ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 248, 2011-06-14 00:00

ראובן ריבלין: אדוני השר בגין, חברי חברי הכנסת, ואם תיכנסנה חברות כנסת – חברותי, היום יום שלישי, י"ב בסיוון התשע"א, 14 ביוני 2011 למניינם, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 53), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 103) (התנאים להעברת רשיון רכב), התשע"א–2011, של חבר הכנסת גדעון עזרא וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת בליז בדבר פטור מאשרה למחזיקים בדרכונים דיפלומטיים, דרכוני שירות ודרכונים לאומיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני השר וחברי חברי הכנסת, הרשו לי לברך את 130 הצוערים בקורס קציני משטרת ישראל.

ראובן ריבלין: לנו, לכנסת, יש עניין במחזור הזה באופן מיוחד, שכן שניים מביניהם הם צוערים אנשי משמר הכנסת, דוד אלקריף ומעיין אלמליח.

ראובן ריבלין: ברוכים תהיו כולכם בבואכם לכנסת, וברוכים צוערים מטעם משמר הכנסת המארחים אתכם כאן היום, גם אם הם עושים את זה באמצעותנו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מי שרוצה להשתתף בנאומים בני דקה, נא להצביע.

אחמד טיבי: נגד.

ראובן ריבלין: אפשר להצביע באיזו דרך שרוצים.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת דוד רותם, שכן לא יעלה על דעתי שאין לו מה לומר היום, אחרי מה שאני אמרתי.

ראובן ריבלין: ואחריו, באופן אוטומטי, חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: לאחר מכן אנחנו נמשיך את – – –

דוד רותם: כמובן, אחמד טיבי צריך לדבר אחרי, כפי שעולה – – –

ראובן ריבלין: האיזון הוא תמיד אצלי.

דוד רותם: לא עולה בדעתו של אדוני שאין לו מה להגיד על מה שאני אגיד.

ראובן ריבלין: בהכירי את הנפשות הפועלות, קרוב לוודאי, כן.

ראובן ריבלין: לעניין זה, אבל הדעות יכולות להיות לרוחב הלוח.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, באיזשהו כנס מיותר שהתקיים היום בכנסת, ובזמן האחרון מתקיימים רבים כאלה, אמר מי שאמר את הדברים הבאים: מי שהופך את – – –

ראובן ריבלין: אני אמרתי.

ראובן ריבלין: למה אתה אומר "אמר מי שאמר"?

דוד רותם: זה לא שעת שאלות ליושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: לא, אבל בהחלט אדוני צריך לדאוג תמיד לגאול עולם ולדבר דברים בשם אומרם, בין שאתה מסכים או מתנגד, אבל אין כאן – – –

דוד רותם: אני מנסה לגאול עולם.

ראובן ריבלין: שלא יחשבו, חלילה, שאחמד טיבי אמר אותם, או שהשר בגין או מישהו אחר.

דוד רותם: אמר יושב-ראש הכנסת, כי מי שהופך את השירות הציבורי לקרדום לחפור בו, לזירת התגוששות או לכלי ניגוח פוליטי, פוגע בו ומערער אותו.

דוד רותם: עלינו לשמור על קדושת השירות הציבורי כמשקף בהרכבו את כלל הקבוצות המרכיבות את החברה הישראלית, גם אלו שהמדינה פטרה אותם באופן רשמי וממוסד משירות צבאי.

דוד רותם: יש לי הרושם, אדוני היושב-ראש, שיש שתי אפשרויות: או שאדוני לא קרא את החוק, ויותר גרוע, שאדוני לא הבין את החוק.

דוד רותם: החוק שאנחנו עוסקים בו מדבר על מצב שבו שני מועמדים, בתנאי כשירות זהים, הגיעו לקו הסיום, ואז צריך להכריע בין שניהם.

דוד רותם: בשלב זה, מי ששירת שירות צבאי במשטרת ישראל, במג"ב, או שירות לאומי, זכאי שהמדינה תיתן לו יחס עודף, משום שהוא הקריב שלוש שנים מחייו למען המדינה הזאת.

דוד רותם: לא מספיק לתת לו תמלוגים וכסף, משום שמגיעות לו זכויות יתר במדינה.

דוד רותם: זה לא עניין של להשתמש בשירות הציבורי כקרדום לחפור בו.

דוד רותם: דבר נוסף, אדוני, אולי יעיר לי אדוני איפה המחוקק פטר חרדים, ערבים, משירות צבאי?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

דוד רותם: אם אדוני ימצא לי סעיף כזה, אני אתנצל על כל מה שאני חושב.

ראובן ריבלין: קודם כול, אינך צריך להתנצל על שאתה מביע את דעתך.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לך, שזכיתי גם להיוולד לפני קום המדינה.

ראובן ריבלין: זכיתי להיות נער צעיר, ילד אפילו, בזמן מלחמת השחרור, במצור בירושלים, וכאשר קמה המדינה החלום היחידי שהיה לי, שתינתן לי הזכות להיות חייל בצה"ל, שתינתן לי הזכות לשרת את עמי ומולדתי ולשמור על ביתי יחד עם שאר חיילי צה"ל.

ראובן ריבלין: אני לא ראיתי את זה כאיזשהו דבר שמזכה אותי בתגמול נוסף.

ראובן ריבלין: עצם הזכות שנתנו לי להיות בצה"ל היה גולת הכותרת בחיי, אני מוכרח לומר.

ראובן ריבלין: גם זכיתי להיות קצין, שזה היה חלום נוסף, אבל זה לא דבר הכרחי.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך על דבריך.

דוד רותם: ולכן, אדוני, אנשים כמוך הפכו למיעוט במדינה הזאת.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה עשינו במשך כל כך הרבה שנים כאשר הצלחנו להחזיק מעמד ולבנות מדינה לתפארת, לפני שהיו מי שידאגו באמת לזה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תודה.

ראובן ריבלין: אני לא משתתף בוויכוח.

ראובן ריבלין: בוודאי השר בגין ישיב.

ראובן ריבלין: כבוד חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – יריב לוין, ולאחר מכן מישהו ממפלגת קדימה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך, גם על דבריך בבוקר.

אחמד טיבי: בשבוע שעבר התייחסתי בפרק ב' בתגובה על הצעתה ההזויה של חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, לאסור על המואזין להשמיע את קולו בבתי-תפילה, במסגדים, בערים מעורבות, והצעתי אלטרנטיבות כפעולות תגמול, באותה מידה של גיחוך.

אחמד טיבי: השבוע התבשרנו על הצעה נוספת של ישראל ביתנו, של חברת הכנסת בשם ליה שמטוב, שאומרת שהפלסטינים התרגלו לגז שצה"ל יורה לעברם, ולכן היא הציעה שצה"ל יתחיל להשתמש בגז משלשל.

אחמד טיבי: שהפלסטינים יתחילו לשלשל, אמרה חברת הכנסת ליה שמטוב בשם ישראל ביתנו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בין אנסטסיה הסותמת לליה המשלשלת, אני לא יכול להשתחרר מהרושם שהעצירות במוח של ישראל ביתנו גורמת להם לשלשל מהפה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יריב לוין, ואחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

ראובן ריבלין: היום יש עדיפויות לסגני היושב-ראש וליושבי-ראש הוועדות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, כבוד השר, אדוני היושב-ראש, מי שתורם למדינה, צריך לקבל ממנה, ולא הפוך, כמו שזה היום.

יריב לוין: מי שלא משרת, מי שמתחיל ללמוד בגיל 18 ויוצר לעצמו את היתרון, אחר כך אנחנו גם מוצאים אותו מקבל העדפה כשמגיעים לחפש עבודה.

יריב לוין: לא יכול להיות שאדם ששירת שלוש, ארבע שנים בצבא, ואחר כך השלים את לימודיו, יגיע בגיל 28 או 29, ואז יאמרו לו: לא, אדוני, אתה תעמוד ותחכה בתור, כי ישנו כאן אדם בן 23 או 24 שגמר ללמוד, והוא נכנס לפניך.

יריב לוין: אני רוצה להזכיר, אדוני, שכשיבוא אותו אדם בגיל 28, זה שלא שירת בצבא כבר יהיה עם תואר שני, ולכן גם יהיה לו יתרון בכישורים.

יריב לוין: כך שהמינימום המתחייב שאפשר לעשות הוא לתת העדפה ליוצאי צבא בעבודה, ולא לקפח אותם לעומת אלה שלא משרתים.

ראובן ריבלין: תודה.

יריב לוין: ואני אומר לחבר הכנסת טיבי: תשרתו, תתרמו – תקבלו, ואם לא תשרתו – לא יעזור שום דבר, לא תקבלו ולא תשתלבו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין, נאה דורש.

ראובן ריבלין: למה לא נקבע שחיילי צה"ל יקבלו משכורת?

ראובן ריבלין: למה לא נקבע שיוצאי צה"ל יקבלו שלוש שנים לימוד חינם באוניברסיטה?

ראובן ריבלין: השירות הציבורי הוא לציבור כולו, וברגע שאתה יוצר איזושהי העדפה, אתה יוצר מצב שבו יכולים – – –

מיכאל בן-ארי: – – – למי שמשרת את הציבור – – –

ראובן ריבלין: אני לא מתווכח, הציבור ישפוט.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לכם, רבותי: אנחנו חיים במדינה זו בבעיה לאומית קשה ביותר, ומדינת ישראל, שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית, תמשיך וחייבת להמשיך להיות דמוקרטית כדי שתוכל להוכיח לעולם כולו שאין שום פער, וניתן לגשר בין האמירה "מדינה יהודית" ל"מדינה דמוקרטית".

ראובן ריבלין: עכשיו, האם אנחנו צריכים להפוך את השירות בצה"ל של האנשים היקרים האלה לזירת תגמולים?

ראובן ריבלין: אני חושב שיש פה איזושהי אי-הבנה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, 60 שנה נמנענו מזה.

ראובן ריבלין: אני באמת רואה איזה דור חדש שמגיע אלינו – – –

אריה אלדד: 60 שנה – – – לא היו – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, היה כנראה היגיון בזה.

ראובן ריבלין: בכל זאת, היו ב-60 שנה האלה כמה ראשי מדינה מהצדדים השונים, אתה מבין?

ראובן ריבלין: היו, היו גם – מורה ורב להרבה מהם היה גם אדם שאתה – – –

מיכאל בן-ארי: לא היתה העדפה מתקנת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, אני לא מבין בכלל איך יכלה המדינה להתקיים עד שהגעת הנה, אני אומר לך, איך הצליחה להתקיים.

ראובן ריבלין: מאמרך, חבר הכנסת אלדד, מאמרך ב"חכימא" הוא מדהים, אף-על-פי שיכולים לא להסכים אתך.

אריה אלדד: כל – – – אבא שלי.

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: אני קראתי את "דברי הימים" במקור.

ראובן ריבלין: אני הייתי הולך מול משרדו של בן-גוריון בתחילת רחוב אבן-גבירול, ולוקח אותו – לא נותן, יוצא מהגימנסיה ולוקח את הראשון שהזדמן לי, אם לא השיג אותי מישהו.

אורי אורבך: זה לא המקור, זה הגרסה של אבא שלו.

ראובן ריבלין: לא, "דברי הימים", "דברי הימים".

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו אנחנו עוברים – חבר הכנסת מיכאלי.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לפטנט יפה של האוצר ואגף התקציבים והשיטות שבהן הוא מנסה לשטות בכנסת ובנבחרי הציבור.

מגלי והבה: רק לא מזמן, פחות מחצי שנה, העברנו תקציב דו-שנתי.

מגלי והבה: אנחנו היום נדרשים בוועדת הכספים למשך שעתיים בערך, כדי להעביר מסעיף לסעיף, זאת אומרת סעיפים מנופחים, שאז האוצר הכניס אותם כצורך, כדרישה, ואושרו בכנסת הזו, ועכשיו הוא בא ואומר: אנחנו צריכים להסיט את הסעיפים האלה למקומות אחרים.

מגלי והבה: ואחת הדוגמאות המבישות, אדוני היושב-ראש, שרצו להסיט 180 מיליון שקל מהתקציב שיועד כפיצוי לניצולי השואה, ועוד תקציבים אחרים שאנחנו, שראינו את הסעיפים האלה, נדהמנו:

מגלי והבה: הכיצד מדינה ואוצר יכולים להתנהל בצורה כזו, כאשר מי שנפגע, דרך אגב, היום, מאי-העברת התקציבים, זה מענקי האיזון, הרשויות המקומיות, השכבות החלשות, ואותם נערי אוצר ואותו שר אוצר ממשיכים לשטות בעם הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאלי, ולאחר מכן אנחנו נעבור לשיח' אברהים צרצור.

זאב בנימין בגין: אני יכול להתערב?

ראובן ריבלין: אתה יכול להתערב מתי שאתה רוצה.

זאב בנימין בגין: אני לא חושב שזה נאה לומר בכנסת כאן – חבר כנסת השתמש בכינויים כאלה כלפי פקידים נאמנים במשרד האוצר.

מגלי והבה: – – –

זאב בנימין בגין: הם אנשים מבוגרים, בשלים – – –

ראובן ריבלין: כבוד השר, שמעתי בקשב רב את חבר הכנסת מגלי.

ראובן ריבלין: הוא, נדמה לי, התריס כלפי הדרג הפוליטי לא – – – אחרת הייתי – – –

זאב בנימין בגין: – – – נערי האוצר.

מגלי והבה: – – – אני דיברתי על השר, לא על הפקידים.

ראובן ריבלין: אם אמרת "נערי האוצר" מוטב, כאשר הם לא נמצאים פה, והם לא – כאשר זה לא מדובר, צודק השר בגין.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, פורסם לפני כמה ימים שאביו של יונתן פולארד, שיהיה בריא, רפואה שלמה – אני מבין שבמצבו הרפואי מבקשים מאתנו, מממשלת ישראל, שנלחץ שוב ושוב על ממשלת ארצות-הברית לפחות לשחרר אותו לביקור חולים אצל אביו בימיו האחרונים, ואנחנו ככנסת מצטרפים לבקשה הזו.

אברהם מיכאלי: רק צריך לפתור את הפרוצדורה, שאני מבין שעדיין לא נפתרה, מי אמור לפנות, כדי שהדבר הזה לא ייתקע.

אברהם מיכאלי: ואני מבקש מהכנסת לקרוא למי שאמור לטפל בזה, שיטפל בזה מיידית.

אברהם מיכאלי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שיח' אברהים צרצור, ואחריו – חבר הכנסת כבל.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, המושג "תג מחיר" הפך לאחרונה סיוט לגבי האוכלוסייה הפלסטינית בשטחים הכבושים.

אברהים צרצור: לצערי הרב, לאחר כל אירוע שבו כוחות הביטחון מנסים לפנות איזשהו קרוון שמקימים מתנחלים באיזשהו מקום, אז באופן אוטומטי המתנחלים הברוטליים האלה מפנים את זעמם וכעסם כלפי פלסטינים חפים מפשע.

אברהים צרצור: הם שורפים שדות, הם עוקרים עצי זית, והם גם מנפצים מצבות וגם תוקפים פיזית חפים מפשע, ילדים ונשים – וכלה בשרפת מסגדים.

אברהים צרצור: לפני כמה חודשים נשרף מסגד בכפר-יאסוף.

אברהים צרצור: לצערי הרב, החקירה הסתיימה ללא תוצאות.

