ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 210, 2011-02-01 00:00

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ז בחודש שבט תשע"א, 1 בחודש פברואר 2011 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו אתמול, יום שני, כ"ו בשבט התשע"א, 31 בינואר 2011, על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מנהל יחידת הנוער ומועצת תלמידים ונוער), התשע"א–2011; הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 6), התשע"א–2011.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן אבקש להודיעכם כי חבר הכנסת איתן כבל ביקש להסיר את שמו מהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – איסור קיזוז קצבת ילדים כנגד חוב למוסד), התשס"ט–2009; פ/948/18.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, מי שרוצה להשתתף בנאומים בני דקה יצביע.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת רוברט טיבייב.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת רוברט טיבייב.

רוברט טיבייב: תודה.

רוברט טיבייב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – – –

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת דני דנון.

רוברט טיבייב: – – – אני רק רוצה להזכיר לראש הממשלה ולשר האוצר שהיום, 1 בפברואר, מחיר הדלק זינק למחיר השיא שלו עד עכשיו.

רוברט טיבייב: הוא עולה היום ב-2% נוספים, והאזרחים ישלמו 7.26 שקלים עבור ליטר דלק בשירות עצמי.

רוברט טיבייב: אני חושב שהרבה חברי כנסת מסכימים אתי שלעם כבר נמאס, ולא ניתן לעם גם לשתוק, וזו לא המלה האחרונה.

רוברט טיבייב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני דנון, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

דני דנון: סיימנו דיון סוער בוועדת הכנסת לגבי הקמת שתי ועדות חקירה פרלמנטריות.

דני דנון: אני מאמין שמחר בבוקר נצביע גם על הנושא הזה.

דני דנון: הייתי רוצה לבקש מאדוני היושב-ראש, אף-על-פי שאנחנו חלוקים בנושא הזה, ברגע שתיפול ההכרעה בוועדת הכנסת, להביא את זה במהרה למליאה, לקיים את הדיון פה במהירות ושהדמוקרטיה תכריע.

דני דנון: ההרגשה שלי, אדוני היושב-ראש, שהיום אנחנו פתאום נהפכנו למיעוט.

דני דנון: גם לרוב יש זכויות.

דני דנון: היום הרוב, שבא להביע את עמדתו בנושאים חשובים שקשורים לרכישת קרקעות על-ידי אויבים ועל-ידי העברת כספים – פתאום מה שקרה בוועדת הכנסת, וההרגשה היא שאסור אפילו לרוב להביע את עמדתו היום בכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: בעיקר למיעוט מותר להביע, וודאי שלרוב, השאלה אם הוא רוב.

ראובן ריבלין: לא עולה על דעתי אפילו שהנושא הזה – וקיבלתי בקשה מחבר הכנסת מולה, הכנתי תשובה והוא יקבל אותה, מפורטת.

ראובן ריבלין: אבל כאשר אין נושאים חוקתיים אלא רק שאלה של הכרעה של הכנסת, יהיה אופיה אשר יהיה ותהיה מהותה אשר תהיה, אבל היא במסגרת ההכרעה בין רוב ומיעוט, הדבר יובא להכרעה.

דני דנון: תודה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים האחרונים אנו עדים לתופעה מאוד חיובית, והיא שהעמים הערביים בתוניסיה וגם במצרים יוצאים לתבוע את זכותם להיות שותפים לגורלם, ולדעתי זה דבר שמסמל שינוי מבורך.

טלב אלסאנע: הייתי מצפה שממשלת ישראל דווקא תברך.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים את הצביעות וכפל המוסר, כאשר במדינות האחרות מעודדים את רצון העם, אבל כאשר מדובר במדינות ערב מגדירים את זה מהומות, הפרות סדר.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן להפסיק עם הצביעות ולכבד את רצון העם.

טלב אלסאנע: אבל, אדוני היושב-ראש, השינוי שחל הוא שדווקא כאן, במדינת ישראל, שכל הזמן היללה את הדמוקרטיה, יש כרסום בדמוקרטיה.

טלב אלסאנע: היום נשיאת בית-המשפט העליון, בסוגיה של צעירים, זבידאת, שביקשו לרכוש בית ברקפת, אמרה: אין סיבה לסינון.

טלב אלסאנע: כאן רוצים להעביר חוק ועדת קבלה, חקירה פוליטית של ארגונים.

טלב אלסאנע: כאן יש רגרסיה של הדמוקרטיה, כאשר במזרח התיכון – פנים אחרות וגישה אחרת.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כץ, הלוא הוא כצל'ה.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול השמיעו, אני לא זוכר אם זה היה בקולו של ראש הממשלה, או שרק ציטטו מפיו שהוא אמר לקנצלרית גרמניה שהוא ראש הממשלה שבנה הכי פחות בהתנחלויות, כמתנצל על התביעה שלה להפסיק את הבנייה ביהודה ושומרון ובמזרחה של ירושלים.

יעקב כץ: אני חושב שזו בושה וחרפה למדינת ישראל שראש ממשלה אומר לקנצלרית גרמניה, שמייצגת עם שבעברו השמיד, לא אפשר ליהודים לגור, גירש אותם, שם אותם בגטאות – והיא באה לארץ-ישראל להגיד לנו שבארצנו המקראית, המקורית, בית-אל, שילה, חברון, ארץ-ישראל של דוד המלך, של יהודה המכבי, של שמשון הגיבור, גם פה אסור לנו לבנות.

יעקב כץ: לא רק שם, גם פה.

יעקב כץ: עומד ראש ממשלה ומתנצל בפניה, ואומר לה, לחרפתנו ולבושתנו: גברתי הקנצלרית, אל תדאגי, אני, היהודי הגלותי, המסכן, אני לא בונה.

יעקב כץ: אל תדאגי, אני לא בונה, אני בניתי הכי פחות.

יעקב כץ: אני, המייצג של הציבור הימני בארץ-ישראל, הבריא, הארץ-ישראלי, אני לא בונה.

יעקב כץ: לבושתנו ולחרפתנו.

יעקב כץ: כולל ירושלים, אגב.

יעקב כץ: אני ירושלמי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם אני כבר הודעתי על הבא אחריו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע; הוא דיבר, נכון.

טלב אלסאנע: יהיה לכבוד, כבוד היושב-ראש.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא, בסדר, בסדר, אני שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין ספק שכל חברי חברי הכנסת שדורשים לשנות את מס הבלו ומציעים הצעות חוק בנושא החזרת מחיר הדלק – זה דבר לגיטימי וטוב.

מגלי והבה: אבל לבי על אלה מהקואליציה, שישבנו ודנו על הנושא בוועדת הכספים, בוועדות השונות, והזהרנו: אתם הולכים להרים את היד ולהצביע בעד העלאת מחירי הדלק ולהקשות על העניים.

מגלי והבה: אני רואה, היום, מנסים לעשות פופוליזם זול, הצעות חוק כאלה ואחרות.

מגלי והבה: אנחנו, תסמכו עלינו שנתמוך בהן, אבל מה היה יותר חכם מכך שהייתם מתנגדים מראש להצעה של העלאת הבלו ומחירי הדלק, וחוסכים מהעם את התלאות שאנחנו רואים אותן?

