ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 254, 2011-06-28 00:00

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בהיעדר שר, השר מיקי איתן, שבוודאי ייכנס בכל רגע, היום יום שלישי, כ"ו בסיוון התשע"א, 28 בחודש יוני 2011 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 104) (החמרת הענישה בעבירת ההפקרה), התשע"א–2011, של חברי הכנסת משה מטלון, זאב בילסקי וחמד עמאר.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: החלטת הרמטכ"ל על שינוי בנוסח "יזכור", של חברי הכנסת עינת וילף ואילן גילאון.

ירדנה מלר-הורוביץ: אשרור תיקונים לכתבי הדואר העולמיים UPU – Universal Postal Union – ז'נבה 2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, גברתי מזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: אם השר לא מוכן, אם האורחים בקשר לכחול-לבן יגיעו לפני כן, נקיים את הסעיף השלישי כשני, ואז לא יצטרכו האורחים לחכות זמן ממושך.

ראובן ריבלין: רבותי, היום יום שלישי, אנחנו פותחים בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: כל מי שרוצה להשתתף בנאומים יצביע.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים, שיח' אברהים צרצור, אחריו – חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, ונמשיך לפי הרשימה.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, הכפר הלא-מוכר הבדואי בנגב ואדי-אל-נעם, מתגוררים בו כ-5,000 תושבים, מחציתם ילדים.

אברהים צרצור: הכפר ממוקם רק קילומטר מרמת-חובב; תושבי הכפר הבלתי-מוכר הועברו למיקומם הנוכחי בשנות ה-50, ממקום מושבם בעבר, על-ידי מוסדות המדינה.

אברהים צרצור: מאז ועד היום הוקמו בצמוד לכפר זה אתרי תעשייה שיצרו מפגעים תברואתיים קשים המשפיעים על התושבים.

אברהים צרצור: אזור התעשייה ואתר הפסולת הרעילה של רמת-חובב מזה, מתקן גדול של חברת החשמל מזה ואתר של התעשייה הצבאית, שבו מתבצעים ניסויים אינטנסיביים בחומרי נפץ.

אברהים צרצור: מציאות זו גרמה למספר רב של מחלות עיניים, עור ונשימה, וגם להפלות רבות בקרב נשות הכפר.

אברהים צרצור: תושבי הכפר, כבוד היושב-ראש, ובזאת אני מסיים, מופקרים עקב חוסר עשיית הרשויות והתחמקותן הגורפת מאחריותן המינהלית.

אברהים צרצור: מצב זה הוא בלתי סביר ובלתי מוצדק והדעת מתקשה לקבלו.

אברהים צרצור: הגיע הזמן לפעול באופן מיידי למען הצלת אלפי אזרחים חפים מפשע ממוות ממשי.

אברהים צרצור: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אברהים צרצור, השיח' אברהים צרצור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, פרשת השבוע שלנו היא פרשת חוקת, היא מתחילה במלים "זאת חֻקת התורה", והמלה "חוקה" הושאלה לאחר מכן לחוק שהוא מעל כל החוקים כולם, חוק שלא ניתן לשינוי.

מיכאל בן-ארי: ובאמת המצווה שמופיעה בפרשה היא מצוות פרה אדומה, שאומרים שעליה אמר שלמה: "אמרתי אחכמה והיא רחוקה ממני" – אני מנסה להרים את המצווה הזו ולא מצליח.

מיכאל בן-ארי: היהדות מקיימת את המצוות לא כיוון שהיא מבינה אותן, לא כיוון שזה מוסרי, לא כיוון שזה אנושי, לא כיוון שזה נחמד, אלא כיוון שהקדוש-ברוך-הוא ציווה עלינו את התורה, והחוכמה האלוקית היא מעל כל חוכמה אנושית שתהיה.

מיכאל בן-ארי: במשך הדורות היו ניסיונות שונים ומשונים להזיז את העם היהודי.

מיכאל בן-ארי: ידוע שהיוונים, לדוגמה, כך מתואר בדברי חז"ל, אמרו ליהודים שיכתבו על קרן השור: אין לנו חלק באלוקי ישראל.

מיכאל בן-ארי: לאחר מכן היו גזירות השמד, בתקופה שאחרי חורבן בית-המקדש.

מיכאל בן-ארי: היה הנאום של אורבנוס ערב מסעי הצלב, היתה אינקוויזיציה, היה הצאר, היו כל מיני כאלה.

מיכאל בן-ארי: זה פגע בנו פיזית, זה תמיד פגע בנו פיזית.

מיכאל בן-ארי: אבל היהדות ידעה שההלכה היא מעל הכול.

מיכאל בן-ארי: היום שמעתי שוב ושוב: הלכה או ממלכה.

מיכאל בן-ארי: מישהו פה מנסה ליצור מלחמת דת מיותרת, שאין בה צורך, והיא מפלגת את העם שלנו במקום שבו לא היינו רוצים להיות.

מיכאל בן-ארי: והתשובה היא ניצחת, התשובה היא חד-משמעית – הלכה או ממלכה, השאלה היא מיותרת, אבל אם דוחקים אותי אל הקיר, ודאי וודאי שההלכה היא הבסיס לכל ממלכה.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יש גם אנשים שמאמינים בהלכות אחרות, והשאלה איך אנחנו נתייחס כאשר דבר מצווה אותם על-פי דתם.

ראובן ריבלין: אז אנחנו צריכים להיות זהירים.

ראובן ריבלין: אני ער מאוד לבעיה שנוצרה כאן ונדמה לי שהיא מיותרת לחלוטין והיתה יכולה להימנע.

ראובן ריבלין: אבל סך הכול צריך מאוד מאוד להיזהר.

מיכאל בן-ארי: משפט אחד: בעל ששואל את אשתו את מי היא אוהבת יותר, אותי או את אמא שלך, הוא לא מחפש אהבה, הוא מחפש סכסוך.

מיכאל בן-ארי: מישהו פה מחפש סכסוך.

ראובן ריבלין: בעניין זה אני לא אומר כן או לא, אבל בהחלט הבנתי, המשל שלך הוא משל מובן.

ראובן ריבלין: בבקשה, אנחנו ממשיכים הלאה.

ראובן ריבלין: עכשיו חבר קדימה, חבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: לאחר מכן – חברת הכנסת חוטובלי; לא ביקשת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, וחבר הכנסת מג'אדלה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול היום הוא יום כחול-לבן בבית הזה, ואחר כך יהיו כמה דברים בעניין, ולכן אשמח אם אחדים מכם יתייחסו לנושא הזה של כחול-לבן וחשיבותו.

נחמן שי: רציתי לדבר על עניין אחר, על המשט ההולך ומתקרב ועל ההחלטה המטופשת, שהתקבלה שלשום וכבר, במידה מרובה, בוטלה אתמול, בנושא הסיקור התקשורתי.

נחמן שי: עיתונאים עושים את עבודתם במצבים שונים ומגוונים.

נחמן שי: עיתונאים אינם צד לעימותים, הם עומדים קצת מבחוץ לצורך העניין, אבל טכנית הם בתוך העימותים האלה, רבים מהם נהרגים ונפגעים תוך כדי מילוי תפקידם, וכולנו, שיושבים מחוץ, באופן מוחלט, מקבלים את עבודתם כדווחים שמשרתים אותנו לצורך העניין.

נחמן שי: שלשום הודיע מנהל לשכת העיתונות הממשלתית שעיתונאים שיימצאו על המשט, על האוניות, ייענשו ולא יינתן להם להיכנס לארץ עשר שנים וכל מיני סנקציות קשות.

נחמן שי: זה היה דבר חסר תקדים, שלא היה מעולם, ושנגד לחלוטין את האינטרס של מדינת ישראל, כי האינטרס של מדינת ישראל הוא שיבואו עיתונאים ויהיו נוכחים, גם שם וגם במקום אחר, מתוך העיקרון שאין למדינת ישראל מה להסתיר וכל הפעולות שלנו הן פעולות גלויות.

נחמן שי: אני שמח שראש הממשלה החליט לחזור בו.

נחמן שי: עכשיו הוא יבדוק את כל העניין – לא רק העניין הזה, אלא בכלל מעמדם של עיתונאים באירועים כאלה.

נחמן שי: אני מקווה שלפחות מהרעה הזו תצמח ברכה ויוגדר היטב תפקידם של עיתונאים בתוך הסיקור של המשבר או של הקונפליקט הישראלי-ערבי.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, ואחריו – חבר הכנסת אייכלר.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, בעיתון "הארץ" התפרסם השבוע על האפליה במערכת ההשכלה הגבוהה.

גאלב מג'אדלה: רק 2.7% מחברי הסגל הם ערבים, מתוך ה-10,500, ועוד יותר.

גאלב מג'אדלה: במערכת ההשכלה הגבוהה, בסגל המינהלי, רק 1.6%.

גאלב מג'אדלה: במועצה להשכלה גבוהה, במל"ג, מועסק רק עובד אחד ערבי מתוך 85.

גאלב מג'אדלה: במכללות המתוקצבות על-ידי המדינה 2.04% מהסגל האקדמי הם ערבים, ורק 1.69% מהסגל האקדמי הבכיר הם אזרחים ערבים, ומהחברה הערבית רק 2.33% מהסגל המינהלי המתוקצב הבכיר.

גאלב מג'אדלה: זו תעודת עניות, אדוני היושב-ראש, קודם כול לאלה שיושבים שם ומבקשים כל הזמן נאמנות מאזרחי ישראל הערבים.

גאלב מג'אדלה: הם מובילים חוקים גזעניים והם רוצים נאמנות מאזרחים שהמדינה לא שמה אותם בסדר-יומה.

גאלב מג'אדלה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת – אני כבר הודעתי על הבא?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, אמרתי?

ראובן ריבלין: כן, אמרתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר – עכשיו ניקח אחד מקדימה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח להתפעל מחבר הכנסת אביטל.

ראובן ריבלין: אתה מזכיר לי את התקופה שאני נכנסתי לכנסת.

ראובן ריבלין: אני לא חסכן במלים.

ראובן ריבלין: כפי שאדוני התרשם, אני לא שתקן.

ראובן ריבלין: חצי שנה – זו היתה פעם ראשונה עד שעליתי לדוכן הנואמים, כי עד אז אמר לי מיקי איתן: חביבי, הגעת, תחכה, תלמד – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: חכה, תלמד.

ראובן ריבלין: ושמעתי בקולו, כי גם הוא לא דיבר בשבוע הראשון וגם הוא לא מחסכני המלים.

ראובן ריבלין: פעם היתה – אתה מחזיר אולי עטרה לקדמותה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

רחל אדטו: אבל חכה, כשהוא יתחיל לדבר, תראה איזה אמרות שפר תצאנה.

נחמן שי: – – –

ראובן ריבלין: אנחנו יודעים את סגולותיו של אביטל, אף-על-פי שלא כל עם ישראל יודע.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אנחנו גם לא נבחרנו כל כך מהר.

ראובן ריבלין: גם לא נבחרנו כל כך מהר, גם הוא לא נבחר כל כך מהר וגם הוא עשה למען מדינתנו כהנה וכהנה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיד, כמי שהיה שבוע ימים במחיצתו של דורון אביטל, שעוד רבות וגדולות ונצורות נשמע ממנו פה, בעזרת השם.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק.

ראובן ריבלין: אם עברו של אדם מוכיח על עתידו, אין לנו כל ספק.

ראובן ריבלין: עוד יזכה עם ישראל להכיר בתכונותיו.

ראובן ריבלין: אני מתנצל בפני כל חברי קדימה, לא עשיתי לו שום פריימריז פה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: רק רציתי להצטרף לברכתו של היושב-ראש בקשר להערכה לשתיקתו של דורון אביטל, דבר שאני לא הצלחתי לעשות בימים הראשונים שלי.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, שמעתי בכותרת בחדשות, וכנראה אם זה בכותרת בחדשות זה הדבר הכי חשוב שקרה במדינה באותו היום, שחיילים הוזמנו ובאו לכותל המערבי.

ישראל אייכלר: סכנה כזאת עוד לא שמעתי.

ישראל אייכלר: אני יודע שחיילים הולכים למקומות מסוכנים, אבל לכותל המערבי?

ישראל אייכלר: כותרת ראשית.

שלמה מולה: – – – לא נכון – – –

ראובן ריבלין: רבותי, הוא אומר את דעתו.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: הוא אומר את דעתו.

ראובן ריבלין: רזי ברקאי נתן לזה אייטם שלם.

ראובן ריבלין: מה, אסור לו לומר את דבריו?

ישראל אייכלר: רזי רק ב-09:00, ואני כבר ב-07:00 שמעתי, ברשת ב', את הדרמה הגדולה.

ישראל אייכלר: רציתי לשמוע מה קרה, אולי קדאפי.

ראובן ריבלין: חברים, לא לעשות פריימריז לרזי ברקאי.

ישראל אייכלר: אבל לא זה הנושא שרציתי לומר, אלא לקשר את זה למשהו – אני חושב שיש פה אי-הבנה.

ישראל אייכלר: שמעתי שהיה ויכוח אם להגיד "יזכור אלוקים" או "יזכור עם ישראל".

ישראל אייכלר: אנשים לא מבינים, אולי אותם אנשים שמדברים כך, לא מבינים שהקדוש-ברוך-הוא – כי זוכר כל המעשים אתה הוא מעולם, ואין נפקד מנגד עיניך.

ישראל אייכלר: הוא לא זקוק לתזכורות.

ישראל אייכלר: כשאנחנו אומרים "יזכור אלוקים", אנחנו מבקשים מהקדוש-ברוך-הוא לחבר את הקשר שלנו עם האלוקים, של עם ישראל.

ישראל אייכלר: "יזכור עם ישראל" – מי שרוצה להגיד "יזכור עם ישראל" בשלילת "יזכור אלוקים" פשוט לא מבין שאילולא הבחירה האלוקית בעם ישראל, באברהם אבינו, לא היה עם ישראל, ואילולא שהקדוש-ברוך-הוא נתן לנו את ארץ-ישראל, לא היתה ארץ-ישראל, ואם לא היתה ארץ-ישראל לא היתה מדינת ישראל ולא היו מלחמות ולא היו אומרים בכלל "יזכור".

ישראל אייכלר: רבותי, זאת פשוט אי-הבנה, שאנשים לא מבינים, ואני רוצה שאנשים יבינו, שאף אחד בעולם לא ינתק את הקשר המהותי, הנשמתי, האלוקי, בין הקדוש-ברוך-הוא, עם ישראל ותורת ישראל.

ישראל אייכלר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהחברים להקפיד על דקה אחת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אדטו, בבקשה, ואחריה חבר הכנסת טלב אלסאנע, שהוא מזדרז כנראה להנהיג את צאן עדתו כדי – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: אמרתי שאתה מזדרז כנראה להנהיג את צאן עדתך.

עפו אגבאריה: לא לגמרי.

ראובן ריבלין: אני הבנתי.

ראובן ריבלין: האם יעלה על הדעת שחבר כנסת לא מקדיש את כל זמנו למען האנשים שבחרו בעדו?

ראובן ריבלין: ברור כשמש.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אדטו, גברתי.

רחל אדטו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול בשעות הערב כשיצאתי מכאן לביתי במבשרת, נתקעתי בפקק תנועה מאוד אלים ומאוד משמעותי.

רחל אדטו: זה היה פקק שנוצר על-ידי חסידיו של הרב ליאור.

רחל אדטו: אין אדם שעומד מעל לחוק, וזה הבסיס למדינה וזה הבסיס לדמוקרטיה.

רחל אדטו: כולם שווים בפני החוק.

רחל אדטו: הפרת החוק היא רק בסיס לאנרכיה, וכל ניסיון לכפות בכוח הוא מסוכן.

רחל אדטו: ולכן, אם יש דרך מחאה – כן היה צריך לעצור אותו, לא לעצור, זה דיון אחר לחלוטין.

רחל אדטו: אבל היכולת בכלל לחסום רחובות, לחסום את הכניסה לעיר כדי לכפות דעה, אני חושבת שהיא מסוכנת וצריך להיזהר ממנה.

רחל אדטו: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה על הערתך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: אני ציינתי קודם את חבר הכנסת דורון אביטל, ללמדכם שלאחר חודשיים זאת פעם ראשונה שהוא ביקש את רשות הדיבור, ואנחנו ניתן לו אותה היום, ומי שידבר אחריו, ידבר בשבחו.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את חבר הכנסת שדיבר לפני, הוא דיבר על זכויות של העם היהודי, ואני מבין שכאשר אלוהים ברא את האדם, הוא ברא אותו בצלמו – כל אדם ולא רק האדם היהודי, אלא כל אדם הוא בצלם אלוהים.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אתמול אחר הצהריים הגיע אוטובוס עם ילדים מוגבלים בעלי צרכים מיוחדים, חלקם נכים, משותקים ומרותקים לכיסאות גלגלים.

טלב אלסאנע: אנשי מג"ב, בכניסה ליישוב ברטעה – ונמצא כאן ביציע הכבוד ראש מועצה מקומית בסמה, יחד עם מזכ"ל המפלגה הדמוקרטית הערבית וחלק מהנהגת המפלגה, ואני מקדם אותם בברכה ברשות היושב-ראש – ואז אנשי מג"ב עצרו אותם.

טלב אלסאנע: לאחר חצי שעה הנהג החל להתלונן על העיכוב.

טלב אלסאנע: אנשי מג"ב תקפו את הנהג, תקפו את הילדים בעלי הצרכים המיוחדים שהיו באוטובוס.

טלב אלסאנע: חלקם נזקקו לטיפול רפואי.

טלב אלסאנע: לאחר מכן התערבה המשטרה.

טלב אלסאנע: המשטרה התנהגה בצורה מופתית ובצורה שראויה לכבוד, אלא שהגיע הזמן להוציא את מג"ב מהיישובים הערביים.

טלב אלסאנע: אלה אנשים שמכשירים אותם אולי לשמור על גבולות, אבל אין להם מקום בתוך היישובים, במיוחד לאור ההמלצות של ועדת-אור, שהגישה צריכה להיות אזרחית – המשטרה בשירות האזרח, ולא שהמשטרה אמורה לתקוף או להשתמש באלימות ברוטלית כנגד האזרח.

טלב אלסאנע: לכן הגיע הזמן גם לחקור את האירוע הזה ולהשעות את האחראים ממילוי תפקידם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: קיבלת דקה נוספת בגלל ראש המועצה בסמה, רק תדע את זה.

ראובן ריבלין: כל טוב.

טלב אלסאנע: תודה רבה – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון אביטל, בבקשה.

ראובן ריבלין: זה לא נאומו הראשון, לכן לא צריך לדבר בשבחו, אבל באמת – בן-אדם שיושב רוב השעות לשמוע וללמוד.

ראובן ריבלין: אדוני, לרשותך דקה ועשר שניות מלאות.

דורון אביטל: דקה ועשר שניות.

דורון אביטל: תודה.

דורון אביטל: רציתי לנצל את הדקה, דקת התרגול הזאת שלי, בשביל לשתף אתכם בביקור שערכתי עם חבר הכנסת אייכלר ועם חבר הכנסת פלסנר במועצה האירופית – ביקור מרתק.

דורון אביטל: נפגשנו עם נציגי מדינות אירופיות, הנשיא הטורקי, משלחת פלסטינית – מאוד מעניין.

דורון אביטל: במוקד הדיון – המזרח התיכון, אבל המזרח התיכון עכשיו הוא כבר לא שם קוד לסכסוך הישראלי-פלסטיני – פלסנר היה מהיר לזהות את זה – זה שם קוד לכל המערכה, ממרוקו עד הצפון.

דורון אביטל: מעניין שהמועצה האירופית החליטה שמרוקו הופכת להיות שותף לדמוקרטיה של המועצה האירופית, זה סטטוס חדש, בדרך להפיכתה – אנחנו מקווים – של מרוקו למונרכיה חוקתית.

דורון אביטל: לידיעה של כולנו, המועמד הבא אלו הפלסטינים, באוקטובר.

דורון אביטל: התחדד לי, כמו שגם אמרתי בנאומי הקודם, שבסיטואציה הגלובלית שאנחנו נוכחים בה, יש היום שתי אסטרטגיות פעולה: אחת של ממשלת ישראל, שזו המתנה לראות איפה אבני הדומינו ההיסטוריות תיפולנה, ואז לקבל החלטה, כפי שבוגי היום הסביר יפה מאוד את עמדת הממשלה הזו מול הפרלמנטרים היהודים, ואני חושב שהתקבל בביקורת די צוננת; ועמדתה של מפלגתי, שיושבת פה, שמאמינה שצריך לפעול יחד ועם גלגלי ההיסטוריה – לא תגובה מאולצת, אלא פעולה יזומה.

דורון אביטל: אני וכבוד יושב-ראש הכנסת נכחנו בארוחה עם נשיא הפרלמנט האירופי, ואני זוכר, מול המתנה שאתה נתת לו, שאגאל, המתנה שנשיא הפרלמנט האירופי, ראש ממשלת פולין לשעבר, נתן לכבוד היושב-ראש היתה שעון, ודברי ההסבר הברורים היו: הגיע הזמן לפעול.

דורון אביטל: כך אני ומפלגתי מאמינים – – –

ראובן ריבלין: שעון הוא הביא לטיבי, לא לי.

דורון אביטל: כן, בסדר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני רק צריך לזכור שנאומים בני דקה – –

דורון אביטל: אסור להאריך אותם.

ראובן ריבלין: – – מדרך הטבע הם נמשכים דקה.

דורון אביטל: אוקיי, אז לסיום, שלוש שורות כתובות.

דורון אביטל: מי שימתין באמת להשלמת פעולתו של גלגל ההיסטוריה על מנת להחליט כיצד עליו לפעול – ממשלת ישראל – מן הדין שימצא את עצמו מחוץ לדפי ההיסטוריה.

דורון אביטל: כך, גם ממשלה שתאמץ מדיניות של פסיביות ושל הימנעות עלולה למצוא את עצמה מחוץ לשלטון במדינת ישראל.

דורון אביטל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אביטל.

ראובן ריבלין: אני כבר אמרתי שהבא אחריו הוא חבר הכנסת כץ.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת נפאע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אגבאריה גם פה, גם הוא היה בזמן.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אתמול סיעת האיחוד הלאומי כינסה מסיבת עיתונאים בנושא שחרורם של ארכי-מרצחים בעסקה שנקראת "עסקת שליט".

יעקב כץ: הודענו שאנחנו חושבים שאנחנו מייצגים את הרוב הדומם בעם, שמיוצג על-ידי ראשי השב"כ, ראשי המוסד, ראשי הביטחון בישראל, הנושאים באחריות לעתידה של מדינת ישראל, וחושבים שמדינת ישראל תעשה טוב אם לא תיכנע ללחץ התקשורתי הכבד שמפעילים עליה כל כלי התקשורת בצורה בומבסטית, אגרסיבית, לא מתחשבת, ותעמוד בלחץ הזה כשם שעמדה בלחצים קודמים, ותדאג לעתידה האסטרטגי ולהצלתה של מדינת ישראל משחרורם של מרצחים, רוצחים, שישוחררו לרחובותינו ויעשו בנו קטל כפי שעשו בעבר.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב כץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נפאע – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת טיבייב.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, תודה רבה, לא אחת משטרת ישראל מפתיעה אותנו בהתנהגות בלתי הולמת, ובתחומים רבים, והפעם הדברים הם מפי שופטת בית-משפט השלום בתל-אביב, הגברת ברק-נבו, שבהחלטה די קשה מתייחסת להתנהגות "חדשנית", שמשטרת ישראל עוצרת אנשים, וכנראה חירויות האנשים לא כל כך יקרות ללבה, והיא יכולה על-פי חוק לשחרר אותם באותו ערב, כמו אדם שסחב לו איזשהו ארנק מחוף הים, אבל תחת זאת וכדי לא להטריח את קציניה, מבקשת להשית תנאי שחרור קשים כדי שלא יוכל הקצין הממונה לשחרר בערובה ויצטרכו להביא את זה לבית-המשפט.

סעיד נפאע: כבוד השופטת לא מדברת על מקרה יחיד אלא היא מונה כמה מקרים ומדברת על עשרות מקרים.

סעיד נפאע: נדמה לי, ואומרת שחירות האדם היא לא דבר זול כל כך שבגלל שאין זמן לאותו קצין לפעול בערב, ייעצר האדם למשך לילה.

סעיד נפאע: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: צריך להביא את זה כהצעת חוק, פשוט חוק המעצרים טיפל בזה בצורה רצינית.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת טיבייב, ואחריו – חבר הכנסת אגבאריה.

רוברט טיבייב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כמו כל שבוע אני עושה סקירה של כל מה שקורה, לצערנו הרב, בכבישים במדינת ישראל.

רוברט טיבייב: יום שלישי – רוכב אופנוע נפגע קשה; יום רביעי – רוכב אופנוע בן 20 נפצע קשה, הולכת רגל נפצעה קשה מאוד, רוכב אופנוע בן 25 נהרג; יום שישי – רוכב אופנוע בן 24 נהרג, בן 52 נהרג; יום חמישי – תשעה נפצעו, ביניהם אשה בהיריון; יום שבת – נער בן 13 נהרג, גבר בן 46 נפצע קשה, ילדה בת שש נפגעה, ילד בן שלוש נפצע קשה בחיפה; יום ראשון – 19 נפצעו בתאונה ברמת-הגולן, תאונת פגע וברח: גופה התגלתה בסמוך לעכו, פעוט בן שנתיים נדרס על-ידי אוטובוס, צעיר בשנות ה-20 נהרג, תאונת פגע וברח: אשה בת 49 נהרגה.

רוברט טיבייב: מקום המדינה נהרגו 31,107 אזרחי מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת רוברט טיבייב, שמזכיר לנו מדי שבוע את האסונות שאנחנו מביאים על ראשנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אגבאריה, ואחריו – חבר הכנסת גנאים.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משפחה ממוצעת מירושלים המזרחית נסעה לפני 25 שנה לארצות-הברית.

עפו אגבאריה: הם נוסעים הלוך וחזור.

עפו אגבאריה: נולד להם ילד שם, וכשהיה בגיל חמש הם חזרו לכאן.

עפו אגבאריה: הילד נשאר, גמר בית-ספר יסודי, והם הלוך וחזור – נוסעים לארצות-הברית וחוזרים.

עפו אגבאריה: הילד גדל, כיום הוא אזרח ארצות-הברית בן 25, גמר אוניברסיטה, ורוצה לבוא להכיר למשפחה שלו את אשתו לעתיד.

עפו אגבאריה: פתאום הוא מגלה שמגיל חמש עד 12 הוא היה שב"ח, אזרח בלתי חוקי במדינה, ומסרבים לתת לו להיכנס.

עפו אגבאריה: השאלה, האם זה באמת הדמוקרטיה שמדינת ישראל דוגלת בה, או ילד שגמר – – –

יעקב אדרי: – – –

עפו אגבאריה: לא, הוא אזרח ארצות-הברית.

יעקב אדרי: לא נותנים לו להיכנס?

עפו אגבאריה: ולא נותנים לו להיכנס.

ראובן ריבלין: לא נותנים לו ויזה.

עפו אגבאריה: לא נותנים לו ויזה כי הוא מגיל חמש עד 12 למד בבית-ספר יסודי פה והוא היה שוהה בלתי חוקי.

עפו אגבאריה: בגיל 12 הוא חזר, גמר שם תיכון, גמר אוניברסיטה – –

ראובן ריבלין: אמרת את זה ברור.

עפו אגבאריה: – – ועם אזרחות ארצות-הברית, עם אשתו, הוא לא יכול להיכנס, כי היה שוהה בלתי חוקי – ילד מגיל חמש עד 12.

ראובן ריבלין: תגיש שאילתא.

עפו אגבאריה: איזה דמוקרטיה.

ראובן ריבלין: תגיש שאילתא, נשאל את שר הפנים.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אם בארצות-הברית הוא היה נחשב לשוהה בלתי חוקי, הוא לא היה מקבל עד סוף ימיו ויזה, שלא תהיה אי-הבנה.

ראובן ריבלין: השאלה היא פה האם זה – – –

עפו אגבאריה: אני אביא לך את כל הנתונים.

אחמד טיבי: אגב, הוא ערבי?

עפו אגבאריה: כי אם היה יהודי, לא היתה שאלה.

עפו אגבאריה: המושג "שוהה בלתי חוקי" הוא בעיקר לאנשים לא יהודים ובעיקר לערבים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, הפרוטוקול לא הבין.

ראובן ריבלין: אדוני אמר לחיוב "הוא ערבי", הוא לא אמר – – –

אחמד טיבי: החיוב הוא ההתייחסות שלי.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

מיכאל איתן: – – – נכנס כדין.

מיכאל איתן: זאת הטענה שלו.

ראובן ריבלין: ברור, ברור, ברור.

ראובן ריבלין: הטענה היא שכשהוא הגיע בגיל חמש, הוא נכנס שלא כדין לארץ.

מיכאל איתן: כן כדין.

ראובן ריבלין: ונשאר.

ראובן ריבלין: נכנס כדין ונשאר פה כשב"ח.

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: נתנו לו להיכנס.

מיכאל איתן: למה נתנו לו להיכנס?

מיכאל איתן: אם הם החליטו שב"ח, למה נתנו לו להיכנס?

ראובן ריבלין: אם נתנו לו להיכנס, הוא לא שב"ח.

מיכאל איתן: זה בדיוק העניין.

עפו אגבאריה: לא, לא נתנו – – –

ראובן ריבלין: אני אתיר לך בשבוע הבא שאילתא.

ראובן ריבלין: חבר הנשיאות, נתיר לך שאילתא דחופה.

ראובן ריבלין: מעניין מאוד לשאול את שר הפנים.

ראובן ריבלין: יכול להיות ששר הפנים לא יוכל – תציין את שמו, נברר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גנאים – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: כי אם הוא לא נכנס בתור שב"ח, כמו שאומר השר מיקי איתן, אין סיבה לא לתת לו להיכנס, אלא אם כן יש סיבות אחרות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מאז שראש הממשלה בישר לנו, לעולם, שמתוך כל הערבים והמוסלמים שבעולם, הערבים שחיים במדינת ישראל הם שהכי נהנים מהדמוקרטיה ומהחופש, מאז שאמר את זה בקונגרס ומחאו לו כפיים, כל יום אנחנו טועמים את הפירות המרים של הדמוקרטיה הזאת.

מסעוד גנאים: אתמול היינו בבית-קברות "מאמן אללה" – ממילא, שמה בלילה הרסו כ-100 קברים.

מסעוד גנאים: אני אומר "הרסו" – או אנשי העירייה, או המינהל, או, או, או, לא יודע, אבל חיללו כ-100 קברים, אדוני היושב-ראש, וכל זה בשם מה?

מסעוד גנאים: בשם הקמת מוזיאון סובלנות.

מסעוד גנאים: איזו סובלנות זו?

מסעוד גנאים: אני חושב שעלינו כולנו להגן על מתים אלה מסוג סובלנות כזה.

מסעוד גנאים: ודרך אגב, "מאמן אללה", הכוונה שהם בחסות אלוהים, המתים.

מסעוד גנאים: בטוח שהם מעדיפים את חסות אלוהים על חסות הדמוקרטיה הישראלית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גנאים, אני רק חייב להעיר לאדוני – לא להעיר: להעיד בפני אדוני דבר שקרה בכנסת לפני שאדוני זכה וזיכה אותנו להיות חבר כנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה ממפלגתך העלה זאת ביום שהתקבלה ההחלטה, ואנחנו הבענו את תדהמתנו מדוע מוסד סובלנות ייבנה על בית-קברות.

ראובן ריבלין: מאז עברה תקופה ארוכה של משאים-ומתנים, גם עם המועצה המוסלמית הישראלית.

ראובן ריבלין: נדמה לי שנמצא הסדר שהניח את הדעת של כולם.

ראובן ריבלין: אדוני היום מעורר שאלה שהיא כבר בת עשר שנים, אם כי תמיד טוב לשאול מדוע סובלנות צריכה להיות על בית-קברות.

ראובן ריבלין: דרך אגב, המקום שעכשיו מקימים עליו היה לפני כן מגרש חנייה, שלא היה ראוי שיהיה על בית-קברות.

ראובן ריבלין: אבל בהחלט, הרגישות היא רגישות של כולנו.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהושגה איזושהי הבנה שבה ייבנה ויועברו הקברים לאותו שטח שבו יישארו ויישמרו.

ראובן ריבלין: אני לא אחראי לזה.

ראובן ריבלין: עד כמה שידוע לי זה מהדברים שחבר הכנסת גאלב מג'אדלה גם היה – הוא לא היה שותף להם חלילה, אבל הוא ליווה את העניין הזה מצד אותה זעקה שאתה זועק אותה, זאת אומרת – – –

גאלב מג'אדלה: כיושב-ראש ועדת הפנים, אדוני.

ראובן ריבלין: נכון, כיושב-ראש ועדת הפנים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שנמצא הסדר, כי יש לנו מספיק צרות ומחלוקות.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שבשם הכנסת, עם רבים מחברי, הבענו תמיהה גדולה.

ראובן ריבלין: מכל הדברים בעולם דווקא סובלנות על בית-קברות?

ראובן ריבלין: איבדנו אותה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אחד מראשי הערים שהיה מקובל ביותר על כל אזרחי ותושבי ישראל היה ראש העיר טדי קולק.

ראובן ריבלין: הוא היה הוגה ויוזם הרעיון הזה, אבל – – –

אחמד טיבי: גל האסונות שפקדו אותנו הם מהסוג הזה של העסקה.

אחמד טיבי: מיטב האסונות שפקדו אותנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, היתה פעם ירושלים לא מחולקת.

ראובן ריבלין: זה היה כאשר 18,000 אזרחים פלסטינים בעלי תעודת זהות ישראלית הצביעו בעד ראש העיר – –

אחמד טיבי: – – –

ראובן ריבלין: – – וראיתי בזה חיוב רב, גם מבחינת האזרחים וגם מבחינת ראש העיר, למרות שהייתי ראש האופוזיציה שלו.

אחמד טיבי: חוק ועדות קבלה של שי חרמש הוא פחות נחמד, הוא שמאלני.

ראובן ריבלין: לא, אני לא נתתי ציונים.

ראובן ריבלין: אני רק אבדוק, חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: עוד מעט תוכל לציין מה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחבר הכנסת גנאים.

ראובן ריבלין: אה, אדוני דיבר הרגע.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יחימוביץ.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת מולה, אחריו – דב חנין, אחריו – אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת שאמה וחבר הכנסת נחמן שי, ותסיים – חברת הכנסת חוטובלי.

נחמן שי: אני דיברתי כבר.

ראובן ריבלין: אתה דיברת כבר?

ראובן ריבלין: נו, אז אני לא מחקתי אותך.

ראובן ריבלין: כן, כן מחקתי.

ראובן ריבלין: תודה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, קיימנו היום דיון מהיר בשאלת עצירת התקציבים למרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

ראובן ריבלין: צפינו בטלוויזיה בדיון המרתק.

שלי יחימוביץ': מדובר במרכזים שקיימים כאן

שלי יחימוביץ': מאז ראשית שנות ה-70.

שלי יחימוביץ': המקום היחיד שמספק סיוע, מזור וטיפול נפשי לנשים וגברים שעברו תקיפה מינית.

שלי יחימוביץ': זה מקום שחי מתקציביו-הוא, מתרומות, ובמודע אינו נסמך על תקציב המדינה, כיוון שהוא שואב את האתוס הטיפולי שלו מהגישה הפמיניסטית, שמעצימה את הנאנסת ונותנת לה לא רק טיפול נפשי פרטני אלא גם את הקונטקסט הכללי של הסיבה שבגללה נאנסה.

שלי יחימוביץ': הוא נסמך ב-20% מהתקציב שלו על תמיכות של משרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': ואותה תמיכה צנועה של 4 מיליון שקלים, שנתי, לעשרה מרכזי סיוע, מעוכבת בגלל קשיים ביורוקרטיים קשים כיוון שוועדת התמיכות לא התכנסה.

שלי יחימוביץ': לצערי הרב, מעשי האונס לא נפסקים כשהתמיכות נפסקות, ומרכזי הסיוע, שממילא מקבלים יותר פניות, עומדים בפני סכנת קריסה.

שלי יחימוביץ': אני קוראת למשרד הרווחה ומשרד המשפטים, שגם הוא אחראי לביורוקרטיה הזאת, להעביר במהירות רבה ביותר כסף למרכזי הסיוע, שמטפלים בנשים הפגועות ביותר, ויסייעו לאותם מרכזים להמשיך בעבודתם המעולה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

ראובן ריבלין: יזכור המשרד הממונה שעל-פי בקשת ועדת הכספים משנת 2006 בתקציב, היא הקציבה 15 מיליון שקל נוספים לשנה לאותה מטרה קדושה.

שלי יחימוביץ': – – –

ראובן ריבלין: איך אומרים?

ראובן ריבלין: המתחיל במצווה צריך להמשיך אותה ולהתמיד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, בעקבות מעצרו המוצדק של הרב דב ליאור, אדוני היושב-ראש, ירושלים נחסמה.

שלמה מולה: היה קשה לזוז אתמול, לצאת מירושלים.

שלמה מולה: אבל זה לא מפתיע אותנו, אדוני היושב-ראש.

שלמה מולה: חברי הכנסת שמגדפים וקוראים לפגוע או להסית נגד פקיד במדינת ישראל, נגד שי ניצן – הוא הפך להיות מטרה.

שלמה מולה: זה לא יעלה על הדעת שחברי הכנסת יקראו ויגדפו פקיד בממשלה, אדוני היושב-ראש, ואנחנו כולנו נשתוק.

שלמה מולה: מי שלא זוכר, אני רוצה להזכיר לו שההסתה הפרועה שהיתה מייד עם הסכמי אוסלו הביאה לרצח ראש ממשלה.

שלמה מולה: אף אחד לא יכול להיות חסין מחקירה משטרתית.

שלמה מולה: שלטון החוק הוא מעל לכול, גם הרבנים.

שלמה מולה: כמו שראש ממשלה נחקר, נשיא נחקר, חברי כנסת נחקרים, גם רבנים יכולים להיחקר, חייבים להיחקר.

שלמה מולה: אבל לא יכולה להיות הסתה נגד שי ניצן.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מולה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, ואחריו – חבר הכנסת טיבי.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה להפנות את תשומת לבה של הכנסת לאזור בקעת-הירדן וצפון ים-המלח.

דב חנין: זו עתודת הקרקע הגדולה ביותר לפיתוח בגדה המערבית.

דב חנין: שטחו של האזור הזה 1.6 מיליון דונם, 28.8% משטח הגדה המערבית.

דב חנין: באזור הזה חיים כ-65,000 פלסטינים ב-29 יישובים ועוד 15,000 פלסטינים חיים בעשרות קהילות בדואיות קטנות.

דב חנין: לפי הנתונים של "בצלם", ישראל השתלטה על 78% מאדמות הבקעה.

דב חנין: הפכה את השטח הזה ברובו לאדמות מדינה.

דב חנין: עשרות רבות, בתים של ערבים נהרסים, ועכשיו אנחנו קוראים שהחטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית – שהועברה למשרד ראש הממשלה השבוע – החליטה להכפיל את שטח העיבוד של כל אחד מחקלאי התושבים בהתנחלויות בבקעת-הירדן – פי-שניים מהשטח שיש לו היום.

דב חנין: אם לזה לא ייקרא גזלת כבשת הרש, אדוני, אני לא יודע מהי גזלת כבשת הרש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת חנין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, ואחריו – חבר הכנסת שאמה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בעיר טייבה, שבה אני מתגורר, הודיעו השלטונות לבעלי שלושה בתים על צווי הריסה בקרוב לבתי המגורים שלהם.

אחמד טיבי: מדובר בבתים שנמצאים בתחומי העיר טייבה, על אדמה פרטית, בתים במסגרת תוכנית המיתאר המוצעת ובמסגרת תוכניות מפורטות, ובכל זאת, בעיר שהפכה להיות שדה ניסויים של משרד הפנים והשלטון המרכזי, עם ועדה קרואה, עם עורך-דין נאמן שמלווה אותה, תוקפים את העיר באמצעות הרס שלושת הבתים האלה.

אחמד טיבי: אני אומר שצריך להפעיל שיקול דעת.

אחמד טיבי: אני קורא שלא להרוס את הבתים האלה.

אחמד טיבי: האנשים האלה לא פלשו לאדמות מדינה, הם בונים על האדמה שלהם, ולכן, אדוני היושב-ראש, מי שעושה תרגילים כדי למנוע תסריטים אפשריים של אלימות לקראת ספטמבר בתוך היישובים במשולש הדרומי, כנראה רוצה להצית אש באמצעות הרס בתים.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, להתערב בסוגיה הזאת – – –

ראובן ריבלין: אם זה צו של בית-משפט אסור לכנסת, אלא עם חוק.

אחמד טיבי: לא, יש שיקול דעת של השר, ושל השר לביטחון פנים, גם של שר הפנים וגם של השר לביטחון פנים, אם יש אפשרות של פגיעה בסדר הציבורי.

אחמד טיבי: מה חורה למדינת ישראל ששלוש המשפחות האלה, על האדמות שלהן, בונות בתים?

אחמד טיבי: והורסים להן.