אברהים צרצור: רק לפני שבועיים נשרף עוד מסגד בכפר אל-מרייר באזור רמאללה.

אברהים צרצור: החקירה, לצערי הרב, לא הגיעה לשום מקום.

אברהים צרצור: אני מאוד מבקש מכוחות צה"ל, ממדינת ישראל, מממשלת ישראל, לעשות הכול כדי להפסיק את הברוטליות הזו של המתנחלים האלה ולהפסיק את ההתנכלות שלהם כלפי אוכלוסייה פלסטינית חפה מפשע.

אברהים צרצור: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רוצה, בהזדמנות זו, לברך את שגריר אתיופיה בישראל, הנמצא אתנו כאן ביציע, ברוך הבא.

ראובן ריבלין: הואיל ואינך אורח, אתה בארץ, אז אנחנו לא מוחאים כפיים, כי בדרך כלל אנחנו מוחאים כפיים רק לאנשים אשר באים אלינו בצורה מזדמנת, ואתה הרי בן-בית אצלנו, כשגריר ארצך החשובה במדינתנו, ברוך הבא.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מזמין את חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – חברת הכנסת חוטובלי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני לא רוצה לגעת בנושא שבו התקיים הדו-שיח בין היושב-ראש לבין חבר הכנסת רותם, אבל אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, גם כראש שדולת המילואים: אני חושב שיש ערבוב תחומים מובהק בין העניין של העדפה מתקנת לחיילים לבין כל הנושא שנוגע להעדפות כאלה ואחרות מול אוכלוסיות שגם לא נקראות לשרת במדינת ישראל, מהסיבות המובנות.

איתן כבל: אני מציע, בכלל, שנקיים כאן, במליאה – זה נושא ששווה לקיים סביבו דיון כאן, במליאת הכנסת, ואני מקווה שהמליאה תהיה מספיק מלאה כדי לקיים אותו, כי זה נושא אמיתי, גם לאוכלוסייה היהודית ובוודאי לכל מי שגר כאן וחלק מהחברה במדינת ישראל.

איתן כבל: אבל, ברשותכם, אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, אבל תודה גם, בראש ובראשונה לחבר הכנסת אורי אורבך: אנחנו השתתפנו היום, חלק מחברי הכנסת, לקראת שבוע הספר, באירוע חגיגי באולם שאגאל, באמת, יוצא מן הכלל, שבו חזרנו אל מקורות ילדותנו, וחברי כנסת נתבקשו, כל אחד על-פי טעמו הוא, לקרוא שיר או סיפור או קטע מחייו.

איתן כבל: ואני רציתי בהזדמנות הזו להודות לכם, כי לרגע אתה בבניין הכנסת שיש בו מחלוקות, והמחלוקות הן חלק מרכזי ואפילו רצוי ממנו, ולרגע מצאנו את עצמנו כל אחד עם הריחות שלו, עם הניחוחות שלו, אומר את הדברים.

איתן כבל: ובאמת יישר כוח לכם.

איתן כבל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברת הכנסת חוטובלי, ואחריה – את חבר הכנסת מולה.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מצטרפת לברכות לחבר הכנסת אורבך וליושב-ראש על האירוע המקסים לכבוד שבוע הספר.

ציפי חוטובלי: אבל היום קרה דבר נוסף:

ציפי חוטובלי: שדולת ארץ-ישראל הצליחה סוף-סוף להיכנס לקבר יוסף, אחרי שבמשך תקופה ארוכה נעשו מאמצים.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, היה לך חלק מאוד גדול בביקור הזה – –

ראובן ריבלין: הכול עבר בשלום, ברוך השם.

ציפי חוטובלי: – – ואני רוצה להודות לך על כל המאמצים.

ציפי חוטובלי: הנה, אנחנו חיים ושלמים.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש מסר חשוב מאוד בביקור הזה.

ציפי חוטובלי: הביקור הזה הוא לא ביקור מתריס, הוא ביקור שרוצה להחזיר לנו את הזכות הבסיסית ביותר לבקר בקברי אבות, את הזכות הבסיסית ביותר לחזור למקום שבו הכול התחיל: שכם, המקום הראשון שאליו מגיע אברהם אבינו כשהוא מגיע אל הארץ והמקום שבו הובטחה הארץ הזאת.

ציפי חוטובלי: אנחנו שייכים לארץ הזאת, ומתוך הקריאה הזאת שיצאה מהשדולה אני מקווה שייפתח פתח אמיתי לביקורים סדירים, באור יום, לא כגנבים בלילה, לכל מי שבא ומבקש להתפלל בקבר יוסף, ושיהיה באמת המהלך הזה לזכרו של בן יוסף לבנת, שמסר את נפשו ואת חייו כדי להיכנס ולהתפלל במקום הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת חוטובלי, וברוכים השבים.

ראובן ריבלין: ראינו שאפשר לקיים את הסכמי אוסלו ככתבם, ביום – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: אבל ראינו שאפשר לקיים את הסכמי אוסלו ככתבם, לא צריך ישר רק לדרוש מאתנו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני הזמנתי את חבר הכנסת מולה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה שאקרא לו עוד פעם?

ראובן ריבלין: אין לי בעיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו אנחנו צריכים לעבור למפלגה אחרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, מה זה, מה אני מקפח אותך?

ראובן ריבלין: אתה רשום.

ראובן ריבלין: לא, כי בן-ארי וכצל'ה נרשמו אחרי זה, אבל אתה רשום פה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עיר ואם בישראל במרכז הארץ הפכה להיות עיר של פשע, של יריות.

שלמה מולה: העיר הזאת, שמה לוד.

שלמה מולה: ראש הממשלה ביקר בלוד.

שלמה מולה: תקעו לנו בשופר ואמרו לנו: הנה, ממחר בבוקר ממגרים את הפשיעה, מביאים את לוד למסלול חיים נורמלי.

שלמה מולה: רק אתמול, אדוני היושב-ראש, נתבשרנו על משפחה שעומדת בפתח דלתה, יורים בה והיורה בורח.

שלמה מולה: אם המשפחה נרצחה וראש המשפחה שוכב בבית-חולים עם פציעה קשה.

שלמה מולה: שמענו גם את השר לביטחון פנים, והוא הודיע לנו ואמר, לפני כמה שבועות הוא אמר:

שלמה מולה: הדבר החשוב ביותר ללוד זה להחזיר את הביטחון העצמי של האנשים, שלא יפחדו.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, לא כך.

שלמה מולה: מה שקורה בלוד, עיר ואם בישראל, מטריד, מתריס, מפחיד, ואני חושב שהכנסת צריכה להגיד את דבריה גם בהמשך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: שמעתי את ראש העיר, שהיה ראש המועצה שלך פעם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, אני מתנצל.

ראובן ריבלין: חשבתי שכל האיחוד הלאומי הגיע באיחור בגלל הסיור.

אריה אלדד: יש לנו גם הופעה קבוצתית לפעמים, אבל לפעמים אחד אחד.

ראובן ריבלין: אני לא שמתי לב ואני מתנצל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נפאע אחריו.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אני רוצה להתחיל בדברי שבח ליושב-ראש שלנו, ובאמת, בין השאר, בזכות התערבותך האישית התאפשר לנו היום לקיים ביקור, באבטחה מלאה של צה"ל, בקבר יוסף בשכם.

אריה אלדד: שמונה חברי כנסת משדולת ארץ-ישראל, ואני יודע על רבים נוספים שרצו אבל בגלל לוח הזמנים, שהודענו רק ברגע האחרון, נמנע מהם.

אריה אלדד: ביקרנו שם, ומשם השמענו כמה קריאות.

אריה אלדד: האחת מהן, שממשלת ישראל תתבע הסגרתם לאלתר של רוצחי בן יוסף לבנת.

אריה אלדד: השנייה היא לחזור לנוכחות אזרחית וצבאית מלאה בקבר, כפי שנאמר בהסכמים, גם באותם הסכמים שאנחנו, לאסוני, קיבלנו עלינו; אבל אם קיבלנו, לפחות נוציא מתוק מעז, והחזרה צריכה להיות של אותם תלמידי ישיבה שלמדו בקביעות בקבר, בשמירה ישראלית ובאחריות ישראלית מלאה.

אריה אלדד: המסר שיצא משם היה שאפשר לבקר גם לאור יום, לא במחשך, והעולם לא התמוטט ולא היו מהומות.

אריה אלדד: אני שמח שאפשר יהיה להמשיך לעשות כך גם בעתיד.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: זה נקרא: יגענו ומצאנו, וגם נאמין שאפשר כל דבר שאנחנו רוצים.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת סעיד נפאע.

ראובן ריבלין: אחריו – טיבייב, ולאחר מכן אנחנו עוברים לרשימה המצורפת.

סעיד נפאע: חבר הכנסת רותם יצא אבל לוין עדיין כאן, ואני לא יודע אם הוא שומע אותי.

סעיד נפאע: אני כבר דיברתי עם השותף של חבר הכנסת רותם, שהצעת החוק הזאת תפגע דווקא באותם אנשים שמבקשים להיטיב אתם.

סעיד נפאע: ואכן, ישנו פטור בחוק גיוס חובה מ-1951, אשר האציל לשר הביטחון לפטור אנשים מטעמים מיוחדים.

סעיד נפאע: לכן, יש האסמכתה החוקית לעניין הזה.

סעיד נפאע: בכל אופן, אני אדבר, חבר הכנסת לוין, על 1,500 אדם מאותם אנשים שגרים היום בעוספיא ובדאלית-אל-כרמל ללא חיבורי חשמל.

סעיד נפאע: אנחנו, ועדת הכנסת, לא מזמן דנו בטרגדיה שקרתה בעוספיא, אבל הימים מתגלגלים ואין מי שיפתור את – – –

ראובן ריבלין: אני עוצר את השעון.

ראובן ריבלין: אני בדקתי בעוספיא.

ראובן ריבלין: החשמל לא ניתן בגלל שאין טופס 4, משום שהבתים לא חוקיים.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אין פה עניין שאי-אפשר להעביר או מקפחים אותם.

ראובן ריבלין: פה לא נותנים חשמל משום שהחוק לא מאפשר.

ראובן ריבלין: צריך רק להתייחס, כי – – –

סעיד נפאע: כבודו ממש קטע אותי בנקודה שבאתי להתייחס אליה.

סעיד נפאע: לא מזמן, כאמור, כל המדינה הזדהתה עם קיבוץ בית-אורן, והממשלה מצאה לה דרך חוקית, תוך זמן קצר, כדי לחבר את כל הבתים של בית-אורן.

סעיד נפאע: אני מחזיק בידי מכתב שנשלח על-ידי תושבי דאלית-אל-כרמל בעקבות כנס גדול, אגב, שהיה שם, שמופנה לראש הממשלה ולשרים שונים.

סעיד נפאע: אני תקווה שהם יקראו את המכתב הזה, וטוב מוקדם מאשר מאוחר.

סעיד נפאע: אגב, לגבי ההערה של כבוד היושב-ראש, הרי זוהי הבעיה, שניתן להכשיר אותם בתים כדי לקבל טופס 4 וקיים עיכוב בוועדות התכנון.

סעיד נפאע: לא מזמן שמענו – רק משפט אחד – שבגלל מחלה של מהנדס הוועדה באיזשהו אזור בצפון, אין דיונים בוועדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

סעיד נפאע: לכן, העיכוב הזה יכול להביא – אני לא רוצה להשתמש במלה "אסון", אבל אמרתי את זה כבר ואגיד את זה במירכאות.

סעיד נפאע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נפאע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבייב, ואחריו – כצל'ה, שהוא חבר הכנסת הנכבד יעקב כץ.

רוברט טיבייב: תודה, אדוני היושב-ראש.

רוברט טיבייב: שבועיים עברו מאז הפעם האחרונה שדיברתי מעל הבמה הזאת על מספר ההרוגים והפצועים בתאונות הדרכים.

רוברט טיבייב: לצערי, המספרים רק ממשיכים לגדול.

רוברט טיבייב: מיום 31 במאי ועד היום נהרגו בכבישי ישראל 21 בני-אדם; נפצעו יותר מ-135 בדרגות פציעה שונות.

רוברט טיבייב: אני רק שואל: מה הממשלה עושה על מנת להילחם במספרים האלה?

רוברט טיבייב: כל שבוע נהרגים אנשים, כל שבוע מתווספות משפחות שכולות, כל שבוע בתי-הקברות מתמלאים.

רוברט טיבייב: אני שואל: עד מתי?

רוברט טיבייב: מקום המדינה נהרגו 31,091 אזרחי מדינת ישראל.

רוברט טיבייב: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך על כך שאתה מקפיד ולא מתעסק בפוליטיקה דווקא בנאום בן דקה, אלא מפנה את תשומת לב האומה כולה לאסון שמשותף לכולנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב כץ, אדוני מכובדי, ואחריו – חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: אתה לא תהיה מייד אחריו.

ראובן ריבלין: כדי לאזן, אז חבר הכנסת חנין יהיה, ואחריו אתה.

יעקב כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב כץ: מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, גם אני רציתי לשבח את מדינאי ישראל ואת שרי צבא ישראל על החלת ריבונותם היום במרחבי ארץ-ישראל, כפי שראינו בסיור שעשינו בשכם, וזה העיקר.

יעקב כץ: ראינו שכשחיילי צה"ל רוצים, אנחנו נכנסים לכל מקום, וכשמדינאי ישראל, ראש הממשלה ושר הביטחון מחליטים, אז יהודי מסתובב בכל מקום, וזה המבט הטוב והעין הטובה.

יעקב כץ: הדבר השני שרציתי לומר הוא לברך את הרמטכ"ל על חזרתו לנוסח המקורי, כפי שהוא החליט בעקבות ועדה שהקימו, שבתפילת "יזכור" ייאמר: "יזכור אלוהים את בניו ובנותיו", ולא כפי ששונה לאחר מכן: "יזכור עם ישראל".

יעקב כץ: עם ישראל הוא עם הנצח, אבל הכוח המיוחד של מנהיגי ומפקדי עם ישראל במהלך הדורות היה הקריאה בשם ה' והידיעה שאנחנו, כמאמינים בני מאמינים, יודעים את הערך האלוקי של כל העשייה שלנו, כפי שקראו שמשון, יהודה המכבי – מי לה' אלי, אברהם אבינו, משה רבנו וכל הגיבורים במהלך הדורות.

יעקב כץ: אני מברך מפה את הרמטכ"ל על החלטתו הגדולה והחזקה, שמייצגת את המסורת של עם ישראל: יזכור אלוהים את בניו ובנותיו הגיבורים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: כמה קל וכמה נוח, במקום לעסוק בנושאים הרציניים שהעלה חבר הכנסת איתן כבל, להשתמש בסוגיית השירות בצבא כעילה נוספת לניגוח ולאפליה של הערבים.

דב חנין: שלוש שאלות: למי זה מועיל באמת?

דב חנין: זה מועיל לחיילים?

דב חנין: ממש לא.

דב חנין: למי זה עוזר?

דב חנין: זה עוזר למדינת ישראל?

דב חנין: ממש לא.

דב חנין: למי זה מזיק?

דב חנין: זה מזיק לא רק לערבים, זה מזיק גם ליהודים, זה מזיק לכולנו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני קראתי היום בזעזוע על שישה אזרחים סורים נוספים שנרצחו באזור ג'סר-א-שורור.

