה הוועדה עלו טענות מצד בעל הזיכיון להפעלת הרכבת המקומית בירושלים כי החוק המוצע אינו עולה בקנה אחד – ואף סותר הוראות בהסכם הזיכיון שחתמה עמו המדינה אך לפני שנים ספורות.

ועדת הכלכלה): לטענת בעל הזיכיון – – –

יואל חסון: – – –

ועדת הכלכלה): חבר הכנסת חסון, מה הבעיה?

יואל חסון: רחמו על חברי הכנסת.

ועדת הכלכלה): אתה מבקש עכשיו להיות חבר בוועדת הכלכלה וזה אפילו לא מעניין אותך?

יואל חסון: אני כבר חבר ועדת הכלכלה.

ועדת הכלכלה): חברת הכנסת אדטו, שיושבת לצדך, יודעת כמה אנשים סובלים מהפעלת הרכבת הקלה במרכז ירושלים.

יואל חסון: נכון, אנחנו משוכנעים, אנחנו מסכימים.

ועדת הכלכלה): והחוק הזה, שבא סוף-סוף להתיר את הפלונטר הזה – –

יואל חסון: נכון, הוא חוק מעולה, הבנו את זה מייד.

ראובן ריבלין: שלא יהיה מצב שבו – –

ועדת הכלכלה): – – ואם היית יודע כמה עבדו עליו בוועדה, לא רק אני – – –

ראובן ריבלין: – – בעוד 50 שנה יקראו את "דברי הכנסת" – –

ועדת הכלכלה): זה חשוב.

ראובן ריבלין: – – בוודאי שידעו – אני לא יודע אם על אחרים – אבל שחבר הכנסת יואל חסון היה בכנסת באותה עת, ובלי שהוא ידע מה החוק מדבר הוא הצביע בעדו.

ועדת הכלכלה): נכון.

ראובן ריבלין: בא יושב-ראש הוועדה ומסביר לחברי הכנסת על מה הם מצביעים.

ראובן ריבלין: שער בנפשך מה יאמרו עוד 50 שנה – יואל חסון, זה שהיה ראש ממשלה, וזה, היה מצביע על חוקים שהוא לא יודע.

ועדת הכלכלה): עוד על חוקים של רכבת.

ראובן ריבלין: ועוד של רכבת קלה.

ראובן ריבלין: תיכף נשמע – – –

יואל חסון: אבל אז תהיה רחפת, לא יצטרכו מסילות.

ראובן ריבלין: תיכף תשמע עד כמה אנחנו רציניים, כי חבר הכנסת אייכלר שאל אותי, כירושלמי, שאלה שאני אאפשר לו לשאול את יושב-ראש הוועדה, כי שנינו לא יודעים איך להצביע אלא אם כן הוא יענה על שאלתו של אייכלר, ואז תבין.

ועדת הכלכלה): הייתם מגלים לי את השאלה מראש לפחות.

ראובן ריבלין: הנה, בבקשה, חבר הכנסת אייכלר, תשאל אותו, כי היושב-ראש מדבר על בטיחות הפעלתה, ולך יש ודאי שאלה, כדי שנדע אם אנחנו מצביעים בקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: האם עולה בדעתך, אדוני, שלא קראנו את החוק?

ראובן ריבלין: אנחנו קראנו, אבל יש דברים שמעל לבינתנו בקריאה, אנחנו רוצים להבין אם – – –

ועדת הכלכלה): קראתם את החוק היבש.

ועדת הכלכלה): אנחנו נותנים לכם פה גם את כל הדינמיקה של החקיקה, כבוד יושב-ראש ועדת החוקה.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים להיות בטוחים.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני באמת רוצה לדבר על מה שלא כתוב בחוק הזה, ואני רוצה לברך על החוק הזה ועל מסילת הברזל בירושלים.

ראובן ריבלין: שאל, שאל את השאלה.

ישראל אייכלר: השאלה פשוטה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש ועדת הכלכלה קיים סיור בירושלים עם חברי ועדת הכלכלה, וראינו את הסכנה האיומה שהורידו את המדרכות ברחוב יפו, מסילות נוסעות, רכבת נוסעת, אין גדרות, אנשים ירושלמים לא רגילים, והיתה גם הפגנה של עיוורים שצעקו שזה סכנת נפשות.

ישראל אייכלר: בוועדה לתחבורה ציבורית שהיתה השבוע העלו מומחים שעלולים להיהרג, חלילה, 20–30 אנשים בשנה הראשונה או השנייה להפעלת הרכבת.

ראובן ריבלין: חלילה.

ראובן ריבלין: חלילה.

ישראל אייכלר: חלילה, כי אני לא מתנבא, אף אחד לא יכול להתנבא.

ישראל אייכלר: הם אומרים: זה צפי.

ישראל אייכלר: אני לא מאמין בצפי, אבל ביקשתי ושאלתי, ואני שואל עכשיו, ברגע האחרון לפני ההצבעה, למה לא לשים גדרות לתקופה הראשונה במקום שבו הרכבת נפגשת עם אזרחים הולכי רגל, בסך הכול – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

ועדת הכלכלה): תודה רבה, חבר הכנסת אייכלר, אתה באמת היית שותף לסיור של ועדת הכלכלה בקרב סוחרי ירושלים, סוחרי מרכז העיר וסוחרי השוק, וראית יחד אתי סוחרים וסוחרות דומעים, דמעות אמיתיות, לא דמעות במלים, על המצב שלהם.

ועדת הכלכלה): המשמעות של השאלה שלך – ולפני שאתייחס באופן פרטני – כרגע, לפתוח את החקיקה מחדש, זה אומר שיכול להיות שאותם סוחרים לא יראו את הפתרון בחודש הבא.

ועדת הכלכלה): אתה היית שותף להליכי החקיקה בוועדה, הנושא הזה עלה בדיונים בוועדה?

ועדת הכלכלה): התקבלו תשובות מנציגי משרד התחבורה?

ישראל אייכלר: – – –

ועדת הכלכלה): מה שחשוב לדעת, אדוני היושב-ראש, ושיירשם, זה שרוב העיכוב, עכשיו, של הפעלת הרכבת, נובע מהפעלת מבחני בטיחות.

ועדת הכלכלה): כלומר נראה שאף אחד לא הקל ראש בשיקולי בטיחות, היו אפילו מוכנים לדחות מפעם לפעם את מועד ההפעלה הראשון של הרכבת, וזה שרואים אותה עכשיו נוסעת זה חלק מבדיקות הבטיחות, וכנראה הביאו את זה בחשבון.

ועדת הכלכלה): אני לא מכיר את הפרט הספציפי הזה, ולכן לא אענה ואגיד לך שזה בסדר או לא בסדר, אבל אלה השיקולים.

ועדת הכלכלה): אם אתם חושבים שיש מקום למשוך את החוק בחזרה לוועדה – – –

ראובן ריבלין: לא לא.

ישראל אייכלר: בפירוש לא – – – רק לצאת בקריאה מאוחדת של הכנסת להציב גדרות זמניות עד שהציבור יתרגל לרכבת – – –

ועדת הכלכלה): כבודו מונה על-ידי ועדת הכלכלה ליושב-ראש ועדת המשנה לעניינים האלה.

ועדת הכלכלה): יקיים דיון, יגיש מסקנות ונפעל בעניין.

ראובן ריבלין: תכתוב מכתב למפקד משטרת ירושלים, עם העתק – – –

רחל אדטו: הם לא מוכנים.

רחל אדטו: הם לא מוכנים לשים, הם טוענים שזה מפריע במעבר מצד לצד.

ישראל אייכלר: עשינו את זה השבוע – – –

ראובן ריבלין: טוב, נו, אז אלה שיקולים, הרי מי שיצטרך לתת את הדין – שואל אותך בצדק יושב-ראש הוועדה, אם זה צריך להיות חלק מהחוק הוא ימשוך את זה.

ישראל אייכלר: לא – – –

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: אנחנו ננסה לפתור.

ישראל אייכלר: זה צריך להיות חלק מהשכל.

ראובן ריבלין: אנחנו ננסה לראות איך אנחנו שומרים באמת את – – –

ועדת הכלכלה): אני מקווה שאדוני גם מוצא שכל בהצעת החוק שאני מקריא עכשיו.

ראובן ריבלין: ודאי.

ישראל אייכלר: לא, החוק הוא בסדר.

ועדת הכלכלה): בסדר, אוקיי, תודה.

רחל אדטו: תגיש הצעת חוק – – –

ועדת הכלכלה): במהלך הדיונים שקיימה הוועדה, אדוני היושב-ראש, עלו טענות מצד בעל הזיכיון להפעלת הרכבת המקומית בירושלים שהחוק המוצע אינו עולה בקנה אחד, ואף סותר, הוראות בהסכם הזיכיון שחתמה עמו המדינה אך לפני שנים ספורות.

ועדת הכלכלה): לטענת בעל הזיכיון הדבר מביא לפגיעה בזכויותיו, לרבות בזכויותיו החוקתיות לחופש העיסוק ולקניין.

ועדת הכלכלה): הוועדה שמעה בנושא זה חוות דעת חוקתיות, הן מפי פרופסור ברק מדינה, שייצג את עמדת בעל הזיכיון, וטען כנגד שינוי בדיעבד של תנאי ההתקשרות עם בעל הזיכיון באמצעות חקיקה, והן מפי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שציין כי המדינה אינה מנסה להתנער ממחויבויות חוזיות, אך אינה יכולה לקבל טענה שלא ניתן להסדיר בחקיקה את הרגולציה שתחול על רכבות מקומיות, ובכלל זה על הרכבת המקומית בירושלים, שלצורך הפעלתה ניתן זיכיון לתקופה כה ארוכה.

ועדת הכלכלה): בתגובה על חוות דעת אלה קבעה המשנה ליועץ המשפטי לכנסת והיועצת המשפטית לוועדה, עו"ד , בחוות דעתה, כי אין בחוק המוצע כדי לפגוע בזכויות חוקתיות, אך לא ניתן להתעלם מקושי שנוצר מהחלת החוק המוצע על בעל זיכיון קיים.

ועדת הכלכלה): לפיכך, יש מקום לדעתה לערוך כמה שינויים בהסדרים המוצעים כדי לתת מענה לטענות ההסתמכות שהעלה בעל הזיכיון, בפרט לנוכח לוח הזמנים לתחילת ההפעלה המסחרית וחיובו למלא אחר תנאים נוספים שלא נדרשו ממנו לפי הסכם הזיכיון, ועלולים להשית עליו עלויות כבדות.

ועדת הכלכלה): בהתאם לכך, נוספו להצעת החוק הוראות מיוחדות לעניין בעל זיכיון קיים, הקובעות, בין היתר, כי הפעלת סמכויות השר או המנהל לפי החוק המוצע תיעשה בהתחשב בהסכם הזיכיון ובתנאיו, אלא אם כן ראו כי האינטרס הציבורי מחייב לדעתם לנהוג אחרת.

ועדת הכלכלה): זאת, לעומת הצעת הממשלה בנושא זה, שהתייחסה רק לסמכויות המנהל וקבעה כי יפעל בשים לב, בין היתר, להוראות הזיכיון.

ועדת הכלכלה): כמו כן, מוצע לקבוע כי תקופת תוקפו של היתר ההפעלה שיינתן לבעל הזיכיון בירושלים תהיה כתקופת תוקפו של הזיכיון שניתן לו.

ועדת הכלכלה): הזיכיון ניתן לפני כשלוש שנים ל-30 שנה.

ועדת הכלכלה): עם זאת, יובהר – והדברים הובהרו גם בנוסח החוק המוצע – כי אין בהוראות המיוחדות שיחולו על בעל הזיכיון בירושלים כדי למנוע מהשר או מהמנהל להפעיל סמכויות פיקוח ואכיפה בהתאם לחוק המוצע לאורך כל תקופת תוקפו של ההיתר, שכאמור תהיה ארוכה למדי.

ועדת הכלכלה): כמו כן מוצע לקבוע כי אין בחוק המוצע כדי לגרוע מהסעדים הנתונים לבעל הזיכיון או למדינה, לפי הזיכיון ולפי כל דין, לרבות סעדים כספיים, בשל הוספת תנאים ומחויבויות מעבר למה שנקבע בזיכיון, בין היתר מכוח חקיקה.

ועדת הכלכלה): חברי הכנסת, החוק המוצע ייכנס לתוקפו ב-19 באוגוסט 2011, כלומר, בחודש זה, או במועד מאוחר יותר שיקבע השר בצו, באישור הוועדה, ובכל מקרה לא מעבר ל-15 בספטמבר 2011.

ועדת הכלכלה): אנו מקווים כי עד למועד התחילה יינתן מענה על כל הקשיים המעכבים את תחילת הפעלתה של הרכבת המקומית בירושלים, לטובת תושבי הבירה, המשוועים לפתרון תחבורתי מודרני כמקובל במדינות המתקדמות בעולם, לאחר המתנה ארוכה מדי, שהיתה כרוכה בנזקים ובפגיעה מתמשכת בשגרת חייהם התקינה.

ועדת הכלכלה): אני סבור כי הצעת החוק, כפי שיצאה מידי הוועדה, משקפת את האינטרס הציבורי בצורה מיטבית, תוך איזון ראוי, המביא בחשבון את זכויותיו של מי שקיבל זיכיון לפני יום התחילה ופעל לפי המחויבויות שנדרשו ממנו לפי הזיכיון.

ועדת הכלכלה): אני מבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית שהגיעה לוועדה לא מזמן, הצעת חוק כבדה, ארוכה, מורכבת – ראית – עם חוות דעת סותרות ברמה החוקתית, ובכל זאת, הוועדה עשתה מאמץ, שהיה משותף לחברי ועדה, לרבות אלה שניהלו דיונים – שעזרו לי בניהול הדיונים – בראשות סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יצחק וקנין.

ועדת הכלכלה): וכמובן כל התולדה – וההבנה של הצורך בדחיפות, ולפנות לו"ז של הוועדה לקראת סוף הכנס, נולדו מכך שחברי כנסת שונים העלו את הצורך בעניין, אם זה הסיור של הוועדה, שנולד ביוזמתה של חברת הכנסת אדטו; באותו סיור חברי הוועדה התרשמו עמוקות מהצורך לפעול במהירות לצורך העניין.

ועדת הכלכלה): אחרי זה הוועדה גם קיימה דיון יחד עם הסוחרים והמעורבים באולם הוועדה פה בכנסת, ומגיעה להם התודה.

ועדת הכלכלה): הצעת חוק זו היא החמישית היום שוועדת הכלכלה מביאה לקריאה שנייה ושלישית בפני המליאה.

ועדת הכלכלה): כמובן, היא שוב פרי עמלן של מנהלת הוועדה, הגברת לאה ורון, והצוות הנהדר שמסייע לה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון, אתה מפריע ליושב-ראש ועדת כלכלה להלל את אנשי הוועדה.

ועדת הכלכלה): את מנהלת הוועדה הגברת לאה ורון, שבעזרת צוות הנהלת הוועדה מצליחה באמת לעמוד בקצב הבלתי-אפשרי של זימון עשרות אנשים לכמה ישיבות ביום; המשנה ליועץ המשפטי לכנסת עו"ד , עו"ד ימין שכבר נפרדנו ממנו בחוק הקודם אבל הוא עדיין אתנו כאן, שסייע רבות בכל החקיקה; כמובן – עוזרי הנפלאים, שעוזרים לי בכל דבר ועניין, לרבות בהצעות החוק.

ראובן ריבלין: הואיל ועוד יש כמה הצעות של ועדת הכלכלה, אני רואה בברכה לכל הצוות הנפלא של ועדת הכלכלה את הברכות שחלות גם על החוקים הבאים.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: – – – לא, על היום הזה.

ועדת הכלכלה): זו הצעת חוק חמישית, אדוני היושב-ראש, לא הגענו עדיין למחצית הדרך.

ראובן ריבלין: בסוף הדרך אתה תוכל פעם נוספת להזכירן ולטובה.

ראובן ריבלין: אדוני, תודה רבה – למרות שאתה צריך לעלות עוד רגע פעם נוספת.

ראובן ריבלין: הואיל ואין הסתייגויות, אנחנו בשעה טובה עוברים לחוק שיאפשר, כשתהיה סכנת נפשות, לדאוג לכך שכל קברניטי העיר ידעו איך להגן על אזרחי העיר עד אשר יתרגלו לתנועתה של הרכבת הקלה, שתהיה קלה, טובה ומועילה לכל תושבי ירושלים, אזרחי מדינת ישראל ומיליוני התיירים שיבואו ויעלו אליה לרגל.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

רחל אדטו: – – – אל תשכחו את כל העוול לכל הסוחרים במשך כל השנים שהרכבת נחפרה, ועד היום לא קיבלו כלום.

ראובן ריבלין: גם את כל זה אמר יושב-ראש הוועדה, אבל בהחלט צודקת חברת הכנסת אדטו.

ראובן ריבלין: כשהתחילו – ואני נמצא על אם הדרך של הכביש של רחוב הרצל כאשר אני יוצא בשכונתנו, שכונתו של השר וילנאי לשעבר, כשהיינו יוצאים.

ראובן ריבלין: אנחנו כבר 12 שנה הולכים בדרך, בדרך לא זרועה של פסי הרכבת, אשר בסופו של דבר אנחנו מקווים שתתחיל לנוע.

נסים זאב: – – –

ראובן ריבלין: זה מיום כיפורים לפני 12 שנה ועד יום כיפורים זה.

ראובן ריבלין: נא להצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות ברזל (מס' 6), התשע"א–2011, בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 80 בעד סעיפים 1–50 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–50 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, האם להצביע בקריאה שלישית?

ועדת הכלכלה): כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שלישית – הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות ברזל (מס' 6), התשע"א–2011.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 81 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מסילות ברזל (מס' 6), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד – 17, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת מסילת הברזל (מס' 6) עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: [מס' כ/590; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 21672; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכלכלה לבוא ולעלות על מנת להציע את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 50).

ראובן ריבלין: בבקשה.

משה גפני: כרמל, אתה – – –

ועדת הכלכלה): במיוחד החוק הזה הוא טוב.

יואל חסון: אגב, אתה יודע שאתה יכול להניח את זה לפרוטוקול.

ועדת הכלכלה): אני מודה על כל הצעות הייעול של יושב-ראש ועדת הכספים ושל היושב-ראש היוצא של הוועדה לביקורת המדינה, וגם של יושב-ראש ועדת החוקה – פורום מייעץ של ראשי ועדות.

דוד רותם: אני רוצה – – –

משה גפני: תעשה לי טובה, כרמל.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 50), התשע"א–2011, שבמסגרתו מוצע לאסור על חברות התקשורת השונות לגבות קנס יציאה מצרכנים שמבקשים לעזוב אותן.

ועדת הכלכלה): חברות התקשורת בישראל הפועלות מתוקף רשיון שניתן להם מהמדינה, כגון החברות המפיצות את שידורי הטלוויזיה בכבלים או בלוויין, חברות המספקות שירותי תשתית או גישה לאינטרנט וחברות הטלפון הנייח, נוהגות להחתים את מנוייהן על הסכמים המותנים בהתחייבות לזמן ארוך, כך שאם הלקוח מבקש לעזוב את החברה לפני תום תקופת ההתחייבות, הוא מחויב לשלם קנס יציאה גבוה.

ועדת הכלכלה): לעתים משתמשות חלק מהחברות במכבסת מלים וקוראות לקנס היציאה "החזר הטבה", בטענה שמדובר בהחזר של הוצאה שהוציאה החברה על אותו לקוח, אם בדרך של הנחה בתשלום ואם בדרך של מתן מתנה שמטרתה לפתות את הלקוח להצטרף לאותן חברות ולחתום על הסכמי ההתחייבות.

ועדת הכלכלה): מצב זה, שבו הצרכן מנוע מלעבור בין חברות ולבחור את החברה שמציעה לו את השירות הטוב ביותר במחיר הטוב ביותר, פוגע קשות בתחרות בענף התקשורת בישראל, פוגע בתמריץ של החברות לשפר את השירות שהן נותנות ולהציע מחירים כדאיים יותר, ופוגע בצרכן, אשר ראוי שיקבל את התמורה הטובה ביותר לכספו.

ועדת הכלכלה): בהצעת חוק זו מוצע לאסור לחלוטין על חברות התקשורת לגבות ממנויים קנסות יציאה.

ועדת הכלכלה): חשוב לציין כי בהצעת החוק הממשלתית כפי שהתקבלה בקריאה הראשונה, הוצע להגביל את קנסות היציאה שחברות התקשורת רשאיות לכלול בהסכמי ההתקשרות שלהן עם המנויים, הן במסגרת הסכמים קיימים והן במסגרת הסכמים שייכרתו מעתה ואילך, כך שקנס היציאה המרבי ייקבע על-ידי חישוב של 8% מממוצע החשבונות החודשיים של המנוי כפול מספר החודשים שנותרו עד תום תקופת ההתחייבות.

ועדת הכלכלה): זאת, בהתאם להסדר שחוקקנו בוועדה במסגרת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011, בנוגע לקנסות היציאה בשוק הסלולר.

ועדת הכלכלה): במהלך הדיון בוועדה לשם הכנתה של הצעת החוק המונחת בפניכם לקריאה השנייה והשלישית הגענו למסקנה שקנס יציאה, בכל סכום, מהווה חסם מעבר של מנויים בין מתחרים בענף, ולכן החלטנו שראוי לבטל לחלוטין את האפשרות לכלול קנסות יציאה בהסכמים עם מנויים חדשים של חברות התקשורת שהצעת החוק עוסקת בהם.

ועדת הכלכלה): אשר לטענה שהועלתה בוועדה על-ידי חלק מהגורמים, שלפיה איסור לגבות קנסות יציאה באופן גורף עלול לפגוע לכאורה באפשרות של חברות להתחרות על לבם של צרכנים באמצעות הצעת הטבות מסוימות שיש בהן כדי להיטיב עם הצרכן, סברנו שהתחרות האמיתית צריכה להיות במחיר שמציעות החברות ולא בהטבות שלהן, מה גם שאין בהצעה זו כדי להגביל את החברות לתת למנוייהם הצעות מטיבות לאחר קיום תקופת נאמנות, דהיינו, ההטבה למנוי תינתן אם הוא נשאר מנוי של החברה למשך תקופה מסוימת.

ועדת הכלכלה): כך, למשל, חברה יכולה להתקשר עם צרכן בהסכם שלפיו בשנה הראשונה התשלום החודשי שלו יהיה x, ואילו הסכום שישלם בשנה השנייה להסכם יהיה x מינוס y, כלומר תשלום נמוך יותר.

ועדת הכלכלה): במאמר מוסגר אציין כי שקלנו לתקן כבר עתה את ההוראה המתייחסת לחברות הסלולר, אך החלטתי לא לעשות כן במסגרת הצעת חוק זו, ולאחרונה הגשתי הצעת חוק פרטית לביטול מוחלט של קנסות היציאה גם בסלולר.

ועדת הכלכלה): בכל הנוגע להסכמים של חברות התקשורת עם מנויים קיימים, דהיינו כאלה שנכרתו לפני תחילתו של החוק המוצע, החלטנו להשאיר את ההסדר שהוצע על-ידי הממשלה ואת מגבלת 8% על קנסות יציאה, לפי שיטת החישוב שהסברתי.

ועדת הכלכלה): זאת, כדי שהפגיעה בהסתמכותן של חברות התקשורת ובזכויותיהן לפי הסכמים קיימים תהיה מידתית.

ועדת הכלכלה): דבר נוסף שמוצע להסדיר בהצעת החוק הוא איסור על החברות לדרוש פירעון מיידי של התשלומים עבור ציוד קצה, כגון ממיר טלוויזיה ומודם לאינטרנט, שרכש המנוי מהחברה בתשלומים לשיעורין במסגרת הסכם ההתקשרות ביניהם – שיטה שבה השתמשו חלק מחברות התקשורת כדי ליצור חסם מעבר נוסף בין מתחרים בענף.

ועדת הכלכלה): מוצע שהוראה זו תחול גם על הסכמים קיימים.

ועדת הכלכלה): הוראה דומה להוראה זו נקבעה על-ידינו בחוק המדיניות הכלכלית האחרון בנוגע לשוק הטלפונים הסלולריים, אך מאחר שלא נקבע במפורש שהיא תחול גם על הסכמים קיימים, חלק מחברות הסלולר ניצלו זאת לרעה.

ועדת הכלכלה): על כן, בהצעת החוק המונחת בפניכם מוצע לתקן את חוק המדיניות הכלכלית האמור, ולקבוע שההוראה בדבר איסור פירעון מיידי של תשלומים עבור ציוד קצה תחול גם היא על הסכמים קיימים, בנוגע למנויים שיבטלו את הסכם ההתקשרות שלהם לאחר תחילתו של החוק המוצע היום.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק היא נדבך נוסף במאמצים המתמשכים של משרד התקשורת והעומד בראשו, השר משה כחלון, ושל ועדת הכלכלה, לאפשר תחרות אמיתית ומועילה בשוק התקשורת בפרט ובמשק הישראלי בכלל, ואני מאמין שיש בה בשורה של ממש עבור ציבור צרכני התקשורת, על כל סוגיה, במדינת ישראל.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק הונחה ללא הסתייגויות, ואני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, השעה מאוחרת – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חבר הכנסת כרמל שאמה, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

קריאה: הוא עוד לא סיים.

ועדת הכלכלה): כולנו מכירים את התופעה של הניסיון להתנתק מאחת מחברות התקשורת.

ועדת הכלכלה): התקדים שקבענו פה בעצם העבודה של הוועדה שהכניסה שינוי ואימצה את ההצעה שלי, הוא לא לקיים שום קנס.

ועדת הכלכלה): בעוד בשוק הסלולר יש עדיין קנסות של 8% מגובה החשבון החודשי כפול יתרת הזמן, החידוש של הצעת החוק הזאת זה אפס קנסות.

ועדת הכלכלה): זה אומר שזה גם יאלץ אותנו, מייד אחרי הפגרה, ואת הממשלה, לאפס גם את הקנסות בסלולר, כי לא הגיוני שחברות הסלולר עדיין יוכלו לגבות קנסות, וחברות yes ו"הוט", ואינטרנט, "בזק בינלאומי", Netvision – נאלץ אותם שלא לגבות קנסות כלל.

ועדת הכלכלה): לכן, צריך להשוות את זכויות הצרכנים בענף התקשורת של הטלוויזיה והאינטרנט לזכויות צרכני הסלולר ולהשוות גם את החברות – שיפעלו תחת אותם תנאים.

ועדת הכלכלה): אני מאמין שניפגש מייד אחרי הפגרה בחקיקה בעניין הסלולר.

ועדת הכלכלה): כן, חבר הכנסת דודו רותם, יש לך שאלה?

דוד רותם: כן.

גאלב מג'אדלה: זה לא הזמן לשאלות.

ועדת הכלכלה): לא, הוא הצביע.

גאלב מג'אדלה: אני לא מאשר.

ועדת הכלכלה): אה, אוקיי.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, נא לרדת מהדוכן.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ועדת הכלכלה): – – – להודות.

גאלב מג'אדלה: עוד לא הודית?

ועדת הכלכלה): לא.

נסים זאב: תרחמו עלינו כבר.

דוד רותם: – – –

ועדת הכלכלה): אני רוצה להודות שוב, בהצעת חוק שישית זו מטעם ועדת הכלכלה – – –

גאלב מג'אדלה: יש שאלה, נסים?

נסים זאב: כן.

נסים זאב: מגילת איכה קוראים בתשעה באב.

נסים זאב: לא צריך לקרוא על כל חוק את כל המגילה.

ועדת הכלכלה): חבר הכנסת נסים זאב, האם אתה רואה בבשורה לצרכנים משום מגילת איכה?

נסים זאב: אני רואה בשורה טובה.

ועדת הכלכלה): אז למה ההשוואה?

נסים זאב: – – –

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

דוד רותם: די, נסים, תפסיק – – –

גאלב מג'אדלה: נסים, אמרת את דבריך, תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

ועדת הכלכלה): אני מעוניין להודות בקצרה, אדוני היושב-ראש, אם תתיר לי.

נסים זאב: – – –

דוד רותם: די.

גאלב מג'אדלה: מי שלא יודע להודות לאנשים לא יודע להודות לה'.

ועדת הכלכלה): מה?

גאלב מג'אדלה: מי שלא יודע להודות לאנשים לא יודע להודות לה'.

ועדת הכלכלה): שמעת, נסים זאב?

גאלב מג'אדלה: לכן, תודֶה להנהלה וליועצים המשפטיים ולכל החברים.

ועדת הכלכלה): אנחנו נחסוך לכם, אנחנו ממהרים לישיבה בוועדת הכלכלה, שמתכנסת באופן דחוף.

גאלב מג'אדלה: בהצלחה.

ועדת הכלכלה): תודה רבה לכולם.

ועדת הכלכלה): נא להצביע בעד.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה, כולל לוח הזמנים.

ועדת הכלכלה): הוא אמר שזה כולל לוח תיקונים.

גאלב מג'אדלה: נכון, נאמר.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 83 בעד סעיפים 1–5 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, מתנגדים ונמנעים אין.

גאלב מג'אדלה: ההצעה מאושרת, כולל לוח תיקונים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: עוברים לקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): לא שאלת אותי אם אני מסכים.

גאלב מג'אדלה: אני יודע באופן אוטומטי שאתה מסכים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 84 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 50), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 16, נגד ונמנעים אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 50), התשע"א–2011, אושרה בקריאה שנייה ושלישית, כולל התיקונים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בהצעת חוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011 – קריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה.

דוד רותם: הוא הלך.

גאלב מג'אדלה: הוא יבוא.

דוד רותם: לא, יותר טוב שתעבור לחוק הבא.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, הוא הלך לנהל את ישיבת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אין לו ממלא-מקום?

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, החוק הבא, החוק הבא.

דוד רותם: זה יותר טוב, שהוא יהיה בסוף.

מתן וילנאי: עוד חצי שעה, כשהוועדה תסיים – – –

גאלב מג'אדלה: טוב.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/569; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 17494; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אם אתם אומרים חוק החברות, אנחנו עוברים לסעיף 20 – הצעת חוק החברות (תיקון מס' 17), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת .

גאלב מג'אדלה: יבוא ויעלה.

איתן כבל: דודו, תמהר, בוא נראה אותך עכשיו.

גאלב מג'אדלה: יש לך הזדמנות להוכיח את עצמך שאתה זריז ויעיל.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק החברות (תיקון מס' 17).

דוד רותם: התיקון המוצע מתייחס להסדרים מיוחדים לגבי חברות שהנפיקו איגרות חוב לציבור.

דוד רותם: מטרת הצעת החוק היא לקבוע כי חברות שהנפיקו איגרות חוב לציבור יהיו כפופות לכללי ממשל תאגידי הדומים לאלה החלים על חברות ציבוריות שגייסו כספים מהציבור בדרך של הנפקת מניות.

דוד רותם: בין הכללים האלה ניתן למנות הוראות שמטרתן לספק הגנה מפני פגיעה אפשרית בכושר הפירעון של החברה עקב עסקאות עם בעלי השליטה.

דוד רותם: החלת כללי ממשל תאגידי על חברות אג"ח, גם כשהן חברות פרטיות, תבטיח כי לאחר ההנפקה יתנהל התאגיד על-פי עקרונות שיעלו את רמת הכשירות, המקצועיות והעצמאות של חברי הדירקטוריון, יחזקו את הליכי הבקרה על העריכה של הדוחות הכספיים ואישורם, יצמצמו את פוטנציאל הפגיעה בחברות בעקבות עסקאות עם בעלי עניין ויגבירו את ההגנה על הציבור הרוכש את איגרות החוב.

דוד רותם: תודה רבה למנהלת הוועדה, לעו"ד אלעזר שטרן, לצוות הוועדה, לעוזרי, למשנה ליועץ המשפטי, לעו"ד אבי ליכט ולעו"ד דנה נויפלד, שסייעו לנו בהכנת החוק.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת דודו רותם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה – הצעת חוק החברות (תיקון מס' 17), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, קריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 85 בעד סעיפים 1–82 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–82 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 11, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 86 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק החברות (תיקון מס' 17), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: ובכן, בעד – 11, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 17), התשע"א–2011, אושרה בקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכם.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/596; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 20581; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 34), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת .

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

דוד רותם: יש לי עוד שני חוקים.

דוד רותם: אני יכול להציג את שניהם בפעם אחת?

גאלב מג'אדלה: בוודאי, לדעתי כן.

דוד רותם: אני אציג את שניהם בפעם אחת ונצביע על שניהם.

גאלב מג'אדלה: אין מניעה.

גאלב מג'אדלה: בהתחשב בגיל שלך זה בסדר.

משה גפני: בן כמה הוא?

משה גפני: הוא בחור צעיר.

יואל חסון: אבל תדע לך, אדוני היושב-ראש, שבשנת 2008 הוא התחיל להציג חוקים.

גאלב מג'אדלה: אני יודע.

גאלב מג'אדלה: אני ראיתי אותו גם – – – איך הוא יעיל.

דוד רותם: תגידו, אתם מוכנים לתת לי לגמור ולהציג את החוקים שלי ולהפסיק את הוויכוחים ביניכם?

משה גפני: מה החוק השני?

משה גפני: מה החוק השני?

דוד רותם: לא, החוק השני הוא הרבה יותר מאוחר, אני לא אעשה לכם את זה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 34).

דוד רותם: הצעת חוק זו נועדה להאריך את תוקפה של הוראת השעה הקיימת בחוק ההוצאה לפועל, המסדירה מנגנון של גבייה במסלול מקוצר.

דוד רותם: המסלול המקוצר נועד לאפשר גבייה מהירה של חובות שאינם עולים על 10,000 שקלים באמצעות נקיטת מספר הליכים מוגבל, כגון עיקול רכב או עיקול כספים של החייב.

דוד רותם: המסלול המקוצר מאופיין במעורבות מינימלית של הזוכה, ומטרתו לייעל את ההליכים ולחסוך בעלויות.

דוד רותם: במטרה לבחון את יעילות המסלול נקבע מנגנון זה כהוראת שעה.

דוד רותם: מוצע להאריך את תוקף הוראת השעה בשנה נוספת, ובמהלכה יוסיף להיבחן מסלול זה, שעד עתה נמצא כיעיל, ובסוף התקופה יוצעו תיקונים בהתאם.

דוד רותם: כמו כן, מוצע לתקן את חוק ההוצאה לפועל לעניין הגבלת חייב מקבלת כרטיס חיוב.

דוד רותם: חוק ההוצאה לפועל מסמיך את רשם הוצאה לפועל להטיל הגבלה המונעת מחייב לעשות שימוש בכרטיס חיוב.

דוד רותם: המוסד לביטוח לאומי החל בהליך ניסויי שבו הוא מעניק גמלאות לזכאי המוסד באמצעות כרטיס הנטען בסכום הגמלה המוענקת.

דוד רותם: מוצע לקבוע כי ההגבלה בקבלת כרטיס חיוב לא תחול לעניין כרטיס חיוב כאמור שהערך הכספי שנטען בו הוא של גמלה או תשלום אחר שאינם ניתנים לעיקול.

דוד רותם: מאחר שחוק הביטוח הלאומי אינו מאפשר עיקול של גמלה במשך 30 ימים מיום ששולמה באמצעות בנק או חברת הדואר, מוצע להבהיר ולקבוע כי כאשר חלה מניעה כאמור מלעקל תשלום במשך פרק זמן מסוים, אותה הוראה תחול גם על התשלום באמצעות כרטיס החיוב.

דוד רותם: כלומר, לא ניתן יהא לעקל את הגמלה ששולמה באמצעות כרטיס חיוב במשך 30 ימים כאמור, למעט לשם תשלום חוב מזונות.

דוד רותם: אין בתיקון המוצע כדי לאפשר עיקול של גמלה או תשלום שאין לעקלם לפי כל דין.

דוד רותם: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 34) שהונחה על שולחן הכנסת כללה הוראות שונות לתיקון החוק האמור.

דוד רותם: בשל הדחיפות בהארכת תוקף הוראת השעה פוצלו ההוראות בעניין זה והונחו על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: ועדת החוקה תוסיף ותדון בחלקה השני של הצעת החוק.

דוד רותם: אין להצעת החוק הזאת הסתייגויות.

דוד רותם: אני רוצה להודות לעורכת הדין נועה ברודסקי-לוי, שעסקה בחוק הזה, ולצוות הוועדה, ומבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה, חבר הכנסת רותם.

גאלב מג'אדלה: אתה יכול להישאר.

דוד רותם: מה תישאר?