אחמד טיבי: אתה יודע כמה רשיונות מוציאים כל שנה בטייבה?

אחמד טיבי: רק 50 רשיונות ביישוב של 40,000.

אחמד טיבי: פעם, ב-2005, היו מוציאים 220.

אחמד טיבי: עד כמה אפשר להתעמר בתושבי טייבה ובישובים הערביים, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו תסיים חברת הכנסת חוטובלי.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כולנו מכירים את הכרזה: "גלעד עדיין חי", הכרזה שמלווה את הקמפיין לשחרור גלעד שליט.

כרמל שאמה-הכהן: אתמול בלילה הגיעה אלי כרזה ששונתה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: במקום "גלעד עדיין חי" היה כתוב: "יאיר עדיין חי בבית".

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, החליפו את גלעד שליט ביאיר נתניהו עם הכיתוב: "יאיר עדיין חי בבית".

כרמל שאמה-הכהן: דיברו דוברים קודמים גם על רגישות, וגם על הסתה.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שאין יותר חוסר רגישות מכך ואין יותר הסתה מכך, לכוון ולסמן את בנו של ראש הממשלה, כביכול, בהקשר הזה של הקמפיין לשחרור גלעד שליט.

כרמל שאמה-הכהן: אני קורא ליועץ המשפטי לממשלה לבחון האם אין כאן הסתה.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בארגון מסודר, לא בכרזה פיראטית – בארגון שקורא לעצמו "השמאל הלאומי" אם אינני טועה.

כרמל שאמה-הכהן: השמאל, אם הוא חושב שמותר לו הכול, כדאי שמישהו יזכיר לו שיש שלטון חוק, כמו שאמרו פה אחרים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה יכול להגיש תלונה, נדמה לי.

כרמל שאמה-הכהן: אני עושה זאת.

ראובן ריבלין: דרך פרוטוקול הכנסת לא מגישים תלונה.

כרמל שאמה-הכהן: רק הופכים אותה לפומבית.

ראובן ריבלין: זה בוודאי.

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי שאסור לך לומר את מה שאמרת.

ראובן ריבלין: תגיש תלונה, ואז היא תהיה תלונה רשמית.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי, בבקשה, אחרונת הדוברים.

ראובן ריבלין: השר, אם אתה רוצה להשיב ולהתייחס למה שנאמר פה, אתה יכול לעלות ולומר זאת.

ראובן ריבלין: אם לא – נמשיך.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משום מה מנציחים כאן איזו דילמה בין חוק להלכה, בין רבנים שהם מעל שלטון החוק לבין אנשים שלא חל עליהם החוק.

ציפי חוטובלי: לא בזה מדובר.

ציפי חוטובלי: אף אדם אינו חסין בפני החוק במדינת ישראל, חבר הכנסת מולה.

ציפי חוטובלי: כאשר רב עובר עבירה צריך להעמיד אותו לדין.

שלמה מולה: גם הרבנים.

שלמה מולה: תגידי גם הרבנים.

ציפי חוטובלי: אבל יש כאן עניין עקרוני אחר.

ציפי חוטובלי: האם במדינת ישראל ניתן יד לכך שיזמנו עיתונאים לחקירה על מאמרים שהם כתבו בעיתון?

ציפי חוטובלי: האם במדינת ישראל ניתן יד לכך שיזמנו פרופסורים למשפט על כך שהם כתבו מאמר אקדמי?

ציפי חוטובלי: מי שבאמת רוצה למחות על העניין הזה של ביזוי, של ביטוי ציבורי, כל כך פשוט כמו כתיבת הסכמה לספר, צריך לעמוד כאן לצד מי שמוחה על פשוט רמיסת חופש הביטוי.

ציפי חוטובלי: יש כאן עניין נוסף שחשוב לציין אותו.

יוחנן פלסנר: הפרקליטות צריכה אישור של מועצת יש"ע למהלכים שלה?

ציפי חוטובלי: אתמול הסתובבתי ברחבי הכנסת, וכל מי שהיה חבר קדימה אמר:

ציפי חוטובלי: מדובר באירוע מבזה, באירוע משפיל – –

שלמה מולה: לא היה מבזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, היא מסיימת.

ציפי חוטובלי: – – היינו שמחים להצטרף למחאה הציבורית – – –

ראובן ריבלין: לא מפריעים בנאומים בני דקה, כי יש דקה.

שלמה מולה: אבל היא אומרת שכל מי – – –

ראובן ריבלין: אבל אני לא יכול, אני אומר לך, אנחנו לא נכנסים לוויכוח.

ראובן ריבלין: בנאומים בני דקה אומר אדם מה שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: אפשר אחרי זה אם רוצים.

ראובן ריבלין: השר יענה.

ציפי חוטובלי: עמדו כמה מחברי קדימה ואמרו שזה דבר מביש ומבזה שלוקחים רב וגדול בישראל, יהודי מבוגר, אדם עתיר זכויות, ועוצרים אותו בצורה כל כך משפילה, כאחרון העבריינים.

ציפי חוטובלי: לפחות תהיו שותפים למחאה הציבורית הזאת שלא עושים דברים כאלה במדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה.

ציפי חוטובלי: דבר אחד קטן נוסף.

ציפי חוטובלי: מי שרצה באמת לייצר איזה פרסום חוצה גבולות לספר חסר המשמעות, שאף אחד לא שמע עליו, "תורת המלך" – קיבל אותו.

ציפי חוטובלי: בעניינים האלה הציבוריים חשוב להיות חכמים ולא רק צודקים.

ציפי חוטובלי: לכן, אני חושבת שבססמה הזאת של לא ללבות מלחמת אחים היה מוטב לנו לו כל הסאגה הזאת היתה נמנעת והפרקליטות היתה נוהגת בתבונה בכך שלא היתה קוראת להעמיד לחקירה רב על בסיס דעותיו.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי, זה נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: אני לא אפריע לך בנושא כל כך חשוב.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אם היה אומר הרב שהוא רוצה להיחקר בביתו, הייתי עושה כל מאמץ שבאמת המשטרה תבוא.

יעקב אדרי: הוא לא הסכים להיחקר.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהעדות שלו צריכה להימשך בערך 20 שניות: כן, כתבתי, ואין בכך הסתה.

ציפי חוטובלי: אין צורך בעדות, הוא אמר את זה.

ראובן ריבלין: עכשיו יחליט היועץ המשפטי אם להגיש נגדו או לא להגיש.

ראובן ריבלין: אבל הנושא הפך להיות העובדה שהוא סירב להיחקר, שהיא גם בעייתית, הבנתי.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מביעים – – –

שלמה מולה: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, הבעת את דעתך בצורה בהירה.

ראובן ריבלין: אני לא אפסוק פה.

ראובן ריבלין: הפטיש הזה לא נותן לי אפשרות לעשות פסק-דין.

שלמה מולה: עובדה אחת שוכחים: חמישה חודשים הוא לא ניגש לחקירה.

ראובן ריבלין: אבל אתה מספר דבר – אף אחד לא – העובדות ברורות לכולם, הפרשנות היא קשה ומעיקה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, השר שמחון, יש לנו עכשיו שעת שאלות לשר שמחון.

ראובן ריבלין: נמצאים אתנו כאן אורחים יקרים, וביניהם ראש התעשיינים, נשיא התעשיינים, ברוש יקירנו.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים להתחיל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צרצור רוצה לשאול שאלות.

ראובן ריבלין: כמעט כל המשתתפים בדיון הבא נמצאים כאן, כולל חבר הכנסת – רק חברת הכנסת גלאון.

ראובן ריבלין: ב-17:00 אנחנו נספיק.

שלום שמחון: איך שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: אם כל חברי הכנסת מסכימים שנתחיל עם הכחול-לבן, עם תוצרת הארץ – רק רגע, יש פה מי שיכול לומר לא.

זבולון אורלב: אני מסכים.

ראובן ריבלין: אתה מסכים?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צרצור, האם אדוני – – –

אברהים צרצור: אין לי בעיה.

אברהים צרצור: ציון יום כחול-לבן

ראובן ריבלין: אם כך, אנחנו נתחיל, ברשותך, אדוני השר בהצעות בנושא ציון יום כחול-לבן, הצעות לסדר-היום מס' 5732, 5762, 5889, 5956 ו-5964, ונוכל לשחרר את אורחינו היקרים הנמצאים בזמן, ואחר כך אדוני יתפנה.

ראובן ריבלין: אני אפתח את הנושא הרשום כשלישי בסדר-היום, והוא דברים בפתח דיון על "יום כחול-לבן".

ראובן ריבלין: כבוד השר, אדוני נשיא התאחדות התעשיינים, אורחים נכבדים, חברותי וחברי חברי הכנסת, אנחנו מציינים היום את יום כחול-לבן בהובלת משרד התמ"ת ובשיתוף השדולה הפרלמנטרית הפועלת לשם כך בראשותו של חבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: בעבר הלא-רחוק המוטיבציה של רובנו להעדיף כחול-לבן היתה כמעט מובנת מאליה.

ראובן ריבלין: הצורך בביצור התעשייה המקומית הורגש היטב ברבים ממשקי הבית, וגם בקרב הצרכן הבודד.

ראובן ריבלין: אבל המשק הישראלי עבר בינתיים מתיחת פנים, ומגוון המוצרים התרחב משמעותית, תוך דחיקת התוצרת המקומית על-ידי יבוא נרחב, ולעתים גם זול יותר.

ראובן ריבלין: המשמעויות הרחבות של תהליכים אלו מובנות מאליהן, ובראשן פגיעה במקורות הפרנסה ובצמיחת המשק.

ראובן ריבלין: במהלך היום הזה, שצוין בכנסת מוקדם יותר גם בשדולה וגם בוועדות וגם באירוע חגיגי, אנחנו מבקשים להפנות זרקור לתוצרת הישראלית.

ראובן ריבלין: העדפת מוצר ישראלי תורמת בכמה מעגלים: היא מגבירה את הביקוש, מגדילה את התוצר הלאומי, מוסיפה מקורות פרנסה ותורמת להכנסות המדינה.

ראובן ריבלין: עצומת הצרכנים האחרונה הוכיחה שגם מחאה צרכנית המגיעה מלמטה, מהציבור, יש לה השפעה לא מבוטלת.

ראובן ריבלין: כך, גם חיזוק הכלכלה הישראלית מוטל בחלקו על הצרכן הבודד, ובוודאי על הגופים המוסדיים והממשלתיים, כולל הכנסת, שבידם לבחור תוצרת מקומית.

ראובן ריבלין: על-פי רוב תוצרת זו אינה נופלת באיכותה מזאת המיוצרת מעבר לים, ולעתים אף עולה עליה.

ראובן ריבלין: הצריכה כחול-לבן היא מעשה ציוני ממדרגה ראשונה, ומי שזקוק להוכחה לכך ימצא אותה באותן קריאות לחרם על מוצרים ישראליים משני צדי "הקו הירוק".

ראובן ריבלין: אני מבקש להודות למי שסייעו בקיומו של יום זה בכנסת, ומשוכנע כי הוא יהווה מנוף להעלאת המודעות לנושא חשוב זה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את החברים המבקשים להעלות נושא זה על סדר-היום – ציון יום כחול-לבן.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים, יושב-ראש השדולה, חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

ראובן ריבלין: אחריה – חברת הכנסת זהבה גלאון, ואם לא תהיה, היא תהיה אחרונה, אז יעקב כץ וזבולון אורלב, והיא תהיה אחרונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת והאורחים ביציע, שכולם היו שותפים לאירועים שקיימנו היום בכנסת, אני מקווה – היה בעבר יום כזה, יהיו בעתיד ימים רבים כאלה, ונוכל ליצור את העניין הציבורי החשוב כל כך כדי שהנושא של כחול-לבן באמת יקבל את המקום הראוי והמתאים לו בציבור הישראלי.

נחמן שי: במשך הבוקר ואחר-הצהריים – אני רוצה לסכם – שתיים מישיבות הוועדות הוקדשו לנושא כחול-לבן.

נחמן שי: בצהריים היה מפגש של כל השותפים לנושא הזה, שהם התאחדות התעשיינים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ההסתדרות החדשה וחברי כנסת.

נחמן שי: עכשיו אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת.

נחמן שי: היתה גם תצוגה יפה של הישגים שונים שהושגו בתוכניות חינוכיות.

נחמן שי: אני חושב שהבאנו, במידה מסוימת, את הנושא הזה – לפחות היום בכנסת – לידי ביטוי, וטוב הדבר.

נחמן שי: הייתי רוצה קודם כול להגדיר "מוצר ישראלי".

נחמן שי: אני נעזר פה בהגדרה של משרד התמ"ת, כדי שנדע על מה אנחנו מדברים וכדי שמוצר יעמוד בהגדרה של "מיוצר בישראל".

נחמן שי: זוהי הססמה של הקמפיין שאתם רואים לעתים קרובות – וטוב הדבר – בכלי התקשורת, וגם אותו לוגו של כובע טמבל שמתחתיו כתוב "מיוצר בישראל", אבל לא רק טמבלים חובשים את הכובע הזה, אז זה בסדר.

נחמן שי: יש שלושה מרכיבים: הערך המוסף – המרכיב הישראלי בשער המפעל הוא לפחות 35%; נעשה שינוי מהותי במוצר שכתוצאה ממנו התקבלו מוצרים חדשים או שונים; הוא מיוצר בישראל בידי יצרן שהוא אזרח ישראל או תושב קבע בישראל או תאגיד הרשום בישראל, ומזהים אותו, כאמור, באמצעות התו שתיארתי, ומצוין על גבי המוצר או אריזתו כי ארץ הייצור היא ישראל.

נחמן שי: צריך לזכור שאם במקום ארץ הייצור מופיע שם של עיר בישראל, המוצר הוא ישראלי.

נחמן שי: מכאן ואילך, כמובן שישנן עבודות רבות ומגוונות שנעשו במשרד התמ"ת.

נחמן שי: אני לא אתאר אותן.

נחמן שי: אני מקווה שהשר יעסוק בכך, ויעסוק בכך גם קודמו, השר בן-אליעזר, שהשקיע הרבה מאוד עבודה בעניין הזה.

נחמן שי: אני רוצה לומר כמה דברים על מה שאני חושב שהוא הרעיון של כחול-לבן ומה הכנסת יכולה לעשות.

נחמן שי: צריך לומר שכחול-לבן הוא ערך.

נחמן שי: הוא ערך שסביבו נכרכים ערכים נוספים, חלקם פנימיים וחלקם חיצוניים; הוא ערך של הזדהות שלנו עם דברים שאנחנו עושים פה בבית, הם שייכים לנו ושעליהם גאוותנו; הוא ערך של עבודה.

נחמן שי: בעיני עבודה היא חשובה מאוד, מפני שלפי הנתונים שידועים, מיליארד שקל של תוצר מקומי הם 2,750 עובדים.

נחמן שי: תחשבו על זה: מיליארד שקל זה 2,750 משפחות, בודדים, שקמים בבוקר ויש להם לאן ללכת, יש להם מה לעשות, יש להם סיפוק, והם מרגישים שהם תורמים והם לא חיים על חשבון מישהו אחר.

נחמן שי: אז זו תרומה.

נחמן שי: זו הישגיות, זו מצוינות, וכאמור, זו עצמאות.

נחמן שי: מדינה שמייצרת, ומייצרת הרבה, היא בהחלט מתפתחת כמדינה עצמאית, אם כי אנחנו יודעים שבעולמנו כבר לא כל מדינה עושה את כל המוצרים, מפני שישנה תנועה וישנה גלובליזציה, והתמונה הרבה יותר מגוונת.

נחמן שי: אבל מוצרים ישראליים וכחול-לבן הם גם כלי שבו המדינה משתמשת כדי לקדם את מעמדה הבין-לאומי.

נחמן שי: הם כלי שבו המדינה משכנעת מדינות אחרות, ממשלות אחרות, קהלים אחרים, שהיא בעלת ערך, שהיא תורמת.

נחמן שי: אני לא אמנה פה את כל אותם מוצרים ישראליים, החל בפירות וירקות וכלה במוצרי היי-טק, שמתרוצצים בשוקי העולם ויש עליהם את החותמת כחול-לבן, והם מדברים ישראל, וכשאתה משתמש בהם אתה יודע שאתה משתמש בישראל.

נחמן שי: לא מזמן עשה משרד ההסברה קמפיין יפה.

נחמן שי: הוא אמר: בסדר, אז תחרימו את המוצרים הישראליים.

נחמן שי: תחרימו אותם, ואז תראו מה יהיה חסר בעולם שלכם: פה זה מצלמה רפואית עדינה שנכנסת לגוף, פה זה מחשב או מרכיב במחשב, פה זה המצאה בעולם הבידור או בעולם התרבות, וכן הלאה.

נחמן שי: אלה דברים שהמדינה מייצאת ועל-ידי זה היא בונה את מעמדה הבין-לאומי וגם את ההתייחסות אליה.

נחמן שי: אני אומר שגם המוצרים הם שגרירים וגם האנשים שמייצרים, התעשיינים והגורמים שעוסקים בכך, הם שגרירים של מדינת ישראל.

נחמן שי: הם מוציאים את שמה של מדינת ישראל לטובה, ובעולם של דה-לגיטימציה אנחנו מבינים את המשמעות שכשמסתכלים על המוצר מבינים שזה לא משהו שמרחף באוויר.

נחמן שי: את זה עושים במדינת ישראל.

נחמן שי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, בלי להאריך יתר על המידה, שיש לנו תפקיד מאוד חשוב בבית הזה.

נחמן שי: אנחנו יכולים לסייע בחקיקה.

נחמן שי: ישנם כמה חוקים על סדר-היום, ואני אשמח מאוד אם שר התמ"ת יתגייס לעניין הזה, כפי שהוא ידע להגן כל כך טוב על התוצרת החקלאית בעבר.

נחמן שי: עכשיו המשימה שלך זה לעשות הסבה מקצועית חלקית, כי גם פה אנחנו יודעים שזה לא חד, יש מעברים מתחום לתחום.

נחמן שי: אנחנו יודעים מה עובר עליך בימים האלה.

נחמן שי: את הרצון הטוב והאנרגיה והדחיפה תעביר עכשיו גם לעניין של התעשייה הישראלית, ואתה יודע בהחלט איך לעשות את זה ולסייע בחקיקה.

נחמן שי: צריך לגייס גם את משרד האוצר, כי הוא מסתכל לפעמים רק על המטבע ועל החור שבמטבע, והוא לא רואה את אותם מוצרים נוספים שבאים עם כחול-לבן.

נחמן שי: אני חושב שנצטרך מפה גם לפקח שהחקיקה הזאת מתבצעת ולהקפיד, כי אנחנו יודעים שלא תמיד גופים ציבוריים, החל בממשלה וכלה בעיריות או אחרים, מקיימים את החוקים, במיוחד בנושא הזה.

נחמן שי: אנחנו צריכים להמשיך ולקיים בתוך הבית הזה אירועים שידגישו את חשיבותו של כחול-לבן ושל מוצרים שמייצרים בבית ושעליהם גאוותנו.

נחמן שי: אני רוצה עוד פעם להודות לכל השותפים שלנו ביום הזה, וביחד, אני מבטיח, להמשיך.

נחמן שי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תרשה לי, בשם הכנסת, להודות לך על ארגון מאוד מוצלח ועל יום חשוב ביותר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ואחריה – חברת הכנסת זהבה גלאון, אלא אם כן את רוצה להיות אחרונה, כי כך הכרזנו.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת אורלב וחברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אין בעיה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי התעשיינים, בעלי ברית, שותפים, מאושיות המשק והחברה הישראלית, אני שמחה על היום הזה, יום כחול-לבן.

שלי יחימוביץ': בראשית דברי אעשה הבחנה בין כלכלת אמת לכלכלת שקר.

שלי יחימוביץ': כלכלת אמת היא כלכלה יצרנית שיש בה יזמות, מעוף, סיכון מסוים.

שלי יחימוביץ': תעשיין בא, מקים מפעל, שם בו מכונות, נותן מקומות עבודה לאזרחי מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': זה כרוך בעבודה קשה וסיזיפית, ובסופו של יום יש מוצר, בין אם המוצר הזה הוא נעל, בין אם המוצר הזה הוא מוצר פלסטיק, ובין אם המוצר הזה הוא מוצרי היי-טק, חומרה ותוכנה כאחד.

שלי יחימוביץ': מדובר בתעשייה יצרנית שהיא נשמת אפה של חברה בריאה, משגשגת, שיש בה צמיחה, שיש בה תעסוקה, שיש בה שגשוג.

שלי יחימוביץ': אני מבדילה אלף אלפי הבדלות את הכלכלה האמיתית הזאת, כלכלת האמת, מכלכלת שקר, שכל כולה נסמכת על מכשירים פיננסיים מוזרים, תרגילים פיננסיים, אקזיטים מתוך מפעלים קיימים אל שוק ההון, בעלות מוזרה של חברות בנות, נכדות ונינות, שמאפשרת לבעלי שליטה – גם אם השליטה שלהם היא נמוכה – לבצע כל מיני תרגילים על חשבונו של הציבור, אם ציבור המשקיעים ואם ציבור העובדים.

שלי יחימוביץ': את כלכלת האמת אני מחזקת, אוהבת ועומדת לימינה כמחוקקת כל הזמן, כי בלעדיה אין לנו מדינה בעצם.

שלי יחימוביץ': אלה יסודות המדינה.

שלי יחימוביץ': לצערי הרב, אנחנו עדים לכפל לשון.

שלי יחימוביץ': מצד אחד כולם מדברים על כחול-לבן, יש קמפיינים.

שלי יחימוביץ': הכול מן השפה ולחוץ.

שלי יחימוביץ': בפועל, הגוף שמעודד צריכת מוצרי יבוא ומעדיף אותם באופן קונסיסטנטי על צריכת מוצרים שיוצרו במדינת ישראל כחול-לבן, לצערי הרב, הוא המדינה.

שלי יחימוביץ': המדינה, בכל העדפה שלה, בגלל המכרוז של כל סוגי ההתקשרויות, הולכת למכרז הזול.

שלי יחימוביץ': ומה לעשות שעם סין אנחנו לא יכולים להתמודד, ואנחנו צריכים להחליט בינינו לבין עצמנו מי אנחנו רוצים שנהיה – האם נהיה סין, שבה משלמים 2 דולר ליום לעובד, או נהיה מדינה ממדינות ה-OECD, ומעל הממוצע של ה-OECD?

שלי יחימוביץ': האם נהיה מדינה נאורה, שאפשר גם להתפרנס בה בכבוד וגם לייצר בה, או נהיה כמדינות העולם השלישי?

שלי יחימוביץ': התשובה אצלי ברורה: אנחנו לא יכולים להתחרות בסין בעלות כוח-האדם.

שלי יחימוביץ': על כן ההעדפה של תוצרת הארץ צריכה להיות מובנית, מכוונת, ובעת יציאה למכרז יש להעדיף את תוצרת הארץ.

שלי יחימוביץ': נקודה.

שלי יחימוביץ': באופן מובנה, בלי להתבייש, בגאון.

שלי יחימוביץ': הדבר הזה הוא נכון לכלכלת ישראל, הוא נכון לחברה הישראלית, הוא נכון לצמיחה, הוא נכון להכנסות ממסים, הוא נכון להקטנת פערים.

שלי יחימוביץ': הרי יש למדינת ישראל מטרות.

שלי יחימוביץ': למדינת ישראל יש יעד של צמצום עוני, יש לה יעד של יצירת מקומות תעסוקה, יש לה יעד של צמיחה, יש לה יעד של גביית מסים.

שלי יחימוביץ': יש לה יעדים רבים מאוד.

שלי יחימוביץ': אז איך זה, איך זה שכשמשרד ממשלתי יוצא למכרז הוא מפסיק להיות חלק מיעדי המדינה והופך להיות פירמה עסקית שמעדיפה את המכרז הזול?

שלי יחימוביץ': המגבלות ברורות לי.

שלי יחימוביץ': יש הסכמי סחר בין-לאומיים, ויש אמנות בין-לאומיות, ואנחנו רוצים קשרי סחר עם העולם, ואנחנו בעד שווקים פתוחים, ומגבלות קשות חלות עלינו בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': וכפי שאנחנו רוצים יצוא, אנחנו חייבים גם לאפשר יבוא.

שלי יחימוביץ': הדבר הזה הוא ברור לחלוטין.

שלי יחימוביץ': אבל יש איזשהו מינון, ונדמה שאנחנו חצינו את המינון הזה באופן מוגזם ופרוע.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מנצלים את הסדקים שמדינות אחרות מנצלות כדי לגונן על התעשייה המקומית שלהן.

שלי יחימוביץ': יש לנו עוד מקומות רבים שבהם אנחנו יכולים לחצוב ולהגדיל את צריכת הכחול-לבן, הן על-ידי המדינה והן על-ידי יחידים.

שלי יחימוביץ': דוגמה לכך – יש לי עוד זמן, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: אני לא מגביל אתכם בזמן מפאת כבודם של האורחים.

שלי יחימוביץ': אה, מצוין.

יעקב כץ: עד ספטמבר.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אבל, את צריכה רק שלא יקרה מצב שבו אדם ידבר זמן רב, שהאורחים ילכו באמצע דבריו – זה אני לא רוצה.

שלי יחימוביץ': חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': אני בטוחה שהאורחים לא יעזבו אותנו באמצע הדיון.

ראובן ריבלין: אנחנו כמובן משאירים לשיקול דעתכם.

ראובן ריבלין: אבל ביום חג אינני מגביל את הנואמים.

שלי יחימוביץ': הדרך, המגמה הזאת של לראות את המדינה כפירמה עסקית ברגע שהיא יוצאת למכרז, היא דרך שאולי יש בה רווח מיידי, כי ההוצאות של אותו משרד קטנות, אבל לטווח הארוך מדובר כאן בסוג של התאבדות.

שלי יחימוביץ': ואז אנחנו מתחילים לייצר מקומות תעסוקה בכל מיני דרכים לא דרכים, במקום ללכת לדבר הפשוט והמובן מאליו, שמונח לנו ממש מתחת לפנס.

שלי יחימוביץ': דוגמה לזה היא חוק הטקסטיל הביטחוני, שחוקקתי יחד עם חברים רבים בבית הזה.

שלי יחימוביץ': נדמה לי שאחד המחוקקים יושב כאן, מגלי והבה, שהיה אתי ממש מתחילת הדרך ועד סופה בכל ארבע השנים האלה.

שלי יחימוביץ': היו לנו עוד שותפים רבים.

שלי יחימוביץ': זה היה חוצה מפלגות, צריך לומר.

שלי יחימוביץ': זכה לסיוע של שרים רבים, גם של השר שלום שמחון, שיושב כאן, שאחראי באופן אישי להעברת החוק בקריאה ראשונה ברוב גדול מאוד, ובהמשך של השר בנימין בן-אליעזר, שנתן תמיכה מאוד מסיבית למהלך הזה.

שלי יחימוביץ': וכאן מדובר על לקחת אפשרות שהיא מעוגנת בהסכמי הסחר הבין-לאומיים ולחוקק חוק שמחייב את הצבא, המשטרה, שירות בתי-הסוהר, להעדיף טקסטיל תוצרת הארץ על פני טקסטיל תוצרת חוץ.

שלי יחימוביץ': זה אחד החוקים המספקים ביותר, כי ביום שהוא חוקק נוצרו 1,000 מקומות עבודה חדשים.

מגלי והבה: – – – 250 עובדות – – – בזכות החקיקה הזאת ממשיכות לעבוד – – –

שלי יחימוביץ': נכון.

ראובן ריבלין: ברוך השם.

שלי יחימוביץ': נכון.

מגלי והבה: – – – הזמנה לחמש שנים.

שלי יחימוביץ': אני כבר ביקרתי בכמה מפעלים כאלה, ויש בזה משהו מאוד מרומם לב לראות חקיקה מתבצעת באופן מיידי, ומייצרת מקומות עבודה לבני-אדם.

שלי יחימוביץ': אין סיפוק גדול מזה.

שלי יחימוביץ': אבל זה עדיין טיפה בים.

שלי יחימוביץ': צריך לציין בהקשר הזה שכל מה שקשור בביטחון לא כפוף להסכמי הסחר הבין-לאומיים, ולכן אפשר להמשיך ולחוקק בכיוון הזה.

שלי יחימוביץ': חקיקה כזאת קיימת אפילו בארצות-הברית הקפיטליסטית, שמנחה בתקנות את כל כוחות הביטחון שלה, את הצבא, את משמר החופים, כל רכיב אפשרי של כוחות הביטחון, לרכוש תוצרת ארצות-הברית.

שלי יחימוביץ': אז אם ארצות-הברית יכולה, גם אנחנו, שעוד יש לנו שאריות סוציאל-דמוקרטיות – ואני אעשה הכול כדי שהן כמובן לא יהיו שאריות, אלא יגדלו ויתעצמו – –

אורית זוארץ: – – –

שלי יחימוביץ': – – אנחנו בוודאי, אנחנו, מדינה קטנה שזקוקה לסולידריות ולערבות הדדית יותר מכל מדינה אחרת, אנחנו זקוקים לזה עוד יותר מהם.

שלי יחימוביץ': ולכן, יש לנו עוד דרך ארוכה לעשות.

שלי יחימוביץ': והדבר הזה אמור גם לגבי הלואו-טק, גם לגבי ההיי-טק.

שלי יחימוביץ': זה לא יכול להיות, למשל, שמשרדי ממשלה יעדיפו על בסיס קבוע חומרה ותוכנה מתוצרת חוץ על פני תוצרת הארץ, כשבארץ אנחנו מייצרים את הטוב ביותר, ויש גם נגישות של ספקי השירותים.

שלי יחימוביץ': יש כאן דברים שהם בלתי נתפסים.

שלי יחימוביץ': אנחנו חייבים להעדיף כחול-לבן.

שלי יחימוביץ': זה חשוב לתעשייה, זה חשוב למשק, זה חשוב לכלכלה, זה חשוב לחברה, וזה גם – ואולי בעיקר – ערך ציוני.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כץ – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה, סגן יושב-ראש הכנסת, יואיל להחליף אותי.

ראובן ריבלין: אני הושבתי אותך שם כי ידעתי שנגיע למפעל בית-ג'ן.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי, מכובדנו השר שמחון, חברי חברי הכנסת, יושב-ראש השדולה נחמן שי, חבר הכנסת נחמן שי, וידידינו התעשיינים, אני רציתי לסיים עם הדבר שחברתנו, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, סיימה.

יעקב כץ: וברוך השם שמקצה לקצה של הבית כולנו ציונים, וזה טוב להתחיל בציונות.

שלי יחימוביץ': לא כולם.

יעקב כץ: כולנו ציונים.

שלי יחימוביץ': רובנו.

יעקב כץ: אני מדבר על מי ששייך לכולנו.

יעקב כץ: וכולנו אוהבים את המדינה, ותחת הצבעים של כחול-לבן אפשר לאחד את הכנסת כולה, מקצה לקצה.

יעקב כץ: אנחנו, אין לנו מתנגדים.

יעקב כץ: וזה צבעים כל כך יפים.

יעקב כץ: אני חייב להגיד לתעשיינים, לפני שאני מדבר לגופו של עניין, כיוון שזה ללא הגבלה, ואני לא אנצל את – לא אנצל, לא עד ספטמבר, חברת הכנסת – – –

מגלי והבה: בנושא הזה אנחנו ניתן לך.

מגלי והבה: בנושאים האחרים נשמור עליך.

יעקב כץ: כן.

יעקב כץ: אני רק רוצה לומר לכם, תעשיינינו האהובים והנחמדים, שאתם כל כך, כל כך הרבה עוזרים לנו ותורמים, וצריכים להיות חזקים, ומי ייתן שהשם ייתן לכם כוח לעמוד בכל הלחצים.

יעקב כץ: שמה זה מופיע, במקורותינו, שתכלת – תכלת זה כמעט כמו כחול – שתכלת שבציצית, שהתכלת דומה לים, וים דומה לרקיע, ורקיע דומה לכיסא הכבוד.

יעקב כץ: אז חברת הכנסת יחימוביץ סיימה בציונות, ואני מתחיל מכיסא הכבוד, בשביל לדעת שתחת הכותרת של כחול-לבן אפשר לעשות הרבה דברים.

יעקב כץ: אני רציתי להדגיש נקודה חשובה, מעבר לדברים שדיבר עליהם ראש השדולה והזכירה חברת הכנסת יחימוביץ, דברים שסייע לנו בהם מפקדי בסיירת פואד, והיום בעזרת השם כבוד השר שמחון בתפקיד שר התמ"ת – שלא רק מוצרים של כחול-לבן אלא גם יצרנים של כחול-לבן, עובדים כחול-לבן.

יעקב כץ: אנחנו הצלחנו לייצר, בשנתיים האחרונות, מאז שנכנסתי לתפקיד של יושב-ראש הוועדה לבעיית העובדים הזרים, פתחנו קורסים לעבודה עברית, לעבודה רטובה של פועלים ישראלים בבנייה.

יעקב כץ: בלי עין הרע, בוגרי צבא, תושבי ישראל כולם.

יעקב כץ: וכבר נפתחו 12 קורסים, בלי עין הרע.

יעקב כץ: והפועלים העברים הישראלים שיוצאים מהקורסים עובדים בשילדאות, עובדים בטייחות ועובדים ברצפות.

יעקב כץ: פעם היה פה בכנסת דיון עם חברי, עם בוגרי תיכון, שהגיעו לפה לכנסת וביקשו מאתנו שנהיה חונכים שלהם.

יעקב כץ: והיה פה הנשיא פרס ירום הודו, וראש הממשלה שיאריך ימים.

יעקב כץ: אז הם אמרו לבחורים, לתלמידים: תדעו לכם, תלמידינו היקרים, שגם אתם יכולים להגיע לפה.

יעקב כץ: כשאני הייתי צריך לומר, אני אמרתי: מחילה מהנשיא ומחילה מראש הממשלה, לפה אל תגיעו.

יעקב כץ: תלכו להיות פועלים, תלכו להיות חקלאים, תלכו להיות שילדאים, תלכו להיות טייסים.

יעקב כץ: תהיו אנשי מודיעין, תהיו תעשיינים.

יעקב כץ: לפה תגיעו רק אם יכריחו אתכם.

יעקב כץ: זה לא המקום האולטימטיבי, כנסת ישראל.

יעקב כץ: אז זה אני רוצה לומר לכם, שאנחנו מברכים אתכם ביום חגכם, חגנו, שברוך השם כולם מבינים שאפשר להיות כחול-לבן, ולהיות כחול-לבן זה לא גזענות.

יעקב כץ: כחול-לבן זה בריאות, זה טבעי, כפי שכתוב: עניי עירך קודמים.

יעקב כץ: ואם עם ישראל, על כל חלקיו, בכל מקום שהוא נמצא, תעשיות שנמצאות בגליל, בנגב, ביהודה ושומרון, בירושלים, מייצרות, וכתוצאה מכך יש פועלים עבריים שעובדים, וכתוצאה מכך יש פרנסה, וכלכלת ישראל פורחת, אז צריך לראות את זה בעין טובה.

יעקב כץ: ואיזוהי דרך טובה שידבק בה האדם?

יעקב כץ: עין טובה, ולראות את הכול בעיניים כחול-לבן.

יעקב כץ: לכבוד היום הזה אני באתי עם כיפה כחולה-לבנה, חולצה כחולה-לבנה, ומברך אתכם שתצליחו.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יעקב כץ.

מגלי והבה: אנחנו גם מצטרפים לברכות שלך שיצליחו.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

מגלי והבה: ואחרונת הדוברים – חברת הכנסת זהבה גלאון.

מגלי והבה: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי שר התמ"ת, ראשי התעשיינים ובראשם מר שרגא ברוש, מורי ורבותי, התעשייה הישראלית בעיני היא מעמודי התווך של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: עמוד תווך שתורם לחוסנה של המדינה, לרווחתה ולכלכלתה.

זבולון אורלב: כפי שיש למדינה סמלים לאומיים פורמליים וגם לא פורמליים – כמו אופנה ישראלית, מזון ישראלי, תרבות ישראלית – כך צריך שיהיו גם לאזרחי המדינה מוצרי תעשייה ישראלית שהם חלק בלתי נפרד מההוויה הישראלית.

זבולון אורלב: ואני שמח לומר שאני יודע שיש הרבה מאוד מוצרים שהם כאלה.

זבולון אורלב: ולכן זאת ההזדמנות לקרוא לחברה הישראלית להעדיף תוצרת ישראלית כחול-לבן, גם אם לעתים התוצרת הזאת או המוצרים האלה לא עומדים בדיוק בתחרות המחירים.

זבולון אורלב: כי כפי שאנחנו מעדיפים את הדברים הישראליים האחרים משיקולי תרבות, משיקולי אחוות אחים, משיקולים לאומיים, כך גם בעניין הזה יש להעדיף במפורש את התוצרת הישראלית.

זבולון אורלב: גם מפני שהיא מבטיחה יותר מקומות עבודה, גם מפני שהיא מבטיחה מקומות עבודה הוגנים עם שכר הוגן, וגם מפני שזה מבטיח את החוסן הכלכלי של המדינה.

זבולון אורלב: לא הכול זה שאלה של מחיר.

זבולון אורלב: לא הכול זה שאלה של רווח צר.

זבולון אורלב: תעשייה, בעיני, תעשייה ישראלית, היא יותר ממקצוע, היא יותר מענף, היא יותר מעיסוק.

זבולון אורלב: התעשייה היא ערך.

נחמן שי: שליחות.

זבולון אורלב: ערך של עבודה, ערך של – – –

מגלי והבה: חבר הכנסת נחמן שי אומר "שליחות".

מגלי והבה: גם בסדר.

זבולון אורלב: שליחות.

נחמן שי: אני מאוד אוהב את – – –

זבולון אורלב: אני מודה לך על עבודתך כיושב-ראש השדולה.

זבולון אורלב: ערך של תעסוקה, ערך של פרנסה בכבוד, ערך של: צאו והתפרנסו זה מזה.

זבולון אורלב: לצערי, מדיניות ניאו-ליברלית, שלעתים נראית לי קיצונית מדי, פוגעת בתעשייה.

זבולון אורלב: למדינה צריך שתהיה אחריות לפיתוחה ושגשוגה של התעשייה, ולעתים נדמה כאילו הממשלה לא סופרת את התעשייה ומשאירה אותה לנפשה, לבעיותיה.

זבולון אורלב: ראו את ההתמודדות עם ערך הדולר, ראו את סוגיית המיסוי ועוד כגון אלה.

זבולון אורלב: האחריות של הממשלה לקיומה של תעשייה מפותחת, משגשגת, היא בראש ובראשונה בתחום החינוך, ההשכלה וההכשרה המקצועית.

זבולון אורלב: אין זה סוד שחסר כוח-אדם מיומן, איכותי לתעשייה, ולעתים אני גם מוצא את עצמי, מרצון, משבח את אותם תעשיינים שלוקחים יוזמה במקום המדינה ומשקיעים כספים בפיתוח תוכניות בתוך מוסדות החינוך על מנת להבטיח טכנאים, הנדסאים ועוד בעלי מקצוע.

זבולון אורלב: זה לא תפקידה של התעשייה, זהו תפקיד מובהק של המדינה לטפל בכוח-האדם, והגיע הזמן לסייע לתעשייה ולקרוא לחדש את החינוך המקצועי במוסדות החינוך, ואני אומר זאת כאיש חינוך ותיק.

זבולון אורלב: לא כולם צריכים לגשת לבחינות הבגרות.

זבולון אורלב: ממילא כ-50% מתלמידי ישראל לא מגיעים לתעודת הבגרות, ויש צורך לנצל את זמן לימודיהם על מנת שיכשירו את עצמם לכל מגוון המקצועות שהמשק זקוק להם.

זבולון אורלב: לכן אני מאוד מקווה שביום הנכבד הזה, שחבר הכנסת נחמן שי ידידי ארגן, וגם בדיון במליאה – ואני מאמין שגם מתוך סיכום הדיון על-ידי שר התמ"ת – נוכל לחזק את הקשר של הציבור הישראלי לתעשייה, שיבוא גם לידי ביטוי ברכישת מוצרים כחול-לבן.

זבולון אורלב: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב על הדברים המאלפים.

מגלי והבה: אנחנו מזמינים את חברת הכנסת זהבה גלאון.

מגלי והבה: בבקשה, גברתי.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, האורחים ביציע, ברכות לחבר הכנסת נחמן שי על היוזמה.

זהבה גלאון: אין ספק שמטרת קיומו של יום כחול-לבן היא להעלות למודעות ציבורית את החשיבות של קניית תוצרת ישראלית, דיברו על זה כאן קודם חברי, ובעיקר למנוע את ההעדפה של התוצרת הישראלית – למנוע את ההעדפה שלה לרעה במכרזים של גופים ממשלתיים וציבוריים.

זהבה גלאון: זוהי מטרה ראויה, חשובה, צודקת.

זהבה גלאון: המדינה צריכה לסייע למפעלים וליצרנים ישראלים, וזאת האחריות שלנו, חברי חברי הכנסת, לוודא שהמדיניות של הממשלה תואמת את המטרה הזו.