דב חנין: התיאורים של אלפי הפליטים שמגיעים לטורקיה הם תיאורים נוראים על מעשי דיכוי רצחניים, מעורר פלצות ממש.

דב חנין: צריך לומר בצורה ברורה ששלטון לאומי איננו שלטון שמדכא את הלאום שלו ושלטון עממי לא יורה בבני העם שלו.

דב חנין: דיכוי הוא דיכוי הוא דיכוי ורצח הוא רצח הוא רצח.

דב חנין: רוחות השינוי באזור שלנו נושבות בעוצמה, רוחות של דמוקרטיה וזכויות אדם.

דב חנין: הרוחות האלה בסופו של דבר ינפצו את כל המשטרים המדכאים וגם את כל הדעות הגזעניות, שטענו שדמוקרטיה לא תוכל לצמוח במרחב הערבי.

דב חנין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת חנין.

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת בן-ארי, ואחריו – חבר הכנסת אורי אורבך.

ראובן ריבלין: תסיים חברת הכנסת עינת וילף.

ראובן ריבלין: לאחר מכן ביקש השר בגין לעלות ולהתייחס לכמה מהנושאים שהועלו בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו השבוע נקרא את פרשת שלח לך.

מיכאל בן-ארי: פרשה מאוד מיוחדת, היא נקודת ציון קריטית בחיים ובתולדות האומה ועם ישראל, ובה חלק מהעם מחליט להפנות עורף להבטחה האלוקית של "לזרעך נתתי את הארץ הזאת".

מיכאל בן-ארי: עד כדי כך שהקדוש-ברוך-הוא אומר: "עד אנה ינאצֻני העם הזה ועד אנה לא יאמינו בי".

מיכאל בן-ארי: יש פה ביטוי של חוסר אמונה ופגיעה בזכות אבותם.

מיכאל בן-ארי: לעומת אלה שבגדו, שהיו רוב מכריע, לצערנו, באותה שעה, ישנה הבטחה היסטורית שאומר אותה משה רבנו.

מיכאל בן-ארי: מי יבוא אל הארץ?

מיכאל בן-ארי: "אם אתם תבֹאו אל הארץ אשר נשאתי את ידי לשכן אתכם בה, כי אם כלב בן יפֻנה ויהושע בן נון".

מיכאל בן-ארי: כידוע, כלב בן יפונה היה משבט יהודה ויהושע בן נון מזרעו של יוסף, משבט אפרים.

מיכאל בן-ארי: הם אלה שנוחלים את הארץ.

מיכאל בן-ארי: מי שמכיר את מפת חלוקת הארץ יודע שבעצם הם נחלו את רוב רובה של הארץ.

מיכאל בן-ארי: ארץ יהודה היא בעצם מירושלים בצפון ועד דרומה, באר-שבע, מדבר יהודה ואפילו באזור עזה.

מיכאל בן-ארי: שבט יוסף, מנשה ואפרים – והיום היינו בקברו של יוסף – נחלתם מהקצה של בנימין, שזה באזור בית-אל ועד שיפולי הגלבוע, בעצם כל מרכז הארץ.

מיכאל בן-ארי: מי שנאמן לארץ הזאת.

מיכאל בן-ארי: מי שלא עושה את עצמו כחגב, בסופו של דבר ינחל את הארץ הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, בתור מומחה אני תהיתי, הרי היו שתי סדרות של מרגלים.

ראובן ריבלין: אחת נשלחה על-ידי משה ואחרת נשלחה על-ידי יהושע.

ראובן ריבלין: גם אצל יהושע היו מפקפקים, ואיש לא מדבר בהם סרה.

ראובן ריבלין: מה ההבדל בין – – –

מיכאל בן-ארי: הרמב"ן עונה על זה בקצרה.

מיכאל בן-ארי: הוא אומר שמרגלים עצמם – זאת לא הבעיה.

מיכאל בן-ארי: ריגול הוא חלק מטכניקת ניצחון, מאיפה לכבוש, מאיפה לארוב, איפה נמצא הצבא החלש, איפה נמצא הצבא החזק.

מיכאל בן-ארי: הרמב"ן עונה על זה באריכות בפרשה שלנו.

מיכאל בן-ארי: הקלקול של המרגלים האלה היה שהם לא החליטו מאיפה לכבוש אלא החליטו אם צריך או לא צריך, אם כדאי או לא כדאי, ועל זה הם לא נשאלו.

מיכאל בן-ארי: הם היו חיילים.

מיכאל בן-ארי: חיילים, המשימה שלהם היא לנצח במלחמה ולמצוא את הדרך לנצח ולא להחליט אם יוצאים למלחמה או לא לצאת למלחמה.

מיכאל בן-ארי: זה היה הקלקול.

מיכאל בן-ארי: הרמב"ן עונה על השאלה שלך באריכות.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהגר"א, רבי אליהו, אומר שההבדל בין שניהם, שאלה של יהושע אמרו את זה רק ליהושע.

מיכאל בן-ארי: הם לא אמרו את זה.

ראובן ריבלין: הם אמרו מה שהיה להם לומר על הסכנות, אמרו רק ליהושע, לא באו והוציאו דיבה, לא ריככו את לב העם, לא התחילו לפטפט מדי.

ראובן ריבלין: זה נדמה לי.

מיכאל בן-ארי: בדיוק הפוך, אמרו: נמס לב העם.

מיכאל בן-ארי: אמרו שמשום שנמס לבבם אפשר לכבוש אותם בקלות – – –

ראובן ריבלין: היו כאלה שנאמר, נמס לבבם, והיו כאלה שבאו ליהושע.

ראובן ריבלין: נדמה לי.

מיכאל בן-ארי: יש פסוקים מפורשים בספר יהושע.

ראובן ריבלין: – – – צריך להביא את הכתוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אורבך, ובאמת כולנו פעם נוספת מבקשים לברך אותך על הרעיון שחזון ניתן להגשמה גם כאשר מדובר – זה דבר כל כך פשוט, שאף אחד מאתנו לא חשב עליו, והוא אדיר.

אורי אורבך: תודה לך, אדוני, ולכל אנשי הכנסת.

אורי אורבך: קראתי בעיתון היום, ב"הארץ", על הוויכוח בעקבות החלטת הרמטכ"ל להחזיר את המלים "יזכור אלוקים" במקום "יזכור עם ישראל", ובתחתית הידיעה אפילו ראיתי את השורה, שלדעתי גם היא שורה סאטירית, וכתוב כך באתר האינטרנט: "'יזכור אלוקים' או 'יזכור עם ישראל', עשו 'לייק' בדף ה'פייסבוק' שלנו והצביעו בסקר".

אורי אורבך: אני מבין את הוויכוח פה, כי יש אנשים שמפריע להם בכלל אזכור של שם אלוקים, כי הם אנשים שהם אתאיסטים או האלוהים המטאפיזי לא קיים בעולמם, לעומת אנשים דתיים שהמלה "יזכור" מתחברת אצלם ישר לשם ה' והם לא רוצים את השינוי.

אורי אורבך: זה ויכוח שנוגע בשורשי הקיום, ולעשות "לייק" בעד זה או בעד זה, זה קצת מגחיך את זה, כאילו באס.

אורי אורבך: אם.

אורי אורבך: אסים נקבע דבר שהוא בכבשונו של עולם.

אורי אורבך: ובכל זאת, אף שגם אני חש הרבה יותר קרבה ל"יזכור אלוקים", משום שהוא הזוכר הכול ואנשים, מטבעם לשכוח, אני חושב שאפשר למצוא ניסוח משותף ופשוט ונכון "יזכור אלוקים ויזכור עם ישראל את בניו ובנותיו".

אורי אורבך: אלו יזכרו והקדוש-ברוך-הוא יזכור, ואז נוכל להתווכח, כמובן, ויכוח ארוך מי יהיה קודם, כי בכל זאת אנחנו יהודים וצריכים להתווכח על משהו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אורבך.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת וילף – בבקשה, גברתי.

עינת וילף: כבוד היושב-ראש, תודה רבה, השרים, חברי חברי הכנסת, אז אכן זה הוזכר כאן, אבל בעיני לא מדובר בדבר קל, זה דבר מקומם.

עינת וילף: פורסם היום על-ידי העיתונאי עמוס הראל ב"הארץ" שאכן הרמטכ"ל הודיע שהוא לוקח את הנוסח של "יזכור אלוהים" לאמירת "יזכור" ביחס לחללי צה"ל.

עינת וילף: בניגוד למה שאמר כאן חבר הכנסת כץ, הנוסח המקורי שחובר על-ידי ברל כצנלסון בעקבות אירועי תל-חי היה: "יזכור עם ישראל את הנשמות הטהורות של בניו ובנותיו".

עינת וילף: בעקבות כך חובר ה"יזכור" הציוני הארץ-ישראלי של עם ישראל, שהיה: "יזכור עם ישראל את בניו ובנותיו".

עינת וילף: הרב שלמה גורן, על דעת עצמו, החליט לשנות את הנוסח, אבל הדבר הזה נשאר.

עינת וילף: "יזכור עם ישראל את בניו ובנותיו" נשאר בטקסים, ורק לאחרונה, שוב על דעת עצמו, מנחה הטקס בהר-הרצל החליט לשנות את זה שוב.

עינת וילף: הדברים האלה לא יכולים להישאר ברמה הזאת.

עינת וילף: מי שעושה את הזיכרון של הלוחמים למען מדינת ישראל זה עם ישראל, וטוב שבכנסת, באתר של הכנסת, קיים הנוסח המקורי הראוי והנכון של "יזכור עם ישראל".

עינת וילף: אם צריך להחליט, ראוי שהדבר יוחלט בכנסת, ולא יהיה עניין לאנשים בשטח, שיקבלו החלטות שאינן לפי הנוסח המקורי, הארץ-ישראלי והציוני.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת עינת וילף, השאלה רק מתי התחיל עם ישראל, האם הוא התחיל עם הקמתה של מפלגת מפא"י, ואז קבעו מאותו רגע מה שהחליטו – אז מתחיל.

ראובן ריבלין: כי תפילת "יזכור" קיימת כמה שנים לפני תל-חי.

ראובן ריבלין: אני מאלה שגדלו על תל-חי.

ראובן ריבלין: האפוס של תל-חי – זה הפך לאתוס.

ראובן ריבלין: עכשיו אני רק אומר לך שכאשר את אומרת שברל כצנלסון חיבר את זה – הוא בעל זכויות גדולות, ברל, אני לא אומר, אבל הוא חיבר את זה כאפליקציה ל"יזכור אלוקים" כי זאת תפילה.

קריאה: יש אומרים כפרודיה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אם "בראשית ברא" לא את השמים והארץ אלא את ברל כצנלסון, אני מבין, אז את צודקת.

ראובן ריבלין: אבל אם בכל זאת – ברל כצנלסון גם הוא שאב מהמקורות.

ראובן ריבלין: הוא שאב – כמו "המתמיד", שהקריא אותו היום בצורה נפלאה; "התדע מאין נחלתי את שירי".

ראובן ריבלין: אני אומר לך שגם ברל כצנלסון שאב מהמקורות.

עינת וילף: ודאי, אבל הנוסח הציוני של "יזכור" בטקסים – –

ראובן ריבלין: אין לי ויכוח אתך.

עינת וילף: – – היה "יזכור עם ישראל".

עינת וילף: זה שיש – – –

ראובן ריבלין: אין לי ויכוח על כך.

ראובן ריבלין: לא הערתי לעניינך, זה ויכוח רציני ביותר.

ראובן ריבלין: אני רק רציתי לומר שאני הגעתי לעולם כמה שנים לפנייך, ובאמת נולדתי מייד לאחר ברל כצנלסון.

ראובן ריבלין: אבל, ברל, הוא גם שאב.

ראובן ריבלין: היו לו מקורות יהודיים מאוד – – –

עינת וילף: ברור, אבל מי שיצטרך להכריע לא יכול להיות לא הרמטכ"ל ולא – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: בטח הוויכוח הזה יהיה – חבר הכנסת כצל'ה, מה רצית?

ראובן ריבלין: לא חבר הכנסת כצל'ה, חבר הכנסת כץ.

יעקב כץ: רציתי לומר שיש כאלה שאין להם בעיה בין הנוסח הציוני לנוסח היהודי.

ראובן ריבלין: לא, לא.

יעקב כץ: הם גם יהודים וגם ציונים.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

ראובן ריבלין: מה זה?

ראובן ריבלין: אדם יכול להיות ציוני אדוק ויהודי אדוק.

יעקב כץ: זה לא בסתירה.

ראובן ריבלין: ודאי שהוא לא בסתירה.

ראובן ריבלין: כמו שאין סתירה בין יהודי ודמוקרטי, חבר הכנסת כץ.

ראובן ריבלין: אין סתירה, אין סתירה ולא תהיה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר בגין.

קריאה: יש סתירה.

ראובן ריבלין: יש סתירה, טוב.

ראובן ריבלין: יש סתירה.

דוד רותם: היהדות היא לא דמוקרטיה.

ראובן ריבלין: אדוני כבוד השר.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אתה יכול לעלות על הבמה, אלא אם כן אתה רוצה להשיב להם באמצעים שלהם.

ראובן ריבלין: אתה רוצה – הם השתמשו במיקרופון מהצד, אתה אומר: גם אני אשתמש.

זאב בנימין בגין: במסגרת זו אני גם לא בטוח שאני אומר דברים דווקא – –

ראובן ריבלין: מטעם הממשלה.

זאב בנימין בגין: – – בשם הממשלה, אף-על-פי שנפל בחלקי היום להיות שוב תורן, בהיעדרו של שר המשפטים.

זאב בנימין בגין: ואני מבקש, אדוני היושב-ראש, ליטול את נפשי בכפי, הייתי אומר שוב, ולהביע בפומבי הזדהות עם עמדתך, כפי שהובאה במשך הבוקר, לגבי חקיקה בנושא העדפת חיילים משוחררים בקבלה למשרות בשירות הציבורי.

דוד רותם: – – – שהיושב-ראש טועה, זה בסדר.

זאב בנימין בגין: לא שמעתי.

דוד רותם: אדוני מותר לו לטעות – – –

ראובן ריבלין: הוא אומר את דעתו.

ראובן ריבלין: בדרך כלל, אדם חושב שדעתו צודקת.

זאב בנימין בגין: אני הרי לא – – –

דוד רותם: הוא לא צריך – איך הוא אמר?

דוד רותם: אני לוקח את נפשי בכפי.

זאב בנימין בגין: לא, אני התכוונתי – – –

ראובן ריבלין: הוא מייצג את הממשלה.

זאב בנימין בגין: לא.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת רותם, כשאמרתי את זאת התכוונתי גם לקריאות הביניים שלך, אולי בעיקר.

זאב בנימין בגין: אבל היות שאני כבר מקבל אס.

זאב בנימין בגין: אם.

זאב בנימין בגין: אסים, או סליחה, מיילים, העתקים של מיילים, שבהם מגנים את כבוד היושב-ראש שלנו על דבריו מן הבוקר, אז לכן אני השתמשתי גם בצירוף הזה.

זאב בנימין בגין: אני לא רוצה להשתמש בביטוי "יזכור עם ישראל", אני מבקש להזכיר לעם ישראל את העיקרון היסודי, ולהזהיר מפני התוצאות של הפרתו.

זאב בנימין בגין: ההנחה שנראית הגיונית: אין זכויות בלי מילוי חובות, היא הנחה מופרכת.