דוד רותם: החוק הבא – יש לי עוד זמן.

דוד רותם: אני אציג אותו.

דוד רותם: בסדר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 87 בעד סעיפים 1–3 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

אמנון כהן: – – –

דוד רותם: היושב-ראש אמר לי להישאר – אני נשאר.

גאלב מג'אדלה: בעד – 7, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: החוק עבר בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: תוסיף את הקול של יושב-ראש הוועדה.

דוד רותם: תוסיף את הקול שלי גם בקריאה השלישית.

גאלב מג'אדלה: מוסיפים את הקול שלך לפרוטוקול.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 88 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 34), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 9, נגד ונמנעים – אין.

דוד רותם: עשרה – – – תוסיף אותי.

גאלב מג'אדלה: מוסיפים גם אותך.

דוד רותם: אז זה עשרה.

גאלב מג'אדלה: מוסיפים את חבר הכנסת דודו רותם, יושב-ראש הוועדה, בהיותו על הדוכן, לפרוטוקול.

גאלב מג'אדלה: [מס' כ/359; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 16224; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: עכשיו עוברים להצעת חוק הגברת האכיפה בשוק ההון – אישרנו אותו.

דוד רותם: לא, אמרת שאני אציג את חוק הנוער (טיפול והשגחה).

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: רק רגע, איזה מספר?

אמנון כהן: מה עכשיו?

אמנון כהן: מה אתה?

אמנון כהן: יש סדר.

גאלב מג'אדלה: הוא כבר על הדוכן, מה קרה?

דוד רותם: הוא אמר לי להישאר על הדוכן.

גאלב מג'אדלה: תתחשב באנשים.

גאלב מג'אדלה: איזה חוק זה?

גאלב מג'אדלה: איפה זה?

דוד רותם: חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון מס' 20).

קריאה: 39.

גאלב מג'אדלה: 39.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – –

אמנון כהן: – – – אדוני.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, בבקשה.

דוד רותם: – – אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון מס' 20), שעניינה הגנה על קטין מפני פרסומים מזיקים, שיזמו חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חבר הכנסת אופיר אקוניס, חבר הכנסת אילן גילאון, חבר הכנסת אלכס מילר וחברת הכנסת מירי רגב.

דוד רותם: הצעת החוק מטרתה להרחיב את ההגנה הניתנת לקטין מפני פרסומים העלולים להזיק לו בשני עניינים: הראשון – כאשר הקטין הוא עד במשפט פלילי וכאשר הוא עד או בעל-דין בהליך משפטי שיסודו בעבירות מין המפורטות בסעיף.

דוד רותם: כך, לדוגמה, לא יפורסם פרסום בעניין עדות של קטין שהיה עד לעבירת מין.

דוד רותם: השינוי השני הוא איסור פרסום עניינים בריאותיים, גופניים ונפשיים של קטין, למעט פרסום שגילויו אינו מהווה פגיעה של ממש בפרטיותו.

דוד רותם: כך, לדוגמה, הרטבה או סיוטים קשים שחווה ילד בעקבות תאונת דרכים שעבר, המתבררים במסגרת תביעת נזיקין, לא יוכלו להתפרסם.

דוד רותם: באופן זה יימנעו מהילד הקשיים הנוספים של חשיפת קשייו הנפשיים בציבור.

דוד רותם: להצעת החוק היתה הסתייגות שלי, שמטרתה לקבוע כי איסור פרסום פרטים על מצבו הבריאותי, הגופני או הנפשי של קטין לא יוגבל רק לפרסום במקרה שבו הפרטים מתבררים במסגרת הליך משפטי, אלא גם כאשר עדיין לא הוחל ההליך המשפטי.

דוד רותם: אני חשבתי שההסדר הזה ראוי מאחר שממילא הצעת החוק מאפשרת את הפרסום כאשר אין בו פגיעה של ממש בפרטיותו של הקטין.

דוד רותם: לבקשת מציעת החוק, חברת הכנסת לוי אבקסיס, אני מסיר את ההסתייגות שלי ולא אבקש להצביע עליה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: מצביעים על הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון מס' 20) בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 89 בעד סעיפים 1–2 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 11, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אמנון כהן, נא לא להפריע בהצבעה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 90 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון מס' 20), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 12, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון מס' 20), התשע"א–2011, אושר בקריאה שנייה ושלישית ונרשם בספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: עוברים – – –

אמנון כהן: שוק ההון, שוק ההון.

גאלב מג'אדלה: אתה מוכן להירגע?

משה גפני: הוא נרגע.

גאלב מג'אדלה: אני גם בשעה כזאת מסוגל להוציא אנשים.

גאלב מג'אדלה: אני לא אתחשב בזה שאתם נשארתם מאוחר.

גאלב מג'אדלה: אל תפריעו לגברת אבקסיס.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני כבוד היושב-ראש, תודה רבה, חברי הכנסת, אני באמת אנסה לעשות את זה מאוד מאוד – אני רוצה לעשות את זה מאוד מאוד קצר, כי צריך להגיד תודות להרבה אנשים.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כול, כמובן לצוות ועדת החוקה, חוק ומשפט, לדורית מנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, לכל מי שנגע בתחום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בראש ובראשונה אני רוצה להגיד תודה רבה גדולה לכבוד יושב-ראש ועדת החוקה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת כמה קשה היה לו להסיר את ההסתייגות, שאין לי ספק שהוא מאוד מאמין בה ורוצה להגן בצורה גורפת וגדולה יותר על הילדים והקטינים חסרי הישע.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם היתה מתקבלת ההסתייגות אני הייתי מבקשת להוריד את החוק הזה, כי יכול להיות שבאיזה אופן היינו אז חוסמים באמת פרסום מקרים שבהם יש לו ערך חברתי גדול מאוד, כאשר הוא לא מזיק.

אורלי לוי אבקסיס: קחו למשל את הסיפור של שחר גרינשפן – אם ההסתייגות הזאת היתה עוברת, יכול להיות שהיינו מאבדים פה את הערך של כל מה שיצא בעקבות אותה חשיפה.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שהיו מקרים נוספים שהיינו נדרשים להגיע כל פעם לבית-המשפט כדי לפרסם אותם, כמו לדוגמה – טוב, אני אעצור פה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה ליוזמים יחד אתי, ושוב, דודו, תודה, אני מעריכה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה לכל צוות הוועדה המדהימה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: ניפגש בפעם הבאה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חברת הכנסת אבקסיס.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/541; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 13077; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצעת חוק מס' 22, הצעת חוק הגברת האכיפה בשוק ההון (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: יבוא ויעלה יושב-ראש ועדת הכספים, כבוד הרב משה גפני.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הגברת האכיפה בשוק ההון (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית שמטרתה להגביר את סמכויות האכיפה הנתונות לממונה על שוק ההון.

משה גפני: הצעת החוק מתייחסת לשלושה חוקים אשר מצויים בסמכות הפיקוח של הממונה על שוק ההון: חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א–1981; חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה–2005; וחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ייעוץ, שיווק ומערכת סליקה פנסיוניים), התשס"ה–2005.

משה גפני: הצעת החוק מרחיבה את סמכויות הממונה על שוק ההון כך שיוענקו לו גם סמכויות פיקוח ובירור מינהלי, כפי שיפורט להלן.

משה גפני: הגברת הפיקוח והגברת האכיפה נועדו לאפשר לממונה על שוק ההון לפקח באופן יעיל על המבוטחים, על קופות הגמל ועל קרנות הפנסיה.

משה גפני: המטרה היא להגן על כספי המבוטחים והעמיתים ולאפשר שמירה יעילה יותר של כספיהם.

משה גפני: הסמכות הראשונה שמוצע להרחיבה היא סמכות החיפוש והתפיסה.

משה גפני: סמכות נוספת – מוצע לקבוע במפורש סמכותו של הממונה על שוק ההון.

משה גפני: סמכות שלישית שמוצע להרחיבה בהצעת החוק שבפניכם – –

דוד רותם: שכנעת אותנו.

משה גפני: – – היא הסמכות להטלת עיצומים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הסברתי את עיקרי הדברים.

גאלב מג'אדלה: טוב מאוד.

משה גפני: אני יכול – יש לי פה הסבר יותר מפורט – – –

גאלב מג'אדלה: כדרכך – יעיל.

משה גפני: יש לי פה הסבר יותר מפורט, אני יכול להכניס את ההסבר כולו לפרוטוקול?

גאלב מג'אדלה: מבחינתנו אין שום בעיה.

משה גפני: אפשר?

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: אני עובר להצבעה.

משה גפני: הממונה על שוק ההון, אדוני היושב-ראש, הוא אדם נחמד, אני חושב – פרופסור עודד שריג.

משה גפני: נכון, סגן השר יצחק כהן?

משה גפני: הצעת החוק הזאת היא חשובה.

משה גפני: אני, ברשותך, מכניס את כל הנאום לפרוטוקול.

משה גפני: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: זה חוק טוב, חשוב – – –

גאלב מג'אדלה: תודה להנהלה.

גאלב מג'אדלה: תודה להנהלה.

משה גפני: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגשים להצבעה.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הגברת האכיפה בשוק ההון (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011 – בבקשה.

גאלב מג'אדלה: כמובן, בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 91 בעד סעיפים 1–4 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: 14 בעד, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: שר האוצר מתבקש לעלות לדוכן להודות.

קריאות: – – –

דוד רותם: קריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: רגע, רגע, אדוני השר, אתה יכול לעלות עד שנצביע.

דוד רותם: הוא צריך להצביע, לא יהיה רוב לחוק.

גאלב מג'אדלה: לא, הוא פטור מהצבעה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק מובאת להצבעה בקריאה שלישית.

משה גפני: השר, תודה גם ליועצת המשפטית של הוועדה, היא עשתה את העבודה.

אמנון כהן: גם לחברי הוועדה.

משה גפני: עזוב את חברי הוועדה.

יואל חסון: בית-חרושת לחקיקה.

יואל חסון: הצבעה מס' 92 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגברת האכיפה בשוק ההון (תיקוני חקיקה), התשע"א–2011, נתקבל.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני אעשה את זה קצר.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: בעד – 15, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הגברת האכיפה בשוק ההון (תיקוני חקיקה) אושרה ותיכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, כבוד השר.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני, הנמלט מהאולם.

משה גפני: לא לא, אני פה, אני פה.

דוד רותם: בוא נאמר ככה, הוא גם מקבל משכורת – – –

יובל שטייניץ: בשעה טובה אנחנו מסיימים את החקיקה הזאת.

יובל שטייניץ: לשגית, היועצת המשפטית הנהדרת של הוועדה, שיושבת שם – ואני רוצה להודות לאגף לשוק ההון, ובראש ובראשונה לפרופסור עודד שריג, שקידמו את החוק הזה.

יובל שטייניץ: אני רוצה להגיד לעם ישראל: למדנו לקח מהמשבר.

יובל שטייניץ: בכל העולם למדו לקח, שצריך לשכלל, לחזק את הרגולציה בשוק ההון על חסכונות הציבור לטווח ארוך, על החיסכון הפנסיוני, על הגופים המוסדיים.

יובל שטייניץ: החוק הזה נותן כלים לממונה על שוק ההון באוצר ליצור אכיפה ולהדק רגולציה כמו שצריך, ולשפר את השליטה, את הבקרה, על איך הגופים המוסדיים מטפלים בחסכונות של עם ישראל.

יובל שטייניץ: ברכות לך עוד פעם, גפני, ברכות לך, שגית, ברכות לפרופסור עודד שריג.

יובל שטייניץ: מזל טוב.

יובל שטייניץ: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לשר האוצר.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/558; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 16214; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון – – –

קריאות: הצבענו.

אמנון כהן: הצבענו.

גאלב מג'אדלה: מה עוד?

אמנון כהן: הצבענו.

גאלב מג'אדלה: על החוק הבא.

גאלב מג'אדלה: למה אתה קופץ?

גאלב מג'אדלה: עוברים להצבעה על החוק הבא.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 40), התשע"א–2011 – יבוא ויעלה כבוד יושב-ראש והגנת הסביבה, חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: אתה אומר להצביע, עוד לא הצגתי.

גאלב מג'אדלה: עוברים.

גאלב מג'אדלה: עוברים.

גאלב מג'אדלה: עברית קלה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 40), התשע"א–2011, שיזמה הממשלה.

אמנון כהן: עניינה של הצעת חוק זו במניעת פגישה עם אסיר – עורך-דין מסוים – כאשר יש חשש כי מטרת הפגישה אינה לשם מתן שירות מקצועי ונועדה לקדם פעילותו של ארגון טרור.

אמנון כהן: בשנת 2005 החליטה הכנסת על הוספת סעיף 45א לפקודת בתי-הסוהר ולפיו אפשר למנוע או להפסיק את פגישותיו של אסיר עם עורך-דין מסוים בנסיבות שבהן יש חשד ממשי כי הפגישה עם אותו עורך-דין תאפשר ביצוע עבירה המסכנת את ביטחונו של אדם – –

משה גפני: חברי הכנסת אומרים שהם הבינו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אמנון כהן: – – ביטחון הציבור, ביטחון המדינה או את ביטחון בית-הסוהר, או שתאפשר ביצוע עבירה בבית-הסוהר הפוגעת פגיעה ממשית במשמעת בית-הסוהר ועלולה להביא לשיבוש חמור בסדרי בית-הסוהר וניהולו.

אמנון כהן: בהסדר עוגן סד זמנים מדורג המאפשר למנהל בית-הסוהר ולאחריו לנציב בית-הסוהר, בהסכמת פרקליט המחוז, לאפשר מניעת פגישה בין עורך-דין מסוים לאסיר.

אמנון כהן: בהסדר נקבע גם מנגנון שבו מתאפשר המשך מניעת הפגישה הכפופה לביקורת שיפוטית.

דוד רותם: העיקר שיש ביקורת שיפוטית.

גאלב מג'אדלה: למה להפריע?

גאלב מג'אדלה: למה להפריע?

יריב לוין: – – –

אמנון כהן: יש פה חקיקות שחייבים שייאמר בפרוטוקול של הכנסת, כי ייתכן שנגד החוקים יהיו כל מיני גופים שירצו – – –

יואל חסון: אתה יכול להעביר לפרוטוקול.

אמנון כהן: עוד ארבעה משפטים וזה נגמר.

אמנון כהן: כיום, שש שנים לאחר חקיקת ההסדר שבסעיף 45א לפקודה, הסתבר, על בסיס מידע, והערכות של שירות בתי-הסוהר ומערכת הביטחון, כי העילות למניעת הפגישה והתקופות המרביות למניעה אינן מאפשרות הלכה למעשה למנוע מפגשים אשר קיים חשש שהם משמשים לצורך תכנון עבירה ופגיעה בביטחון המדינה, בעיקר על דרך העברת מסרים בין אסירים או בינם לבין גורמים שונים מחוץ לבית-הסוהר.

אמנון כהן: בדיונים בוועדת הפנים והגנת הסביבה התגבש הצורך ליצור הסדר חדש ומאוזן, המאפשר מחד גיסא לשירות בתי-הסוהר לעמוד בסד הזמנים לגיבוש תמונה מודיעינית שתאפשר את מניעת הפגישה, מקום בו יש צורך, ומאידך תבטא את זכותו החוקתיות של האסיר להיפגש עם עורך-דינו.

אמנון כהן: ולכן, רבותי חברי הכנסת, השינוי העיקרי המוצע בהצעת החוק הוא הוספת עילה שלפיה במקום שבו מטרת הפגישה נועדה לקידום פעילות ארגון טרור, תתאפשר מניעת הפגישה של עורך-הדין המסוים עם לקוחו, באישור מנהל בית-הסוהר, לתקופה של 72 שעות.

אמנון כהן: בתום התקופה האמורה רשאי נציב בתי-הסוהר להורות על המשך מניעת הפגישה לתקופה נוספת, שלא תעלה על 24 שעות, ומטעמים שיירשמו.

אמנון כהן: לאחר תקופה זו רשאי הנציב, באישור פרקליט המחוז או המשנה לפרקליט המדינה, להאריך את התקופה בעשרה ימים.

אמנון כהן: לאחר תקופה זו רשאי בית-המשפט המחוזי להורות על הארכת התקופה לתקופות נוספות שלא יעלו על חצי שנה בכל פעם.

אמנון כהן: הוועדה קבעה כי אם יחליט בית-המשפט על הארכה זו, יתקיים מנגנון עיון חוזר לאחר שלושה חודשים.

אמנון כהן: הארכות אלו יתאפשרו עד לתקופה של שנה.

אמנון כהן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש את תמיכת הכנסת בהצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון כהן.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 40).

גאלב מג'אדלה: מצביעים בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אמנון כהן: אפשר להצביע ולהוסיף את הקול של יושב-ראש הוועדה?

אמנון כהן: הצבעה מס' 93 בעד סעיף 1 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, אני מוסיף את קולו של יושב-ראש הוועדה, שנמצא על הדוכן, חבר הכנסת אמנון כהן.

גאלב מג'אדלה: אם כך, 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 94 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 40), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, כולל יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אמנון כהן, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 40) עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון כהן.

גאלב מג'אדלה: [מס' 546; "דברי הכנסת", חוב' ח', עמ' 13953; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 20), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית – יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אמנון כהן.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 20), התשע"א–2011, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: הצעת חוק זו, שיזמה הממשלה, נועדה בעיקרה להתמודד עם בעיית השלכת פסולת, ופסולת בניין בפרט, בניגוד לדין.

אמנון כהן: חוק שמירת הניקיון, התשמ"ד–1984, קובע איסור השלכת פסולת, פסולת בניין או גרוטות רכב ברשות הרבים, וכן חובה לפנות פסולת מהסוגים המנויים בחוק לאתרים מורשים לפינוי ולסילוק פסולת.

אמנון כהן: לפי נתוני המשרד להגנת הסביבה, קיימת תופעה רחבה של השלכת פסולת, ופסולת בניין בפרט, בשטחים הפתוחים, בניגוד לדין.

אמנון כהן: פסולת אשר אינה מפונה כדין לאתרי הפסולת המורשים יוצרת מפגע סביבתי חמור.

אמנון כהן: הצעת החוק נועדה לסייע למשרד להגנת הסביבה להתמודד עם תופעה זו על-ידי החמרת הענישה בעבירות של השלכת פסולת ופסולת בניין וקביעת עונש חובה של חילוט כלי הרכב שממנו הושלכה פסולת הבניין במקרה של עבירה שנייה בתוך שלוש שנים.

אמנון כהן: כן מוצע להרחיב את סמכויות השר להגנת הסביבה למתן צו לשמירת הניקיון בכמה היבטים: הראשון, הרחבת המצבים שלהם ניתן לתת צו שמירת ניקיון, למקרים של פינוי פסולת, שלא בהתאם להוראות החוק והוצאת צו מניעתי; השני, הרחבת הגורמים שכלפיהם אפשר להוציא צו כאמור ומהות הצו שיהיה אפשר להוציא לכל גורם.

אמנון כהן: תיקון נוסף במסגרת החוק המוצע הוא להעביר את סמכות הערר על החלטת חשב המשרד להגנת הסביבה לעניין קביעת סכום היטל ההטמנה מבית-משפט השלום לבית-משפט לעניינים מינהליים.

אמנון כהן: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית מצאה ועדת הפנים והגנת הסביבה כי לעניין הוצאת צו שמירת הניקיון נגד גורמים אשר אינם משליכי הפסולת, כגון בעל נכס או מחזיק נכס שבו עומדת להתבצע פעולת השלכת פסולת, יש להגביל את אפשרות הוצאת הצו לאותם מקרים שבהם בעל הנכס או מחזיק הנכס לא נקט אמצעים סבירים למניעת השלכת הפסולת.

אמנון כהן: כן מצאה הוועדה כי עונש חובה של חילוט רכב שהושלכה ממנו פסולת ייקבע במקרה של ביצוע עבירה שנייה של השלכת פסולת בניין בתוך שלוש שנים מביצוע העבירה הראשונה, במקום הרשעה שנייה בעבירת השלכת פסולת בניין בתוך חמש שנים ממועד ההרשעה בעבירה הראשונה כפי שהוצע.

אמנון כהן: הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגות, ולכן אבקש את תמיכת הכנסת בהצעת החוק החשובה הזאת.

אמנון כהן: אפשר להצביע, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 20) בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אמנון כהן: תוסיף את קולי, אדוני.

אמנון כהן: בעד, בעד, חבר'ה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 95 בעד סעיפים 1–13 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–13 נתקבלו

גאלב מג'אדלה: בעד – 12, כולל יושב-ראש הוועדה, שנמצא על הדוכן.

גאלב מג'אדלה: נגד – אין, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 20) אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: בינתיים אני רוצה להודות לשר להגנת הסביבה, ליועצים המשפטיים שעזרו לנו להעביר את החוקים האלה, לגברת מירי פרנקל-שור, יישר כוח לעידו, שעושה עבודה מסורה ונאמנה.

אמנון כהן: עידו, תודה רבה שאתה עושה עבודה מצוינת בוועדה, אני מנצל את הזכות תוך כדי הצבעה.

גאלב מג'אדלה: עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 96 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 20), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 14, כולל יושב-ראש הוועדה, שנמצא על הדוכן, נגד – אין, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 20) אושר בקריאה שנייה ושלישית וייכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תודה ליושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: נא לרדת מהדוכן – העירו לי מהמזכירות, בג"ץ יפסול אותו.

אמנון כהן: סעיף 38.

גאלב מג'אדלה: לא, אסור לי, העירו לי במזכירות.

גאלב מג'אדלה: הם אמרו לי, מי שילך לבג"ץ, בג"ץ יפסול את זה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, מי שילך לבג"ץ, בג"ץ יזרוק אותו מכל המדרגות.

אמנון כהן: אפשר אדוני?

אמנון כהן: נאום אחרון של המושב.

אמנון כהן: סעיף 38 – – –

גאלב מג'אדלה: תעביר את זה לפרוטוקול.

אמנון כהן: לא, זה לא.

אמנון כהן: [מס' מ/552; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 15756; נספחות.

אמנון כהן: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 185), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: יעלה ויבוא ויציג את הצעת החוק כבוד יושב-ראש ועדת הכספים, הרב משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

גאלב מג'אדלה: על לא דבר.

גאלב מג'אדלה: אתה יכול להעביר לפרוטוקול.

משה גפני: לא, מה פתאום.

משה גפני: אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 185), התשע"א–2011.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית שמטרתה להסדיר את נושא המיסוי על הלוואות שניתנות בידי מעביד לעובד או במסגרת יחסים מיוחדים.

משה גפני: סעיף 3(ט) לפקודת מס הכנסה, הסעיף הקיים, קובע שאדם שקיבל הלוואה בלי ריבית, יראו אותו כאילו קיבל את הריבית כהכנסת עבודה אם ההלוואה ניתנה ממעביד לעובד.

משה גפני: סעיף 3(י) לפקודה, הסעיף הקיים, קובע את אותו הכלל ביחס להלוואה שנתן חבר בני-אדם.

משה גפני: ההנחה היא שאם אדם נותן הלוואה ללא ריבית, מתקיימים יחסים מיוחדים בין נותן ההלוואה למקבל ההלוואה, ולכן, לפי החקיקה הקיימת, יש למסות את הריבית שהיתה אמורה להשתלם בעד ההלוואה.

משה גפני: שיעור הריבית שיש למסות קבוע בתקנות, ותיכף אתייחס גם לעניין זה.

משה גפני: נוסף על כך, בחקיקה הקיימת קבוע כלל בסעיף 85א לפקודה ביחס למיסוי של הלוואות בין-לאומיות.

משה גפני: משום מה נוצר מצב שבו נוסח סעיף 85א שונה מהנוסח של סעיפים 3(ט) ו-3(י), ועקב כך נוצר חוסר אחידות בחקיקה ביחס למיסוי הלוואות מקומיות לעומת הלוואה בין-לאומית.

משה גפני: הצעת חוק זו נועדה ליצור הסדרה ואחידות ולקבוע מבחנים ברורים המגדירים מהם יחסים מיוחדים שבגינם אפשר למסות את הריבית.

משה גפני: הצעת החוק למעשה מיטיבה, במובן הזה, שהיא יוצרת אחידות וודאות.

דוד רותם: – – –

משה גפני: אני אסביר לך באריכות, יש לי את כל הזמן שבעולם, אפשר עד שבת.

משה גפני: אבל לפני שאני מסביר, אני רוצה להגיד קטע, חבר הכנסת רותם, יושב-ראש ועדת החוקה – – –

גאלב מג'אדלה: לא עד שבת, עד כניסת השבת.

משה גפני: עד כניסת השבת הכוונה.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, שלא יטעו לחשוב אחרת.

גאלב מג'אדלה: נא לדייק.

משה גפני: אני מדייק.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת רותם.

משה גפני: אני במהלך הדיונים, גם בתקנות וגם בחוק, חששתי שיש פגיעה בגמ"חים.

משה גפני: הרי יכול להיות שחברה עושה גמ"ח לעובדים, גמ"ח כדת וכדין והיא נותנת הלוואות, שזה הלוואות בכלל בלי ריבית.

משה גפני: אמרה טלי דותן – היא אמרה בוועדה היום, כשאישרנו את הצעת החוק, שזה לא פוגע בגמ"חים.

משה גפני: חברה יכולה לעשות גמ"ח, שזה לא למטרת רווח, זה רק כדי לסייע לעובדים במצוקה ובכלל לפי הקריטריונים.

משה גפני: לא על זה חל החוק – היה באחד העיתונים שכאילו זה יפגע בגמ"חים.

משה גפני: זה לא יפגע בגמ"חים.

משה גפני: אני אישרתי את החוק הזה רק לאחר שווידאתי את העניין הזה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הריבית שיש למסות לפי הצעת החוק, קבועה בתקנות.

משה גפני: עד היום נקבע בתקנות שיעור ריבית גבוה של כ-7.25%.

משה גפני: עתה, במקביל לאישורה של הצעת החוק אישרה הוועדה היום, הוועדה בבוקר אישרה תיקון לתקנות הריבית כך שייקבע בהן מנגנון דינמי, שיאמץ את הריבית הממוצעת שיפרסם בנק ישראל לעניין הלוואות בנקאיות.

משה גפני: ריבית זאת עומדת כיום על 5.24%, פחות כמעט ב-2% או יותר מ-2% מאשר היה עד היום.

משה גפני: כך קבענו הטבה נוספת לעניין שיעור הריבית.

משה גפני: לגבי הלוואות קטנות בשיעור של עד 7,000 שקלים, הותרנו שיעור ריבית היסטורי נמוך של עליית המדד בלבד, וזאת על מנת להקל על נוטלי ההלוואות בשיעור נמוך ממעבידיהם.

משה גפני: הצעת החוק הזאת מיטיבה עם – – –

דוד רותם: איך הבטחתך שעל מעסיק לא חלה הריבית הזאת?

משה גפני: לא חלה ריבית.

משה גפני: יש הודעה – בחוק הקיים, בלי הצעת החוק הזאת, גמ"ח מותר על-פי החוק הזה.

משה גפני: החברה יכולה לעשות את זה.

משה גפני: הודיעה הממשלה היום בוועדת הכספים, פעם, פעמיים ושלוש – –

גאלב מג'אדלה: בלי התיקון.

משה גפני: – – לשאלתי ולשאלת היועצת המשפטית של הוועדה ושל חברי הוועדה פעם נוספת, היא הודיעה באופן חד-משמעי שזה לא פוגע בנושא של הגמ"חים.

משה גפני: הלוואי שנפתור את הבעיה של הגמ"חים בדיונים נוספים שאנחנו מקיימים.

משה גפני: בנושא הזה זה נפתר, ולכן, חבר הכנסת רותם, אתה יכול בלב שקט להצביע בעד החוק הזה.

משה גפני: הוא רק מיטיב עם העובדים.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על הסבלנות.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגש להצבעה בקריאה שנייה על הצעת החוק לתיקון פקודת מס ההכנסה (מס' 185), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 97 בעד סעיפים 1–4 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 17, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

משה גפני: אתה לא שואל אותי?

גאלב מג'אדלה: לא, אני מדבר לפרוטוקול.

גאלב מג'אדלה: אני אתך כבר לא מדבר.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: אני אתך מדבר רק בוועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 98 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס ההכנסה (מס' 185), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 17, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: עוברים להצעת החוק ההתגוננות הישראלית (תיקון מס' 16), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אורי מקלב, סגן יושב-ראש הכנסת.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אורי מקלב: רוברט אילטוב יציג.

גאלב מג'אדלה: בסדר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדלגים על הצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/610).

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצעת חוק נציב תלונות הציבור על השופטים (תיקון מס' 2), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק שר המשפטים יעקב נאמן.

גאלב מג'אדלה: במקומו – השר לנדאו, בבקשה.

זאב אלקין: חזרנו מוועדת הכלכלה עם הסעיף שעצרנו.

זאב אלקין: יש חוק שעצרנו באמצע.

גאלב מג'אדלה: בסדר, אחריו.

זאב אלקין: יש חוק שההצבעה באמצע, ירדנו למטה.

גאלב מג'אדלה: בסדר, הוא מציג לקריאה ראשונה ואנחנו חוזרים.

זאב אלקין: זה דיון.

גאלב מג'אדלה: זה דיון?

זאב אלקין: זה קריאה ראשונה.

זבולון אורלב: אין דיון, אף אחד לא נרשם.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא נרשם, אני לא רואה שנרשמו אנשים.

גאלב מג'אדלה: הרשימה סגורה.

גאלב מג'אדלה: אני לא ראיתי נרשמים אצלי.

מיכאל בן-ארי: אני פה ואני נרשמתי לדבר.

גאלב מג'אדלה: אני לא ראיתי נרשמים אצלי.

גאלב מג'אדלה: כבוד השר, בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מוצע לקבוע שינויים בחוק נציב תלונות הציבור על שופטים, לאור הניסיון שנצבר מאז החלה הנציבות לפעול.

עוזי לנדאו: בין השינויים המוצעים: הקניית סמכות לנציבות לברר גם תלונה על שופט בקצבה הממלא תפקיד מעין-שיפוטי וגם תלונה על התנהגות שופט בתקופה שקדמה למינויו; הגדרת המונח "התנהגות שופט" והרחבתו; קביעת חובת סודיות על הנציב ועובדי הנציבות; הקניית סמכות לנציב להחליט בדבר פרסומה של תלונה במידה שיש לכך חשיבות ציבורית; הקניית סמכות לנציב לפתוח מיוזמתו בבירור; קביעה כי חומר שיתקבל והוכן בנציבות יוכל לשמש ראיה בהליך משמעתי; קביעה כי פרסום שנעשה על-ידי הנציב בתוקף תפקידו ייחשב פרסום מותר לפי חוק איסור לשון הרע, וכן, כאשר לא ניתן לקבוע שהתלונה מוצדקת, יוכל הנציב לקבוע כי היא מוצתה.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגש להצבעה.

גאלב מג'אדלה: חוק נציב תלונות הציבור על השופטים (תיקון מס' 2), התשע"א–2011.

אריה אלדד: יש רשימה של אנשים שנרשמו לדיבור.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: מוותר.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: דב חנין – איננו.

גאלב מג'אדלה: ישראל אייכלר – לא נמצא.

גאלב מג'אדלה: יעקב כץ – לא נמצא.

גאלב מג'אדלה: מיכאל בן-ארי, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אחריו – ג'מאל זחאלקה.

גאלב מג'אדלה: אחריו – פרופסור אריה אלדד.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

משה גפני: נראה לך שמישהו שומע?

מיכאל בן-ארי: מי שלא רוצה להקשיב יכול ללכת לישון.

גאלב מג'אדלה: שלוש דקות לרשותך, חבר הכנסת בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מה קרה לכם?

מיכאל בן-ארי: יוצאים פה לחופשה כל כך גדולה עכשיו, 80 יום תוכלו לישון.

אברהם מיכאלי: איזה חופשה, מה חופשה?

מיכאל בן-ארי: "פוגרום" קוראים לזה פה.

מיכאל בן-ארי: "פוגרום" קוראים לזה פה, למה חברי הכנסת עכשיו מנוטרלים 80 יום מלהגיש שאילתות, מלהגיש הצעות לסדר, דיונים מהירים.

מיכאל בן-ארי: אז לפחות ברגע האחרון נוכל גם כן לומר משהו.

מיכאל בן-ארי: אז קצת דמוקרטיה, רבותי, לא יזיק.

ציון פיניאן: מחר בתקשורת יגידו רק את מה שאמרת עכשיו.

מיכאל בן-ארי: קצת דמוקרטיה.

מיכאל בן-ארי: לא, מה שיגידו בתקשורת זה – אני קורא לזה לא "פגרה" אלא "פוגרום" כי אני לא יכול לשרת את הציבור שלי, אני לא יכול להזמין דיון מהיר, אני לא יכול לעשות הצעה לסדר, אני לא יכול לעשות כלום במשך 80 יום.

מיכאל בן-ארי: חופשה שלושה שבועות – לפחות שדיונים מהירים ייתנו לנו לעשות.

ציון פיניאן: תבוא בפגרה לוועדת הכספים.

מיכאל בן-ארי: לא נותנים לנו לעשות שום דבר, לא נותנים לנו לשרת את הציבור חודשים בשנה.

מיכאל בן-ארי: אני מביע פה את המחאה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לדבר על החוק הזה, באופן מיוחד אני רוצה לדבר על החוק הזה של נציב תלונות הציבור על שופטים.

מיכאל בן-ארי: ישנה כאן אווירה, שהולכת וצוברת תאוצה במדינת ישראל, כאילו השופטים גדלו על איזה פנתיאון והם לא נתונים חס ושלום לשום ביקורת.

מיכאל בן-ארי: הם יכולים לעשות ככל העולה על רוחם, כיוון שהם נכנסו לשם.

מיכאל בן-ארי: זה דבר בפני עצמו, אבל יש לנו דבר הרבה יותר חמור, וזה עצם העובדה שהמועדון הסגור הזה הוא זה שממנה את עצמו, הוא זה שמעורב במינוי של השופטים.

מיכאל בן-ארי: כאשר אני מניח על שולחן הכנסת חוק להגדלת מספר השופטים בבית-המשפט העליון ל-18 שופטים, ישנה התנגדות של בית-המשפט, כשלצערי הממשלה הלכה אחר הדבר הזה ומונעת.

מיכאל בן-ארי: לאחר מכן יבואו ויטענו: יש לנו עומס של תיקים.

מיכאל בן-ארי: למה הגברת בייניש מסרבת להרחיב את השורות של בית-המשפט העליון?

מיכאל בן-ארי: התשובה לכך מאוד ברורה: הרבה יותר קל לשלוט ב-14 שופטים.

מיכאל בן-ארי: 18 שופטים – זה הופך להיות יותר בעייתי, זה הופך להיות קצת בעייתי, זה הופך להיות יותר מדי פלורליסטי.

מיכאל בן-ארי: לכן אני מברך על העניין הזה של נציב תלונות הציבור על שופטים.

מיכאל בן-ארי: שופטים הם לא מורמים מעם.

מיכאל בן-ארי: יש להם היכולת לשפוט, אבל כמו שכל אחד מאתנו צריך לתת דין-וחשבון ויש עליו ביקורת בכל דבר, בכל עניין ובכל שעה, גם שופטים צריכים לדעת שההתנהלות שלהם, שהסגנון שלהם, שהאכיפה שלהם היא לא בררנית, היא לא נובעת מתוך השקפות עולם אלא מתוך דין צדק.

מיכאל בן-ארי: לכן החוק הזה חשוב.

מיכאל בן-ארי: לחוק הזה יש לצרף חוק שהנחתי על שולחן הכנסת ונעלה אותו בתחילת המושב הבא, חוק מבקר הפרקליטות.

מיכאל בן-ארי: שהפרקליטות גם היא תדע לנהוג בצורה הגונה וישרה ולא בצורה של איפה ואיפה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת פרופסור אריה אלדד, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: שלוש דקות לרשותך.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

קריאות: – – –

גאלב מג'אדלה: נא לא להפריע.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, החוק ראוי, וראוי לתמוך בו, דווקא מכיוון שנבעו סדקים, מוצדקים למדי, בתחושה שהשופטים הם נעלים מכל ביקורת.

אריה אלדד: בימים אלה ממש נפתחה חקירה פלילית נגד שופט עליון במדינת ישראל; בימים אלה, היום הזה ממש, הונחו על שולחן הכנסת עדכוני פסיקה לחברי הכנסת, ובהם ציטוטים נרחבים מפסיקה שקוממה את כל הציבור במדינת ישראל, שבה קבע בית-המשפט העליון כי מוסטפא דיראני יכול לתבוע במדינת ישראל פיצויים; בימים אלה ממש החליט בית-המשפט העליון להחריב יישוב שלם בארץ-ישראל.