זהבה גלאון: והזרוע השנייה של המהלך לעידוד הייצור הישראלי זו באמת קריאה – כמו שקראו כאן מעל הדוכן, אמר את זה קודם חבר הכנסת אורלב – קריאה לציבור הישראלי לרכוש תוצרת כחול-לבן.

זהבה גלאון: זו קריאה מוסרית, והקנייה הזו של מוצרים ישראליים תקדם את הכלכלה בישראל, בוודאי הרבה יותר מאשר כל סוג אחר של צריכה.

זהבה גלאון: היא תורמת לייצור מקומות עבודה בארץ, היא מחזקת את העובדים בישראל, היא מבססת את ההתעניינות הכלכלית של המעסיקים והיא מעודדת חדשנות וגיוון במשק הישראלי, ובוודאי מתמרצת את ההתפתחות הטכנולוגית של מפעלים.

זהבה גלאון: מדובר כאן גם בשילוב של העדפה עקרונית וערכית של ייצור מקומי ורצון להפיק תועלת כלכלית לתושבי המדינה, ולכן התעשייה הישראלית צריכה ומסוגלת להתחרות ביבוא מחו"ל, הן באיכות מוצריה והן ברמת המחירים העקרונית שהיא מציעה.

זהבה גלאון: ובהזדמנות הזו – היינו עדים לאחרונה לכל הוויכוח האם לייבא את מוצרי החלב, בעקבות כל הסוגיה של הוצאת ה"קוטג'" מפיקוח.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר לכם, אמרתי את זה גם בהזדמנויות אחרות, אני מתנגדת למתן היתרים לייבוא של מוצרי חלב מחו"ל לישראל.

זהבה גלאון: זה לא פתרון לעליית מחירי המוצרים שאינם בפיקוח, ואנחנו בעד כחול-לבן.

זהבה גלאון: ואחרי שאמרתי את כל הדברים האלה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי נחמן שי, אני רוצה להבחין בין מה שנקרא "תוצרת ישראל" לבין מה שמנסים בתקופה האחרונה לשווק לנו כתוצרת ישראל.

זהבה גלאון: אני מדברת על אותם מוצרים המיוצרים בהתנחלויות, על אותם מוצרים המיוצרים בשטחים.

יעקב כץ: למה את מביאה את זה?

יעקב כץ: למה?

יעקב כץ: למה?

יעקב כץ: למה?

זהבה גלאון: צריך, חבר הכנסת כץ – קפצת קצת מוקדם, חכה.

זהבה גלאון: צריך, חבר הכנסת כץ, לומר בקול ברור: כחול-לבן זה לא בשטחים.

זבולון אורלב: הם לא ישראלים?

זבולון אורלב: הם לא יהודים?

זהבה גלאון: זה כאן, במדינת ישראל.

יעקב כץ: הם לא ישראלים?

יעקב כץ: הם לא יהודים?

זבולון אורלב: חברת הכנסת גלאון, הם לא יהודים?

זבולון אורלב: הם לא ישראלים?

זבולון אורלב: אני לא מבין אותך.

יעקב כץ: מה את מסבכת את הכול?

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: תודה.

יעקב כץ: כחול-לבן, לא אדום.

יעקב כץ: אנחנו לא ברוסיה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, המפעלים – – –

יעקב כץ: יום כחול-לבן, לא יום אדום.

מגלי והבה: חבר הכנסת כץ, היתה לך פה במה.

יעקב כץ: אבל למה היא עושה – – –

מגלי והבה: בהחלט.

מגלי והבה: בסדר.

מגלי והבה: שמענו את קריאת הביניים היפה, הראשונה והשנייה.

מגלי והבה: תודה.

זבולון אורלב: מה זה, גויים?

זבולון אורלב: הם נוכרים?

זבולון אורלב: מה זה?

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, המפעלים הנמצאים בשטחים מסייעים, מעודדים את תעשיית הכיבוש.

זהבה גלאון: הם שותפים מלאים למערכת המשומנת שמדינת ישראל מפעילה כדי להנציח את השליטה בשטחים.

זהבה גלאון: ומדינת ישראל לא רק מנסה לטשטש את ההבחנה בין ישראל שבגבולות "הקו הירוק" לבין השטחים שכבשה ב-67', אלא שבתקופה האחרונה – ושימו לב, חברי חברי הכנסת – היא מנסה להפוך את מי שבוחר לנקוט עמדה מוסרית ולסרב לצרוך תוצרת התנחלויות לעבריין.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש הכנסת, אתמול עבר בוועדת החוקה אחד החוקים האנטי-דמוקרטיים, חוק החרם, שמטרתו להגן על ההתנחלויות ועל תעשיית הכיבוש, והוא מנסה ליצור זהות מוחלטת של ההתנחלויות עם מדינת ישראל.

זהבה גלאון: וזו עמדה – ולכן אני מזהירה.

זהבה גלאון: והעובדה שיושבים כאן התעשיינים – אני מזהירה שזו עמדה שמסייעת לכל אלה שקוראים לדה-לגיטימציה של מדינת ישראל.

זהבה גלאון: אני רוצה להבהיר: אני מתנגדת לקריאות לחרם על מדינת ישראל – לחרם כלכלי, לחרם אקדמי – –

זבולון אורלב: זה מה שאת עושה.

זהבה גלאון: אל תיכנס בדברי.

זהבה גלאון: – – לחרם פוליטי.

זהבה גלאון: אבל אני תומכת בעמדה המוסרית של לסרב לקנות מוצרים שמיוצרים בהתנחלויות.

זהבה גלאון: כשאני נכנסת לסופר, חבר הכנסת אורלב, אני רוצה לספר לך – –

זבולון אורלב: מה שאת עושה, את עושה חרם, זה בדיוק.

זבולון אורלב: את אומרת – – – וזה בדיוק מה שאתה עושה.

זהבה גלאון: כשאני נכנסת לסופר, חבר הכנסת אורלב, אני משתדלת לשים לב מה אני קונה, ואני משתדלת לא לקנות מוצרים שמיוצרים בהתנחלויות.

זהבה גלאון: וזו עמדה – – –

אנסטסיה מיכאלי: – – – לכי למקום שלך.

זהבה גלאון: וזו עמדה לגיטימית מוסרית.

זהבה גלאון: ומה שהכנסת עושה – – –

זבולון אורלב: – – – של הקיבוץ הארצי.

מגלי והבה: תודה.

זהבה גלאון: ומה שהכנסת עושה באמצעות חוק החרם האווילי, מה שהיא עושה באמצעות חוק החרם האווילי יביא לכך שהתעשייה הישראלית החשובה, התעשייה כחול-לבן, עלולה להיות בבעיה.

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר לחברי חברי הכנסת – –

יעקב כץ: התעשייה האדומה.

זהבה גלאון: – – שבית-המשפט האירופי פסק שמוצרים המיוצרים בהתנחלויות לא ייכללו בהסכם המכס בין ישראל לאיחוד האירופי, והיום כל מוצר ישראלי המיוצא לחוץ-לארץ חייב להכיל סימון המזהה את עצמו, אם הוא יוצר בהתנחלויות, אם לא.

זהבה גלאון: זה אינטרס ישראלי, חברי חברי הכנסת, שהצרכנים באירופה יוכלו להבדיל – –

אנסטסיה מיכאלי: את לא מייצגת את ישראל.

זהבה גלאון: – – בבירור בין מוצרים שמיוצרים בישראל, שאני מציעה לעודד אותם – –

מרינה סולודקין: זהבה – – – מה אתה מדברת?

זהבה גלאון: – – לבין מוצרים שמיוצרים בהתנחלויות.

יעקב כץ: די, די, זהבה, מספיק.

יעקב כץ: מה את מדברת?

זהבה גלאון: תארו לכם, חברי חברי הכנסת – – –

מגלי והבה: חברי הכנסת, תודה.

מגלי והבה: בסדר, היא על הבמה, והבמה שלה, וזכותה להגיד מה שהיא חושבת.

מגלי והבה: אבל תשמע, תאמין לי – – –

יעקב כץ: יש פה תעשיינים – – –

זבולון אורלב: זכותנו גם לקרוא – – –

מגלי והבה: נכון, בהחלט.

מגלי והבה: לכן לא אמרתי לך כשזה פעם אחת, פעם שנייה, אבל ברגע שזה הופך להיות – – –

זבולון אורלב: צברתי את כל קריאות הביניים שלי לחודש האחרון.

יעקב כץ: גם אני.

מגלי והבה: תודה לכם.

מגלי והבה: אני מודה לכם.

יעקב כץ: אל תיפגעו.

זהבה גלאון: חבר הכנסת אורלב, חבר הכנסת אורלב, תאר לעצמך מה יקרה לאחר שחוק החרם ייכנס לתוקפו ויאסור על שיתוף פעולה עם מדיניות סימון כזאת.

זהבה גלאון: כל תוצרת ישראל – לא במקרה משרד החוץ – זה לא מה שאני אומרת כאן על הדוכן; משרד החוץ הזהיר אתמול, נציגי משרד התמ"ת שישבו בוועדה, שלא נתנו להם אפילו אפשרות לדבר, הנציגים של השר שלום שמחון, הם הזהירו – הם הזהירו שתוצרת ישראל, אותה תוצרת כחול-לבן שאנחנו קוראים לעידודה, עלולה להיות מוחרמת אוטומטית בידי מדינות אירופה.

זהבה גלאון: שים לב – משרד החוץ, משרד התמ"ת.

זבולון אורלב: אוי, איזה דמגוגיה.

יעקב כץ: רוב תושבי ירושלים גרים בשטח – – –

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת – – –

יעקב כץ: – – – והתעשייה שם.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש.

מגלי והבה: כן, היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני למשל תומך מאוד בהתיישבות בכל ארץ-ישראל כנגד חוק החרם, כי אני מפחד מאוד שלאחר מכן יחרימו גם סטודנטים שבאוניברסיטת תל-אביב, כאשר הם יושבים בשטחה – – – של שיח'-מוניס.

זהבה גלאון: בסדר – – –

יעקב כץ: שיח'-מוניס, שיח'-מוניס.

יעקב כץ: זהבה, תחזרי לרוסיה.

מגלי והבה: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ.

מגלי והבה: אני נתתי ליושב-ראש להגיד, כי בדרך כלל הוא לא קורא קריאות ביניים.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, יש לי הרבה הערכה, אדוני יושב-ראש הכנסת, לעמדות הדמוקרטיות שאתה מציג, ואתה מגן על כבודה של הכנסת.

ראובן ריבלין: את רשאית לחשוב מה שאת רוצה.

זהבה גלאון: ואני רוצה לסיים ולומר שיום כחול-לבן מוקדש, בצדק, לעידוד רכישה תוצרת ישראל.

זהבה גלאון: בצדק.

זהבה גלאון: אני קוראת לרכוש כחול-לבן, אבל הגיע הזמן שנקדיש את תשומת הלב שלנו לעידוד הכלכלה הישראלית, לתמיכה בה ולחיזוק החברה הישראלית, ולא לעידוד ההתנחלויות והשטחים.

זהבה גלאון: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

מגלי והבה: אני מזמין את השר, שר המסחר והתעשייה.

מגלי והבה: לאחר מכן יהיו עוד הצעות אחרות, לפנים משורת הדין, למי שהיה שותף לכל התהליכים האלה.

מגלי והבה: אנחנו זוכרים מה עשה השר בנימין בן-אליעזר באותן תקופות שהיו מפעלים בדרך לסגירה, במיוחד במגזר שלנו, וכל העשייה שלך לשמור את המפעלים האלה.

מגלי והבה: ועובדה, בזכות החקיקה ובזכות פועלך הצלחנו לשמור את המפעלים האלה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, שר התמ"ת הוא שר התמ"ת של כלל התעשייה הישראלית, גם ביהודה ושומרון או רק של – – –?

מגלי והבה: שר במדינת ישראל הוא שר לכל אזרחי ישראל.

מגלי והבה: בבקשה.

אורית זוארץ: עד שנקבל החלטות אחרות.

שלום שמחון: למה אתה דואג?

שלום שמחון: אני אתייחס לזה בסוף.

שלום שמחון: לא צריך לקלקל את החגיגה, נמצאים פה התעשיינים – –

מגלי והבה: בבקשה.

שלום שמחון: – – נשיא התאחדות התעשיינים, שרגא ברוש, שבאמת עושה מאמץ גדול לשתף פעולה עם כל המערכות כדי לחזק את התעשייה הישראלית.

שלום שמחון: אני חושב שאם יש לנו הזדמנות לנסות ולייצר מכנה משותף סביב הדבר הכי ישראלי שיש, שהוא כחול-לבן, אין סיבה לקלקל את החגיגה.

שלום שמחון: בהזדמנות הזאת אני בהחלט רוצה לברך על עצם קיום היום הזה בכנסת, אדוני יושב-ראש הכנסת, אמרתי את זה גם בהזדמנות אחרת, יום שמעודד את תוצרת הארץ.

שלום שמחון: יש בכך משום העברת מסר לציבור בדבר חשיבות רכישת תוצרת הארץ.

שלום שמחון: לעידוד רכישת תוצרת הארץ יש השלכות כלכליות, חברתיות ולאומיות.

שלום שמחון: הגברת המודעות לרכישת תוצרת הארץ תשפר את מצב התעסוקה ותחזק את התעשייה הישראלית.

שלום שמחון: לקנות תוצרת הארץ – זוהי סולידריות אמיתית ופטריוטית.

שלום שמחון: כחול-לבן זה אנחנו.

שלום שמחון: משרד התמ"ת, בראשותו של קודמי, השר בן-אליעזר, החל בפעילות לעידוד תוצרת הארץ במאי 2009, כשהמשבר הכלכלי היה בשיאו; בכל יום הודיעו על פיטורי עובדים.

שלום שמחון: הפעילות היוותה כלי נוסף לכלי המשרד האחרים שנועדו ליצירת מקומות תעסוקה.

שלום שמחון: האמת היא שזאת לא הפעם הראשונה שהמשרד פועל לקידום תוצרת הארץ, אך בניגוד לפעמים קודמות הפעילות מתפרסת על מגוון תחומים במקביל, ולראשונה היא מתוכננת לארבע שנים.

שלום שמחון: ובהזדמנות הזאת אני באמת רוצה לומר רק מלים טובות על החזון ועל העובדה שקודמי החליט ללכת על מהלך של ארבע שנים, דבר שיאפשר יציבות יותר ארוכה בנושא כחול-לבן.

שלום שמחון: המטרה היא לפעול באפקטיביות המרבית האפשרית ולהטמיע שינויים בדפוסי החשיבה לטווח ארוך.

שלום שמחון: זה נושא שגובה בהחלטת ממשלה מסוף שנת 2009, מאוגוסט 2009, והוא יימשך גם בשנים הבאות.

שלום שמחון: אני אומר את הדברים האלה דווקא על רקע העובדה שאנחנו עוברים, חברת הכנסת גלאון, שני תהליכים מקבילים בעצם הימים האלו.

שלום שמחון: אם אני קורא נכון את התקשורת, אם אני מספיק, את כנראה שותפה לשניהם.

שלום שמחון: גם בנושא של ה"קוטג'" ראיתי את עקבותייך באיזה כתבה אתמול בערוץ-2 וגם בנושא שהזכרת פה עכשיו, בנושא החרמת תוצרת שטחים.

שלום שמחון: אני רוצה לומר שני דברים בעניין הזה: התאחדות התעשיינים עשתה סקר מה יותר מוצר ישראלי מכל דבר אחר, ולשמחתי על אף העובדה שענף החלב עובר עכשיו את אחד המשברים היותר קשים שלו, ה"קוטג'" יצא במקום הראשון.

שלום שמחון: זאת אומרת, נכון לסקר, שהתפרסם הבוקר גם בעיתונות, אין מוצר יותר ישראלי מה"קוטג'".

שלום שמחון: הוא מספר אחת.

שלום שמחון: אני שמח על העובדה הזאת, אבל אני רוצה לומר משהו גם על העניין השני.

שלום שמחון: אני לא בטוח שכל דבר אפשר לעשות בחקיקה.

שלום שמחון: הזדמן לי להיות שר החקלאות בשנת 2001.

שלום שמחון: באותה תקופה היה חרם – חבר הכנסת אורלב, אני רוצה שתקשיב למה שאני אומר עכשיו – היה חרם על מוצרים ישראליים במדינות אירופה השונות.

שלום שמחון: ואני מצאתי את עצמי, חברת הכנסת זהבה, מכתת את רגלי בסופרים באירופה שהחרימו תוצרת ישראלית כחול-לבן.

שלום שמחון: זה היה ב-2001.

שלום שמחון: יש מחזוריות.

שלום שמחון: הכול חוזר פעם ב-.

שלום שמחון: שלא נטעה, רק הממשלות מתחלפות, וראשה היה ראש אחר.

שלום שמחון: למה אני אומר את מה שאני אומר?

שלום שמחון: חלק ממה שנדמה לנו שאנחנו עושים פה, מתוך כוונה לעשות טוב יותר – אנחנו מזיקים בסופו של דבר לעצמנו, כי את מה שאת אומרת אפשר לפתח גם למקומות אחרים.

שלום שמחון: אני חושב שבהזדמנות הזאת שאנחנו נמצאים כאן עכשיו, ביכולת שלנו להצדיע לתעשייה הישראלית – שנבנתה פה בהרבה מאוד עמל – לתעשייה הישראלית כחול-לבן, שאותה מייצרים אזרחי מדינת ישראל.

שלום שמחון: אזרחי מדינת ישראל הם אלו שעומדים מאחורי התעשייה, בין הטובות בעולם.

שלום שמחון: הציפייה שלי היתה שדווקא ביום החג הזה לא נעלה דברים שהם לא במכנה המשותף של כולנו.

שלום שמחון: אני באופן אישי לא יודע מה אנשי אמרו אתמול בוועדה בכנסת, אבל אני רוצה לומר לך באחריות רבה, שאני באופן אישי מתנגד להחרמת תוצרת שמיוצרת בשטחים.

שלום שמחון: אני חושב שאנחנו גורמים לעצמנו עוול גדול בטווחים הארוכים.

שלום שמחון: בסופו של דבר זה מחלחל למקומות שאף אחד מאתנו לא היה רוצה שנגיע אליהם, כי היכולת להבחין בין מיזם טכנולוגי שפותח באיזה בית בתל-אביב ויוצר אחר כך בשטחים או להיפך היא די קשה, בסופו של יום.

שלום שמחון: היכולת להבדיל בין אותו אדם שגר כרגע מעבר ל"קו הירוק" – ולא משנה כרגע הוויכוח אם הוא שם כי הוא בא לשם מתוך תחושת שליחות או כי מישהו שלח אותו לשם; לא משנה הוויכוח.

שלום שמחון: העובדה שהוא יוצא מדי בוקר לסייע לכלכלה של תל-אביב, פתח-תקווה או ראשון-לציון – היא לא מבדילה הרבה.

שלום שמחון: ההבדל הזה בסופו של דבר הוא לא דבר שאנחנו יכולים – אלא מה אנחנו עושים בעצם הימים האלה.

שלום שמחון: אנחנו מנסים להניע תהליכים שהמשמעות שלהם היא בסופו של דבר, היכולת לפגוע בתוצרת הישראלית כחול-לבן שמשווקת בארצות אירופה, וזה לא משנה אם זה מכונת ייצור, אם זה היי-טק או כל דבר אחר.

שלום שמחון: כי כשמגיעה עקרת הבית או כשמגיע כל צרכן אחר לאותו מקום שהוא רוצה לקנות את המוצר הישראלי, הסיכוי שלו להתעמק – אם מישהו לא מוביל אותו לשם – להתעמק במספר הקטלוגי, הוא מאוד מאוד נמוך.

שלום שמחון: אני חושב שהדברים בסופו של דבר צריכים להיעשות בשיקול דעת, מה עוד שהבנתי בשבועות האחרונים שנוצר קונסנזוס בתוך מדינת ישראל על גושי ההתיישבות.

שלום שמחון: לצערי ולשמחתי, זה לא משנה את העובדה שהתעשייה מעבר ל"קו הירוק" אינה מפותחת דיה.

שלום שמחון: ואם בסופו של יום יוחלט שגושי ההתיישבות הם חלק ממדינת ישראל, נצטרך ממילא להשקיע יותר בקיומה של תעשייה שתפרנס את תושביה, את אלו שחיים במה שנקרא היום מעבר ל"קו הירוק".

שלום שמחון: אני לא חושב שזה נכון להבין שאם בשבוע החולף החממה הטכנולוגית באריאל הוכתרה כחממה הטכנולוגית המובילה במדינת ישראל, וממנה יוצאות הטכנולוגיות הכי מתקדמות של מדינת ישראל בשנים האחרונות – זה נכון שבדיוק מאותן סיבות שאת מדברת עליהן כרגע, זו טכנולוגיה שעברה להיות מיוצרת ביבנה – ואני לא רוצה להזכיר את השמות כדי לא לייצר פה משהו שהוא אחר.

שלום שמחון: אני חושב שאנחנו שוגים בעניין הזה, גם אם את מייצגת רעיונות שהם צודקים מבחינת חלק לא קטן של האוכלוסייה במדינת ישראל, ואני לא רוצה להגדיר אותה.

שלום שמחון: אני חושב שהיתה לנו הזדמנות היום לחוג את חגה של התעשייה הישראלית, שבאמת נחשבת מהמובילות בעולם, שעוברת מעת לעת משברים לא פשוטים.

שלום שמחון: בסופו של דבר היכולת שלה לייצר כוח תחרות יהיה נעוץ בשאלה אם נצליח לייצא את החלק שהוא מעבר לצריכה המקומית לחוץ-לארץ.

שלום שמחון: כי בסופו של יום, השאלה המרכזית היא האם תעשיין במדינת ישראל ירצה להרחיב פס ייצור כאן כדי להוביל אותו לייצא לחוץ-לארץ, או שהוא יעדיף, את אותו פס ייצור לעשות בלונדון או בכל מקום אחר.

שלום שמחון: אני לא הייתי רוצה שתעשייה מצליחה במקומות האלה – והיא לא רק במקומות האלה – תמצא את דרכה החוצה, כשהמועסקים הישראלים אזרחי מדינת ישראל ימצאו את עצמם במקום אחר.

שלום שמחון: אחרי שהתייחסתי לדבר הזה באריכות – ואני מקווה שלא ממש שברתי את הקונסנזוס במדינת ישראל בנושא הזה – אני רוצה לחזור ולומר מה עשה משרד התמ"ת בתחומים המדוברים של כחול-לבן.

שלום שמחון: יצאנו בקמפיין בכל אמצעי התקשורת להסברת חשיבות הנושא.

שלום שמחון: אנחנו משתפים פעולה עם כל הגופים המעוניינים לקדם את הנושא.

שלום שמחון: קיים שיתוף פעולה מלא, לאורך כל הדרך, עם התאחדות התעשיינים ועם ההסתדרות, שראשיה נמצאים כאן.

שלום שמחון: בנוסף, אנחנו משתפים פעולה עם גופים פרטיים וציבוריים, עיתונים, ארגונים מקצועיים, עיריות, רשתות שיווק, תערוכות, ירידים ועוד.

שלום שמחון: יום כחול-לבן הנערך היום בכנסת הוא דוגמה מצוינת לשיתוף פעולה כזה.

שלום שמחון: אנחנו פועלים לתיקון תקנות חובת המכרזים במטרה להעדיף תוצרת הארץ, בשיתוף עם משרד האוצר והתאחדות התעשיינים.

שלום שמחון: הקמנו אתר כחול-לבן במסגרת אתר האינטרנט של המשרד.

שלום שמחון: האתר כולל את כל המידע הקשור לכחול-לבן, פינה לילדים ונוער, פורומים, צ'טים ועוד.

שלום שמחון: מנהל האתר יוזם שיתופי פעולה עם רשתות חברתיות ועם אתרי מכירות.

שלום שמחון: יזמנו והפצנו את התו "מיוצר בישראל", שמסייע לצרכנים לזהות מהו מוצר ישראלי.

שלום שמחון: אתה יודע, שרגא, היתה לי הזדמנות – אם תרשה לי לעשות משהו שאסור לעשות – לארח בחדרי את יושב-ראש ההסתדרות, והראיתי לו את אותה כרזה שדיברתי עליה, שההסתדרות הפיצה כאחת מני רבות, לצרוך מוצר ישראלי כחול-לבן.

שלום שמחון: היה כתוב שם למטה: תו ישראלי.

שלום שמחון: זאת אומרת, הקדימו אותנו עשרות שנים קודם בהסתדרות הכללית, שראתה בדבר הזה דבר חשוב כבר אז.

שלום שמחון: בשיתוף התאחדות התעשיינים, קבלת התו פתוחה לכל יצרן.

שלום שמחון: אנו ממנפים את הנושא באתר ממשל זמין ובכל אתרי משרדי הממשלה, ומטפלים בפניות הציבור בכל הקשור לפרויקט.

שלום שמחון: גולת הכותרת של פעילותנו היא הפעלת תוכנית ללימוד הנושא בבתי-הספר, יחד עם עמותת "ידע".

שלום שמחון: במסגרת התוכנית מתקיימות השנה פעילויות המקיפות כ-120,000 תלמידים בבתי-ספר יסודיים, חטיבות ביניים ותיכון.

שלום שמחון: בשנה הבאה אנחנו מתכוונים להגיע ליותר מ-200,000 תלמידים.

שלום שמחון: זאת פעולה שנעשית עם עמותת "ידע" של התאחדות התעשיינים ובשיתוף פעולה מלא עם ההתאחדות.

שלום שמחון: הכוונה שלנו היא להנחיל לדור העתיד את החשיבות ואת הגאווה בקניית תוצרת הארץ, מתוך תקווה שכאשר דור זה יגדל, לא נקבל עוד תלונות על אפליית תוצרת הארץ, ומתוך תקווה להשפיע על ההורים באמצעות הילדים.

שלום שמחון: ביום חגיגי זה אני קורא לכל חברי הכנסת ולכל הנוכחים להירתם, יחד עם משרד התמ"ת, למאמץ לקדם את הנושא.

שלום שמחון: יש לנו תעשייה מפוארת, מתקדמת, שאינה נופלת באיכותה ובמחיריה מכל מתחרה ברחבי העולם.

שלום שמחון: גם בעצם הימים האלה, כאשר אנחנו עושים את הוויכוח האמיתי באמת כתוצאה ממהלך צרכני רחב ומאוד משמעותי, נכון ובונה, שעוסק במוצרי החלב למיניהם, אנחנו תמיד צריכים לזכור שאנחנו צריכים לעשות אותו ברגישות נכונה ומתאימה, כי זאת התוצרת שלנו, זה כחול-לבן.

שלום שמחון: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר המסחר והתעסוקה.

שלום שמחון: מה אתה רוצה שאציע?

שלום שמחון: ועדה, מליאה?

מגלי והבה: נקבל מה שתציע, אבל נשאל את חברי הכנסת.

מגלי והבה: אני מבקש להזמין את השר בנימין בן-אליעזר.

מגלי והבה: אומנם אומרים השר לשעבר – בשבילי היית שר ותישאר שר.

מגלי והבה: אנחנו רוצים לשמוע ואנחנו יודעים על פועלך ארוך השנים למען התעשייה ולמען כל אלה שקשורים אליה.

מגלי והבה: בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר המסחר, התעשייה והתעסוקה שלום שמחון, יושב-ראש השדולה נחמן שי, שעושה עבודה נפלאה – לא מהיום – לקחת את הנושא והרמת אותו, ואני רוצה לברך אותך.

בנימין בן-אליעזר: שרגא ברוש, שיושב שם למעלה.

בנימין בן-אליעזר: אני יודע שבדמו הדבר ואני יודע כמה הוא השקיע ומשקיע בנושא הזה, כמה לילות וכמה ימים עשה על מנת לשכנע את חברי הממשלה שיסורו מהחלטות היסוד שלהם לחסוך פה עוד גרוש ועוד גרוש ולהביא אותם לכך שירכשו תוצרת כחול-לבן.

בנימין בן-אליעזר: באותה הזדמנות אני רוצה גם לברך את כל הנציגות המכובדת של משרד המסחר והתעשייה על העבודה הנפלאה ועל מסירות הנפש שמשקיעים בנושא הזה.

בנימין בן-אליעזר: חברי חברי הכנסת, תעשיינים ועובדים יקרים, אני כמובן שמח מאוד לקחת חלק ביום כחול-לבן בכנסת, שמקדם מטרה חשובה מאין כמותה, בעיקר בימים אלו – עידוד התוצרת והתעשייה הישראלית.

בנימין בן-אליעזר: כאשר כיהנתי בתפקיד שר התעשייה, המסחר והתעסוקה שמתי דגש רב בנושא עידוד רכישת כחול-לבן.

בנימין בן-אליעזר: כניסתי לתפקיד, להזכיר נשכחות, היתה בתחילת 2009, בתקופה שבה המשבר הכלכלי והפיננסי היה בשיאו, וכבר אז הצבתי לעצמי ולהנהלת המשרד מטרה אחת: הגדלת התעסוקה והקטנת האבטלה.

בנימין בן-אליעזר: לשם כך הקמנו את מטה כחול-לבן במשרד התמ"ת, שכל תפקידו קידום תוצרת כחול-לבן תוך יוזמה ארוכה ומגוונת של תוכניות, הכוללות הן יוזמות חדשות והן שדרוג של תוכניות קיימות.

בנימין בן-אליעזר: חלק מרכזי במתווה הפעילות הינו עידוד רכישות מתוצרת הארץ, כחול-לבן, שמטרתו להעלות את המודעות לחשיבות שבהעדפת מוצרים מתוצרת מקומית, תוך פנייה הן לצרכנים, על מנת שיבחרו מוצרי כחול-לבן, והן לתעשיינים במיתוג התוצר המקומי.

בנימין בן-אליעזר: בין הפעילות והפעילויות שקידמנו – השקת קמפיינים בכל אמצעי התקשורת, כפי שהשר שמחון ציין, טיפול בתלונות יצרנים על אפליה במכרזים, עידוד פעילות חינוך בבתי-ספר, שממנה נהנים בכל שנה עשרות אלפי תלמידים.

בנימין בן-אליעזר: אני חש גאווה וסיפוק רב כאשר אני רואה את ההמשכיות וקידום הפרויקטים הללו במרץ על-ידי שר התמ"ת הנוכחי שלום שמחון.

בנימין בן-אליעזר: בנוסף, במטרה לרתום לנושא את משרדי הממשלה ולהעביר מסר לציבור הרחב, יזמתי בזמנו החלטת ממשלה, שהתקבלה באוגוסט 2009, ואשר קובעת כי קידום התעשייה המקומית וצמצום האבטלה הם אתגר לאומי, אשר ימומש בין השאר באמצעות עידוד העדפת רכישות מתוצרת הארץ.

בנימין בן-אליעזר: אני זוכר בזמנו, בשנת 2001, כאשר כיהנתי כשר הביטחון, בא אלי עמוס ירון, אז מנכ"ל המשרד, והציג בעיה מעניינת.

בנימין בן-אליעזר: אמר: תשמע, אנחנו חייבים ללכת ולסגור את מפעל הדגמ"ח, את בגדי הצבא, במצפה-רמון.

בנימין בן-אליעזר: שאלתי אותו מדוע צריך לעשות את הדבר הזה, והוא הסביר לי שאפשר לרכוש בדיוק את אותם בגדים, באותו טיב, אבל בשליש מחיר.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי לו: אנחנו נמשיך לשלם פי-שלושה אבל נרכוש את הביגוד המקומי, כדי להבטיח שהמשפחות האלו, שחיות במצפה-רמון, ימשיכו לחיות.

בנימין בן-אליעזר: אני אומר את זה לפרוטוקול כדי לסבר את האוזן שבעצם, כשרוצים, ולא מדובר כרגע בתקופה שהמבצע הזה התחיל, אבל כאשר שרים רוצים ללכת ולקיים משהו, יוכלו כן לעשות את הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: אני משוכנע שבידי הממשלה מרחב תמרון גדול מאוד.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לציין בחום את השותפים המרכזיים לפרויקטים האלה: התאחדות התעשיינים, כפי שאמרתי, ההסתדרות החדשה – על התמיכה הרבה, היוזמה, הסיוע בקידום הפרויקטים החשובים האלה.

בנימין בן-אליעזר: רבותי, הבחירה בכחול-לבן אינה רק סמל או ביטוי לגאווה לאומית, אלא היא מגלמת בתוכה גם ממד מעשי ותרומה ממשית למשק הישראלי.

בנימין בן-אליעזר: על-פי מחקרים שנעשו, כל תוספת של מיליארד שקל בקניית תוצרת ישראלית מוסיפה מעל ל-2,500 מקומות עבודה למשק הישראלי.

בנימין בן-אליעזר: בנוסף, הקפדה על קניית מוצרים ושירותים מקומיים תורמת לגאווה הלאומית ומגבירה את ההזדהות עם התעשייה והשירותים המקומיים.

בנימין בן-אליעזר: אני מאמין אמונה שלמה בתעשייה הישראלית.

בנימין בן-אליעזר: אני מאמין כי לאיכות ולחדשנות הישראלית אין תחליף.

בנימין בן-אליעזר: הבחירה בכחול-לבן לא מיועדת רק לשם הושטת יד לתעשייה ולפריפריה הישראלית, או הינה מעשה ציוני גרידא, זוהי למעשה הצבעת אמון באיכות המוצרים המצוינים המיוצרים במדינת ישראל, בחדשנות, ביתרונות שיש לתעשייה המקומית להציע.

בנימין בן-אליעזר: בכל רחבי העולם, מכובדי, משבחים ללא סוף את ההון האנושי בישראל ואת איכות וטיב התעשייה הישראלית, שנחשבת כמובילה ואף חלוצה בתחומים רבים ומגוונים.

בנימין בן-אליעזר: חשוב כי גם אנחנו פה, בישראל, נדע להעריך את מה שיש לנו בבית, לחוש גאווה ולרכוש כחול-לבן.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה מכאן ללחוץ את ידי שר המסחר והתעשייה ולעודד אותו להמשיך בתנופה רבה מאוד.

בנימין בן-אליעזר: אני יודע שלא כל מה שהוא רוצה הוא יכול להשיג, אבל לפי מיטב הערכתי, זה נושא שעליו כדאי להילחם, לנהל מלחמה גם בתוך הממשלה עצמה, כי עדיין מרחב התמרון הוא גדול.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך, אדוני.

מגלי והבה: תודה לשר בנימין בן-אליעזר.

מגלי והבה: חברי חברי הכנסת, כיוון שאנחנו רושמים את ההודעה של שר המסחר והתעסוקה, חבר הכנסת שלום שמחון, ואנחנו מסתפקים בדברים שלך לפרוטוקול, לפנים משורת הדין אני אתן מהצד לחברת הכנסת זוארץ דקה, שתוכל להביע עמדה אחרת, אבל את ההודעה של השר רשמנו לפנינו.

אורית זוארץ: נוספת, לא אחרת.

אורית זוארץ: כבוד היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, כבוד השר, כבוד השר פואד, השר לשעבר – תישאר תמיד שר בשבילי; ברכות ליוזם יום הכחול-לבן, חבר הכנסת נחמן שי.

אורית זוארץ: תעשיינים, נשיא התאחדות התעשיינים שרגא ברוש, אתם פניה של הציונות בעידן הגלובלי, למרות הקשיים.

אורית זוארץ: פיתוחים ישראליים ותוצרת ישראלית חובקת עולם.

אורית זוארץ: אנחנו בוחרים לחיות במדינת ישראל, לגדל כאן את ילדינו, לעבוד, לייצר, לקנות כחול-לבן, אבל ביום הזה אנחנו חייבים לזכור שכחול-לבן הם לא רק מוצרים.

אורית זוארץ: מדובר בבני-אדם, תעשיינים, יזמים, עובדים.

אורית זוארץ: ביום הזה אנחנו צריכים לתת מקום גם להון האנושי, לגלות אחריות חברתית לקבוצות ולמגזרים בחברה הישראלית, בעולם התעסוקה בפרט: נשים, עולים, אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, מיעוטים, ובקיץ – גם בני-נוער.

אורית זוארץ: לך, שרגא, אני חייבת לומר, אתה שותף אמיתי בדרך – לחזק אתכם גם בהמשך.

אורית זוארץ: באחריות המדינה לתת מענה גם לאותן אוכלוסיות ולא לגלגל את האחריות רק על התעשיינים.

אורית זוארץ: לסיום דברי, כחול-לבן וירוק: פיתוח תעשייה ותעסוקה תוך שמירה והגנה על הסביבה.

אורית זוארץ: תודה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת זוארץ.

מגלי והבה: חברי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים עם שעת שאילתות, או שאלות, יותר נכון, לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מגלי והבה: אני מזמין אותך לבמה.

מגלי והבה: עד שיגיע ויתפוס את מקומו, הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון מס' 8), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נאזם בדר: החלטת ועדת האתיקה בעניין קובלנות של חברי הכנסת דני דנון וזבולון אורלב נגד חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נאזם בדר: תודה.

מגלי והבה: תודה לסגן המזכיר.

מגלי והבה: חברי חברי הכנסת, שעת השאלות לשר.

מגלי והבה: לפי הרשימה, שאני מניח שמופיעה לפניכם, אני אקריא את רשימת חברי הכנסת השואלים, ואתם מכירים את הנוהל, שכל חבר כנסת שואל, השר משיב, וכך אנחנו מתקדמים.

מגלי והבה: הראשון – חבר הכנסת אברהים צרצור.

מגלי והבה: אחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין, חבר הכנסת חמד עמאר, אם יהיה כאן, חבר הכנסת סעיד נפאע, חבר הכנסת יוחנן פלסנר, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חברת הכנסת זהבה גלאון, חבר הכנסת מסעוד גנאים, חבר הכנסת אורי מקלב, חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחרונה – עוד הפעם, חברת הכנסת אורית זוארץ.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני חבר הכנסת אברהים צרצור.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חלק לא מבוטל מהיישובים הערביים סובלים ממחסור בולט באזורי תעשייה ומסחר, ויש צורך, נחוץ לטפל בצורך זה כדי לעודד תעסוקה ומסחר.

אברהים צרצור: ברצוני לשאול: 1.

אברהים צרצור: מה משרד התמ"ת מתכוון לעשות בנדון?

אברהים צרצור: 2.

אברהים צרצור: מהו התקציב שהוקצה למגזר הערבי בשנים 2011–2012?

אברהים צרצור: 3.

אברהים צרצור: מהם הפרויקטים שהמשרד ביצע בסקטור הערבי בשנת 2010 ומהן התוכניות העתידיות בתחום זה לשנת 2011?

אברהים צרצור: 4.

אברהים צרצור: מהו מספר העובדים הערבים במשרד המרכזי ובסניפיו השונים בארץ?

אברהים צרצור: 5.

אברהים צרצור: מה המשרד מתכוון לעשות כדי לעודד חברות גדולות להשקיע באזור התעשייה "לב הארץ" שבתחום העיר כפר-קאסם?

אברהים צרצור: תודה.

מגלי והבה: בבקשה.

שלום שמחון: תודה לחבר הכנסת אברהים צרצור.

שלום שמחון: משרד התמ"ת ומינהל אזורי פיתוח מודעים לבעיה האקוטית הקיימת במגזר הערבי, למחסור באזורי תעשייה ומסחר ביישובים.

שלום שמחון: המשרד פועל לשינוי המצב הקיים, ביחד עם משרד ראש הממשלה, בהחלטות ממשלה ייחודיות לפיתוח במגזר המיעוטים; לדוגמה, החלטה 1539 לפיתוח 12 רשויות מקומיות במגזר בעלות של יותר מ-60 מיליון שקל חדש, ודוגמה נוספת, החלטת ממשלה 2861 לפיתוח אזורי תעשייה במגזר הדרוזי והצ'רקסי בעלות של 42 מיליון שקלים.

שלום שמחון: אני רוצה לציין כי במגזר המיעוטים קיימת בעיה אובייקטיבית של אזורי תעשייה הממוקמים על קרקעות פרטיות.

שלום שמחון: סוגיה זו לא מאפשרת למשרד לסייע בפיתוח אזורים אלו.

שלום שמחון: עם זאת, בשיתוף פעולה עם משרד ראש הממשלה יתבצע פיתוח של אזורי תעשייה מסוג זה בעלות של 20 מיליון שקל בשנה.

שלום שמחון: עוד אוסיף כי אופי הקריטריונים לסבסוד הפיתוח באזורי התעשייה בכלל הארץ מעניק ניקוד גבוה יותר לאזורי התעשייה אשר נמצאים ביישובי המיעוטים, כך שהסבסוד שלהם גבוה יותר מאשר באזורי תעשייה במגזר היהודי.

שלום שמחון: הדבר האחרון, אני מוסיף כאן מעצמי: במסגרת אזורי התעשייה המרחביים המתוכננים אני הכרזתי לפני שלושה חודשים על אזור התעשייה בשפרעם כאזור תעשייה מרחבי, והעדפתי אותו על פני אזור במגזר היהודי.

שלום שמחון: אני מקווה מאוד שאנחנו נעביר את זה כהחלטת ממשלה בשבועות הקרובים.

שלום שמחון: אני לא יכול להגדיר תקציב צבוע למגזר הערבי, אני מתייחס פה כרגע לתמ"ת, ולכן האמירה היא שמגזרי המיעוטים הם מגזר בעדיפות עליונה של משרד התמ"ת, לצד חרדים ואנשים עם מוגבלויות.