זאב בנימין בגין: היא עלולה להוביל אותנו לפינות בלתי מתקבלות על הדעת.

זאב בנימין בגין: חובתה של המדינה לספק צרכים מזעריים מסוימים של כל אזרחיה.

זאב בנימין בגין: ואם אנחנו נתחיל למיין בין החובות ובין הזכויות, אני חושב שהוויכוח הזה לא ייתם.

זאב בנימין בגין: וצריך להבין שיש חובות יסודיות שמוטלות על מדינה כן יהודית וכן דמוקרטית, ודווקא דמוקרטית ויהודית.

קריאה: – – –

זאב בנימין בגין: הנה, אני אמרתי: נתתי נפשי בכפי.

זאב בנימין בגין: גם קריאות ביניים כאלה.

זאב בנימין בגין: כן, גברתי.

ציפי חוטובלי: – – – מה שהוא אומר.

ציפי חוטובלי: הרי לא מדובר באיזו זכות יסוד בסיסית – – –

ראובן ריבלין: חברת הכנסת, היתה לך הזדמנות לדבר על העניין הזה.

זאב בנימין בגין: אני אסביר.

זאב בנימין בגין: אני ודאי, אני נמנה – – –

ציפי חוטובלי: זה העדפה – –

זאב בנימין בגין: העדפה, נכון.

ציפי חוטובלי: – – של אנשים שהם בני אותם נתונים – – –

זאב בנימין בגין: זאת האמירה, כן.

זאב בנימין בגין: אני מכיר את האמירה.

ציפי חוטובלי: זה ערך השוויון בהתגלמותו.

זאב בנימין בגין: בסדר, טוב.

זאב בנימין בגין: אני מביע את דעתי שהדרך להעדיף או להכיר תודה על-ידי העדפה מסוימת של יוצאי צבא איננה על-ידי מתן עדיפות בפרנסה, בעבודה, אלא על-ידי עדיפות יתר בזכויות שהם עשויים לקבל, כפי שאכן הממשלה מחליטה מפעם לפעם.

זאב בנימין בגין: למשל, במלגות ללימודים גבוהים, בתור דוגמה, או מענקי לימודים או כל מענק אחר, מענק הסתגלות, או כפי שאמר יושב-ראש הכנסת, בהפקדה לקרן מסוימת שהיא מעין שכר תוך כדי השירות.

זאב בנימין בגין: מהו הקושי?

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת חוטובלי, מהו הקושי?

זאב בנימין בגין: אנחנו קבענו, סליחה, המחוקק קבע, לא הייתי שותף לחקיקה החשובה הזאת, שיש להגן על קבוצות חלשות באוכלוסייה על-ידי העדפה מתקנת של יכולתן לזכות במשרות בשירות הציבורי; של קבוצות חלשות, והן נמנו.

זאב בנימין בגין: צר לי לציין, בין הקבוצות האלה עדיין נשים, בוודאי נכים, נכללו עולי אתיופיה, ונכללו ערבים.

זאב בנימין בגין: אני חושב שלית מאן דפליג שמבחינה חברתית-כלכלית אכן אזרחינו הערבים הם בבחינת קבוצה חלשה, שצריך להעדיף אותה העדפה מתקנת, ואילו החקיקה הזאת המוצעת תשים לאל את החקיקה ההיא.

זאב בנימין בגין: ואני שומע מה שאומרים לי: רק כאשר הם בתנאים שווים, ולך תדע איך משווים.

זאב בנימין בגין: אני מכיר ועדות מכרזים, ישבתי באחדות מהן, איך נותנים את הניקוד.

זאב בנימין בגין: אבל אני רוצה לציין, כדי לראות לאן הדברים מתגלגלים: אם בא יוצא צבא ובא נכה – – –

דוד רותם: הנכים הם מחוץ – – –

זאב בנימין בגין: אני יודע, אני שמח על מה שאמרת.

דוד רותם: – – – תועבר לקריאה ראשונה.

זאב בנימין בגין: אני אשיב, אני אשיב.

זאב בנימין בגין: אני אשיב.

דוד רותם: תקראו את החוק, אל תדברו סתם.

זאב בנימין בגין: אני אשיב, אני אשיב, אני אשיב, חבר הכנסת רותם, לאחר שקראתי את הנוסח המתוקן, ותראה לאן הגענו.

זאב בנימין בגין: נכה מגיע, והוא באותם תנאים עם יוצא צבא.

זאב בנימין בגין: באותם תנאים.

זאב בנימין בגין: הם זוכים לאותו ניקוד בוועדת המכרזים.

זאב בנימין בגין: והנכה הזה בתנאים שווים, הוא לא יזכה בעבודה, והחייל יוצא הצבא, שהוא איש מקבוצה שאיננה חלשה בדרך כלל, ככלל, הוא דווקא יזכה בעבודה?

זאב בנימין בגין: האם זה נראה?

זאב בנימין בגין: את ודאי, את ודאי, חברתי – – –

דוד רותם: אתה לא קראת את החוק.

דוד רותם: בחוק כתוב – – –

זאב בנימין בגין: תרשה לי, תרשה לי.

ראובן ריבלין: פה מביעים את העמדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, לא מנהלים – – –

דוד רותם: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, תזמין דיון אצלך בוועדה.

זאב בנימין בגין: אני אשיב, אני אשיב.

ראובן ריבלין: הוא אומר את דעתו.

זאב בנימין בגין: רק רגע, נתתי את זאת בתור דוגמה.

דוד רותם: לא – – – חוק שלי.

זאב בנימין בגין: תן לי, תן לי.

זאב בנימין בגין: דודו, עשה לי טובה – חבר הכנסת רותם.

זאב בנימין בגין: חברתי חברת הכנסת חוטובלי, את הרי בעלת נטייה מובהקת לחקיקה חברתית, ואני מברך אותך על כך.

זאב בנימין בגין: אז הנה לך ההשוואה בין זה לזה, ואנחנו צריכים להגן כמיטב יכולתנו, וזו חובתה של המדינה לעשות את זאת, בין אם האיש מילא חובה זו או אחרת או לאו.

זאב בנימין בגין: אם הוא לא מילא חובה יסודית והפר את החוק, אז יתכבד וישב בבית-הסוהר.

זאב בנימין בגין: להערתך, חבר הכנסת רותם, אני קראתי את הנוסח המתוקן שיצא מתחת ידיכם בוועדה, ועל-פיו – תקן אותי עכשיו אם אני מצטט לא נכונה – החוק לא יחול על נכים ששוחררו מצה"ל עקב נכותם.

זאב בנימין בגין: נכון.

זאב בנימין בגין: עכשיו, היות שקראתי נכונה, אני מבקש להביא בפני חברי הכנסת את המצב הבא: שני נכים – שני נכים ניגשים למכרז.

זאב בנימין בגין: שניהם לא שירתו בצה"ל.

זאב בנימין בגין: הנכה היהודי יקבל את העבודה והנכה הערבי לא יקבל את העבודה בגלל הנוסח שאתם קבעתם.

זאב בנימין בגין: מדוע?

זאב בנימין בגין: כי הנכה היהודי על-פי הנוסח המוצע משוחרר מצה"ל עקב נכותו, הנכה הערבי שוחרר מצה"ל עקב ערביותו.

זאב בנימין בגין: הרי לכם מצב.

זאב בנימין בגין: זה נראה לכם מתקבל על הדעת, חברי?

זאב בנימין בגין: אלא מה?

זאב בנימין בגין: אלא מה?

דוד רותם: זה בדיוק הפוך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, עם כל הכבוד – – –

דוד רותם: – – –

ראובן ריבלין: אבל הוא אומר את דעתו.

ראובן ריבלין: תקיים דיון.

דוד רותם: הוא ביקש ממני לתקן אותו – – –

זאב בנימין בגין: שאלתי קודם, אמרת שזה הנוסח.

דוד רותם: לא, אבל בנוסח הזה דווקא הערבי יזכה, כי הוא מקבל עדיפות לפי חוקים אחרים.

זאב בנימין בגין: איך?

זאב בנימין בגין: איך?

זאב בנימין בגין: שניהם נכים.

זאב בנימין בגין: אחד שוחרר על נכותו – – –

דוד רותם: אז הוא מקבל עליו גם את הערבי.

דוד רותם: הערבי – – –

יריב לוין: – – –

ראובן ריבלין: – – – לא יודע מה עשינו כאן

ראובן ריבלין: 62 שנה עד שהגעת אתה ויריב לוין עם חוטובלי לגאול את עם ישראל מכל צרותיו.

קריאות: – – –

דוד רותם: – – –

ראובן ריבלין: רבותי, רבותי, חבל באמת.

ראובן ריבלין: זה ויכוח יותר מדי רציני.

ראובן ריבלין: כבוד השר יסיים את דבריו.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להסביר את המצב הפרלמנטרי ברגע זה.

זאב בנימין בגין: הצעת החוק הזאת הועברה לקריאה טרומית על-ידי ועדת השרים לחקיקה.

ראובן ריבלין: תדיחו אותי.

דוד רותם: לא רוצה – – – אתה מלמד אותנו איך מנהלים מדינה.

זאב בנימין בגין: על-ידי ועדת השרים לחקיקה הועברה, או היתה הסכמה שתועבר, אבל הוגש ערר לממשלה על ההחלטה הזאת של ועדת השרים לחקיקה.

זאב בנימין בגין: על-פי תקנון העבודה של הממשלה והקואליציה, כל עוד לא החליטה הממשלה אחרת, הערר תלוי ועומד וקיים.

זאב בנימין בגין: ולו תובא ההצעה הזאת לקריאה ראשונה לכנסת, חברי הקואליציה, על-פי התקנון והסדר המקובל, יצביעו נגד ההצעה הזאת, כל עוד לא שונה המצב.

זאב בנימין בגין: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תם הדיון בעניין זה.

ראובן ריבלין: אנחנו נקיים דיון רציני ביותר על עניין זה.

דוד רותם: – – – שהכנסת כפופה לתקנון החלטת הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי, רבותי, אני לא לקחתי נפשי בכפי.

ראובן ריבלין: אני יודע לאיזו מפלגה נולדתי, אני יודע מה תורתי.

ראובן ריבלין: אני יודע שמהרגע שעמדתי על דעתי ומהרגע שקמה מדינת ישראל – הייתי בן תשע – כל חלומי היה להתגייס לצה"ל.

ראובן ריבלין: אם לא היו מגייסים אותי משום שאני חולה או משהו, לא הייתי יודע מה לעשות עם עצמי.

דוד רותם: היית עושה – – –

ראובן ריבלין: זו היתה זכות גדולה – ברוך השם.

ראובן ריבלין: אני אמרתי לך משהו?

דוד רותם: לא, אני אומר – – –

ראובן ריבלין: בטוח.

ראובן ריבלין: אתה שירת כמו שצריך.

ראובן ריבלין: אני רק אומר לכם, זה לא דבר, זה לא עניין שיבוא זה מול זה.

ראובן ריבלין: במדינה שבה יש לנו בעיה קשה ביותר להוכיח – אנחנו, הרוב היהודי – שמדינת ישראל היא, גם על אפם וחמתם של רבים, מדינה שיכולה להיות יהודית ודמוקרטית.

ראובן ריבלין: ולא יעזור לכל אלה מכאן ומכאן – ולא יעזור לכל אלה מכאן ומכאן, אנחנו, כל עוד נפשנו וכל עוד שייתנו לנו – נמצא פה האיש היותר – –

איתן כבל: יישר כוח.

ראובן ריבלין: – – היותר דואג לחיילי צה"ל, זה חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: יישר כוח.

ראובן ריבלין: שאלתי אותו:

ראובן ריבלין: אולי אני טועה – כי גם אני רוצה להעדיף חיילים.

ראובן ריבלין: שמעתי כל מיני דברים שיש פה – – –

ציפי חוטובלי: לוקחים את המעטים המשרתים בתוכנו, 50% מהציבור לא משרת – – –

ראובן ריבלין: אבל יש אנשים שיש קונפליקט בין עמם – – –

ציפי חוטובלי: הם יצטרכו להגן – – –

ראובן ריבלין: יש אנשים שיש קונפליקט בין עמם לבין מדינתם, וזה דבר, אנחנו צריכים להביא אותם להבנה, שהקונפליקט הזה לא קיים.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להבין אותם.

ציפי חוטובלי: אבל יש – – –

יריב לוין: זה לא מבטל – – –

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין, אני מבין אותך.

ראובן ריבלין: אני כבר בן 73, גדלתי לתנועה שאתה נולדת אליה.

ראובן ריבלין: אני לא אשנה את דעתי.

ראובן ריבלין: כנראה טעיתי כל חיי – לא חושב ככה.

ראובן ריבלין: היה אחד מקרובי משפחתך, שהוא היה מורי ורבי, מפקד "אלטלנה" אליהו לנקין.

ראובן ריבלין: ככה הוא לימד אותי.

ראובן ריבלין: ככה הוא לימד אותי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מאוד מודה לכם על כך שאפשרתם לי להתבטא.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לכל חברי הכנסת שאני בטוח שהם שכחו דבר אחד: מחרתיים תיסגר הספרייה בקריית-שמונה, ואנחנו חושבים, ככנסת, וצריכים להביע את דעתנו מחר בצורה הברורה ולקרוא לראש הממשלה ולכל שרי הממשלה לדאוג לכך, קודם כול, שהגזירה תבוטל, שאנחנו נבטל את הרעה הזאת.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שבקריית-שמונה, בבחינת: העיר עשתה את שלה, העיר יכולה ללכת, לא תהיה ספרייה שם, כי היא הספרייה היחידה.

ראובן ריבלין: אני קורא מכאן לכל חברי הכנסת מחר להרים קול גדול למען המשך קיום הספרייה בקריית-השמונה.

דוד רותם: אפשר להצביע?

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים להצביע, זה לא על סדר-היום.

יריב לוין: אדוני, היה אתמול דיון בוועדת הפנים, שיזמנו – – –

ראובן ריבלין: ויש תוצאות?

יריב לוין: היתה החלטה ברורה של הוועדה.

יריב לוין: ואגב, אני אומר לאדוני יותר מזה: יש כסף במשרד החינוך – –

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: – – לא מצליחים בביורוקרטיה למצוא תקנה להעביר אותו.

יריב לוין: זה האבסורד.

ראובן ריבלין: מה זה?

ראובן ריבלין: אז קודם כול יחליטו שלא סוגרים ואז נמצא את התקנה, ואם היא לא קיימת – אנחנו ניצור אותה.

דוד רותם: לא, זה כונס נכסים מטעם בית-המשפט.

ראובן ריבלין: קבעו כונס נכסים?

יריב לוין: מפרק לחברה למתנ"סים.

שלמה מולה: זה למתנ"ס, אדוני היושב-ראש.

שלמה מולה: אבל שר החינוך ימצא כסף.

שלמה מולה: שר החינוך, צריך לשבח אותו.

שלמה מולה: כל מה שצריך, גם המתדיינים אמרו – – –

ראובן ריבלין: צריך לפנות לבית-המשפט מטעם הכנסת – – –

שלמה מולה: הם אמרו, גם אלה שנכחו אתמול:

שלמה מולה: אם תימצא הדרך כדי לקבל את הכסף בזמן הקרוב, ההליך ייפסק.

שלמה מולה: זה מה שהם אמרו.

שלמה מולה: יש דרך, למרות שיש כונס נכסים.