אריה אלדד: ראוי שהשופטים ידעו שגם הם נתונים לביקורת.

אריה אלדד: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגש להצבעה בקריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 99 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים (תיקון מס' 2), התשע"א–2011, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 16, נגד – 1, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים (תיקון מס' 2), התשע"א–2011, אושרה בקריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/511; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ב, עמ' 10589; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: חוזרים לסעיף 19.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה, אשר חזר.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, הצעת חוק שביעית היום מטעם ועדת הכלכלה לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: מורגש, מורגש.

ועדת הכלכלה): מורגש?

גאלב מג'אדלה: מורגש.

ועדת הכלכלה): וכל הצעה זו הצעה.

גאלב מג'אדלה: זה לא סתם הצעות.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת החוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק נועדה לשפר את טיב התוצרת החקלאית מהצומח, דהיינו פירות וירקות טריים, המשווקת לצרכן, באמצעות קביעת אמות מידה מחמירות יותר בכל הקשור לגידולם ולשיווקם.

ועדת הכלכלה): אציין כי ההוראות לפי החוק המוצע יחולו על תוצרת חקלאית טרייה, שטרם עברה תהליכי עיבוד, לרבות שטיפה וחיתוך לשם מאכל, ללא טיפול נוסף, ולמעט פעולות הבשלה מלאכותית וחיתוך בבית-אריזה.

ועדת הכלכלה): החוק המוצע כולל ארבעה הסדרים עיקריים: 1.

ועדת הכלכלה): קביעת אמות מידה מינימליות מחייבות לגידול ולשיווק פירות וירקות.

ועדת הכלכלה): בהתאם למוצע, שר החקלאות ופיתוח הכפר יהיה מוסמך לקבוע בתקנות נוהל בסיסי, בין היתר לעניין איכות ובטיחות.

ועדת הכלכלה): הנוהל הבסיסי יחול על כלל המגדלים והמשווקים, וייאסר עליהם לפעול בניגוד לתנאיו.

ועדת הכלכלה): כלומר, לראשונה בישראל ייקבע סטנדרט מינימלי מחייב לעניין גידול ושיווק פירות וירקות בישראל, הגבוה מזה הקיים היום, כך שגם הצרכנים בארץ יוכלו ליהנות מתוצרת חקלאית ברמה גבוהה, בדומה לתוצרת הישראלית המיוצאת לחו"ל.

שי חרמש: אם זה יימשך ככה, עוד מעט לא תהיה תוצרת חקלאית בכלל בישראל.

שי חרמש: לא תהיה בעיה.

קריאות: – – –

ועדת הכלכלה): מדברים.

ועדת הכלכלה): אני לא מדבר כשאחרים מדברים.

ועדת הכלכלה): 2.

ועדת הכלכלה): סיווג התוצרת החקלאית לפי טיב ואיכות, במטרה להביא לשקיפות מלאה כלפי הצרכן.

ועדת הכלכלה): בהתאם לכך, השר יהיה רשאי לקבוע בתקנות נוהל משופר – אחד או יותר – לעניין תוצרת חקלאית, נוסף על הנוהל הבסיסי.

ועדת הכלכלה): הנוהל המשופר יחייב רק מגדלים ומשווקים שיבחרו בכך, ויכלול אמות מידה מחמירות יותר לגבי הליכים מיוחדים הנעשים בעת גידול פירות וירקות, דוגמת הדברה ביולוגית.

ועדת הכלכלה): תוצרת חקלאית שתעמוד באמות המידה המחמירות כאמור תסומן בסמל מיוחד, סמל נוהל משופר, כדי לאפשר לצרכן לבחור אם להשקיע את כספו בפירות וירקות באיכות גבוהה יותר, או להסתפק בתוצרת העומדת בסטנדרט הבסיסי.

ועדת הכלכלה): השימוש בסמל כאמור יהיה טעון היתר מאת משרד החקלאות ופיתוח הכפר, כפוף לתנאים כמפורט בהצעת החוק, ויאפשר למגדלים למתג את התוצרת החקלאית העומדת בסטנדרטים מחמירים של איכות ובטיחות.

ועדת הכלכלה): 3.

ועדת הכלכלה): בקרה – כדי להבטיח כי תוצרת חקלאית המסומנת בסמל נוהל משופר אכן עומדת באותם סטנדרטים מחמירים, מוצע לקבוע כי מי שקיבל היתר לשימוש בסמל נוהל משופר יחויב להתקשר עם גוף בקרה, שיקבל אישור לכך ממשרד החקלאות ופיתוח הכפר.

ועדת הכלכלה): גוף הבקרה יבצע בקרה אצל בעל היתר לשימוש בסמל נוהל משופר במטרה לוודא כי גידול ושיווק הפירות והירקות על-ידיו עומדים בתנאי הנוהל המשופר, ויהיה רשאי לנקוט לשם כך את האמצעים הנדרשים, כפי שייקבע בתקנות.

ועדת הכלכלה): כמו כן, סימון תוצרת בסמל נוהל משופר כאמור תהיה מותנית בסימון התוצרת גם בסמל גוף הבקרה.

ועדת הכלכלה): 4.

ועדת הכלכלה): פיקוח ואכיפה – בהתאם לחוק המוצע, שר החקלאות ופיתוח הכפר יהיה רשאי להסמיך מפקחים מעובדי המדינה כדי לפקח על ביצוע ההוראות לפי החוק.

ועדת הכלכלה): מאחר שאמות המידה לפי החוק המוצע יתייחסו גם להיבטים שאינם בתחום מומחיותו של משרד החקלאות ופיתוח הכפר, למשל לעניין שאריות חומרי הדברה, המצוי בתחום סמכויותיו של משרד הבריאות, מוצע לאפשר גם הסמכת מפקחים שאינם עובדי משרד החקלאות ופיתוח הכפר, ובכלל זה מעובדי משרד הבריאות.

ועדת הכלכלה): הסמכה כאמור תהיה בהסכמת השר שאותו עובד נמנה עם עובדי משרדו.

ועדת הכלכלה): נוסף על כך מוצע לקבוע עונשין על הפרת כמה הוראות בחוק המוצע.

ועדת הכלכלה): בדיוני ועדת הכלכלה בהצעת החוק התעורר חשש כי יישום החוק המוצע יביא לעלייה משמעותית במחירי הפירות והירקות, עקב העלויות הנוספות שיושתו על החקלאים.

ועדת הכלכלה): בעקבות זאת, ולפי בקשתי, הציג משרד החקלאות ופיתוח הכפר חוות דעת כלכלית מקיפה לגבי השפעותיה הצפויות של הצעת החוק על המחירים לצרכן, שקבעה כי המחיר הממוצע לא ישתנה באופן מהותי לאחר קבלת החוק.

ועדת הכלכלה): חשש נוסף שהעלו נציגי המגדלים בוועדה היה כי הוראות החוק המוצע יטילו עליהם נטל כלכלי כבד מדי, בעיקר בשל ההשקעה שתידרש מהם לצורך שיפור התשתיות הקיימות במשקיהם.

ועדת הכלכלה): בעקבות זאת הודיע מנכ"ל משרד החקלאות ופיתוח הכפר, על דעת שרת החקלאות ופיתוח הכפר אורית נוקד, ובתיאום עם משרד האוצר, כי במסגרת מדיניות ההשקעות של משרד החקלאות ופיתוח הכפר בשנים 2011–2014, במסגרת מינהלת ההשקעות של המשרד, יופנו משאבים לתמיכה בחקלאים המייצרים פירות וירקות לשיווק בארץ, כדי שיעמדו בדרישות שייקבעו מכוח החוק המוצע.

ועדת הכלכלה): נוסף על כך מסר המנכ"ל כי יישומו של החוק המוצע, המותנה, כפי שציינתי, בהתקנת תקנות, תיעשה בשים לב להיערכות המגדלים, כדי שלא לגזור עליהם גזירה שלא יוכלו לעמוד בה.

ועדת הכלכלה): יצוין כי התקנות מכוח החוק המוצע, לעניין קביעת הנוהל הבסיסי והנוהל המשופר, טעונות אישור של ועדת הכלכלה.

ועדת הכלכלה): לכשיובאו התקנות לאישורה תביא גם הוועדה בחשבון, בין יתר השיקולים, את היערכות המגדלים ליישומן.

ועדת הכלכלה): חברי הכנסת, החוק המוצע הוא חוק צרכני ממדרגה ראשונה, שיביא, כך אנו מקווים, לשיפור של ממש באיכות ובבטיחות של התוצרת החקלאית מהצומח המשווקת בישראל ובמודעות הצרכנים לרמת הפירות והירקות שהם צורכים.

ועדת הכלכלה): להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני אבקש מכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): לא לפני, אדוני היושב-ראש, שאמר – מי שלא מודה לאנשים לא מודה גם לאלוקים – –

גאלב מג'אדלה: נכון.

ועדת הכלכלה): – – לא לפני שאודה לצוות ועדת הכלכלה.

רחל אדטו: אמר לך היושב-ראש שזה כולל את כל הפעמים.

ועדת הכלכלה): לא, הנה, הפעם אני מודה למישהו שלא הודיתי לו קודם.

גאלב מג'אדלה: לא.

גאלב מג'אדלה: חייבים להודות אישית, בכל פעם, לאנשים שעסקו במלאכה.

רחל אדטו: לא, היושב-ראש סיכם אתו על כל הפעמים.

גאלב מג'אדלה: איזה יושב-ראש מהם?

רחל אדטו: היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: כרגע היושב-ראש הוא שנמצא כאן.

ועדת הכלכלה): נכון.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ועדת הכלכלה): והוא הסמכות.

ועדת הכלכלה): אני רוצה להודות לעורך-דין איתי עצמון, שעבד על החוק הזה ועל החוק של מסילות הברזל, ושמו נשכח מהתודות בסעיף הקודם, וכמובן למנהלת הוועדה, הגברת לאה ורון, ליועצת המשפטית, הגברת עורכת-הדין אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת, ולעוזרי הנאמנים, ואנחנו ניפגש פה, יש לנו לפחות עוד ארבע הצעות חוק.

ועדת הכלכלה): נא להצביע בעד.

ועדת הכלכלה): בבקשה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 100 בעד סעיפים 1–27 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–27 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 20, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: עוברים להצביע בקריאה שלישית על הצעת החוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 101 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 20, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, התשע"א–2011, אושרה בקריאה שנייה ושלישית ותיכלל בספר החוקים של המדינה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [מס' מ/537; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 12223; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: חוזרים לסדר-היום, להצעת חוק מס' 26, הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת רוברט אילטוב, במקום חבר הכנסת שאול מופז.

גאלב מג'אדלה: נכון?

רוברט אילטוב: כן.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

רוברט אילטוב: בראשית דברי אני רוצה להודות לכל צוות הוועדה, כך שלא נשכח אותם, גם אם לא אני הכנתי את הצעת החוק – אין ספק שנעשתה פה עבודה רבה מאוד.

רוברט אילטוב: הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התשע"א–2011.

רוברט אילטוב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התשע"א–2011.

רוברט אילטוב: הצעת החוק היא חלק מהצעת החוק הממשלתית שהוגשה בעקבות הלקחים שהופקו מהתמודדויות העורף בשנים האחרונות.

רוברט אילטוב: מאחר שהצעת החוק שהגישה הממשלה כוללת נושאים רבים, חלקם מורכבים, החליטה ועדת החוץ והביטחון להביא אותה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית פרקים-פרקים.

רוברט אילטוב: בחודש מרס האחרון אישרה הכנסת את חלקה הראשון, וכעת אני מתכבד להציג בפניכם את החלק השני, הכולל מספר נושאים.

רוברט אילטוב: נושא ראשון הוא חברי הג"א וסמכויותיהם.

רוברט אילטוב: בהצעת החוק בנוסחה המקורי דובר בכך שהג"א יורכב אך ורק מחיילים.

רוברט אילטוב: בעקבות דיוני הוועדה נשקל הנושא מחדש והוחלט שאפשר לאפשר להג"א להסתייע גם במתנדבים.

רוברט אילטוב: לפיכך נקבע גם כי משעה שהתנדבו, יחולו על המתנדבים גם חוקי השיקום.

רוברט אילטוב: יחד עם זאת החליטה הוועדה שלא להעניק למתנדבים את הסמכויות המוקנות לחברי הג"א, שכן סמכויות אלה כוללות כניסה למקומות ושימוש בכוח, שמן הראוי שיינתנו רק למי שיכול לתת את הדין על שימוש בהם.

רוברט אילטוב: גם לגבי סמכויות הניתנות לחיילים חברי הג"א נהגה הוועדה בזהירות וקבעה סייגים לשימוש בהן, שיוכלו להבטיח את הפעילות הסדירה של הג"א למען הצלת נפש ורכוש, בפגיעה מזערית ככל האפשר בקניינם ובפרטיותם של אזרחים.

רוברט אילטוב: נושא שני שמוצע בהצעת החוק להסדיר הוא מעמדם של ארגוני העזר, חבריהם וסמכויותיהם.

רוברט אילטוב: לפי ההצעה יוכרו שלושה גופים כארגוני עזר סטטוטוריים: מגן-דוד-אדום, שירותי כבאות, וממוני חומרים מסוכנים במשרד להגנת הסביבה.

רוברט אילטוב: נוסף על כך יוכל שר הביטחון להכריז על גופי הצלה נוספים כארגוני עזר, בהתאם לאמות מידה שיקבע.

רוברט אילטוב: על חברי ארגוני העזר והמתנדבים בהם יחולו חוקי השיקום ותינתן להם הגנה מפני תביעות בכל הקשור למעשים שעשו בהוראת הג"א.

רוברט אילטוב: נושא נוסף המוסדר בהצעת החוק הוא תחולת פרק המקלטים על המדינה.

רוברט אילטוב: בהצעת החוק הוצע להסמיך את שר הביטחון לפטור מתקנים ביטחוניים מחובת הקמת מקלטים.

רוברט אילטוב: חברי הוועדה סברו כי מן הראוי שמערכת הביטחון, המחייבת את שאר הגורמים במדינה, חברות ויחידים, להתקין מקלטים, תהיה חייבת בכך גם בעצמה, ועל כן לא קיבלה את הצעתה הגורפת של הממשלה.

רוברט אילטוב: תחת זאת קבעה הוועדה כי השר יכול לקבוע לגבי בסיסי צה"ל בלבד, כי משיקולים מבצעיים לא יהיה בהם מקלט כלל, או שיותקנו בהם אמצעי מיגון אחרים.

רוברט אילטוב: עוד מוצע לגבי תחולת פרק המקלטים על המדינה להסמיך את הג"א לקבוע כי מקומות מסוימים שבבעלות המדינה או מוסדות ממוסדותיה יוכלו לשמש מחסה ציבורי.

רוברט אילטוב: תיקונים נוספים שנעשו בהצעת החוק הם שיפור מנגנון הפיצויים ודמי השימוש המשולמים למי שרכושו ניטל ממנו לצורכי התגוננות אזרחית וחידוד ההוראות בדבר הנסיבות שבהן רשאי חבר הג"א להורות לאדם להסיע נפגעים ברכבו בשעת התקפה.

רוברט אילטוב: כאמור, ועדת החוץ והביטחון תמשיך לדון בחלקים שנותרו בהצעת החוק, הכוללים סוגיות כבדות משקל, ובהן הדואליות המאפיינת את פיקוד העורף בכובעו כהג"א ותפקידן של הרשויות המקומיות בתחום ההתגוננות האזרחית.

רוברט אילטוב: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות.

רוברט אילטוב: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

רוברט אילטוב: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת אילטוב.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התשע"א–2011, בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 102 בעד סעיפים 1–11 – 17 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–11 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 17, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה – – –

אברהם מיכאלי: יש נמנע אחד.

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 17, נגד – אין, נמנע אחד.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 103 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – 2 חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 16, נגד – אין, שני נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/615).

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 67) (ביטול קובלנה), התשע"א–2011, קריאה ראשונה – יציג את הצעת החוק השר לנדאו.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: במקום שר המשפטים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מציג את הדברים כפי שמסר לי השר נאמן.

עוזי לנדאו: אני מתכבד להביא בפניכם הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 67) (ביטול קובלנה), התשע"א–2011, מטעם ממשלת ישראל.

עוזי לנדאו: הצעת החוק מבקשת לבטל אפשרות, הקיימת היום בחוק, לפתוח בהליך פלילי כנגד אזרח על-ידי אזרח אחר ללא התערבות המשטרה ורשויות התביעה.

עוזי לנדאו: הצעת החוק מיישמת המלצת הוועדה המייעצת לעניין סדר הדין הפלילי, בראשות כבוד השופט בדימוס אליהו מצא, לבטל את מוסד הקובלנה בישראל.

עוזי לנדאו: הוועדה, שחבריה היו נציגי גופי תביעה ואכיפת החוק, נציגי הסניגוריה הציבורית, נציגי האקדמיה, נציגי משרד המשפטים ושופטים, קבעה כי הקובלנה מהווה חריג לתפיסת היסוד בדין החל בישראל, שלפיה אכיפת הדין הפלילי היא בסמכות ובאחריות של המדינה.

עוזי לנדאו: תפיסת יסוד זו נועדה להבטיח אחידות באכיפת הדין, מניעת התנכלויות וניהול מקצועי ומיומן של ההליך הפלילי.

עוזי לנדאו: עוד סברה הוועדה כי מתן האפשרות בידי אדם פרטי להעמיד אדם אחר בסיכון של הרשעה פלילית, שתוצאותיה עלולות לשלול מהנאשם חירויות יסוד, עולה כדי פגיעה בזכות להליך הוגן, שכן הליך של קובלנה פלילית, בשונה מהגשת כתב-אישום על-ידי המדינה, איננו מותנה בכך שקודם להאשמת אזרח בביצוע עבירה פלילית תתקיים חקירה, ייאספו ראיות מספיקות, ואלה יועמדו לעיונו של הנאשם.

עוזי לנדאו: ביטולה של הקובלנה הפלילית כמוצע אינו מותיר אזרח ללא אמצעים מתאימים להתגונן מפני הפגיעה שבוצעה בו.

עוזי לנדאו: ראשית, קיימת בפניו האפשרות לנקוט הליך אזרחי, שבו סיכויי ההצלחה לנפגע לשכנע את בית-המשפט בקיומו של הנזק, שנגרם לו נזק, גבוהים יותר, לנוכח דרישת ההוכחה הנמוכה יחסית לדרישת ההוכחה במשפט הפלילי, שהיא "מעבר לספק סביר".

עוזי לנדאו: שנית, נותרת בידי האזרח האפשרות להניע את ההליך הפלילי על-ידי הגשת תלונה במשטרה, ואף לערור על החלטתה שלא להעמיד לדין, לפי סעיף 64 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח חדש], התשמ"ב–1982.

עוזי לנדאו: מנתונים שנאספו בשנת 2008 עלה כי מספר הקובלנות המוגשות מדי שנה הינו מועט, פחות מ-100 בכל שנה, וכי באחד המחוזות מחצית מתיקי הקובלנה הוגשו בידי אותו קובל, דבר המחזק החשש מפני ניצול לרעה של הליך זה.

עוזי לנדאו: נוכח האמור לעיל מבקשת הממשלה לתמוך בהצעת החוק ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: נרשמו לזכות דיבור – חבר הכנסת דב חנין; בבקשה, אדוני.

דב חנין: מבטל.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אורי אריאל – תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו – פרופסור אריה אלדד.

גאלב מג'אדלה: שלוש דקות, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לכם – נכון שזאת שעה מאוחרת, מקווה שלא תירדמו מהסיפור שקרה בשבוע שעבר.

מיכאל בן-ארי: בחור צעיר נסע עם רכבו לשכונת הגבעה-הצרפתית, הוא לומד שם באיזו מכללה.

מיכאל בן-ארי: נכנס להיפגש עם המרצה שלו לטובת איזו עבודה שהוא כותב.

מיכאל בן-ארי: יש לו רכב גדול, יש לו שבעה ילדים.

מיכאל בן-ארי: באוטו היו מזוודות, הם חזרו מאיזו חופשה.

מיכאל בן-ארי: הוא יוצא החוצה, משהו כמו אחרי חצי שעה, הוא רואה רק את השאריות של הזכוכית של החלון על הרצפה, וכמובן, המכונית "יונדאי 1" שלו – הוא אומר: אני, בקושי יש לי כסף לקנות את האוטו; יש לי כסף לעשות ביטוח מקיף?

מיכאל בן-ארי: עשיתי ביטוח צד שלישי וביטוח חובה, ולא עשיתי ביטוח מקיף.

מיכאל בן-ארי: הבחור מייד התקשר למשטרה, אמרו: מייד נודיע לכל המחסומים, לכיוון עיסאוויה, לכיוון שועפאט, לכיוון קלנדיה – נודיע לכל המחסומים על הרכב שלך.

מיכאל בן-ארי: הוא מגיע לתחנת משטרת שלם, ומסתבר לו שלא הודיעו לשום מחסומים.

מיכאל בן-ארי: הוא נוסע למחסומים, לא הודיעו לשום מחסומים.

מיכאל בן-ארי: מזלזלים בו, אומרים: אה, אתמול גנבו חמישה רכבים בגבעה-הצרפתית.

מיכאל בן-ארי: משוטר לשוטר מזלזלים בו יותר ויותר.

מיכאל בן-ארי: למחרת הוא חוזר, אדוני היושב-ראש, מודיעים לו אחר כבוד, לאדם שאיבד את רכושו, והוא לא איש עשיר, אומרים לו: התיק נסגר.

מיכאל בן-ארי: פה אנחנו מדברים על ביטול קובלנה.

מיכאל בן-ארי: זה עניין אומנם אחר, אבל אני בעצמי חוויתי משהו כמו זה לפני 15 שנה.

מיכאל בן-ארי: מה שנקרא בני מיעוטים התנפלו עלי באיזה צומת, הכו אותי, הוציאו אותי מהרכב, קרעו לי את הבגדים, כי לא זזתי מהר עם הרכב.

גאלב מג'אדלה: איפה זה היה?

מיכאל בן-ארי: בכביש שיוצא מכיוון צומת איל לכיוון ג'לג'וליה.

מיכאל בן-ארי: החבר'ה היו מטייבה, רשמתי את המספר של הרכב.

מיכאל בן-ארי: תפסו אותם, חקרו אותם.

מיכאל בן-ארי: אחרי כמה שבועות אני מקבל מכתב הביתה: התיק נסגר מחוסר עניין לציבור.

מיכאל בן-ארי: אני לא מעניין אף אחד.

דוד רותם: נכון.

מיכאל בן-ארי: זה יפה מאוד, אבל כותב לי האזרח הזה – זה צריך להדיר שינה מעיניכם.

גאלב מג'אדלה: נא לא להפריע.

חיים כץ: אתה מדיר שינה מעינינו.

מיכאל בן-ארי: להדיר שינה מעיניכם.

חיים כץ: אתה מדיר שינה מעינינו – – –

מיכאל בן-ארי: רבותי, הזמן שלי – אני מבקש שתיתן לי את הזמן שלי בחזרה.

מיכאל בן-ארי: כותב לי הבחור הזה, שמו מוטי יצחקי, אומר לי: אני משרת בצבא, אני משלם מסים, אני הולך לבקש מהמשטרה את הזכות שמגיעה לי: תיכנסו לעיסאוויה, תביאו את הרכב שלי; אנחנו לא נכנסים לעיסאוויה.

מיכאל בן-ארי: תודיעו למחסומים לפחות; לא מודיעים למחסומים.

מיכאל בן-ארי: אומרים: המערכת של המחשוב נפלה.

מיכאל בן-ארי: מזלזלים באזרח הקטן, שלא לדבר על ההפקרות שמקבלת פה – ומרימה ראש.

מיכאל בן-ארי: אני, לצערי, רציתי לבקש דיון מהיר השבוע, אבל הפגרה, שאני קורא לה "פוגרום", נמשכת, כנראה, לא 80 יום אלא 87 יום – לא יכולתי לזמן על זה דיון מהיר השבוע – כבר השבוע אני כחבר כנסת מנוטרל.

גאלב מג'אדלה: נא לסיים.

מיכאל בן-ארי: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

מיכאל בן-ארי: לכן אנחנו צריכים לשים אל לבנו גם את האזרח הקטן, לא רק את אלה שיושבים – אני חוזר עכשיו מה"וודסטוק" בתל-אביב, אני אקרא לזה "וודסטוק", כי זה מה שיש.

מיכאל בן-ארי: אני לא חוזר משם, יש לנו אזרחים אחרים, שגם מרגישים שהפקירו אותם ביטחונית, וחבל שהשר לביטחון פנים לא פה, אף-על-פי שהובטח לי שהנושא הזה יטופל על-ידו, הוא הביא את כל הניירת, ואני מקווה שאכן נקבל תשובה על הדבר הזה.

מיכאל בן-ארי: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת פרופסור אריה אלדד.

אריה אלדד: מוותר.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגשים להצבעה – הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 67) (ביטול קובלנה), התשע"א–2011, קריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 104 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 67) (ביטול קובלנה), התשע"א–2011, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 21, נגד, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: הודעה לממלא-מקום מזכירת הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונח היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, סעיף 8 להצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011.

נאזם בדר: הסעיף הזה מונח ללא הסתייגויות.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/615).

נאזם בדר: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, סעיף מס' 29: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 35) (ביצוע פסק-דין לפינוי מושכר), התשע"א–2011, קריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק השר לנדאו במקום שר המשפטים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אלה דברי שר המשפטים.

עוזי לנדאו: הצעת חוק ההוצאה לפועל (ביצוע פסק-דין לפינוי מושכר), התשע"א–2011, שגיבש משרד המשפטים, מבקשת לקצר את הזמן הנדרש לביצוע פסק-דין לפינוי מושכר שחוק הגנת הדייר אינו חל עליו.

עוזי לנדאו: כיום משך הזמן המזערי הנדרש לפינוי מושכר בהוצאה לפועל, במקרה שבו לא נקבע בפסק-הדין מועד לביצועו, עומד על 71 ימים.

עוזי לנדאו: ההנחה היא כי בית-המשפט אשר דן בתביעה בחן ושקל את מכלול השיקולים, ובהתאם להם קבע מועד לפינוי, ולכן אין הצדקה שלא לאפשר הוצאה לפועל של פסק-הדין בתכוף למועד שקבע בית-המשפט לביצועו.

עוזי לנדאו: עיקרי ההצעה הם: מוצע לאפשר לזוכה לפתוח תיק לביצוע פסק-הדין באופן מיידי במקרה שבית-המשפט לא קבע מועד לפינוי המושכר.

עוזי לנדאו: כיום הזוכה נדרש להמתין 30 ימים לפני שהוא יוכל לפתוח תיק בהוצאה לפועל.

עוזי לנדאו: בנוסף, לפי המצב היום נשלחת תחילה לחייב אזהרה שלפיה עליו לבצע את פסק-הדין ולפנות את המקרקעין בתוך 20 ימים ממועד המצאת האזהרה.

עוזי לנדאו: אם החייב לא ביצע את פסק-הדין בתוך התקופה שנקבעה באזהרה, נשלחת הודעה נוספת לחייב, ובה נקבע מועד לביצוע הפינוי, שהוא לכל הפחות 21 ימים מיום המצאת ההודעה.

עוזי לנדאו: מוצע לאחד את האזהרה עם ההודעה, כך שבאזהרה יובהר לחייב בשפה פשוטה וברורה כי אם לא ימלא אחר פסק-הדין בתוך 20 ימים, תהיה למנהל לשכת ההוצאה לפועל סמכות להיכנס למקרקעין ולפנותם.

עוזי לנדאו: כמו כן, כיום נדרש רשם ההוצאה לפועל לקבוע מועד לפינוי המושכר.

עוזי לנדאו: כדי לייעל ולקצר ההליכים לביצוע פסק-דין לפינוי מושכר, מוצע לאפשר ביצוע הפינוי בכל אחד מ-30 הימים שלאחר תום התקופה שנקבעה באזהרה, כך שרשם ההוצאה לפועל אינו נדרש לקבוע מועד ספציפי לביצוע הפינוי.

עוזי לנדאו: נוכח האמור לעיל, הממשלה מבקשת לתמוך בהצעת החוק ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: נרשמו לדיבור חברי הכנסת אורי אריאל, בן-ארי וג'מאל זחאלקה – תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: ניגשים להצבעה על חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 35) (ביצוע פסק-דין לפינוי מושכר), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 105 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 35) (ביצוע פסק-דין לפינוי מושכר), התשע"א–2011, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 20, אין מתנגדים ואין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה והיא תעבור לוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק – ועדת החוקה, חוק ומשפט.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/617).

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים לסעיף 30: הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 12) (שחרור לפי החלטת נשיא המדינה), התשע"א–2011, קריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק השר לנדאו, במקום שר המשפטים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (שחרור לפי החלטת נשיא המדינה), התשע"א–2011, מטעם ממשלת ישראל, עניינה בהסדרת מעמדם של אסירים אשר שוחררו ממאסרם לפי החלטת נשיא המדינה בטרם ריצו מלוא תקופת המאסר שנגזרה עליהם.

עוזי לנדאו: לפי המצב המשפטי היום, בהתאם לסעיף 30 לחוק שחרור על תנאי ממאסר, אסיר עולם ששוחרר ממאסרו לפי החלטת נשיא המדינה, יראו אותו כאילו שוחרר על תנאי וועדת השחרורים המיוחדת מוסמכת לקבוע את תנאי השחרור ואורך תקופת התנאי.

עוזי לנדאו: מוצע להרחיב הסדר זה ולתקנו כך שייקבע כי כל אסיר הזוכה לחנינה, לפי החלטת הנשיא כאמור, יראו אותו כאסיר על תנאי.

עוזי לנדאו: ואולם התנאי, בהתאם להצעת החוק, הוא תנאי קבוע ומצומצם למדי, כמעוגן בסעיף 13(א) לחוק, כי האסיר לא יעבור עבירה נוספת מסוג עוון או פשע במהלך תקופת התנאי.

עוזי לנדאו: כלומר, אסיר שזכה בשחרור מוקדם, לא בדין אלא בחסד, יהיה חייב לנהוג משנה זהירות בתקופת התנאי ולהקפיד על התנהגות שאין בה הפרת חוק כאמור.

עוזי לנדאו: כמו כן, מוצע לקבוע בחוק עצמו את תקופות התנאי, ובכך לייתר צורך בהבאת האסיר בפני ועדת השחרורים בכל מקרה ומקרה.

עוזי לנדאו: למען הסר ספק, מובהר כי ההסדרים בהצעת החוק כפופים להחלטת נשיא המדינה, אשר מוסמך לקבוע בהחלטתו כל תנאי אחר או כל תקופה אחרת לפי שיקול דעתו, וזאת מכוח סמכותו לפי חוק-יסוד: נשיא המדינה.

עוזי לנדאו: הוראות החוק יחולו רק כל אימת שנשיא המדינה לא קבע אחרת.

עוזי לנדאו: אנו סבורים כי מדובר בהסדר ראוי ונחוץ, אשר קובע מסגרת נורמטיבית ברורה וסבירה באשר למעמדו של אסיר בתקופת השחרור המיוחדת שזכה לה, וזאת ברוח ההסדר המעוגן כבר היום בסעיף 30(ב) לחוק.

עוזי לנדאו: נוכח האמור לעיל, מבקשת הממשלה לתמוך בהצעת החוק ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: נרשמו לדיבור חברי הכנסת דב חנין, אורי אריאל, מיכאל בן-ארי, ג'מאל זחאלקה ופרופסור אריה אלדד – תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 12) (שחרור לפי החלטת נשיא המדינה), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 106 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 12) (שחרור לפי החלטת נשיא המדינה), התשע"א–2011, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: 21 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותעבור להכנה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

גאלב מג'אדלה: אנחנו חוזרים לסעיף 11 בסדר-היום – הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת כרמל שאמה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, במהלך ההצבעה על הרפורמה בכרטיסי האשראי התקבלה אחת ההסתייגויות לסעיף 8.

ועדת הכלכלה): על-פי בקשתי אישרה מליאת הכנסת להחזיר את הסעיף בחוק לדיון מחדש בוועדה.

ועדת הכלכלה): הסעיף עסק בתאריך התחילה של ההוראות בדבר מנפיק בעל היקף רחב.

ועדת הכלכלה): הצעת הוועדה היתה תשעה חודשים, וההסתייגות של חבר הכנסת שי חרמש עמדה על שישה חודשים.

ועדת הכלכלה): החזרנו את הדיון לוועדה והוועדה החליטה פה אחד לאמץ את הצעתי ועמדתי ולהישאר בתשעה חודשים, בניגוד להסתייגות שנתקבלה.

ועדת הכלכלה): מרגע שנתקבלה ההחלטה פה אחד, חזרנו מייד לאשר את המשך חקיקת הרפורמה היום, מאחר שהכנסת יוצאת לפגרת הקיץ והרפורמה הזאת היא כבדת משקל ובעלת השפעות מרחיקות לכת, גם על העוסקים וגם על הצרכנים; לכן נעשה מאמץ מיוחד על-ידי צוות הוועדה וחברי הוועדה והתכנסנו בשעה 23:00, ובא לציון גואל.

ועדת הכלכלה): אני מבקש לאשר את המשך סעיפי החוק ללא שום הסתייגות, כדי שנשלים את החקיקה היום.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חבר הכנסת כרמל שאמה.

גאלב מג'אדלה: ובכן, אנחנו חוזרים להצביע.

גאלב מג'אדלה: סעיפים 1–7 אושרו בהצבעה הראשונה כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אנחנו מצביעים על סעיף 8, אשר הוחזר אלינו למליאה ללא הסתייגות.

גאלב מג'אדלה: כמו כן, סעיף 9 – אין הסתייגות.

גאלב מג'אדלה: כרגע מצביעים על סעיפים 8 ו-9 כהצעת הוועדה בקריאה שנייה, ללא הסתייגות.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 107 בעד סעיפים 8–9, כהצעת הוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 8–9, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: סעיפים 8 ו-9 אושרו לאחר ש-23 הצביעו בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, אני מאשר להצביע בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 108 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: 22 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 18), התשע"א–2011, אושרה בקריאה שנייה ושלישית והיא תיכנס לספר החוקים.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ד"ר שטייניץ, שר האוצר, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני רוצה להודות קודם כול לוועדת הכלכלה של הכנסת, ליושב-ראש כרמל שאמה.

יובל שטייניץ: שנית, לאגף החשב הכללי באוצר ולחשב הכללי הקודם, שוקי אורן, שהוא היה הרוח המניעה מאחורי החוק הזה, ולאגף החשב הכללי כולו.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר הערב הזה מזל טוב ל-40,000 בעלי עסקים קטנים בפריפריה – בגליל ובנגב, במגזר הערבי – שאנחנו משחררים אותם מכבילה מונופוליסטית לחברת כרטיסי אשראי אחת ולסולק אחד.

יובל שטייניץ: זה יוריד להם את העמלות באלפי, לפעמים עשרות אלפי שקלים, וזה מה שצריך לעשות.

יובל שטייניץ: עוד חוק שמבטל מונופולים וקרטלים ומגן על האזרח הקטן, על בעל העסק הקטן מפני כוחם של הגדולים.

יובל שטייניץ: ואחרון חביב, תודה לסגני איציק כהן על חלקו הרב בדחיפת החוק, וגם לאביעד שי שיושב שם בצד, על העבודה המבורכת.

גאלב מג'אדלה: שמסיים את תפקידו.

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: וגם לך, כמובן, תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: לאביעד שמסיים את תפקידו.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: [רשומות (הצעת חוק, חוב' מ/609).

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים לסעיף 31:

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 131) (מענק לימודים), התשע"א–2011, קריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: יציג את החוק השר לנדאו במקום השר משה כחלון, שר הרווחה והשירותים והחברתיים.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בשם השר כחלון את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 131) (מענק לימודים), התשע"א–2011, לקריאה ראשונה.

עוזי לנדאו: מוצע להאריך את הגיל שבו משולם מענק לימודים – הניתן להורה יחיד, הורה המקבל הבטחת הכנסה ומי שבמשמרתו ילד יתום או נטוש ועוד – שניתן היום בעד ילדים גילאי 6–14 שנים, גם בעבור ילדים בגילים 14–18 שנים, ולקבוע ששיעור המענק יהיה אחיד לגבי ילדים בכל הגילים ויעמוד על 12.5% מהסכום הבסיסי – כ-1,000 שקלים.