שלום שמחון: ולכן, בכל מסלולי הסיוע של המשרד, מגזר המיעוטים זה אוכלוסייה מתועדפת, ואפשר להבין מכך שנפח התקציב גדול יותר ממה שמושקע, עד כמה שאני יודע, גם על-ידי משרדים אחרים במגזר המיעוטים, וזה מעבר להחלטות הממשלה שכבר הזכרתי, שהן מוגדרות גם בסכומים.

שלום שמחון: תשובה לשאלה 3 – מגזר המיעוטים הינו מגזר בעדיפות עליונה של משרד התמ"ת.

שלום שמחון: מתוקף כך, בכל מסלולי הסיוע וכלי הסיוע של המשרד אוכלוסייה זאת הינה אוכלוסייה מתועדפת, ופרט לכך, משאבים רבים מופנים להעלאת שיעור התעסוקה של אוכלוסייה זו בכלים ייעודיים.

שלום שמחון: אני אפרט קצת מהתוכניות, אם תרשה לי, רק בכותרות: אחד זה הכשרות מקצועיות במקצועות שונים, נדרשים במשק, למגזר הערבי.

שלום שמחון: מתחילת השנה 28% מכלל המשתתפים בקורסי הכשרה מקצועית הם נשים ערביות, ו-27% מכלל הלומדים במה"ט במקצועות הנדסאים הם נשים ערביות – יותר מ-150 סטודנטים בשנה בתוכניות השונות.

שלום שמחון: מעונות-יום – שינינו את הקריטריונים לבינוי של מעונות-יום באופן שייתנו עדיפות ליישובים הנמצאים באשכולות סוציו-אקונומיים נמוכים, יישובים שבהם יש אבטלה גבוהה – כדי לעודד יציאת אמהות לשוק העבודה – יישובים שבהם יש הרבה ילדים ללא מסגרות.

שלום שמחון: קריטריונים אלה נותנים תעדוף ברור למגזר הערבי.

שלום שמחון: כיום במעונות-יום שוהים 70,420 ילדים, מתוכם במגזר הערבי כ-2,079 ילדים.

שלום שמחון: במשפחתונים שוהים 10,711 ילדים, מתוכם במגזר הערבי שוהים 2,775 ילדים.

שלום שמחון: וזה ברור לך, אדוני חבר הכנסת צרצור, שככל שיצאו יותר נשים לעבודה, המספרים האלה רק ילכו ויגדלו, ואנחנו עושים מאמץ גדול לכיוון הזה.

שלום שמחון: יש לנו פרויקט מיוחד לנשים בדואיות בדרום, שבו מתקיימים משפחתונים, חצי יום, לאמהות שאינן עובדות אלא עוברות הכשרה במסגרת פרויקט "אג'יק".

שלום שמחון: יש כיום במערכת כ-22 מסגרות עם למעלה מ-300 ילדים בפרויקט מיוחד זה.

שלום שמחון: כמובן, אנחנו מדברים גם על מסלול תעסוקה – סבסוד שכר לעובדים מהמגזר הערבי.

שלום שמחון: עסק שיעסיק עובד ממגזר זה יקבל מהמשרד סבסוד בשכר העובד בממוצע של יותר מ-25% מעלות השכר לעובד במשך 30 חודשים, סבסוד שיכול להגיע עד ל-40% מעלות השכר לאותו עובד.

שלום שמחון: במקצה הקודם של המסלול הזה, שנערך בסוף השנה שעברה, הנתונים שהתקבלו הם תוספת של 831 מועסקים מהמגזר הערבי ב-38 מפעלים וחברות, בתקציב של 40 מיליון שקל חדש, ובנוסף לכך מסלולי תעסוקה ייחודיים לעובדים בהיי-טק – מסלול מיוחד שעתיד לצאת במהלך החודש הבא, סבסוד שכר סטודנטים מתמחים ממגזר המיעוטים בתעשיות ההיי-טק.

שלום שמחון: בנצרת קיימת, כידוע לך, חממה טכנולוגית למגזר הערבי.

שלום שמחון: תוכנית החממות מפתחת יזמות טכנולוגית.

שלום שמחון: התוכנית ייחודית מהבחינה שהיזמים מקבלים את כל מה שהם צריכים, כולל מקום, מימון, כל העזרה הנדרשת והדרכה.

שלום שמחון: בשנת 2010 אושרו ארבע תוכניות בהיקף של 8.7 מיליון שקל ו-6.9 מיליון שקל, מענקי מדינה.

שלום שמחון: במסגרת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים אנחנו נותנים דגש מיוחד לעידוד יזמות בקרב המגזר הערבי, ובכלל זה תוכנית ייעוץ וליווי של תוכניות חדשות, שנבנית בימים אלה בעקבות ועדה שבחנה, בהמלצת השר, כלים לעידוד היזמות בקרב נשים ערביות באמצעות הכשרות ייחודיות, מתן אפשרויות מימון, ליווי והעצמה אישית, בתקציב של כ-20 מיליון שקל.

שלום שמחון: בנוסף, הסוכנות מפעילה ארבעה מ"טים, מרכזי טיפוח ויזמות ייעודיים, למגזר הערבי – בנצרת, בירכא, במשולש וברהט.

שלום שמחון: בשנת 2010 הגיעו למרכזי טיפוח ויזמות יותר מ-900 פונים, לשמחתי רובם נשים.

שלום שמחון: אזורי תעשייה, הקמת אזורי תעשייה רהט, להבים, בני-שמעון – שהוא אזור תעשייה משותף.

שלום שמחון: יש הכשרה של אזור התעשייה הזה, וכבר אמרתי לך קודם לגבי הנושא של אזור התעשייה המתוכנן בשפרעם.

שלום שמחון: אזור התעשייה באום-אל-פחם, אזור התעשייה בפקיעין – בכסרא-סמיע, ומתן מענק להקמת משחטה ביישוב שגב-שלום בנגב – שזה יצירת, לא 500 מקומות עבודה כפי שתכננו, עובדים שם היום 800 עובדים, במשחטה הזאת, הרבה יותר מהמתוכנן, כולל קורסים להכשרה מקצועית ומענקים.

שלום שמחון: בהחלט יש שם אחת המשחטות הכי מתקדמות במזרח התיכון.

שלום שמחון: הקמת מרכזי תעסוקה למגזר הבדואי בנגב – אני הנחיתי לפעול בשנה הזו לפתיחת לשכות תעסוקה נוספות של שירות התעסוקה במגזר הערבי.

שלום שמחון: לאחרונה פתחנו בשפרעם לשכת תעסוקה חדשה, ואנחנו נמשיך בתהליך הזה ונעשה את מה שניתן.

שלום שמחון: כמובן, החלטת הממשלה שהתקבלה בשנת 2010 לטיפול מערכתי במגזר הערבי, סך התקציב שלה הוא 780 מיליון שקל.

שלום שמחון: מתוך זה תקציב התמ"ת הוא כ-200 מיליון שקל מאותה החלטת ממשלה לטיפול באזורי תעשייה, הקמת מרכזי תעסוקה, הכשרה מקצועית, יזמות עסקית ועוד.

שלום שמחון: הנושא הרביעי שהתייחסת אליו בשאלות שלך, למקרה שמישהו ממאזינינו או צופינו בבית שכח, הוא מספר העובדים במשרד התמ"ת.

שלום שמחון: במשרד התמ"ת ובשלוחותיו עובדים 126 עובדים, מתוכם 64 עובדים במשרד הראשי, 18 מתוכם נשים.

שלום שמחון: מספר הגברים הוא 46.

שלום שמחון: בתפקידים בכירים מועסקים שלושה עובדים, והתחומים העיקריים שבהם מועסקים במשרד הם מפקחים במינהל האכיפה וההסדרה, הוראה ופיקוח על העבודה.

שלום שמחון: ביחידות הסמך של המשרד, כמו שאמרתי, עובדים 62 נוספים: במכון התקנים עובדים 14, בשירות התעסוקה 46, במכון הישראלי לייצוא עובד אחד ובמועצה לצרכנות עוד אחד.

שלום שמחון: בסך הכול, מדובר ביחידות הסמך ב-50 גברים ו-12 נשים.

שלום שמחון: אני מיניתי עובד מיוחד במשרד התמ"ת לפני כשבוע, שיעסוק באופן ממוקד בקליטת עובדים ממגזרי המיעוטים השונים אל תוך משרד התמ"ת.

שלום שמחון: זאת ההתמחות שלו, ואנחנו עושים את זה באופן מיוחד מתוך כוונה לתת דגש גם בתוך המשרד לכך שיש לנו עניין לקלוט בני מיעוטים ולעמוד ביעדים של החלטת הממשלה, אם כי לפי המספר שאמרתי פה אנחנו באמת צועדים ומתקרבים.

שלום שמחון: השאלה האחרונה שלך היתה מה אנחנו מתכוונים לעשות כדי לעודד חברות גדולות להשקיע באזור התעשייה "לב הארץ", ששייך לכפר-קאסם.

שלום שמחון: אזור התעשייה "לב הארץ" נהנה מיתרונות רבים בשל מיקומו המרכזי, סמיכות לכבישים 5 ו-6, ומהווה מוקד משיכה למפעלים באזור.

שלום שמחון: בנוסף לכך, אנחנו נסייע במענקים במסגרת מרכז ההשקעות, אם העיר תמצא מפעל משמעותי, וכמובן בסבסוד שכר עובדים במגזר המיעוטים, כפי שאמרתי.

שלום שמחון: אני מעריך שיש לך פרוטקציה במשרד התמ"ת, כי הכינו לי הרבה מאוד חומר עבורך.

שלום שמחון: מחר אני הולך לבדוק מי עושה לך את הפרוטקציה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת אברהים צרצור.

אברהים צרצור: יש כל כך הרבה שואלים, אני אסתפק בתשובת השר.

אברהים צרצור: תודה.

מגלי והבה: אוקיי, אני מאוד מודה לך.

מגלי והבה: אנחנו אם כך ממשיכים.

מגלי והבה: אני מניח שיהיו עוד חברי כנסת שישאלו על אותם נושאים, אז השר ירחיב על מה שעוד לא קיבלנו תשובות.

מגלי והבה: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מגלי והבה: אפשר לתת מיקרופון?

מרינה סולודקין: כבוד השר, בשנים האחרונות התקבלו בלשכתי תלונות רבות ממפעילי עגורנים על תנאי ההעסקה והבטיחות, ואני רוצה לומר לך שבנושא זה – תנאי תעסוקה ובטיחות – הייתי ב-2009 אצל השר בנימין בן-אליעזר המכובד, וסיפרתי שאין הפסקות שירותים, קשה עם הפסקות אוכל, אין מזגנים.

מרינה סולודקין: היתה פגישה, והשר הבטיח לי שיהיו תקנות בנושא עבודה של מפעילי עגורנים וגם של העגורנים עצמם.

מרינה סולודקין: אבל אני צריכה לומר שאחרי שאמרו לי שיהיו תקנות, אני מקבלת עוד ועוד תלונות של אנשים, והיו אסונות.

מרינה סולודקין: ב-2010 היתה קריסת עגורן בהוד-השרון, ולפני חודשיים, אחרי קריסת הרצפה בעגורן אחד, נפל בן-אדם אל מותו.

מרינה סולודקין: אז אני רוצה להבין מה קורה בתחום הזה.

מגלי והבה: חברת הכנסת סולודקין, בשאלות הכתובות את צריכה – – –

מרינה סולודקין: זה אותן השאלות, אני לא רציתי לקרוא הרבה.

מגלי והבה: אני יודע, בסדר, אבל השר בדרך כלל הרי עוסק בהרבה נושאים, ואז מכינים לו את התשובות בהתאם לשאלות.

שלום שמחון: בסדר גמור.

מגלי והבה: אבל לא נורא, אני מניח.

מגלי והבה: תחזרי על תוכן הדברים.

שלום שמחון: לא, לא, אני הבנתי את תוכן הדברים.

מגלי והבה: הבנת, בסדר.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

שלום שמחון: חברת הכנסת מרינה סולודקין, שאלת: בשנים האחרונות התקבלו בלשכתי תלונות רבות ממפעילי עגורנים על תנאי ההעסקה והבטיחות.

שלום שמחון: לישראל מיובאים עגורנים שבחוץ-לארץ כבר הפסיקו להשתמש בהם, עקב בלאי וסיום תקופת השימוש המוגדר.

שלום שמחון: שעות עבודה רבות – עד 17 שעות ביום – אין הפסקות לשירותים והפסקות אוכל, חוסר במזגנים.

שלום שמחון: בתשובה על פנייתי משנת 2009 אל מנכ"ל המשרד, מר גבי מימון, וכתוצאה מפגישה עם שר התמ"ת דאז, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, הובטח שהמשרד יכניס שינויים בתקנות לעגורנים – צמצום גיל העגורנים וכן הלאה.

שלום שמחון: 1.

שלום שמחון: יחידת הפיקוח על העבודה היא היחידה הממונה במשרדי על נושאים אלו של בטיחות בעבודה, לרבות הסדרת ייבוא, רישום, תקינה, שימוש ותחזוקה בכלי עבודה כבדים, כגון עגורני צריח.

שלום שמחון: בעקבות פניותייך, עוד לקודמי בתפקיד, חלו שינויים בתקנות הייבוא, הכוללים תנאים מחמירים של אישור ייבוא חלקי עגורנים העונים על דרישות התקנות והתקן הישראלי לעגורני צריח, מתוך מטרה להבטיח כי לא יוקם עגורן צריח הבנוי מחלקי עגורנים שיובאו באופן לא מוסדר.

שלום שמחון: במדינת ישראל מיובאים כיום עגורנים בהתאם לנוהל רישום דגם וייבוא עגורני צריח.

שלום שמחון: בהתאם לנוהל זה, שנכנס לתוקפו לפני כשנתיים, על העגורנים המיובאים להיות מדגם רשום, ובנויים בהתאם לתקני עגורני צריח הנהוגים באירופה.

שלום שמחון: בנוהל נקבע גם גיל מקסימלי לעגורנים משומשים – עשר שנים, אשר שונה מ-12 שנה בעבר.

שלום שמחון: כמו כן עובר כל עגורן צריח בדיקות מקיפות שמטרתן לקבוע כי הוא במצב בטיחותי הולם.

שלום שמחון: התקינה בישראל הינה על-פי התקן האירופי לעגורני צריח, שהוא תקן חדש הקובע דרישות בטיחות רבות, וכן דרישות הבאות להקל על מפעיל העגורן.

שלום שמחון: כל העגורנים המיובאים שיוצרו החל ממרס 2010 חייבים להיות בנויים על-פי תקן זה, לרבות דרישה של התקנת מזגן בתא העגורנאי.

שלום שמחון: לשאלה השנייה: כפי שציינתי, שינויים רבים בוצעו בתחום על-פי כלל השוואת הדרישות בארץ לדרישות האיגוד האירופי, וקביעת דרישות בטיחות עדכניות שהן מחמירות מן הדרישות שהיו קיימות בארץ בשנים האחרונות.

שלום שמחון: שינויים נוספים ייכנסו לפעולה במהלך השנה הקרובה.

שלום שמחון: לשאלה השלישית: באילו צעדים נוספים המשרד – אני מזכיר, כמו בשאלה הראשונה, שפתחתי בשאלה שלך: נושאים נוספים בתכנון המשרד לבצע על מנת לשפר את תנאי הבטיחות בעבודה של מפעילי העגורנים, כגון דרישות הכשרה והסמכה ממתקיני עגורני צריח וממי שמחזיקים עגורנים אלו, דרישות לגבי אופן הפעלת העגורנים ובדיקות שוטפות שלהם.

שלום שמחון: זאת, על מנת להימנע מהישנות המקרים הבטיחותיים, כפי שהתרחש בחודש פברואר בשנה שעברה.

שלום שמחון: ואחרון חביב, אני בעצמי ביקרתי אתמול באחד האתרים שבהם מפעילים עגורנים, גם כדי לראות מקרוב, יחד עם ראש היחידה לבטיחות בעבודה, שאכן השינויים מוטמעים, קורים ונשמרים על-ידי החברות השונות שמפעילות את העגורנים.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחברת הכנסת סולודקין.

מרינה סולודקין: אדוני השר, אני מאוד מודה על התשובה שלך, אבל המצב בשטח בכל הארץ הוא מצב לא טוב.

מרינה סולודקין: אני, כמו שאני אומרת לך, כל שבוע מקבלת תלונות ממפעילי עגורנים, ובתלונות האלה אנשים מזהירים שיהיו קריסות ונפילות, וחס וחלילה עגורן יכול ליפול גם על בית-ספר, גם על גן-ילדים, גם על קבוצת אנשים, וזה היה.

מרינה סולודקין: ומה שאני אומרת – אני הייתי ב-2009 במשרד ודיברתי עם השר, אבל היו נפילות ב-2010 וב-2011.

שלום שמחון: חברת הכנסת מרינה, תודה לך.

שלום שמחון: אני חושב שאני בסך הכול אמרתי שאכן יש בעיות ואנחנו מנסים לתקן אותן.

שלום שמחון: אני אשמח לקבל ממך את הפניות אלייך כדי שנוכל להמשיך לטפל בהן אצלי במשרד, ואני גם אמשיך לעדכן אותך דרך האנשים שלי לגבי השינויים שאנחנו מטמיעים בתהליך של העבודה עם העגורנים.

מגלי והבה: תודה לשר.

מגלי והבה: חבר הכנסת סעיד נפאע.

מגלי והבה: חמד עמאר לא נמצא כאן, אז חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, לגבי השאלה הראשונה, הרי כבוד השר השיב, והשיב בהרחבה, כך שאני אדלג, אוותר על השאלה הזאת.

מגלי והבה: לא, אני חשבתי שכן תשאל בהמשך, כי אזורי תעשייה שרצית לשאול עליהם – – –

שלום שמחון: לא, הוא אמר שכבר עניתי, אז הוא לא רוצה לשאול.

סעיד נפאע: הוא ענה, הוא ענה.

מגלי והבה: ענה?

מגלי והבה: אם למשל אני, כיושב-ראש, לוקח את השאלה: אזור התעשייה בפקיעין למשל, כסרא-סמיע, חוץ משטח שהוא מפותח והוכן, אין עליו אפילו מפעל אחד לישועה.

מגלי והבה: זאת אומרת, אם תוכל להרחיב על זה בהתייחסות לתשובה שלך.

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת נפאע.

סעיד נפאע: אני התחלתי לומר שירשה לי כבודו היושב-ראש להוסיף כמה מלים לשאלה השנייה, לא בגלל שוויתרתי על הראשונה: עשרות בשנים אזור התעשייה על סדר-יומה של המועצה המקומית בית-ג'ן, וכלום לא נעשה.

סעיד נפאע: האם בתוכניות משרדך פתרון למצוקה זו?

סעיד נפאע: מה שאני מבקש להוסיף, כבוד השר – –

מגלי והבה: חבר הכנסת נפאע, תקרא את שלוש השאלות ואחר כך יענה השר.

סעיד נפאע: אני התחלתי לקרוא את השאלה השנייה וביקשתי להוסיף שתי מלים לגבי השאלה הזאת, כי לגבי השאלה הראשונה השר השיב.

מגלי והבה: אני דואג לשר.

שלום שמחון: אני לא אתחמק.

סעיד נפאע: לא, זה לא יחרוג ממסגרת השאלה.

סעיד נפאע: כדי לחדד את העניין, בשנות ה-90 הראשונות שימשתי כיושב-ראש המועצה המקומית בית-ג'ן, ומאז אני יודע שהיתה תוכנית מיוחדת לאזור התעשייה בבית-ג'ן, ואנחנו כבר 20 שנה אחרי.

סעיד נפאע: באמת לא רואים ולו התחלה של אותו אזור תעשייה בבית-ג'ן.

סעיד נפאע: שאלתי השלישית היא – האבטלה הגואה בקרב הנשים בכפרים הערביים ובמיוחד בצפון המרוחק.

סעיד נפאע: רוב המתפרות אשר היוו מקום עבודה נסגרו.

סעיד נפאע: האם בתוכניות משרדך איזשהן פעולות בעניין?

סעיד נפאע: תודה רבה.

מגלי והבה: בבקשה.

שלום שמחון: מאחר שהיושב-ראש ביקש שאחזור על חלק מהשאלה הראשונה, למרות שכבר עניתי עליה, אני אחזור על הנושא שיותר מעניין את היושב-ראש, ואז אדלג לשאלה השנייה.

שלום שמחון: באזור התעשייה פקיעין, כסרא-סמיע, המשרד מפתח בימים האלה את אזורי התעשייה.

שלום שמחון: הם נמצאים בשלבים מתקדמים של עבודות ובימים האלה יוצאים לשיווק המגרשים הראשונים.

שלום שמחון: לגבי היכולת שלנו להביא לאזור הזה או לאזורי התעשייה האלה מפעלים – אני עוסק בזה באופן מואץ כמעט כל יום.

שלום שמחון: אנחנו מנסים לנתב את הפניות שמגיעות אלינו לאזורי התעשייה השונים.

שלום שמחון: באופן עקרוני, לאזורים האלה יש יתרונות על אזורים אחרים, כי יש להם עדיפות מאוד גבוהה גם במענקי מעבר וגם במענקי הקמה וגם במסלולי תעסוקה, גם הכלליים וגם למגזרי המיעוטים בכלל.

שלום שמחון: כמובן, נדרשת פה גם קצת יותר "פושריות" של ראשי הרשויות עצמם, כי לפעמים אתה מחבר אחד לשני, ואם ראש הרשות נרדם בהליכה, אני לא תמיד יכול להתעורר במקומו.

שלום שמחון: אבל באופן עקרוני – – –

מגלי והבה: באופן עקרוני, אני רואה את האחריות שלך גם, וגם אנחנו נסייע – – –

שלום שמחון: אני כל הזמן עוסק בזה וגם אתם תנדנדו.

שלום שמחון: לגבי השאלה השנייה שנשאלתי על-ידי חבר הכנסת סעיד נפאע: אזור התעשייה במועצה המקומית בית-ג'ן אומנם עומד על סדר-היום, ואין ספק כי המועצה המקומית זקוקה לאזור תעשייה בתחום שיפוטה על מנת להגדיל את שיעורי התעסוקה של תושביה.

שלום שמחון: עם זאת, לצערי, אזור תעשייה זה אינו מופיע בתוכניות המיתאר, וזאת מכיוון שהאתרים אשר הוצעו להכיל את אזור התעשייה הינם אתרים קטנים בעלי תכסית טופוגרפית קשה, מה שיקשה את ההגעה, הפיתוח, התשתיות והשיווק של אזור תעשייה שכזה, אם יאושר בעתיד.

שלום שמחון: בעיה נוספת באזור, קיומן של שמורות טבע רבות, המקיפות את האזור, מה שלא יאפשר מבחינה סביבתית פיתוח אזור תעשייה.

שלום שמחון: לאור הצורך באזור תעסוקה, בתוכנית החומש לפיתוח הצפון בית-ג'ן עתידה להשתלב באזור תעשייה בסביבה.

שלום שמחון: יהיה זה אזור תעשייה משולב יישובים, אשר תעשיות מבית-ג'ן יוכלו להשתלב בו.

שלום שמחון: לטובת פיתוח אזור תעשייה זה הוקצו מעל 6 מיליון שקל בפריסה לשנים 2011–2014.

שלום שמחון: השאלה השלישית, לגבי הנושא של האבטלה – בעצם יש פה עכשיו שני חברי כנסת מבית-ג'ן במליאה?

מגלי והבה: יש שני חברי כנסת, ושניהם לא ירפו, אלא יחזקו את ידיך – – –

שלום שמחון: אני סומך עליכם שתנדנדו לי.

יוחנן פלסנר: יש פה גם חסידים של בית-ג'ן.

שלום שמחון: הופה, כמה מתפקדים יש מבית-ג'ן?

מגלי והבה: אני מנוע מלהגיד את זה עכשיו.

יוחנן פלסנר: – – –

שלום שמחון: פלסנר, אני בסוף אחנך אותך להיות לא רק חבר כנסת מוכשר אלא גם מתוחכם פוליטית.

שלום שמחון: בהחלטת ממשלה מיום 5 בינואר 2011 התבקש משרד התמ"ת לבנות תוכנית להסבה תעסוקתית על-ידי הכשרה מקצועית ביזמות והשמה לכ-1,250 עובדות המתפרות שעתידות להיסגר בתחילת 2013, עם ביטול הוראת השעה המייצרת עבור מערכת הביטחון כדאיות כלכלית להמשך ייצור טקסטיל בישראל.

שלום שמחון: משרד התמ"ת נערך להסבת עובדות ועובדי המתפרות במגזר הדרוזי והערבי בצפון על-ידי בניית תוכנית, בעלות כוללת של 17.5 מיליון שקל מכספי המשרד, המשלבת את כל יחידות המשרד הרלוונטיות וכלי הסיוע שאותם יכול המשרד להעמיד לטובת העניין.

שלום שמחון: התוכניות כוללות את שלבי הביצוע הבאים: מיפוי פלוס בניית פרופיל תעסוקתי, כולל מיפוי ראשוני של ביקושים, מקצועות מבוקשים מול היצע עובדות ועובדי המתפרות, בניית שאלון והעברתו לכלל עובדי ועובדות המתפרות.

שלום שמחון: פעולות מינהלתיות ותיקון נוהלי היחידות השונות לתמיכה בתוכנית: תיקון נוהלי האגף להכשרה מקצועית.

שלום שמחון: החרגת העובדות בתחום הטקסטיל לביצוע הכשרות אחר-הצהריים במימון ממשלתי של כ-90%; תיקון נוהלי האגף למעונות-יום כדי שבמהלך ההכשרה בשנה הראשונה להשתלבות העובדות בעבודה תינתן לילדים דרגת כפייה ללא מבחן הכנסה; תיקון הוראת מנכ"ל – מסלול תעסוקה לסיוע בקליטת העובדות במפעלים חדשים; בדיקת הצורך בהתאמה במודלים של הסבה ליזמות הקיימים היום.

שלום שמחון: הכנות לפתיחת תוכניות להכשרה ויזמות: בניית תוכנית שנתית לפתיחת מגוון קורסים במקצועות שהוכרו כמבוקשים תוך מתן פתרונות להסעות ומסגרות לילדים; התארגנות לפתיחת הקורסים במרכזי ההכשרה הטכנולוגיים, כולל מתן אישורים נדרשים או הכשרות במפעלים – כיתה במפעל או הכשרות פנים-מפעליות; התארגנות לפתיחת קורסים ליזמות ופתיחת עסק.

שלום שמחון: ביצוע הכשרות וליווי עד להשמה יכלול בין היתר ביצוע הכשרות מקצועיות והכשרה ליזמות וליווי משתתפי ההסבה במהלך ההכשרה.

שלום שמחון: ליווי לאחר ההשמה בעבודה יכלול ליווי משתתפי ההסבה לאחר ההשמה בעבודה ומתן הטבות למעסיקים החדשים של המוסבים דרך מסלולי תעסוקה, שהזכרתי, בין היתר, גם בתשובה ליושב-ראש.

שלום שמחון: תודה רבה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת נפאע.

מגלי והבה: אני ארשה לעצמי, אדוני השר: אתה ציינת את הבעיה הטופוגרפית של אזור התעשייה.

מגלי והבה: אם תפתור לנו, כשר מסחר ותעשייה, יש לנו הבעיה שכל יום כמעט יורדות בנות להירשם בלשכת התעסוקה בכרמיאל, נשים וגברים.

מגלי והבה: הבעיה שלנו שבעבר היה הסדר שפתר את הסוגיה של הנסיעות.

מגלי והבה: היה מגיע אותו פקיד, המועצה נותנת לו בהתנדבות מקום, נרשמים אצלו, וזה חוסך לנו; כי מי כמוך מכיר את הבעיה של אותם נשים לא עובדות או גברים, שצריכים לצאת להירשם.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, ביקרתי בבית-ג'ן לפני כמה שבועות והנחיתי את מנהל שירות התעסוקה לבחון אפשרות להקים לשכת תעסוקה ניידת, שתנוע בין כמה יישובים במגזר, כדי שלא ניאלץ להקים בכל מקום, שלא לצורך, לשכת תעסוקה מקומית.

שלום שמחון: הנושא הזה נבחן, הוא נמצא גם על שולחן מנכ"ל המשרד.

שלום שמחון: אני מקווה שאם הפיילוט הזה יצליח בגזרה שאתה ואני חיים בה, יהיה אפשר לפתור חלק גדול מהבעיה.

מגלי והבה: זאת הבשורה החשובה היום בתשובה שלך, גם לחבר הכנסת נפאע וגם לנו, שמכירים את הסוגיה מקרוב.

מגלי והבה: נשמח גם לבוא יחד לחנוך את – – –

שלום שמחון: אתה תהיה הנהג ואני אהיה הפקיד.

מגלי והבה: בכיף נעשה את זה.

שלום שמחון: לשכה ניידת – זו הכוונה, אתה יודע, במשאית, בחצי משאית כזאת.

שלום שמחון: בעצם, למה החלטתי שאתה תהיה הנהג?

שלום שמחון: אולי אני נוהג יותר טוב ממך, לא?

מגלי והבה: נתחלק בדרך.

מגלי והבה: תודה, אדוני השר.

מגלי והבה: בהמשך, חברי, חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

מגלי והבה: באמת תודה על התשובה שלך.

שלום שמחון: זוארץ, הרבה סבלנות, את אחרונה.

אורית זוארץ: אנחנו בדואיות, יש לנו סבלנות, אצלנו הכול לאט.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תודה רבה שאתה מפנה מזמנך לפרויקט הזה.

יוחנן פלסנר: במסגרת פיתוח הכשרות מקצועיות עבור נוער חרדי נושר בגילים 16–18, ברצוני לשאול: 1.

יוחנן פלסנר: האם הושג הסכם עם רשת החינוך הטכנולוגי "אורט" לפתיחת כיתות חינוך מיוחדות עבורם בשנת החינוך הנוכחית ובשנת החינוך שבפתח?

יוחנן פלסנר: 2.

יוחנן פלסנר: אם כן – כמה כיתות ייעודיות לנוער זה קיימות ומתוכננות להיפתח ובאילו מקומות בארץ?

יוחנן פלסנר: כמה תלמידים מיועדים לכל כיתה, ומהם שיעורי הנשירה של נוער זה ממסלול ההכשרות?

יוחנן פלסנר: 3.

יוחנן פלסנר: האם מתקיים מעקב משותף של צה"ל ומשרד החינוך באשר לשיעור המתגייסים מקרב בני נוער אלו? 4.

יוחנן פלסנר: מהו היקף התקציב שמתעתד משרדך להשקיע בפרויקט זה בכל רשתות הלימוד המקצועיות לשנת הלימודים הקרובה לעומת שנת הלימודים הנוכחית?

יוחנן פלסנר: כמה בני-נוער חרדי נושר משלבים במסגרות האלו בסך הכול לפי קבוצות גיל?

יוחנן פלסנר: רק אוסיף משהו כדי להבין את ההקשר.

יוחנן פלסנר: מדובר ב-10%–20% מבני-הנוער החרדים מגיל 15 ומעלה שמוגדרים כנוער מנותק או נושר, והרעיון הוא ליצור להם מסגרות מקצועיות, לקלוט אותם ולשלב אותם בצבא, ואין לזה התנגדות פוליטית.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני השר.

שלום שמחון: תודה לחבר הכנסת יוחנן פלסנר.

שלום שמחון: 1.

שלום שמחון: במסגרת פיתוח הכשרות מקצועיות עבור נוער חרדי נושר בגילים 16–18, כפי ששאלת – השאלה שלך משלבת אוכלוסיית יעד נוספת של המשרד, והיא הנוער החרדי.

שלום שמחון: בשנתיים האחרונות פועל משרד התמ"ת לפיתוח מסגרות הכשרה וחינוך מקצועי המיועדות לנוער חרדי שלא השתלב בישיבות.

שלום שמחון: זאת, במסגרת הגדרת אוכלוסיית החרדים כאוכלוסייה מועדפת לשילוב בתעסוקה.

שלום שמחון: הכשרה של בני נוער הינה אחד מהמפתחות לפריצת מעגל האבטלה בקרב אוכלוסיית החרדים, ולכן מאמצים רבים מושקעים בגילאים אלו.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: אני שמח לעדכן אותך, אדוני, שבשנת הלימודים תשע"א לומדים כ-440 תלמידים במסגרות אלה, מתוכם יותר מ-50 תלמידים לומדים ברשת "אורט".

שלום שמחון: התלמידים מוכשרים בתחומי החשמל, המחשבים וטכנולוגיות עץ.

שלום שמחון: לקראת שנת הלימודים תשע"ב אנו במשא-ומתן עם האוצר על פתיחת מסגרות חדשות, ונשמח אם הדבר יתאפשר לנו.

שלום שמחון: במקביל אנו פועלים יחד עם הרשתות הקיימות להגדלת מכסת התלמידים הלומדים במסגרות הקיימות.

שלום שמחון: במסגרות אלו לומדים כ-20 תלמידים בכיתה, ואחוזי הנשירה נמוכים.

שלום שמחון: ניכרת התלהבות משותפת הן לבני-הנוער שנקלטו במסגרות אלו והן למורים.

שלום שמחון: לכן, אשמח מאוד אם נצליח לגייס ביחד עם האוצר תקציב נוסף להגדלת מספר המסגרות הקיימות כדי שנוכל לקלוט תלמידים נוספים.

שלום שמחון: הכשרה נכונה לנוער החרדי הינה המפתח להגדלת שיעור המועסקים מהמגזר החרדי.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: לשאלתך השלישית, חבר הכנסת פלסנר – האם קיים מעקב משותף של צה"ל ומשרד החינוך באשר לשיעור המתגייסים מקרב בני נוער אלו?

שלום שמחון: התשובה שלי היא שהמסגרות החרדיות הינן מסגרות חדשות, ורובן נפתחו בשנתיים האחרונות.

שלום שמחון: מהלך ההכשרה במסגרות המועלות על-ידי משרד התמ"ת מתואם עם גורמי צה"ל, העוקבים אחר תהליך הלמידה של התלמידים, אחר הכשרתם וייעודם לשירות צבאי, בקרב התלמידים והתלמידות.

שלום שמחון: אנו יודעים לומר כי בקרב תלמידים אלו ישנו שיעור התגייסות של כ-95% מהבוגרים בשנים האחרונות.

שלום שמחון: זה בהחלט הישג מדהים, ורק צריך לחזק אותו.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: לשאלתך הרביעית – מהו היקף התקציב שהמשרד מתעתד להשקיע בפרויקט?

שלום שמחון: היקף התקציב לפרויקט זה בכל רשתות הלימוד עומד על 15 מיליון שקלים לשנה, ומשולבים בו יותר מ-440 תלמידים.

שלום שמחון: מסגרות אלו חלקן מהוות מסגרות פנימייה לנוער הזה, הסעות ועוד כל מיני פריטים שהם חלק מהתוכנית.

שלום שמחון: כמו שאמרתי, נשמח מאוד להרחיב את התקציב לפרויקט זה, בייחוד כשאנו מגלים התעניינות הולכת וגוברת בקרב המגזר החרדי וחשיבותו הלאומית של הפרויקט.

שלום שמחון: אני רוצה לומר פה משהו באופן אישי.

שלום שמחון: אני חושב שיש לנו הזדמנות גדולה מאוד.

שלום שמחון: למדינת ישראל יש הזדמנות גדולה מאוד, בכסף לא גדול, להשקיע במגזר החרדי – לא לעשות את ההתחשבנות הקטנונית; אנחנו נקבל את זה בענק בעוד כמה שנים.

שלום שמחון: אם לא נעשה את זה, כולנו נפסיד.

מגלי והבה: תודה לשר.

מגלי והבה: חבר הכנסת פלסנר, שאלה נוספת, בבקשה.

יוחנן פלסנר: תודה רבה, אדוני השר.

יוחנן פלסנר: באמת אני מודע לעבודה הרצינית שהתמ"ת עושה.

יוחנן פלסנר: באמת יצרו כאן מסגרות שונות שלא היו קיימות קודם לכן לאוכלוסיית יעד שאין לה פתרון אחר, ולכן זה כל כך חשוב.

יוחנן פלסנר: שאלת ההמשך שלי היא: האם קבעת במסגרת משרדך – ואם לא, האם אתה מתכוון לקבוע יעדים מספריים לקליטת תלמידים?

יוחנן פלסנר: הרי אם מדברים על כך שמדובר ב-10%–20% מבני-הנוער החרדי, מאוכלוסייה של בערך 8,000; אם אנחנו מדברים על שלושה מחזורים, 15–18, אז זה 800–1,600 מדי שנה כפול שלוש – בין 2,400 ל-5,000.

יוחנן פלסנר: זאת אומרת שהאוכלוסייה הזאת היא בין 2,500 ל-5,000 מדי שנה.

יוחנן פלסנר: אז 440 – אם נישאר פחות או יותר במספר הזה או גם נגדיל אותו קצת נהיה רחוקים ממיצוי הפוטנציאל.

יוחנן פלסנר: האם קבעת יעדים כמותיים?

יוחנן פלסנר: אם השאלה היא רק אוצרית, אז כמובן אנחנו כאן בכנסת נכונים לסייע לך במאבקך הצודק.

שלום שמחון: קודם כול, השאלה היא גם שאלה אוצרית.

שלום שמחון: נעשית כרגע עבודת מטה רחבה מאוד לקראת החלטת ממשלה צפויה שעוסקת בנושא החרדי על כל המכלול שבו.

יוחנן פלסנר: יש החלטה בנושא הזה?

מגלי והבה: אני מניח שתהיה לך עוד הזדמנות, כי יש לנו עוד תור ארוך.

מגלי והבה: לדעתי גם בסוף התשובה שלו השר יתייחס.

שלום שמחון: נעשית עבודת מטה רחבה מאוד לקראת החלטת ממשלה.

שלום שמחון: אנחנו בסך הכול מגבשים עכשיו את כל החומרים.

שלום שמחון: אני הכרזתי על נושא החרדים והמיעוטים כשני הדגשים המרכזיים בתקופת הכהונה שלי כשר התמ"ת.

שלום שמחון: אנחנו גם מתכוונים אכן לקבוע יעדים מאוד ברורים בכל המסלולים שבהם אנחנו עוסקים אצל החרדים.

שלום שמחון: כפי שאמרתי לך, אני חושב שאנחנו נמצאים לפני הזדמנות מאוד גדולה.

שלום שמחון: יש פעם ראשונה רצון, גם מהצד הזה וגם מהצד הזה.

שלום שמחון: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר על התשובות שלו בנושא הזה.

מגלי והבה: אנחנו כמובן ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: חבר הכנסת זחאלקה – לא נמצא פה.

מגלי והבה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': עוד רגע, אדוני, ברשותך.

שלי יחימוביץ': זה קרה מהר יותר ממה שחשבתי.

מגלי והבה: כן, את לא מוצאת את הדף שלך?

שלי יחימוביץ': מצאתי, אדוני היושב-ראש.

שלי יחימוביץ': אדוני שר התמ"ת, שאלה ראשונה, בנושא עסקים קטנים ובינוניים: בארצות-הברית קיים חוק שלפיו נתח קבוע של מינימום 23% מכלל המכרזים הממשלתיים מופנה לעסקים האלה.

שלי יחימוביץ': הדבר יוצר ביזור חלקי של העבודה בין התאגידים הגדולים, הנהנים מעדיפות מובנית, ובין העסקים האלה.

שלי יחימוביץ': 1.

שלי יחימוביץ': מהי עמדת השר לגבי החלת חוק דומה בישראל?

מגלי והבה: תקראי את כל השאלות, ואז הוא יענה לך על כל השאלות, ואז תהיה לך שאלה נוספת.

מגלי והבה: זה הנוהל.

שלי יחימוביץ': שאלה שנייה – מורות אינן זכאיות למלוא ההשתתפות במימון מעונות-יום של התמ"ת, וזאת בשל מבנה העסקתן ורישום השעות והיקף המשרה, אשר אינם מגיעים לסף הנדרש.

שלי יחימוביץ': באחרונה התבשרנו כי בתיאום בין משרדי החינוך והתמ"ת נמצא פתרון למורות החברות בהסתדרות המורים במסגרת "אופק חדש".

שלי יחימוביץ': אומנם יש נכונות למצוא פתרון גם למורות בארגון המורים העל-יסודיים במסגרת "עוז לתמורה", אולם מורות הסבו תשומת לבי לכך שהפתרון הזה יהיה רלוונטי רק בעוד ארבע שנים, ובינתיים רק בצורה מצומצמת, בתיכונים שבהם יהיה רוב של מורים שירצה בכך.

שלי יחימוביץ': האם בכוונת

שלי יחימוביץ': כם למצוא פתרון לתקופה זו בלא קשר להסכמים הנחתמים במשרד החינוך?

שלי יחימוביץ': שאלה שלישית – בשנת 2008, עם החלת צו ההרחבה לפנסיה חובה, הוקמה ועדת הפיקוח ליישום הצו, המורכבת מנציגי הממשלה, העובדים והמעסיקים.

שלי יחימוביץ': אילו צעדים נקטה ועדת הפיקוח בשנה החולפת על מנת לאכוף את צו ההרחבה?