מגלי והבה: אבל מה אני יכול להגיד לך, אדוני היושב-ראש, לא כולם יש להם הניסיון שיש לך.

מגלי והבה: ממשלות שלא חושבות על העם, שנעשה יותר עני, וחושבות רק על עצמן, והעניים נעשים יותר עניים והעשירים יותר עשירים.

מגלי והבה: זו ממשלה שמהר מאוד צריכה להתחלף.

מגלי והבה: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אבסדזה, בבקשה.

ראובן ריבלין: ואחריה – חבר הכנסת סעיד נפאע.

נינו אבסדזה: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, לאור מה שהיה היום בדיון הסוער, כפי שתיאר אותו נכון חבר הכנסת דנון, אני חושבת שתוך 24 השעות הבאות יגיע היום השחור של קרנבל של דה-לגיטימציה של מדינת ישראל.

נינו אבסדזה: מאותו הרגע שוועדת הכנסת – ומכיוון שסיעות מהאופוזיציה, כנראה, כנראה, הולכות להחרים את כל הסיפור הזה, ועדת הכנסת כן תצביע בעד ועדות חקירה – מאותו הרגע, ממדינה יהודית ודמוקרטית אנחנו נהפוך למדינה יהודית וגזענית.

נינו אבסדזה: איפה שהפוליטיקאים יחקרו קודם ארגונים אזרחיים, אחרי זה הם יבואו לשמאל, ואחרי זה, לדעתי, יבואו גם אליך, מכיוון שמבחינתם כל מי שבימין אבל לא חושב בדיוק כמוהם, גם אותו מותר לחקור.

נינו אבסדזה: אני רק רוצה להזכיר עוד פעם שבתקופת הטיהורים של סטלין, השלישיות הנוראיות האלה היו מורכבות מנציגי המפלגה.

נינו אבסדזה: אז קראו לה אחרת, זו היתה מפלגה קומוניסטית, אבל עדיין זה מטריד, ואני חושבת שכנסת ישראל אמורה להתייחס לזה עוד ועוד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סעיד נפאע, ואחריו – חבר הכנסת בן-ארי.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, אני חושב שהעמדה ששמענו אתמול מפי ראש הממשלה היא עמדה, בלשון המעטה, אומללה, עמדה בלתי דמוקרטית, עמדה צרת אופק.

סעיד נפאע: מי שעקב, אתמול בערב שמענו ב-CNN גם את אל-בראדעי, והוא אמר באופן המפורש ביותר: אני מתפלא, הרי שלום בין דמוקרטיות – וזה מעין הכרה של אל-בראד

סעיד נפאע: עי במדינת ישראל כמדינה דמוקרטית – הוא הרבה יותר יציב מאשר שלום בין דיקטטורות.

סעיד נפאע: מול העמדה הזאת, שלפחות נשמעת משם, אני חושב שראש הממשלה היה כל כך מחוץ למהלך ההיסטורי הקורה ומתרגש על המזרח התיכון בימים האלה.

סעיד נפאע: מן הראוי שלא רק ראש הממשלה אלא כל ממשלתו וכל פרנסי המדינה הזאת יתחילו להבין שיש פה שינוי אמיתי, והשינוי הזה, בסופו של דבר, אם נבין אותו, יכול להביא לשינוי דרמטי גם בחיים בין שני העמים.

סעיד נפאע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני לא נמצא פה לייצג את ראש הממשלה, אבל שמעתי אותו גם כן.

ראובן ריבלין: גם טלב.

ראובן ריבלין: הוא לא אמר את הדברים האלה.

ראובן ריבלין: הוא אמר שהוא מפחד ממצב יותר גרוע מהמצב הקיים היום.

טלב אלסאנע: כל שינוי יש בו – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני זוכר שהיה חבר כנסת ריבלין בליכוד, וכשהוא היה אומר משהו, היית יוצא – שאל אם יש דמוקרטיה – אז אתה להיפך, היית משבח ומהלל את הדמוקרטיה במצרים.

ראובן ריבלין: מה קרה, נהיה הפוך?

עפו אגבאריה: צריך להיות – – –

ראובן ריבלין: תמיד צריך להיות – נדמה לי שאתם מפרשים לא נכון את ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אפשר לבקר את ראש הממשלה, אין שום בעיה, רק נדמה לי שהוא לא אמר את הדברים שאתם אומרים.

ראובן ריבלין: הוא שאל אם בטהרן יש דמוקרטיה – גם כן חשובה ביותר.

ראובן ריבלין: זה מה שהוא שאל, זה הכול.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: אני מתנצל.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, פרשת השבוע – פרשת תרומה.

מיכאל בן-ארי: לפני שאומר את הדברים מן הפרשה, נזכיר שבעלי כנף, יש להם כמה מצבים: כשהכנפיים שלהם פרוסות כלפי מעלה, אנחנו מבינים שהם עומדים לקראת תעופה למעלה, ואילו כשהכנפיים שלהם פרוסות לצדדים, הם לקראת נחיתתם.

מיכאל בן-ארי: בפרשת השבוע שלנו על הכרובים כתוב: "והיו הכרֻבים פֹרשי כנפיִם למעלה".

מיכאל בן-ארי: ואילו כששלמה המלך בונה את המקדש, הוא כותב: "ויפרשו את כנפי הכרֻבים ותִגע כנף האחד בקיר וכנף הכרוב השני נֹגעת בקיר השני וכנפיהם אל תוך הבית נֹגעֹת כנף אל כנף".

מיכאל בן-ארי: זאת אומרת, הכנפיים שלהם פרוסות לצדדים.

מיכאל בן-ארי: שלמה המלך מבטא כאן את התפיסה שלו, השונה ממה שבמשכן.

מיכאל בן-ארי: במשכן הם פורסי כנפיים, כל רגע הם יכולים לעוף, השכינה יכולה להסתלק.

מיכאל בן-ארי: מבחינתו של שלמה השכינה נוחתת כאן ומכאן היא לא תזוז.

מיכאל בן-ארי: את הטעות הזאת מתקן לאחר מכן הקדוש-ברוך-הוא, במענה לתפילתו, ואומר לו: אם לא תשמעו אל החוקים ואל המשפטים, כל עובר על הבית הזה יישום וישרק, מה עשה ה' ככה לבית הזה.

מיכאל בן-ארי: אז זו אזהרה שהשכינה שורה כל עוד אנחנו מתנהגים כמו שצריך.

מיכאל בן-ארי: הכנפיים שלה פרוסות למעלה כשאנחנו מתנהגים לא כמו שצריך, והיא יכולה להתעופף.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה – בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: מי אחריו?

ראובן ריבלין: אחרי חבר הכנסת מולה, האמת שצריך להיות אלדד, אבל אני רוצה להעביר לחבר הכנסת עפו אגבאריה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, מחיר הדלק מהיום בבוקר הינו 7.26 שקלים.

שלמה מולה: בחודשים האחרונים מחיר הדלק עלה פעמיים.

שלמה מולה: שאלנו את השאלה מדוע אצלנו יקר יותר, כאשר במדינות אחרות מחיר הדלק הוא – אנחנו יותר יקרים ב-26%.