עוזי לנדאו: בנוסף, מוצע להוסיף לרשימת הזכאים למענק גם הורה שמשולמים לו דמי מזונות אף אם אין לו ארבעה ילדים לפחות.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד השר.

גאלב מג'אדלה: נרשמו לזכות דיבור – – –

דוד רותם: כולם – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת דב חנין.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת יעקב כץ.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת בן-ארי.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת זחאלקה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 131) (מענק לימודים), התשע"א–2011.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 109 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 131) (מענק לימודים), התשע"א-2011, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 22, נגד – אין, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה ותעבור להכנה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גאלב מג'אדלה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/612).

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: ממשיכים בסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: סעיף 32 – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 132) (פטור מתשלום דמי ביטוח לחניכי מכינות קדם-צבאיות ולמתנדבים בשנת שירות), התשע"א–2011, קריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק, במקום שר הרווחה והשירותים החברתיים משה כחלון, השר לנדאו.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

דוד רותם: תגיד, עוזי, אתה היום עובד שעות נוספות?

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להגיש את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 132) (פטור מתשלום דמי ביטוחי לחניכי מכינות קדם-צבאיות ולמתנדבים בשנת שירות), התשע"א–2011, לקריאה ראשונה.

עוזי לנדאו: מוצע לקבוע כי חניך במכינה קדם-צבאית ומתנדב בשנת שירות יהיו זכאים לפטור מתשלום דמי הביטוח הלאומי למשך כל תקופת היותם חניכים או מתנדבים כאמור.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: תודה לשר.

גאלב מג'אדלה: נרשמו לזכות דיבור חברי הכנסת אורי אריאל, דב חנין – –

דוד רותם: יש חוק צמוד.

גאלב מג'אדלה: – – חבר הכנסת אייכלר, יעקב כץ, חבר הכנסת בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: אני עולה, אני עולה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

זבולון אורלב: אתה צובר עוד שלוש דקות.

מיכאל בן-ארי: אני מקווה שהפעם זה יהיה יותר קצר.

גאלב מג'אדלה: שלוש דקות, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרים, יש בעניין הזה של ביטוח לאומי, אחד הדברים המוזרים ביותר: בדרך כלל במדינת ישראל מתייחסים מאוד מאוד בכבוד לנשים עובדות ומנסים מאוד מאוד לעזור ולעודד את המקום הזה של נשים עובדות.

מיכאל בן-ארי: ועכשיו אני אחשוף אתכם למשהו שאני שמעתי באחרונה משתי נשים, דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

מיכאל בן-ארי: אם גבר עובד ואשתו לא עובדת, והוא משלם ביטוח לאומי, האשה לא צריכה לשלם ביטוח לאומי.

מיכאל בן-ארי: אבל אם המצב הפוך, והאשה עובדת ומפרנסת, והבעל מסיבה כזאת או אחרת, מובטל או מתבטל או כל דבר אחר, מי משלם עבורו את הביטוח הלאומי?

מיכאל בן-ארי: אשתו העובדת.

מיכאל בן-ארי: נשמע הגיוני?

מיכאל בן-ארי: אני לא מצליח להבין את ההיגיון בדבר הזה.

מיכאל בן-ארי: זה דבר שהוא לכאורה כנגד כל השיטה, כנגד כל הדרך, ונשים ממורמרות – – –

חיים כץ: כתוב הצעת חוק, במקום לדבר.

חיים כץ: תכתוב הצעת חוק, תגיש אותה, תקן את המעוות.

חיים כץ: מה אתה עומד לדבר?

מיכאל בן-ארי: אבל אתה יודע שהצעות חוק שלי מגיעות לשר נאמן, הוא מעלה אותן בוועדת שרים לענייני חקיקה, הוא מעלה את החוק שלי וקורא ככה: לא נדון לגופו של איש.

מיכאל בן-ארי: מי נגד?

מיכאל בן-ארי: וזורק את זה ישר לפח.

מיכאל בן-ארי: אז אני לא כל כך מתאמץ על זה כל עוד השר נאמן מנהל את ועדת השרים לענייני חקיקה.

מיכאל בן-ארי: אבל אולי אתה תגיש את זה, אז אולי באמת העוול הזה יתוקן.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [הצעת חוק פ/3404/18; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: להצעת החוק הנ"ל הוצמדה הצעת חוק של חבר הכנסת אורלב.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שלי דומה בעיקרה להצעת החוק הממשלתית, והיא הוגשה כבר בכנסת השבע-עשרה, ולפיה תלמידי המכינות הקדם-צבאיות יהיו פטורים מתשלום הביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: אבקש את תמיכת הכנסת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

רחל אדטו: הצעה מאוד טובה.

גאלב מג'אדלה: השר לנדאו, ברצונך להשיב או אתה מסתפק במה שהשבת?

עוזי לנדאו: לא.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: מעלים את ההצעה של חבר הכנסת אורלב להצבעה.

קריאה: על הממשלתית לא הצבעת.

גאלב מג'אדלה: אחר כך.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

זבולון אורלב: לא, קודם הפרטית.

גאלב מג'אדלה: אחר כך.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 110 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מדמי ביטוח לתלמיד מכינה קדם-צבאית), התשע"א–2011, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 21, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק של חבר הכנסת אורלב תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה.

גאלב מג'אדלה: כרגע אנחנו חוזרים לסעיף 32, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 132) (פטור מתשלום דמי ביטוח לחניכי מכינות קדם-צבאיות ולמתנדבים בשנת שירות), התשע"א–2011 – קריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: נא להצביע.

אברהם מיכאלי: אפילו המחשב התעייף.

אברהם מיכאלי: הצבעה מס' 111 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 132) (פטור מתשלום דמי ביטוח לחניכי מכינות קדם-צבאיות ולמתנדבים בשנת שירות), התשע"א–2011, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 21, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/607).

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: סעיף 34:

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הגנת הסביבה (מרשם פליטות והעברות לסביבה), התשע"א–2011, קריאה ראשונה – בבקשה, יציג את הצעת החוק במקום השר גלעד ארדן, השר לנדאו.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

ראובן ריבלין: בבקשה, השר לנדאו.

ראובן ריבלין: אנחנו מתקדמים בקצב כזה, לפני תפילת שחרית אנחנו נסיים, הכול יהיה בסדר.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשם השר גלעד ארדן, בשם הממשלה, אני מבקש להביא את הצעת חוק מרשם פליטות והעברות לסביבה, התשע"א–2011.

עוזי לנדאו: מדינות רבות בעולם, ובכללן מדינות ה-OECD ומדינות האיחוד האירופי, מנהלות מנגנון PRTR.

עוזי לנדאו: הכוונה היא כי מדינות אלה מנהלות מרשם של פליטות והעברות של חומרים מזהמים ופסולת לסביבה, ומעמידות מרשם זה לעיון הציבור באופן פתוח, באתר האינטרנט שלהן.

עוזי לנדאו: למנגנון זה שני עקרונות מרכזיים: 1.

עוזי לנדאו: הטלת חובת דיווח על גורמים בעלי השפעה סביבתית משמעותית הפולטים חומרים מזהמים.

עוזי לנדאו: הדיווח הנדרש הוא דיווח על כמויות שנתיות של חומרים מזהמים הנפלטים מהמפעלים אל האוויר, המים, הקרקע והים, וכן דיווח על פינוי חומרים מזהמים ושל פסולת מהמפעלים, לצורך טיפול בהם; 2.

עוזי לנדאו: יצירת מאגר מידע סביבתי שבו כל הדיווחים המוזכרים יועמדו לעיון הציבור באופן נגיש ומלא, ללא תשלום, באתר האינטרנט של המשרד.

עוזי לנדאו: הצעת החוק המונחת היום לפניכם באה לעגן בחוק הקמה של מרשם פליטות והעברות לסביבה בישראל.

עוזי לנדאו: אני מאמין כי מרשם הפליטות וההעברות לסביבה אשר יועמד לעיון הציבור יביא להגשמת כמה מטרות חיוביות בישראל, כפי שנעשה במדינות העולם.

עוזי לנדאו: מטרות אלה הן: 1.

עוזי לנדאו: סיוע למקבלי ההחלטות בקביעת מדיניות סביבתית ברמה הלאומית וברמה האזורית, ובכלל זה בגיבוש סדרי עדיפויות להתמודדות עם השפעות התעשייה על הסביבה, היערכות להפחתת פליטות של חומרים מזהמים לסביבה ברמה הלאומית וזיהוי סיכונים לצורך הערכת סיכונים סביבתית.

עוזי לנדאו: 2.

עוזי לנדאו: מתן כלים לקבלת החלטות ברמת הפרט.

עוזי לנדאו: לדוגמה – החלטה הנוגעת במקום מגורים, מקום עבודה וכדומה, או החלטות הנוגעות בהתנהלות התושבים מול גורמי התעשייה הנמצאים באזורם.

עוזי לנדאו: יצירת מרשם פליטות והעברות תקדם את העיקרון הבסיסי, בחברה דמוקרטית, שלפיו הציבור זכאי לגישה למידע על המתרחש בסביבתו.

עוזי לנדאו: 3.

עוזי לנדאו: השפעה חיובית על התנהלות התעשייה באמצעות פרסום המידע הכלול במרשם הפליטות וההעברות.

עוזי לנדאו: הקמת המרשם במדינות העולם הראתה כי פרסום המידע הכלול בו מוביל להפנמת שיקולים סביבתיים על-ידי התעשייה ועל-ידי משקיעים.

עוזי לנדאו: הפנמת השיקולים הסביבתיים צפוי שתביא לשיפור מצב הסביבה בישראל.

עוזי לנדאו: 4.

עוזי לנדאו: קידום צדק סביבתי באמצעות פרסום המידע הכלול במרשם בהקשר גיאוגרפי.

עוזי לנדאו: פרסום באופן זה יסייע לבחון אם יש אזורים במדינה שבהם מצב הסביבה נופל מאזורים אחרים, ובמיוחד בסביבת אוכלוסיות מוחלשות.

עוזי לנדאו: אדגיש כי במסגרת תהליך הצטרפות מדינת ישראל ל-OECD התחייבה ישראל לאמץ וליישם מנגנון PRTR עד שנת 2013, והצעת החוק המונחת לפניכם באה לממש התחייבות זו ל-OECD.

עוזי לנדאו: עיקרי הצעת החוק הם יצירת חובת דיווח של המפעלים על כמויות שנתיות של חומרים מזהמים הנפלטים מהם ועל כמויות שנתיות של חומרים מזהמים ופסולת המועברים מהם.

עוזי לנדאו: נוסף על כך קובעת הצעת החוק כי מרבית המידע, למעט מידע העלול לפגוע בביטחון המדינה או באינטרסים דומים אחרים, או מידע שאינו מדויק, תפורסם לציבור באתר המשרד להגנת הסביבה.

עוזי לנדאו: נוסף על כך מוצע לקבוע מנגנונים נוספים אשר יסייעו ביישום החוק – סעיפי עונשין ועיצומים כספיים, סעיפים הקשורים להתקנת תקנות, סעיף הקשור לסמכות לדרוש מידע נוסף או למתן הוראת תיקון או השלמה של המידע, סעיף הקשור לסמכות לקבוע אגרות ליישום החוק ועוד סעיפים כנהוג בחקיקה הסביבתית.

עוזי לנדאו: הצעת החוק המונחת לפניכם תביא לקפיצת מדרגה בכל הקשור למידע העומד לרשות המשרד להגנת הסביבה ולרשות הציבור כולו.

עוזי לנדאו: לפיכך אני מבקש מן הכנסת להצביע בעד הצעת החוק ולהעבירה לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר לנדאו בשם השר לאיכות הסביבה.

ראובן ריבלין: כמה אנשים שנוכחים כאן רשומים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, אדוני מבקש להשתתף?

ראובן ריבלין: מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

ראובן ריבלין: מהצד אדוני רוצה?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – אייכלר; אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מיכאל בן-ארי, אם ירצה.

ראובן ריבלין: מוותר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לברך את השר להגנת הסביבה ואת המשרד על הגשת הצעת החוק החשובה הזאת.

דב חנין: לאחר שההצעה תעבור, אני מקווה, את הקריאה הראשונה, אנחנו נוכל לאחד אותה עם הצעת חוק פרטית באותו נושא שכבר עברה בכנסת, ונוכל להתקדם במהירות כדי להסדיר את התחום החשוב והחיוני הזה באופן שבאמת יעמיד את ישראל בשורה אחת עם המדינות המתקדמות בעולם בתחום.

דב חנין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת חנין.

ראובן ריבלין: תודה רבה לו על נשיאת דגל איכות הסביבה בכנסת, בוודאי במושב זה, ובמושבים קודמים.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הגנת הסביבה (מרשם פליטות והעברות לסביבה), התשע"א–2011, בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 112 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הסביבה (מרשם פליטות והעברות לסביבה), התשע"א–2011, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני הצבעתי במקום מג'אדלה, ואני לא הצבעתי, לכן אני אוסיף את קולי.

ראובן ריבלין: מג'אדלה, האם אדוני רצה להצביע בעד?

גאלב מג'אדלה: בעד.

ראובן ריבלין: אז אני הצבעתי בשבילך בעד, נא להחליף גם בשעה מאוחרת זאת את המצביעים.

ראובן ריבלין: 25 בעד, בתוספת הקול של יושב-ראש הכנסת, הנמצא כרגע במצב שבו הוא עדיין מג'אדלה, אבל אנחנו מסתכלים לעתיד, ואנחנו מקווים שמג'אדלה יהיה הרבה מעבר ליושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: 25 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הגנת הסביבה (מרשם פליטות והעברות לסביבה) עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הפנים כדי להכינה לקריאה שנייה ושלישית, בצירוף עם הצעות החוק של חברי הכנסת, הפרטיות, שכבר עברו בקריאה טרומית.

ראובן ריבלין: אני חושב שצריך להעביר, חבר הכנסת חנין, גם את ההצעות שלכם בקריאה ראשונה.

דב חנין: לא, אפשר לאחד את זה.

ראובן ריבלין: הבנתי, אפשר לאחד.

ראובן ריבלין: אתם לא צריכים לעבור קריאה ראשונה כדי לאחד?

ראובן ריבלין: מצוין, מכל מלמדי השכלתי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/618).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, עוברים להצעת חוק מניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות, התשע"א–2011, קריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: יציג את החוק השר לנדאו, במקום השר להגנת הסביבה גלעד ארדן.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג את הצעת החוק למניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות, התשע"א–2011, לקריאה ראשונה.

עוזי לנדאו: היום הזה הוא בהחלט יום מרגש, אני שמח שביומו האחרון של כנס הקיץ – אגב, את הדברים האלה אני קורא בשמו של השר ארדן, ואני מצטרף אליהם – היום הזה הוא בהחלט יום מרגש, אני שמח שביומו האחרון של כנס הקיץ הכנסת יכולה לרשום לזכותה הישג סביבתי, חברתי וכלכלי חשוב מאוד.

עוזי לנדאו: ובשעה טובה אני מתכבד להביא בפני הכנסת הצעת חוק חשובה ביותר מן הבחינה הסביבתית – הצעת החוק למניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות.

עוזי לנדאו: קרקע מזוהמת היא אחד המפגעים החמורים ביותר מבחינה סביבתית הקיימים בעולם.

ראובן ריבלין: זה מה שנקרא קרקע בוצה?

עוזי לנדאו: לא, בוצה זה סוג מיוחד של זיהום, שקשור – ומה שנותר כאשר אתה מטהר ביוב, ובמיוחד בארצנו הקטנה, מדינתנו הקטנה, צריך היה להיות רשום כאן; ארצנו פחות קטנה מאשר מדינתנו – אשר לה גבולות צרים והאוכלוסייה בה צפופה.

עוזי לנדאו: קרקע מזוהמת עלולה לסכן את בריאות האדם ואת הסביבה בדרכים שונות; אנשים ובעלי חיים עלולים להיחשף לחומרים מזהמים באמצעות מגע עם הקרקע המזוהמת או על-ידי שאיפת גזי קרקע שנפלטים ממנה.

עוזי לנדאו: כמו כן, חומרים מזהמים בקרקע עלולים להגיע למקורות מים עיליים ולמי התהום, לפגוע בסביבה ואף לגרום לזיהום מי שתייה.

עוזי לנדאו: על אף היקפה העצום של התופעה והשלכותיה הסביבתיות, החברתיות והכלכליות, החקיקה הישראלית הקיימת אינה מתייחסת באופן כולל לזיהומי קרקע, ולכן קרקעות מזוהמות מטופלות כיום באופן חלקי בלבד, ואלפי דונמים נותרים ללא טיפול ומהווים סכנה אמיתית לבריאות הציבור ולסביבה בלי שיהיה אפשר להשמיש אותם למגורים או לשימושים אחרים.

עוזי לנדאו: הסדר נוסף שמוצע לעגן הוא רישום הערה במרשם המקרקעין על היות קרקע מזוהמת, כדי לא להכשיל קונה תם-לב של קרקע.

עוזי לנדאו: הסדר זה ייכנס לתוקף בצו, בהסכמתו של שר המשפטים.

עוזי לנדאו: החוק המוצע קובע מנגנונים שונים של הטלת אחריות על מי שגרם לזיהום קרקע, וכן על מחזיק או בעל קרקע מזוהמת, והכול באופן מידתי העולה בקנה אחד עם חוקי-היסוד.

עוזי לנדאו: נוסף על כך, החוק המוצע מעגן את המתודולוגיה המקצועית לטיפול בזיהומי קרקע, שפותחה במשרד להגנת הסביבה בהתבסס על שיטות מקובלות בעולם ומקנה למשרד להגנת הסביבה סל סמכויות מינהליות מקיף שיאפשר התמודדות אמיתית עם תופעה חמורה זו.

עוזי לנדאו: מוצע להקים קרן לשיקום קרקעות מזוהמות במסגרת המשרד להגנת הסביבה, שתרכז משאבים כספיים מתקציב המדינה וכן מאגרות, היטלים, עיצומים כספיים וקנסות לפי החוק המוצע, כדי לממן ולשפות מחזיקים ובעלי קרקע החייבים בביצוע טיפול בקרקע לפי הוראות החוק, אף שלא הם אלה שגרמו לזיהומה.

עוזי לנדאו: כמו כן נקבעת סמכות להטיל היטל לשיקום קרקעות מזוהמות על עוסקים בחומר מזהם, היטל שמטרתו הן להביא להפנמת העלויות החיצוניות של פעילותם והן להכווין את התנהגותם באופן שיתמרץ מניעת זיהום עתידי.

עוזי לנדאו: מטרתם של מנגנונים כלכליים אלה היא למנוע יצירת איים של הזנחה של קרקעות מזוהמות בהיעדר יכולת לממן את שיקומן, איים הידועים בעולם כתופעת ה-Brown fields.

עוזי לנדאו: בקידומו של החוק היו מעורבים משרדי ממשלה רבים, וגם חברות ממשלתיות וגופים ציבוריים אחרים.

עוזי לנדאו: אין לי ספק כי רק במאמץ משותף זה, תוך הידברות ומחשבה משותפת, אפשר להוביל מהלך כה נרחב, בעל השלכות כלכליות משמעותיות, העתיד להביא, מעבר להסדרה הסביבתית – – –

חיים כץ: נתן לך לקרוא ספר.

חיים כץ: הוא נשאר בבית, לך הוא נתן לקרוא ספר?

עוזי לנדאו: זה לא, זה סאגה.

ראובן ריבלין: תדע שבין ראשוני לוחמי איכות הסביבה בכנסת היה השר לנדאו.

ראובן ריבלין: הוא עשה את חוק החופים הראשון, כשלא חלמנו – אז – שאפשר להביא את חוק החופים.

עוזי לנדאו: – – – העתיד להביא, מעבר להסדרה הסביבתית, גם תועלות עצומות למשק.

עוזי לנדאו: הצעת החוק מהווה נדבך נוסף בקידום סביבה בריאה ואיכותית בישראל, בהסדירה נושא חשוב ביותר, שהשפעתו על איכות הסביבה ובריאות הציבור היא מרכזית וחיונית.

עוזי לנדאו: ביום זה מדינת ישראל עושה צעד משמעותי ביותר לקראת הצטרפותה לרשימת המדינות המפותחות אשר הבינו זה מכבר כי אין מנוס מלהתמודד עם תופעה חמורה זו של זיהומי הקרקע, על אף הסוגיות המשפטיות הקשות הכרוכות בה והמשאבים הכספיים הנדרשים לצורך ביעורה.

ראובן ריבלין: רבותי, רבותי, אי-אפשר שאתם תישמעו יותר מאשר הנואם.

ראובן ריבלין: מה זה?

עוזי לנדאו: לפיכך אני מציע לכנסת להצביע בעד הצעת החוק ובעד העברתה לדיון בוועדת הפנים.

עוזי לנדאו: בסיום הדברים אני מבקש להודות לעורכת-הדין זוהר ברק מן הלשכה המשפטית של המשרד להגנת הסביבה, שטרחה רבות על הכנתו של חוק סבוך זה, וכן לעורכת-הדין נטע דרורי.

עוזי לנדאו: תודה לד"ר יעל מייסון, ראש אגף שופכי תעשייה וקרקעות מזוהמות, ולאורי שלהב.

עוזי לנדאו: תודה לעורך-הדין יצחק גורדון ממחלקת נוסח החוק במשרד המשפטים, לעורך-הדין רוני טלמור, לעורך-הדין לירון נעים ולרבים נוספים שהיו מעורבים בהכנת החוק ממשרד המשפטים, וכן תודה מיוחדת לעורך-הדין גלעד סממה, עוזר שר המשפטים, שהשכיל לנווט את המחלוקות השונות שנתגלעו במהלך הכנתה של הצעת החוק לידי הכרעה.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר לנדאו בשם השר לאיכות הסביבה.

ראובן ריבלין: לא נרשמו דוברים, שכן – נרשמת?

ראובן ריבלין: מדוע אמרו לי שאין דוברים?

ראובן ריבלין: יש דוברים, חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: בהחלט.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, אכן, כפי שאמר השר לנדאו וכתב השר להגנת הסביבה, זה רגע חשוב ומרגש עבור הכנסת, שהחוק למניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות מגיע למליאה.

דב חנין: זוהי סוגיה, אדוני היושב-ראש, שאנחנו מנסים לקדם בשנים האחרונות – כמה וכמה הצעות חוק פרטיות, אחת מהן אפילו הצלחנו להעביר בקריאה טרומית בכנסת הקודמת.

דב חנין: הסוגיה היא סוגיה מורכבת וגדולה, יש לה הרבה מאוד השלכות, ואני רוצה קודם כול לברך את השר להגנת הסביבה שבחר להרים את הכפפה הזאת.

דב חנין: היא לא כפפה טריוויאלית, היא לא פשוטה לטיפול, יש לה הרבה השלכות, וחשוב להתמודד ולטפל בה כי לזיהום קרקע יש הרבה מאוד השלכות, גם סביבתיות, גם בריאותיות וגם, בסופו של דבר, כלכליות.

דב חנין: אם אנחנו מדברים על בנייה, על תוכניות בנייה, בלא מעט מקרים תוכניות בנייה נעצרות, וצריכות להיעצר, בגלל זיהומי קרקע.

דב חנין: אדוני השר, רבותי השרים, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק, בכללותה, מתקדמת; הרבה מאוד מהאלמנטים שאנחנו הכנסנו להצעות חוק פרטיות נמצאים כאן.

דב חנין: יש לי בכמה נושאים הערות, אבל אני בטוח שבמסגרת דיוני הוועדה אנחנו נוכל לברר אותן עד תומן.

דב חנין: אני רוצה לציין את העובדה שהצעת החוק היא כוללת, היא מתייחסת גם לשאלות של אחריות, גם לשאלות של טיפול, בדיקה, סקרים, מימון, קרן.

דב חנין: אני מאוד שמח שהצעת החוק מאמצת את המנגנונים המודרניים והעדכניים של האכיפה המינהלית, עיצומים כספיים, אותם מנגנונים שגובשו והועברו במהפכה הסביבתית של הקדנציה הקודמת, חוק המזהם – משלם וחוק אוויר נקי, ואכן, טוב שהמנגנונים האלה מאומצים על-ידי המשרד להגנת הסביבה ומפותחים בחקיקה הנוספת.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, נוסף על כל התודות שהושמעו כאן, להשמיע מעל הדוכן תודה מיוחדת לשר בגין, שמילא פה תפקיד חשוב במחלוקת שהיתה – מאוד מאוד מורכבת – בין המשרד להגנת הסביבה ובין רשות המים, מחלוקת שהיתה לשם שמים – משני הצדדים – –

ראובן ריבלין: מחלוקת שמתקיימת.

דב חנין: – – מאוד מאוד מקצועית ומאוד רצינית, אבל באמת בשליחות הציבור, בשליחות העם והאומה – –

גאלב מג'אדלה: – – –

דב חנין: – – השר בגין נחלץ, הקדיש הרבה מאוד מאמצים, זמן, והרבה מאוד מחויבות, להסדרה של הסוגיה המסובכת הזאת, ועל בסיס ההבנה הזאת בין רשות המים והמשרד להגנת הסביבה אנחנו יכולים להתקדם עם החוק, ששר התשתיות, שהוא השר הממונה על רשות המים, מציג, חוק שהמשרד להגנת הסביבה עומד מאחוריו, וזה מראה שמחלוקות לשם שמים – – –

ראובן ריבלין: מתקיימות.

דב חנין: – – – דינן להיפתר בצורה טובה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: מתקיימות – תודה רבה – בין בית שמאי לבית הלל, ולא קורח ובני עדתו.

ראובן ריבלין: אני פשוט גם מאפשר לך לחזור למקומך, ואנחנו עוברים להצבעה, רבותי חברי הכנסת, על הצעת חוק מניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות.

ראובן ריבלין: נא להצביע, בקריאה ראשונה, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: השר וילנאי, אם הצביע כבר, מוזמן לעלות.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 113 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות, התשע"א–2011, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

ראובן ריבלין: 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק מניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הפנים כדי להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר לנדאו בשם השר להגנת הסביבה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/613).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: השר וילנאי יביא את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 64 והוראת שעה) (סדר דין פלילי וראיות).

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: זה בשם המשרד להגנת העורף, זה לא משרד הביטחון.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור המליאה בקריאה ראשונה את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 64) (סדר דין פלילי וראיות), התשע"א–2011.

מתן וילנאי: התיקון כולל שינויים רבים בתחום סדרי הדין והראיות במערכת בתי-הדין הצבאיים, תוך התאמתם לסדרי הדין והראיות במערכת בתי-המשפט האזרחיים.

מתן וילנאי: מאז חקיקתו של חוק השיפוט הצבאי, 1955, עולה מדי פעם הצורך בעדכונו, בהכנסת תיקונים ושינויים, הן בשל השתנות הנסיבות והן לאחר שהתקבלו תיקוני חקיקה במסגרת הדיון הכללי והנוגעים בעיקרם בתחום סדר הדין הפלילי ובתחומי דיני הראיות.

מתן וילנאי: ככלל, המגמה בהצעה היא להביא להאחדה ולהשוואה של דיני הראיות וסדרי הדין הנהוגים במערכת הצבאית לאלה הנהוגים במערכת הפלילית הכללית.

מתן וילנאי: ההסדרים הכרחיים לתפקודה התקין והשוטף של מערכת השיפוט הצבאית.

מתן וילנאי: שתי הנחות יסוד עמדו בפני הוועדה שעסקה בזה.

מתן וילנאי: הצעת החוק כבר אושרה בכנסת באמצע שנות האלפיים, אך הליכי החקיקה לא נשלמו, והיא מוגשת פעם נוספת.

מתן וילנאי: התיקונים הם רבים ובתחומים שונים.

מתן וילנאי: אני מבקש מהמליאה לאשר את הצעת החוק ולהעביר אותה להכנה ולהמשך דיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני יכול להישאר על הבמה.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו?

ראובן ריבלין: אז אדוני ירד.

ראובן ריבלין: אוקיי, אם אתה נמצא שם – הערות לחבר הכנסת דב חנין לחוק זה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני בהחלט מקבל בברכה את הקו הכללי של הצעת החוק הזאת – התאמת חוק השיפוט הצבאי לחקיקה הפלילית הכללית של מדינת ישראל.

דב חנין: אבל הייתי מציע – ואני אציע את זה גם בדיוני הוועדה – ללכת כברת דרך נוספת בהתאמת הדין הצבאי לדין הכללי של מדינת ישראל.

דב חנין: כך, למשל, אני חושב שזאת טעות לחזור על האזכור של אופציית גזר-דין מוות שאיננה נוהגת הלכה למעשה בדין הצבאי.

דב חנין: אני חושב שצריך להתאים גם את זה לדין הכללי במדינת ישראל.

דב חנין: גם אותה פרוצדורה שאומרת שבחוות דעת של בית-דין צבאי – חוות דעת של מיעוט – שופט המיעוט צריך לחתום על חוות הדעת הכללית ולא לפרסם את שמו של השופט שדעתו היא דעת מיעוט – אני חושב שהדבר הזה איננו נכון, איננו ראוי, איננו מתאים לחשיבה המודרנית המשפטית.

דב חנין: ולכן, אדוני השר, אני מקווה שבמסגרת דיוני הוועדה אנחנו נוכל להמשיך – –

אברהם מיכאלי: איזו ועדה?

ראובן ריבלין: ועדת החוץ והביטחון, רבותי.

דב חנין: – – להמשיך ולהתקדם בהתאמה של הדין הצבאי לדין הפלילי הכללי המתקדם של מדינת ישראל.

דב חנין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

ראובן ריבלין: ובכן, חבר הכנסת בן-ארי, אדוני מוותר?

ראובן ריבלין: רוצה לדבר, בבקשה.

ראובן ריבלין: גם מהצד.

מיכאל בן-ארי: משפט אחד הפעם.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לומר שדווקא בעניין הזה של עונש מוות לרוצחי יהודים – איפה המיקרופון?

מיכאל בן-ארי: דווקא אני רוצה לומר שאני מתנגד לחלוטין לדבריו של חבר הכנסת דב חנין.

מיכאל בן-ארי: אני חושב שהדין הצבאי שאמור לגזור גזר-דין מוות על מחבלים רוצחי יהודים, כמו המקרה של רוצחי משפחת פוגל, שלא יהיה בבחינת הלכה מתה, אלא הלכה ממיתה ומחסלת את הרוצחים המתועבים האלה אחת ולתמיד, כדי שיהיה דין ויהיה דיין, ולא יכופר לדם אשר נשפך כי אם בדם שופכו, וחבל שיש פה חברי כנסת שתומכים ברוצחים האלה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: כמובן יכול להיות מצב שבו אתה הופך את הרוצח גם למרטיר.

מיכאל בן-ארי: אין בעיה.

מיכאל בן-ארי: אני מוכן שיהיו הרבה מרטירים כאלה.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: רבותי, הרי חשבנו על זה כבר במשך שנים רבות, אבל בכל דור מחדש השאלה עולה.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק האנשים האלה לא ראויים להיקרא אנשים.

מיכאל בן-ארי: שהידים.

ראובן ריבלין: הם לא שהידים, אנחנו נהפוך אותם לשהידים.

מיכאל בן-ארי: אין בעיה.

מיכאל בן-ארי: אין בעיה.

ראובן ריבלין: טוב, רבותי.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

מיכאל בן-ארי: הם משתחררים אוטומטית.

מיכאל בן-ארי: הם משתחררים.

ראובן ריבלין: לא צריך לנהל משאים-ומתנים.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 64 והוראת שעה) (סדר הדין הפלילי וראיות), התשע"א–2011, בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: אני כמובן אוסיף את קולו של – נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 114 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 64 והוראת שעה) (סדר הדין הפלילי וראיות), התשע"א–2011, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: 25 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק השיפוט הצבאי – 26 בתוספת קולו של השר וילנאי הצביעו בעד הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 64 והוראת שעה) (סדר הדין הפלילי וראיות), וההצעה תעבור להכנתה לקריאה השנייה והשלישית לוועדת החוץ והביטחון.

אברהם מיכאלי: אדוני, אני מבקש ועדת החוקה.

ראובן ריבלין: ועדת החוקה.

ראובן ריבלין: החוק יועבר לוועדת הכנסת על מנת שתכריע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סליחה, יש למישהו הערה?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני כבוד השר.

ראובן ריבלין: יש שאילתות לשר הביטחון, והשאילתא היא שאילתא דחופה אל השר של חבר הכנסת אריה אלדד – הגיע הזמן שיהיה שר – בנושא: "גלי צה"ל".

ראובן ריבלין: נא להקריא את השאלה.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: אדוני השר, תודה שהגעת בשעה כל כך מוקדמת לענות על השאילתא הדחופה.

ראובן ריבלין: הוא כל הלילה נמצא פה.

אברהם מיכאלי: הוא הגיע בזמן.

אריה אלדד: "גלי צה"ל" עורכת בחודשי הקיץ משדרים מיוחדים בערי ישראל באמצעות אולפן נייד.

אריה אלדד: השידור שהיה מתוכנן מקריית-שמונה בוטל, כיוון שהעירייה לא יכלה להשתתף בתשלום שנדרש ל"גלי צה"ל".

אריה אלדד: רצוני לשאול: 1.

אריה אלדד: האם הפרטים נכונים?

אריה אלדד: 2.

אריה אלדד: אם כן – האם "גלי צה"ל" עורכת עוד משדרים תמורת תשלום?

מיכאל בן-ארי: שאלה נוספת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל כבר ביקש.

ראובן ריבלין: אם לא יהיה אחר, גם אתה תשאל, כי שלושתכם מאותה סיעה.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד השר ישיב קודם.

מתן וילנאי: הפרטים לא נכונים, ו"גלי צה"ל" לא גובה תשלום עבור שידורים.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אלדד, שאלה נוספת.

אריה אלדד: אני שמח שהפרטים לא נכונים, אם כי ראש עיריית קריית-שמונה חולק על העובדה שאינם נכונים.

אריה אלדד: הוא אומר שביקשו ממנו כסף.

אריה אלדד: אבל זה פותח את השאלה – מה תקציב "גלי צה"ל"?

אריה אלדד: מדוע התקציב הזה איננו מופיע כשורה בתקציב הביטחון?

אריה אלדד: האם כשמחשבים את תקציב "גלי צה"ל" מגלמים בתוכו כוח-אדם וציוד?

אריה אלדד: ומה הסיבה לכך שאין שקיפות בתקציב?

אריה אלדד: האם זה לא מעודד תחרות בלתי הוגנת מול תחנות שידור אזרחיות?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, יכולנו לשאול את השאלות האלה כאשר הבאנו את חוק "גלי צה"ל", בכל הקשור לתשדירי שירות וכיוצא באלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל – בבקשה, אדוני.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תחנת "גלי צה"ל" קיימת, והיה עכשיו דיון על חסויות וחוק ועוד תיקון ועוד תיקון, אבל למען השם, למה צריך גם את "גלגל"צ"?

אורי אריאל: זה התפקיד של משרד הביטחון ושל צה"ל?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי בן-ארי – מיכאל בן-ארי.

ראובן ריבלין: אורי בן-ארי היה שם לא רע.

אורי אריאל: הוא היה גם איש טוב.

ראובן ריבלין: כן, כן.

ראובן ריבלין: השם בא בעקבות האיש.

מיכאל בן-ארי: מכובשי ירושלים.

ראובן ריבלין: נכון, מחטיבה 10.

ראובן ריבלין: הוא כבש את ירושלים.

מיכאל בן-ארי: חטיבת הראל, אם אני לא טועה.

מיכאל בן-ארי: חטיבת הראל.

ראובן ריבלין: היו לו עוד הרבה במלחמת – בבקשה.

מיכאל בן-ארי: חטיבת הראל, אם אני לא טועה.

ראובן ריבלין: חטיבה 10 כבשה את ירושלים בששת הימים.

ראובן ריבלין: עזרה בכיבוש ירושלים יחד עם החטיבה של מוטה גור.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש – – –

קריאה: הוא לקח שוחד.

מיכאל בן-ארי: הוא לא לקח שוחד.

מיכאל בן-ארי: די.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תחנת "גלי צה"ל", שאמורה לשרת את החיילים, אמורה לעודד וכו', והדברים האלה – דיברנו עליהם.

מיכאל בן-ארי: יש תוכנית שהרבה פעמים יוצא לי לשמוע אותה בלילה, כי המראיין הוא מצוין; קוראים לו קובי מידן.