שלי יחימוביץ': מדוע עד כה, למרות ש-500,000 מהשכירים לא מבוטחים, לא ניצל הפיקוח את הכלי של הגשת תובענה ייצוגית אפילו פעם אחת?

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

שלום שמחון: תודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלום שמחון: בתחילת הדברים אני רוצה לסקור את נושא הרכש הממשלתי בישראל: רכש ממשלתי מוסדר באמצעות חוק חובת המכרזים, התשנ"ב–1992, תקנותיו והוראות תכ"ם, שמנחות את משרדי הממשלה בלבד.

שלום שמחון: במהלך השנים האחרונות ננקטו כמה צעדים לעידוד השתתפות של עסקים קטנים ברכש הממשלתי, ובהם תיקוני חקיקה ופרסום הוראות על-ידי החשב הכללי, כמו הקטנת גובה הערבויות, קביעת תקרה לתנאי הסף ועוד.

שלום שמחון: למרות זאת קיימים כמה ליקויים בתחום הזה: ראשית, הגדרת העסקים הקטנים והבינוניים הכלולה בהוראת התכ"ם שונה מההגדרות שנקבעו בהחלטת ממשלה 2190 ומתייחסות לעסקים גדולים יותר.

שלום שמחון: שנית, לא קיים מידע מפורט על היקף הרכש הממשלתי מעסקים קטנים ובינוניים, הן מבחינת הכמות והן מבחינת ההיקף הכספי.

שלום שמחון: על מנת להתגבר על ליקויים אלה, הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרדי עמלה על שכלול הכלים הקיימים ופיתוח כלים חדשים לעידוד הרכש הממשלתי מעסקים קטנים ובינוניים, על-ידי התאמה של ההגדרות לעסקים קטנים ובינוניים בהוראות התכ"ם להגדרות שנקבעו בהחלטת הממשלה 2190, ובהמשך התאמתן להגדרות מעודכנות שהסוכנות לעסקים קטנים תפרסם בעתיד; קבלת מידע על היקפי הרכש הממשלתי המבוצעים כיום בעסקים קטנים, בינוניים וגדולים, היקף כספי וכמותי במשרדי ממשלה, תוך חלוקתו לשירותים וטובין; בחינה של החלת ההוראות הנוגעות להגדלת המעורבות של העסקים הקטנים והבינוניים ברכש הממשלתי גם על גופים ציבוריים נוספים; במידת הצורך בחינת חקיקה אופציונלית, שתגדיר מכסות מינימום לרכש מעסקים קטנים ובינוניים; בין היתר, הגשתי הצעת החלטה לקידום והסדרה של תחום העסקים הקטנים בישראל, מתוקף החשיבות שאני מקדיש לנושא של העסקים הקטנים.

שלום שמחון: אני כמובן קורא לחברי הכנסת לפעול לקידום הצעות ההחלטה שהזכרתי במגוון רחב מאוד של תחומים, אבל אני רוצה לפרט את הצעת ההחלטה כפי שהיתה אמורה לעלות להצבעה ביום ראשון האחרון, ואני מקווה שיצביעו עליה ביום ראשון הקרוב; החלטה מאוד מקיפה, שתעסוק בעסקים הקטנים והבינוניים בישראל.

שלום שמחון: הכוונה שלה: להטיל על שר האוצר לתקן את סעיף 3א לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב–1992, ולקבוע כי הממשלה רשאית לקבוע בתקנות, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, הוראות גם בעניין שילוב עסקים קטנים ובינוניים בהליכי רכש ממשלתי.

שלום שמחון: בנוסף, להטיל על שר האוצר ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה להתקין תקנות כאמור מכוח הסעיף.

שלום שמחון: סעיף זה יאפשר, בין השאר, החלת הוראות התכ"ם הרלוונטיות לקידום הרכש מעסקים קטנים ובינוניים על כלל הגורמים שעליהם חל חוק חובת המכרזים.

שלום שמחון: שתיים, הסמכת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התמ"ת לרכז את הטיפול הממשלתי בקידום מעמדם של העסקים הקטנים והבינוניים בישראל, ובכלל זה הגדלת השתתפותם ברכש ממשלתי.

שלום שמחון: במסגרת זו יבוצעו צעדים להגברת המודעות של חשבים, יועצים משפטיים ואנשי רכש לחשיבות של שילוב עסקים קטנים ובינוניים ברכש הממשלתי.

שלום שמחון: בנוסף, הסוכנות תהיה אחראית על ביצוע מעקב ליישום ההוראות במשרדי ממשלה בתחום, זאת מבלי לפגוע בסמכויות מינהל הרכש הממשלתי.

שלום שמחון: ההצעה כוללת כמובן עוד הרבה מאוד מרכיבים נוספים.

שלום שמחון: בין היתר יש לנו כוונה לאפשר בפעם הראשונה לעצמאים בישראל להפריש לקרן פיצויים, כדי שזה יסייע להם בתקופת של אבטלה או פירוק העסק, וכמובן הנושא של תשלום מע"מ על מזומן.

שלום שמחון: הגענו למסקנה שאין סיבה שבעלי העסקים הקטנים יממנו את המדינה בשוטף פלוס 60, 90, 120, ולפעמים הרבה יותר מזה.

שלום שמחון: אנחנו עושים מאמץ גדול לשכנע את שר האוצר להצטרף להחלטה.

שלום שמחון: ההחלטה הונחה על שולחן הממשלה.

שלום שמחון: כפי שאמרתי, היו אמורים להחליט עליה ביום ראשון האחרון, ואני מאוד מקווה שהדחייה של השבוע תאפשר למשרד האוצר להצטרף.

שלום שמחון: בכל מקרה, יש מחויבות של ראש הממשלה להעלות אותה ביום ראשון הקרוב להחלטה ולהצבעה.

שלום שמחון: הנושא השני נוגע למורות.

שלום שמחון: השאלה השנייה שלך עסקה בנושא המורות ומעונות-היום.

שלום שמחון: המחיר המפוקח בסבסוד שכר הלימוד הינו כלי לעידוד תעסוקת נשים, הכנסת נשים חדשות לשוק העבודה והגדלת היקף התעסוקה שלהן במשק.

שלום שמחון: אכן, מורות בישראל אינן זכאיות למלוא ההשתתפות במימון מעונות-היום בשל מבנה העסקתן במשרד החינוך, כאשר המשרה המוגדרת להן פחותה מ-40 שעות שבועיות.

שלום שמחון: לאחרונה בוחנים אצלי במשרד הגדרה מחדש של שעות עבודת האם, כך שגם אמהות שעובדות 36 שעות יוכלו לקבל את מלוא הסבסוד.

שלום שמחון: הנושא מושפע גם מהסכמת משרד האוצר.

שלום שמחון: במידה שפתרון זה יתממש, הוא יהווה מענה למורות בבתי-הספר העל-יסודי עד כניסתן לתוכנית "עוז לתמורה".

שלום שמחון: אני רוצה להזכיר שכבר הודעתי, ביחד עם שר החינוך, שאת אלה שנכנסו לתוכנית "עוז לתמורה" משרד התמ"ת לוקח לממן על חשבונו, מתקציבו.

אורית זוארץ: גם האחיות הן באותה צורת העסקה.

שלום שמחון: תשאלי במסגרת שאלה נוספת.

מגלי והבה: אני לא רוצה להרשות, כי יש נוהל וגם נרשמו חברי כנסת אחרים.

מגלי והבה: אני מבקש שלא.

שלום שמחון: השאלה השלישית נוגעת להחלת צו הרחבה לפנסיית חובה – עם החלת צו ההרחבה הוקמה ועדת פיקוח ליישום הצו ותפקידה היה לאכוף את הצו.

שלום שמחון: מהנתונים שנמצאים בידי האגף – בשנים 2008 ו-2009 הצטרפו כ-600,000 מבוטחים חדשים.

שלום שמחון: ובהמשך לכך, ההערכה מדברת על כך שבשנים 2010 ו-2011 הצטרפו עוד אלפי מבוטחים חדשים.

שלום שמחון: מספרים אלה מלמדים כי צו ההרחבה מיושם בקצב משביע רצון.

שלום שמחון: אנו מודעים להפרות או לאי-הידיעה הקיימת בחובה זו, ובעניין זה מטפל האגף, בהסברה מתמדת.

שלום שמחון: אני רוצה לחדד כי ועדת הפיקוח אשר הוקמה ליישום הצו איננה ועדה בעלת סמכויות פיקוח, בניגוד לשמה – ועדת הפיקוח.

שלום שמחון: הוועדה משמשת ככתובת לבעיות, תלונות על הפרות ויישוב מחלוקות בנושא צו ההרחבה, ולכן לא השתמש הפיקוח בכלי התובענה הייצוגית.

שלום שמחון: עם זאת, ועדת הפיקוח יצאה כמה פעמים בקמפיינים תקשורתיים-הסברתיים על מנת להטמיע את חובת הפנסיה בקרב העובדים והמעסיקים, זאת בנוסף לפניות ישירות לכלל המעסיקים במשק באמצעות הביטוח הלאומי.

שלום שמחון: בפניות אלה הסברנו באופן מובהק את החובה של הפרשות לפנסיה.

שלום שמחון: הקמפיין מתקיים בכל תחילת שנה, וקמפיין נוסף עתיד להתחדש בשבועות הקרובים, בעקבות כוונתי להעניק צו הרחבה חדש בנושא פנסיית החובה.

שלום שמחון: צו ההרחבה החדש יעניק החל משנת 2014 פנסיה מקיפה עם אחוז הפרשות אופטימלי של 17.5%.

שלום שמחון: אני רוצה להוסיף כי היחידה ליחסי עבודה, ועדת הפיקוח ואגף האכיפה במשרדי משתפים פעולה על מנת לקבל מידע על המעסיקים מפירי חובת הפנסיה.

שלום שמחון: כיום, כשידוע על הפרה של מעסיק, ועדת הפיקוח או אחד מחבריה פונה אל המעסיק ומבהיר את החובה ואת ההשלכות הכלכליות החמורות שעלולות להיות על המעסיק בשל הפרת חובת הפנסיה.

שלום שמחון: אם יימצאו הפרות סדרתיות, הנתונים יועברו להסתדרות או לעורכי-דין חיצוניים על מנת ליזום תובענות ייצוגיות.

שלום שמחון: אני רק רוצה להוסיף שאני נפגשתי עם הוועדה בשבוע החולף.

שלום שמחון: אני גם חתמתי על הפנייה למשרד המשפטים לגבי צו ההרחבה לפנסיה משנת 2014, וזה נמצא כרגע בתהליך שימוע.

שלום שמחון: כאשר הוא יחזור בסוף התהליך, נחתום עליו ונצא לדרך.

מגלי והבה: שאלה נוספת.

מגלי והבה: אדוני השר, פנו שתי חברות כנסת שרוצות לשאול על נושא 2, על נושא המורות, ואנחנו נאפשר להן לפנים משורת הדין – שלא יגישו שאילתא נוספת בעתיד.

מגלי והבה: אז חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, רק בתחום הזה של המורות שלא זכאיות למלוא ההשתתפות, ואחריה – חברת הכנסת חוטובלי.

אנסטסיה מיכאלי: האמת שהשאלה שלי קשורה למעונות-יום, ואני יודעת שזה הנושא של השאילתות שאנחנו שואלים.

מגלי והבה: זה הנושא של השאילתות, אבל יש סדר.

מגלי והבה: יכולת להגיש, גברתי, את השאלה שלך ביום המתוכנן.

מגלי והבה: אני חשבתי – אם זה לא לנושא הספציפי הזה – – –

אנסטסיה מיכאלי: הנושא הספציפי זה מעונות-יום – –

מגלי והבה: אני יודע, אבל – – –

אנסטסיה מיכאלי: – – וזה נכנס למסגרת של אותן שאילתות.

מגלי והבה: יש נוהל להגשת – – –

אנסטסיה מיכאלי: לא, אני מבינה.

אנסטסיה מיכאלי: אני שאלתי, בגלל זה אני לא עומדת כאן ללא שאלה – –

מגלי והבה: אוקיי, ניתן לך.

מגלי והבה: חבל – – –

אנסטסיה מיכאלי: – – וקיבלתי תשובה חיובית, ובגלל זה אני מגדירה את זה כנושא שאני רוצה לשאול.

מגלי והבה: – – – לא לחרוג מהנהלים.

שלום שמחון: למרות שהרבה זמן לא הייתי חבר כנסת, ולקראת הישיבה למדתי מהם הנהלים, אז הנהלים הם כאלה שיש כאלה ששואלים את השאלות, כמו חברת הכנסת יחימוביץ, ואתה בסוף יכול לאפשר למי שנמצא פה לשאול אותי שאלות בשני נושאים: האחד הוא מעונות-היום, והשני הוא התעשייה בעתיד.

אנסטסיה מיכאלי: אז תודה רבה.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה – – –

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: זה גם תלוי ביושב-ראש ותלוי בסדר-יום.

שלום שמחון: אוקיי, אני רק – – –

מגלי והבה: לא, לא.

מגלי והבה: אני – אין לי בעיה.

מגלי והבה: רק – – –

שלום שמחון: – – – לתת לה בסוף.

מגלי והבה: כי אני רציתי שאם זה קשור לנושא ששאלה בו, שלא נחזיר אותך לנושא מחדש.

מגלי והבה: אבל, אוקיי.

מגלי והבה: חבל על הוויכוח, בבקשה.

אנסטסיה מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להזכיר שאני פונה לאדוני שר התמ"ת שלום שמחון, ורוצה להזכיר שהוא היה גם מנכ"ל תנועת המושבים, יושב-ראש ועדת הכלכלה, יושב-ראש ועדת הכספים, שר לאיכות הסביבה, שר החקלאות ופיתוח הכפר, ועכשיו אני פונה אליך כשר התמ"ת.

אנסטסיה מיכאלי: אני פונה אליך כאמא להרבה ילדים, כאשה שמקבלת הרבה מאוד פניות לגבי מעונות-יום.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו העלינו את הנושא של עידוד נשים לצאת לשוק העבודה, ויחד עם ציפי חוטובלי, שהיא יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, יזמנו כמה דיונים בנושא הזה, גם ביחד עם הוועדה לפניות הציבור, לגבי קביעת דירוג התשלום במעונות-יום ובמשפחתונים, בצהרונים.

אנסטסיה מיכאלי: התברר שיש לנו השנה תקציב של 320 מיליון שקל ממשרד התמ"ת שזה תקציב שהולך לאיבוד.

אנסטסיה מיכאלי: לפני שנה היו השאריות של התקציב 10 מיליון שקל, בעצם לשיפוץ של גני-ילדים, לסבסוד של אותם מעונות-יום.

אנסטסיה מיכאלי: גם זה הלך לאיבוד.

אנסטסיה מיכאלי: יש לי תחושה שהמחלקה שעובדת למען אותו דירוג וקביעת דירוג – מחלקה שהיא בעצם רק מתעסקת בהרבה מאוד ביורוקרטיה, ובסופו של דבר לא מקבלת החלטות, שאישרה כבר בניית גן-ילדים בעוטף-עזה לפני שנה, ועדיין לא עשו עבודה – אני חושבת שיש כאן חוסר מקצוענות במחלקה הזאת.

אנסטסיה מיכאלי: ואני מבקשת ממך, אני פונה אליך לא רק כבן-אדם שיש לו ניסיון בעבודה הזאת אלא גם כביצועיסט, גם כאבא לשני ילדים.

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שברגע שאנחנו לוקחים אחריות לתת אפשרות לאמהות להתפתח בשוק העבודה, צריך לא לשכוח שהנתונים אומרים דבר אחד:

אנסטסיה מיכאלי: הנטל הכלכלי של גידול ילדים במדינת ישראל הוא מאוד מאוד קשה, והקושי הוא שמגיל אפס עד גיל שש זה הדבר הכי יקר.

אנסטסיה מיכאלי: צריך לקחת משכנתה בשביל לגדל אפילו שני ילדים.

אנסטסיה מיכאלי: אני מאוד מבקשת לבדוק את הנושא ולטפל בו.

אנסטסיה מיכאלי: הבנתי שיש לך מודעות מאוד גדולה לזה, ואמרת שהמשרד שלך מתעסק בעידוד התעסוקה, בעידוד אמהות לצאת לשוק העבודה.

אנסטסיה מיכאלי: אבל אני חושבת שהנושא של מעונות-יום לא מוסדר – –

מגלי והבה: תודה.

אנסטסיה מיכאלי: – – וכל פעם מבקשים דירוג.

אנסטסיה מיכאלי: אני אומרת – אמא צריכה להביא תעודת זהות, וזה מספיק.

אנסטסיה מיכאלי: אם יש לך שלושה ילדים עד גיל 18, אפשר לעזור להם בלי לחשוב על דירוג, ויש לנו תקציבים לזה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברת הכנסת חוטובלי, באותו נושא או בנושא אחר?

ציפי חוטובלי: – – – המורות.

מגלי והבה: המורות.

מגלי והבה: אוקיי, בבקשה.

קריאה: – – –

מגלי והבה: לא משנה.

מגלי והבה: הוא עוד שר מוכשר מאוד, שיכול – – –

שלום שמחון: לא חשוב, אנחנו נענה על הכול.

קריאות: – – –

מגלי והבה: בבקשה, המורות ספציפית.

מגלי והבה: בבקשה.

ציפי חוטובלי: אדוני השר, אני רוצה להמשיך את שאלתה של חברתי חברת הכנסת שלי יחימוביץ לגבי – – –

מגלי והבה: את רצית על האחיות, זה על המורות.

ציפי חוטובלי: פנינו אליך בנושא הזה וגם אל שר החינוך, ונוצרו למעשה – – –

שלום שמחון: אבל אני גם השבתי לך בכתב – לך ולחבר הכנסת אורבך, נדמה לי.

ציפי חוטובלי: אז אני רוצה להוסיף ולשאול בעקבות מה שאמרת כאן על הדוכן.

ציפי חוטובלי: קודם כול, יש ציבור שלם של מורות שלא מתכוונות להצטרף ל"אופק חדש".

ציפי חוטובלי: השאלה – מה יהיה גורלן של אותן מורות?

ציפי חוטובלי: יש גם ציבור שלם של גננות, למעשה מורות לגיל הרך שלא מתכוונות להיכנס למסגרת הזאת של "אופק חדש", ואז למרות שהן עובדות משרה מלאה, הן לא יהיו זכאיות להנחה.

ציפי חוטובלי: בהמשך לעניין הזה, הרי בסופו של דבר התוכנית הזאת שאתם מובילים הופכת 36 שעות משרה למשרה מלאה, לא 40 שעות כפי שנדרש היום על-פי התקנות של משרד התמ"ת.

ציפי חוטובלי: אז אם עשיתם את הקומבינציה הזאת ש-36 שעות שוות למשרה מלאה ולא 40, למה שלא תעשו את זה בהתאם לשם הקוד משרה מלאה?

ציפי חוטובלי: למה שזה לא יהיה אבן הבוחן של הזכאות של מורה להנחה במעונות-היום, במקום לעשות את כל המהלכים האלה שבסופו של דבר משאירים ומותירים חלק גדול מציבור המורות מחוץ למעגל ההנחות?

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: רצו על המורות, אדוני השר, ברשותך.

אורית זוארץ: למעונות, לא על המורות.

מגלי והבה: על מה?

שלום שמחון: על המעונות.

שלום שמחון: עזוב, תעשה את זה בסוף.

שלום שמחון: זה לא ילך לך.

מגלי והבה: הנה חזרנו לנוהל שאני הצעתי.

מגלי והבה: אוקיי, טוב.

שלום שמחון: לא, זה הנוהל.

שלום שמחון: הנוהל הוא באמת שהם בסוף.

מגלי והבה: בסוף הזה, את תשאלי על המעונות.

מגלי והבה: על המורות רצית, חבר הכנסת – – –?

שלמה מולה: על המעונות גם.

מגלי והבה: מעונות – בסוף אני אתן לשניכם.

מגלי והבה: וגם חברת הכנסת זוארץ.

מגלי והבה: המזכיר מעיר לי שיש לך שאלה כתובה בנושא, אז תוכלי לשאול בהרחבה.

מגלי והבה: בסדר.

מגלי והבה: בבקשה.

שלום שמחון: חברת הכנסת חוטובלי, לגבי הנושא של המורות, אני עניתי במפורש לחברת הכנסת יחימוביץ ואמרתי שאנחנו בוחנים הגדרה מחדש של שעות עבודת האם, כך שגם אמהות שעובדות 36 שעות שבועיות יוכלו לקבל את מלוא הסבסוד.

ציפי חוטובלי: – – – לא תשובה.

שלום שמחון: אבל מה לעשות?

שלום שמחון: זה לא תשובה, אבל זאת התשובה.

שלום שמחון: מה אני יכול לעשות?

שלום שמחון: מה את רוצה?

שלום שמחון: אין לי עסק פרטי עם – יש נהלים, צריך לתקן אותם.

שלום שמחון: חלק אתם מתקנים בחקיקה, חלק אנחנו מתקנים בדרך אחרת.

שלום שמחון: אני, גם בלי לחכות, הגעתי להבנה עם שר החינוך שמי שמבנה השעות שלו שונה על אף העובדה שלא היה כסף בתקציב – לקחתי את זה על עצמי, והכנסנו את זה פנימה.

שלום שמחון: נכון לרגע זה, אנחנו בוחנים כדי לנסות לאפשר לשנות את זה, כדי שאני אפעל על-פי קריטריונים, ולא על-פי המצאה פרטית שלי כי התחשק לי, כי מישהו הציע לי איזה הצעה ואני קיבלתי אותה.

שלום שמחון: כדי שזה יוכל להיות מוחל על כולם, אז יש כרגע צוות במשרד, הוא בוחן את זה, ואחר כך הוא ישב עם משרד האוצר.

שלום שמחון: אני אגיד לאדוני – זה עולה קצת כסף.

שלום שמחון: זה לעניין צודק, ואנחנו צריכים להמשיך הלאה.

שלום שמחון: אבל אני רוצה להתייחס לעניין העקרוני באמת.

שלום שמחון: אני חושב שהנושא של מעונות-היום, חברת הכנסת אנסטסיה – ואני אומר את זה גם לחברת הכנסת חוטובלי, שאני יודע שהיא עוסקת בעניין, ולהרבה חברי כנסת אחרים – הנושא נדון היום בוועדה למעמד הילד.

שלום שמחון: כך נקראת הוועדה?

קריאות: לזכויות הילד.

שלום שמחון: לזכויות הילד, סליחה.

שלום שמחון: הוועדה לזכויות הילד בראשות חבר הכנסת זבולון אורלב.

שלום שמחון: אני רוצה להגיד פעם אחת באופן מסודר לאן אני חושב שמדינת ישראל צריכה להגיע.

שלום שמחון: מדינת ישראל צריכה להגיע למצב שבו יהיה חוק חינוך חובה מגיל אפס עד גיל 18.

אורית זוארץ: ובא לציון גואל.

שלום שמחון: כדי שהדבר הזה יקרה, כולנו צריכים לעבוד במהלך משותף.

שלום שמחון: כי מה שקרה בשנתיים-שלוש האחרונות – העובדה שהממשלה הקפיצה את התקציב למעונות-היום כדי לטפל ביציאת נשים לעבודה, כדי לטפל בדבר הזה, היא גם מצאה את המערכת לא מוכנה.

שלום שמחון: בסופו של דבר משרד התמ"ת הוא לא משרד החינוך, הוא משרד שהמשימה שלו היא להוציא כמה שיותר אנשים לעבודה, ותחום מעונות-היום נמצא כרגע אצלו.

שלום שמחון: הוא לא עוסק בנושא של החינוך.

שלום שמחון: מייד לאחר הכניסה שלי לתפקיד קיימתי ישיבה עם שר החינוך וצמרת משרדו, מתוך כוונה לנסות לפחות להכניס חלק מתהליך הפיקוח החינוכי כבר בשנה הבאה.

שלום שמחון: משרד החינוך דרש 300 תקנים של מפקחות.

שלום שמחון: זה לא משהו שאני יכול להמציא אותו, גם אם חברת הכנסת חוטובלי תגיד לי שוב: זו לא תשובה.

שלום שמחון: אין לי כסף להעסיק 300 מפקחים במשרד החינוך בתקציב הזה, ואת הזכרת קודם את המשמעויות של העניין.

שלום שמחון: לכן אני חושב שאם המחוקק, יחד עם המדיניות שלי להוביל למהלך שבו יהיה חוק חינוך חובה מגיל אפס עד גיל 18 – אנחנו נעשה דבר גדול לעם ישראל.

שלום שמחון: זה לא פחות חשוב מ"כיפת ברזל".

שלום שמחון: זאת כיפת הברזל האמיתית של מדינת ישראל בשנים הבאות.

ציפי חוטובלי: אתה תתמוך בנו בוועדת שרים?

שלום שמחון: אני אתמוך בכם, ודאי שאני אתמוך בכם, אם את תסכימי לחצות יחד אתי את הקווים ולהצביע בניגוד לעמדת הקואליציה, כי זה חוק תקציבי.

שלום שמחון: המשמעות של להחיל חוק חינוך חינם חובה מגיל אפס והלאה – יש לזה משמעות תקציבית.

שלום שמחון: אני רוצה להזכיר לך – – –

שלי יחימוביץ': 1.6 מיליארד שקלים.

שלום שמחון: לא.

שלום שמחון: 1.6 מיליארד שקלים זה רק כדי להחיל את השינויים שנדרשים כרגע בהצעת חוק מעונות-היום, הם לא כדי לקבוע חוק חינוך חינם מגיל אפס.

אורי אריאל: – – –

שלום שמחון: כדי להגיע לחוק חינם מגיל אפס דרושים הרבה מאוד מיליארדים.

שלום שמחון: גם לא חייבים לעשות את זה בשנה אחת; אפשר לפרוס את זה.

שלום שמחון: אני לא רוצה לבקר את מערכת החינוך, אבל יש החלטת ממשלה מלפני הרבה שנים שקבעה שיהיה חוק חינוך חינם מגיל שלוש.

שלי יחימוביץ': זה נמצא בחוק ההסדרים כבר עשר שנים.

שלום שמחון: נכון לרגע זה, זה לא מיושם.

שלום שמחון: חוק חינוך חינם מגיל שלוש ומעלה לא מיושם על-ידי משרד החינוך, בין היתר בגלל מגבלות תקציביות.

שלום שמחון: זאת אומרת, זה היה צריך להתחיל בגיל שלוש וזה לא קרה.

שלום שמחון: לכן אני חושב שבהזדמנות הזאת, כשכל מדינת ישראל תופסת את הנושא של החינוך מגיל אפס כאחת התקופות הכי משפיעות על עיצובו וחינוכו של הילד, יש חשיבות שכל הבית הזה יתאחד ויעזור לנו להוביל את זה, ואז זה גם יהיה במשרד הנכון, במשרד שזה צריך להיות בו.

שלום שמחון: הוא לא יהיה קשור לעולם העבודה.

שלום שמחון: נכון לעכשיו זה קשור לעולם העבודה, ואם זה קשור לעולם העבודה אז יש קריטריונים.

שלום שמחון: וכדי לענות ספציפית לשאלות שלך – זה אכן תקציב שהיתה בו פריצה גדולה.

שלום שמחון: המשרד מתארגן; אין לי שום כוונה לבקר פה את עובדי המשרד.

שלום שמחון: בסך הכול צריך לזכור שתחום מעונות-היום עמד על היקף של 300 מיליון שקל, שזה חצי מהתקציב של המשרד הקודם שלי, שבאתי ממנו, והוא קפץ באופן מהיר ל-1.3 מיליארד שקל, והוא עשוי לעלות עוד בשנים הבאות.

שלום שמחון: צריך לזכור שאם מחליטים להגדיל תקציב של יחידה אחת במשרד להיקפים מהסוג הזה – וזה דורש כל כך הרבה שינויים ומערכת עבודה מול הארגונים, ארגוני הנשים למיניהם, שהפעילו את מעונות-היום, והיו רגילים, ובצדק, שיש להם מדינה ולא להיפך – בתהליך הזה זה משתנה.

שלום שמחון: המחוקק רוצה דברים אחרים, והקריטריונים רוצים דברים אחרים, וצריך לראות איפה מניחים את הכסף.

שלום שמחון: יש דרישה מאוד מאוד גדולה לבנייה ושיפוץ של מעונות-יום.

שלום שמחון: המהלך שהוזכר פה על-ידי חברת הכנסת יחימוביץ – כדי לחוקק את חוק מעונות-היום נדרשים 1.6 מיליארד שקל, כדי לעשות את הבסיס, כדי שהילדים שלך ושל אחרים יוכלו להגיע למקומות בטיחותיים.

שלום שמחון: זה דבר שהוא לא פשוט.

שלום שמחון: אנחנו נאבקים עליו, וכמובן, כל סיוע שנקבל, נקבל אותו בברכה.

אנסטסיה מיכאלי: בקשה אחת.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברת הכנסת, אין בקשות אחדות כי יש לנו עוד סדר-יום.

מגלי והבה: אני גם מניח – – –

אנסטסיה מיכאלי: אני רק רוצה לבקש שהתקציב של 320 מיליון שקל, שילך לאיבוד השנה, כי כל הבקשות שהגישו – לא יספיקו להשתמש בתקציב הזה.

מגלי והבה: יש לך רצון – – –

אנסטסיה מיכאלי: אז שלפחות התקציב הזה – – –

שלום שמחון: מותר לי לגלות לך משהו?

שלום שמחון: אני לא נחשב לאחד השרים הצעירים בממשלות ישראל, וברוך השם יש לי היסטוריה, לא של להחזיר כסף אלא של לקחת עוד כסף, וזה גם יקרה הפעם.

שלום שמחון: אני אגורה אחת לא נוהג להחזיר – בשום משרד שהייתי בו.

מגלי והבה: תודה לשר.

מגלי והבה: חברת הכנסת זהבה גלאון.

מגלי והבה: אני מתנצל שאני קצר, כי יש עוד חברים רבים ששאלו, ונאפשר לסדר-היום להמשיך.

זהבה גלאון: אדוני השר, נושא השאילתא שלי זה פיטורי עובדות בהיריון וכאלה העוברות טיפולי פוריות.

זהבה גלאון: פיטורי עובדות בהיריון הם מהתופעות, הייתי מגדירה אותן, החמורות בשוק העבודה.

זהבה גלאון: על-פי חוק עבודת נשים, פיטורי נשים הנמצאות במצבים הללו אסורים, ולשר התמ"ת, באמצעות הממונה או הממונָה על יישום חוק עבודת נשים במשרד, נתונה הסמכות לתת היתרים חריגים לפיטורי עובדות בהיריון או כאלה העוברות טיפולי פוריות.

זהבה גלאון: החלטות אלה מתקבלות מבלי לקיים דיון בנוכחות שני הצדדים, ובהליך בעל רמת שקיפות נמוכה.

זהבה גלאון: אני מבקשת לשאול שורה של שאלות: מי האחראי במשרד התמ"ת על מתן ההיתרים לפיטורי נשים בהיריון או בטיפולי פוריות?

זהבה גלאון: כיצד מתבצע הליך מתן ההיתר?

זהבה גלאון: האם מתקיים שימוע מסודר בכל המקרים, ואילו צעדים נוספים ננקטים במסגרת ההליך?

זהבה גלאון: מהם השיקולים המנחים את הממונָה על הנושא או הממונה, בבואו לשקול מתן היתר?

זהבה גלאון: כמה היתרים לפיטורי עובדות במצבים הללו ניתנו בשנים האחרונות?

זהבה גלאון: כיצד הם מתחלקים בין נשים בהיריון לבין נשים הנמצאות בטיפולי פוריות?

זהבה גלאון: מהו שיעור ההיתרים שאושרו מתוך כלל הבקשות שהוגשו?

זהבה גלאון: על-פי נתוני המשרד, בכמה מהמקרים שבהם הממונה על ההיתרים הורה להחזיר עובדת שפוטרה לעבודתה, או לפצות אותה על הפיטורים, אנחנו ערים לכך שהמעסיק נמנע מלקיים את הוראותיו?

זהבה גלאון: אילו צעדים נקט המשרד במקרים הללו?

זהבה גלאון: ושאלה אחרונה, אדוני, אני מצטערת שיש לי כאן מקבץ ארוך של שאלות:

זהבה גלאון: האם משרד התמ"ת שוקל הקמת מנגנון מסודר לטיפול בהיתרי הפיטורים, דוגמת ועדת היתרים, המקיימת הליכים מסודרים עם סמכויות שיפוטיות נרחבות יותר, כמו למשל על-פי חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה), ביחס לפיטורי חיילי המילואים?

זהבה גלאון: תודה, אדוני.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: בבקשה.

שלום שמחון: כפי שאמרת, חברת הכנסת זהבה גלאון, על-פי חוק עבודת נשים חל איסור על פיטורי עובדת או עובד, לפגוע בהיקף משרתם או בהכנסתם, אלא בהיתר הניתן בהתאם לסמכויות המצויות אצל שר התמ"ת.

שלום שמחון: הטיפול במשרד התמ"ת בחוק זה נעשה במינהל ההסדרה והאכיפה בשני מישורים, מינהלי ופלילי; במישור המינהלי, על-ידי טיפול בבקשה להיתר, ובמישור הפלילי, על-ידי טיפול בפניות של עובדים על פיטורים בניגוד לחוק.

שלום שמחון: קצת מספרים: בשנת 2009 נפתחו הליכים פליליים כנגד כ-100 מעסיקים בגין הפרת החוק.

שלום שמחון: הוגשו 12 כתבי-אישום.

שלום שמחון: בשנת 2010 נפתחו הליכים פליליים כנגד 80 מעסיקים בגין הפרת החוק, והוגשו 13 כתבי-אישום.

שלום שמחון: במענה לשאלות שלך – עד עכשיו זה היה רקע משותף למה שכתבת ולי ביחד – לגבי השאלות ששאלת, לשאלה הראשונה: אגף הרישוי אחראי על בחינת הבקשות להיתר והמלצה לפעולה.

שלום שמחון: ההחלטה מתקבלת בידי מי שאליהם הועברו סמכויותיו של השר – מנהלת האגף, הממונה על חוק עבודת נשים והמרכזת.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: איך מתבצע הליך מתן ההיתר, וכן הלאה: מעביד המבקש לפטר או לפגוע בהיקף משרתם או הכנסתם של עובדת בעת היריון או עובד או עובדת בטיפולי פוריות, יגיש בקשה לממונה בהתאם לטופס בקשה, בצירוף מסמך המנמק את בקשתו, אסמכתאות התומכות בטיעוניו ואישור על העברת בקשתו לעובדת.

שלום שמחון: העובדת מעבירה את תגובתה למפקחת ולמעביד עד למועד הזימון להשמעת גרסאות שני הצדדים.

שלום שמחון: המעביד והעובד מוזמנים בנפרד למסור את גרסאותיהם בפני המפקחת, תחילה המעביד ולאחר מכן העובדת.

שלום שמחון: בעת מתן הגרסה, המעביד והעובדת רשאים להיות מלווים על-ידי עורכי-דין או נציג ארגון עובדים או נציג ארגון מעבידים בענף.

שלום שמחון: עם סיום הליך גביית הגרסאות והשלמת המסמכים הנדרשים, תינתן החלטה על-ידי הגורם המוסמך.

שלום שמחון: זמן הטיפול בבקשה, מיום השלמת כל המסמכים והאסמכתאות הנדרשים ועד ההחלטה – ההחלטה תינתן ככל האפשר תוך 30 ימי עבודה בממוצע.

שלום שמחון: על-פי הוראות סעיף 13ד לחוק, הרואה עצמו נפגע מהחלטת הממונה רשאי לערער על ההחלטה בבית-הדין לעבודה בתוך 45 יום מיום שהגיעה ההחלטה לידיעתו.

שלום שמחון: ישנם מקרים חריגים שבהם מתקיים הליך בכתב, ללא הזמנת הצדדים למסור את גרסתם, כמו סגירת עסק ופיטורי כל העובדים, הסכמת העובדת לפיטורים וטיעוני המעביד, כאשר הצדדים מוותרים מרצונם על השמעת גרסתם.

שלום שמחון: במקרים אלו נערך בירור טלפוני עם שני הצדדים לבירור הוויתור על השמעת גרסתם.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: לשאלתך השלישית, לגבי השיקולים המנחים את הממונה על הנושא בבואו לשקול מתן היתר – השיקולים הותוו בידי החוק ובית-הדין לעבודה: אסור להתיר פיטורים אם אלה קשורים לעילה המוגנת בחוק, כגון היריון, טיפולי פוריות וחופשת לידה.

שלום שמחון: אם הפיטורים אינם קשורים לעילה המוגנת בחוק, עדיין הסמכות לתת או לא לתת היתר הינה בשיקול דעת.

שלום שמחון: הפעלת שיקול הדעת נעשית בהתחשב בתכלית החוק, שהיא להגן על עובדת, או עובד, במקרים מסוימים מפני פיטורים בתקופה שידוע כי תתקשה למצוא עבודה חדשה ובתקופה שהיא יותר חשופה לאפליה מטעמי מצבה האישי.

שלום שמחון: כמו כן, יש להתחשב בנסיבות שהובילו לסיום יחסי עובד ומעביד.

שלום שמחון: לעניין זה מתחשבים בסיבה לפיטורים, במועד הודעתה של העובדת על הנסיבות שבגינה אסור לפטרה ללא היתר, במצב הכלכלי של המעביד, בוותק של העובדת במקום העבודה, האם המעביד עשה מאמצים כנים להשאיר את העובדת במקום העבודה וכיו"ב.

שלום שמחון: מובן שאין מדובר ברשימה סגורה; רשימת השיקולים איננה סגורה, והיא נבחנת בהתאם לבקשה להיתר.

שלום שמחון: 4.

שלום שמחון: לשאלתך הרביעית – כמה היתרים לפיטורי עובדות ניתנו בשנים האחרונות – אני רוצה לציין שאגף ההסדרה הינו אגף מגיב המטפל בבקשת המעביד למתן היתר, ולכן יש לציין כי בשנת 2009 חל גידול בפניות המעבידים בשל המשבר הכלכלי ששרר בשנה זו.

שלום שמחון: בשנת 2009 – את רושמת?

שלום שמחון: – ניתנו 1,336 החלטות, מתוכן 438 סורבו לפיטורין – 16 מתוכן בטיפולי פוריות, 594 הותרו לפיטורין – 57 מתוכן בטיפולי פוריות, ו-304 הותרו לצמצום היקף משרה.

שלום שמחון: בשנת 2010 – בשנה זו החל לפעול נוהל המשרד בהליך בקשת היתר.

שלום שמחון: עם כניסתו לתוקף של הנוהל ירד מספר הבקשות.

שלום שמחון: בשנת 2010 ניתנו 814 החלטות, מתוכן 253 סורבו לפיטורין – 20 מתוכן בטיפולי פוריות, 537 הותרו לפיטורין – 37 מתוכן בטיפולי פוריות, ו-24 הותרו לצמצום היקף משרה.

שלום שמחון: 5.

שלום שמחון: לשאלתך החמישית – שאלת בכמה מהמקרים שבהם הממונה על ההיתרים הורה להחזיר עובדת שפוטרה וכן הלאה – לשר או למי שאליו הועברו סמכויותיו לפי החוק אין סמכות להורות על מעביד להחזיר עובדת למקום עבודתה.

שלום שמחון: עם זאת, הזרוע השנייה של מינהל ההסדרה והאכיפה, אגף האכיפה, פועל לאכוף את ההוראות הפליליות של חוק עבודת נשים ומתריע בפני מעסיקים מייד לאחר קבלת תלונה של עובדת כי פיטורים בניגוד להוראות החוק בטלים.

שלום שמחון: ההליך שבו מטופלת תלונה של עובד בנושא:

שלום שמחון: עובד העונה על הגדרת חוק עבודת נשים ונפגע מהחלטת המעסיק, רשאי לפנות בתלונה לאגף האכיפה.

שלום שמחון: עם קבלת הפנייה נערך בירור ראשוני ונשלח למעסיק מכתב המפרט בפניו את עצם הפנייה אלינו, את הוראות החוק ואת החשד לכאורה לעבירה.

שלום שמחון: במועד פתיחת החקירה – תגידי, זה לא ברור שזה כל כך קשה ומסובך?

שלום שמחון: למה המעסיקים – נראה לי שזה כמעט בלתי אפשרי.

מגלי והבה: – – –

שלום שמחון: במועד פתיחת – למה, היא שאלה הרבה שאלות.

שלום שמחון: אני רוצה לענות על כולן.

שלום שמחון: מה אתה רוצה?

מגלי והבה: בהחלט, אין לי בעיה.

מגלי והבה: רק אם היא רוצה את זה בכתב, אתה יכול להעביר לה.

שלום שמחון: במועד פתיחת החקירה נערך בירור נוסף עם העובדת במטרה לבחון אם חל שינוי, אם העובדת הוחזרה לעבודתה ואם ניתנו לה כל זכויותיה, ובכלל זה רצף בהעסקתה.

שלום שמחון: אם יימצא שהעובדת לא הוחזרה לעבודה ולא קיים רצף תעסוקה, תיפתח חקירה פלילית.

שלום שמחון: הליך החקירה מתנהל בהתאם לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב–1982.