שלמה מולה: זאת אומרת, יש פה ממשלה מתודלקת בבנזין, לא רואה את האזרחים, לא שומעת את האזרחים, ממשיכה לדהור על חשבון הציבור.

שלמה מולה: היא נוהגת על חשבון הציבור, אז מה אכפת לה מהפריפריה?

שלמה מולה: מה אכפת לה מהאוכלוסיות החלשות?

שלמה מולה: מה אכפת לה ממעמד הביניים?

שלמה מולה: יש פה ראש ממשלה ושר אוצר עיוורים, לא שומעים ולא רואים.

שלמה מולה: כל מה שמעניין אותם זה לקחת את הרכב ולנסוע על חשבון הציבור.

שלמה מולה: אולי סוף-סוף הגיע הזמן שיתעוררו, יגלו חמלה כלפי הציבור, יאזינו וישמעו.

שלמה מולה: מה, הם רוצים שתהיה עוד פעם אינתיפאדה, כמו במצרים?

שלמה מולה: יכול להיות שלציבור יימאס.

שלמה מולה: תתעוררו.

שלמה מולה: האמת היא שכנראה ראש הממשלה, כמנהגו, גם בעניין הזה בסוף יתקפל, כי אין לו חוט שדרה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עפו אגבאריה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גנאים, אתה מתנגד, אז אני לא רואה אותך.

ראובן ריבלין: כן, בבקשה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בתקופה שמנשבות רוחות במזרח התיכון לכינון דמוקרטיות אמיתיות, אנחנו שומעים ורואים שבבית הזה הרוחות מנשבות לכיוון ההפוך.

עפו אגבאריה: עצם העובדה שהוקמה הוועדה הפרלמנטרית לחקירת ארגונים ועמותות שמאל, זה רק ההיפך הגמור ממה שייחלה מדינת ישראל שיקרה במזרח התיכון ויקרה אצלה.

דני דנון: לא ארגוני שמאל.

עפו אגבאריה: ארגוני שמאל.

עפו אגבאריה: לא צריך את הכיסוי שכאילו זה עוד ארגונים אחרים.

עפו אגבאריה: אנחנו יודעים איך זה הולך.

עפו אגבאריה: זה דבר מאוד מסוכן.

עפו אגבאריה: אני קורא לכל סיעות האופוזיציה וקורא לחברי הכנסת שיש להם אמון בדמוקרטיה – ועדת חקירה פרלמנטרית כזאת היא אנטי-דמוקרטית, והיא אנטי לא רק של השמאל, אלא אנטי-חברתית.

עפו אגבאריה: לכן אני מקווה שחברי הכנסת האלה קודם כול יחרימו את הוועדה הזאת, כי היא בהכרח תהיה מושתתת רק על חברי הכנסת מהימין והימין הקיצוני, שכן הימין הקיצוני הוא תמיד אנטי-דמוקרטי.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עפו אגבאריה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חברת הכנסת תירוש.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שלוש שנים, בשעת טיול בנחל תלם, נרצחו שני חיילים בחופשה – עמיחי אחיקם ודוד רובין, השם ייקום דמם.

אריה אלדד: מאז, מדי חודש, יוצא ארגון המתקרא "ארגון דוד ואחיקם" לטיול בהרי יהודה, בהרי בנימין ובשאר חלקי הארץ.

אריה אלדד: ביום ו' האחרון יצאה קבוצה של כ-40 איש, ובהם נערים בני 12 ונשים בנות יותר מ-60, לטיול.

אריה אלדד: הם יצאו מכפר-עציון, וליד תל-גדור הם הותקפו בידי קבוצה של ערבים באבנים, אבל כנראה גם במטעני נפץ, ויכול להיות שגם בירי מנשק חם.

אריה אלדד: הדברים הם בגדר סימן שאלה, משום שהמשטרה עד לרגע זה לא חקרה את הפורעים שתקפו אותם.

אריה אלדד: המטיילים ברחו, ובשעת בריחתם ירו כדי להימלט מסכנת חיים מיידית.

אריה אלדד: תושבי בית-צפא אומרים שנהרג צעיר בן 19.

אריה אלדד: הגופה איננה; אולי נקברה, אבל אין גופה.

אריה אלדד: יש רצח, יש ארבעה עצורים מקרב המטיילים, ואף לא עצור אחד מקרב אלה שהעמידו את חייהם בסכנה.

אריה אלדד: אבל הם במעצר.

אריה אלדד: דוד ואחיקם הוכרזו לאחר מותם כגיבורים, כי הם ירו וניסו להתגונן ולמנוע את הרצח.

אריה אלדד: המטיילים ביום שישי ברוך השם לא נרצחו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת תירוש, ואחריה – חבר הכנסת מסעוד גנאים, שמתנגד.

ראובן ריבלין: אני לא יודע למה אתה מתנגד לנאומים בני דקה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר, כמדי יום שלישי, 1,682 ימים לשביו או לנפילתו בשבי של גלעד שליט.

רונית תירוש: כולנו מייחלים ומצפים לשיבתו המהירה, בעזרת השם.

רונית תירוש: אני רוצה לנצל את השניות שנותרו לי על מנת להזכיר לכולנו שלאחרונה היה דיון נוקב בוועדות השונות של הכנסת בנושא הגז – התמלוגים והמיסוי.

רונית תירוש: ציינתי אז שכל הסדר שייעשה עם חברה שהיא לא חברה ישראלית מעמיד בסיכון את ההיתכנות לרציפות אספקה של גז למדינת ישראל.

רונית תירוש: עומדות על סדר-היום חברות ישראליות כמו "תמר" ו"לווייתן" וחברות אחרות, ולעומת זאת, חברת EMG, חברה מצרית עם שותפות ישראלית, שחתמה לאחרונה עם "כלל תעשיות" ועם "החברה לישראל" על אספקה סדירה של גז לישראל.

רונית תירוש: כבר אז אמרתי, מבלי לדעת ומבלי לצפות את הנולד, שתהיינה מהומות במצרים והדברים הללו עלולים לסכן את האספקה הסדירה לטובת המדינה.

רונית תירוש: הלוואי שהתבדיתי והלוואי שאתבדה, אבל אני אומרת שוב: לנוכח האירועים, זה הזמן לחשוב ולשקול היכן לשים את כל המשאבים שלנו.

רונית תירוש: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת שכל הזמן כשאנחנו רואים טלוויזיה, אני תוהה למה ממשלת ישראל היא נגד כל דמוקרטיה בעולם הערבי, אף-על-פי שבנימין נתניהו בכבודו ובעצמו אמר שאנחנו לא יכולים לעשות שלום עם מנהיגי ערב משום שהם לא משקפים את העמים שלהם, את הרוב, אינם דמוקרטים.

מסעוד גנאים: אז לפי דעתי יש שתי סיבות.

מסעוד גנאים: סיבה ראשונה – אם יש עוד מדינה ערבית דמוקרטית אמיתית במזרח התיכון, זה ישבור את כרטיס הביקור של ישראל בעולם, שהיא המדינה הדמוקרטית היחידה במזרח התיכון, שהיא תמיד מתפארת בזה.

מסעוד גנאים: זה אחד.

מסעוד גנאים: שניים – משום שהאמת, וזו עובדה, היא שהעולם הערבי הולך קדימה, הוא פרוגרסיבי, הוא שואף לליברליות, לחירות, לחופש.