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לוין, אדוני יושב-ראש , אם יש לכם איזושהי החלטה, בואו ננסה לקיים אותה מחר, ולפנות לבית-המשפט מעל במה זאת, ולבקש מהם למנוע את הסגירה עד שיימצא פתרון.

ראובן ריבלין: כי אם הכסף נמצא וצריך למצוא פתרון טכני, נמצא אותו.

ראובן ריבלין: אם לא, נשב כמה ימים ולילות ונמצא אותו.

ראובן ריבלין: מה הבעיה כל כך?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יריב לוין: נכון.

ראובן ריבלין: רבותי, תם חלק זה בסדר-היום, והוא נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת שאינה מצריכה הצבעה.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אני מודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת הכספים: מטעם סיעת מרצ, במקום חברת הכנסת יכהן חבר הכנסת מגלי והבה; מטעם סיעת קדימה, במקום חבר הכנסת מגלי והבה, שכיהן כממלא-מקום קבוע, תכהן חברת הכנסת כממלאת-מקום קבועה.

): הודעה שנייה: ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק ובהצעה לסדר-היום כדלקמן – ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 3 והוראת שעה), התשע"א–2011, מס' מ/577; ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 50) (הגבלת תשלום והפסד הטבה בשל ביטול הסכם התקשרות), התשע"א–2011, מס' מ/590, ובהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – איסור על קנסות יציאה), התשע"א–2011, מס' פ/2824/18, של חבר הכנסת אופיר אקוניס.

): כמו כן, ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – מדבקת אחריות), התשע"א–2011, מס' פ/2921/18, של חברת הכנסת דליה איציק, לשם הכנתה לקריאה ראשונה, ובהצעה לסדר-היום בנושא:

): איסור ניתוק שירותי חשמל ומים למוסדות חינוך, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

): תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש .

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/386).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלכס מילר, אם הסכימה השרה ואתה מסכים, נתחיל עם הצעת החוק שלך.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני רוצה להציג בפני חברי הכנסת הצעת חוק לקריאה ראשונה, הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40) (הגבלת זכות המנהל הכללי להיבחר), התשע"א–2011.

אלכס מילר: רבותי, הצעת החוק מציעה להחיל תקופת צינון על מנכ"ל רשות מקומית אשר כיהן בתפקיד 30 חודשים לפחות, כאשר במסגרתה לא יוכל להיבחר למועצה או לראשות המועצה בבחירות שיתקיימו בתחום שנתיים מיום סיום כהונתו.

אלכס מילר: שר הפנים מוסמך להתקין בצו תקופת צינון כזו גם במועצות אזוריות.

אלכס מילר: חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזו היא בעצם חלק מהצעת החוק הממשלתית מהכנסת הקודמת, שבאה ביוזמתו של חבר הכנסת מאיר שטרית, הצעת חוק העיריות – שבאה להילחם בתופעה של ניצול תפקיד לטובת מטרות אישיות.

אלכס מילר: כמו שאנחנו מכירים, מנכ"ל עירייה מקבל סמכויות רבות, ולפעמים אנחנו רואים נגזרת של התעסקות בנושאים שהם נושאים שיותר קשורים לנציגי ציבור של העירייה, אם זה חברי מועצה או ראש העיר.

אלכס מילר: לא לבנות מהתפקיד הביצועי מצב של קידום אג'נדה אישית ומטה בחירות מהעובדים שהוא מעסיק ויוצר קשר אתם.

אלכס מילר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס מילר.

ראובן ריבלין: האנשים שנרשמו: חברת הכנסת אבסדזה – אינה נוכחת; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; אורי אריאל – אינו נוכח; מיכאל בן-ארי – אינו נוכח; שלמה מולה – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: נסים זאב – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: מוותר?

ראובן ריבלין: מוותר.

ראובן ריבלין: ובכן, לא מבקשים אנשים להשתתף בדיון על הצעת החוק.

נסים זאב: לא ויתרתי – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, אם אדוני רוצה – שלא ייראה כאילו כפיתי עליך.

נסים זאב: מחר אני אשלים.

ראובן ריבלין: אני בטוח.

ראובן ריבלין: אין לי ספק.

ראובן ריבלין: אם אין לך מה לומר על העניין, דבר שהוא מכריע, אז אדוני צודק שהוא ויתר.

ראובן ריבלין: אבל אם אדוני לא, אז אנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מילר, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40).

ראובן ריבלין: זה לגבי עיר מסוימת, לא?

אלכס מילר: זה לא לגבי עיר מסוימת.

אלכס מילר: זה לגבי כלל – – –

ראובן ריבלין: הגבלת זכות המנהל הכללי.

ראובן ריבלין: אה, בסדר.

אלכס מילר: – – –

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: הבנתי.

נסים זאב: אם זה לא לראשות העיר.

נסים זאב: אם זה – – –

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: השאלה היא אם זה חוק אישי או חוק כללי – – –

דוד רותם: – – – אדוני.

ראובן ריבלין: אני לא – אתם תצביעו מה שאתם רוצים.

ראובן ריבלין: אני רק – בבקשה, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 40) (הגבלת זכות המנהל הכללי להיבחר), התשע"א–2011, לו והגנת הסביבה נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 11, נגד – 2, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לו – הפנים, לא? – להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לשעת שאלות.

ראובן ריבלין: אני מזמין את שרת החקלאות ופיתוח הכפר, השרה נוקד, לעלות ולבוא ולענות על השאלות של ראשון השואלים, השיח' אברהים צרצור, חבר הכנסת הנכבד.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חברת הכנסת חוטובלי, ואחריה – חברי הכנסת איתן כבל, שלמה מולה – גם הוא נמצא כאן – סעיד נפאע, מסעוד גנאים ואברהם מיכאלי.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לשאול אותה?

ראובן ריבלין: אוקיי.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, מצב החקלאות הערבית במדינה הולך ומידרדר משנה לשנה ובכל התחומים: דיג וחקלאות מים, חקלאות כללית, כמויות מים, מענקים ותקציבים, גידול ורדים, בתי-מטבחיים, שימור קרקע וניקוז, הדרכה, תיירות חקלאית, גידול צאן וגמלים, חקלאות אורגנית, לולי הטלה, תשתיות חקלאית, שמן זית וכיו"ב.

אברהים צרצור: ברצוני לשאול: 1.

אברהים צרצור: מהו התקציב לשנת 2011 שהוקצה על-ידי המדינה לחקלאות הערבית?

אברהים צרצור: 2.

אברהים צרצור: מה עיקר ענפי החקלאות הקיימים בסקטור הערבי?

אברהים צרצור: האם יש אפשרות להוסיף ענפים חדשים?

אברהים צרצור: 3.

אברהים צרצור: מהו גודל השטח המעובד בסקטור הערבי ומהי כמות המים שהוא מקבל?

אברהים צרצור: 4.

אברהים צרצור: למה לא מקימים בית-מטבחיים בכפר-קאסם, שישרת את היישובים כפר-קאסם, ג'לג'וליה, כפר-ברא, אף-על-פי שבקשה כזאת הוגשה למשרד לפני תקופה ארוכה?

אברהים צרצור: 5.

אברהים צרצור: מהו סכום המענקים שזכתה בהם החקלאות הערבית בשנת 2010, ובאילו תחומים?

אברהים צרצור: 6.

אברהים צרצור: מהו אחוז הייצור החקלאי הערבי המופנה לשוק העולמי?

אברהים צרצור: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורית נוקד: חבר הכנסת צרצור, תודה רבה על השאלות.

אורית נוקד: אני אתחיל בשאלה הראשונה.

אורית נוקד: בשנים האחרונות הונהגה במשרד החקלאות מדיניות של העדפה מתקנת למגזרי המיעוטים בארץ, ומתוך תקציב הפיתוח של מינהלת ההשקעות לשנת 2011, שמסתכם בכ-25 מיליון שקלים, נצבעו כ-5 מיליוני שקלים לטובת פיתוח החקלאות במגזר הערבי בתחומים הבאים: שיקום דרכים חקלאיות, הוצאת עדרים מחוץ לאזורים מאוכלסים, שיקום צנרת המים, הקמת מכוני חליבה לדירי צאן קיימים ושדרוג דירי צאן קיימים.

אורית נוקד: כידוע, משרד החקלאות ופיתוח הכפר מחלק תמיכות למגדלים שונים בתחומים שונים, ומי שעומד בקריטריונים שנקבעו בנוהל התמיכה מקבל תמיכה מהמשרד.

אורית נוקד: לעתים יש בקריטריונים העדפה מתקנת למגזר המיעוטים, ולפעמים בני מיעוטים זוכים גם במכרזים שלא נקבעה בהם העדפה מתקנת.

אורית נוקד: בנוסף, בנושאים מסוימים משרדי מתקצב על בסיס גיאוגרפי ולא דמוגרפי, כך שחלקים נכבדים מתקציבי המשרד אינם צבועים לאוכלוסייה ערבית אך בפועל הם מגיעים אליה.

אורית נוקד: לגבי השאלה השנייה, ענפי החקלאות הנפוצים ביותר במגזר הינם גידולי מטעים, ירקות, צאן וגידולי שדה ופלחה.

אורית נוקד: כמובן, ישנה אפשרות להוסיף ענפים חדשים בהתאם לרצונו של כל חקלאי וחקלאי.

אורית נוקד: אנחנו לא מתערבים בזה, אבל כפי שאמרתי הדרך פתוחה.

אורית נוקד: לגבי גודל השטח שמעובד בסקטור הערבי וכמות המים שהוא מקבל, סך כל השטחים החקלאיים במגזר הערבי הוא כ-700,000 דונם.

אורית נוקד: השטחים החקלאיים המעובדים על-ידי החקלאים הערבים מסתכמים בשטח כולל של כ-500,000 דונם, והשטחים האלה מהווים כ-13% מכלל השטחים בארץ.

אורית נוקד: מכסת המים השפירים למגזר הינה כ-35 מיליון מטרים מעוקבים, והקצאת המים בפועל הינה כ-25 מיליון מטרים מעוקבים, שזה לפי הצריכה בפועל.

אורית נוקד: לגבי השאלה שנוגעת להקמת בית-מטבחיים בכפר-קאסם, חבר הכנסת צרצור, זה לא תפקידו של משרד החקלאות להקים את בתי-המטבחיים.

אורית נוקד: בתי-המטבחיים מוקמים במדינת ישראל על-ידי יזמים פרטיים, וכל גורם פרטי שעומד בכללים התברואתיים שנקבעו רשאי לעשות זאת.

אורית נוקד: אם באמת יש משהו ספציפי, אני מציעה: אני מאוד נגישה.

אורית נוקד: תעביר אלי את הפנייה.

אורית נוקד: אני אשמח לראות.

אורית נוקד: ייתכן שכאן, אולי מחוסר הבנה, אולי לא עמדו כאן בכללים שלנו.

אורית נוקד: אז אני מציעה שתעביר אלי את הפנייה הספציפית.

אורית נוקד: לגבי סכום המענקים בשנת 2010:

אורית נוקד: סכום המענקים הכולל שיועד על-ידי מינהלת ההשקעות לטובת אוכלוסיית המיעוטים הגיע בשנת 2010 לכ-5 מיליוני שקלים.

אורית נוקד: התחומים העיקריים הם: שיקום דרכים חקלאיות, הוצאת עדרים מחוץ ליישובים, שיקום צנרת מים ועוד.

אורית נוקד: השאלה האחרונה: משרדי מעודד גידולים שמיועדים לייצוא על-ידי מתן מענקים לחקלאים.

אורית נוקד: המענקים לחקלאים ניתנים ללא הבחנה סקטוריאלית אלא על-פי שיקולים גיאוגרפיים, וההחלטה להצטרף לפרויקטים האלה נתונה בידי החקלאים עצמם, ובענפים מסוימים החקלאים הערבים מתבלטים במיוחד.

אורית נוקד: למשל, אתן כדוגמה את התחום של התות, שבו חלקים נכבדים מהתוצרת החקלאית שמגדלים חקלאים ערבים מופנים לייצוא.

אורי מקלב: אני גם קראתי עכשיו על 15,000 טון של מלפפונים, שגם, עכשיו היה ייצוא מיוחד מהמשולש.

אורי מקלב: בימים האחרונים גם דיברו על כ-15,000 טון של מלפפונים – –

אורית נוקד: נכון.

אורי מקלב: – – שעכשיו היה ייצוא מיוחד מהמשולש.

אורית נוקד: חבר הכנסת צרצור, אני מודה שאני מכירה הרבה אנשים במגזר הערבי שמתפרנסים מחקלאות, ואני פשוט מנצלת את ההזדמנות שנתת לי ואני קוראת לכולם, לאלה שחברי ולאלה שאני לא מכירה, לעשות שימוש בכלים שהמשרד מעמיד לרשות החקלאים.

אורית נוקד: אני מקווה שאנחנו נזכה לראות יותר ויותר חקלאים ערבים שמייצאים את התוצרת שלהם לחו"ל.

אורית נוקד: השמים הם הגבול.

אורית נוקד: תודה.

אברהים צרצור: מסתפק.

אורי מקלב: תודה רבה, גם לך, אדוני, וגם לך, שרת החקלאות.

אורי מקלב: השואלת הבאה, חברת הכנסת ציפי חוטובלי, בבקשה.

ציפי חוטובלי: גברתי שרת החקלאות, אני פונה אלייך בעקבות מקרה מאוד-מאוד קשה של אדם שנפצע באורח אנוש בעקבות תאונה שהיתה עם גמל.

ציפי חוטובלי: אני חייבת להודות שכשפנו אלי, די הופתעתי.

ציפי חוטובלי: לא הייתי מודעת לתופעה הזאת.

ציפי חוטובלי: אבל מסתבר שבאזור הדרום יש תופעה של אנשים שנפגעים, כי מדובר בחיה שבשעות לילה היא בלתי נראית, וכשיש פגיעה, כשרכב פוגע בגמל, בדרך כלל התוצאה היא הרת אסון לנהג שנוסע ברכב.

ציפי חוטובלי: אני שאלתי אותך: כידוע, באזור הדרום מסתובבים גמלים רבים ללא השגחה, והם מהווים סכנה.

ציפי חוטובלי: מה בכוונת המשרד לעשות כדי לטפל בנושא הזה?

דוד רותם: – – –

ציפי חוטובלי: וכמובן, אילו אמצעים המשרד עומד לנקוט כדי למנוע את הפגיעה בחיי אדם?

אורית נוקד: אני מודעת לבעיה שהעלית, חברת הכנסת חוטובלי.

אורית נוקד: מזה זמן פועל משרד החקלאות ופיתוח הכפר במטרה לגבש פתרון לבעיית הגמלים המשוטטים בכבישי הנגב ולתופעות נלוות כמו תפיסה ואחזקה של בעלי-חיים.

אורית נוקד: בחודשים האחרונים נבחנו כמה חלופות על-ידי אנשי המקצוע במשרדי.

אורית נוקד: אחד הפתרונות שקודמו לטיפול בבעיה הוא השמשת מכלאה שמצויה בחוות-דור בצפון הארץ.

אורית נוקד: לטובת קידום העניין התקיימו כמה מפגשים וכן התקיים סיור במקום, ובימים אלה המשרד מכשיר את המכלאה לפעילות, והיא תחל לפעול עוד השנה.