שלום שמחון: מעסיק אשר נמצא כי פיטר אשה בהיריון ללא היתר ממשרד התמ"ת, צפוי להגשת כתב-אישום כנגדו, אשר במסגרתו קיים קנס מרבי של 150,600 שקלים, כמו גם מאסר של שישה חודשים.

שלום שמחון: 6.

שלום שמחון: לשאלתך השישית – האם משרד התמ"ת שוקל הקמת מנגנון מסודר לטיפול בהיתרי הפיטורין – התשובה שלי היא שנוהל הליך בקשה להיתר פיטורים אשר החל לפני כשנה, במאי 2010, נמצא בבחינה והרצה.

שלום שמחון: לנוכח המספר הרב של בקשות להיתר, נושא הקמת מנגנון מסודר ייבחן בהמשך, ובמידה שכך יהיה, אכן יתקיים הליך מסודר עם סמכויות שיפוטיות נרחבות יותר.

שלום שמחון: אני רק רוצה להוסיף שהיתה לי הזדמנות, בכנס לשכת עורכי-הדין, להיות בפאנל משותף עם נשיאת בית-הדין לעבודה, הגברת נילי ארד.

שלום שמחון: לא רק הכללים החמורים האלה – בעת ריאיון עבודה אסור לשאול אשה אם היא בהיריון.

זהבה גלאון: אני מאוד מודה.

שלי יחימוביץ': מובן מאליו.

שלום שמחון: אני מאוד מקווה שהמעסיקים יקפידו על הדבר הזה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

מגלי והבה: שאלה נוספת או שאת מסתפקת, גברתי?

זהבה גלאון: אני מסתפקת.

מגלי והבה: תודה רבה.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר השואלים.

מגלי והבה: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

אורי אריאל: האם לא תחוס על כבוד השר?

שלום שמחון: אני, בכיף.

זהבה גלאון: – – –

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, נדמה לי שחלק מהשאלות שלי – כדי לחסוך בסדר-היום ובסבלם של הממתינים – נדמה לי שהשאלה – – –

שלום שמחון: בבקשה.

מסעוד גנאים: בסדר, אני שואל, אבל נדמה לי שיש שאלות ששאל חבר הכנסת השיח' אברהים צרצור, אז אתה יכול להפנות את אותה תשובה.

מסעוד גנאים: 1.

מסעוד גנאים: מהו התקציב במשרד התמ"ת שמיועד למגזר הערבי לשנים 2011–2012?

מסעוד גנאים: מהו אחוזו מכלל התקציב של המשרד?

מסעוד גנאים: 2.

מסעוד גנאים: כידוע, אחוזי האבטלה במגזר הערבי גבוהים בהשוואה למגזרים אחרים.

מסעוד גנאים: מה עושה משרדך על מנת לעודד תעסוקה במגזר הערבי?

מסעוד גנאים: האם מתכוון משרדך לבנות ולפתח אזורי תעשייה ביישובים הערביים?

מסעוד גנאים: אם כן – איפה, מתי ומה גודל התקציבים המושקעים?

מסעוד גנאים: אם השאלות דומות והתשובות דומות, אז אני מסתפק.

מגלי והבה: תודה.

שלום שמחון: קודם כול, אתה הוספת פה קצת שאלות שלא היו בשאלות המקוריות שלך.

שלום שמחון: אני חושב שעניתי על גודל התקציב במשרד התמ"ת, ואני הזכרתי את העובדה שבתוכנית הממשלתית ובהשקעה בטיפול הנקודתי משרד התמ"ת הוא רבע מתוך 800 מיליון השקל.

שלום שמחון: חוץ מהדבר הזה, ההעדפה שלי – אמרתי את זה גם כשלא היית פה באולם – אני ממקד את הדגש שלי בתקופת כהונתי כשר התמ"ת בשלושה נושאים מרכזיים: האחד זה נושא המיעוטים; השני זה נושא החרדים; השלישי זה הנושא של אנשים עם מוגבלויות.

שלום שמחון: כל מה שיש במשרד, כל הכלים – המדען, מרכז ההשקעות, אזורי תעשייה, מסלולי תעסוקה, מעונות-יום, הכשרה מקצועית – כל הכלים של המשרד הם בדגש על תחום המיעוטים.

שלום שמחון: לגבי השאלה השנייה שלך, על אחוזי האבטלה – שיעורי התעסוקה במגזר הערבי הם נמוכים יחסית לשאר האוכלוסייה במדינה, בעיקר בקרב הנשים.

שלום שמחון: בתחום הנשים אנחנו עושים מאמצים גדולים מאוד.

שלום שמחון: בתחום הנשים, רק 22% מהנשים במגזר המיעוטים יוצאות לעבודה, ורק 67% מהגברים.

שלום שמחון: בנושא הכשרות מקצועיות נתתי גם תשובה על שאלות חבריך.

שלום שמחון: נתתי דוגמה שמתחילת השנה 28% מכלל המשתתפים בקורסי הכשרה מקצועית הם נשים ערביות, ו-27% מכלל הלומדים במה"ט במקצועות הנדסיים הן נשים ערביות – יותר מ-150 סטודנטים בשנה הנוכחית בתוכניות שונות אצלנו.

שלום שמחון: לגבי מעונות-יום, יש שינוי של הקריטריונים לבינוי של מעונות-היום באופן שייתנו עדיפות ליישובים הנמצאים באשכולות סוציו-אקונומיים נמוכים, יישובים שבהם יש אבטלה גבוהה, כדי לעודד יציאת אמהות לשוק העבודה, יישובים שבהם יש הרבה ילדים בלי מסגרות.

שלום שמחון: הקריטריונים האלו נותנים תעדוף ברור למגזר הערבי.

שלום שמחון: הזכרתי שבמעונות-היום שאנחנו תומכים בהם יש בסך הכול 70,000 ילדים, מתוכם 2,079 ילדים במגזר הערבי.

שלום שמחון: ככל שיצאו יותר נשים לעבודה, ברור שהמספר הזה יגדל.

שלום שמחון: במשפחתונים המספרים קצת יותר גבוהים: יש 10,700 ילדים בכלל הארץ, ובמגזר הערבי יש 2,775 ילדים.

שלום שמחון: הזכרתי שיש לנו פרויקט לנשים בדואיות, ויש כמובן מסלולי תעסוקה למגזר הערבי.

שלום שמחון: בנצרת יש חממה טכנולוגית שאנחנו תומכים בה, וגם אותה הזכרתי.

שלום שמחון: בעסקים הקטנים אנחנו משקיעים הרבה מאוד כסף במגזר.

שלום שמחון: נתנו מענק להקמת משחטה ביישוב שגב-שלום בנגב, ומועסקים בה היום 800 – כ-300 יותר ממה שתכננו.

שלום שמחון: זה תוכנן ל-500, ואנחנו יודעים שיש שם היום 800 מהמגזר הבדואי בדרום.

שלום שמחון: יש הקמה של מרכזי תעסוקה למרכז הבדואי.

שלום שמחון: הנחיתי – וגם עניתי פה ליושב-ראש – לפתוח לשכות תעסוקה נוספות של שירות התעסוקה במגזר, כולל בחינת לשכות ניידות.

שלום שמחון: וכמובן, יש החלטת ממשלה שהתקבלה לטיפול הנקודתי במגזר.

שלום שמחון: נדמה לי שעל כל השאלות ששאלת עניתי, ואני גם אעביר לך אותן באופן מסודר, כתוב, כפי שאני מעביר לחברים האחרים.

מגלי והבה: שאלה נוספת?

מגלי והבה: מוותר.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

מגלי והבה: אחר כך – חברת הכנסת זוארץ.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, לא מזמן הודיע השר כי בכוונתו לאמץ את "מבחן השקילות החדש" של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שעל-פיו ייקבע היקף הסיוע והסבסוד במעונות-יום.

אברהם מיכאלי: האם השר לקח בחשבון את הפגיעה במשפחות ברוכות ילדים עם אימוץ מבחן השקילות החדש של הלמ"ס?

אברהם מיכאלי: בדיון שהתקיים בנושא בוועדת הכספים לנוכח הפרסום שהשר מתכוון לאמץ את מבחן השקילות, אמר השר שהוא יבדוק שוב את הפעלת מבחן השקילות במעונות-יום.

אברהם מיכאלי: על כן, מהי עמדתו הסופית של השר בעניין?

אברהם מיכאלי: שאלה שנייה, אדוני השר – מהו היקף הסיוע שמשרד התמ"ת בראשותך מתכוון להקצות לבינוי מעונות-יום נוספים בארץ לשנת התקציב 2012?

מגלי והבה: תודה.

שלום שמחון: מבחן השקילות החדש של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא מבחן שהתבקשתי לאמץ על-ידי משרד האוצר כחלק מתהליך משותף והחלטת ממשלה בנושא.

שלום שמחון: מאחורי מבחן השקילות עומד עיקרון חברתי-כלכלי של יתרון לגודל בחלוקת הצריכה המשפחתית, וזהו מבחן שנהוג ומקובל בכל מדינות ה-OECD.

שלום שמחון: בטרם החלטתי לאמץ את המבחן ביצענו הליך בחינה של הנושא, על משמעויותיו הכספיות.

שלום שמחון: העבודה שהתבצעה הוכיחה כי מספר מצומצם מאוד של משפחות ייפגע כתוצאה מהתהליך.

שלום שמחון: הפגיעה תהיה בגובה הדרגה שהילד מקבל, ולא בשאלה אם הילד יסובסד או לא.

שלום שמחון: הוא בכל מקרה יסובסד.

שלום שמחון: עם זאת, המבחן מיטיב עם משפחות צעירות אשר יש להן רק ילד אחד, ובכלל, לאור השינוי תתבצע העמקת סבסוד בסולם.

שלום שמחון: בנוסף, על מנת למזער את הפגיעה המינורית ביקשתי להחיל שני תהליכי העמקת סבסוד במעונות-היום: הוספת דרגות חדשות להורים בעלי שניים ושלושה ילדים במעון, כאשר דרגת הבסיס היא דרגה 4.

שלום שמחון: השנה רק הורים בדרגה 3 קיבלו הטבה נוספת כזאת, ועתה גם ילדי דרגה 4 יזכו לה.

שלום שמחון: מהלך נוסף מתבצע כרגע בשיתוף עם האוצר, והוא העמקת סבסוד על רקע סוציו-אקונומי, מעבר לדרגות הסבסוד על-פי מבחן השקילות.

שלום שמחון: העמקות סבסוד אלו נועדו להגדיל את שיעור האמהות שיצטרפו לשוק העבודה או יגדילו משרתן לאור האופציות שייפתחו בפניהן.

שלום שמחון: לגבי הנושא השני, בדיון שדובר עליו הצגתי עמדה של אימוץ מבחן השקילות.

שלום שמחון: מי שהיה אמור לבחון את הפעלת המבחן היה משרד האוצר, וככל הידוע לנו הוא החליט להמשיך בתהליך, ומתוקף החלטת הממשלה גם משרד התמ"ת, אלא אם כן ההחלטה תשתנה.

שלום שמחון: לגבי השאלה השנייה על היקף הסיוע שמשרד התמ"ת מתכוון להקצות לבינוי מעונות-יום – משרד התמ"ת שם לו למטרה את הגדלת ההיצע במעונות-היום, על מנת להיענות לגידול הטבעי במדינה.

שלום שמחון: היצע גדול יותר של מעונות-יום יגדיל את שיעור ההשתתפות של אמהות בשוק העבודה.

שלום שמחון: התקציב הרגיל לתמיכות בבניית מעונות-יום חדשים עומד על 20 מיליון שקלים, ו-5 מיליון שקלים לשיפוצים.

שלום שמחון: מבחני התמיכה פורסמו לפני כמה חודשים, והתקבלו יותר מ-150 בקשות לתמיכה.

שלום שמחון: לכן, בהינתן תקציב נוסף באגף, הוא מיועד כולו לתמיכות בבינוי מעונות-היום.

שלום שמחון: לדוגמה, השנה המשרד מייעד יותר מ-100 מיליון שקלים לתמיכה בבינוי מעונות חדשים.

שלום שמחון: גם בשנה הבאה – הנחיתי לנצל יתרות מהאגף לתמיכה בבינוי מעונות-יום חדשים.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברת הכנסת אורית זוארץ, אני ארשה לך לשאול כבר עכשיו את השאלה הנוספת.

אורית זוארץ: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, ב-4 באוגוסט 2009 נחתם הסכם בין ההסתדרות הכללית לבין איגוד חברות הניקיון והתחזוקה בישראל, המסדיר על-פי תחשיב מיוחד את עלות שעת העבודה במשק לעובדי הניקיון, ולמעשה מרענן את ההסכם הקיבוצי הישן שנחתם בשנת 1979 והוראותיו ברובן אינן רלוונטיות עוד.

אורית זוארץ: מאז ועד היום ממתינים העובדים והמעסיקים בענף הניקיון לחתימה על צו ההרחבה שיחייב את כלל החברות לעבוד על-פי ההסכם הקיבוצי שנחתם, כאמור, ויביא לחיזוק השכבות החזקות ביותר במשק.

אורית זוארץ: האם נכון הדבר?

אורית זוארץ: אם כן – מדוע לא ניתן צו ההרחבה?

אורית זוארץ: והשאלה השלישית היא: מהו פרק הזמן הסביר בעיניך למתן צו הרחבה?

אורית זוארץ: אני אוסיף שאת אותה שאילתא שאלתי כשאילתא דחופה ב-31 בדצמבר 2009, וסגנית השר אורית נוקד ענתה לי שפרק הזמן יהיה סביר.

אורית זוארץ: באוגוסט אנחנו נציין שנתיים להחלטה, וצו ההרחבה עוד לא נחתם.

אורית זוארץ: עכשיו לגבי השאלות האחרות – אתה רוצה שאשאל עכשיו?

מגלי והבה: כן, תשאלי, הוא יענה לך.

אורית זוארץ: אפשרת, כבוד השר, לשאול שאלות שמתייחסות למעונות-היום, להכשרה מקצועית ולתעשייה בעשור הבא.

אורית זוארץ: לגבי מעונות-היום, אני רוצה להצטרף להתייחסותה של חברת הכנסת יחימוביץ ולהסב את תשומת לבך לאחיות.

אורית זוארץ: חוץ מהמורות, גם אחיות אינן זכאיות למלוא ההשתתפות, כי ההתייחסות לאחיות נעשית כעובדות במשמרות, ולכן הן לא מקבלות סבסוד במעונות-היום; הן נדחקות לתחתית סדר העדיפויות בקבלה למעון ואחר כך בהנחות.

אורית זוארץ: אחות שעובדת משמרת לילה לא יכולה לשמור על הילד במשך הבוקר, מה לעשות?

אורית זוארץ: ההתייחסות להכשרה מקצועית לחד-הוריות זו סוגיה שעלתה במסגרת השדולה לקידום נשים ואמהות בעולם התעסוקה עם נציגות משרדך.

אורית זוארץ: לגבי נשים חד-הוריות והשתתפות בהשכלה אקדמית ולא רק בהכשרה מקצועית, חד-הורית לא חייבת לעבור הסללה של קוסמטיקאית, מזכירה או ספרית – ואצלי אין שום פחיתות כבוד בתפקידים האלה – אבל למה לא לאפשר להן השכלה אקדמית?

אורית זוארץ: יש מודל בתל-חי של השכלה אקדמית לחד-הוריות, הוא מאוד מוצלח, ולצערי הרב משרדך עדיין לא משתתף בו.

אורית זוארץ: זה מודל שאפשר לאמץ.

אורית זוארץ: לגבי תעשייה בעשור הבא – התייחסות להיבטים סביבתיים בהליך התכנון של התעשייה בעשור הבא.

אורית זוארץ: תודה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת זוארץ.

שלום שמחון: ההסכם שמסדיר את עלות שעת העבודה במשק לעובדי הניקיון בא להחליף את ההסכם הקיבוצי הישן, ועיקרו היה תוספת מדורגת של 20% לשכר המינימום בענף.

שלום שמחון: אולם ההסכם היה שנוי במחלוקת בין איגוד חברות הניקיון והתחזוקה מול ארגון הניקיון שבלשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.

שלום שמחון: ארגון הניקיון המצוי בלשכת התיאום הינו, מבחינה אובייקטיבית, הארגון הגדול והדומיננטי בענף.

שלום שמחון: מתוקף מחלוקת זו לא נחתם כלל ההסכם המדובר ולא ניתן צו ההרחבה.

שלום שמחון: לגבי השאלה השלישית, האגף הממונה על יחסי העבודה במשרד ניסה כמה פעמים לייצר מצב של איחוד בין שני ארגוני המעסיקים בהסכם, זאת על מנת לתת תוקף להרחבת ההסכם הישן, ועד היום הנושא לא צלח בידנו; אולי תשמשי המתווכת, לא יודע, אולי תנסי.

שלום שמחון: הנושא הרביעי, בזמן שחלף בהינתן הצדדים במחלוקת, נחתם הסכם שכר המינימום שאומץ לאחרונה בחקיקה, והדבר משליך על ההסכם בענף הניקיון.

שלום שמחון: לאור האימוץ בחקיקה של שכר המינימום, ועם חוסר היכולת לפתור את המחלוקת שבין הארגונים, אין היתכנות או הצדקה להרחבת ההסכם, שכן ארגון המעסיקים החתום עליו הוא ארגון קטן, שלא יכול לחייב את כלל הענף.

שלום שמחון: במידה שארגון המעסיקים הגדול יגיע לפשרה בנוגע להסכם, אזי אשמח לקדם את מתן צו ההרחבה.

שלום שמחון: לגבי השאלות האחרות – – –

אורית זוארץ: – – –

מגלי והבה: אחר כך, תני לו לענות לך על מה ששאלת.

שלום שמחון: למה?

שלום שמחון: היא יכולה לשאול, כי אני עובר לנושא אחר.

מגלי והבה: בבקשה, איך שאת רוצה.

אורית זוארץ: כבוד השר, אני מאוד משתוממת, אני פשוט אקריא לך את מה שאמרה סגנית השר, שהיום היא שרת החקלאות, אורית נוקד, היא מדברת על: הסכם הקיבוצי הוגש לרישום, נחתם בין ההסתדרות הכללית לבין הארגון הארצי של חברות הניקיון – – –

שלום שמחון: חברת הכנסת זוארץ – – –

אורית זוארץ: – – – עולה בקנה אחד עם שאיפותיו.

אורית זוארץ: למה צריך שנתיים, ומחלוקות בדרך?

אורית זוארץ: לפני שנה לא היו מחלוקות, הדברים האלו ברורים, משרד התמ"ת ביקש לבחון את הסוגיה הזו שוב, והתחייבתם לתת מענה תוך פרק זמן סביר.

אורית זוארץ: עכשיו אתה בא, אחרי שנה נוספת, ומדבר על קונפליקטים בין המעסיקים ובין חברות הניקיון.

אורית זוארץ: זה נושא חדש שלא עלה בעבר.

שלום שמחון: אז הנה, את רואה, יש לך שני נושאים חדשים.

שלי יחימוביץ': עלה, עלה, יש סכסוך בין שני המעסיקים, ההסכם נחתם – – –

אורית זוארץ: אז עכשיו העובדים צריכים – – –

שלום שמחון: מה את רוצה?

שלום שמחון: שאני ארחיב את הקטן על הגדול?

אורית זוארץ: אני לא יודעת, הייתם צריכים לעשות את זה קודם.

שלום שמחון: זה משהו שלא כל כך אפשרי, אבל מקובל בכנסת שחברי כנסת מזמנים ארגונים ומנסים לתווך ביניהם.

שלום שמחון: עשיתי את זה בעבר הרבה פעמים.

שלי יחימוביץ': זה לא התפקיד שלנו.

שלום שמחון: אני יודע שזה לא התפקיד שלכם, אבל אני בטח לא יכול לעשות משהו שלא כדרך הטבע.

שלום שמחון: גם אם ענו לך תשובות אחרות בעבר, אני לא אמשיך את הטעות בתשובות של העבר.

שלום שמחון: לגבי הנושא של האחיות ומעונות-היום, זה בהחלט נושא שאני אבדוק אותו; אני לא מכיר אותו.

שלום שמחון: אני אשמח אם נהיה בקשר בימים הקרובים – אני אבדוק אותו יחד עם הבדיקה הכוללת לגבי המורות; אני ממש לא מכיר אותו.

שלום שמחון: כנ"ל גם לגבי הנושא של השכלה אקדמית לחד-הוריות.

שלום שמחון: קודם כול, אני אשמח לעזור לנשים חד-הוריות לרכוש השכלה, ואם יש חסמים שתקועים אצלי במשרד אני כבר אומר שאני אעשה הכול על מנת לטפל בהם.

שלום שמחון: הנושא של תעשייה ירוקה לדור הבא הוא כבר היום חלק ממבנה המענקים במרכז ההשקעות – נושא שנמצא אצלנו גם במטרות וגם בהדגשים שאנחנו שמים.

שלום שמחון: אנחנו עושים מאמצים מאוד גדולים שתהיה תעשייה שאינה מזהמת, תעשייה ירוקה, וכמובן, המדד לקבלת המענקים, לגובה המענקים, הוא בהתאם לצבע הירוק.

שלום שמחון: תודה רבה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת שלמה מולה.

מגלי והבה: אדוני, אתה שר חרוץ, תודה על התשובות המפורטות לכל השואלים.

מגלי והבה: אני גם עקבתי, ולכל שאלה היתה תשובה מפורטת, וזה יתרון – שהשואל גם מקבל תשובה.

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, קודם כול תודה רבה.

שלמה מולה: השאלה שלי היא שאלת הפיקוח על המעונות, אדוני השר.

שלמה מולה: מזה כמה חודשים אני שואל את עצמי, אני שואל בכל הזדמנות, גם את אנשיך המקצועיים; אני יודע שאתה אדם מאוד הגון וישר, אני מקווה שתענה לי ביושר: מה הקשר בין משרד התמ"ת לפיקוח על מעונות?

שלמה מולה: הרי כשאנחנו שולחים את ילדינו, אנחנו מצפים שילדינו ילמדו, יקבלו חינוך, לא רק שיפקחו עליהם, על קיומם היומיומי.

שלמה מולה: אני יודע, ההיסטוריה של המעונות בפיקוח של משרד העבודה היא באמת לעודד נשים לצאת לעבודה, זו היתה התורה.

שלמה מולה: אבל אני חושב, מדינת ישראל, שהצטרפה ל-OECD, מותר לה – אולי זו תהיה המהפכה שאתה תוביל – שתיפרד מהנושא של הפיקוח על המעונות במשרד התמ"ת, והוא יעבור למשרד החינוך.

שלמה מולה: סוף-סוף הילדים שלנו יקבלו חינוך, לא רק מסגרת יומית בלבד.

שלמה מולה: המשמעות היום של חינוך הילדים במסגרת המעונות זה אלף-בית לפיתוח החינוכי, היכולת של הילדים.

שלמה מולה: אינני מטיל דופי במה שעושים כרגע, אבל האחריות המיניסטריאלית חייבת להיות במשרד החינוך, לא במשרד התמ"ת.

שלמה מולה: השאלה שלי, אדוני השר: האם אתה תומך בעמדה זו?

שלמה מולה: האם יש לך עמדה מקצועית אחרת, משכנעת?

שלמה מולה: תודה רבה.

שלום שמחון: חבר הכנסת מולה, לו היית פה במהלך הדיון – אני עניתי לשאלה של חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי וחברת הכנסת ציפי חוטובלי, עניתי בדיוק על השאלה הזאת.

שלום שמחון: אני אחזור על התשובה בקצרה.

שלום שמחון: אמרתי שתפיסת העולם שלי היא שמדינת ישראל צריכה שיהיה בה חינוך חינם מגיל אפס ועד גיל 18.

שלום שמחון: נדמה לי שאמרתי את זה גם בדיון בוועדה לזכויות הילד, שאתה נכחת בו, נדמה לי; אם אני זוכר – נכחת בדיון הזה.

שלום שמחון: אמרתי, בין יתר הדברים, שאחד הדברים הראשונים שעשיתי זה להיפגש עם צמרת משרד החינוך כדי לראות אם ניתן לשתף פעולה ולהעביר להם את הפיקוח החינוכי.

שלום שמחון: מאחר שהדרישות שלהם היו ל-300 תקני מפקחים, וזה לא היה בידי, אין לי התקציב לעשות את הדבר הזה, זה לא קרה בשנה הזו, אבל אנחנו בהחלט סיכמנו בינינו להמשיך ולבחון את העניין הזה.

שלום שמחון: כאשר מדינת ישראל תחליט שהמטרה שלה בנושא מעונות-היום היא חינוך, אין ספק שהמקום של זה יהיה במשרד החינוך, לא במשרד התמ"ת.

שלום שמחון: מדינת ישראל, נכון לרגע זה, החליטה לתמוך ביציאת אמהות לעבודה באמצעות סבסוד מעונות-היום לאותן נשים שיוצאות לעבודה.

שלום שמחון: התפקיד שלי כשר העבודה – אם נושא העבודה לא היה במשרד התמ"ס אלא היה במשרד הרווחה, כמו שהיה קודם, אז זה היה במשרד הרווחה.

שלום שמחון: נכון לרגע זה, זה התחום, אני משתדל לעשות אותו כמיטב האפשר.

שלום שמחון: אני מקווה שכולנו יחד נצליח לעשות מאבק נכון כדי שמדינת ישראל תגדיר את החינוך מגיל אפס עד 18 כחוק חינוך חובה חינם.

אורית זוארץ: ויום חינוך ארוך.

שלום שמחון: נעשה משהו טוב – כולנו – לעם ישראל.

שלום שמחון: זה אומנם תוכנית בהיקף של מיליארדים.

שלום שמחון: הזכרתי, כשלא היית פה, את העובדה שישנה החלטה שמשרד החינוך יתחיל להחיל חוק חינוך חינם מגיל שלוש.

שלום שמחון: אבל הוא לא מתחיל אותו מגיל שלוש; זו לא החלטה שמיושמת, בגלל בעיות תקציביות.

שלום שמחון: לכן, בגילים שלוש-ארבע זה לא מיושם – מיושם מגיל ארבע ואילך.

שלום שמחון: זאת המציאות נכון לרגע זה.

שלום שמחון: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר.

מגלי והבה: אחרון השואלים – חבר הכנסת אורי מקלב.

מגלי והבה: ואז נעבור להמשך סדר-היום.

שלום שמחון: אני חשבתי שחברת הכנסת זוארץ זה המזל שלי.

שלום שמחון: עכשיו אני מבין שחבר הכנסת מקלב זה המזל.

אורי מקלב: אני מקווה שהמזל לא פחות טוב.

מגלי והבה: בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני השר.

קריאה: – – –

שלום שמחון: לא.

שלום שמחון: המזל שלי, כי היא היתה אחרונה.

שלום שמחון: אבל עכשיו הוא הוסיף אותו, אז זה כבר לא.

אורי מקלב: אני מקווה שזה לא יהיה מעל המזל.

מגלי והבה: בבקשה.

אורי מקלב: אדוני השר, פורסם כי מרכז ההשקעות של משרד התמ"ת מוסיף בימים אלה מסלול נוסף, שנקרא מסלול התעסוקה, שיאפשר להעניק סיוע של עד 40% מעלות השכר לסטודנטים ממגזרים שונים שיעסקו במקצועות עתירי טכנולוגיה, נוסף על תוכניות קיימות לעידוד תעסוקה במגזרים כמו בני מיעוטים ועולים.

אורי מקלב: ברצוני לשאול, אדוני השר: אילו תוכניות לעידוד תעסוקה קיימות במגזרים השונים?

אורי מקלב: מדוע משרדך אינו מקדם פרויקטים דומים למגזר החרדי?

אורי מקלב: 2.

אורי מקלב: דמי רישום – אנחנו גם עוסקים בנושא המעונות – דמי רישום למעונות, צהרונים ומשפחתונים הם בסך 285 שקלים לכל ילד.

אורי מקלב: השתתפות ההורים בשכר לימוד במעונות עלתה בשנה האחרונה ב-12%.

אורי מקלב: מדוע משרד התמ"ת אינו מצמצם את עלויות ההורים, ההולכות ומאמירות לכדי כך שלא תהיה כדאיות כלכלית להשתלב במעגל העבודה?

אורי מקלב: 3.

אורי מקלב: שאלה אחרונה – מוצרי המזון הבסיסיים, לחם וחלב ועוד, נתונים לפיקוח.

אורי מקלב: מדוע מוצרי הצריכה הבסיסיים של התינוקות, תחליפי חלב אם, אינם בפיקוח כמזון בסיסי?

אורי מקלב: תודה.

שלום שמחון: 1.

שלום שמחון: חבר הכנסת מקלב, משרד התמ"ת מייצר מגוון רב של כלי סיוע לעידוד תעסוקה במגזרים השונים במדינה.

שלום שמחון: הכלים לעידוד תעסוקה הם כלים דואליים, המיועדים למעסיקים ולמועסקים, ובתוך המגזרים – שלוש אוכלוסיות מועדפות בעידוד התעסוקה: מיעוטים, חרדים ובעלי מוגבלויות.

שלום שמחון: מתוקף כך, לאוכלוסיות אלו יש כלי סיוע ייחודיים, או עדיפות בכלי הסיוע הכלליים.

שלום שמחון: התוכנית שאתה מציג, חבר הכנסת מקלב, היא במסגרת מסלול תעסוקה.

שלום שמחון: היא תתוקצב בשיתוף פעולה עם משרד ראש הממשלה, ותכליתה סבסוד שכר של סטודנטים בני מיעוטים בהעסקתם במקצועות עתירי טכנולוגיה.

שלום שמחון: פרט לכך, יש מגוון רחב של תוכניות לעידוד תעסוקה: מסלולי תעסוקה וסבסוד שכר בכל הארץ להעסקת חרדים, מיעוטים ובעלי מוגבלויות, הכשרות מקצועיות, ואוצ'רים ללימודים, תוכניות ייחודיות להנדסאים, הכשרות טכנולוגיות, מרכזי תעסוקה ייחודיים למגזרים השונים, שלוחות מט"י ייעודיות, לימודים באוניברסיטה ועוד.

שלום שמחון: לנושא השני – אני מצר על הטענה שלך, חבר הכנסת מקלב, שהמשרד לא מקדם פרויקטים דומים למגזר החרדי.

שלום שמחון: אני חוזר ומדגיש כי אוכלוסיית החרדים היא אוכלוסייה ייעודית לטיפול ולקידום פרויקטים, ומקבלת תעדוף במסגרת כלי הסיוע הכלליים, פרט לכלים הייחודיים שמושקעים ומפותחים עבור אוכלוסיית החרדים.

אורי מקלב: – – –

שלום שמחון: רגע, תן לי, אבל אני עונה.

שלום שמחון: "חרדים לעתידם" – מימון של שכר לימוד אוניברסיטאי מלא ללומדים, מימון דמי קיום ללומדים; הנדסאים חרדים – לימודי הנדסת תוכנה, מימון דמי קיום ומכינות ייעודיות; מסלול תעסוקה – רק כדאי שחבר הכנסת ידע פעם מה אנחנו עושים – מסלול תעסוקה, סבסוד שכר של עובדים מהמגזר החרדי בכל הארץ, ביתרון למשרות בשכר גבוה; תוכניות לימוד ייחודיות לנשים וגברים, על מנת שתהיה התאמה לתרבות המגזר החרדי.

שלום שמחון: ההכשרות האלה נעשות במקצועות עתירי ידע – הנדסת תוכנה, מחשבים, תכנות, לימודי אקדמיה.

שלום שמחון: אני בעצמי מסייר שם הרבה ורואה מקרוב את הנושא החרדי.

שלום שמחון: פורום חרדים – פורום שהקים קודמי בתפקיד, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר.

שלום שמחון: חברים בו ראשי המגזר החרדי.

שלום שמחון: אני ביקשתי את ההמשכיות של הפורום הזה.

שלום שמחון: אני אשמח אם גם אתם תשתתפו ותהיו בפורום.

שלום שמחון: תפקידו של הפורום הוא לייצר מסמך המלצות עבורי ועבור הממשלה למציאת כלי סיוע נכונים לעידוד תעסוקה במגזר החרדי.

שלום שמחון: בין היתר, המסמך הזה אמור לכלול הקמת מרכזים ייעודיים לאוכלוסייה שיספקו ליווי, הכוונה, הכשרה והשמה בעבודה, החל משלב כתיבת קורות החיים וכלה בכניסה לעבודה, סיוע באמצעות הסוכנות לעסקים קטנים והרחבת מסלולי התעסוקה הקיימים כיום.

שלום שמחון: אני רוצה להוסיף ולהדגיש כי אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם ראשי המגזר החרדי, ככל שניתן, ונשמח לקדם כלים נוספים ייעודיים לעידוד התעסוקה במגזר החרדי.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: הנושא השני ששאלת עליו הוא דמי הרישום למעונות.

שלום שמחון: מעונות-היום, המשפחתונים והצהרונים הם אחד מכלי הסיוע של המשרד לעידוד נשים ליציאה לעבודה, ומכאן שהמחיר במעונות אלו הינו מחיר בפיקוח.

שלום שמחון: אנחנו מדברים היום הרבה על מוצרים בפיקוח, אתה יודע.

שלום שמחון: אז זה מוצר בפיקוח.

שלום שמחון: דמי הרישום הם עבור העלויות הכרוכות בתהליך רישום הילד למסגרת.

שלום שמחון: עלויות אלה אינן מגולמות במחיר המפוקח, ולכן ההורים מתבקשים לשלם זאת בנפרד בזמן ההרשמה.

שלום שמחון: מדובר בתשלום שנתי חד-פעמי, והוא מעודכן בהתאם למדד המחירים לצרכן.

שלום שמחון: ההצמדה למדד המחירים לצרכן נועדה להבטיח עלייה הדרגתית בתשלום, אם ישנה כזאת, על מנת שלהורה תישאר כדאיות להימצא במעגל התעסוקה.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: לשאלתך השלישית – מוצרי המזון הבסיסיים, לחם, חלב, נתונים לפיקוח.

שלום שמחון: זאת היתה השאלה שלך, נכון?

שלום שמחון: השיקולים בהכנסת מוצר לפיקוח אינם שיקולים של הכרזה על מונופול או קבוצת ריכוז, אלא שיקולים שנעשים לאחר בדיקה אם ליצרני ומשווקי המוצר יש כוח שוק המאפשר להם לנצל לרעה את המעמד שלהם.

שלום שמחון: הכנסת מוצרים למחיר בפיקוח נועדה להגן ולהיטיב עם כוח הקנייה הצרכני, ולא להרע עמו.

שלום שמחון: אני רק רוצה להגיד שסדרת המוצרים בפיקוח, למרות שאנחנו עוסקים עכשיו בנושא החלב – ותיכף אני אענה על הנושא של תחליפי החלב, ששאלת עליו – אני רוצה שתדע שמאז קום המדינה הסיד בישראל – כדאי שגם השר איתן ישמע מזה – היה מוצר מפוקח.

מיכאל איתן: הסיד?

מגלי והבה: הסיד, כן.

מיכאל איתן: – – –

שלום שמחון: לא יודע, משנת איכה.

מיכאל איתן: – – –

שלום שמחון: היה מוצר מפוקח.

שלום שמחון: למה?

שלום שמחון: המפא"יניקים הסדירו את זה שבמפעלים של ההסתדרות יהיו מוצרים מפוקחים.

שלום שמחון: אני באתי עכשיו למשרד וביקשתי את כל רשימת המוצרים בפיקוח.

שלום שמחון: אז אני היום לא אזכיר את כולם, אבל אחד מהם היה הסיד.

שלום שמחון: אמרתי: למה צריך את הדבר הזה?

שלום שמחון: ובאמת לא ידעו להסביר לי.

שלום שמחון: אז ביקשתי להוציא את המוצר הזה מפיקוח, ואכן הוצאתי אותו לפני כחודש מפיקוח.

שלום שמחון: באותו רגע, חלק מהארגונים השונים ראו בעובדה שהוצאתי את הסיד מפיקוח, ובצדק, כאילו אני מאותת להוציא מוצרי יסוד נוספים מפיקוח, וככה התחיל עכשיו הקמפיין של המוצרים בפיקוח.

שלום שמחון: יש עוד סדרת מוצרים – – –

מיכאל איתן: הכול קשור ללבן.

שלום שמחון: הכול קשור ללבן.

שלום שמחון: גם הסיד הוא לבן.

שלום שמחון: יש עוד סדרת מוצרים, אנחנו נחשוף אותם מעת לעת.

שלום שמחון: רק אלוהים יודע למה הם בפיקוח, אני לא מצליח להבין.

שלום שמחון: אבל לעניין תחליפי חלב אם, מחיר התחליפים הוסר מפיקוח בינואר 2001 – בינואר 2001, לא בממשלה הנוכחית, לא קשור אליה, לפני עשר שנים.

שלום שמחון: ובעשר השנים האחרונות, עד שנת 2010, המחיר עלה ב-24%, לעומת מדד המחירים לצרכן שעלה ב-25% באותה תקופה.

שלום שמחון: מכאן שאם מוצרי התחליף היו נשארים בפיקוח, הם היו מתייקרים יותר מאשר במצב הנוכחי, שהותיר את המחיר בידי כוחות השוק.

שלום שמחון: אני עוד רוצה לציין כי מבדיקה שביקשתי – אלקין, אתה מה זה מפריע פה.

מגלי והבה: אין הצבעות, ואתה ככה מרעיש.

שלום שמחון: אתה מטריד סדרתי.

שלום שמחון: די, תירגע.

אורי אריאל: הוא מארגן את הקואליציה להצביע – – –

שלום שמחון: אני רוצה לציין – על מה אתה רוצה להצביע?

נסים זאב: הוא רוצה לשתות כוס "מטרנה" לפני הסיום.

אורי אריאל: אמרתי לך, אנחנו רוצים לאשר אותה.

שלום שמחון: הוא קודם הביא לי פתק שהוא רוצה שאני אעשה פיליבסטר ולא אמהר.

שלום שמחון: עכשיו הוא מזרז אתכם?

שלום שמחון: סתם, סתם, סתם.

אורי אריאל: – – –

שלום שמחון: לא, אני סתם מתלוצץ.

זאב אלקין: התבלבלת בין היום למחר.

שלום שמחון: אני מסיים, אני מסיים.

שלום שמחון: אני רוצה לציין כי מבדיקה שביקשתי לערוך ברשות ההגבלים העסקיים התגלה, כי "מטרנה" היא החברה היחידה המייצרת תחליפי חלב בהכשרת מהדרין, ועדיין מחיר התחליפים לעומת המחירים בשוק הכללי זולים יותר.

שלום שמחון: אין ניצול לרעה של הכוח המונופוליסטי.

שלום שמחון: הנחיתי את הרשות לסחר פנים, ואת הרשות להגבלים עסקיים, להמשיך במעקב אחרי מוצרים של תחליפי חלב אם ולבחון אם היצרנים מנצלים כוחם לרעה וישנה פגיעה בצרכנים.

שלום שמחון: מיותר לציין שאתמול חתמנו, שר האוצר ואנוכי, על הקמת ועדה שתבחן את כל שוק המזון בישראל, לרבות הנושא של תחליפי החלב.

שלום שמחון: זאת ועדה מקצועית מאוד, עם אנשים רציניים מהטובים במשק.

שלום שמחון: אני בטוח שאנחנו נעשה עבודה יסודית ונניח על שולחן הממשלה את הטיפול בכל הכשלים שנמצאים בכל השרשרת בענף המזון הישראלי, כדי להגיע להוזלה מאוד משמעותית לצרכן.

שלום שמחון: אני מקווה שבנושא החלב – הוועדה תניח את המסקנות שלה בתוך עשרה ימים, וכבר במהלך החודש הבא יהיה אפשר לפעול במהירות להוזלת המחירים.

שלום שמחון: אני אמרתי אתמול בישיבת הלובי החקלאי שאני מקווה מאוד שהמחלבות והרשתות יעשו את הצעד הראשון עוד בטרם תתקבלנה החלטות הממשלה, כדי לצנן ולהרגיע את שוק מוצרי החלב, לרבות ה"קוטג'" והגבינות הלבנות.

מגלי והבה: תודה.

אורי מקלב: – – – על "קוטג'" אפשר לוותר, על תחליף חלב אם אי-אפשר לוותר.

אורי מקלב: זה עולה 70 שקלים – – – זה לא מספיק לשבוע – – –

שלום שמחון: אני עניתי על זה.

שלום שמחון: אנחנו נבחן גם את הדבר הזה.

שלום שמחון: אגב, הנושא של תחליפי החלב עלה.

שלום שמחון: נכון שבחלק מהמקומות הוא מנוצל לרעה.

שלום שמחון: אחד מראשי רשתות השיווק העלה את זה בדיונים שהיו אצלי במשרד התמ"ת בשבוע שעבר, אכן העלה את הנושא הזה.

שלום שמחון: במקומות מסוימים יש כנראה טיפול לא נכון במבנה המחיר של תחליפי חלב האם, ולכן אני, בין היתר, בעקבות העובדה שהוא העלה את מה שאתה העלית כאן, החלטתי להרחיב את הבדיקה על כל שוק המזון בישראל ולא רק על ענף החלב.

שלום שמחון: רק כדי שנדע, אם אנחנו כבר נמצאים פה: שוק החלב הוא בסך הכול 2.2% משוק המזון בישראל.