מסעוד גנאים: אבל מדינת ישראל של היום, לצערי הרב – עם ועדות החקירה, עם ועדות הקבלה, עם החוקים הגזעניים – היא הולכת אחורה ולעבר, והיא ריאקציונית, להיפך מהעולם הערבי, ששואף היום לחירות ולדמוקרטיה.

מסעוד גנאים: תודה.

ראובן ריבלין: פעם נוספת אני אומר, חבר הכנסת גנאים, אתה מפרש את ראש הממשלה לא כמו שאני מפרש.

ראובן ריבלין: אני לא יכול לייצג את ראש הממשלה, אבל השר מיקי איתן יעלה אחרי זה ויאמר.

ראובן ריבלין: כל מה שהזהיר ראש הממשלה הוא מכך שלא תתחולל דמוקרטיה כמו בטהרן, זה מה שהוא אמר.

ראובן ריבלין: נדמה לי, נדמה לי, אבל – – –

שלמה מולה: – – – אפילו אנחנו מגינים עליו.

ראובן ריבלין: בטוח.

ראובן ריבלין: לפעמים – הכול מותר בפרלמנט.

ראובן ריבלין: זה פרלמנטרי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת חוטובלי יקירה – בבקשה, גברתי, המיקרופון לרשותך.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מזה שבועיים הארץ סוערת על פרשת מינוי הרמטכ"ל החדש, ונראה לי שבתקופה הזאת, כשאנחנו נמצאים חודש לפני חילופי רמטכ"לים, ראוי במיוחד, אחרי הדברים שאמר היום היועץ המשפטי לממשלה, שלא מתכוון לתמוך במינויו של האלוף גלנט – ראוי לממשלה להאריך את כהונתו של הרמטכ"ל הנוכחי גבי אשכנזי, כדי שהמערכת לא תיוותר בוואקום.

ציפי חוטובלי: אנחנו נמצאים בפני טלטלות במזרח התיכון – מצרים, ירדן, לבנון.

ציפי חוטובלי: כל זה דורש מאתנו רמטכ"ל, וגם, בעיקר, הליך המינוי של הרמטכ"ל הבא חייב לעבור דרך מסכת מאוזנת של שיקולים, כדי שלא נעמוד בפני מצב מביך כמו במינוי האחרון.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שכדאי שהדברים ייבדקו היטב כדי שמי שיעמוד בראש צבא-הגנה לישראל יהיה אדם שאמון הציבור כולו יהיה מסור לו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת חוטובלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמֶאר.

ראובן ריבלין: עמַאר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה, כשאנחנו מדברים על איומים על הדמוקרטיה, אנחנו מתייחסים הרבה פעמים לחקיקה בכנסת, ליוזמות של ועדות חקירה.

דב חנין: אבל איומים על הדמוקרטיה, אדוני היושב-ראש, הם לפעמים גם בסיפורים קטנים ויומיומיים.

דב חנין: התפרסם בעיתון "הארץ" תחקיר על פינוי של דיירי דיור ציבורי מדירה בבית-שאן.

דב חנין: אחת הנפגעות, שקראה את הפרסום, גברת ליאת זוהר, נרגשה מהפרסום על מאבקה, יצאה והדביקה עשרות עותקים של הכתבה על לוחות מודעות ברחבי העיר – אגב, מקומות שבהם היו כבר עשרות כרזות קודמות.

דב חנין: היא קיבלה ביום שני בלילה שיחת טלפון מהמשטרה, שזימנה אותה בדחיפות לחקירה.

דב חנין: היא ביקשה לדחות את החקירה למחרת, אבל השוטרת התעקשה וסירבה לפרט מדוע היא מוזמנת לחקירה.

דב חנין: היא התייצבה בתחנה בסביבות 22:00 וגילתה כי היא נחקרת על השחתת פני מקרקעין.

דב חנין: היא סיפרה את סיפורה, השוטר כנראה מאוד התרגש, ובסופו של דבר בסביבות חצות היא שוחררה לביתה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אלה הסיפורים הקטנים שבהם יש דרמה גדולה.

דב חנין: גברת בבית-שאן שנאבקת על זכויותיה ומוטרדת על-ידי המשטרה.

דב חנין: בדברים הקטנים האלה נבחנת הדמוקרטיה – ביכולת של אדם להביע את עצמו, להביע את מחאתו, לתלות מודעות או מאמרים שתומכים בו.

דב חנין: זהו מבחנה האמיתי של הדמוקרטיה בחיי יום-יום, והתנהלותה של המשטרה פה חייבת בירור רציני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם הכרזתי?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-סימון, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמֶאר; חבר הכנסת בן-סימון אחריו.

חמד עמאר: חַמַד עמַאר.

ראובן ריבלין: חַמַד עמַאר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, לפי הנתונים של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בין שנת 2000 ל-2010 נהרגו 141 בני-אדם בכביש 65.

חמד עמאר: הכביש, אדוני היושב-ראש, הוא כביש צר, חד-מסלולי, בלי קיר הפרדה.

חמד עמאר: ואני אתן לך דוגמה.

חמד עמאר: היה כביש בין צומת מגידו לצומת יוקנעם, שבשנה אחת נהרגו בו תשעה אנשים.

חמד עמאר: הקימו שם קיר הפרדה, שנה אחרי זה, אף לא הרוג אחד.

חמד עמאר: לפי הבדיקות שעשיתי, משרד התחבורה הוציא את הכביש הזה מפיתוח לשנים הקרובות.

חמד עמאר: לכן אני קורא לשר התחבורה להקים קיר הפרדה בכביש הזה, להרחיב את הכביש לדו-מסלולי, על מנת לחסוך בחיי אדם.

חמד עמאר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת בן-סימון, ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

דניאל בן-סימון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני שמח לחנוך את המיקרופון בצד הזה של האולם.

דניאל בן-סימון: אחרי המעבר הדרמטי ומה שהתחולל בסיעת העבודה בשבועיים האחרונים, אני שמח על מקומי החדש, ואני אחזור על דברים חכמים שאמרו קודמי.

דניאל בן-סימון: תמיד זאת הבעיה – מי שמדבר אחרון, הוא חוזר על קודמיו, ואני מדבר באמת על מה שקורה במצרים.

דניאל בן-סימון: היה רצוי – ואני לא מתייחס לראש הממשלה – להוריד את מינון הפניקה שתפסה אותנו פה ביחס למה שקורה במצרים.

דניאל בן-סימון: אדוני יושב-ראש הכנסת, זה ניסוי אנושי חברתי ממדרגה ראשונה.

דניאל בן-סימון: אנחנו צריכים לעקוב בעניין, בדאגה, אבל גם באופטימיות.

דניאל בן-סימון: שנים על גבי שנים אמרנו שהעמים האלה מבינים רק כוח, ורק כשעומד איזשהו דיקטטור.

דניאל בן-סימון: יש פה ניסוי של 80 מיליון איש, והלוואי שנהיה קצת יותר סובלניים כלפי מה שעובר על האנשים האלה, ולא נבוא עם איזה תפיסות נבואיות כאלה שחרב עלינו עולמנו, המרחב נסגר, מצרים הלכה, היא מצטרפת לאירן.