מיכאל בן-ארי: אבל אני שאלתי פה בוועדת הכנסת, בוועדת הכלכלה – ראיתי את רשימת המרואיינים.

מיכאל בן-ארי: הם כולם ממקום אחד בלבד, מאג'נדה.

מיכאל בן-ארי: לדוגמה, מכל חברי הכנסת ראיתי שם רשום אך ורק חבר כנסת אחד שזכה להתראיין שם ב"מדברים בלילה", והוא חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיכאל בן-ארי: הצביע שם חבר כנסת נוסף ואמר: לא, גם אני – חבר הכנסת דניאל בן-סימון.

מיכאל בן-ארי: אמרתי לו: זה אותו דבר מאותו אחד.

מיכאל בן-ארי: למה אין פה גם צד שני?

מיכאל בן-ארי: כשאתה שומע את המרואיינים השונים, כולם שייכים לזרם מאוד מאוד ברור.

מיכאל בן-ארי: האם זה תפקידה של "גלי צה"ל", לתת אג'נדה אחת מסוימת, או שמא להראות דברים מגוונים, שחיילי צה"ל ידעו שיש עוד דעות במדינת ישראל חוץ מבוגרשוב ועד שינקין?

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבוד השר ישיב על אותן שאלות שהוא חושב שהוא צריך להשיב עליהן.

מתן וילנאי: השאלות דורשות פנייה מסודרת ויקבלו תשובה מסודרת.

מתן וילנאי: תקציב, שקיפות – כל זה צריך להגיש בצורה מסודרת, ואני אענה כמובן בהתאם.

מתן וילנאי: אני רק רוצה להשלים את השאילתא המקורית, היא פשוט היתה לא מדויקת, כי אני שוחחתי גם עם מפקד "גלי צה"ל", כמובן, גם עם הרב נסים, ראש עיריית קריית-שמונה – – –

זבולון אורלב: הרב נסים מלכה.

מתן וילנאי: הרב נסים מלכה, ראש עיריית קריית-שמונה – שגם ביקרתי אותו במקרה בשבוע שעבר, ויש שם משדר קבוע של "גלי צה"ל" לצורכי חירום.

מתן וילנאי: צריך לציין ש"גלי צה"ל" מקיימת פעילות ענפה בערי ישראל השונות, בדגש על הפריפריה.

מתן וילנאי: הם התחילו באריאל, המשיכו במעלות ובערים נוספות.

מתן וילנאי: בכל הערים זו יוזמה אישית של מפקד "גלי צה"ל".

מתן וילנאי: אף אחד לא אמר לו לעשות את זה, הוא חשב שזה ראוי להיעשות, והכול מתנהל בערים האלה בצורה תקינה.

מתן וילנאי: בקריית-שמונה כנראה נוצר דם רע בין האנשים שתיאמו את זה, וכתוצאה מזה זה עלה על שרטון.

מתן וילנאי: דיברתי גם עם הרב, ראש העיר, וגם עם מפקד "גלי צה"ל" לעשות את המאמץ הראוי, כי תושבי קריית-שמונה לא צריכים לסבול מזה – לעשות את המאמץ הראוי על מנת שבחודש הנותר של חופשת הקיץ, או למצער בחגים, אם זה לא יסתדר, התחנה תגיע לקריית-שמונה, וכל נושא שיעלה לדיון ולספק, יובא לדיון בפני ויסוכם תמיד כך שקריית-שמונה תצא מורווחת מזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: "גלי צה"ל" הועברה לתחום משרדך?

מתן וילנאי: לא, ממש לא, אבל קריית-שמונה היא בתחום האחריות שלי, וזה החשוב.

ראובן ריבלין: אה, בסדר גמור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, אני מזמין אותך להזמין דיון על הנושאים החשובים שאתה העלית.

ראובן ריבלין: אני חושב שאפשר לעשות את זה במסגרת ועדת החוץ והביטחון – או ועדת החינוך והתרבות; אני לא רואים הבדלים שמחייבים ועדת חוץ וביטחון לגבי שידור ציבורי בישראל.

ראובן ריבלין: אותן שאלות ששאל חבר הכנסת מיכאל בן-ארי יכולות להישאל באותו דיון, אם כי אני מקווה שמשרד הביטחון לא משמש איזשהו עורך ראשי ל"גלי צה"ל".

ראובן ריבלין: אני מפחד מהשלכות הרבה יותר גדולות ממה שאתה ציינת.

ראובן ריבלין: הרי בסופו של דבר, כשאתה שומע רדיו – אני אלמד אותך אם אתה לא יודע – עושים ככה וזה עובר מייד לתחנה אחרת.

מיכאל בן-ארי: אבל החייל שיושב שם חושב שכל האמנים חיים בשינקין ובבוגרשוב.

ראובן ריבלין: אתה ואני אולי לא יודעים איך מעבירים תחנה.

ראובן ריבלין: החייל יודע להעביר תחנה, תאמין לי.

ראובן ריבלין: תאמין לי שהוא יודע להעביר תחנה.

מיכאל בן-ארי: אבל החייל שיושב שם חושב שכל האמנים חיים בשינקין ובבוגרשוב.

ראובן ריבלין: הערתך הושמעה ונשמעה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/368; "דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 20145; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק שהיא בעייתית מעט, אבל כמובן החלטתי להעלותה על סדר-היום משום שאיננה נוגעת לנושאים חוקתיים.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40), של ועדת הפנים של הכנסת, שיזמו יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת ויושב-ראש ועדת הפנים – –

כרמל שאמה-הכהן: ויושב-ראש ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: – – ויושב-ראש ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: טוב, הבעיות הן אצל יושב-ראש ועדת הפנים.

כרמל שאמה-הכהן: – – –

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: אני זוכר שפעם ביקשתי להציע הצעת חוק כזאת ומזכיר הממשלה דאז נזעק בזעקה גדולה לראש הממשלה, שיושב-ראש הכנסת – המנכ"ל של משרד ראש הממשלה הוא היום שר החוץ.

ראובן ריבלין: דני נוה בזמנו, כמזכיר הממשלה, כאשר ביקשנו לחוקק חוק זה, נזעק זעקה גדולה, ואז הבין שאנחנו מדברים על הקדנציה הבאה.

ראובן ריבלין: אבל פה מדברים על הקדנציה הזאת, וזה בעייתי.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: גם עכשיו נזעקו – היועץ המשפטי לממשלה – – –

ראובן ריבלין: אני אעיר הערה בשם המחלקה, אבל לא ראיתי מקום לעצור את החוק.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40), התשע"א–2011, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אמנון כהן: סעיף 7 לחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה–1965, קובע מי זכאי להיכלל ברשימת מועמדים בבחירות לרשות מקומית ולהיבחר כחבר המועצה, ומהן ההגבלות על זכאות זו.

אמנון כהן: בין היתר קובע הסעיף כי מי שפסול לכך לפי חוק הרשויות המקומיות (הגבלת הזכות להיבחר), התשכ"ד–1964, לא יוכל להתמודד בבחירות.

אמנון כהן: חוק זה קובע כי עובד רשות מקומית שיש לו סמכויות הקשורות בקבלה לעבודה, בסעד, בשיכון ועוד, חייב להתפטר מעבודתו עד שלושה חודשים לפני מועד הבחירות אם הוא מעוניין להתמודד בבחירות לראש הרשות, או לצאת לחופשה לא יאוחר מחודשיים לפני הבחירות אם הוא מעוניין להתמודד בבחירות למועצת הרשות.

אמנון כהן: הסדר זה חל גם על המנהל הכללי של הרשות המקומית, בשל טיבן של סמכויותיו.

אמנון כהן: נוכח תפקידו הבכיר וההשפעה הרבה שיש למנהל הכללי של הרשות המקומית, וכדי להבטיח ניהול מקצועי של ענייני הרשות המקומית ללא צורך בהתחשבות בשיקולים פוליטיים, מוצע בהצעת חוק זו, אשר יזמו חברי הכנסת אלכס מילר, כרמל שאמה, רוברט אילטוב, מאיר שטרית ואברהם מיכאלי, לקבוע כי מנהל כללי של רשות מקומית שכיהן יותר מחצי מתקופת הכהונה, על-פי חוק, לא יוכל להתמודד בבחירות למועצה או לראשות המועצה שייערכו בשנתיים שמיום סיום כהונתו.

אמנון כהן: עוד מוצע כי ההסדר האמור יחול על כל סוגי הרשויות המקומיות, לרבות מועצות אזוריות.

אמנון כהן: כמו כן מוצע לקבוע כי ההסדר יחול גם על המנהל הכללי של רשות מקומית הנמצאת ביהודה ושומרון.

אמנון כהן: ברצוני להפנות את תשומת לב חברי הכנסת לכך שבמה

אמנון כהן: לך הדיונים בוועדה עמד הייעוץ המשפטי לוועדה, כמו גם נציגי היועץ המשפטי לממשלה, על הקושי החוקתי שבהיעדר הוראת מעבר כלשהי לעניין מנכ"לים מכהנים, ואף כאלה שכבר סיימו את כהונתם לפני קבלת החוק.

ראובן ריבלין: אין הוראת מעבר כזאת.

אמנון כהן: אין.

אמנון כהן: אנחנו ביקשנו שיהיה.

אמנון כהן: גם היועץ המשפטי לכנסת התייחס לעניין זה, הן במכתב שהפנה אלי והן במהלך דיון בבקשת רוויזיה להצעת החוק, וקבע כי "הצירוף של הפגיעה הטמונה בעצם המגבלה המוצעת בחוק, ביחד עם היעדרה של כל הוראת מעבר, תוצאתו פגיעה קשה בזכות יסוד, שספק רב אם ניתן להציגה כראויה ומידתית בנסיבות העניין".

אמנון כהן: על אף האמור, דחתה הוועדה את כל ההצעות שהועלו במהלך הדיון לקביעת הוראת מעבר, והן מופיעות בפניכם כהסתייגויות להצעת החוק.

ראובן ריבלין: יש רק בעיה אחת, אדוני היושב-ראש – שהמסתייגים לא נמצאים באולם.

ראובן ריבלין: האם אדוני מאמץ את אחת ההסתייגויות ומבקש להצביע עליה?

אמנון כהן: שנייה אחת.

זאב אלקין: הוא לא יכול.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדה לא יכול?

כרמל שאמה-הכהן: – – –

אמנון כהן: אני יכול לסיים את ההסבר?

ראובן ריבלין: בהחלט, אדוני.

ראובן ריבלין: בבקשה.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: חברים, למרות שאנחנו עושים את החוק בלילה, הוא בטח יידון ביום, אז יותר טוב שנאחז את השור בקרניו, הרבה יותר פשוט.

ראובן ריבלין: יש פה דברים שהם לא בעייתיים ויש פה דברים שהם בעייתיים, הכול לפי הנקודה שהיא מתייחסת אליה.

ראובן ריבלין: ולכן, אני לא ראיתי ברמה הכללית איזו מניעה להביא את החוק.

ראובן ריבלין: עם זאת, אנחנו צריכים להאיר את עינינו שיכולה להיות בעיה, במקרה כזה או אחר שאני לא יודע עליו, אבל זה בהחלט יכול להיות.

ראובן ריבלין: הוראת המעבר היא דבר חשוב.

ראובן ריבלין: אם היתה הוראת מעבר, לא היתה בעיה בכלל.

אמנון כהן: לכן, אדוני היושב-ראש, גם בוועדה, גם בהסתייגות שהוגשה לוועדה, ניסיתי לשכנע גם את חברי וגם את המציעים שאנחנו בכנסת הזאת רוצים שתהיה כמה שפחות מעורבות שיפוטית בתחום הפרלמנטרי.

אמנון כהן: פה אני חושב שאנחנו מביאים להנחתה, למעורבות של בית-משפט בנושא הזה.

אמנון כהן: לכן חשבתי, שאם החוק כל כך חשוב, יכולנו לתת תקופת מעבר לאותם מנכ"לים שרוצים להתמודד אבל הם כבר התפטרו.

אמנון כהן: יש רשויות שעומדות לקיים בחירות ממש בתקופה הקרובה, לכן המנכ"לים התפטרו, ויש פה פגיעה באותם מנכ"לים, ולכן יש להם case לגשת לאיפה שצריך לגשת על מנת לעצור או להחזיר חזרה את החוק לבית-המחוקקים ולהגיד לנו: תשקלו זאת שוב, או יכול להיות שבכלל יפסלו את החוק.

אמנון כהן: לכן אמרתי שאם רוצים לעשות טוב, שלא נעשה טעויות שאחר כך נגיד: למה לא עשינו?

אמנון כהן: כיושב-ראש הוועדה אני חייב להאיר את עיני חברי.

אמנון כהן: חשבתי שבהסתייגות שהונחה על שולחננו בוועדה, עדיין ברוויזיה נוכל לתקן זאת, אבל לא הצלחנו לעשות זאת, ואנחנו מכבדים.

אמנון כהן: יש פה דמוקרטיה, החוק עבר, ונתמודד עם מה שיהיה אחר כך.

אמנון כהן: אני מבקש את התמיכה של חברי הכנסת בהצעת החוק.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אני רק רוצה להעיר שהצעת החוק היא מעט בעייתית, שכן היא עוסקת במאטריה רגישה ביותר, של הגבלת זכות להיבחר.

ראובן ריבלין: אני לא רואה איזשהו דבר שיש בו מניעה לגבי אורך התקופה שבה צריך אדם להיות מצונן, על-פי החלטתה של הכנסת, כאשר יש שוויוניות וכאשר כל אדם מראש ידע שהוא צריך להתפטר כדי שיוכל להיבחר.

ראובן ריבלין: פעמים אנחנו מטילים מטלות על אנשים שאם היו יודעים מראש היו אולי מתפטרים, ואנחנו יוצרים מצב שבו אנחנו מזמינים, לצערי הרב, את בית-המשפט העליון להתערב בחוקיה של הכנסת, וטוב נעשה אם נרחיק כל אפשרות של בית-המשפט להתערב בנושאים שאין ויכוח בין הרשות המחוקקת לבין הרשות השופטת.

ראובן ריבלין: אבל במקום שבו יש איזושהי מניעה אשר באה לידי הגבלה שקיימת על אחד ולא קיימת על אחר, או הגבלה שאם היה יודע אדם לא היה מכלכל את מעשיו בצורה כזאת או אחרת או היה משנה בדרכו – לכן אני מזהיר, שיכול להתקיים מצב שבו, במקרים מסוימים, כאשר תהיה אי-שוויוניות בין אנשים אשר ירצו להעמיד את מועמדותם לבחירה, בגלל החוק, בגלל היעדרה של הוראת מעבר, הדבר בהחלט יכול להיות בעייתי, ואני מחזק את אמירתו של יושב-ראש ועדת הפנים.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, כמובן, לא ראיתי מקום שלא להביא להצבעה, משום שהחוק עצמו, כפי שאמר אחד המציעים, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שדין מנכ"ל כדין רמטכ"ל, הם דברים שהם בסמכותה של הכנסת לבוא ולקבוע, ובלבד שהרמטכ"ל ידע שאם הוא רוצה להיבחר, שלא ילך להיות רמטכ"ל מראש.

ראובן ריבלין: בדרך כלל אנחנו צריכים איזו הוראת מעבר, אבל הוועדה בחרה שלא להכניס לחוק הוראת מעבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, אשר הציע את הצעת ההסתייגות, אינו כאן, לכן ההסתייגות לא קיימת בפנינו.

ראובן ריבלין: לכן אני מאפשר לכנסת להצביע, הואיל ואין הסתייגויות בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: כל המסתייגים אינם נמצאים.

ראובן ריבלין: אם יש מסתייג שנמצא פה – אתם רוצים, אני אקריא, אבל אין שום צורך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי אינו נוכח, מירי רגב אינה נוכחת ומגלי והבה אינו נוכח.

ראובן ריבלין: לכן אני עובר להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40), התשע"א–2011.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 115 בעד סעיפים 1–4 – 15 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 1–4 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 15 בעד, אחד נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני – לאור ההצבעה, אדוני מבקש את ההצבעה בקריאה שלישית?

אמנון כהן: אולי נבקש מהמציעים – אולי נעשה עוד דיון קצר ולשכנע אותם.

ראובן ריבלין: אני שואל את אדוני.

ראובן ריבלין: להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: אתה רואה, בשביל זה שואלים את יושב-ראש הוועדה.

דוד רותם: כשלא התקבלה הסתייגות לא צריך לשאול.

ראובן ריבלין: אני מקפיד לשאול, ועל-ידי כך – יש אולי ועדות שמעוניינות מאוד בהתערבות בית-המשפט.

ראובן ריבלין: הכנסת, ככנסת, לא מעוניינת בהתערבות בית-המשפט.

ראובן ריבלין: לכן אני שואל שאלה.

ראובן ריבלין: גם אני מהמקפידים המחמירים, כדי שלא יהיה מצב שבו אנחנו ניכשל בלשוננו.

ראובן ריבלין: ובכן, אני עובר, על-פי הנחיית יושב-ראש ועדת הפנים, להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שלישית – הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40).

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 116 בעד החוק – 16 נגד – 1 נמנעים – 1 חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 16 בעד, אחד מתנגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40) של חברי הכנסת אלכס מילר וכרמל שאמה-הכהן עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זו היא הצעה חשובה מאוד – לנקות שני דברים שהם שונים: מינהל ציבורי, של פקידי ציבור, והפוליטיקה.

כרמל שאמה-הכהן: לא הגיוני שמנכ"ל עירייה, שמתמודד על ראשות העיר שבה הוא מכהן, יוכל לשמש באופן אמיתי מנכ"ל עירייה ששוקל שיקולים של יעילות, של מינהל תקין, בבואו לקבל החלטות כשהוא ממש מצוי בתוך קמפיין בחירות.

כרמל שאמה-הכהן: איך זה יכול לבוא לידי ביטוי אצל מנכ"ל עירייה?

כרמל שאמה-הכהן: בגיוס כוח-אדם, בהחלטות במכרזים, בהחלטות כאלה ואחרות, הוא כבר נתון ללחצים שנבחרי ציבור עומדים בהם אבל חלות עליהם חובות אחרות ובקרות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: לכן, כמו שמצננים אנשי צבא, כמו שיש גם הצעות אחרות בכנסת, לצנן אנשי תקשורת, לדוגמה, עיתונאים, שיכולים להשפיע על השיח הציבורי ואוחזים במיקרופונים ציבוריים – ההצעה זאת היתה נכונה.

כרמל שאמה-הכהן: היו פה לחצים קשים מאוד, אדוני היושב-ראש, לחצים פוליטיים – שכבר ראינו מה המשמעות של החוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שאמה, מה היה קורה אם ב-2009 היו מחליטים שחברי מועצת עיר לא יכולים להיבחר לכנסת אלא אם כן עברו שלוש שנים?

ראובן ריבלין: כמובן, אם היתה הוראת מעבר, היו חברי מועצות, שהם ראו בעצמם מנהיגים ברמה ארצית, מתפטרים – והיו אומרים: אוקיי, זה יתחיל מהקדנציה הבאה.

ראובן ריבלין: כי אומר חבר מועצת עיר – אני למשל נבחרתי להיות מועמד לכנסת, הייתי חבר מועצת עיר.

ראובן ריבלין: התפטרתי עוד לפני כן, אפילו שלא הייתי צריך, אבל תאר לך שפתאום היו באים אלי והיו אומרים: לא לא לא, אתה לא יכול להיבחר, כי אנחנו יודעים שאתה סכנה גדולה לחברים אחרים ברשימה, ואנחנו הוצאנו חוק בכנסת שאתה לא יכול להיבחר משום שהיית חבר מועצת עיר.

ראובן ריבלין: הייתי אומר:

ראובן ריבלין: אם הייתי יודע הייתי מתפטר לפני קדנציה מהעירייה בלי בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: א.

כרמל שאמה-הכהן: אני מסכים אתך שאדם צריך לדעת.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אין הדבר דומה בין חבר מועצה לכיוון הכנסת לבין מנכ"ל עירייה שמתמודד על ראשות אותה עירייה ואמון על ביצוע – – –

ראובן ריבלין: אני חושב שזה צודק, שצריך – – –

כרמל שאמה-הכהן: יש הבחנה ברורה.

ראובן ריבלין: החוק ראוי ביותר, שלא יהיה אדם שישמש את הציבור כעובד ציבור ויבקש להיבחר כנבחר ציבור, אבל מכאן ולהבא – – –

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מכירים מקרים שבהם מנכ"לים כבר תופרים רשימות, כבר מקיימים הבטחות – – –

ראובן ריבלין: אתה צודק, החוק מצוין, השאלה אם הוא יכול לחול – –

כרמל שאמה-הכהן: במאה אחוז, כלומר, הלכה למעשה.

ראובן ריבלין: – – החוק מצוין, וגם בית-המשפט העליון יגיד לך שהחוק מצוין.

ראובן ריבלין: השאלה היא אם הוא יכול לחול על אדם שלא ידע שחוק זה – – –

כרמל שאמה-הכהן: זאת בהחלט סוגיה שתצטרך להיבחן.

ראובן ריבלין: זאת הסוגיה היחידה.

כרמל שאמה-הכהן: היא תצטרך להיבחן.

כרמל שאמה-הכהן: אני מסכים אתך, אדוני היושב-ראש, זאת היתה גם דעתי.

כרמל שאמה-הכהן: לא היה רוב בוועדה שיתמוך בדעה הזאת.

ראובן ריבלין: זה הכול, זה הדבר היחידי, הכול מצוין.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מודה כמובן ליוזם הראשי של החוק, חברי לדרך חבר הכנסת אלכס מילר, שעמד באמת בנחישות, וכמובן ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, שממש עמד – אומרים: שכב על הגדר – בשביל שהחוק לא ייעצר בכל מיני טריקים פוליטיים.

כרמל שאמה-הכהן: היו פה רוויזיות על רוויזיות על רוויזיות, וכל מיני תעלולים – כל הכבוד ליושב-ראש הוועדה, שכיבד את הדמוקרטיה של הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת שאמה ולחבר הכנסת אלכס מילר.

ראובן ריבלין: הרעיון טוב, אבל יש בעייתיות מסוימת לגבי נושאים, כפי שציין אותם יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/614; "דברי הכנסת", חוב' זו, עמ' 21962; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 37).

ראובן ריבלין: או, עכשיו סדרת חוקים של ועדת העבודה והרווחה.

ראובן ריבלין: שלושה זה נוסף ל-62, זה הופך ל-65.

חיים כץ: נוסף ל-76.

ראובן ריבלין: נוסף ל-76.

ראובן ריבלין: זה מכונת חקיקה, זה לא ועדה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הבטחת נכנסה (תיקון מס' 37) שהוגשה בידי הממשלה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חיים כץ: חוק הבטחת הכנסה קובע תשלום מענק חימום אחת לשנה, בחודשי החורף, לזכאים לגמלת הבטחת הכנסה שהגיעו לגיל פרישה ומתגוררים באזורים קרים; כפוף לתנאים הקבועים בחוק, שר הרווחה קבע בצו את רשימת היישובים המוגדרים אזורים קרים לעניין החוק.

חיים כץ: בקיצור, יעלו את דמי החימום מ-261 שקלים ל-522 שקלים.

ראובן ריבלין: תהיה ברוך.

חיים כץ: אני מברך על הצעת החוק החשובה הזאת, ולכן – הוועדה לא רצתה לאבד חורף, קידמה אותה במהלך מהיר.

חיים כץ: בסוף שלוש הצעות החוק אני אודה לכולם.

ראובן ריבלין: אתה יכול להישאר על הבמה.

ראובן ריבלין: יש לך כל החוקים אצלך?

חיים כץ: כן.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אין הסתייגויות לחוק חשוב זה, ואנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: חשוב שכל מי שנוכח יצביע.

ראובן ריבלין: רבותי, הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 37), התשע"א–2011, קריאה שנייה – נא להצביע בעד או נגד או נמנע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 117 בעד סעיפים 1–2 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 21 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש?

חיים כץ: מאוד.

ראובן ריבלין: אנחנו נצביע, לפי בקשת היושב-ראש, בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נמנע?

ראובן ריבלין: בקריאה שלישית – הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 37).

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 118 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 37), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חיים כץ, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 37) עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: [מס' 405; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 21667; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 129).

ראובן ריבלין: נא להציגו, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה לתקן עוול שסובלים ממנו ניצולי שואה שיש להם הכנסה של 8,000 שקלים, ואם הם זכאים לביטוח לאומי לנושא סיעוד – הם לא מקבלים.

חיים כץ: ב-8,000 שקלים הם מעסיקים עובד, ואני לא צריך להגיד מי זכאי לקצבת הביטוח הלאומי – מי שלא עומד בארבעה תנאים: לא שולט על הסוגרים, לא אוכל לבד, לא מתלבש לבד, לא מתרחץ לבד.

חיים כץ: אחד כזה שיש לו 8,000 שקל, אז העובד הזר עולה לו בסביבות 6,000.

חיים כץ: הוא לא צריך לאכול, הוא רגיל.

חיים כץ: אצל הגרמנים הוא לא אכל, למה שיאכל בארץ?

חיים כץ: ומה יקרה אם הוא יצטרך לקנות חולצה לבנה פעם בשנה או לתת סוכרייה על מקל לנינים שלו?

חיים כץ: היה צר לי לראות את המלחמה שנלחמו שהם לא ינצלו את המדינה – מדובר על אלה שמקבלים רנטה מחו"ל, שהרנטה לא תילקח בחשבון לקביעת גובה ההכנסה – הקרב כדי לתת לאנשים האלה את הזכות המינימלית לחיות כמו בני-אדם בערוב ימיהם.

חיים כץ: אני מדבר על קבוצה של אנשים שלצערנו כ-30 איש מהם נפטרים ביום, 55% מהם מעל גיל 85; 20% מהם מעל גיל 90.

חיים כץ: חברתי רחל אדטו ואנוכי יזמנו את הצעת החוק, ובמהלך פרק זמן של כשבועיים, בלחץ מסיבי, הצלחנו לשכנע את שר האוצר.

חיים כץ: אני שמח שהוא הוריד את הערעור בוועדת שרים.

ראובן ריבלין: את ההסתייגות.

חיים כץ: הוא הגיש ערעור בוועדת שרים, אחרי שכל השרים תמכו.

חיים כץ: נביא קצת עדנה לחלק מניצולי השואה, שאפילו לא יודעים שהם קיבלו את העדנה, למה הדמנציה שולטת בהם.

חיים כץ: אבל אנחנו, כשבאנו לכנסת, באנו לנסות לעזור לעובדים, לגמלאים, לילדים בסיכון, למבוגרים נזקקים.

חיים כץ: אני חושב שוועדת העבודה והרווחה עושה את זה.

חיים כץ: החוק שאני מקריא היום זה חוק מס' 78 של הוועדה מאז תחילת הקדנציה.

חיים כץ: אני חושב שהתרומה הזאת היתה במקום.

חיים כץ: חבל שהם צריכים את זה, אבל אם הם צריכים, כנסת ישראל תיתן להם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: עם עוזרים כמו שלך זו לא בעיה לעשות 78 – – –

חיים כץ: את זה אני אגיד אחר כך.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 129), מקשה אחת.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 119 בעד סעיפים 1–3 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 19 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה חיים כץ, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 129), עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 129).

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 120 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 129), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 129), התשע"א–2011, עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת רחל אדטו ותודה ליושב-ראש הוועדה, גם כיוזם.

ראובן ריבלין: [מס' כ/408; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 21832; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 4), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 4), התשע"א–2011, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חברת הכנסת מרינה סולודקין ושלי.

חיים כץ: אני רוצה לציין – אי-אפשר שלא – שהעבודה המשותפת של שלי ושלי שיפרה את מערך יחסי העבודה ואת תנאי העבודה של העובדים במדינת ישראל.

חיים כץ: שלי אחר כך תבוא ותברך ותודה – אם היא תרצה, כמובן – אבל אני חושב שתרומתך, הרעיונות והשילובים שלנו ביחד – זה היה שילוב מנצח לעובדים.

שלי יחימוביץ': היה ויהיה.

חיים כץ: היה ויהיה.

חיים כץ: חוק הודעה לעובד, התשס"ב–2002, מחייב מעביד למסור לעובד הודעה בכתב בדבר תנאי העבודה בתוך 30 ימים מתחילת עבודתו.

חיים כץ: כמו כן מחייב החוק למסור לעובד הודעה בכתב על שינוי בתנאי עבודה אלה בתוך 30 ימים.

חיים כץ: לגבי נער עובד המועדים מקוצרים לשבעה ימים ממועד תחילת העבודה או ממועד השינוי.

חיים כץ: להודעה בדבר תנאי העבודה חשיבות רבה עבור העובד, שכן היא מבטיחה שבידי העובד יהיה מידע בדבר תנאי עבודתו שיאפשר לו לעמוד על זכויותיו.

חיים כץ: מאז חוקק החוק בשנת 2001 לא הופעלה אכיפה פלילית אפקטיבית בהתאם לעבירה שקבועה בחוק, והתופעה של אי-מסירת הודעה בדבר תנאי עבודה או שינוי בהם רווחת ביותר.

חיים כץ: הצעת החוק מונחת בפניכם מציעה כמה אמצעים מתחום המשפט האזרחי כדי להתמודד עם התופעה של הפרת הוראות החוק ולהבטיח מסירת הודעות לעובדים: 1.

חיים כץ: פיצוי לדוגמה – מוצע לאפשר לבית-הדין לעבודה לפסוק לעובד פיצוי לדוגמה בתובענה נגד מעבידו בשל הפרה ביודעין של הוראת החוק.

חיים כץ: זה המקום להסביר שוב ולומר מפורשות: המלה "ביודעין" משמעה שהמעביד היה מודע לביצוע ההפרה; אין משמעותה שהדברים נעשו בזדון או מתוך כוונה, כפי שבתי-הדין האזוריים לעבודה, בחלק מהמקרים לאחרונה, פירשו אותה.

חיים כץ: בשביל זה אנחנו מדגישים – בניגוד לכוונת המחוקק בהקשר לתיקון 24 לחוק להגנת השכר.

חיים כץ: במקרים שבהם פעל המעסיק בזדון והפר את חוק ההודעה לעובד או את חוק הגנת השכר מתוך מטרה לשלול זכויות, הרי לבית-הדין לעבודה יש שיקול דעת לקבוע פיצוי גבוה יותר מהסכום הקבוע בחוק.

חיים כץ: פיצוי זה אינו תלוי כלל בקיומו של נזק, וסכומו יכול להגיע ל-15,000 שקלים חדשים, אם כי בית-הדין יהיה רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לפסוק פיצוי לדוגמה בסכום אחר.

חיים כץ: פיצוי זה יהווה תמריץ לעובדים לעמוד על זכויותיהם וירתיע מעבידים אחרים מהפרת החוק.

חיים כץ: את הפיצוי לדוגמה רשאי בית-הדין לפסוק נוסף על כל סעד אחר, ומוצע אגב כך בהצעת החוק להבהיר במפורש כי לבית-הדין נתונה סמכות לפסוק גם צו עשה או פיצוי על נזק, כולל נזק שאינו ממוני.

חיים כץ: נקבעו הוראות לעניין התחשבות, בעת פסיקת הפיצוי לדוגמה, בקנס שנגזר בהליך פלילי בשל אותו מעשה או בקנס מינהלי שהוטל כאמור.

חיים כץ: כמו כן, נקבעו הוראות המאפשרות להביא בחשבון את העובדה שנפסק פיצוי לדוגמה בעת שיש להטיל קנס בהליך פלילי או בעת שעומדת בפני מפקח, לפי חוק העבירות המינהליות, החלטה אם להטיל קנס מינהלי או לא, או שעומדת בפני תובע מוסמך, לפי אותו חוק, ההחלטה אם לבטל את הקנס המינהלי או לא.

חיים כץ: מאחר שלפיצוי לדוגמה יש השלכות משמעותיות על המעבידים, מוצע כי תחילתה של הוראה זו, דהיינו התיקון המוצע לסעיף 5(ב) לחוק, תידחה בארבעה חודשים, והיא תחול על הודעה לעובד שיש למסור לאחר אותו מועד.

חיים כץ: 2.

חיים כץ: היפוך נטל ההוכחה – בתובענה של עובד נגד מעבידו שבה שנוי במחלוקת עניין המנוי לפי סעיף 2 לחוק שלגביו חייב היה המעביד למסור הודעה על תנאי עבודה או על שינוי בתנאי העבודה, וההודעה כאמור לא נמסרה, יחול היפוך של נטל ההוכחה: אם המעביד לא מסר את ההודעה על תנאי העבודה שהיה עליו למסור, והעובד העיד, בעל-פה או בתצהיר, על טענתו לגבי העניין שהיה צריך להיכלל בהודעה, תהא חובת ההוכחה על המעביד לגבי אותו עניין.

חיים כץ: מסירת הודעה ראשונה על תנאי עבודה במסגרת הסכם עבודה בכתב – הצעת החוק מאפשרת למעביד לכלול את הפרטים שיש למסור לגביהם הודעה לעובד לפי סעיף 1 לחוק במסגרת הסכם עבודה, ובלבד שההסכם נמסר בכתב במועדים הקבועים באותו סעיף ונכללו בו כל הפרטים הנדרשים לפי סעיף 2 לחוק.

חיים כץ: הוראה מיוחדת בקשר לכך, לעניין חוזה עבודה בכתב שנמסר לעובד זר, מצויה כבר היום בתקנות לפי החוק האמור.

חיים כץ: עכשיו, אחרי שלושה חוקים, אני רוצה להודות ללשכה המשפטית של ועדת העבודה והרווחה, בראשות עו"ד נועה בן-שבת – כל אחד ואחד מהם היה מעורב בהכנת שלושת החוקים – לעו"ד שמרית גיטלין-שקד ולעו"ד אייל לב-ארי, לצוות הוועדה – וילמה מאור, למזכירות הוועדה מעיין, אתי וענת ולעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו, לי קטקוב – ומסיבת פרידה לאיילת השחר, שזה יומה האחרון בכנסת ישראל; היא נוסעת למצוא את דרכה בפריס, ואני מקווה שהיא תמצא את דרכה בפריס – –

ראובן ריבלין: כשהיא תמצא את דרכה – שתביא את דרכה לארץ.

חיים כץ: – – תודה על עבודה יזומה בחקיקה ועזרה בחקיקה ובכלל.

חיים כץ: ואני מודה לכל אלה שהיו מעורבים בחקיקה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני ירד ויצביע.

ראובן ריבלין: אנחנו מאחלים לכל מי שהולך למצוא את דרכו בפריס, שיביא את הדרך חזרה לארץ מייד.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מבקשים טקס מיוחד.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 4), הצעת חוק ביוזמתם של חברת הכנסת שלי יחימוביץ וחבר הכנסת חיים כץ ואחרים – –

חיים כץ: ומרינה סולודקין.

ראובן ריבלין: – – ומרינה סולודקין.

ראובן ריבלין: קריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 121 בעד סעיפים 1–5 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: האם להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 4) בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 122 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 4), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 20 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 4), של חברות הכנסת שלי יחימוביץ ומרינה סולודקין וחבר הכנסת חיים כץ, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ, את יכולה לעלות.

ראובן ריבלין: מוותרת על התודות והברכות?

ראובן ריבלין: מסתפקת בהעברת החוק כברכה הגדולה ביותר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/377; "דברי הכנסת", חוב' כ"ד, עמ' 18602; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 30) – קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יביאה לפנינו יושב-ראש ועדת הכלכלה, העומד כעת להציג בפני הכנסת ארבעה חוקים פרי יוזמת – אני מבקש ממך להביא את כל ארבעת החוקים אתך.

ראובן ריבלין: יש עם הסתייגויות?

ראובן ריבלין: אם אין הסתייגויות תביא את כל ארבעת החוקים, ואתה תעמוד פה ואנחנו נצביע עליהם.

ראובן ריבלין: באחרונה יש, אז באחרונה אנחנו נשמע את המסתייגים.

דוד רותם: חבר הכנסת שאמה כבר העביר היום כמה חוקים.

ראובן ריבלין: הם מנסים כולם להביא לידי הספק של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: אי-אפשר.

דוד רותם: ועדת חוקה לא – – –

ראובן ריבלין: אי-אפשר, אתה אומר.

ראובן ריבלין: בכל זאת להשתדל, אתה מבין.

ראובן ריבלין: בקדנציה הזאת אתה מתכוון.

דוד רותם: בקדנציה הזאת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 30).