שלום שמחון: ולכן, אנחנו נעשה את כל הבדיקה, כי בסופו של דבר הצרכן במדינת ישראל זכאי להטבה גדולה אחרי שאנחנו נבחן את כל השוק הישראלי.

שלום שמחון: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר המסחר, התעסוקה והתעשייה.

שלום שמחון: אתה משחרר אותי?

שלום שמחון: זה סופי?

מגלי והבה: זה בעצם הפרלמנטריזם במיטבו.

מגלי והבה: היית, אדוני, שלוש שעות.

שלום שמחון: לא, אין לי שום טענה.

מגלי והבה: להיפך.

מגלי והבה: אני מברך אותך על כך שנתת תשובות גם מקיפות, גם ענייניות, ויהיו לנו עוד הזדמנויות של שאילתות או שאלות לשר בהזדמנות נוספת.

מגלי והבה: אני מודה לך.

שלום שמחון: יושב-ראש הקואליציה, אני מבקש בונוס בפעם הבאה – שתיתן לי קיזוז.

מגלי והבה: תודה, אדוני השר.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/392).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: יש לנו עוד שתי הצעות חוק קצרות.

מגלי והבה: הצעת החוק הראשונה: הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4) (פיצוי למניעת חסרון כיס לעסק שהעתיק את פעילותו), התשע"א–2011, של חבר הכנסת זאב אלקין וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

מגלי והבה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני מתכבד להציג כאן הצעת חוק; כפי שאמרת, יזמו אותה כמה חברי כנסת, בין השאר מהנוכחים כרגע באולם, חברי חבר הכנסת אברהם מיכאלי וחבר הכנסת אריה אלדד.

זאב אלקין: מדובר בהצעת חוק נוספת בסדרה של הצעות חוק שבאו ליישם בחקיקה את מסקנות ועדת החקירה הממלכתית בנושא של מפוני גוש-קטיף.

זאב אלקין: הרעיון הבסיסי של הצעת החוק הנוכחית פשוט ביותר; אני אקצר.

זאב אלקין: אדם שהיה לו עסק והוא מקבל פיצוי לפי ערך נורמטיבי של העסק שם בגוש-קטיף, במציאות החדשה, במקום שהעבירו אותו אליו זה בדרך כלל לא מספיק לשחזר אותו עסק שהיה לו.

זאב אלקין: הוא לא מבקש יותר, אבל הוא אומר: היתה לי חממה, תן לי חממה.

זאב אלקין: אבל מה לעשות שבמקום שהוא לא גוש-קטיף העלויות בדרך כלל יותר גדולות, ועם הזמן גם גדלו העלויות במשק.

זאב אלקין: ולכן, הרעיון של הצעת החוק, לתת בדיוק לאנשים מה שנקרא ערך כינון.

זאב אלקין: לפי ההמלצה של ועדת החקירה הממלכתית, מי שהיה לו עסק בגוש-קטיף, לתת לו אפשרות לשחזר, אותו עסק או דומה, במקום מגוריו החדש; כמובן, כל עסק והתכונות המיוחדות לו, לכן בסופו של דבר לפי ההצעה, לפחות הנוכחית, בקריאה הראשונה, ועדה מיוחדת של מינהלת "תנופה" היא זאת שתצטרך לקבל החלטה, אבל לשם כך היא צריכה הסמכה בחקיקה.

זאב אלקין: אנחנו גם, אדוני השר וחברי חברי הכנסת, בדיון בוועדה ציינו – וזה מופיע בדברי ההסבר – שנעשה ניסיון לקראת קריאה שנייה ושלישית, מלבד השלמה של כל הנושא של ערך כינון, להכניס לחוק הזה עוד כמה נושאים, לדוגמה נושא השומות, ולדוגמה, נושא מאוד גדול, נושא החקלאים, ועוד כמה נושאים שהופיעו בהמלצות ועדת החקירה הממלכתית ודורשים עיגון בחקיקה, ועדיין לא נפתרו בדרך שהיא שונה מהחקיקה.

זאב אלקין: ולכן, אני מקווה שכשנביא את החוק לקריאה שנייה ושלישית – יש סיכוי סביר שהוא יהיה אומנם החוק הבא בסדרה אבל האחרון בסדרה הזאת, של יישום כלל מסקנות ועדת החקירה הממלכתית.

זאב אלקין: אני חושב שברור לכולנו שצריך ליישם את מסקנות ועדת החקירה, ואני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד החוק.

זאב אלקין: לכן גם אני בזה אסתפק, כדי שכמה שיותר מהר – – –

מגלי והבה: בבקשה.

זאב אלקין: זה נושא שעדיף להצביע עליו מהר מאשר לדבר עליו יותר.

זאב אלקין: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אלקין.

מגלי והבה: נרשמו להתדיין על הצעת החוק שלושה חברי כנסת.

מגלי והבה: חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: – – –

קריאות: – – –

מגלי והבה: כולם ביטלו?

מגלי והבה: אורי אריאל ונסים זאב.

מגלי והבה: אוקיי, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: תודה לכם.

מגלי והבה: הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4) (פיצוי למניעת חסרון כיס לעסק שהעתיק את פעילותו), התשע"א–2011, קריאה ראשונה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4) (פיצוי למניעת חסרון כיס לעסק שהעתיק את פעילותו), התשע"א–2011, לוועדת הכספים נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכספים להכנתה להמשך החקיקה.

מגלי והבה: יש לנו גם על סדר-היום, דרך אגב, שלושה נושאים: הצעות דחופות לסדר-היום בנושא שביתת האסירים הביטחוניים בבתי-הכלא, של חבר הכנסת דני דנון, נסים זאב וכל אלה שרשומים כאן.

מגלי והבה: אם יהיו כאן, נקיים את הדיון.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/390).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חבר הכנסת אורי אריאל, הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 27) (הזדהות שוטר בעת פיזור הפגנה), התשע"א–2011, קריאה ראשונה – בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, אשתדל לקצר.

אורי אריאל: החוק נועד להסדיר מה שלא מסודר למרות הבטחות חוזרות ונשנות של שרי המשטרה – המשרד לביטחון פנים כפי שהוא נקרא היום – והמפכ"לים השונים.

אורי אריאל: יש תקנה מיוחדת בתקנות המשטרה שמחייבת כל שוטר במדים ללכת עם תג זיהוי שנושא את שמו ואת מספרו האישי.

אורי אריאל: זה כמו בגד.

אורי אריאל: כמו שהוא חייב בחולצה ובכובע, הוא חייב בתג.

אורי אריאל: דא עקא, שהשוטרים לא עושים את זה.

אורי אריאל: למה המפכ"ל לא מטפל בזה?

אורי אריאל: הוא ודאי ידע לענות.

אורי אריאל: זו הזדמנות לברך אותו – מפכ"ל חדש שבטח שואף לתקן ולסדר, אבל מי שיבדוק, למשל, את התמונות שצולמו – ויש הרבה תמונות בכל אתרי האינטרנט מפיזור הפגנות התמיכה אתמול ברב ליאור שליט"א – יראה שחלק גדול מהשוטרים בלי תגים.

אורי אריאל: פועל שוטר נגד אזרח והוא מבקש ממנו להזדהות – הוא מסרב; הוא מסתכל על הבגד לראות את המספר ואת השם, ואין שם.

אורי אריאל: כשהוא מתלונן אומרים לו: תפנה למח"ש.

אורי אריאל: הקמנו מחלקה לחקירות שוטרים, הוצאנו אותה ממשרד לביטחון פנים והעברנו אותה למשרד המשפטים כדי שלא יהיה "שירקס", אבל אין זיהוי של השוטר.

אורי אריאל: אנחנו באנו בדברים לגבי הצעת החוק עם המשרד לביטחון פנים, והגענו להבנה שצריך לתקן את זה בחקיקה, למרות שלכאורה יש תקנה והמפכ"ל יכול לסדר את זה.

אורי אריאל: העובדה היא שזה לא מסודר עד עצם היום הזה.

אורי אריאל: בהמשך החקיקה יש עוד כמה שאלות שמצריכות דיון, וסיכמנו לעשות את זה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, ואני מקווה שנוכל לסיים את זה עוד במושב הזה.

אורי אריאל: אני רוצה לגעת בקצרה – – –

מיכאל איתן: – – – נוצר מצב אבסורדי לגמרי.

מיכאל איתן: אתה אומר: שוטר יבוא עם המדים ועם תגים.

מיכאל איתן: עכשיו נוצר מצב שאם הוא רוצה לבוא בלי תגים, הוא יבוא גם בלי מדים בכלל – – –

אורי אריאל: לא, זה לא המצב וזה לא מה שכתוב פה; ואם זה כתוב, צריך לתקן.

אורי אריאל: אני אענה לך על השאלה: שוטר, באופן טבעי, באופן נורמטיבי, הולך עם מדים.

אורי אריאל: חלק מהמדים שלו זה תג הזיהוי על החזה.

אורי אריאל: אנחנו אולי נרחיב את זה על הכתף, על הכובע, כדי שלא יהיה מצב ששמים בחורף איזה מעיל ועל זה את התרמיל ואז לא רואים כלום, כי אז איבדנו שוב את כל העניין.

אורי אריאל: נמצא עם המשטרה פתרון לזה, אני מעריך.

אורי אריאל: זה עניין טכני.

אורי אריאל: מה העלתה המשטרה – ואני מסכים אתה.

אורי אריאל: היא אומרת שיש פעמים שבהפגנה או באיזה אירוע יש בלשים שתפקידם ללכת בלי מדים – – –

מיכאל איתן: – – – בפיזור הפגנות.

אורי אריאל: לא מדובר דווקא על פיזור הפגנות.

אורי אריאל: אני רוצה שבכל מקום – גם שוטר תנועה שעומד ומכוון תנועה ואני רוצה לדעת את פרטיו, שאוכל לקבל את פרטיו.

אורי אריאל: הסכמנו שאם יש מפקד ברמה מסוימת שהחליט לאפשר לשוטריו לבוא בלי מדים – ואז זה כמובן גם בלי המספר האישי – זה מותר.

אורי אריאל: כמובן שכל זה גם נמצא בביקורת שיפוטית.

אורי אריאל: ברשותכם, אני רוצה לעבור בדקה וחצי לעניין מעצרו של הרב דב ליאור.

אורי אריאל: הבעיה העיקרית בעיני היא לא התנהגות המשטרה.

אורי אריאל: אני אומר לכם אחרי בדיקה, בידיעה גמורה, שההנחיה למשטרה או ההנחיה בתוך המשטרה היתה לא לבזות את הרב דב ליאור ולא לגרום להשפלתו.

אורי אריאל: הביצוע היה כושל, אני מסכים.

אורי אריאל: אני רוצה לשים את האצבע על הנקודה, והנקודה היא הצוות המיוחד של שי ניצן, שהוא עומד בראשו, והוא עושה דברים שלא ייעשו במדינה כמו מדינת ישראל, לא מבחינה אנושית, לא מבחינה יהודית ולא מבחינה דמוקרטית.

אורי אריאל: לא היה צורך בשום צו חקירה.

אורי אריאל: כל העובדות ידועות עד תומן.

אורי אריאל: הרב דב ליאור חתם על הסכמה לספר "תורת המלך" של הרב יצחק שפירא.

אורי אריאל: הרב ליאור אמר את זה, הוא מאה פעמים אמר את זה.

אורי אריאל: הספר נמצא על השולחן של שי ניצן.

אורי אריאל: לא היה צורך לחקור שום דבר, לא את הרב יצחק שפירא ולא את הרב דב ליאור ואף אחד אחר לא.

אורי אריאל: מי שחושב שזו הסתה, יכול להעמיד אותם למשפט על הסתה.

אורי אריאל: אני נגד, שלא תהיה אי-הבנה, אבל דבר אחד ברור – שלא היה צורך בשום חקירה.

אורי אריאל: החקירה נועדה לרדוף את הרב דב ליאור – – –

שלמה מולה: – – –

אורי אריאל: אני מוכן לשמוע שאלה אחרי זה, תן לי לסיים.

אורי אריאל: צו החקירה, ששי ניצן אחראי לו באופן אישי – ואני אומר את הדברים מתוך ידיעה – נועד להשפיל את הרב, כדי לגרום לו זעזוע וכל מיני דברים, חוץ מהצורך בחקירה.

אורי אריאל: כל הדברים הם דברים זרים לחוק.

אורי אריאל: זה שימוש בכוח של פקיד שמחליט לעשות סדר כאילו, והביא את כולנו למקומות ולמחוזות שלא היינו אמורים להיות שם בכלל, ואני מקווה שלא נהיה שם יותר, כי אני מקווה מאוד שהדרישה של עשרות חברי כנסת משר המשפטים לבטל את הצוות הזה, כפי שהחליטה הממשלה בשנת 1998, תתקיים, ובזמן הקרוב.

אורי אריאל: אם שר המשפטים רוצה לעצום את עיניו כאילו לא קורה פה כלום ולא להגיב ולא לדבר – כי הוא בכלל, לא יודע, לעתים נדמה שהוא לא השר, לרגע לפחות אפשר לחשוב כך – אז אנחנו נצטרך בכנסת לעשות מאמץ מיוחד כדי שזה אכן יקרה, ואני אומר לכם שכך נעשה ובעזרת השם נצליח.

אורי אריאל: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: נרשמו להתדיינות על הצעת החוק חבר הכנסת יעקב כץ – לא נמצא כאן; ישראל אייכלר – לא נמצא כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידי הטוב אורי אריאל, ראשית כול, כל עוד יהיה איזון בהצעת החוק, שמצד אחד המשטרה תוכל לעשות את עבודתה, כולל עבודת הבילוש, ומצד שני הזיהוי, כל עוד שני הדברים האלה לא יתנגשו, בהחלט יש צורך ששוטר במדי המשטרה יזדהה, וגם שמו יהיה רשום, בהחלט, ושהציבור ידע.

שלמה מולה: אבל צריך למצוא את האיזון הנכון כדי שלא יהיה מצב שבו כל שוטר, כולל שוטר בתפקיד בילוש, שהוא עלול למצוא את עצמו – – –

מיכאל איתן: שוטר בבילוש לא עוסק בפיזור הפגנות.

מיכאל איתן: הוא עוסק בבילוש.

שלמה מולה: נכון, הוא עוסק בבילוש.

שלמה מולה: לכן, אני מציע – – –

מיכאל איתן: הכוונה היא ששוטר בבילוש יהיה ללא מדים אבל הוא יעסוק בבילוש, ולא יהיה שוטר בבילוש ויעסוק בפיזור הפגנות.

שלמה מולה: נכון.

שלמה מולה: לכן, השאלה הזאת, אדוני השר, תצטרך להתברר בדיונים בוועדות.

שלמה מולה: הוועדה שתעסוק בכך היא, אני מניח, ועדת הפנים והגנת הסביבה, ואני מניח שנברר את העובדות ואת השאלות.

שלמה מולה: אני אומר לך, אדוני השר, כל עוד זה תלוי בנו, אנחנו, אנשי קדימה, לא ניתן שיפריעו לשוטר לעשות את עבודתו.

שלמה מולה: אבל אני נדרשתי, אדוני היושב-ראש, אחרי ששמעתי את חבר הכנסת אורי אריאל בעניין הרב ליאור.

שלמה מולה: רבותי, אתם הגזמתם.

שלמה מולה: לא יכול להיות שהחוק יהיה חוק סלקטיבי, לשיטתכם.

שלמה מולה: כשימצא חן בעיניכם מישהו, כן אפשר להוציא לו צו מעצר?

שלמה מולה: אדוני, חברי הטוב אורי אריאל, נגד הרב דב ליאור יש צו מעצר חמישה חודשים.

שלמה מולה: מדינת ישראל ורשויות החוק שלחו לו בקשה לבוא ולהתייצב במשטרה.

שלמה מולה: מה הבעיה שבהתנדבות יבוא?

שלמה מולה: בגלל שיש צו מעצר, יבוא לתחנת המשטרה – – –

אורי אריאל: אין צו מעצר.

שלמה מולה: בסדר, צו חקירה, היינו הך.

שלמה מולה: צו חקירה, לתשאל אותו.

שלמה מולה: מה הבעיה?

שלמה מולה: כל אזרח במדינת ישראל, כולל נשיא המדינה, ראש הממשלה, חברי כנסת, שרים, אנשי ציבור, יופיעו, יגיעו לתחנת המשטרה וייחקרו, ורק כאשר מדובר ברבנים לא כן?

שלמה מולה: עד כמה, כשמדובר ברבנים שנמצאים בהתנחלויות, הם צריכים להיות חסינים?

שלמה מולה: מה זה האיפה והאיפה הזאת, הדרישה הזאת שתהיה איפה ואיפה ויהיה סלקטיביזם?

שלמה מולה: מה זה הדבר הזה?

קריאה: – – –

שלמה מולה: גם אם כדאי לשמור על כבודם כרבנים, מה הבעיה לקיים דו-שיח שהרב, המשטרה כן תוכל להגיע אליו.

שלמה מולה: אבל שייצור קשר, שיצלצל למשטרה, יבקש.

שלמה מולה: אין שום בעיה.

שלמה מולה: אני לא מעלה על דעתי, חבר הכנסת אייכלר, שיש מישהו במדינת ישראל, חברי הכנסת, שירצו שהרבנים יתבזו.

ישראל אייכלר: – – –

שלמה מולה: אבל מה לעשות כאשר רב מבזה את אושיות השלטון?

שלמה מולה: מה אתה רוצה?

שלמה מולה: ואז שלא ישאלו אותו?

שלמה מולה: מה זה הדבר הזה?

שלמה מולה: מה זה האיפה והאיפה הזאת?

שלמה מולה: הדבר השני, אדוני, זה הדה-לגיטימציה שאתם עושים לשי ניצן, פקיד בישראל שעושה את עבודתו.

שלמה מולה: אתם עושים חיים קלים.

שלמה מולה: תלכו לראש הממשלה, תלכו לשר המשפטים, תבקשו לדבר אתם, שהם ינחו אותו מה לעשות.

שלמה מולה: אבל הדבר הזה, שאתם עושים דה-לגיטימציה לפקיד במדינת ישראל, זה לא יעבוד, זה לא ילך לכם.

שלמה מולה: אני מציע, תפסיקו להסתתר.

שלמה מולה: באמת, הרי מה שמפריע לכם בעצם, מה שאושיות השלטון עושות, מה ששלטון החוק עושה.

שלמה מולה: מה הקשר בין מעצרו של הרב ליאור אתמול לבין שי ניצן לבין ההפגנה מול בית-המשפט העליון, הניסיון לפרוץ לבית המשפט-העליון?

אורי מקלב: נא לסיים.

שלמה מולה: לכן כל העניין הזה, אדוני היושב-ראש, נועד רק להפחיד, ושהמשטרה לא תעשה את עבודתה, שהפרקליטות לא תעשה את עבודתה.

שלמה מולה: אני מציע לכם, שלטון החוק צריך להיות של כולם.

שלמה מולה: כולם שווים בפני החוק.

שלמה מולה: לא יכול להיות שחלק מהאנשים, שהם, לא מוצא חן בעיניכם – יהיו מעל לחוק.

שלמה מולה: לא יעזור ולא יהיה, וזה לא נכון שיהיה כך.

שלמה מולה: דמוקרטיה היא שכולם שווים, אחד לא יכול להיות יותר.

שלמה מולה: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה לחבר הכנסת שלמה מולה.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

ישראל אייכלר: פרופסורים, גם חוקרים אותם?

שלמה מולה: ודאי שכן.

שלמה מולה: אם הם מסיתים, אז שיחקרו אותם.

שלמה מולה: אבל בינתיים רק הרבנים מסיתים ולא הפרופסורים, זאת האמת.

אורי מקלב: הרב אייכלר, יש לך עוד זכות דיבור, אף שלא היית כאן כשקראו את שמך.

אורי מקלב: פעמיים ודאי לא ניתן לך.

ישראל אייכלר: לא, הוא מדבר: שוויון, שוויון.

אורי מקלב: תהיה לך הזדמנות להגיד את הדברים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אכן, הסוגיה הראשונה היא סוגיה של שלטון החוק, ושלטון החוק צריך לחול על כולם.

דב חנין: אמרת, הרב אייכלר, בצדק, על פרופסורים, על רבנים, על נשיא המדינה, על ראש ממשלה.

דב חנין: מי שעובר עבירה, אפשר להזמין אותו לחקירה.

דב חנין: אם הוא לא מתייצב לחקירה אפשר אפילו לעצור אותו.

דב חנין: זה כמובן הליך מרחיק לכת, אבל זה אפשרי אם הבן-אדם לא מתייצב לחקירה.

דב חנין: לכן אני רוצה להצטרף למחאתו של חברי חבר הכנסת מולה, גם על התנהלותו של הרב ליאור וגם על התנהלות חסידיו, שבמקום להבין שצריך היה לדרוש מהרב ליאור להתייצב לחקירה, מנסים להגן עליו במקום שלא צריך להגן.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, שלטון החוק צריך לחול גם על המשטרה.

דב חנין: כמו שהוא חל על רבנים, כמו שהוא חל על פרופסורים, כמו שהוא חל על ראש הממשלה וכמו שהוא חל על הנשיא, זה צריך לחול גם על המשטרה.

דב חנין: התופעה הזאת של שוטרים אנונימיים שמופיעים בתירוצים כאלה או אחרים, בלי תוויות זיהוי, עם מעילים או בכיסויים אחרים כך שאי-אפשר לזהות מיהו אותו שוטר – אפילו אנחנו שמענו, אדוני השר, על שוטרים רעולי פנים, שלקחו חלק בפיזור הפגנת השמאל בשיח'-ג'ראח.

דב חנין: זה קרה לא מזמן, פורסמו ידיעות בנושא הזה בעיתון.

דב חנין: שוטרים לא צריכים להיות רעולי פנים, שוטרים לא צריכים להתחפש.

עפו אגבאריה: גם באום-אל-פחם.

דב חנין: גם באום-אל-פחם, כפי שיודע להעיד חבר הכנסת ד"ר עפו אגבאריה, שהוא – – –

מיכאל איתן: אולי הם לא היו שוטרים?

דב חנין: ואולי הם לא היו שוטרים, אבל אם הם היו שוטרים.

דב חנין: הטענה כאן היא שהם היו שוטרים.

דב חנין: הטענה כאן שהם לוחמי יחידת "קורל", שהיא יחידת עילית לפיזור הפגנות של משמר הגבול.

דב חנין: הפגנות, גבירותי ורבותי, הפגנה זה אירוע שאם המשטרה רוצה לפזר אותו, היא צריכה לעשות את זה בגלוי.

דב חנין: היא צריכה לעשות את זה בגלוי – השוטרים סבורים מן הסתם שהם פועלים בצורה חוקית, ואם הם פועלים בצורה חוקית אין להם מה להתבייש.

דב חנין: אבל אם הם פועלים בצורה לא חוקית, יש בעיה.

דב חנין: כאשר שוטרים הם אנונימיים, התוצאה היא אלימות משטרתית אנונימית.

דב חנין: אמר את זה חבר הכנסת אריאל ואני מצטרף לדבריו.

דב חנין: אף-על-פי שהוראות בנושא הזה קיימות, פעם אחר פעם אחר פעם אנחנו רואים שהמשטרה מצפצפת על ההוראות האלה.

דב חנין: אני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, מבחינתי, בעיקרון הזה זה ממש לא משנה אם מדובר בהפגנות של אנשי ימין או של אנשי שמאל או של יהודים או של ערבים.

דב חנין: שלטון החוק צריך לחול גם על המשטרה, ולא משנה מה עמדתם הפוליטית של המפגינים.

דב חנין: לא משנה אם הם חרדים בירושלים או אנשי שמאל בתל-אביב או אזרחים ערבים באום-אל-פחם.

דב חנין: המשטרה צריכה להתנהל בצורה חוקית, המשטרה צריכה להתנהל בצורה גלויה.

דב חנין: זאת מטרתו של החוק הזה.

דב חנין: ולכן, ברצון ובהתלהבות אני שותף יחד עם חבר הכנסת אריאל ביוזמת החוק הזאת.

דב חנין: אנחנו נעשה את הכול כדי שהחוק הזה יגיע לסיום מוצלח ומהיר בכנסת, כדי ששוטרי ישראל יפסיקו להתחבא.

דב חנין: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים, ולאחר מכן – השר.

אורי אריאל: חבר הכנסת חנין, יישר כוח, אבל הורדת לי כמה נקודות בפריימריס.

אורי מקלב: כמה נושאים משותפים יש בין הימין לבין השמאל, נדירים הם, והנה אנחנו זוכים לכך.

אורי מקלב: רק קלקלת את ההצגה, שלמה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אחד הדברים המקוממים ביותר.

ישראל אייכלר: ישנו פסוק "אל תגזֹל דל כי דל הוא".

ישראל אייכלר: מה זאת אומרת "אל תגזל דל כי דל הוא"?

ישראל אייכלר: עשיר, מותר לגזול ממנו?

ישראל אייכלר: גם לא.

ישראל אייכלר: אל תגזול את הדלות מהדל, יש כזה פשט.

ישראל אייכלר: כאשר בא בן-אדם ומבקש נדבה ומישהו מסתובב בבתים ואומר: תדעו לכם, זה עשיר יש לו המון כסף מתחת למזרנים, אז הוא גזל ממנו את הדלות.

ישראל אייכלר: הוא גזל ממנו את האפשרות לזכות לרחמים שמגיעים לו.

ישראל אייכלר: כשאני שומע: שוויון בפני החוק, רבנים הם לא מעל לחוק, אמרתי: אינשאללה שיהיו שווים בפני החוק, אני צריך שהרבנים יהיו מעל החוק?

ישראל אייכלר: הזעקה הגדולה שהיתה פה אתמול והיום היא שעל אותו הדבר, אותן אמירות, אותן דעות והרבה יותר חמורות, לא יעזו להזמין לחקירה פרופסור מהאוניברסיטה, ייתנו לו את פרס ישראל.

שלמה מולה: תן דוגמאות.

ישראל אייכלר: דוגמאות?

ישראל אייכלר: אתה רוצה שאני אתן לך שמות?

שלמה מולה: מי למשל?

ישראל אייכלר: פרופסור שטרנהל.

שלמה מולה: שמה?

ישראל אייכלר: שאמר דברים שהם הסתה לרציחת מתנחלים.

דב חנין: הוא לא אמר, זאת לא הסתה.

ישראל אייכלר: הוא כן אמר וזה מצוטט.

ישראל אייכלר: הוא קרא לערבים לפגוע במתנחלים, וזה יהיה לגיטימי.

ישראל אייכלר: אורי אריאל וד"ר אלדד ודאי יוכלו לדייק יותר.

ישראל אייכלר: לא הכנתי מספיק חומר כדי להביא לך ציטוטים, אבל יש עוד דוגמאות.

ישראל אייכלר: יש פרופסורים שיוצאים לעולם, בניגוד לחוק, מסיתים נגד מדינת ישראל וקוראים להחרמת אוניברסיטאות בארץ הזאת, מוציאים דיבה על הארץ הזאת.

ישראל אייכלר: אפשר למצוא מספיק סעיפים אם היו רוצים לעצור אותם, למשל אם הם היו רבנים.

ישראל אייכלר: אז להגיד שהרבנים עומדים מעל החוק?

ישראל אייכלר: כל אזרח יודע שאם היה מדובר בדבר פלילי, אם הרב ליאור היה נחשד בעבירת תנועה אפילו, איש לא היה אומר למשטרה: אל תזמינו אותו לחקירה.

שלמה מולה: אבל אתה לא יכול לקבוע אם זה פלילי או לא.

שלמה מולה: מי שקובע זה המשטרה והפרקליטות.

ישראל אייכלר: המשטרה קובעת אם זה פלילי או לא, ואנחנו קובעים אם המשטרה אמרה שקר או אמרה אמת.

ישראל אייכלר: כאשר המשטרה אומרת שההוא גנב, אז חקירה פלילית, שהיא תחקור ותברר, ואנחנו נראה לפי הבדיקה, לפי פסק-הדין, אם היא צדקה או לא.

ישראל אייכלר: אבל כאשר המשטרה או הפרקליטות משתמשת בשם החוק כדי לפגוע בזכות חופש הביטוי של אדם שדעותיו אינן מוצאות חן בעיניה, אז זה עוד יותר חמור מאשר אזרח רגיל שעובר על החוק.

ישראל אייכלר: אזרח רגיל שהוא עבריין, הוא עבריין, אבל כאשר עבריינות נעשית בשם החוק ובכוח החוק וברכב של המשטרה, ושולחים שוטרים לתפוס רב – אני אתמול כבר צעקתי מספיק על העניין הזה, אני לא רוצה לדבר עכשיו על העניין הזה כי אני רוצה לדבר על החוק עצמו.

ישראל אייכלר: החוק עצמו מדבר על העניין של התגים.

ישראל אייכלר: אני עד ויודע מהרבה מקרים ששוטרים מגיעים להפגנות – ועובדה שהקדוש-ברוך-הוא ברא את האדם עם פנים ועם שם, כי אדם מתבייש כששמו חשוף, גלוי.

ישראל אייכלר: אגב, גם הבעיה של הטוקבקים בעיתונים שאנשים לא כותבים בשמם: כשאדם כותב בשמו והוא עומד חשוף, אז יש לו יחס אנושי.

ישראל אייכלר: הוא אדם, הוא רוצה כבוד.

ישראל אייכלר: אבל כשאין לו שם, הוא בן בלי שם, הוא אומר "כולנו שחר איילון", כפי שהיה פעם, או כשהוא בא כעדר חסר פנים להפגנה, הוא יכול להתפרע כחיות טרף.

ישראל אייכלר: ולכן זו סכנה גדולה מאוד ששוטרים יבואו בלי תג, בלי לתת את הדין על מעשיהם.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת אריאל, ואמרתי לו את זה, שלדעתי החוק הוא טוב, אבל הוא לא מספיק, כי יש שם אפשרות לקצין להגיד שיסירו את זה.

ישראל אייכלר: אני רוצה שהקצין הזה יעמוד לדין אם הוא אמר שלא בהצדקה להסיר את התגים, כי אני רוצה שכל שוטר שמופיע לבצע פעולה חוקית, שיהיה שמו.

ישראל אייכלר: הוא לא צריך להתבייש כשהוא בא לבצע את החוק.

ישראל אייכלר: כשהוא בא לעשות מעשה פראות, להתפרע ולפגוע ולהפוך לבריון בחסות החוק, זה הרבה יותר חמור מאשר עבריין מהרחוב.

ישראל אייכלר: לכן צריך לחזק את החוק הזה, שהרי שוטר חייב להיות מזוהה והקצין שאומר לו להסיר את התגים יישא באחריות על הפקודה הזאת, שיוכיח בבית-המשפט בבקשה שזה היה מוצדק להסיר את התגים, אחרת כל שוטר חייב להזדהות.

ישראל אייכלר: לסיום, אדוני היושב-ראש, קיבלתי עכשיו טלפון שהיה היום משהו בתחנה המרכזית.

ישראל אייכלר: אני עוד צריך לבדוק את הסיפור, אבל זה כל כך מתקשר לפה.

ישראל אייכלר: אזרח חרדי, כנראה לא שפוי בדעתו, נכנס לתחנה המרכזית קצת בפזיזות והוא לא עמד בתור כמו שצריך, בעיני המאבטחים.

ישראל אייכלר: הם התנפלו עליו והתחילו להכות מכות רצח, שנשים חילוניות שהיו שם נתנו את שמותיהן שהן מוכנות להעיד במשטרה שהיתה פה סתם התפרעות על האיש הזה, כי הוא לא היה חשוד בכלל.

ישראל אייכלר: משהתחילו לצעוק התחילו להזמין ניידות.

ישראל אייכלר: מה אומר הסיפור הזה?

ישראל אייכלר: הסיפור אומר – –

אורי מקלב: עם תג או בלי תג?

ישראל אייכלר: – – שיש לגיטימציה לפגוע ברב ליאור מקריית-ארבע, ביהודי חרדי שמגיע לתחנה המרכזית.

ישראל אייכלר: הכול בגלל ההסתה התקשורתית, שאומרת שהחרדים והדתיים הם כאילו מעל לחוק.

ישראל אייכלר: על זה אומר הפסוק: "אל תגזל דל כי דל הוא".

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביהושע כתוב: "וישלח יהושע בן נון מן השטים שנים אנשים מרגלים חרש לאמֹר לכו ראו את הארץ ואת יריחו.

נסים זאב: וילכו ויבֹאו בית אשה זונה ושמה רחב".

נסים זאב: שם היו צריכים להיות חרש, היו צריכים להיות שוטרים סמויים, בגלל שהם היו צריכים להיות מרגלים.

נסים זאב: תגידו לי, באיזו מדינה דמוקרטית אנחנו רואים שוטרים סמויים?

נסים זאב: רק אם רוצים להגיע לבית רחב, אשה זונה שמה, צריכים ללכת סמויים.

נסים זאב: אבל כאשר מדובר בהפגנות דמוקרטיות – מה, אנחנו מצרים, סוריה, שמכניסים שמה מרגלי חרש?

נסים זאב: ששם באים ורוצחים את האזרחים?

עפו אגבאריה: – – –

נסים זאב: הנה, יגיד לכם חבר הכנסת אבו – – –

עפו אגבאריה: – – –

נסים זאב: עפו אגראביה.

אורי מקלב: אגבאריה.

נסים זאב: אגראביה.

נסים זאב: כמו מגרב.

נסים זאב: מגרב זה ערב.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם שההיסטוריה הקצרה שלנו בעמונה, שהיו שם שוטרי חרש, היו שוטרים סמויים, נתנו מכות עד זוב דם.

נסים זאב: ילדים צעירים בגיל 13 ו-14, כמעט סירסו אותם במכות.

נסים זאב: ואני אומר לכם את זה מתוך ידיעה.

נסים זאב: מה היה בעמונה?

נסים זאב: מה היה בניצנים?

נסים זאב: במו עיני ראיתי שוטרים סמויים תופסים ילד בן 14, 15.

נסים זאב: ארבעה גברים, הם לא מזוהים, אי-אפשר לזהות אותם, כל אחד בצד, שניים בידיים, שניים ברגליים, וקורעים אותו.

נסים זאב: שאלתי את השוטר: מה אתה צריך לקרוע אותו?

נסים זאב: אתה כבר מרים אותו, למה אתה צריך לקרוע אותו?

נסים זאב: מה, יש פה איזה מצוות קריעה?

נסים זאב: אבל כשהוא סמוי והוא חושב שזה כמו פורים שכולם הולכים עם מסכות ואולי אפשר להסוות את עצמו, אז הוא מרשה לעצמו לעשות את הכול.

נסים זאב: אין דבר כזה, רבותי.

נסים זאב: אין מצב כזה לאפשר ששוטר יהיה סמוי, גם לא באישור.

נסים זאב: אנחנו לא מדברים על שוטרים שבאים לתפוס עבריינים בעולם הפשע.

נסים זאב: מדברים על הפגנות.

נסים זאב: על זה אנחנו מדברים.

נסים זאב: והזכות הדמוקרטית של ציבור זה קודם כול להפגין.

נסים זאב: אם חופש הדיבור הוא לא זכות, אז במה מתבטא חוק חופש הביטוי?

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אם אנחנו באמת רוצים לשנות את תפיסת העולם של השוטרים, שאני אומר לך שהם הולכים בשליחות והרבה פעמים אין להם שליטה על עצמם – לפעמים הם מעבר לשעות העבודה שלהם, והם עייפים, ואת העצבים שלהם הם מוציאים לפעמים על אותם אזרחים.

נסים זאב: אז אני לא בא לדון אותם, אבל לא יכול להיות שאותו שוטר ירשה לעצמו להתנהג בניגוד לחוק רק כי הוא סמוי.

נסים זאב: אז בפני עיוור לא תיתן מכשול.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: לפני שניגש להצבעה, השר מיכאל איתן ביקש להגיב על הדברים לפני שניגש להצבעה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אכן ביקשתי להתייחס, כשר שיושב כעת ומייצג את הממשלה, אבל הדברים שאני אומר הם בבחינת הערות אישיות.

מיכאל איתן: הממשלה תומכת בחקיקה וועדת השרים קיבלה החלטה לתמוך בה, ואני אתמוך כמובן בהצעת החוק.

מיכאל איתן: אבל רציתי להעיר, וניסיתי בחילופי הדברים עם אחד המציעים, חבר הכנסת אורי אריאל, להעיר על איזושהי נקודה.

מיכאל איתן: אני חושב שיש כאן אי-הבנה.

מיכאל איתן: אולי חבר הכנסת נסים זאב קצת הבהיר את דברי, אבל אני רוצה גם אותו לתקן חזרה במשהו.

מיכאל איתן: יש מצב של הפגנה, יכול קצין משטרה להורות לשוטרים ללכת, להיות שם, להסתובב סמויים, ללא מדים, לצרכים שונים.

מיכאל איתן: יכול להיות שלמשטרה יש עניין ציבורי שמחייב שתהיה נוכחות של שוטרים סמויים, ללא תגי זיהוי, בלבוש אזרחי.

מיכאל איתן: אבל הם לא יכולים לעסוק בפיזור הפגנות – – –

עפו אגבאריה: גם המסתערבים שאנחנו רואים בכפרים שלנו?

מיכאל איתן: המטרה של החקיקה – הרי מה מטרת החקיקה?

מיכאל איתן: מטרת החקיקה היא לייצר מצב שברגע של חיכוך חזק מאוד בין המשטרה לבין האזרחים, ברגע שצריך מידה רבה של איפוק מצד שוטר שמחזיק אלה – ומפגין לפעמים מקלל ולפעמים מתבטא לא יפה, ולפעמים אפילו נוקט איזושהי פעולה שיכולה להוות איזה רמז לאיום – שהשוטר יחשוב פעמיים לפני שהוא שולף את האלה ומנחית אותה או לפני שהוא דוחף או לפני שהוא נוקט אמצעים כוחניים.

מיכאל איתן: לעת הזאת, לנקודה הזאת, מטרת החקיקה לבוא ולומר שאם השוטר יזכור שיש לו תגית, הוא יחשוב פעמיים, עוד שנייה אחת זה לא נורא, ומצד שני לאזרח יש תמיד זכות לראות מי, אם אכן תקפו אותו, ואל מול מי להתלונן.

מיכאל איתן: לכן אין שום סיבה בעולם שנאמר שיהיו שם שוטרים ללא מדים, שקיבלו פטור מלהציג את התג, והם יעסקו בפיזור הפגנות.

מיכאל איתן: אנחנו מחטיאים את כל מהלך החקיקה שאתה יזמת.

מיכאל איתן: ולכן, חשבתי שההערה הזאת ראויה.

מיכאל איתן: הנקודה – – –

אורי מקלב: אבל אותו שוטר סמוי יכול להפוך בן-רגע למסתערב או למסתחרד, או לא משנה מה, ואז הוא גם עוצר את אחד המפגינים, וגם מכה אותו, ולא אחד, ושניים ושלושה – – –

מיכאל איתן: אז זה מה שאני מדבר.

מיכאל איתן: אנחנו – – –

אורי מקלב: אבל באותה מידה הוא גם מפזר הפגנה – – –

מיכאל איתן: לא, זה מה שאני מנסה לומר – שמטרת החקיקה היא לבוא ולומר: אם שלחת שוטר למטרות בילוש באותה הפגנה, שיסתובב, יראה, יצלם – אני לא יודע מה הוא יעשה שם – הוא לא יעסוק בפיזור ההפגנה.

מיכאל איתן: הוא יהיה שוטר סמוי, כשוטר סמוי.

מיכאל איתן: דרך אגב, יש שוטרים סמויים שהם בצד המפגינים.

מיכאל איתן: גם את זה כבר ראינו לא פעם שהם שוטרים סמויים – –

אורי מקלב: אמרתי מסתערב או – – –

מיכאל איתן: – – והם תוקפים את השוטרים החברים שלהם על מנת להיות מקובלים על הגורמים האלה, ואחר כך הם סוכני חרש באמת.

מיכאל איתן: גם זה קיים.

מיכאל איתן: אז יש שוטרים שונים שעושים את תפקידם לכאן ולכאן.

מיכאל איתן: אבל הם, לא תפקידם לפזר את ההפגנות.

עפו אגבאריה: – – –

מיכאל איתן: מי שתפקידו לפזר את ההפגנות – – –

עפו אגבאריה: – – – אתה מתכוון לאלה שעושים את הפרובוקציות נגד המפגינים כדי שהמשטרה תעצור אותם.

עפו אגבאריה: זה בדיוק מה שקורה אצלנו, זה בדיוק.

מיכאל איתן: אני לא יודע איפה זה קורה, אני יודע שזה יכול לקרות.

עפו אגבאריה: – – –

מיכאל איתן: אני לא מדבר על מקרים ספציפיים, אני מדבר על דברים שבעידן – שיש מצבים ויש לזה אולי גם הצדקות כאלה או אחרות.

מיכאל איתן: אני לא רוצה להיכנס לתחום הזה.

מיכאל איתן: עסקתי בזה בחיים שלי, ויש לי ניסיון מהפרלמנט ומעבודתי הפרלמנטרית על תופעות שונות.