אורית נוקד: פתרון נוסף, והוא יותר קשור לשאלה שלך, זה הקמת מכלאה בדרום, בשטח המועצה האזורית רמת-הנגב.

אורית נוקד: השירותים הווטרינריים נתנו את ההסכמה העקרונית להקמת המכלאה באזור הזה, וגם המועצה האזורית הסכימה לקחת על עצמה את האחריות להקמה ולתפעול של המכלאה.

אורית נוקד: המכלאות, לכשיוקמו, ירחיקו את הגמלים המשוטטים בצירי התנועה ובכך יפחיתו את הסיכון.

אורית נוקד: בנוסף, הרחקת הגמלים המשוטטים תגרום לבעלי הגמלים בנגב לשמור על הגמלים תחת השגחתם, ולכן אנחנו מצפים לראות פחות גמלים משוטטים בעקבות הפתיחה של המכלאות.

אורית נוקד: אני רוצה לציין שמדובר כאן בבעיה רוחבית, בעלת סוגיות שמצויות גם באחריות של משרד התחבורה, המשרד לביטחון פנים והמשרד להגנת הסביבה.

אורית נוקד: בתקופת כהונתו של השר שמחון נוסחה הצעת החלטה בעניין, שלא זכתה לתמיכת משרדי הממשלה האחרים.

אורית נוקד: אני פשוט אשמח לשלוח נציגים ממשרדי לצוות בין-משרדי שיוקם בנושא לטובת פתרון הבעיה ואנחנו נבחן את זה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: בבקשה.

ציפי חוטובלי: מאחר ששוב, מדובר בחיי אדם, קודם כול, מה לוח הזמנים להקמת המכלאות האלה שאת מדברת עליהן?

ציפי חוטובלי: הבנתי שבעבר היו מכלאות כאלה ואותם בעלי גמלים חיבלו – היו משחררים למעשה את הגמלים לשטח.

ציפי חוטובלי: אז קודם כול, מה לוח הזמנים שאתם מקצים להקמת המכלאות האלה?

ציפי חוטובלי: ושאלה שנייה, האם יש משהו שאפשר לעשות באופן מיידי כרגע כדי למנוע הישנות של מקרים כאלה, של פגיעה של גמלים משוטטים ברכבים?

אורית נוקד: א.

אורית נוקד: אני יכולה לתת לך לוח זמנים לגבי המכלאה בצפון, שתוך פחות משנה – – –

אורי מקלב: בדרום.

אורית נוקד: לא, בצפון.

אורית נוקד: דווקא בצפון העניין כבר נכנס לפעולה.

אורית נוקד: ואת שאלת – עכשיו שאלת.

אורית נוקד: אין לי כרגע נתונים, פרט לזה.

אורית נוקד: את יודעת שכשרוצים להקים משהו, מה לעשות, יש תהליכים וצריכים לקבל את ההסכמות.

אורית נוקד: כפי שאמרתי, התקבלו בינתיים ההסכמות, גם של השירותים הווטרינריים וגם של ראש המועצה.

אורית נוקד: אני אבדוק מה קורה על מנת להחיש את זה.

אורית נוקד: אני יכולה רק לומר שאכן הבעיה היא באמת חמורה, אבל לשמחתנו היא די נדירה.

אורית נוקד: אז נטפל בה.

אורית נוקד: אני מקווה שלא יקרו מקרים עד שבאמת תוקם המכלאה בדרום.

אורי מקלב: הן קיימות, גברתי שרת החקלאות, גם בעוד מקומות בארץ, כמו בכביש ירושלים–ים-המלח, לקראת סופו או בתחילתו של כביש הבקעה, ליד יריחו.

אורי מקלב: גם שם קיימת תופעה כזאת.

אורי מקלב: אולי התאונה נדירה, אבל כמעט-תאונות, זה קורה יותר.

אורי מקלב: יש שם גמלים שנמצאים בשביל תיירות או בשימוש של בדואים שנמצאים בסביבה, והם משוטטים בשעות החשכה, לא רואים אותם בכלל על הכבישים.

אורי מקלב: הם יכולים לעבור את הכביש ביעף, והיו מקרים לא מעטים של תאונות; תאונות פחות חמורות, אבל היו דברים כאלה.

אורי מקלב: גם באזור ירושלים מזרח, לכיוון ים-המלח.

אורית נוקד: תודה לך, אדוני היושב-ראש, על שהסבת תשומת לבי גם לתופעה באזור הזה.

אורית נוקד: אני יכולה רק לומר שאני אבדוק שוב מה ניתן לעשות – –

אורי מקלב: תודה רבה.

אורית נוקד: – – בנוסף למה שאמרתי.

אורי מקלב: תודה רבה לך, גברתי, ואנחנו נעבור לשואל הבא.

אורי מקלב: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

אורי מקלב: ואחריו – חבר הכנסת .

אורי מקלב: בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, ביום 28 בדצמבר 2010 התקיים יום זכויות בעלי-החיים בכנסת, ובמהלכו התחייב שר החקלאות להגדיל באופן משמעותי את התקציב לעיקור ולסירוס של חתולי הרחוב.

איתן כבל: בהמשך לפנייתי אלייך בנושא מיום 10 במרס 2011, ברצוני לדעת אם התקבלה החלטה בנושא ואם בכוונתך ליישם את החלטת השר הקודם.

איתן כבל: תודה.

אורית נוקד: אני מודה לך על שאלתך, ואכן עניתי לך ב-10 במרס בעניין, ובתשובתי הדגשתי כי הוריתי על עריכת מחקר לבדיקת מידת האפקטיביות של הצעדים השונים העומדים לרשותנו על מנת לצמצם את ההתרבות של חיות משוטטות, ואף הקציתי תקציב מיוחד לטובת מחקר זה.

אורית נוקד: לאחר שאני אקבל את תוצאות המחקר ואלמד אותן, אני אחליט מהן הדרכים הטובות והיעילות ביותר לתקצוב הנושא.

אורית נוקד: כפי שאתה בוודאי יודע, קיימים צעדים רבים ומגוונים, שכוללים חינוך והסברה, שיקום כלביות, אכיפה וחקיקה.

אורית נוקד: אני רוצה להדגיש שמיום כניסתי למשרד החקלאות ופיתוח הכפר שמתי דגש רב על קידום נושא רווחת בעלי-החיים וצער בעלי-החיים, וכן הנחיתי את הצוות המקצועי של המשרד לפעול בהתאם לשינוי המדיניות שהתוויתי, ואני מאמינה שגם ארגוני הגנת בעלי-החיים, שאתם אתה בוודאי בקשר רציף, יעידו על השינוי לטובה.

איתן כבל: גברתי השרה, קודם כול, עוד בטרם התמנית להיות שרת החקלאות היית חלק בלתי נפרד מחברי הכנסת שהובילו ודאגו לזכויות בעלי-החיים, ואת זה אי-אפשר לקחת ממך.

איתן כבל: אנחנו דווקא מנצלים את הפלטפורמה הזאת כי מישהי מתוכנו, שהנושא הזה קרוב ללבה, הגיעה למקום כל כך מרכזי שהיא יכולה להשפיע.

איתן כבל: ולכן אני אומר לך קודם כול יישר כוח, גם על אשר את עושה היום בכל הנושא של הרפורמה במטילות.

איתן כבל: אני מעודכן בעניין הזה.

איתן כבל: באמת כל הכבוד.

אורית נוקד: תודה.

איתן כבל: במשפט, רק לבוא ולהדגיש.

איתן כבל: אני יודע, וקיבלתי את התשובה שלך, וראוי לציין בסוף גם חינוך, והכול חשוב, אבל בתנאים הנוכחיים אין ולא יהיה תחליף לסירוס ועיקור כדי להתמודד עם הבעיה, שהופכת ונהיית קשה מאוד.

איתן כבל: תודה.

אורית נוקד: תודה.

אורית נוקד: אני יודעת שיש גם דעות אחרות, ולכן בכוונתי, ובאמת מתוך אחריות ואכפתיות, לבצע את המחקר הזה ולשמוע את כולם, כמו שאני נוהגת לעשות, ואז לקבל החלטה.

אורית נוקד: ואגב, הכסף, כפי שאמרתי, שהוקצה למחקר, הוא לא בא מאותו תקציב, ואתה גם יודע.

אורית נוקד: מה לעשות, משרד החקלאות, יש לו גם החוסרים שלו בנושא התקציב וצריך לראות לאן לנווט.

אורית נוקד: אם אני אשתכנע שבאמת הנושא של הסירוס ייתן את הפתרון לבעיה של ההתרבות, אני אגדיל את התקציב.

דוד רותם: חבר הכנסת כבל ידאג לחתולים כמו שהוא דואג למשרתים במילואים...

אורי מקלב: תודה רבה.

אורית נוקד: מה אמרת, חבר הכנסת רותם?

דוד רותם: חבר הכנסת כבל ידאג לחתולים כמו שהוא דואג למשרתים במילואים.

אורית נוקד: דווקא לא הייתי אומרת – – –

אורי מקלב: זה היה הנושא – – –

אורית נוקד: – – – כדוגמה דווקא לחבר הכנסת כבל, אבל אני מכירה את ההומור שלך.

איתן כבל: ראית, הוא לא נותן לי אפילו רשות לענות.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: חבר הכנסת , בבקשה.

אורי מקלב: אין לו בעיה עם הריבוי.

שלמה מולה: גברתי השרה, מהי המדיניות של המשרד שלך לגבי ייבוא מוצרים מאתיופיה?

שלמה מולה: שאלה שנייה, האם המשרד מעודד ייבוא וייצוא של מוצרים מאתיופיה ולאתיופיה?

שלמה מולה: שאלה שלישית, כמה יבואני מזון רשומים במשרדך?

שלמה מולה: מה המדיניות של חידוש רשיונות ייבוא או ייצוא, גברתי השרה?

אורי מקלב: תודה רבה.

אורית נוקד: חבר הכנסת מולה, הכללים לייבוא מוצרי מזון וחקלאות קבועים למעשה בשני צווים.

אורית נוקד: הצו הראשון הוא צו יבוא חופשי, שמסדיר את התנאים לייבוא מוצרים לישראל וקובע את זהות המשרד הממשלתי שיאשר את הייבוא.

אורית נוקד: בייבוא מוצר שמיועד למאכל אדם יש צורך באישור שירותי המזון של משרד הבריאות.

אורית נוקד: בייבוא מוצר מהצומח יש צורך באישור השירותים להגנת הצומח במשרדי.

אורית נוקד: גם במקרה של ייבוא מוצר מהחי משרדי הוא המשרד הממשלתי שמעניק את האישור.

אורית נוקד: הצו הרלוונטי השני הוא צו תעריף המכס, ובצו הזה נקוב שיעור המכס לכל טובין וטובין.

אורית נוקד: בנוסף לצווים האלה, מדינת ישראל חתומה על כמה הסכמי סחר בתחום החקלאות, שבהם נקבעו הקלות הדדיות בייבוא וייצוא של טובין ושיעורי מכס מופחתים.

אורית נוקד: לאור העובדה כי למדינת ישראל אין הסכם סחר עם אתיופיה, מדיניות הייבוא של ישראל מאתיופיה נגזרת מצו יבוא חופשי ומצו שיעורי המכס.

אורית נוקד: רוב התוצרת שמגיעה מאתיופיה הינה תוצרת צמחית, על כן רוב אישורי הייבוא שניתנים הינם אישורים המונפקים על-ידי השירותים להגנת הצומח במשרדי.

אורית נוקד: המשרד הנפיק כמה אישורי ייבוא ליבואנים שביקשו אישור לייבא תוצרת צמחית מאתיופיה.

אורית נוקד: קבלת רשיונות חדשים וחידוש רשיונות הינם תהליכים פורמליים לחלוטין, התלויים בעיקר במוצר עצמו.

אורית נוקד: במידה שמוצר מסוים מאושר לייבוא על-ידי המחלקה המקצועית בשירותים להגנת הצומח, כל יבואן שיעמוד בתנאי הסף הבסיסים יקבל רשיון לייבא את אותו מוצר.

אורית נוקד: במידה שהתכוונת בשאלתך לייבוא הדוחן הדרוש להכנת האינג'רה האתיופית המסורתית, אז אני רוצה לציין שכחלק ממדיניות שלטונות אתיופיה, בעקבות המחסור בשנתיים האחרונות בדוחן, נאסר ייצוא הדוחן מחוץ למדינה והדוחן שיצא מאתיופיה הוצא רק על-ידי הברחות.

אורית נוקד: כתוצאה מכך לא ניתן לקבל את אישורי שלטונות הגנת הצומח האתיופיים לתקינות התברואתית של הדוחן שיוצא מהמדינה, ובהיעדרם לא ניתן יהיה לתת אישורי ייבוא לתוצרת הספציפית הזו.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: שאלה נוספת.

שלמה מולה: קודם כול, תודה רבה על התשובה המפורטת, גברתי השרה.

שלמה מולה: השאלה המרכזית, גם כתבתי לך במכתב וגם נעניתי במכתב, אפילו כשהיית בחוץ-לארץ – אני מלא הערכה לתשובה שנתת לי.

שלמה מולה: למשל העניין של מאכל טֵף, שהוא 90% מהמזון של עולי אתיופיה במדינת ישראל.

שלמה מולה: רוב חברי הכנסת אפילו לא יודעים, אבל זאת המציאות.

שלמה מולה: אני יודע למשל שבשנה האחרונה ממשלת אתיופיה הוציאה את האפשרות לאסור את ייצוא הטף באתיופיה בתקנות.

שלמה מולה: אבל אתם לא התעדכנתם.

שלמה מולה: לכן שאלתי היא: האם באופן עקבי, באופן שתלוי בזמן, אתם בודקים אם הטף הזה הוצא כבר מהאיסור שלא לשלוח אותו בצורה חוקית?

שלמה מולה: אני מודיע לך, בצורה הכי אחראית, שאפשר היום לייצא טף בגלל תקנה חדשה שהאתיופים עדכנו, כי יש הרבה טף.

שלמה מולה: יש מוצר אחר שאסור לייצוא.

שלמה מולה: לכן שאלתי: האם אתם, באופן עקבי, מתעדכנים באיסור או הפסקת האיסור של ייצוא סחורה מסוג זה?

אורית נוקד: האמת היא שאני לא יכולה לענות לך כרגע על השאלה ששאלת, אבל ההיגיון אומר שאם אתה מעוניין באמת לאפשר ייבוא של החומר הזה מאתיופיה, אנא תציג לנו את אותה תקנה.

אורית נוקד: אני מבטיחה לך שאנחנו נפעל בזה הכי מהר שאפשר ואנחנו ניתן את האישור.

אורית נוקד: לדעתי זה הדבר שבעצם מנע את הבאת הדוחן לארץ.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, תודה, גברתי השרה, בטקס הפתיחה לפסטיבל הזית בשנת 2006 נפגשו השר שמחון ומנכ"ל מועצת הזית הפלסטינית דאז, ח'אלד ג'ינדי.

סעיד נפאע: במפגש זה אמר השר שמחון שהוא רואה חשיבות רבה בקיום קשרים בין חקלאים ישראלים ופלסטינים, בין ארגוני החקלאים משני הצדדים, וכי יחסים אלה יהוו בעתיד תשתית לשיתוף פעולה כלכלי החיוני בין המדינות – באתר משרד החקלאות.

סעיד נפאע: מה טיב היחסים כיום ואיך משתקפים יחסים אלו הלכה למעשה?