ראובן ריבלין: בבקשה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 30), התשע"א–2011, שיזמתי יחד עם חבר הכנסת אורי מקלב – יותר נכון יזמו חבר הכנסת אורי מקלב ואני, ואני מבקש לנצל את ההזדמנות ולהודות לו על עזרתו בקידומה של הצעת חוק זו.

ועדת הכלכלה): תודה, חברי חבר הכנסת אורי מקלב.

ועדת הכלכלה): הצעת חוק זו עוסקת באיסור גביית עמלה ובדרכי תשלום בעד שירותים או טובין שהתשלום בעדם נקבע לפי דין, דהיינו שמחירם מפוקח.

ועדת הכלכלה): מתלונות רבות שהגיעו אלינו עלה שיש עוסקים שגובים מצרכנים, בעד טובין או שירותים, גם עמלות, נוסף על התעריף המפוקח, כך שבפועל הצרכן משלם סכום גבוה מהסכום שהיה עליו לשלם לפי דין.

ועדת הכלכלה): עוד התברר לנו כי יש עוסקים המכתיבים לצרכנים את אמצעי התשלום שבאמצעותם ניתן לשלם עבור מוצרים או שירותים מפוקחים, דהיינו מציבים חסם לרכישת אותם טובין או שירותים, למרות שכידוע, מחירים מפוקחים נקבעים רק למוצרים או שירותים בסיסיים או חיוניים, כמו גז, מים וחשמל ושירותי טלפון של חברת "בזק".

ועדת הכלכלה): בהצעת חוק זו מוצעים הסדרים בשני נושאים אלה.

ועדת הכלכלה): ראשית, מוצע לאסור על עוסק לגבות עמלה כלשהי מצרכן עבור התשלום, ללא קשר לאמצעי התשלום שבו הוא משלם.

ועדת הכלכלה): עמלה, לעניין זה, היא לא רק הסכום המשולם עבור עצם ביצוע התשלום באמצעי תשלום כלשהו, אלא גם עבור פעולה הנעשית לשם חישוב או קביעה של גובה החיוב.

ועדת הכלכלה): לדוגמה, חברת גז הגובה עמלה עבור "שירות קריאת מונה" – אותה פעולה בסיסית שספק גז צריך לעשות כדי לדעת כמה גז צרך הצרכן – או עמלה בשל תשלום בכרטיס אשראי.

ועדת הכלכלה): למען הסר ספק, הבהרנו בהצעת החוק שאיסור גביית עמלה יחול גם במקרה של חשבון שמכיל בתוכו הן חיובים בתעריף מפוקח והן חיובים בתעריף שאינו מפוקח.

ועדת הכלכלה): שנית, אדוני היושב-ראש, מוצע לחייב עוסקים לאפשר לצרכן לבחור כיצד לשלם עבור מוצר או שירות שמחירם מפוקח, בעסקה מתמשכת: באמצעות הרשאה לחיוב חשבון בהוראת קבע, באמצעות הרשאה לחיוב חשבון בכרטיס אשראי או באמצעות תשלום במזומן או בצ'ק בבנק הדואר או בגוף אחר בעל פריסה ארצית, ובלבד שהגוף האחר לא יגבה מהצרכן עמלה בשל ביצוע התשלום באמצעותו.

ועדת הכלכלה): אסביר את דברי, בבקשה.

ועדת הכלכלה): כדי להימנע מהענקת מונופול בחוק לחברת הדואר בתחום גביית התשלומים במזומן או בצ'ק בעד טובין או שירותים מפוקחים, קבענו בהצעת החוק מנגנון שלפיו עוסק יוכל להתקשר עם גוף אחד או יותר שיגבה עבורו את התשלום במזומן, ובלבד שיקבלו אישור מהשר על כך שאפשרות לתשלום במזומן תהיה בפריסה ארצית, בדומה לפריסה הארצית של בנק הדואר, ובתנאי שיתחייבו בהסכם עם העוסק שלא לגבות עמלה מהצרכן עבור התשלום.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק מתייחסת גם למקרה שבו שר או גוף אחר ממונים על הסדרת הענף שבו פועל העוסק שלטובין או לשירותים שהוא מוכר נקבעו תעריפים מפוקחים.

ועדת הכלכלה): במקרה כזה רשאי הרגולטור האחר שהסדיר את המקרים ואת הנסיבות שבהם חייב העוסק לאפשר תשלום במזומן, לפטור את אותם עוסקים מהחובה הכללית שנקבעה בהצעת חוק זו לאפשר תשלום במזומן.

ועדת הכלכלה): כך, למשל, יוכל השר או הגוף הממונה לדרוש תשלום באמצעות הוראת קבע, ולא במזומן, ממנויים המנצלים את האפשרות לתשלום במזומן ומשלמים באופן סדרתי את חשבונותיהם באיחור, לאחר מועד התשלום המחייב.

ועדת הכלכלה): כדי לתת שיניים להוראות שהצגתי, מוצע להסמיך את בית-המשפט לחייב עוסק שלא קיים את ההוראות המוצעות לאחר שצרכן ביקש ממנו לפעול לפיהן בתשלום פיצויים לדוגמה, בסכום שלא יעלה על 10,000 שקלים חדשים.

ועדת הכלכלה): מאחר שרצינו לאפשר לעוסקים להיערך להוראות המוצעות, קבענו שהן יחולו על תשלומים שישולמו מיום 1 בינואר 2012 ואילך, לרבות בשל התקשרויות שנעשו לפני יום זה.

ועדת הכלכלה): חברות וחברי הכנסת, ההחלטה שמחירם של מוצרים או שירותים מסוימים יהיה מפוקח במדינת ישראל, שבה השוק הוא שוק חופשי, נעשית בדרך כלל מסיבות טובות מאוד, ובאה להגן בעיקר על אנשים קשי-יום.

ועדת הכלכלה): הצעת חוק זו נועדה לקיים הלכה למעשה את הפיקוח על המחירים ולמנוע מעוסקים למצוא דרכים עקיפות להעשיר את קופתם על חשבון הצרכנים, בניגוד למחיר שנקבע על-פי דין, ולעזור לאותם אנשים קשי-יום בתשלום חשבונותיהם גם במזומן, וללא עמלה נוספת.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, אסביר בכמה מלים נוספות.

ועדת הכלכלה): תשלום עבור חשבון "בזק", כשאנשים קשי-יום רוצים לשלם, הם רגילים לשלם בסניף הדואר, ללא עמלה.

ועדת הכלכלה): לאחרונה הפכה "בזק" את שיטת התשלום ואמרה: אתם רוצים לא לשלם עמלה?

ועדת הכלכלה): תשלמו את זה ב"שופרסל", כי "שופרסל" גובה עמלה נמוכה יותר מ"בזק" עבור גביית התשלום, כי "שופרסל" מרוויח עוד משהו – הוא מכניס את אותו אדם שבא לשלם – –

ראובן ריבלין: הוא קונה גם – – –

ועדת הכלכלה): – – מעביר אותו דרך הקופה.

ועדת הכלכלה): והפריסה של "שופרסל" היא לא בכל שכונה כמו הדואר.

ראובן ריבלין: עד היום חשבתי שזה בקזינואים – נותנים לך ללכת לכל מקום, ואתה פוגש את המכונות.

ראובן ריבלין: היום זה ב"שופרסלים", כלומר הם הפכו להיות קזינואים של המדינה.

ועדת הכלכלה): ואנחנו באנו ואמרנו: זה יהיה או במזומן בבנק הדואר או בפריסה ארצית דומה.

ועדת הכלכלה): כלומר, אם רוצה חברת "בזק" – תציג לשר התמ"ת, שהוא השר האחראי לעניין זה, את הפריסה שהיא רוצה עם גוף רציני שהיא רוצה להתקשר אתו, שהפריסה שלו היא דומה, והוא יתיר לה.

ועדת הכלכלה): אנחנו לא רוצים לקבוע שלדואר יהיה איזה מונופול על גביית תשלומים עבור האזרחים.

ועדת הכלכלה): זו הצעת החוק.

ועדת הכלכלה): להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

ראובן ריבלין: זה היה בפניות הציבור?

ועדת הכלכלה): כן, משם זה התחיל.

ועדת הכלכלה): להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בשמך אני רוצה להודות לך ולחבר הכנסת מקלב.

ראובן ריבלין: זה מראה שהוועדה לפניות הציבור יצרה מצב שבו אנחנו נגישים לרחשי לב הציבור, ושומעים תלונות שלפעמים יכולות להתגבש לכלל חוקים.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: באמת הנושאים שבאים שם – – –

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שאתה צודק, כי פעמים היתה לי קצת הרגשה שהוועדה לפניות הציבור יוזמת את פניות הציבור.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: תעמוד פה, אני מוסיף את קולך.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 30) – קריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: אני מוסיף את קולך.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 123 בעד סעיפים 1–4 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 21, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה, כרמל שאמה-הכהן, בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 30), ביוזמת חבר הכנסת שאמה-הכהן וחבר הכנסת אורי מקלב, עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני, להצביע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: אני מצביע את הצעת החוק בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 124 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 30), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: כאשר אני מוסיף את קולו של יושב-ראש הוועדה, כרמל שאמה-הכהן – 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 30), ביוזמת חברי הכנסת מקלב ושאמה-הכהן, עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/399; "דברי הכנסת", חוב' ל"ו, עמ' 21072; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 19).

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, נא להציג.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 19), התשע"א–2011, שהגישו כמעט 30 חברי כנסת, אדוני היושב-ראש.

ועדת הכלכלה): רפורמות שנעשו בשנים האחרונות בתחום ביטוח החובה לרכב הביאו לעלייה ניכרת בתעריפי הביטוח לאופנועים, בין היתר מאחר שבעקבות הרפורמות שנעשו בתחום זה חברות הביטוח הן שקובעות את הפרמיה, וככלל, רק לפי פרמטרים של סיכון בנהיגה, בהתאם למאפייני הנהג וכלי הרכב.

ועדת הכלכלה): לפי פרמטרים אלה, הסיכון בנהיגה באופנוע נחשב גבוה מהסיכון בנהיגה בכלי רכב אחרים.

ועדת הכלכלה): לנוכח התעריפים הגבוהים כאמור נוצר קושי למשתמשים באופנועים לרכוש ביטוח אצל מבטח בשוק החופשי, והם נאלצו לרכוש ביטוח במסגרת "הפול", שהוא המאגר הישראלי לביטוחי רכב שליד איגוד חברות הביטוח בישראל, המנהל את הביטוח המשותף למשתמשים ברכב מנועי שלא השיגו כיסוי ביטוחי באופן ישיר אצל מבטח.

ועדת הכלכלה): ב"פול" חברות כל חברות הביטוח, והוא חייב למכור ביטוח רכב חובה לכל מי שחפץ בכך, על-פי תעריפים שקובעת ל"פול" הרשות הממונה לפי פקודת ביטוח רכב מנועי, דהיינו שר האוצר או מי שהוא מינה בהודעה ברשומות בהתאם לאותה פקודה.

ועדת הכלכלה): ואולם, תעריפי הביטוח במסגרת "הפול" גבוהים מאוד, למרות התועלת החברתית הגלומה ברכיבה על אופנוע, בין היתר בשל צמצום זיהום האוויר והפחתת הגודש בכבישים, וחרף העובדה שרוכב אופנוע פגיע יותר ממי שנוהג ברכב, ובדרך כלל יוצר סיכון נמוך יותר כלפי סביבתו בשל גודלו ומשקלו של האופנוע ביחס לכלי רכב מנועי אחר.

ועדת הכלכלה): כשמצרפים לכך את העובדה שנהגי המכוניות בישראל לא תמיד מתחשבים ברוכבי האופנועים, ולעתים מסכנים אותם בנהיגתם, אין לי ספק שיש לסייע לרוכבי האופנועים להפחית את תעריפי הביטוח שהם משלמים.

ועדת הכלכלה): עוד סיבה טובה לעודד רכיבה בדו-גלגלי היא מצוקת חנייה, בעיקר בערים במרכז הארץ.

ועדת הכלכלה): בהתאם, לאורך השנים נעשו ניסיונות הן על-ידי הממשלה והן על-ידי הכנסת להפחית את תעריף ביטוח החובה למשתמשים באופנוע.

ועדת הכלכלה): כך, למשל, בשנת 2001 התקין שר האוצר את צו פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (הסדרים לחלוקת נטל הפיצויים בין המבטחים), התשס"א–2001 – מה שמכונה "צו החצייה".

ועדת הכלכלה): לפי הצו האמור, בעוד שבתאונת דרכים שמעורבים בה כלי רכב שאינם אופנועים כל מבטח משלם למבוטח שלו את מלוא הפיצויים על נזקי הגוף של אותו מבוטח, בתאונת דרכים שבה מעורב אופנוע וכלי רכב אחר, המבטח של כלי הרכב האחר משלם למבטח של האופנוע 50% מהפיצויים על נזקי הגוף שהמבטח של האופנוע חייב בהם עקב התאונה, למעט חבויות מסוימות, לפי חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל"ה–1975.

ועדת הכלכלה): חשוב לציין ולשבח בהקשר זה את השר להגנת הסביבה גלעד ארדן ואת שר התיירות סטס מיסז'ניקוב, שכחברי כנסת הובילו חוק שהתקבל בשנת 2008 ולפיו הועלה שיעור הפיצוי בתאונות דרכים שמעורבים בה אופנוע וכלי רכב אחר, והוא עומד כיום על 75% מהפיצויים על נזקי גוף כאמור.

ועדת הכלכלה): נוסף על כך, בהתאם לתקנות ביטוח רכב מנועי (הסדר ביטוח שיורי ומנגנון לקביעת התעריף), התשס"א–2001, שהתקין שר האוצר, אפשר לכלול בביטוח חובה של כלי רכב שאינו מבוטח במסגרת "הפול" מרכיב העמסה, דהיינו תוספת לפרמיה של כלל הציבור המבוטח שלא במסגרת "הפול" אלא בביטוח בשוק החופשי.

ועדת הכלכלה): ואולם, בהתאם לתקנות האמורות קיימת הגבלה שלפיה מרכיב ההעמסה כאמור לא יעלה על 8%.

ועדת הכלכלה): מאחר שבשנים האחרונות נקבע, בהתאם לאותן תקנות, מרכיב העמסה בשיעור נמוך מאוד, שמטבע הדברים לא אפשר להפחית בצורה מספקת את תעריפי הביטוח לאופנועים המבוטחים במסגרת "הפול", קובעת הצעת החוק הזאת שמרכיב העמסה זה יעמוד על 6% בדיוק.

ועדת הכלכלה): לאחר שהונחה הצעת החוק קיבלנו נתונים מאגף שוק ההון שגרמו לנו לחשוב שייתכן שהצעת החוק לא תוזיל את תעריפי הביטוח במידה מספקת, ולכן הוועדה החליטה לחדש את הדיון לגביה לפי סעיף 124 לתקנון.

ועדת הכלכלה): בתום הדיון בוועדה החלטנו להשאיר את מרכיב ההעמסה כפי שנקבע בהצעת החוק במקור, ולעקוב אחרי הוזלת תעריפי ביטוח החובה על האופנועים.

ועדת הכלכלה): בהתאם, דרשנו מנציגי אגף שוק ההון להציג לוועדה בעוד כחודשיים נתונים בדבר הוזלת התעריפים הצפויה כתוצאה מהצעת החוק, ונבחן את המשך צעדינו בהתאם לנתונים שיתקבלו בנוגע לשינוי הצפוי בתעריפים.

ראובן ריבלין: אם עוד חודשיים ייתנו נתונים שמחייבים שינוי בחוק, נצטרך לשנות את החוק.

ועדת הכלכלה): כן.

ועדת הכלכלה): נהנינו ממלאכת החקיקה בעניין הזה של האופנועים.

ראובן ריבלין: קודם כול צריכים לדעת כל ה-30 שחתמו, שיכולים להצביע בפריימריז רק עבור 13.

ועדת הכלכלה): מי?

ראובן ריבלין: כל מי שחתם על החוק צריך לדעת – – –

ועדת הכלכלה): לא לכל ה-30 בכלל יש פריימריז, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: זה דבר אחר.

ראובן ריבלין: רק שלא יהיה יותר מ-13, אלא אם כן נשנה את החוק במפלגות שאפשר להצביע יותר.

אורי אריאל: רוצים לעשות התייעצות סיעתית?

ועדת הכלכלה): לא, במפלגה אחת בהגדרה לא יכול להיות פה יותר מ-13.

ראובן ריבלין: אז זה בסדר גמור, כי אני לא רוצה לאכזב את אלה שחתמו על החוק.

ראובן ריבלין: החוק חשוב.

ראובן ריבלין: אם יהיו לך נתונים, שלא נצטרך להביא – מה שעשית לפי סעיף 124, למעשה תצטרכו להתחיל את כל – – –

ועדת הכלכלה): אפשר להתחיל מטרומית, או שנשכנע את הממשלה להגיש ממשלתית.

ראובן ריבלין: הדרך היחידה לשכנע את הממשלה זו הדרך שאתה עכשיו נמצא בה, על הבמה, ועוד מעט החברים יאשרו את זה בקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: זו הדרך הטובה ביותר.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף ולומר, מעבר לכתוב פה, שהחוק הזה – אנחנו משתמשים במלה הוזלה; אני הייתי משתמש יותר במינוח של תיקון עיוות ועוול.

ועדת הכלכלה): בחודש נובמבר 2009 השתוללו פה פקידי האוצר בתוך מגמה – – –

ראובן ריבלין: לא, לא – – –

ועדת הכלכלה): כן, כן, כן, כי ישבו שתי ועדות – הכספים והכלכלה – באופן נדיר יחד, וקיבלו החלטה פה אחד, כולל כל חברי הוועדה, שהעלייה הצפויה בביטוח האופנועים, במיוחד לאופנועים של הצעירים, האופנועים הקלים – לא האופנועים היקרים ולא הספורטיביים – היא בלתי נתפסת בכל המונחים של ההיגיון, ובכל זאת התעקשו פקידי האוצר להעלות את הביטוח בצורה כזאת דרסטית.

ועדת הכלכלה): ולכן, אז התחיל כל המהלך, ואז, באותה נקודת זמן, אדוני היושב-ראש, לא היה ידוע על שום רוכב אופנוע מסוים שהוא בעל השפעה פוליטית כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: גם זה מותר.

ראובן ריבלין: אנחנו אומרים היום לכל יושבי האוהלים: תצטרפו לפוליטיקה ותשפיעו.

ועדת הכלכלה): ברור, ברור, מבורך.

ועדת הכלכלה): אנחנו מברכים כל אזרח שיצטרף, כי זו הדרך להשפיע.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ועדת הכלכלה): גם הנגיד סטנלי פישר הציע השבוע ליושבי האוהלים להצטרף לפוליטיקה.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: אני חושב שזה חיובי לחלוטין.

ועדת הכלכלה): אז זו לא רק קריאה של פוליטיקאים; זו דרך המלך להשפיע במדינת ישראל.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: כמה שיותר, ככה ההשפעה יותר גדולה.

ועדת הכלכלה): אני לא יודע, את זה צריך לשאול את דב חנין – כמה טפסים מילאו אצלו בחד"ש.

ראובן ריבלין: הוא צודק.

ראובן ריבלין: ההשפעה היא השפעה מבורכת, רק רציתי להבהיר שלא יכולים להצביע בעד יותר מ-13, אלא אם כן – – –

יואל חסון: תפסיקו לזלזל באנשים האלה.

ראובן ריבלין: נהפוך הוא.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מזלזלים.

יואל חסון: לא אתה.

יואל חסון: לא אמרתי שאתה.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מזלזלים.

ועדת הכלכלה): לא מזלזלים באף אחד.

ראובן ריבלין: כל מעורבות בפוליטיקה היא ברוכה.

ועדת הכלכלה): גם מי שמתפקד לחד"ש, אני מברך אותו שהוא נוקט עמדה.

ראובן ריבלין: טוב, יש לנו עוד מעט חוק אפילו יותר חשוב.

ועדת הכלכלה): אנו מקווים שהחוק המוצע יסייע במעט למשתמשים באופנועים.

ועדת הכלכלה): אנחנו מקווים בעצם שזה יסייע בהרבה.

ועדת הכלכלה): צריך לזכור שרובם המכריע, חברי חבר הכנסת יואל חסון, סטודנטים ואנשים צעירים, שלא תמיד הפרוטה מצויה בכיסם.

ועדת הכלכלה): אני מבקש להודות לכל חברי הכנסת שיזמו ותמכו בהצעת חוק זו, ובעיקר לחברת הכנסת פאינה קירשנבאום, שביחד הצלחנו לקדם את החקיקה הזאת במהירות – זו מלה קצת מהירה מדי.

ועדת הכלכלה): זה היה מסע של כשנתיים, אדוני היושב-ראש, מהתנגדות מוחלטת וגורפת של האוצר – – –

ראובן ריבלין: יגעת ומצאת – תאמין.

ועדת הכלכלה): כן.

ועדת הכלכלה): כנראה שאסור אף פעם להתייאש פה בבניין.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, מדובר בחוק עם פרטים מאוד מקצועיים, מאוד מורכבים.

ועדת הכלכלה): ענף הדו-גלגלי, עם ראשיו, בראשות נסים בנימין, סייעו לנו בצורה מקצועית והוגנת; לעולם לא הטעו אותנו בנתון.

ועדת הכלכלה): כל פעם שהיינו צריכים נתונים או מצגות כדי לגבש עמדה או לנסות לשכנע את האוצר, הדברים עמדו באמת במקצועיות.

ועדת הכלכלה): לא תמיד הגורמים האזרחיים שעובדים מולנו נוהגים גם בהגינות וגם במקצועיות.

ועדת הכלכלה): יחד הובלנו למקום מבורך.

ועדת הכלכלה): להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם לתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו נצביע במקשה אחת בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 19).

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

קריאה: – – –

ועדת הכלכלה): גם לקדימה.

ועדת הכלכלה): גם לעבודה, אני מאמין.

ועדת הכלכלה): הצבעה מס' 125 בעד סעיפים 1–2 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 19 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת כרמל שאמה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני, להצביע כמובן בקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): כן, בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים בקריאה שלישית על הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 19).

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 126 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 19), התשע"א–2011, נתקבל.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות גם לברך.

ראובן ריבלין: ברצון, אתה צודק.

ראובן ריבלין: מי שיושב עד 02:00 כנאמן המליאה ורואה בחקיקה את הדבר החשוב ביותר של הכנסת, בוודאי שאתן לו.

ראובן ריבלין: 16 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה כרמל שאמה-הכהן, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 19) עברה בקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): 16.

ועדת הכלכלה): זה מספר מבורך, יום לידתו של מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

יואל חסון: אני מבקש שתצרף את הצבעתי בעד – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יואל חסון מבקש לצרף גם את הצבעתו בעד, אבל אני לא משנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: אני רושם שחבר הכנסת יואל חסון מבקש לתמוך בחוק.

ראובן ריבלין: 16, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה, בעד, וכך נכנסה הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 19) לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל, אם אתה רוצה מהצד – – –

איתן כבל: לא, אני רוצה מהדוכן.

ראובן ריבלין: בוא, בבקשה.

ראובן ריבלין: כמובן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, בשעה כל כך מאוחרת – – –

ראובן ריבלין: מוקדמת מאוד בבוקר.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כאן קודם כול להודות לחברת הכנסת פאינה קירשנבאום, אבל מעבר לכל אלה להודות לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת כרמל שאמה.

איתן כבל: עליתי בראש ובראשונה כדי להגיד לך תודה, כי בלעדיך אין מצב שהחוק הזה היה עובר.

איתן כבל: אני חושב שיותר מכול מגיעות לך כל התודות על כל העבודה ועל כל ההשקעה שעשית, ועל הדבקות במטרה.

איתן כבל: אני רוצה לנצל, אדוני היושב-ראש, את ההזדמנות הזאת – הכנתי לעצמי רשימה קצרה של הקצרניות.

איתן כבל: אני מצטער מאוד.

איתן כבל: יושבות כאן הקצרניות – –

ראובן ריבלין: אלה הרשמות הפרלמנטריות.

איתן כבל: – – אנחנו רואים אותן כחלק מהנוף ואף פעם – רק יורדים למטה, מוסרים להן את הנאומים – מי שיש לו – וממשיכים.

איתן כבל: אז, ברשותכם, אני רוצה להקריא כאן את השמות, כך מהר, של כל העוסקות במלאכה, שמגיעה להן תודה, אני בטוח בשם כל חברי הבית: לאפלבוים אתי, בן-שמחון אתי, בר-שלום מיטל, גורדון סיגל, יפרח רויטל, כהן חנה, כהן שלומית, לוי הילה, לינצ'בסקי איה, מימון אסתר, עצידה אושרה, פוליבוי תמר, צנוירט הדס, צנעני חפציבה, קיקיון לאה, קרינצה יפה, רם טלי, רפאלי שרון, ואחרונה – שושנה מקובר, מנהלת מחלקת הפרוטוקולים.

איתן כבל: תודה לכן מקרב לב על כל אשר אתן עושות עבורנו בכל זמן.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: הרשמות הפרלמנטריות של המליאה ושל ועדות הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה, גם בשמי, לכל העוסקות במלאכה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/370; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 17775; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, נא לעלות על מנת להמשיך בהצגת מרכולתך.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק הגבלת הפרסומות והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 6).

ראובן ריבלין: זה החוק שלא יאפשר למכור במכונות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 6), התשע"א–2011, אשר יזמו חברי הכנסת אורי אריאל, זאב בילסקי, מיכאל בן-ארי, יואל חסון, דב חנין ואנוכי.

ועדת הכלכלה): תכליתה של הצעה זו פשוטה, ובבסיסה הרעיון לצמצם את הגישה של כלל הציבור, ובראש ובראשונה של בני הנוער, לסיגריות, באמצעות הטלת איסור גורף על הצבתן של מכונות אוטומטיות לממכר סיגריות, בדומה לנהוג במדינות רבות בעולם.

ועדת הכלכלה): כיום קובע סעיף 7ב לחוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק, התשמ"ג–1983, כפי שהוסף לחוק בשנת 2001, כי תיאסר הצבתן של מכונות אוטומטיות לממכר סיגריות במקומות שיקבע שר הבריאות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

ועדת הכלכלה): למרות הזמן הרב – עשר שנים – שעבר מאז תיקון החוק, עד כה לא הותקנו התקנות האמורות, והצבתן של המכונות היתה מותרת למעשה בכל מקום.

ועדת הכלכלה): כתוצאה מכך הפכו הסיגריות לנגישות וזמינות לציבור הרחב, ובראש וראשונה לבני נוער, שיכולים כיום לעקוף בקלות רבה את איסור מכירת מוצרי טבק לקטינים באמצעות רכישה במכונות.

ועדת הכלכלה): אני חייב לציין כי שמענו ממנכ"ל משרד הבריאות שהתקנות האמורות לא הותקנו בשל תמיכה חד-משמעית של המשרד באיסור מוחלט למכירת סיגריות באמצעות מכונות.

ועדת הכלכלה): ואכן, בהצעת החוק מוצע לקבוע איסור גורף וחד-משמעי על הצבתן של מכונות אוטומטיות לממכר סיגריות.

ועדת הכלכלה): האיסור צפוי לצמצם את הנגישות והזמינות של כלל האוכלוסייה לסיגריות ולסייע במאבק בנזקי העישון, שחומרתם ידועה.

ועדת הכלכלה): במסגרת הדיונים בהצעת החוק שמעה ועדת הכלכלה את עמדתם של נציגי בעלי מכונות הסיגריות, שטענו כי הפתרון הראוי הוא הטלת הגבלות על מכירה במכונות באמצעים טכנולוגיים ואחרים שיאפשרו מכירה לבגירים בלבד.

ועדת הכלכלה): הוועדה סברה, אדוני היושב-ראש, כי הצעת החוק באה לענות על בעיית הנגישות שיוצרות המכונות הן לבגירים והן לקטינים, ולפיכך החליטה לדחות עמדה זו ולאסור כליל את הצבתן של המכונות.

ועדת הכלכלה): עוד דנה ועדת הכלכלה באריכות בשאלת תאריך התחילה של האיסור האמור.

ועדת הכלכלה): מחד גיסא, נציגי בעלי המכונות ביקשו לדחות בכמה שנים את מועד תחילתו של החוק, ומאידך גיסא נשמעה עמדת משרד הבריאות שלפיה בריאות הציבור מחייבת קביעת תאריך תחילה מוקדם במידת האפשר, ולא יאוחר משנתיים מיום קבלת החוק.

ועדת הכלכלה): הוועדה החליטה כי כדי להבטיח שהפגיעה בבעלי המכונות תהיה מידתית, כניסת החוק לתוקף תהיה ב-1 בינואר 2014, קרי בעוד כשנתיים וחצי.

ועדת הכלכלה): עוד קבעה הוועדה כי בתקופה שעד תאריך התחילה יקבע שר הבריאות בתקנות הוראות שיבטיחו את הרחקתן של המכונות מבתי-ספר ומוסדות חינוך.

ועדת הכלכלה): בכך סברה הוועדה כי יושג איזון בין הצורך הדחוף להגן על בני הנוער מההשלכות הקשות של התמכרות לניקוטין לבין הצורך להתחשב בבעלי מכונות הסיגריות שהתפרנסו עד היום מתחום זה כחוק.

ועדת הכלכלה): אני מקווה כי החוק יהווה נדבך נוסף במלחמה כנגד נזקי העישון, וקורא לחברי הכנסת לאשר אותו בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, זו עוד הצעת חוק שיזם חבר הכנסת אורי אריאל, יחד עם אחרים ואתי, אבל הרעיון הראשוני נולד מאזרח פשוט שפנה ואמר: שמע, יש לי מכונה מול הבית, אני רואה ילדים קונים סיגריות.

ועדת הכלכלה): הזמנו דוח מחקר מהממ"מ – מה קורה בעולם, וראינו באמת שישראל מפגרת אחרי כל העולם המערבי המתקדם, שמסלק את המכונות האלה, שהפכו בישראל מכת פטריות – כ-6,000 מכונות – בכל פינה.

ועדת הכלכלה): התחשבנו בבעלי המכונות, שאמרו: השקענו, לקחנו הלוואות מהבנקים, אנחנו רוצים לפחות להחזיר את החלק – למרות שאני חושב שהרווח כבר בכיסם, למען הזהירות נתנו דחייה ל-1 בינואר 2014.

ועדת הכלכלה): אבל לא היינו מוכנים להתפשר – מכונות בקרבת מוסדות חינוך לא יוצבו כבר באופן מיידי, ואני חושב שבכך השגנו את האיזון.

ראובן ריבלין: אתה רואה שהוראות מעבר הן חשובות לפעמים.

ועדת הכלכלה): מאוד, אני גם תמכתי בגישתו של אדוני ביחס לחוק הקודם.

ראובן ריבלין: גישתו של יושב-ראש הוועדה.

ועדת הכלכלה): כן, ועל כך תבוא הברכה.

ועדת הכלכלה): כמובן שכל הדברים האלה יפים, אבל אם חבר הכנסת אורי אריאל לא היה לוקח את כל מסקנות הדוח של הממ"מ ודוחף את זה להצעת חוק ודוחף את זה גם בוועדה – אומנם אני חתום על הצעת החוק, אבל הוא היה הכוח המניע, כי אני הייתי עסוק בניהול ענייני הוועדה ביום-יום, ותבוא עליו הברכה, כי החוק הזה באמת באמת חשוב.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מציע בכלל לכל הצעירים – אני עד גיל 50 עישנתי עישון כבד, והיום, כשאני הולך כל בוקר כמה קילומטרים, עד היום אני נושם את הסיגריות.

ראובן ריבלין: זה לוקח איזה 20 שנה לנקות את הריאות.

ראובן ריבלין: אני הגעתי ל-20 שנה, ברוך השם.

ראובן ריבלין: יש לך עוד חוק, נכון?

ועדת הכלכלה): יש לי עוד שניים.

ראובן ריבלין: עוד שניים.

ראובן ריבלין: תישאר כאן.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 6), של חברי הכנסת אורי אריאל, דב חנין, כרמל שאמה ואחרים, כמובן – קריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 127 בעד סעיפים 1–2 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 21 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה כרמל שאמה-הכהן, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני, להצביע בקריאה שלישית?

ועדת הכלכלה): כן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע – הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 6) – בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 128 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 6), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 20 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה כרמל שאמה-הכהן, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 6), התשע"א–2011, שיזמו חברי הכנסת אורי אריאל, דב חנין, כרמל שאמה ואחרים, עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: [מס' כ/304; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' י"ח, עמ' 7835; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שאמה, נא להציג את החוק.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

ועדת הכלכלה): אדוני יושב-ראש הכנסת, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99), התשע"א–2011.

ועדת הכלכלה): את הצעת החוק, שעניינה צמצום החובה לחבוש קסדה בעת רכיבה על אופניים, יזמו חברי הכנסת שלי יחימוביץ ודב חנין וקבוצת חברי הכנסת בשתי הצעות חוק נפרדות, שהוועדה איחדה להצעת חוק אחת.

ועדת הכלכלה): תכליתו של סעיף 65ג לפקודת התעבורה, שהוסף בחוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 80), התשס"ז–2007, שיזם חבר הכנסת דאז גלעד ארדן, היום השר להגנת הסביבה, היא להגן על רוכבי האופניים, ומיותר לציין שמדובר במטרה חשובה וראויה.

ועדת הכלכלה): הסעיף קובע איסור לרכוב על אופניים ולהרכיב אדם אחר אלא אם כן הרוכבים חובשים קסדת מגן העומדת בדרישות המפורטות בסעיף.

ועדת הכלכלה): סעיף 65ג האמור עוסק גם בחובתו של בגיר שלא להניח לקטין שנמצא בהשגחתו לעבור על הוראות הסעיף, ובחובתו של בעל עסק שבו נמכרים אופניים להציג הודעה המפרטת את הוראותיו.

ועדת הכלכלה): ואולם, אדוני היושב-ראש, אף שחלפו למעלה משלוש שנים וחצי מאז נכנס הסעיף לתוקפו, לא הותקנו תקנות לעניין קסדת המגן והדרישות שבהן עליה לעמוד.

ועדת הכלכלה): כמו כן, נטען שהאיסור הקבוע בסעיף רחב מדי, בין היתר מאחר שהוא חל הן על בגירים והן על קטינים, על כל סוגי הדרכים ועל כל סוגי הרכיבה.

ועדת הכלכלה): מאחר שברכיבה על אופניים גלומה תועלת חברתית רבה, בין היתר בשל כך שרכיבה על אופניים מסייעת בהתמודדות עם עומסי התנועה בערים הגדולות ועם מצוקת החנייה בהן, בהפחתת זיהום האוויר, ויש הטוענים שאף בהפחתת תאונות הדרכים, וכן בתרומה לבריאות, מוצע לעודד את הרכיבה על אופניים ולקבוע סייגים לאיסור הקבוע כיום בסעיף 65ג לפקודה.

ועדת הכלכלה): בהתאם, מוצע כי האיסור הקבוע כיום בסעיף לא יחול על בגיר שרוכב על אופניים בדרך עירונית כהגדרתה לפי הפקודה, אלא אם כן מדובר בפעילות ספורטיבית בעיקרה.

ועדת הכלכלה): זאת, מאחר שההנחה היא שבדרך עירונית הסיכונים ברכיבה על אופניים בלי קסדה קטנים יותר מהסיכונים ברכיבה כאמור בדרך שאינה דרך עירונית.

ועדת הכלכלה): נוסף על כך, אדוני היושב-ראש, לא אחת, רכיבה על אופניים בדרך עירונית נעשית למרחקים קצרים מאוד, וחובת חבישת קסדה במקרים אלה עלולה לגרום לאזרחים להפסיק לרכוב על אופניים חרף התועלת החברתית הרבה שקיימת בכך, כפי שציינתי.

ועדת הכלכלה): לבסוף, יש להניח כי צמצום האיסור הקבוע כיום בסעיף 65ג יקל על רשויות מקומיות להוציא לפועל מיזמים להשכרת אופניים בערים בדומה לנעשה בעולם, כפי שהחלה עיריית תל-אביב לעשות לאחרונה.

ועדת הכלכלה): מה שקרה, אדוני היושב-ראש – עיריית תל-אביב הקימה פרויקט של אופניים ציבוריים, עם תחנות בכל רחבי העיר, שאנשים יכולים לשכור ולהחזיר היכן שהם רוצים – בדומה לפריס, אמסטרדם, רומא, ברלין – ובהשקעה של עשרות מיליוני שקלים מכספי העירייה ומכספי משרד התחבורה.

ועדת הכלכלה): הפרויקט החל לפעול.