דניאל בן-סימון: ולכן, בעניין הזה כל מה שנאמר על-ידי ראשי מדינה מצוטט בכל העולם, ונדמה שהתבודדנו, שוב מצאנו את עצמנו בבידוד מוחלט.

דניאל בן-סימון: צריך להסתכל בסימפתיה על מה שקורה לעם הזה, שכנראה לא חי טוב את חייו, והוא מתרומם ומתקומם ורוצה את שלו.

דניאל בן-סימון: והלוואי שאנחנו היינו לומדים פרק אחד או שניים מהתקוממות של ציבור – כשרומסים אותו ודורסים אותו, זה גם טוב שהוא מתרומם ומוחה נגד הממשלה.

דניאל בן-סימון: אנחנו לא מרבים לעשות את זה, הלוואי שנלמד את השיעור הזה.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אינשאללה.

ראובן ריבלין: אינשאללה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני; ואחריו – חבר הכנסת מוזס.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, המצב, או הסוגיה של מינוי רמטכ"ל חדש היא רגישה ושברירית, אבל אני רוצה לומר שהיום הזה הוא יום עצוב ויום חשוב.

נחמן שי: הוא עצוב, כי ייתכן מאוד שנפלה הכרעה אישית עמוקה מאוד ומשמעותית מאוד לגבי אחד המפקדים המעולים בצה"ל – מפקד אמיץ, נחוש, מנוסה; ייתכן מאוד, ייתכן שהוא איבד את תפקיד הרמטכ"לות, זה לא סופי.

נחמן שי: אבל בכל זאת, זהו גם יום חשוב, יום ששוב נזכרת ישראל שהיא מדינה דמוקרטית, שיש בה מנגנונים של בקרה, של בדיקה, של סינון, של הסתכלות פנימה.

נחמן שי: גם אם זה מאוחר, עדיין זה ראוי, וחשוב שייעשה.

נחמן שי: חשוב גם להדגיש שחלק מהבקרה הזאת נעשתה כתוצאה ממעורבות של החברה האזרחית – לא רק של חברי, השר מיכאל איתן, שישנו פה, גם של החברה האזרחית, של גורמים שצמחו, גדלו, התפתחו בשנים האחרונות במדינת ישראל, צברו כוח ויצרו איזון נכון בתוך המנגנונים של החברה הישראלית.

נחמן שי: מול המערכת הצבאית, הממשלתית, ישנה היום חברה אזרחית, שמתעצמת והולכת, ואני חושב שכל אזרח במדינת ישראל יכול להרגיש היום גאה על התהליך הזה.

נחמן שי: אני חוזר ואומר: ייתכן שההחלטה היא לא סופית, ואני מאחל לאלוף גלנט שיצא מכאן בצבעים זוהרים, כמו שאומרים, אבל גם אם יהיה זה סוף דרכו, עדיין יש פה התחלה מאוד חשובה והמשך לתהליכים שעוברים על מדינת ישראל ועל הדמוקרטיה שלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוזס – בבקשה, אדוני.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בצל כל המהומות במצרים, ואולי ירדן וסוריה – אנחנו כבר לא יודעים איפה אנחנו עומדים כאן – בל נשכח ששני "גראדים", טילי "גראד", נפלו אתמול בנתיבות ובאופקים.

מנחם אליעזר מוזס: טיל "גראד" אחד נפל סמוך לאולם חתונות, ומתאר את זה מישהו בחתונה: החתן והכלה וחוגגים רבים פשוט נמלטו מהמקום בצרחות אימים.

מנחם אליעזר מוזס: היתה היסטריה גדולה, צעקות ובכי.

מנחם אליעזר מוזס: החלונות התנפצו, קירות נסדקו, וכל זה מעוצמת ההדף של הרקטה.

מנחם אליעזר מוזס: אני לא רוצה לחשוב מה היה קורה אם הרקטה היתה נופלת, חלילה, לתוך האולם פנימה.

מנחם אליעזר מוזס: טיל שני נפל באופקים.

מנחם אליעזר מוזס: אבל מה שגרוע מכול, מערכת ההתרעה "צבע אדום" לא פעלה בשל תקלה.

מנחם אליעזר מוזס: כאלו תקלות, אז באמת אנחנו חוזרים לדברי דוד המלך: "אם ה' לא ישמר עיר, שוא שקד שומר".

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה בהזדמנות זאת – ייתכן שזה הנאום האחרון שלי במסגרת נאומים בני דקה, כי אני עומד, מקווה, בעזרת השם, בשבוע הבא להתמנות לסגן שר החינוך, במקום ידידי ויקירי רב מאיר פרוש, כך שביום שלישי הבא אני לא אוכל לעמוד כאן; ואני ממש מתגעגע לכל העבודה הפרלמנטרית הנפלאה הזאת, וגם לחברים בוועדות.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה להודות ליושב-ראש על שיתוף פעולה יוצא מן הכלל ועל התבונה ועל כל מה שמתלווה לתפקיד הבכיר והגדול שלך.

מנחם אליעזר מוזס: שאר הברכות יהיו בשבוע הבא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מברך אותך כברכה מוקדמת – כי נברך אותך בוודאי כאשר הממשלה תודיע, השר יודיע – שתצליח בתפקידך.

מנחם אליעזר מוזס: אמן.

ראובן ריבלין: תמיד תוכל, גם כסגן שר, להיות בנאומים בני דקה.

מנחם אליעזר מוזס: אה, תודה.

ראובן ריבלין: אין איסור על סגן שר.

ראובן ריבלין: יש עליך איסור להגיש הצעות לסדר-יום, יש איסור להגיש הצעות חוק, כי אתה חלק מהאקזקוטיבה, אבל סגן שר הוא גם חבר כנסת, והוא יושב בין חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: סגן השר, שהוא כולו שר, השר ליצמן – הוא בחר לקרוא לעצמו סגן שר.

ראובן ריבלין: אתה, באמת, כשמך כן תהיה, סגן שר, ותוכל בהחלט להשתתף, גם בכל עת שתרצה.

ראובן ריבלין: תקבע את העניינים של משרדך כאן ביום שלישי, ותוכל גם להשתתף בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: אנחנו מאחלים לך הצלחה, ותעלה מעלה-מעלה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש.

ראובן ריבלין: ותישא את שליחותך לתפארת שולחיך.

מנחם אליעזר מוזס: אמן.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד השר לשמירת הסביבה לעלות לדוכן הנואמים ולשמש את הכנסת בשעת שאלות לשר להגנת הסביבה.

ראובן ריבלין: השאלות נשאלו.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כל החברים שביקשו לשאול את השר להתייצב כאן.

ראובן ריבלין: השאלה הראשונה היא שאלתו של חבר הכנסת סעיד נפאע.

ראובן ריבלין: בבקשה, יש לך כמה שאלות.

ראובן ריבלין: השר גם יודע מהן שאלותיך.

ראובן ריבלין: בבקשה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, תודה, כבוד השר, אני אקרא את השאלות.

סעיד נפאע: בדוח "הקואליציה לבריאות הציבור" מלפני כשנה נחשף כי הילדים בחיפה חשופים לריכוזים גבוהים של חומרים מסרטנים, ובאזור שיעור התחלואה בקרב הילדים גבוה בגלל היעדר אכיפת תקנים על מפעלים שם.