מיכאל איתן: אני מכיר מקרים, ואני לא רוצה כרגע להיכנס לזה.

מיכאל איתן: אני אומר – נניח שיש לזה גם הצדקה, אז יש מקום.

מיכאל איתן: המחוקק אומר: תשלח את השוטר שיעשה את תפקידו, אבל הוא לא יעסוק בפיזור הפגנות.

מיכאל איתן: בפיזור הפגנות יעסקו רק שוטרים עם מדים ועם תגיות.

מיכאל איתן: עכשיו לגבי ההערה השנייה.

מיכאל איתן: אני שמעתי – – –

עפו אגבאריה: – – – שוטרים במדים – – –

אורי מקלב: חבר הכנסת אגבאריה, בבקשה.

מיכאל איתן: אני רוצה להעיר לחבר הכנסת אורי אריאל.

מיכאל איתן: אני כן מקבל את ההערה שלו ואת הרגישות שלו לדרך שבה מטפלים בחקירות של אנשים עם מעמד ציבורי.

מיכאל איתן: מאיפה לקחתי את הנורמה הזאת?

מיכאל איתן: מהכנסת.

מיכאל איתן: חברי הכנסת שהם המחוקקים דאגו יפה מאוד להסדרים שונים.

מיכאל איתן: כשיש חקירות של חברי כנסת נוהגים בהם בדרך מסוימת, ויש פרוצדורה מסוימת.

מיכאל איתן: אז אני מניח שהזכות הזאת שמורה גם לאנשים נוספים שצריך להישמר בכבודם כשהם בעצמם אנשים עם מעמד ציבורי.

מיכאל איתן: איפה הנקודה שבה אני רוצה להקשות על חבר הכנסת אריאל?

מיכאל איתן: חבר הכנסת אורי אריאל אמר: החקירה הזאת מיותרת.

מיכאל איתן: כל מטרת החקירה היתה מלכתחילה להשפיל את הרב.

מיכאל איתן: למסקנה הזאת אי-אפשר להגיע מכאן, מעל הדוכן הנואמים, ולא אנחנו כחברי כנסת, אלא כאשר יש חקירה צריך למלא אחרי ההוראות ולבוא להיחקר.

קריאה: – – –

מיכאל איתן: אני אגיד לך תיכף, עוד לא הגעתי לפואנטה שלי.

מיכאל איתן: אני אקשיב, אני אקשיב.

מיכאל איתן: רק אני רוצה את הפואנטה.

מיכאל איתן: מאיפה אני לוקח את הטיעון, ומדוע אני טורח לומר לך אותו בפניך?

מיכאל איתן: כי אם אתה משאיר את השאלה, אם החקירה היא משפילה – אני לא אבוא; אם החקירה היא לא משפילה – אני כן אבוא, וההכרעה היא בידי הנחקר, לאן אנחנו מגיעים?

מיכאל איתן: ואני גם יכול לומר לך שנדמה לי – אני לא שמעתי אז את דעתך, אבל נדמה לי שאתה זוכר שהיו גם בבית הזה חברי כנסת שאמרו שהם לא יבואו לחקירה בגלל שהחקירה הזאת היא פרובוקטיבית, בגלל שהם נציגי המיעוט ורוצים לפגוע בהם על בסיס לאומי, לאומני, וכו'.

מיכאל איתן: לכן, אני חושב שהכלל צריך להיות: קוראים לך לחקירה, זאת לא בושה.

מיכאל איתן: בכלל, הגענו למצב שחקירה במשטרה, בסך הכול חקירה, הרב אייכלר כבר דיבר כאילו חקירה, מי יודע מה – לא.

מיכאל איתן: בירור, בסוף הבירור הזה יש מסקנות.

מיכאל איתן: המסקנות האלה הן עדיין לא כלום.

מיכאל איתן: יש משפט, ורק אחרי בית-משפט בן-אדם יוצא אשם.

מיכאל איתן: בשלב הבירור אדם צריך לשתף פעולה אם אין לו מה להסתיר.

מיכאל איתן: יש לו גם הגנה שהוא לא צריך להפליל את עצמו אם הוא חושב שהוא ראוי להגנה מהסוג הזה.

מיכאל איתן: אבל אני חושב שאדם הגון שמגיע למשטרה ואין לו שום סיבה להסתיר דברים, משתף פעולה עם המשטרה והולך הביתה, ולא מחליט – הוא מחליט – אם החקירה ראויה או לא ראויה.

מיכאל איתן: כי אם הוא יחליט או חברי הכנסת יחליטו עבור המשטרה אם היא ראויה או לא ראויה, אנה אנחנו באים?

מיכאל איתן: יש בהחלט מקום, אם משטרה חקרה, יש תיק, המשטרה מתעללת לפעמים – אולי – וסתם קוראת עוד פעם, ועוד פעם, ועוד פעם, יש יועץ משפטי לממשלה, ומעל היועץ המשפטי לממשלה יש בג"ץ, וכך אנחנו צריכים לנהוג, ולא להגיע למצב שכאן יחליטו מטעמים פוליטיים: הוא מקורב למחנה שלי, אז אני אגיד שהחקירה נגדו היא התעללות, כי אני מכיר את הבן-אדם, ואני יודע, ואני יכול להעיד עליו וכו', כי הוא מקורב אלי, ואני אוהד אותו, ואני רוצה את טובתו, ואני יודע ואני מאמין בחפותו, ואילו כשזה קורה בצד השני של המפה הפוליטית, אני אומר: אוי ואבוי.

מיכאל איתן: צריכים למצות את החקירה, ואותו הדבר מהצד השני.

מיכאל איתן: לכן, אני חושב שחברי הכנסת שהעלו כאן את הנושאים צריכים להתחשב בהערות האלה, ואני מקווה שבסופו של דבר גם מהפרשה הזאת שני הצדדים יסיקו את המסקנות, ונוכל להמשיך הלאה לקיים כאן גם את שלטון החוק, וגם את הדמוקרטיה, וגם קצת אווירה יותר סובלנית אחד כלפי השני.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני השר.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נוכל לעבור להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 27) (הזדהות שוטר בעת פיזור הפגנה), התשע"א–2011, בקריאה ראשונה.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 27) (הזדהות שוטר בעת פיזור הפגנה), התשע"א–2011, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק זו אושרה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: שביתת האסירים הביטחוניים בבתי-הכלא

אורי מקלב: אנחנו עוברים לנושא האחרון בסדר-היום, שהוא הצעות דחופות לסדר-היום בנושא: שביתת האסירים הביטחוניים בבתי-הכלא, הצעות מס' 5928, 5933, 5935, 5938, 5939, 5943 ו-5946.

אורי מקלב: ראשון הדוברים – חבר הכנסת נסים זאב.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היתה אמורה להיות שביתה של האסירים הביטחוניים בבתי-הכלא, ומשום מה הם כנראה חזרו בהם.

נסים זאב: אבל גם ראש הממשלה התקפל.

נסים זאב: אני לא מבין, מדוע כל ההכרזות המיותרות האלה?

נסים זאב: מדוע כל דבר שהולכים או חושבים או מהרהרים צריך להקים קול זעקה, צריך שכל העולם ישמע מה אני מתכוון לעשות, ואז כאשר אני מותקף אני חוזר בי?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, צריך להבין.

נסים זאב: אם ממשלת ישראל לא תשנה את המדיניות שלה בכל מה שקשור לאסירים הביטחוניים, אנחנו נראה עוד פעם את חנין זועבי נוסעת במשט מכיוון טורקיה או מכיוון עזה, או מכיוון – לא יודע מאיפה תגיע לנו – ותזדהה עם אויבי ישראל בלי שום דבר שיעצור בעדה.

נסים זאב: צריך להבהיר, אדוני היושב-ראש, שכל עוד גלעד שליט בכלא ונמצא במצב שאי-אפשר לקבל אינפורמציה, אסור לנו לתת שום לוקסוס לאותם מנוולים, לאותם רוצחים, שהם רוצחים כבדים.

נסים זאב: כל רוצח מהסוג הזה – כשמדברים על אסירים ביטחוניים כבדים עם דם על הידיים, מדובר ברוצחים שרצחו כמה וכמה מעם ישראל.

נסים זאב: אז אני כבר לא מדבר על כך שהם נמצאים בעולם שכולו טוב.

נסים זאב: צריך רק לפתוח להם כל ערב שמפניה, אולי, כדי להשלים להם את החגיגה.

נסים זאב: מי מדבר כבר על מכשיר סלולרי, שהם יכולים לשמור עם העולם החיצון – ערוצי טלוויזיה פתוחים בפניהם, אין שום מגבלה.

נסים זאב: ולכן, אם הממשלה מחליטה לשנות מדיניות – וצריכים לשנות את המדיניות, וחייבים לשנות, כי אם אנחנו לא נשנה, אם אנחנו לא נעביר מסר ואם נמשיך לגלות חולשה, אז באמת אנחנו נמצאים בבעיה.

נסים זאב: שישבתו רעב.

נסים זאב: איך אומרים בערבית?

נסים זאב: אַמְרֻהֻם, מה שיהיה יהיה.

נסים זאב: אבל אי-אפשר לבוא ולזעוק ולהפגין במאות ובאלפים כל יום למען גלעד שליט, ולא לעשות שום צעד מינימלי שמתבקש.

נסים זאב: מילא יש ויכוח על מספר האסירים, איזה סוג אסירים, לאיזה קיבינימט לשלוח אותם – זה ויכוח במשא-ומתן.

נסים זאב: אבל אי-אפשר לבוא ולקחת איזושהי החלטה מינימלית שמתבקשת, לא לתת להם את הלוקסוס?

נסים זאב: את הדבר הזה רק.

נסים זאב: אני לא אומר, צריכים לעמוד בסטנדרטים בין-לאומיים – –

אורי מקלב: משפט סיום.

נסים זאב: – – אני מסכים עם זה, אבל לא מעבר.

נסים זאב: כל מה שמעבר, צריך להפסיק את זה, בלי פטפטת ובלי הכרזות ובלי לגרום לכך שרק יבואו עלינו לחצים.

אורי מקלב: תודה.

נסים זאב: משפט לסיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר.

נסים זאב: ישנם עצורי בת-עין – דיברתי על זה בשבוע שעבר בדיון אחר – גמליאל והשני, דביר, שנמצאים בכלא כבר שבע, שמונה שנים.

נסים זאב: אין להם דם על הידיים.

נסים זאב: הם לא מקבלים את התנאים שהרוצחים האלה, עם דם על הידיים, שרצחו עשרה ושמונה, מקבלים – את החופשות שלהם ואת הביקורים שלהם.

נסים זאב: כמה אנחנו אכזריים לעצמנו.

נסים זאב: כמה אנחנו יכולים להיות מנוולים עם עצמנו.

אורי מקלב: תודה.

נסים זאב: אז לכן, כשבאים לשנות תפיסה, בהסתכלות וראייה באמת מפוקחת, צריך להסתכל לא רק על האויב אלא צריך להסתכל גם על אחינו מבשרנו, אלה שאומרים: טעינו, ואין להם דם על הידיים.

נסים זאב: הם לא רצחו בסופו של דבר.

נסים זאב: תן להם את התנאים שלהם, שמתבקשים.

נסים זאב: יש להם תינוקות בבית, יש להם ילדים קטנים בבית.

נסים זאב: הסכים אתי שר הביטחון, אבל "הן, הן, הן", רק ראשו מתנענע, אבל שום דבר.

נסים זאב: גם שר המשפטים בשבוע שעבר אמר:

נסים זאב: צריך לבחון את הסוגיה הזאת.

נסים זאב: אבל להפסיק לבחון, צריך לעשות, ב"קום עשה".

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חברת הכנסת חנין זועבי, ואחריה – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הקונספציה מאחורי ההרעה – כאילו הרעה – בתנאי האסירים היא שמצבו של האסיר הפוליטי בישראל הוא טוב, והוא זוכה בכל הזכויות שלו.

חנין זועבי: הממשלה רק עכשיו מחליטה על הרעה בתנאי האסירים, ומה שנשלל מהאסירים הן רק פריווילגיות.

חנין זועבי: משום מה הממשלה מאמינה ומתייחסת לנושא מתוך קונספציה.

חנין זועבי: היא מאמינה בעצמה כישות שמעניקה זכויות ליברליות, בעוד שמדובר בקונספציה, כמו שאמרתי, פוליטית.

חנין זועבי: היחס הקיים אינו של מדינה מול אסיר, מדינה שמחויבת לזכויותיו של האסיר, אלא יחס של ממסד שתפס אויב, והוא מעוניין להעניש את האויב.

חנין זועבי: רק לאחרונה היינו עדים לשתי הצעות חוק, הצעה שאושרה בקריאה טרומית, שבה יהיה קל להשיב לכלא ללא משפט כל אסיר ביטחוני שישוחרר בהסכם, וההצעה האחרת המבקשת להרחיב את סמכות שב"ס למנוע מאסיר ביטחוני להיפגש עם עורך-דין מסוים.

חנין זועבי: ואם גם לעשות סקירה קצרה, אפשר להתייחס לתנאי הכליאה של האסירים, לעדויות שנמסרו מארגוני זכויות אדם, שבהן מתוארות תבניות של עינויים ושל יחס משפיל ואכזרי.

חנין זועבי: אבל, לא, בכל פעם משכתבים את המציאות הפוליטית מסביבנו.

חנין זועבי: מה זה הרעה בתנאים של אסירים?

חנין זועבי: אין הרעה.

חנין זועבי: קודם כול, יש הפרה מתמדת של זכויות האסירים.

חנין זועבי: אבל לא מדובר בסיפור חדש, שכאילו נוצר היום.

חנין זועבי: הכול כבר התחיל לפני שנה ולפני ארבע וחמש שנים, וזה כאילו פיצוי על חוסר המעש של נתניהו לגבי עסקת שליט, פוליטיקה של נקמנות.

חנין זועבי: נקמנות במקום מדיניות, זה אחד מכללי המשחק הפוליטיים בממשלה הזאת, ולא רק ביחס לעסקת שליט.

חנין זועבי: מדיניות הפרת זכויות האסירים היא מדיניות ישנה.

חנין זועבי: גם שללו את הלימודים האקדמיים – כבר נשללו לפני שנה, שיחות טלפון נשללו, ביקורי בני-זוג נשללו לפני שלוש שנים, ביקורים של קרובי משפחה נשללו לפני ארבע שנים.

חנין זועבי: וכל אלה הם עונשים לא לגיטימיים.

חנין זועבי: אלה לא פריווילגיות, אלה חלק מזכויות האסירים, ושלילת הזכויות האלה מהווה הפרה של זכויות האסיר.

חנין זועבי: אבל צריכים להגיד שהמדיניות הזו התחילה הרבה הרבה – חלק ממנה אפילו לפני הסיפור של גלעד שליט.

חנין זועבי: אז למה עכשיו לדבר על התנאים של האסירים ועל הרעת תנאים, בטענה שהאסירים כאילו היו חוגגים בבית המאסר, וראש הממשלה פתאום החליט לשים סוף לחגיגה?

חנין זועבי: זה שראש הממשלה לא יודע לעשות שום צעד פוליטי, לא בעניין השלום ולא בעניין שחרורו של שליט, אז הוא מחליט לשלוף ספין תקשורתי מהכובע שלו ולהודיע על הרעה בתנאיהם של האסירים הפוליטיים בצעד של פוליטיקה, באמת פוליטיקה זולה, של נקמנות, זה כבר סיפור אחר.

חנין זועבי: מהלך זה אינו משקף רק פוליטיקה של נקמנות אלא חושף התבטאות שקרית, כי אין חדש בתחום מלבד עצם ההכרזה של נתניהו.

חנין זועבי: תוכן ההכרזה בכלל איננו חדש.

חנין זועבי: בנימין נתניהו יכול להמשיך לצאת בהצהרות שישלול מאסירים רק את מה שמותר על-פי החוק הבין-לאומי.

חנין זועבי: אך בין אם יהיה מוכן להודות בכך או לא, מדובר בהצהרה חדשה של נקמנות ישנה.

חנין זועבי: מדובר בהפרה של זכויות בין-לאומיות, של זכויות האסיר, שקו ההפרה הזאת נחצה מזמן.

חנין זועבי: עכשיו זה רק עניין של טיוח הכישלון שלו; טיוח הכישלון בעניין שחרורו של גלעד שליט.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת חנין זועבי.

נסים זאב: – – –

אורי מקלב: כן, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני לא חוזר על המלה, אבל לא ידעתי שזה קללה גסה ברוסית.

נסים זאב: פשוט, חשבתי שהמשמעות: שילך לעזאזל.

נסים זאב: לכן אמרתי מה שאמרתי.

נסים זאב: אני מבקש למחוק מהפרוטוקול את המלה שאמרתי ברוסית.

נסים זאב: אני מתנצל על כך.

אורי מקלב: תודה רבה לך.

אורי מקלב: מוטב שיהיו שוגגין משיהיו מזידין.

אורי מקלב: יותר טוב לא לדעת מאשר לדעת.

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת עפו אגבאריה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עוד פעם אני רוצה להדגיש כמה שראש הממשלה הוא כזה לחיץ.

עפו אגבאריה: ברגע שמשפחת שליט עשתה איזושהי החרפה במאבק שלה, אז פתאום הוא רוצה לעשות הרעת תנאים.

עפו אגבאריה: כאילו האסירים הביטחוניים הפלסטינים – ואני מדגיש את זה שהם ביטחוניים – כאילו הם נמצאים באיזשהו בית-מלון של חמישה כוכבים.

עפו אגבאריה: והוא שואל מדוע גלעד שליט באיזשהו בידוד והאסירים הפלסטינים במדינת ישראל הם לא בבידוד.

עפו אגבאריה: וראיתם כולם שהם כן בבידוד.

עפו אגבאריה: למשל, יש אסירים שכבר הרבה שנים בבידוד.

עפו אגבאריה: למשל, עבאס א-סייד, משנת 2002 הוא בבידוד מוחלט.

עפו אגבאריה: עבדאללה ברגותי, מ-2003 בבידוד מוחלט.

עפו אגבאריה: אברהים חאמד, מ-2006 בבידוד מוחלט.

עפו אגבאריה: אחמד סעדאת, מ-2009 בבידוד מוחלט.

עפו אגבאריה: ויש עוד שישה או שבעה אסירים שהם גם כן בבידוד מוחלט, וזה במדינת ישראל.

עפו אגבאריה: ולא להשוות את המצב עם שליט.

עפו אגבאריה: אנחנו רוצים ששליט יחזור, וזה המאבק של משפחתו.

עפו אגבאריה: גם אני רוצה ששליט יחזור.

עפו אגבאריה: אז למה הוא לא רוצה לשבת?

עפו אגבאריה: למה ראש הממשלה מתכחש ולא רוצה להשלים את העסקה?

עפו אגבאריה: הוא אומר שלפני שנה וחצי היה לו סיכום עם השליח הגרמני.

עפו אגבאריה: ה"חמאס" אומר שלא נכון, אנחנו מחכים לתשובה.

עפו אגבאריה: אז מי משקר?

עפו אגבאריה: סביר להניח שראש הממשלה, כפי שהוא שיקר בהרבה דברים, גם בזה הוא משקר, והגיע הזמן – כי ה"חמאס", מה הוא רוצה?

מיכאל איתן: ה"חמאס" צדיקים גדולים.

עפו אגבאריה: הם לא צדיקים, הם רוצים לשחרר את האסירים שלהם.

עפו אגבאריה: אם היו מבקשים והיו נותנים את ההסכמה, אז אסירי ה"חמאס" היו כבר יוצאים, ואנחנו יודעים – – –

מיכאל איתן: אם הם היו דואגים לאסירים שלהם, העסקה היתה מזמן נגמרת.

עפו אגבאריה: לא, הם דואגים, אבל מי שלא דואג – אתה שמעת גם – – –

מיכאל איתן: הם לא דואגים.

מיכאל איתן: אין להם שום דאגה לאסירים שלהם.

עפו אגבאריה: יש להם דאגה, ואם לא היתה להם דאגה – היתה כבר מתקיימת מזמן, כי ישראל לא רוצה.

עפו אגבאריה: אתה שמעת גם את השר וילנאי, מה הוא אמר.

עפו אגבאריה: הוא אמר שאנחנו יודעים מה קרה כשהיו "תאונות" עם אלה שהיו מעורבים בהחזקת שליט.

עפו אגבאריה: זאת אומרת שישראל רוצה לנטרל את האנשים האלה, לחסל אותם, עוד לפני שיגיעו לאיזה הסכם.

עפו אגבאריה: באמת, למה לשקר לעם?

עפו אגבאריה: למה לשקר למשפחת שליט?

עפו אגבאריה: למה לשקר כל פעם לאנשים האלה שמפגינים למען שליט?

עפו אגבאריה: אף אחד אפילו לא ממצמץ כשהוא משקר, מאלה שמשקרים לאנשים האלה, כשאפשר היה מזמן לגמור את הפרשה הזאת.

אורי מקלב: תודה.

עפו אגבאריה: דבר שני, כשהולכים להרע, אז האנשים האלה – אני ביקרתי אותם.

עפו אגבאריה: אני ביקרתי כמה מהם, והם נמצאים במצב גרוע מאוד מהרבה בחינות, אפילו מבחינה בריאותית.

עפו אגבאריה: ואם אנשים באים ומדברים אחרת, זה לא נכון.

עפו אגבאריה: מונעים מהם אפילו ביקורים, אפילו בחגים מונעים מהם – אני מבין שלא מכולם, אבל מרבים מהם.

עפו אגבאריה: מפה ועד לבוא ולהשוות את ההתנהגות של מדינת ישראל, שאומרת שהיא מדינה דמוקרטית ומדינת חוק, עם תנאי המעצר של חייל אחד בודד בעזה, אני חושב שזו רק תעודת עניות למדינת ישראל ולאנשים שעומדים היום בראש המדינה הזאת.

עפו אגבאריה: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת עפו אגבאריה.

אורי מקלב: חבר הכנסת אריה אלדד.

אורי מקלב: אחרון הדוברים – חבר הכנסת אברהים צרצור.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אכן התפרסם כי אסירי ה"חמאס" ואסירים ביטחוניים אחרים איימו לפתוח בשביתת רעב בתחילת השבוע, ולאחר מכן נמסר כי הם לא שבתו רעב וגם אכלו יפה, אפילו עלו במשקל.

אריה אלדד: כשראיתי לפני כעשרה ימים תמונות שהעלה אחד מהאסירים האלה ב"פייסבוק" שלו, באמצעות הטלפון שנמצא בידו בכלא, שם הוא מתאר את ארוחות השחיתות שהוא וחבריו עורכים לעצמם – עופות ממולאים באורז שהוא צילם – אני מבין למה הם לא מזדרזים לשבות רעב.

אריה אלדד: מילא אם זה היה לחם צר ומים לחץ, היה קל לוותר, אבל בכל זאת, עופות באורז, אין אדם מוותר עליהם בקלות כזאת בכל יום.

אריה אלדד: קייטנת ה"חמאס" המתקיימת בכלא ישראל היא בלתי נסבלת.

אריה אלדד: היא בלתי נסבלת באופן מוחלט, לא רק בהשוואה למה שקורה לגלעד שליט, אלא גם בכל קנה מידה שהוא, כאשר זוכרים על מה האנשים האלה נידונו ועל מה הם יושבים.

אריה אלדד: יושבים שם אנשים שהרגו עשרה ו-20 ו-30 ו-50 ו-80 יהודים.

אריה אלדד: ולצרכים מאוד פרקטיים, מאוד מעשיים, שלטונות בתי-הסוהר קונים שקט תעשייתי על-ידי זכויות יתר, והגיעו לרמות באמת בלתי נסבלות לחלוטין, כשאסירים לא מהססים להשתמש במאות הטלפונים שנמצאים בידיהם, שהוברחו, ואי-אפשר להשתלט על ההברחות האלה.

אריה אלדד: הלוא מי שיודע להבריח טלפון היה יכול להבריח גם נשק.

אריה אלדד: אינני מאמין ששלטונות הכלא לא מסוגלים באמת להתמודד עם הברחות של טלפונים, גם אם יש ילדים שמבריחים אותם.

עפו אגבאריה: גם סמים מבריחים.

אריה אלדד: גם סמים מבריחים, כסף מבריחים, טלפונים מבריחים.

אריה אלדד: שקט תעשייתי קונים בהברחות האלה כדי שלא ישבתו, כדי שלא יחוללו מהומות.

אריה אלדד: זה בלתי נסבל.

אריה אלדד: לאור התמונות המדהימות הללו ראש הממשלה בא ואמר בטון משכנע שהחגיגה נגמרה ועכשיו יפסיקו את הלימודים האקדמיים, ולא יהיו מסטרנטים ולא יהיו דוקטורנטים לטרור.

אריה אלדד: באמת דיבורים ריקים, משום שכאשר לפני ארבע שנים העליתי את הצעת החוק למנוע ביקורים אצל אסירי ה"חמאס" כל עוד גלעד שליט אינו זוכה לביקורים, אז ממשלת אולמרט הפילה את החוק.

אריה אלדד: וכאשר לפני שנתיים וחצי באה ממשלת נתניהו, שבתי והעליתי את הצעת החוק הזאת, וקראו לנו והסבירו לנו שנלחמים בלי חוק.

אריה אלדד: לא צריך חוק.

אריה אלדד: מקשיחים את היחס אליהם.

אריה אלדד: ושאלתי: למשל איך?

אריה אלדד: ואמרו לי: צמצמו – אני מצטט – את מספר ערוצי הטלוויזיה שהם יכולים לראות לחמישה.

אריה אלדד: שככה יהיה לי טוב.

אריה אלדד: באמת אחרי שנשבר לי הלב ועברתי שיקום קל, בכל זאת הצעתי לזרז את הצעת החוק, ואחרי לחץ, ודני דנון ועוד חברים העלו הצעות חוק דומות, הסכימה הממשלה להעביר בקריאה טרומית את הצעת החוק למנוע ביקורים, ובלבד שנסכים שלא לקדם את החוק עד שהממשלה תסכים, והכניסה את החוק למקפיא ושם הוא תקוע עד היום.

אריה אלדד: הכול בשם הרגישות, הכול בשם החשש שמא אם נקשיח את היחס לאסירי ה"חמאס", ירעו את מצבו של שליט.

אורי מקלב: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, הקייטנה הזאת צריכה להיפסק, לא רק בדיבורים – גם במעשים.

אריה אלדד: וזה עוד אחד ממנופי הלחץ החשובים שיש לנו כדי להתחיל לשחרר את גלעד שליט, להביא לביקורים אצלו.

אריה אלדד: כל עוד הם מתפארים בתנאי הכליאה המשופרים אצלנו, אין שום סיכוי להתקדם עם גלעד.

אריה אלדד: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת אריה אלדד.

אורי מקלב: חבר הכנסת אברהים צרצור, בבקשה.

אורי מקלב: לאחר מכן ישיב השר מיכאל איתן.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, אני אתמקד בשתי סוגיות.

אברהים צרצור: הסוגיה הראשונה נובעת מנאומו המתלהם של חבר הכנסת נסים זאב, שדיבר על הרוצחים הפלסטינים בבתי-הכלא הישראליים, והוא קרא בצורה חד-משמעית לייבש את אלפי הרוצחים, כהגדרתו, שיושבים בבתי-הכלא הישראליים.

אברהים צרצור: אבל מה?

אברהים צרצור: בסתר עד כמה שאפשר.

אברהים צרצור: והוא בא בטענות כנגד ראש הממשלה שמדבר בריש גלי על התוכניות שלו כלפי האסירים הביטחוניים הפלסטינים בתוך בתי-הכלא הישראליים.

אברהים צרצור: הוא דווקא בחר בדרך אחרת, שלעניות דעתי היא מאוד יצירתית: לבצע את הפשע כנגד האסירים האלה, אבל בסתר עד כמה שאפשר.

אברהים צרצור: הנקודה השנייה הקשורה לקטע הזה היא, שגם חבר הכנסת נסים זאב וגם אחרים מתעלמים באופן מוחלט מהעובדה שעשרות יהודים רוצחים רצחו פלסטינים חפים מפשע, החל מהמחתרת היהודית שרצחה סטודנטים חפים מפשע, שבאו לתומם למכללה האסלאמית בחברון, דרך מחתרת אחרת שרצחה ופצעה קשה ראשי ערים בגדה המערבית, וכלה בעמי פופר, שפתח באש כנגד פועלים שעמדו לתומם בתחנת אוטובוס.

אברהים צרצור: רצח שבעה פועלים ופצע עשרות.

מיכאל איתן: כולם ישבו בבתי-סוהר.

אברהים צרצור: אז אני אסביר לך עכשיו – למה אני מזכיר את העובדות האלה?

אברהים צרצור: כל הרוצחים היהודים שנגזרו עליהם פסקי-דין ומאסרי עולם, כולם יצאו מבתי-הכלא לאחר תקופה קצרה מאוד.

מיכאל איתן: לא נכון.

אברהים צרצור: אז אני אומר לך.

אברהים צרצור: אלה עובדות שמדברות בעד עצמן, כבוד השר.

אברהים צרצור: ואני, דרך אגב, חקרתי את הנושא הזה והבאתי את הסוגיה הזאת לדיון, גם במליאת הכנסת וגם בו.

אברהים צרצור: דהיינו, הנתונים שאני עכשיו מציג בפניך הם פשוט חד-משמעיים.

אברהים צרצור: היחיד שנשאר בבית-הכלא היום – דרך אגב, האסירים היהודים האלה, הרוצחים, מוגדרים גם כאסירים ביטחוניים, בדיוק כהגדרתם של הרוצחים ההם הפלסטינים שנמצאים בבתי-הכלא כיום.

אברהים צרצור: היחידי שנשאר בכלא הישראלי זה עמי פופר, שרצח שבעה פועלים.

אברהים צרצור: נגזרו עליו שבעה מאסרי עולם, נקצב עונשו ל-40 שנה, הוא יוצא לחופשות כל שני וחמישי, הקים משפחה, יוצא מהכלא לעבודתו יום-יום וחוזר חזרה לכלא, הוא מנהל את ענייניו ואת חייו בצורה הנורמלית ביותר, בזמן שאחרים, אסירים ביטחוניים, אזרחי מדינת ישראל, אני מתכוון לערבים אזרחי מדינת ישראל, שלא פצעו, לא רצחו, היו מעורבים בתאונות כאלה ואחרות, הם זרקו רימונים, הם קיבלו גזרי-דין של מאסרי עולם ועדיין לא קצבת עונש.

אברהים צרצור: יתירה מכך, הם לא מקבלים חופשות לצאת למשפחות, אפילו באירועים טרגיים, כבוד השר.

אברהים צרצור: ולכן אני מסכם במשפט אחד, אם ישראל רוצה – גם אנחנו רוצים – שעסקת החליפין שנקראת "עסקת החליפין של שליט", תצא לפועל, עסקה כזאת יכולה לצאת לפועל תוך 24 שעות.

אברהים צרצור: יש תנאי אחד לביצוע העסקה הזאת: שממשלת ישראל תקבל החלטה נועזת להיענות לדרישות של שוביו של גלעד שליט.

מיכאל איתן: למה שה"חמאס" לא יקבל?

אברהים צרצור: תשמע דבר אחד פשוט מאוד.

אברהים צרצור: הרי ישראל אומרת, זה החייל שלה, גלעד שליט.

אברהים צרצור: הפלסטינים רוצים לשחרר את החיילים שלהם.

אברהים צרצור: בוא ננסח את המשוואה בצורה כזאת: לשני הצדדים יש חיילים בתוך הכלא, הן בכלא הפלסטיני והן בכלא הישראלי.

אברהים צרצור: כל הצדדים רוצים לשחרר את החיילים שלהם.

אברהים צרצור: כל צד עומד על דרישותיו.

אברהים צרצור: דרך אגב, כבוד השר, יהודים ופלסטינים דומים בקטע הזה, אתה יודע באיזה דבר הם דומים?

אברהים צרצור: הם קשי עורף.

אברהים צרצור: מה אני יכול לעשות?

אברהים צרצור: שני העמים האלה הם קשי עורף, כל אחד עומד על דעתו.

אברהים צרצור: לכן ישראל, ממשלת ישראל, המדינה המתוקנת – שלא לדבר על פלסטין, שהיא עדיין לא ממשלה ולא מדינה ואפילו לא ישות – מדינת ישראל, המתיימרת להיות המדינה המתוקנת במזרח התיכון, חייבת, אם היא רוצה באמת לסיים את הפרשה הזאת, שהיא הומנית במהותה, צריכה לקבל החלטה נועזת ולהביא לסיומה, שכל צד יחזור לביתו.

אברהים צרצור: ואולי, מי יודע, אולי עסקה כזאת יכולה ליצור אווירה מתאימה גם לפריצת דרך בנושא של שלום, על-ידי כך שביצוע העסקה ייצור אווירה נוחה ומתאימה.

אברהים צרצור: מי ייתן וזה יתבצע.

אברהים צרצור: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: ישיב כבוד השר מיכאל איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להתייחס לעניין המשוואה.

מיכאל איתן: איזה מין משוואה זאת?

מיכאל איתן: אני רוצה להבין, על איזה משוואה אתה מדבר?

מיכאל איתן: מצד אחד עומדים אסירים בכלא ישראלי, מקבלים את כל הזכויות החוקיות שמגיעות להם.

מיכאל איתן: וחבר הכנסת נסים זאב, עם כל הזעם המוצדק שהיה לו, טרח להדגיש מה שאמר גם ראש הממשלה, שאנחנו לא ננהג בניגוד להתחייבויות הבין-לאומיות ולאמנות הבין-לאומיות ונקיים את המינימום הנדרש, אבל לא יותר מכך.

מיכאל איתן: הם לא זכאים לכלום יותר מכך.

מיכאל איתן: אין להם זכות לשום דבר, כלום.

מיכאל איתן: אתה דיברת על משוואה.

מיכאל איתן: אני הייתי מצפה ממך, שמפה היית אומר: בואו נתחיל במשוואה הראשונה, זכות ביקור לגלעד שליט.

מיכאל איתן: זכות ביקור, זו המשוואה הכי פשוטה, הראשונה.

מיכאל איתן: דבר פשוט.

מיכאל איתן: מה שהם מקבלים למאות רבות של אנשים שלהם – – –

עפו אגבאריה: אלפים.

מיכאל איתן: לאלפים.

מיכאל איתן: אבל הם מקבלים.

מיכאל איתן: המשוואה, בוא נתחיל בראשון, ביקור.

מיכאל איתן: מה קרה, איפה הלב שלך?

אברהים צרצור: אדוני השר, באופן אישי, תאמין לי, אני בעד זה.

מיכאל איתן: נו, הייתי אומר את זה.

מיכאל איתן: מה זה באופן אישי?

מיכאל איתן: מה, זה עניין אישי?

מיכאל איתן: זה לא עניין אישי, זה עניין אנושי.

מיכאל איתן: עומדים כאן ואומרים, לפני שמציעים הצעות גדולות, פונים מכאן ואומרים ל"חמאס": תאפשרו ביקור בתור צעד ראשון, מינימלי.

מיכאל איתן: אני חושב שההחלטה, גם קצת לא היה ברור מדברי הנואמים כאן:

מיכאל איתן: מצד אחד הם אומרים שלא קורה שום דבר, מצד שני הם אומרים למה הם מוחים.

מיכאל איתן: אז אם לא קורה שום דבר ולא עשו שום דבר ולא שינו שום תנאי, למה מוחים?

מיכאל איתן: אבל אני יכול לומר כאן: אם לא עשו, צריך לעשות.

מיכאל איתן: ואי-אפשר, בשום פנים ואופן – אני יודע שיש כאן עניין של שיקול ושל נוחות ואני חושב שחבר הכנסת אריה אלדד צדק כשהוא אמר שיש שיקולים שהם חלק מהסמכויות שניתנות לשלטונות הכלא על מנת לנהל, וזה הידרדר.

מיכאל איתן: השיקולים האלה הם שיקולים פרקטיים, שנובעים בין השאר מכמות המשאבים שצריך להשקיע בתהליך הזה.

מיכאל איתן: אז אם צריך להשקיע יותר כדי להחמיר בתנאים, עד לאותו מינימום שאנחנו מחויבים בו, נשקיע מאמצים כבדים על מנת להוכיח לחבר הכנסת עפו ג'אבריה – – –

עפו אגבאריה: אגבאריה.

מיכאל איתן: אגבאריה.

מיכאל איתן: סליחה, אני מצטער.

מיכאל איתן: עפו אגבאריה.

מיכאל איתן: אגבאריה זו משפחה נפוצה, גדולה, עם הרבה מאוד אנשים במקומות שונים במשולש, אולי גם בגליל, אני לא יודע, אבל במשולש אני יודע.

מיכאל איתן: והוא אמר, הוא דיבר פה, אז מה הוא אומר?

מיכאל איתן: הוא אומר: צריך להיכנע, צריך לקבל את התכתיב.

מיכאל איתן: גם אתה וגם הוא.

מיכאל איתן: אני אומר – – –

אברהים צרצור: זה הפתרון.

מיכאל איתן: זה לא הפתרון, זאת הבעיה, כי כשאני מדבר על אנושיות, אני שואל את עצמי איפה האנושיות של אנשי ה"חמאס", שבידיהם היתה האפשרות שמאות רבות של אנשי "חמאס", ולא רק אנשי "חמאס", היו כבר יושבים בבית מזמן.

מיכאל איתן: איפה האנושיות שלהם לאנשים שלהם?

עפו אגבאריה: אותו הדבר כלפיכם: איפה האנושיות שלכם לאנשים שלכם?

מיכאל איתן: איפה האנושיות שלהם, איפה היא?

מיכאל איתן: איפה היא?

מיכאל איתן: בזה שהם אומרים: שהידים, בזה שהם אומרים לאנשים: תתפוצצו ותהיו שהידים, זאת האנושיות?

מיכאל איתן: זאת שיטת ההנהגה שלהם?

מיכאל איתן: בזה אתם תומכים?

אברהים צרצור: לא תומכים בשום פנים ואופן.

מיכאל איתן: אז אם מדברים, צריך להיות ברור: ישראל רגישה מאוד לחיים ולתנאים שבהם נמצא גלעד שליט.

מיכאל איתן: ישראל רגישה יותר מהרבה מדינות בעולם, ואנחנו גאים בכך.

מיכאל איתן: תגיד המשפחה מה שתגיד, ואנחנו ננהל את העניינים ונביא אותו הביתה.

מיכאל איתן: אבל אל תחשבו שהדרך לעשות את זה היא על-ידי קביעת עסקאות חסרות שחר.

עפו אגבאריה: – – –

מיכאל איתן: תסלח לי, חבר הכנסת אגבאריה, תסלח לי, עם כל הכבוד.

מיכאל איתן: יש גם כמה אנשים ב"חמאס" שאמרו שכבר היה צריך לגמור את העניין הזה מזמן.

מיכאל איתן: שמעת את זה?

מיכאל איתן: תשמע את זה עוד פעם.

קריאה: – – –

מיכאל איתן: אז תשמע את זה עוד פעם.

מיכאל איתן: אני חושב שזו לא זכותה של מדינת ישראל; חובתה לא לאפשר שום תנאי, הקטן ביותר, מעבר למה שאנחנו מחויבים, כאשר מולנו ניצב ארגון שחייב לעשות על-פי כל נורמה בין-לאומית, ושנקרא לעשות את זה על-ידי כל ישראלי ועל-ידי מנהיגים בכירים בעולם – ואני ציפיתי שגם אתם תקראו היום לארגון הזה למלא את החובה האנושית המינימלית לקיים את התנאים המינימליים שלהם זכאי כל אדם על-פי כל אמנה ועל-פי כל דין בין-לאומי.

עפו אגבאריה: – – –

אורי מקלב: חבר הכנסת אגבאריה, לא להפריע לשר, בבקשה.

מיכאל איתן: הסירוב הזה לא יקדם פתרון.

מיכאל איתן: לא יקדם פתרון.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר שאנחנו בהחלט ממשיכים בכל מאמץ, וממשלת ישראל עושה מתוך רגישות כל צעד אפשרי, במסגרת היכולות והחובות שלה, על מנת להביא לשחרור של גלעד שליט, ואני מאמין שאנחנו נזכה לראות אותו כאן אתנו.

אורי מקלב: אדוני השר, מה אתה מציע לגבי ההצעה הזאת?

אורי מקלב: להסתפק בתשובתך?

מיכאל איתן: אני מציע שהחברים יסתפקו בדברי.

מיכאל איתן: הנושא הזה הוא לא נושא שאנחנו יכולים לקדם אותו לא במסגרת דיון כאן וגם לא בדיון באחת מהוועדות כרגע.

מיכאל איתן: אני מציע שנסתפק בדברים האלה.

אורי מקלב: המציעים – נתחיל באחרון.

אורי מקלב: חבר הכנסת אברהים צרצור?

אברהים צרצור: כבוד השר, אני מסתפק במה שנאמר.

אורי מקלב: חברים אחרים – כולם מסתפקים?

קריאה: כן.

אורי מקלב: אם כך, הגענו לעת הסיום.

אורי מקלב: סיימנו.

אורי מקלב: תם סדר-היום.

אורי מקלב: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ז בסיוון התשע"א, 29 ביוני 2011, בשעה 11:00.

אורי מקלב: ישיבה זו נעולה.