ועדת הכלכלה): אין שם קסדות, האופניים מגיעים בלי קסדה, ויוצא שאנחנו כמו מדיחים לדבר עבירה – העירייה; היא שותפה למשהו שהוא בעצם לא חוקי.

ועדת הכלכלה): ולכן, ההסדרה גם היתה מחויבת.

ראובן ריבלין: שוכרים את האופניים בלי הכובע?

ועדת הכלכלה): בלי הקסדה.

ועדת הכלכלה): זה כבר התחיל – – –

אריה אלדד: אם הם משכירים אופניים, למה שלא ישכירו קסדות?

ועדת הכלכלה): כי המתקן – הוא מתאים לאופניים – – –

אריה אלדד: שיעשו מתקן.

ועדת הכלכלה): אבל אין דבר כזה, חבר הכנסת אלדד, אין דבר כזה בעולם, ואנחנו לא – – –

אריה אלדד: אי-אפשר – – – מתקן להשכרה – – –

ועדת הכלכלה): אין דבר כזה.

ועדת הכלכלה): תאמין לי, אין דבר כזה, בדקנו את זה – לא בפריס – – –

שלי יחימוביץ': – – – לחבוש קסדה של מישהו אחר?

ועדת הכלכלה): אין סיבה שאנחנו נקסד את עצמנו לדעת יותר ממקומות אחרים.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ועדת הכלכלה): אוקיי, ולכן – – –

אריה אלדד: אין סיבה שאנשים ימותו או שיישארו צמחים – – –

ועדת הכלכלה): אז אפשר ללכת גם במעבר חצייה עם קסדה.

ועדת הכלכלה): אפשר גם לשבת במליאה עם קסדה, זה הכי בטוח.

גאלב מג'אדלה: נעשה יום עיון בנושא.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו לא בוועדה.

ראובן ריבלין: כל אחד יביע את דעתו.

ועדת הכלכלה): אז אני אומר לך, יש לי קרובת משפחה שהלכה ברחוב, נפל עליה עץ והיא נהרגה, מה לעשות?

ועדת הכלכלה): אז מה, אם היא היתה הולכת עם קסדה יכול להיות שהיא היתה ניצלת.

ועדת הכלכלה): להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות מהותיות, ואני קורא לכם לתמוך בה בנוסח שהציעה הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת דב חנין ולחברת הכנסת שלי יחימוביץ על יוזמתכם.

ראובן ריבלין: נכון, יכול להיות שאנחנו צריכים למצוא פתרון.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת החוק כפי שהיא מובאת בפנינו על-ידי ועדת הכלכלה, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99).

קריאה: יש הסתייגות.

ראובן ריבלין: סליחה.

דב חנין: – – –

ראובן ריבלין: מוותר על ההסתייגות.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: ההסתייגות היא הסתייגות דיבור, וחבר הכנסת היוזם מוותר על הסתייגות הדיבור.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 129 בעד סעיף 1 – 16 נגד – 2 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, יחד עם קולו של יושב-ראש הוועדה כרמל שאמה-הכהן, שני מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש שנצביע בקריאה שלישית?

ועדת הכלכלה): כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא להצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99) בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 130 בעד החוק – 16 נגד – 2 נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה כרמל שאמה-הכהן, שניים נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני מברך את היוזמים, חברת הכנסת שלי יחימוביץ וחבר הכנסת דב חנין, ואת יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: החוק עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: דרך אגב, ד"ר וחבר הכנסת הנכבד, פרופסור אריה אלדד, אין זה פוטר את הרוכב מללבוש קסדה, אין זה פוטר את הרוכב.

ראובן ריבלין: הרוכב חייב בקסדה על-פי החוק – חוק אחר.

ראובן ריבלין: הוא חייב.

ראובן ריבלין: זה שמשכירים לו את – – –

אריה אלדד: זה לא עניין ההשכרה – – –

אלכס מילר: – – –

יואל חסון: עכשיו בעיר הוא לא חייב.

ועדת הכלכלה): עכשיו בעיר הוא לא חייב.

ועדת הכלכלה): אם הוא בגיר והוא בעיר, הוא לא חייב.

ראובן ריבלין: אז יכול להיות שחבר הכנסת אלדד צודק.

ראובן ריבלין: יכול להיות – אני לא נכנס, אני רואה את אבי כהן לנגד עיני וקשה לי שלא להסכים עם חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 25).

ועדת הכלכלה): אפשר להעביר את ההצעה הזאת לסוף סדר-היום?

ראובן ריבלין: את חוק רשות השידור?

ועדת הכלכלה): כן.

ראובן ריבלין: ברצון.

ראובן ריבלין: רק אני צריך להודיע לכל חברי הכנסת שבחוץ – אנחנו מגיעים לשני חוקים מאוד חשובים שיציג יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: חוק רשות השידור יעבור לסוף סדר-היום.

ראובן ריבלין: [מס' כ/405; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 21727; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, כאשר אני מבקש להביא את הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), שאותה יציג חבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת הכספים, ולאחריה יביא את הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות, אשר לאחר שבע שנים אנחנו מביאים אותה לכלל סיום – חבר הכנסת אריאל וחבר הכנסת אלקין היוזמים, יחד עם עמירה דותן, חברתנו הטובה מהקדנציה הקודמת, תיזכר לטובה בעניין זה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, תודה רבה, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית – –

ראובן ריבלין: אין הסתייגות.

משה גפני: – – את הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"א–2011.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית שיזמנו אותה, חבר הכנסת שי חרמש, חברת הכנסת פאינה קירשנבאום ואנוכי, ואלינו הצטרפו חברי הכנסת עינת וילף, יעקב אדרי, , אורי אריאל וציון פיניאן.

משה גפני: מטרתה של הצעת החוק היא להפוך את הוראת השעה בדבר הטבות במס לתושבי אזור קו עימות דרומי להוראת קבע, כפי שמייד אסביר.

משה גפני: בשנת 2007 נחקק חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי, התשס"ז–2007, באמצעות הצעת חוק פרטית שהגישו כל חברי ועדת הכספים דאז.

משה גפני: חוק זה קובע הטבות לתושבי אזור קו עימות דרומי.

משה גפני: בין הטבות אלה נקבעה הטבת מס הכנסה, שלפיה בשנים 2007–2009, מי שהיה במשך כל שנת המס תושב אזור קו עימות דרומי יהיה זכאי באותה שנה לזיכוי ממס בשיעור של 20% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית, עד לסכום של 222,480 שקלים.

משה גפני: בשנת 2010 תוקן החוק ונקבע שההטבות במס יחולו גם בשנת הכספים 2010, וכן ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להאריך בצו את תחולת ההטבות האמורות, כך שיחולו גם ב-2011.

משה גפני: ואכן, בפברואר 2011 הוארכה תחולת ההטבות במס לשנת 2011, בצו שהביא שר האוצר ושאישרה ועדת הכספים.

משה גפני: למעשה, החוק יסתיים בסוף שנת 2011, ובהצעת חוק זו מוצע לקבוע כי שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יהיה רשאי להאריך את תוקף הטבות המס לתושבי אזור קו עימות דרומי לתקופות נוספות, שלא יעלו על שנתיים כל אחת, ללא הגבלת זמן, ככל שהדבר מוצדק עקב המצב הביטחוני ששורר באזור קו עימות דרומי בשל סמיכותו לגדר המערכת המקיפה את רצועת-עזה, או ששרר בתקופת ההארכה הקודמת.

משה גפני: המשמעות היא שההצעה הזו תאפשר לשר האוצר, באישור ועדת הכספים, להמשיך להקנות את ההטבות במס לתושבי אזור קו עימות דרומי גם משיקולים ביטחוניים וגם לצורכי שיקום האזור.

משה גפני: מדובר בהצעה חשובה, שתסייע לתושבי אזור קו עימות דרומי אשר מתמודדים עם מצב ביטחוני לא פשוט וזכאים לסיוע זה ולשיקום בהמשך.

משה גפני: ההסתייגויות שהוגשו, אדוני היושב-ראש, הן היו לדיבור בלבד.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות, כי המסתייגים לא נמצאים.

משה גפני: מכיוון שהמסתייגים לא נמצאים, אני מבקש לאשר את הנוסח המוצע בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תישאר על הבמה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"א–2011 – אנחנו מצביעים בקריאה שנייה, שכן אין הסתייגויות לחוק זה שאנחנו יכולים להביא אותן כרגע.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 131 בעד סעיפים 1–3 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 15 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש הוועדה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: הצעת החוק שביוזמתו של יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת שי חרמש ופאינה קירשנבאום עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אני מצביע בקריאה שלישית, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: באישור היושב-ראש, אני מצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: גם יבוא על הברכה, גם אורי אריאל וגם ציון פיניאן יבואו על הברכה.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 132 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 16 בצירוף קולו של משה גפני, יושב-ראש הוועדה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הסיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), על דעת כל חברי ועדת הכספים, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: [מס' כ/392, "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 20624; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו עוברים להצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4).

ראובן ריבלין: הואיל ואין אומרים "שהחיינו" על דבר שהלוואי שלא היינו צריכים לחוקק אותו, אני רוצה רק לומר לאדוני יושב-ראש הוועדה, שאנחנו נפגשנו, שנים רבות מאז הגירוש, עם מתיישבי גוש-קטיף, ובכל מושב של הכנסת הבטחנו להם שאנחנו נקיים את חובתנו להביא למינימום את סבלם, אם כי לעולם לא נוכל לגשר על פער הסבל, שאינו ניתן לשיעור.

ראובן ריבלין: אבל במושב האחרון, בתחילתו, ובכנס האחרון, בתחילתו, הבטיחו, חבר הכנסת וזאב אלקין, למתיישבים שנעשה כל מאמץ על מנת שחוק זה יבוא לכלל חקיקה והשלמה עד סוף המושב, וכך אנחנו עושים.

ראובן ריבלין: יבואו על הברכה כל אלה אשר עמלו ועבדו ועזרו, ובעיקר חברי מערכת היועץ המשפטי של הכנסת, אשר עמלו ימים ולילות.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד ליועצת המשפטית של ועדת הכספים על המאמצים שעשתה, שכן הדברים לא היו פשוטים, משום שהמשרדים השונים בממשלה והיועצים שם לא שיתפו יותר מדי פעולה עם המערכת כדי להגיע לכלל מצב שבו נוכל להצביע.

ראובן ריבלין: אני מודה לך, עורכת-הדין אפיק.

ראובן ריבלין: אנחנו נשמע את הצעת החוק כפי שהיא מתוארת על-ידי יושב-ראש ועדת הכספים שעמל עמל רב.

ראובן ריבלין: אני מודה לו מאוד על שקיימנו הבטחה לאנשים, שלא היינו צריכים להבטיח להם; היינו צריכים לקיים כבר לפני שנים רבות, אם לא חודשים רבים.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה להזכיר בהזדמנות זאת, חבר הכנסת אלקין, שגם אתה היית במפלגה אחרת כאשר היינו צריכים להיזעק לטובת אותם אנשים אשר שילמו את כל המחיר בשם העם כולו, ואנחנו נודה גם לעמירה דותן חברתנו, שאף-על-פי שהיתה בקואליציה היא היתה זו אשר חשבה שלא צריך לנוח ולו דקה אחת עד אשר יוכלו לתקן מעט את העוול.

זבולון אורלב: היא זו – – – בוועדת ביקורת המדינה להקים את ועדת החקירה.

אלכס מילר: רבותי, שתיים וחצי בלילה.

ראובן ריבלין: עכשיו נעבור למלאכת החקיקה, שהיא חשובה ביותר.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, זכית וזכינו שאתה הוא היושב-ראש שהביא לגמר החקיקה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני השר, חברי הכנסת, אני מאוד חששתי, עקב העומס על ועדת הכספים לקראת סוף המושב; היו כמה חוקים גדולים שהיינו צריכים לסיים לפני תום המושב, ואני קצת חששתי שלא נעמוד במשימה הזאת מכיוון שבאמת היה מדובר בחוק מאוד מורכב, עם הרבה מאוד ויכוחים וחילוקי דעות עם הממשלה.

משה גפני: אבל אני זוכר את הטלפון – אתה התקשרת אלי ואמרת לי: חבר הכנסת גפני, אנחנו לא נסיים את המושב אם החוק הזה לא יעבור בקריאה השנייה והשלישית; תוסיף לזה את הדבקות במשימה של חבר הכנסת זאב אלקין, והתוצאה הרי היא לפניכם.

משה גפני: ואני אומר לך, שבאמת היועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין שגית אפיק, ועורכת-הדין שלומית ארליך, עסקו במלאכה הזאת באמת יום ולילה, עם הרבה ויכוחים והרבה חילוקי דעות.

משה גפני: וגם היום, לקראת סיום החקיקה בעניין הזה וניסוח החוק, היה מצב שבו שוב היה ויכוח עם הממשלה על סעיף שהעלה חבר הכנסת אלקין; סעיף נכון ומוצדק לגבי נושא שבעצם היה יכול לעקר במידה רבה תשלומים שעל-פי החוק צריך לשלם למפונים.

משה גפני: הצעת הניסוח של עורכת-הדין שגית אפיק לא היתה מתקבלת על-ידי הממשלה אילולא אמרת לי ולראש הממשלה: תביאו את החוק ככה.

משה גפני: וכשאנשים שומעים שפה כזאת, אז מהר מתפשרים, וההתפשרות הרי היא לפניכם והחוק יצא חוק מושלם.

משה גפני: אני חושב, מעבר לחילוקי הדעות בנושא המדיני לגבי גוש-קטיף, אני חושב שהמדינה חייבת חוב ציבורי, מוסרי וגם הלכתי, לעניות דעתי.

משה גפני: והחוק הזה, נדמה לי שהוא החוק האחרון ברשימת החוקים והדברים, ושום פיצוי לא יביא בסופו של דבר – המשבר שהאנשים עברו שם, שהם גרו שם בהחלטות ממשלה ופינו אותם משם, יש שם משבר וטראומה שאי-אפשר לרפא, ולכן מה שאנחנו עושים, אנחנו עושים את המעט.

משה גפני: אני מתכבד, אדוני היושב-ראש, להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4), התשע"א–2011.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית שהוגשה בראש ובראשונה על-ידי חבר הכנסת אלקין, ואתו חברי הכנסת אברהם מיכאלי, דוד רותם, זאב בילסקי, משה גפני, אורי אורבך, ציון פיניאן, אריה אלדד, רוברט אילטוב, דני דנון, מרינה סולודקין, אופיר אקוניס ומירי רגב.

משה גפני: הצעת חוק זו נועדה לעגן חלק ממסקנות ועדת החקירה הממלכתית בנושא טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש-קטיף וצפון השומרון, בין היתר בהיבטים של הסדרי הפיצוי.

משה גפני: ההצעה קובעת כמה מנגנוני פיצוי חדשים, שנועדו לענות על הבעיות ולפתור את כל הנושאים שנותרו פתוחים מאז חוק יישום תוכנית ההתנתקות.

משה גפני: את הצעת החוק הזו הכינה הוועדה ביום מלא אחד, מבוקר עד לילה, בשיתוף עם מינהלת "תנופה", עם המפונים ועם משרדי הממשלה – משרד המשפטים ומשרד האוצר.

משה גפני: כולם נרתמו יחד על מנת להביא לחקיקה חשובה זו ולהסדיר את נושא הפיצויים למפונים.

משה גפני: להלן אסקור את מנגנוני הפיצוי החדשים: 1.

משה גפני: לגבי עסק שהעתיק את פעילותו ולגבי עסק חלופי, מוצע שהם יהיו זכאים להגדלת מענק ההשקעה הקבוע כיום בחוק ביחס לעסק ממשיך, בשיעורים שונים, אשר נקבעו בהתחשב בסוג העסק.

משה גפני: 2.

משה גפני: לגבי עסק שקיבל פיצוי בשל מבנה והוקם במקומו עסק ממשיך וכן לגבי עסק של חממה, שקיבל פיצוי לפי ערך נורמטיבי והוקם במקומו עסק ממשיך של גידולים חקלאיים בחממה, מוצע שהעסקים האלה יהיו זכאים לשיפוי בשל השקעותיהם העודפות בעסק הממשיך.

משה גפני: 3.

משה גפני: לגבי זכאי לפיצוי בשל נחלה ביישוב חקלאי או בשל קרקע חקלאית, מוצע הסדר חדש שלפיו הזכאי רשאי לבקש מהממשלה לפעול לאיתור קרקע חקלאית עבורו בתנאים שתקבע הממשלה.

משה גפני: זכאי לפיצוי כאמור אשר יבחר שלא לקבל קרקע חלופית חקלאית, יהיה זכאי לפיצוי נוסף בסך 400,000 שקלים ביחס לנחלה ובסך 11,800 לדונם ביחס לקרקע חקלאית.

משה גפני: 4.

משה גפני: לגבי מי שהיה זכאי לפיצוי בשל בית המגורים, מוצע להעניק לו תוספת פיצוי בסכום השווה ל-7% מהפיצוי שניתן לו בשל בית המגורים.

משה גפני: זכאי אשר קיבל פיצוי על בסיס שומה פרטנית יהיה זכאי לתוספת פיצוי בסכום השווה ל-11.5% מהפיצוי שנקבע לגביו בהחלטת ועדת הזכאות, על בסיס השומה שנערכה עבורו.

משה גפני: בנוסף על מנגנוני הפיצוי החדשים, התיקון המוצע מסדיר היבטים נוספים הקשורים בוועדה המיוחדת.

משה גפני: כך, למשל, מוצע לקבוע מנגנון ערעור על החלטותיה של הוועדה.

משה גפני: מנגנון כזה יאפשר לבית-המשפט לעניינים מינהליים לשקול כל שיקול ולקבל כל החלטה שהוועדה המיוחדת רשאית היתה לשקול או לקבל.

משה גפני: ערעור על החלטותיה של הוועדה המיוחדת יידון בהרכב של שלושה שופטים.

משה גפני: מדובר בהצעה חשובה אשר נועדה לסייע למפוני גוש-קטיף וצפון השומרון ולהשלים את הפיצוי שניתן להם בעקבות ההתנתקות, וזאת על מנת לסייע להם להשתקם ולשוב למסלול חייהם.

משה גפני: אני סבור שהפיצויים הגלומים בהצעה זו ייטיבו מאוד עם המפונים, ואף המפונים הביעו שביעות רצון גדולה מהצעת החוק הזו – מהקשב הרב שהוענק להם ולבקשותיהם במהלך דיוני הוועדה, הן על-ידי חברי הוועדה והן על-ידי מינהלת "תנופה" ונציגי הממשלה.

משה גפני: אני מודה, כפי שאמרתי, לייעוץ המשפטי, אני מודה לעובדי הוועדה, למנהל הוועדה.

משה גפני: אני מודה לחבר הכנסת זאב אלקין, שעם ההתמדה שלו ועם העקשנות שלו הגענו לעניין.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מודה לך גם על הגב המוסרי, הציבורי והפרקטי והענייני.

משה גפני: אני מודה לכל החברים שהציעו את הצעת החוק, לחברי הוועדה, לחברי הכנסת, ואני מבקש את התמיכה בחוק החשוב הזה בקריאה השנייה והשלישית, כי אם לא יצביעו על החוק הזה – הודיע יושב-ראש הכנסת: אנחנו לא מתפזרים.

ראובן ריבלין: תודה לך.

ראובן ריבלין: יש לך עוד חוק?

ראובן ריבלין: אוקיי, תעמוד פה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, הצעת חוק – אה, בוודאי.

ראובן ריבלין: אז תשב במקומך ותחזור אחרי זה.

ראובן ריבלין: גם יותר טוב שתצביע באלקטרוני.

ראובן ריבלין: החוק הזה ייזכר, בהחלט.

ראובן ריבלין: רק אורי או גם אלקין?

ראובן ריבלין: אתה תדבר אחרי.

ראובן ריבלין: טוב, באשמורת השלישית – – –

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא אלאה אתכם.

אורי אריאל: לא אמרתי תודות בחוק הקודם בגלל השעה, אבל על החוק הזה אני מבקש לומר כמה דברים קצרים.

אורי אריאל: החוק הזה הוא לא הצדק, הוא מה שאפשר, בהמשך להסכמה בהסכם הח"כים מלפני שלוש שנים.

אורי אריאל: והלוואי, הלוואי שזה יחזיר חלק מהאנשים למסלול ויעזור להם בשיקום בדרך הארוכה.

אורי אריאל: בי' בטבת, בעוד כשבוע, ימלאו שש שנים לגירוש.

אורי אריאל: שש שנים.

קריאה: באב, באב.

אורי אריאל: י' באב.

אורי אריאל: סליחה.

אורי אריאל: שש שנים.

אורי אריאל: ועכשיו, כשיחלו אנשים, שני-שלישים בערך מהמשפחות, לבנות את בתיהן או ימשיכו, אז בעוד שנה-שנתיים הם יהיו בבתי הקבע, קרי: אחרי שמונה שנים.

אורי אריאל: אני רוצה להודות, ובזה לסיים, קודם כול למתיישבים, שהם נשוא העניין, המגורשים, ששיתפו פעולה עם זאב אלקין, עם יושב-ראש הוועדה גפני, עם אחרים – לא נזכיר את כולם, ברשותכם – בראשות הוועד שלהם, ועד מתיישבי גוש-קטיף בראשות דורון בן-שלומי, שעשו עבודה מצוינת ואפשרו את החוק הזה ואת ההסכמות הללו; ליושב-ראש הכנסת שדחף ללא לאות, לעמיתי בראשות השדולה חבר הכנסת זאב אלקין, שכבר הוזכר, שדחף והתעקש והביא את זה לסיום.

אורי אריאל: אני מצטרף לברכות לחברת הכנסת לשעבר עמירה דותן, שבאמת היתה לה תרומה מיוחדת במינה מהמקום שבו היא היתה.

אורי אריאל: מנכ"ל משרד ראש הממשלה עשה עבודה, ובלעדיו, אני חושב, לא היינו יכולים להגיע לפה הערב הזה, לבוקר הזה.

אורי אריאל: לבנצי ליברמן, יעקב שנרב, ליאורה טושינסקי, שהם מראשי מינהלת "תנופה" וכל עובדי מינהלת "תנופה", עורכי-הדין ואחרים.

אורי אריאל: לעורכות-הדין אפיק וארליך, שהצלחתן.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: זה היה מאמץ מיוחד.

אורי אריאל: ראינו אתכן בכל מיני חוקים וזה היה משהו מיוחד.

אורי אריאל: ובסוף לכם, לכל חברי הכנסת, ששותפים פה בהצבעה הזאת.

אורי אריאל: ונסיים בברכה הידועה: בבניין הארץ ננוחם.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני הולך להצביע, שכן אין צורך להשיב להסתייגות, שהיא אמירה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אני מחכה עד שחבר הכנסת אריאל יגיע למקומו.

ראובן ריבלין: אנחנו נעבור להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4), התשע"א–2011.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 133 בעד סעיפים 1–15 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–15 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 18 – ח"י – בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני עובר להצביע בקריאה שלישית, לפי הסכמתו של יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בקריאה שלישית, הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4).

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 134 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4), התשע"א–2011, נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 – טו"ב – בעד, 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4) עברה בקריאה שלישית לאחר שעברה קודם בקריאה שנייה ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אלקין, יבוא על הברכה בשמו ובשם – – –

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני חייב להגיד שלא חשבתי שאני אעמוד כאן על הדוכן נרגש כל כך מהצעת חוק שתיקרא "יישום תוכנית ההתנתקות".

ראובן ריבלין: נכון.

זאב אלקין: זו איזה אירוניה שחורה, שלמעשה אחד מהחוקים שעד עכשיו, אולי החשובים ביותר, שאני יחד עם חברי, לפחות מבחינתי, הצלחנו להעביר, בכנסת הזאת, ייקרא "יישום תוכנית ההתנתקות".

זאב אלקין: אבל, כמובן, המפתח זה "תיקון מס' 4".

זאב אלקין: היות שלא עלה בידנו בימים ההם לגרום לכך שלא יהיה חוק יישום תוכנית ההתנתקות הראשון – ויושב כאן השר עוזי לנדאו, שאז הוביל את המחנה בניסיון שלא יהיה החוק הראשון – חובתה של המדינה, בלי שום קשר למחלוקת ההיא על ההתנתקות, חובתה של המדינה היתה לבוא ולפצות.

זאב אלקין: והגענו כאן למעמד, אדוני היושב-ראש, אני מניח – כך לפחות אנחנו התחייבנו, כשדולה שעוסקת במגורשי גוש-קטיף, וכך התחייבו המפונים, שזו הפעם האחרונה שאני עומד כאן על הדוכן ומודה לכנסת על חקיקה בנושא עזרה למפונים, כי הגענו למעשה לסוף הדרך בעניין הזה.

זאב אלקין: רחוקה עוד הדרך של המדינה ביישוב המפונים במגורי קבע.

זאב אלקין: אני מאוד מקווה – אנחנו מדברים על שש שנים לאחר תוכנית ההתנתקות; זכור לכולנו: תוך שנתיים כולם בבית – אני מאוד מקווה שגם המלאכה הזאת תושלם.

זאב אלקין: אבל בנושא של החקיקה לפיצויים הגענו לסוף הדרך.

זאב אלקין: לא כל רצוננו התגשם, זה נכון, דיבר על זה חבר הכנסת אורי אריאל, אבל בסופו של דבר הגענו כאן להסכם על דעת ההנהגה של המפונים, של הוועדים השונים, שמיישם בחקיקה את מסקנות ועדת החקירה הממלכתית.

זאב אלקין: ולכן, בצדק אמרו קודמי, ואני אצטרף לזה: מגיעה תודה גדולה לחברת הכנסת לשעבר עמירה דותן, שבלעדיה ועדת החקירה הזאת לא היתה מוקמת בקדנציה הקודמת, ולחבר הכנסת זבולון אורלב, שנמצא כאן אתנו, שהוביל להקמת ועדת החקירה, שכתוצאה מהמסקנות שלה באותן סוגיות שהיו במחלוקת, המדינה למעשה נאלצה להודות בכך שנעשו טעויות ולפצות בסכומי כסף גדולים מאוד.

זאב אלקין: זה מאות מיליוני שקלים שוועדת החקירה חייבה את המדינה להוסיף, ושבאים בסדרה של החוקים שאנחנו כאן אישרנו, והחוק הזה הוא האחרון והמקיף ביותר בסדרה.

זאב אלקין: מגיעה תודה גדולה, וציין את זה אורי, לנכונות של הממשלה לדרך חקיקה מאוד לא שגרתית.

זאב אלקין: הרי הדרך הטבעית היתה שהממשלה תחוקק; אבל זה שקע בדיונים וביועצים, ואז הממשלה נענתה לאתגר שהצבנו בפניה אנחנו, חברי כנסת, ואמרה: אתם תחוקקו; נשתף אתכם פעולה, נעשה את זה בהסכמה, אבל אתם תדעו לעשות את זה מהר יותר.

זאב אלקין: ואכן המציאות הוכיחה שידענו כאן כולנו, כל היוזמים, ובעיקר באמצעות העזרה והתמיכה שקיבלנו מיושב-ראש ועדת הכספים, שנתן לזה עדיפות עליונה, ומצוות הוועדה, מטמיר ומהייעוץ המשפטי, משגית ושלומית, שעמלו על זה באמת לילות כימים; כאן זה פשוטו כמשמעו.

ראובן ריבלין: להתמודד עם משרד המשפטים רק שגית יודעת.

זאב אלקין: עם משרד המשפטים ועם הייעוץ המשפטי של משרד האוצר, ואפשר להמשיך את הרשימה של עוד כמה יועצים משפטיים שהיו מעורבים כאן.

זאב אלקין: באמת היתה כאן מלאכה רבה, והצלחנו להביא לסיומה, ועל זה מגיעה להן תודה רבה.

זאב אלקין: מגיעה תודה גדולה לך, אדוני היושב-ראש, שהבהיר לממשלה שעד שלא מסיימים את החוק תהיה הארכת מושב הכנסת, ולמעשה הובלת את הכנסת ואת הממשלה לסגירה של כל הפינות הקטנות, שכמובן תמיד ייווצרו בחוק מסוג כזה.

זאב אלקין: מגיעה תודה גדולה לשני אנשים במשרד ראש הממשלה – למנכ"ל משרד ראש הממשלה אייל גבאי, ששינה כאן כיוון לחלוטין בהובלה של כל התחום הזה של המפונים בהרבה מאוד החלטות חשובות, וגם בהליכה אתנו יד ביד, למרות הרבה ספקות.

זאב אלקין: הזהירו אותו ואמרו לו: אל תלך לזה, והוא הלך.

זאב אלקין: והנה כאן אנחנו מסיימים את המלאכה.

זאב אלקין: וכמובן לבנצי ליברמן, שהוא – –

מיכאל בן-ארי: אריאל שרון לא הוביל את זה?

זאב אלקין: – – מנכ"ל מינהלת "תנופה" – –

מיכאל בן-ארי: הוא הוביל אותנו עד הלום.

זאב אלקין: – – ומאז שנכנס לתפקידו יש כמובן שינוי מאוד משמעותי בטיפול בסוגיה הזאת, ובסופו של דבר הוא תרם תרומה אדירה לכך שנסגרו כל הקצוות והממשלה התייצבה מאחורי החקיקה.

זאב אלקין: בתוך החוק יש גם סוגיה אחת שאני לא יכול שלא להזכיר במיוחד, וזו סוגיית החקלאים.

זאב אלקין: אנחנו כאן בכנסת הזאת ליווינו – וזאת אולי הסוגיה הכבדה ביותר בכל הסוגיות שמגיעות כאן לאיזה הסכם ולאיזה ציון דרך – אנחנו ליווינו את העוול שנעשה לחקלאים מפוני גוש-קטיף עוד מימי הקדנציה הקודמת.

זאב אלקין: אנחנו כאן בכנסת חוקקנו חוק שעבר קריאה טרומית והגיע לידי קריאה ראשונה, ועל כך מגיעה תודה לשני אנשים שיושבים דווקא בצד הזה של האולם – –

ראובן ריבלין: נכון מאוד.

זאב אלקין: – – לקודמי בתפקיד, חבר הכנסת יואל חסון, אז יושב-ראש הקואליציה, שלמרות הלחצים הגדולים שהיו עליו מצד מנכ"ל משרד ראש הממשלה דאז, אמר:

זאב אלקין: עם החוק הזה אנחנו נלך ולא נוותר, ולא נכנע ללחצים ונתן לנו אור ירוק, והתקדמנו דרך ארוכה, ואם לא היו מגיעות בחירות, אני חושב שהיינו משלימים את החקיקה בנושא של החקלאים; וליושב-ראש סיעת העבודה דהיום ויושב-ראש סיעת העבודה דאז, חבר הכנסת איתן כבל, שנתן תמיכה אדירה אז להצעת החוק.

זאב אלקין: הוא נכנס כמתווך, כמפשר, כמגשר, ועזר לגבש את התמיכה של הנהלת הקואליציה בחוק, למרות התנגדות הממשלה.

זאב אלקין: ועל כך מגיע לכם יישר כוח.

זאב אלקין: ומה שעשינו אז כולנו ביחד מוטמע כאן בחוק הזה, בדרך קצת אחרת, אבל העיקר שהסוגיה של העוול שנעשה לחקלאים מגיעה לקצה בחוק הזה.

זאב אלקין: רצינו יותר, אבל מה שמגיע כאן זו תמיכה מאוד רצינית לנושא של החקלאים.

זאב אלקין: על כן אני מודה לכל חברי הכנסת שאישרו את החוק ותמכו בו.

זאב אלקין: אני מודה להנהגה של המפונים: לוועד מפוני גוש-קטיף, לוועד חקלאי מפוני גוש-קטיף, לוועד "ארז", לוועד עסקים, שידעו להוביל בחוכמה ובתבונה תהליך מאוד לא פשוט של גישור, ידעו לפשר, ידעו גם לוותר כשהבינו שהכול אי-אפשר וידעו להביא את כולנו למצב שכולנו יחד אומרים: סיימנו את הסאגה העצובה הזאת בנושא של הפיצויים, ומכאן על כולנו החובה כמדינה להשלים את היישוב בבתי קבע ולשים נקודה בסיפור העצוב מאוד הזה בתולדות מדינת ישראל.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אלקין ותודה רבה לכל המצביעים.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 21357.]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, מהצד.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מודה לך, מכיוון שאנחנו עוסקים עכשיו בחובות מוסריות שהמדינה חייבת, אני חושב שכך ראוי שנסיים את המושב, אז אני מודה לך שהואלת לאפשר לי להביא את החלת חוק הרציפות על הצעת חוק שהחליטה עליה ועדת הכספים ביום כ"א באייר התשע"א, 25 במאי 2011, ולהודיע לכנסת שברצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 17) (כפל קצבה), התשס"ז–2007; על החלטתה הוגשה רוויזיה, שבסופו של דבר הוסרה, ולפיכך דין הרציפות מובא בפניכם.

משה גפני: הצעת החוק היא הצעת חוק פרטית שהוגשה על-ידי חברי הכנסת אורי אריאל, קולט אביטל, חיים אורון, משה גפני, יצחק אהרונוביץ, צבי הנדל, יואל חסון, שי חרמש, שלי יחימוביץ, לימור לבנת ויורם מרציאנו.

משה גפני: רוב החברים כבר אינם חברי כנסת, חלקם שרים וחלקם לא מכהנים בכנסת.

משה גפני: נותרנו כמה חברי כנסת שרוצים להמשיך את החקיקה הזאת.

משה גפני: בהתאם להצעת החוק, מוצע כי קצבאות המשתלמות בהתאם לחוק הביטוח הלאומי, דהיינו קצבת זיקנה ותגמולי פנסיה, לא ייחשבו כהכנסה נוספת בחישוב התגמול המשתלם לנכים נזקקים ולנכים נצרכים, ולכן לא ימנעו את קבלת התגמולים המשולמים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז–1957, וכן לא ינוכו מתשלומי התגמולים האמורים.

משה גפני: החלת הרציפות על ההצעה תאפשר לוועדת הכספים להמשיך ולדון בה ולהשלים את הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על בקשת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 17).

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: זה הסעיף שמנוי במספר 60 בסדר-היום הרגיל.

ראובן ריבלין: אנחנו פשוט אפשרנו, ואני כבר מזמין את יושב-ראש ועדת ביקורת המדינה עד לא מזמן, את חבר הכנסת יואל חסון, על מנת להציג – כרמל שאמה.

ראובן ריבלין: רק הודעה, אז שיודיע מהצד.

ראובן ריבלין: הוא יוכל להודיע מהצד.

ראובן ריבלין: מלמעלה אתה רוצה?

ראובן ריבלין: בבקשה, אוקיי.

ראובן ריבלין: אז אנחנו חוסכים את חוק רשות השידור.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 135 בעד הודעת הוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 17) (כפל קצבה), התשס"ז–2007, נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שבקשת ועדת הכספים להחיל דין רציפות על הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 17), נתקבלה על-ידי הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/138; "דברי הכנסת ה-17", מושב שני, חוב' כ"ב, עמ' 7806.]

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, הודעה על החלת דין רציפות על הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 2) (מניעת עישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון), התשס"ז–2007.

ועדת הכלכלה): הריני מתכבד להודיעך כי בהתאם להוראות חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993, החליטה ועדת הכלכלה בישיבתה ביום ב' באב התשע"א, 3 באוגוסט 2011, להודיע לכנסת על רצונה להחיל דין רציפות על סעיף 11 להצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 2) (מניעת עישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון), התשס"ז–2007, שפורסמה בחוברת הצעות חוק 138, הצעות חוק בדיון מוקדם מס' פ/1216/17 ו-פ1167/17, של חברי הכנסת גלעד ארדן, יואל חסון, דני יתום, יוסי ביילין, צחי הנגבי, יובל שטייניץ, עמיחי אילון ורונית תירוש.

ועדת הכלכלה): ההצעה נדונה בקריאה ראשונה בכנסת היוצאת, ביום כ"ג באדר התשס"ז, 13 במרס 2007, והועברה לוועדת הכלכלה.

ועדת הכלכלה): ביום א' באב התשס"ז, 16 ביולי 2007, התקבלה בכנסת היוצאת החלטה לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת בדבר חלוקת הצעת החוק, ולפיה סעיף 11 להצעת החוק לא ייכלל בנוסח הצעת החוק שהונח לקריאה שנייה ושלישית.

ועדת הכלכלה): ביום י' באב התשס"ז, 25 ביולי 2007, התקבלה בכנסת הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ללא סעיף 11 האמור.