סעיד נפאע: מה עשה כבודו בעניין במשך השנה האחרונה?

סעיד נפאע: השאלה השנייה: על-פי מחקר שפרסמה היחידה להגנת הסביבה ברשות הטבע והגנים, נכון לשנת 2007 רק 81 מתוך – – –

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת נפאע, זה לא שאלות בעל-פה.

ראובן ריבלין: אתה יכול לשמוע את השאלה הראשונה, להמשיך בשאלה השנייה – אלא אם כן יש קשר בין שתיהן.

סעיד נפאע: לי לא אכפת.

סעיד נפאע: איך שנוח לכבוד השר.

ראובן ריבלין: איך שנוח לאדוני.

גלעד ארדן: אני אענה איך שנוח לחבר הכנסת.

ראובן ריבלין: אני חושב שיותר טוב שהוא יענה שאלה-שאלה.

ראובן ריבלין: גם הצופים – – –

סעיד נפאע: בסדר, מאה אחוז.

סעיד נפאע: תודה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גלעד ארדן: חבר הכנסת נפאע מדבר על דוח "הקואליציה לבריאות הציבור".

גלעד ארדן: זה נכון שאזור מפרץ חיפה נחשב לאחד ממוקדי זיהום האוויר בישראל בשל ריכוז גדול של מפעלי תעשייה הגורמים לזיהום אוויר – הנמל, המתחם הפטרוכימי, המשמשים כמרכז לכניסה ולפיזור של כימיקלים ודלקים, קרבה מיידית לריכוזי אוכלוסייה ונתוני טופוגרפיה ואקלים המקשים על פיזור מזהמים.

גלעד ארדן: עם זאת, אני רוצה להדגיש ולחזור ולהדגיש, שאזור מפרץ חיפה איננו בשום פנים ואופן האזור הכי מזוהם במדינת ישראל.

גלעד ארדן: באזור גוש-דן, למשל, אנחנו מודדים כל שנה יותר ימים שבהם יש חריגה מתקני זיהום אוויר מאשר באזור מפרץ חיפה, וזאת בגלל כמות כלי הרכב שנכנסת לגוש-דן ויוצאת ממנו בכל יום.

גלעד ארדן: שוב, גם מפרץ חיפה הוא אחד ממוקדי זיהום האוויר בישראל.

גלעד ארדן: אבל אני חייב לומר בהקשר לדוח "הקואליציה לבריאות הציבור", שצוטט על-ידי חבר הכנסת הנכבד, שאין שום קביעה בריאותית או של מערכת הבריאות בישראל שמקשרת אחד לאחד בין חשיפה לחומרים מסרטנים באזור חיפה לבין תחלואה מוגברת.

גלעד ארדן: אין שום ממצא עובדתי שמקשר בין זה לבין זה.

גלעד ארדן: אבל בעקבות ממצאי הדיגומים הסביבתיים שנערכו על-ידי המשרד להגנת הסביבה לאפיון מצב – – –

ראובן ריבלין: יש סטטיסטיקה?

גלעד ארדן: יש סטטיסטיקה שבחלק מהאזור שם יש תחלואה מוגברת במחלות מסוימות, כמו שיש באזורים אחרים בארץ, במחלות אחרות, תחלואה מוגברת.

גלעד ארדן: אין מחקר רפואי שקובע חד-משמעית שיש קשר בין החומרים שנפלטים שם מהמפעלים – –

ראובן ריבלין: הבנתי.

גלעד ארדן: – – לבין התחלואה המוגברת שקיימת בחלק מהמחלות.

ראובן ריבלין: זה מה שנקרא קשר סיבתי בין המקום – – –

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: מבחינה משפטית זה לא הוכח עדיין, ואני אומר שוב מה שאמרתי, כי אני לא רוצה לעשות עוול לאזור חיפה, וראש העיר מלין על כך, ובצדק: מספר ימי החריגה של תקני זיהום אוויר באזור גוש-דן גבוה יותר ממספר ימי החריגה באזור מפרץ חיפה.

גלעד ארדן: אולם עדיין מדובר באזור שיש בו זיהום אוויר מוגבר.

גלעד ארדן: לכן, בעקבות ממצאי הדיגומים הסביבתיים שנערכו על-ידי המשרד להגנת הסביבה לאפיון מצב איכות האוויר במפרץ חיפה לגבי מזהמי אוויר שאינם מנוטרים בתחנות הניטור שבהן אותרו חריגות מערכי הייחוס לגבי אבק מרחף, מימן כלורי, בנזין, כלורופורם, שהוא חשוד כמסרטן, מתילן כלוריד, פורמלדהיד, קבע המשרד להגנת הסביבה את הפחתת זיהום האוויר במפרץ חיפה כאחד מיעדיו המרכזיים, והחל ביישום תוכנית פעולה במטרה להביא לצמצום הזיהום.

גלעד ארדן: תוכנית הפעולה התמקדה בכ-15 מפעלים ומתקנים המהווים פוטנציאל גדול במיוחד לפליטת המזהמים שנמצאו חורגים מערכי הייחוס, ובהם בתי-הזיקוק, "חיפה כימיקלים", מתקני האחסון והניפוק של תזקיקי הדלק, אתרי תש"ן בנמל, בטרמינל קריית-חיים ובחוות-אלרואי, המפעלים הכימיים "דור כימיקלים" ו"פרוטרום", מפעלי טיפול בפסולת מסוכנת "אלקון" ו"פז שמנים".

גלעד ארדן: במסגרת תוכניות הפעולה נדרשו המפעלים להליך הסדרה הנגזר מהדירקטיבה האירופית למניעה ובקרה אינטגרטיביות של זיהום סביבתי, הדומה להליך שנדרש מכוח חוק אוויר נקי – שנכנס, אדוני היושב-ראש, החודש הזה לתוקף, באדיבותה של כנסת ישראל – במפעלים הטעונים היתר פליטה לאוויר.

גלעד ארדן: במסגרת זו פעל המשרד להוצאת הוראות עדכניות למניעת זיהום אוויר למפעלים המטופלים במסגרת תוכנית הפעולה, וזאת לאחר הליך של קבלת הערות הציבור לטיוטת הדרישות.

גלעד ארדן: נכון להיום כל המפעלים ביצעו פעולות רבות להפחתת פליטות לאוויר והחלו ביישום הטכנולוגיה המיטבית הזמינה להפחתת הפליטות.

גלעד ארדן: ההפחתה צפויה בפליטות חומרים אורגניים נדיפים.

גלעד ארדן: מהנתונים עולה כי בשנת 2009 פלטו המפעלים שנמצאים בהליך הסדרה במסגרת התוכנית כ-3,400 טון של חומרים אורגניים נדיפים בשנה.

גלעד ארדן: לפי היעד של התוכנית שאנחנו מיישמים על אותם מפעלים, בשנת 2013, עם תום הפעולות, צפוי סך פליטת החומרים האורגניים הנדיפים מהמפעלים שהוסדרו לרדת מ-3,400 טון ל-850 טון לשנה בלבד.

גלעד ארדן: זאת ההתחייבות שלי, של המשרד, להפחתת אותם חומרים.