סעיד נפאע: שאלה ב' באותה שאלה: באותו הקשר, עדים אנו מדי שנה, וגם בשנה שעברה, למעשי חבלה במטעי הזיתים של חקלאים פלסטינים על-ידי המתנחלים.

סעיד נפאע: האם משרדך פועל בעניינים אלה?

סעיד נפאע: איזה פעולות מניעה נעשו והאם הניזוקים פוצו ואיך?

סעיד נפאע: שאלה 2: נכון לפברואר 2007, על-פי אתר המשרד, נשיאות מועצת הזית העולמית היתה בידי אירן והסגנות בידי ישראל – פרופסור שמעון לביא.

סעיד נפאע: הסגן ציין שעבד בשיתוף פעולה עם ראש המשלחת האירנית.

סעיד נפאע: האם שיתוף פעולה זה מתקיים היום ומה אופקיו?

סעיד נפאע: שאלה 3: מועצת הזית, שבינתיים איננה, וענף הזית שמו להם בשנת 2003 יעד לעשור, ולפיו, בין היתר, העלאת יבולים במטעים קיימים.

סעיד נפאע: כאשר הנתונים היו: 180,000 דונם השטח המעובד; 6,000 טון יבול שנתי, ורק 10,000 דונם מושקים.

סעיד נפאע: כאן הוער שהסיבה העיקרית היא חוסר הקצבות מי קולחין במגזר המיעוטים, בגלל חוסר אפשרות המרה של מים שפירים.

סעיד נפאע: וכן הוער שהצריכה בישראל מגיעה ל-14,000 טון שמן.

סעיד נפאע: השאלות: האם יעדים אלו הושגו?

סעיד נפאע: מה אחוז השטח המעובד במגזר הערבי?

סעיד נפאע: מה אחוז השטח המושקה במגזר הערבי?

סעיד נפאע: שאלה 4: ביעדים נקבע שהתוכנית היא לנטוע 30,000 דונם נוספים מושקים במים שוליים במשך עשר שנים.

סעיד נפאע: האם יעד זה הושג?

סעיד נפאע: מה אחוז השגתו במגזר הערבי?

סעיד נפאע: תודה.

אורית נוקד: תודה רבה על השאלות.

אורית נוקד: ראשית, אני שמחה לבשר לך, חבר הכנסת נפאע, שבתחום החקלאות הקשרים בין הגורמים הישראליים לגורמים הפלסטיניים טובים, ואנחנו מקיימים קשר יומיומי עם הגורמים המקצועיים ברשות.

אורית נוקד: כדי לסבר את האוזן אני אספר כי אפילו שכרגע, בזמן שאנחנו מדברים, מתקיים כנס שמארח כ-24 רופאים וטרינרים מהרשות הפלסטינית.

אורית נוקד: במסגרת שיתופי הפעולה שמתקיימים, אנחנו מקיימים השתלמויות, סדנאות וסיורים בתחומים שונים, הן עם עובדי משרד החקלאות הפלסטיני והן עם חקלאים פלסטינים.

אורית נוקד: במהלך שנת 2010 בוצעו כ-63 הדרכות במגוון תחומים, ובהן נטלו חלק יותר מ-1,000 משתתפים מהרשות.

אורית נוקד: לצד ההדרכות מתקיימים קשרים הדוקים בנושאי השירותים הווטרינריים והשירותים להגנת הצומח, ואחת לשלושה חודשים מתקיימים מפגשים קבועים לטיפול במזיקים ובבעיות תברואתיות שעל הפרק.

אורית נוקד: נראה לי שעושים שם רעש, לא?

אורי מקלב: סליחה, אם אפשר בצד ימין – – –

אורית נוקד: אפשר לצאת החוצה, אין בעיה.

אורית נוקד: במהלך ההתפרצות האחרונה של מחלת שפעת העופות, משרדי העביר חומרים לטיפול במגפה לרשות והנחה את הגורמים כיצד לפעול על מנת למנוע את התפשטות המחלה.

אורית נוקד: והצלחנו, עובדה שלא כל כך ידעו על זה.

אורית נוקד: שיתופי פעולה נוספים נעשים במסגרת פרויקטים של הדברה ביריחו ובטובאס.

אורית נוקד: בנוסף, נעשית בין הצדדים היערכות משותפת בנוגע לתכנון הגידולים בהתאם לעונות השנה, באופן שיאפשר את שיווק התוצרת החקלאית הפלסטינית בשטחי ישראל.

אורית נוקד: הפעילות נעשית לא רק מול משרד החקלאות הפלסטיני אלא גם מול חקלאים מובילים בשטח ואגודות חקלאיות פלסטיניות, תוך מתן תשומות והדרכה.

אורית נוקד: לגבי הזיתים, לצערי שנת 2010 התאפיינה בריבוי הפגיעות במטעי הזיתים בהשוואה לשנת 2009.

אורית נוקד: אנו מתואמים עם משרד החקלאות הפלסטיני ומועצת הזיתים ברשות לגבי כל מעשי החבלה הללו, ואנחנו פועלים לאפשר לחקלאים למסוק את מטעיהם בכל האזורים שבהם קיים חיכוך.

אורית נוקד: בנוסף, אנו מקיימים סיורים בכל הנפות ביהודה ושומרון בהשתתפות גורמי ביטחון, ובמקרים של התלקחויות בין החקלאים למתנחלים אנחנו פועלים להעניק סיוע מהיר.

אורית נוקד: לגבי השאלה השנייה, ישראל חברה בארגון מועצת הזיתים העולמית, שכוללת כ-23 מדינות.

אורית נוקד: בשנת 2007 אכן הנציג האירני שימש כנשיא הארגון, ושיתוף הפעולה שהיה בינו לבין נציגנו התקיים על בסיס מקצועי בלבד.

אורית נוקד: כיום הנשיא האירני התחלף ופרופסור שמעון לביא, ששימש במשך שנים רבות כנציגנו בארגון, סיים את תפקידו.

אורית נוקד: לגבי הנושא של ענף זיתי השמן – אני רוצה לומר לך שהענף הזה מגיע בארץ לכ-200,000 דונם, מהם כ-170,000 דונם מוגדרים כענף מסורתי שמוחזק ברובו על-ידי מגזר המיעוטים וכ-30,000 דונם מוגדרים כענף בהשקיה.

אורית נוקד: הוועדה הענפית לזיתי השמן פועלת להגדלת היבולים, בין היתר על-ידי הכנסת שיטות השקיה לגידולי זיתים מסורתיים.

אורית נוקד: התמיכה מתבטאת בהקצאת כמות מים שפירים שמיועדת אך ורק לחקלאי המגזר שאין להם מכסת שפירים.

אורית נוקד: בנוסף לכך, הוועדה הענפית מארגנת ימי עיון והדרכה מרוכזים במטרה להעלות את היבולים בענף המסורתי.

אורית נוקד: קיימת עלייה מתמדת ביבול זיתים לדונם והעלייה היא גם בהיקף הנטיעות החדשות, כשבמקביל ישנה גם עלייה בצריכת שמן זית בארץ.

אורית נוקד: סך כל השטח לחקלאות במגזר, אמרתי כבר קודם, מגיע לכ-700,000 דונם, מתוכם 500,000 דונם מעובדים.

אורית נוקד: סך כל השטח המושקה במגזר מגיע לכ-70,000 דונם, כ-14% מהשטח המעובד, כשבענף הזיתים רק כ-6,000 דונם מושקים.

אורית נוקד: בשנים האחרונות ניטעו שטחים בהיקפים נרחבים בזיתי שמן, גם בענף המסורתי וגם בענף המושקה, וכיום ישנם קרוב ל-35,000 דונם זיתים בהשקיה.

אורית נוקד: כפי שציינתי קודם כ-6,000 דונם זיתים מושקים מצויים במגזר המיעוטים.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: בבקשה.

סעיד נפאע: טוב, לגבי השאלה הראשונה שאלתי אם הניזוקים פוצו.

סעיד נפאע: נדמה לי שלא שמעתי מפי כבוד השרה תשובה אם אכן פיצויים שולמו לאותם אנשים.

סעיד נפאע: לגבי השאלה השנייה, לא שמעתי גם אם שיתוף הפעולה עם אירן בתחום החקלאות עדיין קיים.

סעיד נפאע: גברתי אמרה שפרופסור לביא סיים את תפקידו, אבל למעשה לא ענתה לשאלה אודות המצב היום.

סעיד נפאע: תודה.

אורית נוקד: טוב, לגבי השאלה השנייה, אני מבינה שכנראה שהנציג שלנו לא נמצא שם.

אורית נוקד: אז מזה אני למדה שכנראה אין שיתוף פעולה.

אורית נוקד: אני מוכנה לבדוק ספציפית את הנושא הזה ואני אחזור אליך עם תשובה יותר מפורטת.

אורית נוקד: זה מה שאני הבנתי מהתשובה שקיבלתי מהגורמים המקצועיים אצלנו במשרד.

אורית נוקד: לגבי הנושא של הפיצוי, אני אחזור אליך.

אורית נוקד: אולי אפילו מחר כבר תקבל תשובה.

אורית נוקד: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: גברתי השרה, השואל הבא הוא חבר הכנסת גנאים.

אורי מקלב: מכיוון שהוא לא נמצא ומכיוון ששאלתו היא שאלה חשובה, השאלה אם תואילי אם אני אשאל את השאלה – – –

אורית נוקד: בוודאי ובוודאי.

אורית נוקד: אתה יודע מה, פגשו אותי חבר הכנסת ברכה וגם דב חנין ושאלו אותי לגבי הנושא של עמק בית-נטופה, ואני אשמח להשיב.

אורית נוקד: אני גם מתכוונת לסייר שם.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: בעצם השאלה היא: לפי החלטת הממשלה הוקצו בשנת 2000 38 מיליון שקלים לפרויקט ניקוז עמק בית-נטופה.

אורי מקלב: הפרויקט חשוב מאוד, הוא יכול להביא להחייאת העמק ולהפיכתו לעמק פורה.

אורי מקלב: זמן מה לאחר ההחלטה הממשלתית הושלם הסדר חלוקת הקרקעות בין החקלאים, אבל הפרויקט עדיין תקוע.

אורי מקלב: לאור חשיבות הפרויקט לאלפי משפחות ולחברה בכלל, חבר הכנסת גנאים שואל: האם משרדך עדיין מאמין בחיוניות ובחשיבות של הפרויקט?

אורי מקלב: מהן הסיבות לעיכוב הפרויקט ולאי-יישומו?

אורי מקלב: ומה מתבקש על מנת להתחיל לקדם את הפרויקט מחדש?

אורי מקלב: מה בדעתך לעשות ולפעול בעניין?

אורית נוקד: אוקיי, תודה.

אורית נוקד: האזור המזרחי של עמק בית-נטופה משתרע על שטח של כ-40,000 דונם והוא מעובד על-ידי כ-5,000 בעלי קרקע פרטיים מהיישובים עראבה, סח'נין ובועיינה-נוג'ידאת.

אורית נוקד: בשלב הראשון לפתרון מלא של בעיית הניקוז וההשקיה באזור, משרדי השלים את חפירת התעלה ואת עבודת סלילת דרך השירות.

אורית נוקד: בנוסף, משרדי השלים פעולות תכנון הכוללות תוכנית הנדסית, תוכנית ניקוז ותסקיר השפעה על הסביבה.

אורית נוקד: בפועל התעלה כבר מתפקדת, אולם שאר המרכיבים בפרויקט טרם הושלמו בהיעדר אישור הוועדה המחוזית לשלב הראשון של התוכנית.

אורית נוקד: הפרויקט הוגש לאישור באמצעות חוק הניקוז, אך הוועדה המחוזית במחוז הצפון החליטה לדחות את התוכנית על רקע חוות הדעת של מתכנן המחוז במשרד להגנת הסביבה, שטען לפגיעה קשה במגוון הביולוגי בבקעה ובנוף הייחודי שלה.

אורית נוקד: בעצה אחת עם ראש מינהל התכנון ומתכנן הוועדה המחוזית, ולאחר שנפגשנו עם נציגי החקלאים וראשי הערים, סוכם להגיע למסמך הבנות מוסכם וממנו לצאת לתכנון כולל של אזור בקעת בית-נטופה, תוך התייחסות להערות שקיבלנו.

אורית נוקד: משרד החקלאות ופיתוח הכפר והמשרד להגנת הסביבה סיכמו ביניהם את ההבנות שבבסיס התוכנית, ועתה המשרדים פונים להצגת המסמך שיכלול תוכנית ניקוז תוך שימור ערכי הטבע והתרבות של הבקעה לתושבים.

אורית נוקד: עד כה הושקעו בפרויקט כ-1.8 מיליון שקלים, ומשרדי התחייב להקצות לתוכנית בשלב הזה עוד 500,000 שקל, כאשר גם המשרד להגנת הסביבה יקצה סכום זהה.

אורית נוקד: אני רואה בפרויקט פרויקט חיוני לתושבי האזור, והנחיתי את הגורמים המקצועיים במשרדי לפעול לקידום הנושא.

אורית נוקד: כפי שציינתי בתחילת דברי, אני מתכוונת לערוך סיור שם.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אנחנו מאוד מודים לך.

אורי מקלב: שאלה נוספת אין בעניין הזה, אלא רק אם מישהו רוצה להוסיף.

אורי מקלב: אנחנו מגיעים לשאלה האחרונה, שהיא שאלתו של חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אורי מקלב: בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב בראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, בראשית דברי אני רוצה לשבח את שרת החקלאות ופיתוח הכפר.

אברהם מיכאלי: באמת, בחודשיים הבודדים שהיא במשרד, בקושי חודשיים, אני חושב, היא כבר הצליחה כל כך הרבה.

אורי מקלב: הרבה יותר.

אורי מקלב: היא כבר הורידה את הלמ"ד.

אורי מקלב: את הלמ"ד היא כבר הורידה.

אורית נוקד: חבר הכנסת מיכאלי, הזמן עובר כל כך מהר, גם כשיש כל כך הרבה מה לעשות.

אורית נוקד: נדמה לי שעוד מעט אני כבר חמישה חודשים בתפקיד.

אברהם מיכאלי: אנחנו מרגישים שאת בקושי – – –

עינת וילף: – – –

אורי מקלב: יש זרעים שנזרעו בתקופתה וכבר נקטפו.

אורי מקלב: עונה אחת היא כבר הספיקה בוודאי להיות.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו שומעים דברים על השרה, שלא רק שהיא נכנסה לתפקיד ומתפקדת היטב, אלא גם אנשים שפנו למשרד החקלאות ופיתוח הכפר נענו שם – גם קודם היה שם שר מצוין, אבל את כנראה עולה עליהם.

אברהם מיכאלי: גברתי השרה, הציבור מכיר את משרדך כמשרד החקלאות, אך למעשה בפועל השם המלא של המשרד הינו "משרד החקלאות ופיתוח הכפר".

אברהם מיכאלי: בביקורי ביישובים הוותיקים בארץ, שלקחו חלק מרכזי והיסטורי בבניין הארץ, נתקלתי בתשתיות במצב ירוד, בשבילי גישה, מדרכות, כבישים, ביישובים החקלאיים וגם בלא מעט יישובים אחרים.

אברהם מיכאלי: ברצוני לשאול: אילו פעולות משרדך נוקט לטובת העניין?