ועדת הכלכלה): חברי הכנסת מהמציעים המכהנים בכנסת השמונה-עשרה ולא מונו שר או סגן שר – יואל חסון ורונית תירוש.

ועדת הכלכלה): לגבי הצעת החוק ניתנה הסכמה של חבר כנסת אחד לפחות המכהן בכנסת הנכנסת להחלת דין הרציפות.

ועדת הכלכלה): אודה לך אם תואיל להעמיד את הודעת הוועדה על סדר-יומה של הכנסת.

ועדת הכלכלה): אדוני היושב-ראש, סיימנו את ההודעה.

ועדת הכלכלה): מאחר שחשבנו שעוד נצביע היום על חוק רשות השידור – התיקון, ואנחנו מושכים את זה מסדר-היום עקב אי-ההסכמה של האוצר, לא הספקתי להודות לכולם, שהרי ועדת הכלכלה אישרה היום במליאה עשרה חוקים לקריאה שנייה ושלישית ועוד ארבעה או חמישה חוקים לקריאה ראשונה.

ועדת הכלכלה): לכן אני רוצה להודות באופן כולל – ראשית, למנהלת הוועדה, הגברת לאה ורון, וכן ליועצת המשפטית עורכת-הדין אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת, למתמחה – שאנחנו נפרדים ממנו בפעם השלישית היום, עורך-הדין ניר ימין, וכן לעורך-הדין איתי עצמון, שעזר בכמה חוקים וכבר לא נמצא אתנו הערב.

ועדת הכלכלה): למרכזת הבכירה עידית חנוכה, שנמצאת שם בפינה, נחבאת אל מסכי המחשב, תודה רבה על כל העזרה, גם בשעות הלחץ – שדואגת תמיד שהכול יתקתק כמו שצריך, ולמתמחה שלא נמצא אתנו כאן, רן סלבצקי, שמסייע למחלקה המשפטית ולצוות המשפטי.

ועדת הכלכלה): בכך אני חושב שהודיתי לכולם.

ועדת הכלכלה): בהקשר של חוק האופנועים, אדוני היושב-ראש – גם נשמט מזיכרוני, בשל השעה המאוחרת והעומס, שלא זכה לראות את חקיקת החוק, חוק האופנועים, חברנו טל שביט, שהיה בעצם הגורו של העולם הדו-גלגלי, ובמהלך החקיקה נהרג בתאונת דרכים.

ועדת הכלכלה): זה הזמן – היה – להזכיר אותו ואת תרומתו לחקיקה.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני, כבר לא שעה מאוחרת, כבר שעה מוקדמת, זה כבר זמנים של "אפטר פארטי", אם אני עוד זוכר את הזמנים.

ועדת הכלכלה): אני בשעה 06:45 צריך להיות בהרצלייה, בערוץ-2, לגבי חוק הווד"לים.

ראובן ריבלין: נו, אז יש לך עוד זמן, אתה יכול להישאר אתנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ועדת הכלכלה): תודה רבה לכולם.

יואל חסון: יש הצבעה?

ראובן ריבלין: לא אין הצבעה על עניין זה.

ראובן ריבלין: הצבעה תהיה בעוד שבועיים, או אחרי הפגרה, אבל ביום שנכנס את הכנסת, אם תהיה הסכמה, נצביע גם על זה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/396).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון יעלה ויבוא ויציג את הצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 4) (הסמכות להעניק תעודת הוקרה).

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון יוזם את החוק הזה, וזאת הצעה לקריאה ראשונה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני חייב לומר שלא תמיד שמים לב להרבה חקיקות שנעשות בכנסת במהלך החודשים, אבל בלילה כזה מרוכז אני חושב שהיתה דווקא זכות גדולה להישאר כאן ולהצביע על המון המון חוקים חשובים שאושרו היום והם חוקים שמשנים מציאות ומשפיעים רבות על החברה שלנו ועל האזרחים שלנו, והם עושים דברים טובים למדינה; אני חושב שבוודאי חוק ההתנתקות – יישום ההתנתקות, וגם חוקים אחרים, מאוד מאוד חשובים.

יואל חסון: אני מתכבד להציג את הצעת החוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (הסמכות להעניק תעודת הוקרה).

יואל חסון: הכוונה היא הענקת תעודות הוקרה למי שנקראים חושפי שחיתויות.

יואל חסון: התופעה הזאת היא תופעה חיובית בסך הכול, בצורך להילחם בשחיתות, זה נצרך כדי להפוך את הביקורת לחזקה יותר.

יואל חסון: ההוקרה הזאת לאותם חושפי שחיתויות לצערי לא באה לידי ביטוי בשנים האחרונות, בין השאר בגלל קשיים ביישום החוק והעובדה שגם בחוק המקורי, גם יושב-ראש הכנסת וגם נשיא המדינה היו שניהם אמורים להעניק את התעודות האלה, וכמובן היה קושי לייצר את התיאום.

יואל חסון: אני חייב לומר שבהסכמה עם יושב-ראש הכנסת, חס ושלום לא נגדו, אלא בהסכמה אתו, הוחלט שהמהלך הזה של הענקת התעודות יועבר לבית-הנשיא, ונשיא המדינה הוא שיעניק את התעודות.

ראובן ריבלין: נשיא או נשיאת המדינה, אל תיכשל בלשונך.

יואל חסון: נשיאת המדינה.

יואל חסון: גם הנושא של התקנת התקנות יהיה מול בית-הנשיא, מול נשיא המדינה, וככה נוכל, אני מקווה, בקרוב, להעביר את החוק הזה באופן סופי ולחזור לנוהג שהיה, ולהעניק הערכה והוקרה למי שמשלמים מחיר אישי יקר הרבה פעמים, ופועלים באומץ רב, והם, כפי שהם מוגדרים, חושפי שחיתויות.

יואל חסון: לכן אבקש מחברי הכנסת לאשר את החוק.

יואל חסון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת חסון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

ראובן ריבלין: הוא יכול לדבר, הוא נרשם לקריאה ראשונה, ורשאי.

ראובן ריבלין: רבותי, מוקדם כבר לא תלכו לישון הבוקר, אז מה זה כבר משנה.

מיכאל בן-ארי: חבר הכנסת מילר ביקש שאני אקצר ואני אכן אקצר.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לדבר בעניין של טוהר המידות, אבל גם בעניין של ההתנתקות.

מיכאל בן-ארי: דיברו קודם על כך שמשלימים את חוק ההתנתקות ומשלימים את התשלום עבורו.

ראובן ריבלין: לא, לא אמרנו, איש לא אמר את זה.

ראובן ריבלין: אין תשלום עבורו.

מיכאל בן-ארי: בוודאי שלא.

מיכאל בן-ארי: אני רק רוצה לומר שההרס והחורבן, המהלך המטורף והמרושע של עקירת אנשים מבתיהם, של הריסת מפעל חייהם, אין לו כפרה, והדברים ברורים ופשוטים.

מיכאל בן-ארי: אבל צריכים לדעת שמי שקורא היום, הלילה, את החדשות – אנחנו עוד לא התחלנו לשלם על התוצאות של העקירה המטורפת הזאת.

מיכאל בן-ארי: הכנסנו לסיכון – או יותר נכון: אנשים פה הכניסו לסיכון חצי ממדינת ישראל, וסיפרו פה כל מיני סיפורים על "כיפת ברזל" ועל עוד כל מיני בלופים אחרים.

מיכאל בן-ארי: אבל הדברים האלה לא מכסים, כך שמדינת ישראל לא תוציא מיליארדים רבים על מיגונים ועל כיפות ברזל, ושום דבר לא יכפר עד שלא נשוב בחזרה אל חבלי מולדתנו.

מיכאל בן-ארי: כן, עזה זה חבלי מולדתנו.

מיכאל בן-ארי: ההגנה הכי טובה, מאז ומעולם, היתה במקום שבו עוברת המחרשה.

מיכאל בן-ארי: ולצערנו הרב, במקום מחרשה שלחנו לשם את הבולדוזר להרוס, להחריב ולעקור יהודים מבתיהם, ואת התוצאות אנחנו נמשיך לספוג עד שנתקן תיקון אמיתי בשיבה אל המקום הזה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: רבותי, אדוני לא רוצה להשיב, ולכן אנחנו נצביע על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: הצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 4) (הסמכות להעניק תעודת הוקרה) – נא להצביע בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 136 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 4) (הסמכות להעניק תעודת הוקרה), התשע"א–2011, לוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

ראובן ריבלין: 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 4) עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדה לביקורת המדינה כדי להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/406).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום: הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 13), יעלה חבר הכנסת אמנון כהן, כיושב-ראש הוועדה וכמציע החוק.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק ההגבלים העסקיים באה להבטיח בדיני ההגבלים העסקיים את התחרות החופשית במשק, ועל-ידי כך להיטיב עם ציבור הצרכנים, שיוכלו ליהנות ממוצרים ושירותים באיכות טובה יותר ובמחירים סבירים.

אמנון כהן: בדרך כלל השוק האוליגופוליסטי, כמו בנקים, ביטוח, חברות הסלולר והגז – והיום גם רשתות השיווק הגדולות – הם למעשה שמכתיבים את קצב עליית המחירים בשוק וכל האחרים מתיישרים על-פיהם, בדרך כלל כלפי מעלה: כאשר העמלות או המחירים עולים בחברה אחת, כולם מתיישרים כלפי מעלה במחירים האלה.

אמנון כהן: פה למעשה נכנס החוק שלי, לתת סמכות לרשות להגבלים העסקיים לעשות את הטיפול באותן קבוצות ריכוז.

אמנון כהן: עד היום, בשל הוראות החוק הקיימות, הצרכן הישראלי משלם מדי שנה מיליארדים של שקלים בגלל העיוותים הקיימים בשווקים אלה.

אמנון כהן: אני תקווה שעם השלמת החקיקה, לצד הצעת החוק הממשלתית, שכבר עברה בקריאה שנייה ושלישית, יתחיל עידן חדש במשק הישראלי.

אמנון כהן: הגברת התחרות והורדת המחירים יוסיפו איכות למוצר ולשירות.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, לא מזמן עברה הצעת חוק ממשלתית.

אמנון כהן: רציתי בהתחלה לצרף הצעת חוק פרטית שלי להצעת החוק הממשלתית, והיוזם הראשון בהצעת החוק הייתי אני.

אמנון כהן: פשוט אני לא הסכמתי להצעת החוק הממשלתית, כי הם החריגו את בנק ישראל ואת שוק ההון מהחוק, ולמעשה יש להם זכות וטו לקבל החלטה בגלל יציבות, כי כביכול הם אמונים על יציבות ופחות על הנושא של הצרכן.

אמנון כהן: לכן אני לא הסכמתי, ובסיכום אתם תמכתי בהצעת החוק הממשלתית.

אמנון כהן: במקביל אמרתי שהצעת החוק שלי, הפרטית, אשר לא מחריגה אף גוף במשק – עדיין אני רוצה לשמור על הסמכות של הרשות להגבלים עסקיים; במידה שגם בבנקים יימצא הנושא הזה של תיאום מחירים וגם בשוק ההון בחברות הביטוח, בקרנות פנסיה ובקרנות אחרות, עדיין אנחנו נשמור, ונעביר את החוק הזה בקריאה ראשונה על מנת לשמור, במידה שחס שחלילה יהיו בחירות או משהו, שנשמור על דין רציפות לגבי גם המשך החקיקה.

ראובן ריבלין: עכשיו זה קריאה ראשונה.

אמנון כהן: קריאה ראשונה, על מנת לשמור על דין רציפות.

אמנון כהן: כך תואם עם הממשלה, ואני מבקש את תמיכת הבית בהצעת החוק החשובה הזאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים, אין פה הנחיות.

ראובן ריבלין: הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 13) (קבוצות ריכוז), התשע"א–2011, בקריאה ראשונה – נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: שכן כל מי שנרשם לדיון אינו נוכח.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 137 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 13) (קבוצות ריכוז), התשע"א–2011, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק של אמנון כהן, הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 13) (קבוצות ריכוז), עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/404).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אדוני, חבר הכנסת אלכס מילר, יבוא ויציג בפנינו את הצעת החוק זכויות הסוכן המסחרי ומעמדו, שהיא הצעת חוק ביוזמתו, לקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, כיום מעמדם של הסוכנים בישראל אינו מוסדר בחוק, וזאת אף שחלק ניכר מסחר החוץ של מדינת ישראל מבוצע באמצעות הסכמי סוכנות.

אלכס מילר: הגיע הזמן להגדיר אחת ולתמיד את מעמדו של הסוכן ולאפשר לו ליהנות מזכויות ומתגמולים הייחודיים לאופי המקצוע.

אלכס מילר: הצעת החוק מציעה פתרונות כמו לחייב את הספק במתן הודעה מוקדמת לסיום הסכם הסוכנות בהתאם לתקופת ההתקשרות, זאת על מנת שהסוכן יוכל להיערך כראוי מבחינת תוכניותיו העסקיות; פיצוי כספי לסוכן בגין פיתוח השוק והמוניטין עבור הספק, ועוד.

אלכס מילר: סוכנים רבים נאלצים להתמודד עם הודעות מיידיות על ביטול הסכם, גם לאחר שנים של פעילות משותפת.

אלכס מילר: כל עמל כפיהם יורד לטמיון באחת והם נותרים ללא כל פיצוי וללא כל מענה בחוק.

אלכס מילר: מצב משפטי זה הוא בבחינת תמריץ שלילי לסוכנים לפיתוח השוק, ובכך הוא פוגע אף בפיתוח המשק.

אלכס מילר: הגנה על סוכנים אינה חידוש ישראלי אלא מקובלת במדינות האיחוד האירופי, אשר הסדירו את זכויותיו של הסוכן כלפי הספק, ואין שום סיבה שמדינת ישראל תפגר מאחור בתחום.

אלכס מילר: אני רוצה רק להודות, אדוני היושב-ראש, ליושב-ראש ועדת הכלכלה, אשר קידם את הצעת החוק הזאת, שהוגשה עוד בכנסת השבע-עשרה, ולא הצליחה להגיע לקריאה ראשונה, על-ידי חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

אלכס מילר: לשכת המסחר כמובן תמכה בחוק וקידמה אותו דרך שיתוף פעולה עם המשרדים הממשלתיים.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שאנחנו נצליח בכנס החורף לקדם את הצעת החוק הזאת ולקבל אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים – אני מאפשר לחבר הכנסת אלכס מילר להגיע למקומו.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה של הצעת חוק זכויות הסוכן המסחרי ומעמדו.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 138 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות הסוכן המסחרי ומעמדו, התשע"א–2011, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק זכויות הסוכן המסחרי ומעמדו עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/407).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא סגן היושב-ראש מקלב על מנת להציג את הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 5) (ציון עסקה במסמך חסר), התשע"א–2011.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק כרטיס חיוב (ציון עסקה במסמך חסר) – אלה מלים שאולי לא ברורות לכולם, אלה מלים שהמקצועיים יודעים להסביר אותן, אבל בשפה הפשוטה ושפת העם, "כרטיס חיוב" זה כרטיס אשראי, ו"ציון עסקה במסמך חסר" זה עסקה מרחוק, עסקה שנעשית דרך הטלפון.

אורי מקלב: כיום גם עסקאות שנעשות דרך הטלפון וגם עסקאות שנעשו עם הכרטיס עצמו, מה שנקרא בשפת העם גיהוץ הכרטיס, אינן מובדלות בחשבון שמגיע כל חודש מחברת האשראי.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים להפריד בין שני סוגי הקנייה או בין שני סוגי החיובים, דהיינו, חיוב דרך הטלפון יצוין באופן מיוחד וחיוב רגיל דרך כרטיס האשראי יצוין בנפרד, כך שאנשים שבאמת עשו עסקה בטלפון יוכלו לעקוב יותר אחרי העסקה הזאת ויוכלו באמת לדעת אם הם צרכו – עשו את העסקה והחיוב הוא באמת נכון.

אורי מקלב: זה גם נכון בעסקה שבה הם לא מכירים את בעל העסק, וגם בעסקה שבאופן רצוף – נניח קונים במכולת השכונתית, יש להם שישה-שבעה חיובים; אם חיוב אחד מהם היה בעסקה בטלפון, הוא באמת יראה אם הוא עשה את זה, וזה לא שמישהו הכניס לו עסקה כי הוא מכיר את המספר.

אורי מקלב: זה נותן יותר ביטחון לצרכן, גם מגן על הצרכן, וזה עוד אחד מהחוקים, אחת החוליות בשרשרת חוקים שהגענו אליהם שמטרתם הגנת הצרכן.

אורי מקלב: תודה רבה ליוזמים יחד אתי, חברי הכנסת יריב לוין ומשה גפני, שהם היוזמים – ויריב לוין השקיע הרבה בחוק הזה – ויושב-ראש ועדת הכלכלה כרמל שאמה, שגם כן עזר להביא את זה עד המצב הזה של קריאה ראשונה.

אורי מקלב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו נעבור להצביע על הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 5) (ציון עסקה במסמך חסר), של חבר הכנסת מקלב, חבר הכנסת לוין, חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת כרמל שאמה.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע בקריאה ראשונה על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 139 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 5) (ציון עסקה במסמך חסר), התשע"א–2011, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכלכלה על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/409).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת זבולון אורלב לבוא ולעלות על מנת להציג את הצעת החוק חינוך ממלכתי (תיקון 15), התשע"א–2011.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, סעיף 2 לחוק חינוך ממלכתי מגדיר את מטרות החינוך, מתייחס לכלל המרחב הלימודי והחינוכי ומחייב את מוסדות החינוך לפעול בכל תחומי הדעת וביתר הפעילויות החינוכיות.

זבולון אורלב: אולם למרבה הפלא, אדוני היושב-ראש, במטרות החינוך לא נכללים הצורך והחובה לחנך לשירות המדינה ולתרומה בשירות צבאי, לאומי או אזרחי.

זבולון אורלב: הואיל וקיימת הסכמה ציבורית רחבה כי על כל אזרח למלא את חובותיו כלפי המדינה ולתרום לחוסנה ולרווחתה, אשר על כן מוצע לתקן את הפסקה ולהוסיף לה את החובה לחנך לשירות המדינה במסגרת צבאית, בשירות לאומי או בשירות אזרחי.

זבולון אורלב: אני מודה לשר החינוך על התמיכה, וליושב-ראש ועדת החינוך אלכס מילר על כך שהביא אותנו לקריאה הראשונה בלוח זמנים מזורז.

זבולון אורלב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב, רב-הפעלים.

ראובן ריבלין: מה, זה בא מוועדת הכלכלה, חבר הכנסת אורלב?

זבולון אורלב: חינוך.

ראובן ריבלין: הבנתי, יש לי פה.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 15), של חבר הכנסת זבולון אורלב וחברים אחרים.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 140 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 15), התשע"א–2011, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

ראובן ריבלין: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 15) עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת החינוך על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/409).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: חברת הכנסת תירוש תעלה ותבוא על מנת להציג את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32) (זיכוי בשל ביטול עסקה) לקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בהמשך לחוק שחוקק בדבר החזר כספי בגין ביטול עסקה, מצאתי לנכון להשלים את ההליך הזה, משום שלא בכל מקרה מחזירים את הכסף, וגם במקרים שמחזירים את הכסף – יש מספר ימים מוגבל על טובין מסוימים, על מוצרים מסוימים, ואז מקבלים זיכוי.

רונית תירוש: המצב היום הוא שכאשר מקבלים זיכוי, יש רשתות שמאפשרות שימוש בזיכוי במהלך השבועיים שלאחר הקנייה, יש כאלה שנותנים חודש, חודשיים, אולי שלושה חודשים.

רונית תירוש: בחלק ניכר מהמקרים אנשים, ובעיקר נשים, שוכחות את פתק הזיכוי בארנקן ואינן מגיעות בזמן על מנת לממש את הזיכוי ואז הן מאבדות את כספן.

רונית תירוש: אני רציתי למנוע את האפשרות הזאת, משום שהכסף הוא כסף של מי ששילם בעבורו, ולכן ביקשתי למשוך את התקופה עד לשנתיים.

רונית תירוש: יתירה מכך, הזיכוי לא יודפס על נייר מחיק וגם לא יגבילו את השימוש בזיכוי במבצעים, מכירות מיוחדות וכו'.

רונית תירוש: למעשה, כל מה שרציתי בהצעת החוק הזו זה לשמור על ערך כספו של מי שרכש מוצר והחזיר אותו, ושלא תנוצל העובדה שאולי הוא שכח את הזיכוי ואז הוא מאבד מכספו.

רונית תירוש: אני מודה לכם על הצבעה בעד.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חברת הכנסת תירוש.

ראובן ריבלין: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32) (זיכוי בשל ביטול עסקה), התשע"א–2011.

ראובן ריבלין: נא להצביע בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 141 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 32) (זיכוי בשל ביטול עסקה), התשע"א–2011, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 9, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/410).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין כבר את חבר הכנסת איתן כבל, שכל פעם מחדש אני יודע למה אני אוהב אותו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל יציג בפנינו את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 9) (איסור עקירת ציפורניים), שלו ושל חברי הכנסת יואל חסון, דב חנין וניצן הורוביץ.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, החוק הזה בא להסדיר מעשה מאוד קשה – יש חלק מהאזרחים שנדמה להם שהם אוהבי בעלי-חיים, והם מכניסים אותם לביתם ולוקחים אותם ועוקרים להם את הציפורניים כי הם מקלקלים – – –

ראובן ריבלין: חבל להם על הרהיטים.

איתן כבל: כי הם פוגעים להם ברהיטים, כך הם אומרים.

איתן כבל: הם סורטים להם את הספות.

איתן כבל: ואני אומר לעצמי: אל אלוהים.

איתן כבל: אלה בדרך כלל, חבר הכנסת זבולון אורלב, שהוא מהמובילים גם בנושא הזה ומשום מה הוא לא חתום על החוק הזה – – –

זבולון אורלב: – – –

איתן כבל: נכון, אני אשם.

איתן כבל: אני מודה.

איתן כבל: אני אומר בעניין הזה, אלה בדרך כלל אחר כך משחררים את החתולים לרחוב.

איתן כבל: אין מצב שחתול יכול לשרוד ללא הציפורניים שלו.

איתן כבל: לכן באנו להסדיר את העניין הזה.

איתן כבל: אני שמח שבוועדת החינוך, בראשותו של חבר הכנסת מילר, באמת נותנים לנו צ'ק פתוח ומעבירים את החוק הזה, בתיאום עם משרד החקלאות, משרד המשפטים, עם כל הגופים.

איתן כבל: אני אודה לכם על תמיכה בחוק, ותודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: נאפשר לו להגיע למקומו ונעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 9) (איסור עקירת ציפורניים).

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 142 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 9) (איסור עקירת ציפורניים), התשע"א–2011, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

ראובן ריבלין: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 9) (איסור עקירת ציפורניים), התשע"א–2011, עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת החינוך על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל ולשאר המציעים.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/405).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: בבקשה, יושב-ראש – אבל כמציע – יביא את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 33) (שכר ותשלומים אחרים למי שחברותו בכנסת הושעתה), לקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, ההצעה הזו היא הצעה טכנית בעיקרה, והיא נעשית במסגרת הפעולה הרחבה שאנחנו עושים בו להתאים גם את הוראות התקנון וגם את החוק ולהשלים, בין היתר, כל מיני חוסרים והשמטות שישנם שם.

ראובן ריבלין: לעשות נוסח משולב, מתוקן ומוסף.

יריב לוין: במסגרת הזו, מסתבר שכאשר בוצע תיקון בחוק שכר חברי הכנסת בשנת 2001 ונקבע ההסדר שקיים היום ביחס לקביעת שכר חברי הכנסת, לרבות אישורו על-ידי ועדת הכנסת לאחר קבלת המלצת הוועדה הציבורית, נשמטה הסוגיה של קביעת שכרם או תנאיהם של חברי כנסת שנמצאים בתקופת השעיה מכהונתם באופן כזה שאומנם ישנם כללים בעניין הזה אבל בעצם אין דרך לשנות אותם, אם וכאשר מישהו יבקש לעשות זאת.

יריב לוין: לכן ההצעה הזו באה לקחת גם את הנושא הזה ולהוסיף אותו לרשימת הנושאים שו מוסמכת לטפל בהם לאחר קבלת המלצות הוועדה הציבורית, בדומה לכל שאר הסוגיות שנוגעות לשכר חברי הכנסת ותנאיהם.

יריב לוין: על כן אני, כמובן, מבקש מהכנסת לאשר את ההצעה בקריאה הראשונה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה תישאר, אני אוסיף את קולך.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 33) (שכר ותשלומים אחרים למי שחברותו בכנסת הושעתה).

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 143 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 33) (שכר ותשלומים אחרים למי שחברותו בכנסת הושעתה), התשע"א–2011, לו נתקבלה.

ראובן ריבלין: בצירוף קולו של חבר הכנסת יריב לוין – שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 33) (שכר ותשלומים אחרים למי שחברותו בכנסת הושעתה) עברה בקריאה ראשונה ותוחזר לו על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/411).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין יציג לפנינו את הצעת חוק לתיקון פקודת הגמלים?

יריב לוין: הנמלים.

ראובן ריבלין: הנמלים.

ראובן ריבלין: לא הבנתי.

יריב לוין: זה עוד אין לנו – פקודת הגמלים.

ראובן ריבלין: לא הבנתי, או שראייתי – הנמלים.

יריב לוין: אדוני, זה לא גמלים ולא נמָלים.

ראובן ריבלין: לא נמָלים אלא נמֵלים.

יריב לוין: נמֵלים, כן.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה, הצעת חוק לתיקון פקודת הנמלים (מס' 4) (סייג לאחריות סוכן מכס) – אגב, הצעה משותפת לחבר הכנסת זאב בילסקי ולי – נועדה לתקן עיוות משמעותי שקיים היום בחוק, ואשר מטיל על סוכני המכס אחריות לשאת בתשלומי חובות שמשאירים אחריהם יבואנים בגין טובין שמיובאים על-ידם לארץ.

יריב לוין: המצב הזה הוא מצב בלתי תקין לחלוטין.

יריב לוין: הוא מנוגד לעיקרון בסיסי שנוגע לבעלי מקצועות מן הסוג הזה, דוגמת עורכי-דין ורואי-חשבון, שישנה הפרדה וישנו חיץ ברור בין השירות המקצועי שהם נותנים לבין מצב מסוכן של ערבוב העניינים הכספיים שלהם עם אלה של לקוחותיהם; למשל, בעריכת-דין חל איסור מוחלט על עורך-הדין לא רק לשלם תשלומים שחלים על לקוחו, אלא אפילו לערוב לתשלומים האלה.

יריב לוין: ואילו כאן, באשר לסוכני המכס, נעשה בדיוק להיפך, הסוכנים הפכו למקור שמשלם, והם אחר כך מתחשבנים עם היבואנים.

יריב לוין: התהליך הזה הוא, כמובן, תהליך לקוי מיסודו, ויש בו גם פוטנציאל מסוכן לכניסה של סוכן המכס לתוך מצב בעייתי שבו בעצם – – –

ראובן ריבלין: ניגוד אינטרסים.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: יש לו גם מצב של תלות מוחלטת ביבואן, משום שהוא כבר שילם עבורו תשלומים, והדבר הזה עלול להוביל למקומות בעייתיים.

ראובן ריבלין: יש לו זכות עיכבון?

ראובן ריבלין: כאשר הוא משלם, יש לו זכות עיכבון?

יריב לוין: הבעיה, בדרך כלל, נמצאת במקום אחר.

ראובן ריבלין: כי הרי הוא פועל בשם – – –

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: הבעיה היא במקום אחר.

יריב לוין: הבעיה היא כאשר הסחורה, הטובין כבר משוחררים, מוצאים, ואז בא חיוב נוסף, והוא נדרש לשאת בו, בין אם זה תשלומי אגרות ובין חיוב אחר, ובמצב הזה, כמובן, אין עיכבון, כי הטובין כבר יצאו מן הנמל ואין מה לעכב.

יריב לוין: לכן ההצעה הזו קובעת באופן הברור ביותר שהאחריות לתשלומים האלה איננה רובצת עוד על סוכן המכס, היא רובצת לפתחו של היבואן, כמובן למעט מקרה שבו סוכן המכס פעל באופן כזה שהוא גרם לכך שתהיה הטעיה בין ביחס לאגרות או ביחס לנושא אחר, ואז החיוב העודף שנוצר הוא כמובן תוצאה של הדרך שבה הוא פעל, שהיתה דרך לא הולמת.

יריב לוין: במקרה כזה כמובן שישנה אפשרות לחייב אותו, וגם הדרך מוסדרת כאן.

יריב לוין: אבל אלה כמובן המקרים החריגים שבהם, בדומה לכל בעל מקצוע אחר, אדם נושא באחריות כאשר הוא פועל בין בדרך של מרמה ובין בדרך אחרת שאיננה ראויה.

יריב לוין: אבל הצעת החוק הזו באה לשים סוף למצב שבו סוכני המכס הפכו בעצם למין בנק אשראי של היבואנים, ואני אכן מקווה שהכנסת תאשר את ההצעה.

יריב לוין: אני מוכרח לומר, אדוני היושב-ראש, למרות שמדובר בקריאה ראשונה שבה לא נהוג לומר תודה, אני בכל זאת רוצה לומר, ברשותך, באמת תודה ליועצת המשפטית של ועדת הכספים, לעורכת-דין שגית אפיק, שעשתה כאן מאמץ עצום להביא את ההצעה הזו כמעט מעכשיו לעכשיו ולאפשר את העברתה בקריאה ראשונה עוד היום, ועל כך מגיע לה באמת תודה רבה.

ראובן ריבלין: היועצת המשפטית של ועדת הכספים, כמו רבים אחרים בכנסת, היא נכס לכנסת.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני חושב שעל זה יש כאן הסכמה מקיר לקיר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אתה רוצה שאני אצביע?

יריב לוין: אני כמובן מבקש להצביע בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מחכה רק שתגיע למקומך.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו נצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת הנמלים (מס' 4) (סייג לאחריות סוכן מכס), התשע"א–2011, בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 144 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הנמלים (מס' 4) (סייג לאחריות סוכן מכס), התשע"א–2011, לוועדת הכספים נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני אוסיף את קולך, השר.

ראובן ריבלין: שמונה, בצירוף קולו – אה, הוא הצביע, השר, הספיק.

ראובן ריבלין: הוא זריז.

ראובן ריבלין: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת הנמלים (מס' 4) (סייג לאחריות סוכן מכס), התשע"א–2011, של חבר הכנסת יריב לוין – –

יריב לוין: וזאב בילסקי.

ראובן ריבלין: – – וחבר הכנסת זאב בילסקי עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת – –

יריב לוין: כספים.

ראובן ריבלין: – – הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: [מס' כ/247; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 21520.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, גם סדר-יום של 63 סעיפים מגיע לסיומו; אומנם השעה כמעט 03:30.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ממלא-מקום יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט על מנת לבקש בשם הוועדה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15) (הליך חלופי) – זו הצעת חוק ממשלתית או – – –

אברהם מיכאלי: פרטית, פרטית.

ראובן ריבלין: הצעת חוק של חברי הכנסת זבולון אורלב ודב חנין.

ראובן ריבלין: אני רוצה בהזדמנות זאת לברך אותך ולהודות לך, חבר הכנסת מיכאלי, כמו גם לחבר הכנסת ציון פיניאן, אשר אתם בעיני נאמני הבית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורלב הוא ותיק הבית והוא משתתף כמעט בכל הליך של הצבעה.

ראובן ריבלין: אבל אתם יושבים, באמת, לתפארת השליחות, כפי שעשו זאת ראשוני הבית הזה ודור המייסדים.

ראובן ריבלין: כל הכבוד, ציון פיניאן.

ראובן ריבלין: צריכה להיות ברוכה התנועה ששלחה אותך לשמש כנציגה בכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני מיכאלי, אנחנו יודעים איך אתה נאמן הבית.

ראובן ריבלין: אין כמעט סיור של ועדה שאתה לא משתתף בו ולא לוקח, באמת – אתה, בעבודה היומיומית על ציר של זמן, נכס לשליחות בישראל.

ראובן ריבלין: תודה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: אני חושב שזה לתפארת הכנסת.

אברהם מיכאלי: כך צריכים לעשות.

ראובן ריבלין: לא, לא, מאה אחוז, בסדר.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא את הודעת ועדת החוקה, חוק ומשפט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15) (הליך חלופי), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת זבולון אורלב ודב חנין.

אברהם מיכאלי: מוצע ליצור הליך חלופי להליך הפלילי בעניינם של קטינים, שלא יתנהל בפני בית-המשפט.

אברהם מיכאלי: הליך כאמור יעוגן בנוהל שאת פרטיו יקבעו השר לביטחון פנים, שר הרווחה והשירותים החברתיים ושר המשפטים, והוא יכלול, בין היתר, שיקולים ותנאים להפניית קטין להליך חלופי, תנאי סף לקיומו של ההליך והוראות לעניין הגורם האחראי על ביצועו.

אברהם מיכאלי: אנחנו מבקשים לאשר את זה בהצבעה.

אברהם מיכאלי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על זה?

אברהם מיכאלי: כן.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: נא להצביע על בקשת ועדת חוקה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15) (הליך חלופי).

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד ההכרזה ומי נגד או נמנע.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 145 בעד הודעת הוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין הודעת ועדת החוקה, חוק ומשפט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15) (הליך חלופי), התשס"ח–2008, נתקבלה.

ראובן ריבלין: בקולותיהם של שישה חברי כנסת, באין מתנגדים ובאין נמנעים, נתקבלה בקשת ועדת חוקה, חוק ומשפט להחיל דין רציפות על הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15).

ראובן ריבלין: ברוכים תהיו.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לסגני, אורי מקלב, אשר טרח להישאר עד הרגע האחרון, כדי לשמש גיבוי וחיפוי לרגע שבו ייתכן שאני אתייעף.

ראובן ריבלין: והדבר הזה חשוב מאוד, כי אם לא היו שניים פה, ייתכן מאוד שהיינו צריכים להפסיק ישיבות באמצע.

ראובן ריבלין: אנחנו מאחלים לך בריאות מלאה, כמו גם ליושב-ראש.

אורי מקלב: – – –

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: גם לא ביקשת.

ראובן ריבלין: אני מודה לך, כי אני יודע להבחין ולהכיר.

ראובן ריבלין: רבותי, תם סדר-היום, ועלי לומר שגם תם מושב הכנסת, המושב השלישי של הכנסת השמונה-עשרה, ואני רוצה בשמכם לברך את מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ וצוות מזכירות הכנסת; את סגן מזכירת הכנסת נאזם בדר; את היועץ המשפטי לכנסת עורך-דין איל ינון; היועצים המשפטיים כולם, וצוות הלשכה המשפטית; מנהלי ומנהלות ועדות הכנסת וצוותי הוועדות; צוות מחלקת הפרוטוקולים, הרשמות הפרלמנטריות; צוות מחלקת הדפוס; אנשי משמר הכנסת וקצין הכנסת יוסי גריף, העומד על משמרתנו; יחידת סדרני הכנסת, אמיר, שמואל וכל צוות המליאה; צוות עובדי המשק והתחזוקה; ליקירנו ד"ר ליפשיץ, המופקד על שמירת בריאותנו, ואחיות המרפאה; צוות מערכת "דברי הכנסת"; עובדי מזנון הכנסת; עובדי השירות שאנחנו מקבלים כאן בתוך המליאה ובמבואה; צוות המחשוב ובני שיינין; צוות ערוץ הכנסת, המשדר אותנו בכל שעה כפרוטוקול מצולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכם על כך שאתם מביאים ומשכילים להביא את כל הנעשה בכנסת בשקיפות מלאה לכל בית בישראל.

ראובן ריבלין: ולבסוף, למנכ"ל הכנסת דן לנדאו, אשר בתפקידו ובמשמרתו זו בכנסת השמונה-עשרה משנה את פני הכנסת בצורה מעוררת כבוד.

ראובן ריבלין: ותודה לכולם.

ראובן ריבלין: תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ג' בחשוון התשע"ב, 31 באוקטובר 2011 למניינם, בשעה 16:00, אלא אם כן תכונס הישיבה על-פי החלטות שונות, בהתאם לתקנון הכנסת אשר מגובש והולך כנוסח משולב על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת המצוין, יריב לוין.

ראובן ריבלין: תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: ישיבה זו נעולה.