גלעד ארדן: ראוי גם לציין שבמסגרת הפעילות של המשרד דרשנו חד-משמעית מהמפעלים, בעיקר מבתי-הזיקוק, אבל לא רק, לעבור משרפת סולר ודלקים מזהמים – להתחבר לתשתית הגז הטבעי.

גלעד ארדן: כך גם פעלנו מול משרד ראש הממשלה ומשרד התשתיות, כדי להביא לכך שיוסדרו היחסים עם המגזר הדרוזי, כדי שניתן יהיה לחבר.

גלעד ארדן: החיבור של הגז והמעבר הזה שאנחנו חייבנו את המפעלים להתחבר אליו, גם הוא יפחית בעשרות אחוזים את כמות פליטות המזהמים במפרץ חיפה.

גלעד ארדן: אנחנו צופים שבשנתיים, אפילו תוך שנה, יהיה שיפור משמעותי באזור.

ראובן ריבלין: בבקשה להמשיך, השאלה הבאה.

סעיד נפאע: תודה, כבוד השר.

סעיד נפאע: אני באמת מקווה שהתוכנית שכבודו ציין תצלח.

סעיד נפאע: שאלתי השנייה: על-פי מחקר שפרסמה היחידה להגנת הסביבה ברשות הטבע והגנים, נכון לשנת 2007, רק 81 מתוך 121 ההתנחלויות בגדה מחוברות למתקני טיהור, כך ש-5.5 מיליון מטרים מעוקבים מסולקים כשפכים גולמיים לטבע, ובין היתר לאדמות חקלאיות או כפרים של פלסטינים.

סעיד נפאע: מהו המצב כיום והאם בכלל נעשה דבר?

סעיד נפאע: תודה.

גלעד ארדן: אני מאוד שמח על שאלתו של חבר הכנסת נפאע, בעיקר כשהוא ביקש לדעת את המצב היום, כי לגבי 2007 אין לי מושג.

גלעד ארדן: אני לא מכיר את הדוח שהוא ציטט, אבל אני יכול לענות בנתונים, כי יצא דוח חדש של רשות הטבע לגבי 2009 ונצטט אותו.

גלעד ארדן: יישובים יהודיים באזור יהודה ושומרון, כמו בשאר חלקי הארץ, מחויבים בחיבור לפתרונות ביוב קונבנציונליים.

גלעד ארדן: בנושא זה, ולמרות הקושי האובייקטיבי של חיבור יישובים מרוחקים, נעשית בשנים האחרונות פעילות רבה, שכוללת בין השאר חיבור יישובים מרוחקים למערכות ביוב אזוריות בקווי הולכה, או לחלופין הקמה של מתקני טיפול בשפכים ברמה המקומית.

גלעד ארדן: את תוצאות הפיקוח והבקרה ההדוקים של המשרד להגנת הסביבה – צריך לדעת, אנחנו פותחים בחקירות, כולל נגד ראשי יישובים ומועצות, אלה שבסמכותנו, כמובן – ניתן לראות בשינוי של כמות היישובים המחוברים.

גלעד ארדן: המשרד להגנת הסביבה ימשיך, כמובן, לפעול למניעת זיהום מקורות מים בכל רחבי הארץ, לרבות הפעלת סמכויותיו במידת הנדרש.

גלעד ארדן: פה אני מדגיש: בעוד שהיישובים היהודיים ביהודה ושומרון נמצאים בתהליך של חיבור למערכות ביוב באופן מתקדם, ומי שלא כך, אנחנו כמובן אוכפים עליו את החוק ופותחים נגדו גם בחקירה פלילית, לא כך הוא הדבר אצל היישובים הפלסטיניים.

גלעד ארדן: רוב הביוב המיוצר על-ידי האוכלוסייה הפלסטינית ביהודה ושומרון זורם ללא טיפול אל הסביבה, תוך יצירת מפגעים קשים וזיהום מקורות מים ניכר, כפי שאפשר לראות בדוחות שמוציא המשרד להגנת הסביבה מעת לעת.

גלעד ארדן: מהדוח האחרון, באשר לשאלתך, עולה כי בשנת 2009 היישובים היהודיים בתחומי יהודה ושומרון ייצרו כ-19 מיליון קוב שפכים, ומתוכם 9.3 מיליון טופלו במתקני טיפול בשפכים ביהודה ושומרון.

גלעד ארדן: עוד 7.9 מיליון הועברו לטיפול במתקני טיפול מרכזיים כמו השפד"ן, ורק 2 מיליון קוב שפכים, שזה פחות מ-10%, סולקו לסביבה.

גלעד ארדן: שוב, אלו שעדיין מסולקים לסביבה, אנחנו בתהליכי הסדרה או אכיפה מול היישובים הללו.

גלעד ארדן: לעומת זאת, היישובים הפלסטיניים ביהודה ושומרון יצרו באותה תקופה, 2009, כ-55.2 מיליון קוב שפכים.

גלעד ארדן: מתוכם טופלו באזור יהודה ושומרון רק כ-3.1 מיליון, ועוד 2.4 מיליון הועברו לטיפול במתקני טיפול מרכזיים כמו ביד-חנה.

גלעד ארדן: כ-49.7 מיליון קוב שפכים, שזה 90% מסך השפכים של היישובים הפלסטיניים, סולקו לסביבה, תוך יצירת זיהום סביבתי קשה.

גלעד ארדן: אלה הנתונים.

ראובן ריבלין: היישובים הפלסטיניים באזור A או באזור שהוא – – –

גלעד ארדן: בסך כלל האזורים ביהודה ושומרון.

ראובן ריבלין: אנחנו בכלל יכולים להשפיע?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אנחנו יכולים לבקש, אנחנו יכולים – – –

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לך שכשהייתי שר אני הצעתי הצעה, שנדמה לי התקבלה, שאנחנו נפחית מהפלסטינים כספים שמגיעים להם כתוצאה מגביות שאנחנו עורכים כדי להקים מכון טיהור, כי כל השפכים יורדים מהר חברון.

גלעד ארדן: אדוני צודק.

גלעד ארדן: במשרד התשתיות, רשות המים עשתה פעולה כזאת בהיקף מאוד מאוד מצומצם לגבי מקום שבו נגרם זיהום נרחב.

גלעד ארדן: אני לא זוכר באיזה אזור.

ראובן ריבלין: חברון.

גלעד ארדן: כן, אבל הצעתי באמת היא להרחיב את הקיזוז הזה באופן משמעותי ולהקים בכסף הזה מתקנים לתפיסת השפכים – – –

ראובן ריבלין: כולם יסכימו לזה, הרי בשמירת סביבה – אני בטוח.

גלעד ארדן: אני מסכים עם אדוני.

דוד רותם: – – – במסגרת ועדת המשנה יש ועדת משנה שעוסקת בענייני המזרח התיכון, שם הוקמה ועדת משנה נוספת לכל בעיות המים.

ראובן ריבלין: ברור, הרי אין גבול.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: הכוונה היא – הצגנו כבר כ-35 פרויקטים שצריך לטפל בהם; העבירו את הכסף לפרויקטים האלה בהסכמה עם הרשות הפלסטינית.

ראובן ריבלין: בטוח.