אברהם מיכאלי: שאלה שנייה: אנו חיים בעידן שבו הציבור מודע לנזקים הנגרמים כתוצאה מהדברה לא מבוקרת.

אברהם מיכאלי: כמשרד שאחראי על איכות המזון, ברצוני לשאול: אילו פעולות עושה משרדך לשם צמצום נזקי ההדברה והאם נשקלות חלופות לשיטות ההדברה המסורתיות?

אורית נוקד: תודה רבה, חבר הכנסת מיכאלי, על השאלות.

אורית נוקד: לגבי הנושא הראשון – אכן, פיתוח הכפר הוא אתגר אמיתי, שתופס מקום משמעותי יותר ויותר בתמונת הנוף החברתי, הכלכלי והלאומי של ישראל.

אורית נוקד: אם בעבר הלא-רחוק המושג "פיתוח הכפר" נתפס כמשהו ערטילאי ומופשט, הרי שבתקופה האחרונה המושג מקבל משמעות מוחשית ותוכן ממשי.

אורית נוקד: המשרד מעמיד סדרה של כלים חשובים למגזר הכפרי באמצעות אנשי המקצוע ותמיכות בפעולות תכנון, בתיירות כפרית וחקלאית, בפעולות לפיתוח עוגנים תיירותיים וסביבתיים במרחב הכפרי ועוד.

אורית נוקד: אני חייבת לומר, עוד לפני שאני מתייחסת, שהבוקר חזרנו מישיבה משותפת של ממשלת ישראל וממשלת איטליה.

אורית נוקד: היתה לי הזכות לחתום על שני הסכמים לשיתוף פעולה – –

אורי מקלב: שם יש שר חקלאות, ראיתי.

אורית נוקד: עם שר החקלאות, כן.

אורית נוקד: – – ואחד מהם נוגע לפיתוח המרחב הכפרי, ויש לנו גם מה ללמוד מהם בכל מה שקשור לתיירות החקלאית.

אורית נוקד: ביום ראשון אנחנו כבר מתחילים ליישם את הדברים, כי בסופו של דבר ההסכם שנחתם הביא בחשבון קשר שהתקיים כבר בינינו לבינם, אבל אנחנו רק רוצים להדק את הקשר.

אורית נוקד: ביום ראשון תגיע משלחת מאיטליה, ואנחנו נקיים סמינר וסיור במטה יהודה ובגליל העליון.

אורית נוקד: אנחנו מתכוונים ללמוד מהם את כל מה שקשור בפיתוח מסלולי ודרכי יין, שזה דבר מאוד מאוד מבורך.

אורית נוקד: זו דוגמה שמאפשרת גם לגוון תעסוקות במרחב החקלאי, מעבר לעיסוק בחקלאות, ואני מאמינה שאנחנו נצליח לקדם את כל התוכניות האלה ונעשה דברים טובים, כך שגם ייהנו מזה תושבי מדינת ישראל, וכמובן, התיירים שיגיעו.

אורית נוקד: אבל הנושא של שדרוג תשתיות באזורים כפריים הוא נושא חדש יחסית על סדר-היום במשרד.

אורית נוקד: בשנת 2009 הוקצה לראשונה תקציב שמיועד להתנעת תהליך שדרוג תשתיות ביישובים כפריים.

אורית נוקד: מדובר על סכום של כ-35 מיליון שקלים.

אורית נוקד: את הנושא הזה הוביל קודמי, השר שלום שמחון, וההשקעה בוצעה ב-18 קיבוצים, מושבים וכפרים ערביים מפוזרים בכל רחבי הארץ, ובכל אחד מהם בוצעה השקעה שגובהה נע בין מיליון ל-2 מיליון שקלים.

אורית נוקד: ב-17 באוקטובר 2010 החליטה ממשלת ישראל להשקיע בתוכנית רב-שנתית לשיקום תשתיות פיזיות שחיונית לתפקודם של יישובים כפריים, ונקבע שיוקצה סכום כולל של כמיליארד שקלים בשנים שמ-2011 ועד 2020.

אורית נוקד: מטרת התוכנית היתה להשקיע בשיקום תשתיות פיזיות שחיוניות לתפקודם, התחדשותם וצמיחתם של יישובים כפריים.

אורית נוקד: מטרה נוספת היא כמובן לשפר את הנגישות, את הבטיחות, לטפח את חזות היישוב וליצור מרחב ציבורי ראוי, ואלה דברים שיקדמו ויבססו את צמיחת ההתיישבות הכפרית בכלל ובפריפריה בפרט.

אורית נוקד: התוכנית לשדרוג תשתיות תטפל בתשתיות הבאות בתחום הוותיק של היישוב – מדובר בתשתית הראשית: כבישים, מדרכות, תאורה, ומדובר בתשתית התת-קרקעית בתחום של התשתית הראשית, כגון: מערכות מים, ביוב, חשמל, תקשורת וכו', וכמובן אנחנו גם נסייע בנושא של חניות מרכזיות, שטחים ציבוריים פתוחים, פינות משחקים, מגרשי פעילות ועוד.

אורית נוקד: בימים אלה אנחנו מקבלים את ההצעות במסגרת קול קורא, לשם היערכות למימוש תקציבי הפיתוח לשנים 2011–2012, והתוכנית תאפשר שיקום תשתיתי בעשרות יישובים מדי שנה, במגמה להביא לתפקוד יעיל וטוב יותר, לחזות נעימה ומושכת ולצמיחה דמוגרפית.

אורית נוקד: עכשיו, לגבי נושא ההדברה.

אורית נוקד: משרד החקלאות מעודד מעבר לשיטות הדברה חלופיות שאינן שיטות כימיות ומעבר לשימוש בחומרים ידידותיים שאינם פוגעים בסביבה באמצעות תמיכה כספית למגדלים, ומתן מגוון חלופות לריסוס המסורתי.

אורית נוקד: כחלק ממדיניות המשרד לעודד שיטות הדברה חלופיות, המשרד מפחית בהדרגה את התמיכות שלו בשיטות הדברה שאינן ידידותיות, עד לביטולן המוחלט.

אורית נוקד: ישנן כמה חלופות להדברה וכמה פרויקטים בנושא, ואני אמנה רק חלק מהם: יש לנו חלופה שעוסקת בפיזור זבובים עקרים.

אורית נוקד: בשיטה זו המגדלים מפזרים בשטחים חקלאיים זבובים זכרים עקרים, והמפגש בין הזכרים העקרים לבין נקבות הזבוב מביא פשוט להקטנת מספר הזבובים.

אורית נוקד: במקביל אנחנו מפזרים גם מלכודות ללכידת זבובים, ומתבצע מעקב אחרי הנגיעות בפרי ומתבצע איסוף של כל הפרי מהעצים, וגם אנחנו מקפידים לאסוף פירות שנשרו.

אורית נוקד: משתתפים במיזמים הללו 35,000 דונם של מטעים שונים באזורים שונים של הארץ.

אורית נוקד: השימוש בשיטה עדיין לא הגיע לפוטנציאל הקיים.

אורית נוקד: אני רק אספר שבגואטמלה, שם משתמשים בשיטה של פיזור הזבובים העקרים, מייצרים כל שבוע לא פחות מ-3 מיליארד זבובים עקרים.

אורית נוקד: אנחנו גם עוסקים בהדברה אזורית, וההדברה מבוצעת רק מסף מוגדר של מזיקים, ועל-ידי ארגון אזורי, וכך אנחנו מפחיתים, על-ידי הריכוז הזה, את מספר הריסוסים בעונת הגידול.

אורית נוקד: אנחנו גם עוסקים בהדברה משולבת – הדברה שמשלבת, לצד ההדברה הקונבנציונלית, גם שימוש בחרקים שהם אויבים טבעיים, ובכך אנחנו גם כן מצליחים להדביר את החרקים המזיקים.

אורית נוקד: השיטה הזו מיושמת בכ-80% משטחי הפלפל ובכ-60% משטחי התות, ואנחנו מתכוונים לעבור ל-100% תוך שנתיים.

אורית נוקד: נתחיל השנה גם לבדוק את ההיתכנות של יישום השיטה גם בגידולי עגבניות, חציל ומלפפון.

אורית נוקד: אנחנו גם עושים שימוש בתנשמות ובזים להדברת נברנים.

אורית נוקד: הנזק השנתי שנגרם על-ידי מכרסמים מוערך בכ-35% מסך התוצרת החקלאית העולמית של גרעינים, ירקות ופירות, וההתמודדות אתם כוללת שימוש בחומרים חריפים, שפוגעים במערכות האקולוגיות, פוגעים בבעלי-חיים שאינם המטרה, וגורמים להרעלות משניות, שתוצאותיהן השמדה והיעלמות של אוכלוסיות דורסי יום ולילה, וחלק מהחומרים האלה גם מחלחל למי תהום.

אורית נוקד: אז ההעמדה של תיבות קינון מביאה למשיכה של זוגות תנשמות לקנן בהן ולהפחתה ניכרת באוכלוסיית המכרסמים, והפרויקט זוכה להצלחה גדולה מאוד.

אורית נוקד: משנת 2004 אנחנו מקיימים שיתוף פעולה עם ירדן בנושא הזה.

אורית נוקד: אני רוצה לציין שגם במקרים שבהם אנחנו נדרשים לעשות שימוש בשיטות ההדברה המסורתיות, הריסוס נעשה באופן מושכל וממוקד יותר מבעבר, תוך ניסיון להדביר את המזיק באופן ממוקד.

אורית נוקד: הנושא הזה הוא מרתק, חבר הכנסת מיכאלי; הוא בעל פוטנציאל לתרומה סביבתית גדולה, והוא גם מתיישב עם המודעות והדרישה של יותר ויותר אנשים למזון בריא ונטול רעלים.

אורית נוקד: זהו.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, גברתי השרה, באמת – תשובה משמחת, גם לגבי התשתיות וגם בפיתוח הכפר, כי אלה דברים חשובים, ומי כמוך מכיר את המגזר הזה, כמה הם במשך שנים כבר נמצאים במקומות מסוימים.

אברהם מיכאלי: וגם לגבי הדברה.

אברהם מיכאלי: רק רציתי לשאול בקשר למחלה שהתפרצה כעת באירופה: האם יש קשר כלשהו, השלכה כלשהי, לפי הבדיקות שלכם כמשרד החקלאות, לגבי תוצרת כזו או אחרת של החקלאות, כדי שחלילה הדבר הזה לא יגיע אלינו ולא יתפשט אלינו?

אורית נוקד: לפי מה שאנחנו בדקנו, אין סיכוי שהדבר יגיע לארץ.

אורית נוקד: קודם כול בארץ, לשמחתי, אנחנו מייצרים את התוצרת הטרייה בעצמנו, אז כך שכמעט אין יבוא.

אורית נוקד: לפי מה שאני הבנתי, חלק מהתופעה שקרתה קשורה בקומפוסט שקשור לגידולים האורגניים, ואצלנו בארץ החוק והדרישות, כאשר מגדלים גידולים אורגניים, כל כך מחמירים – יש לנו בקרה כפולה, כך שהדבר מקטין את הסיכון הזה כמעט לאפס.

אורית נוקד: עובדה שלא שמענו, ואני באמת מקווה, אתה יודע שבחקלאות באמת אתה אף פעם לא יודע מאיפה זה יגיע.

אורית נוקד: אז בינתיים התפללנו לגשם – הוא הגיע.

אורית נוקד: הוא הגיע, וממשיך אפילו עד עצם היום הזה.

אורי מקלב: לא נפסיק להתפלל, שלא נחשוב שהתפללנו חזק מדי.

אורית נוקד: הצלחנו באמת עם שפעת העופות, למגר תוך באמת ימים ספורים – זה היה לפני כשלושה חודשים, כמעט שלא ידעו על זה, ואני מקווה שגם בנושא הזה לא נצטרך לעמוד בפני מצב שיגרום לנו להיערך ולמגר גם כאן.

אורי מקלב: תודה לך, גברתי השרה, באמת התרשמנו שאת כבר בקיאה.

אורי מקלב: באת מהשטח הזה, ואת כבר בקיאה בכל פעילויות המשרד, ובאמת ראו את ההתמצאות.

אברהם מיכאלי: – – –

אורי מקלב: נכון, נכון, הוא גם בא – – – רואים את הכול בתשובות מנומקות, מתומצתות גם כן – – –

אורית נוקד: אבל אני חייבת רק לומר לסיכום, שבאמת משרד החקלאות מזוהה ציבורית כאיזה משרד של סקטור, רק של החקלאים, ונכנסתי למשרד, והמשרד הזה הוא בעצם משרד שמשרת את כלל הציבור במדינת ישראל, במגוון רחב של נושאים – אם מדובר על איכות המזון – –

אורי מקלב: למשתמשים בתוצרת החקלאות – – –

אורית נוקד: – – על הנושא של שימור הקרקע, כל הנושא של שמירה על הסביבה, הירוק.

אורית נוקד: פשוט, אנשים לא יודעים.

אורית נוקד: אני כל פעם פשוט נפעמת לגלות, כאשר מגיעים אלינו לארץ שגרירים ושרים ממדינות אחרות – החקלאות הישראלית יש לה שם בכל העולם כמובילה עולמית.

אורית נוקד: אנחנו מאוד מתקדמים בנושא של מחקר, פיתוח, שיפור הטכנולוגיות ועמידות במצבי אקלים משתנים, התאמת הגידולים.

אורית נוקד: דברים מדהימים.

אורית נוקד: זה פשוט היי-טק של היי-טק, והציבור לא כל כך יודע את זה.

אורי מקלב: המניות של מפעל "נטפים" נמכרו עכשיו ב-100 וכמה מיליון שקל; חלק מהמניות, וזה גם מפעל שכל כולו מדבר חקלאות.

עינת וילף: – – – כשמייצאים אבוקדו, בכל אבוקדו יש 80% ידע ו-20% אדמה ומים.

אורית נוקד: כן כן, באמת נעשים דברים מדהימים, ואני מאוד מקווה שבזמן שאני אהיה במשרד אני אצליח גם להעביר חלק מהדברים הטובים האלה שנעשים באמת במשרד שלנו, והציבור ידע שמשרד החקלאות הוא משרד שבעצם פועל לטובתו, לטובת כלל האזרחים בישראל.

אורית נוקד: ואני מתכוונת, אגב, להוסיף את הנושא של אחריות חברתית כחלק מהפעולות של המשרד.

אורית נוקד: אני רואה אתכם כאן, ואני יודעת שהנושאים האלה גם מאוד מאוד קרובים ללבכם.

אורית נוקד: אני מניחה שעוד תהיה לנו ההזדמנות להשמיע ולשמוע.

אורי מקלב: כן, אם באמת תוכלי לכהן בתפקידך זמן מספיק, שנוכל לשאול עוד סבב של שעת שאלות.

אורי מקלב: באמת כפי שאמרת, שמתי לב שהשאלות לא נשאלו על-ידי אנשים שמייצגים את החקלאות, אלא הפוך – אנשים שצורכים את התוצרת החקלאית, או את כל נושא החקלאות, והנלווה לכך, כפי שזה גם השתקף מהשאלות שנשאלו פה.

אורי מקלב: אנחנו מאוד מודים, ובעצם גם מסיימים את סדר-היום להיום.

אורי מקלב: אנחנו נתכנס מחר, אם ירצה השם, יום רביעי, י"ג בסיוון התשע"א, 15 ביוני 2011, בשעה 11:00.

אורי מקלב: ישיבה זו נעולה.