ראובן ריבלין: זה שיתוף הפעולה הכי מתקבל על הדעת, קודם כול, הרי זה לטובת כולם.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: הנקודה היא שניסיונות שלנו לשתף פעולה ולהיפגש עם גורמים פלסטיניים בנושאים האלה עולים בתוהו, כיוון שהם לא מוכנים להיפגש גם על הנושאים הללו.

אורית זוארץ: היה צוות שטיפל בנושא הזה.

מיכאל בן-ארי: – – –

גלעד ארדן: איפה הוא אמר?

מיכאל בן-ארי: – – –

גלעד ארדן: לא חושב שהוא אמר דבר כזה.

ראובן ריבלין: מי אמר?

מיכאל בן-ארי: אמרתי לו שמי שמזלזל בביוב של ג'נין, יריח את זה בנתניה.

ראובן ריבלין: חס וחלילה, אסור לזלזל.

ראובן ריבלין: אסור בשום אופן לזלזל.

אורית זוארץ: אבל יש פרויקטים משותפים.

גלעד ארדן: מעטים.

גלעד ארדן: 90% מהשפכים של היישובים הפלסטיניים ביהודה ושומרון לא מטופלים כלל.

אורית זוארץ: לא היה תהליך של הסדרה?

ראובן ריבלין: היו מקומות שהיתה הסדרה.

גלעד ארדן: תראי, אלה הם הנתונים.

גלעד ארדן: אפשר להתווכח עם מה יש ומה אין.

גלעד ארדן: 90% מהשפכים של היישובים הפלסטיניים הולכים לסביבה ואל זיהום מקורות מים וקרקע.

אורית זוארץ: זה מקדם את העמדה שצריך לקדם את התהליך המדיני.

גלעד ארדן: זה ברור, אנחנו פשוט מחכים, חברת הכנסת זוארץ, לנוסחת הפלא שמחזיקה סיעת קדימה.

גלעד ארדן: ברגע שהיא תועבר לנו, אנחנו מייד נחדש את התהליך המדיני.

אורית זוארץ: יושבת-ראש האופוזיציה השאירה את זה.

אורית זוארץ: פרסמו את זה ב"אל-ג'זירה", ואפשר רק להיכנס לנעליים הגדולות שלה.

גלעד ארדן: "אל-ג'זירה" זה מקור שלא הייתי מסתמך עליו, חברת הכנסת זוארץ.

גלעד ארדן: דרך אגב, ב"אל-ג'זירה", אם כבר את מסתמכת עליו, פורסם שהם סירבו להצעה הזאת שלה.

גלעד ארדן: אז אם יש לה קונץ, פטנט, שעכשיו הם יסכימו לאותה הצעה שאז הם סירבו לה, תסבירו לנו רק מה הפטנט.

אורית זוארץ: אבל היה.

גלעד ארדן: מה היה?

גלעד ארדן: היתה הצעה שסירבו לה.

גלעד ארדן: תגידי לי עכשיו איך היא תביא לכך שהם יסכימו לה.

ראובן ריבלין: אבל נדמה לי שנמצאים עכשיו באיכות הסביבה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאיכות הסביבה היא דבר שכולם רוצים אותו.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני מעולם לא שמעתי את יושבת-ראש האופוזיציה מתבטאת בנושא הגנת הסביבה, אבל בסדר.

ראובן ריבלין: אין לה זמן.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

סעיד נפאע: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

סעיד נפאע: כבודו, וגם חברי, חסכו לי את ההערות, אבל לפחות הערה אחת:

סעיד נפאע: אם מ-2007 ירדנו מ-5.5 ל-2 זה סימן טוב, אין ספק.

סעיד נפאע: אני מקווה שתוך השנתיים הבאות גם ה-2 האלה – – –

ראובן ריבלין: הוא לא אישר את 2007, הוא אמר לך מה נעשה עכשיו.

ראובן ריבלין: אם זה גם עולה בקנה אחד עם דבר טוב שאתה אומר, אז אין בעיה.

גלעד ארדן: יכול להיות שהוא צודק, שהיתה ירידה, כי היישובים שם בהחלט מתחברים.

סעיד נפאע: אני מציין את זה לטובה.

גלעד ארדן: כיוון שהיישובים כבר מבינים שהם לטווח ארוך, אז יש להם עניין לעשות הסדרה באמת של מבני קבע וטיפול, וזה טוב.

ראובן ריבלין: אני לא חושב שבעניין הזה יש הבדלי דעות בין השר ארדן לבין חנין.

סעיד נפאע: זה ברור, כי בסופו של דבר נאמרה פה איזו הערה.

סעיד נפאע: המים האלה יגיעו לבית – – –

ראובן ריבלין: אלה הערות פוליטיות.

גלעד ארדן: אבל הייתי מצפה גם לשמוע ממך – הייתי מצפה מחבר הכנסת הנכבד גם לשמוע איזו קריאה לפלסטינים לחבר את יישוביהם.

גלעד ארדן: בכל זאת, 90% מהם עדיין הולכים לסביבה ומזהמים אותה.

סעיד נפאע: הנושא הזה גם עלה בזמנו כשהדוח הזה פורסם.

סעיד נפאע: אז באמת הבענו נכונות, שאם יש ביכולתנו לעשות משהו, נעשה.

ראובן ריבלין: זה ברור.

סעיד נפאע: בכל אופן, תודה, כבוד השר.

סעיד נפאע: שאלתי השלישית: נחלים בצפון, לרבות אכזיב – אל-קרן, נעמן עליון – אל-שגור, מזוהמים ממי ביוב של כפרים שנבצר מהם לבנות מערכות ביוב.

סעיד נפאע: מה משרד כבודו עשה בדבר, אם בכלל?

סעיד נפאע: אף-על-פי שאני יודע שהסמכות היא לא כל כך בידיך, אבל בכל אופן אתה בסופו של דבר מופקד על ענייני הסביבה.

סעיד נפאע: תודה רבה.

גלעד ארדן: אני אקריא את התשובה הרשמית ואני אוסיף עליה.

גלעד ארדן: יש להדגיש כי הרשויות המקומיות ותאגידי המים והביוב אחראים כיום על-פי חוק לטפל בשפכים שלהם ולמנוע בכך זיהום של מקורות מים.

גלעד ארדן: במשך שנים אנחנו עדים להזנחת תשתיות חמורה וכתוצאה מכך להזרמה של ביוב לסביבה מכפרים בצפון ולא רק, כפי שמתאר חבר הכנסת נפאע.

גלעד ארדן: המשרד להגנת הסביבה אחראי, בין היתר, למנוע זיהום מקורות מים, וזאת, בין השאר, על-ידי בקרה, פיקוח ובמידת הצורך אכיפה, כולל אכיפה פלילית, כדי להבטיח טיפול נאות בשפכים.

גלעד ארדן: במקביל לעבודתו השוטפת למניעת הזיהום, פועל המשרד ביחד עם משרדי ממשלה נוספים האמונים על הטיפול בתשתיות ביוב לסייע, במסגרת המגבלות, למימון תשתיות אלה.

גלעד ארדן: לצערי הרב, אכן ישנן רשויות, בין אלה שאדוני ציין, שלא השקיעו במשך השנים בתשתיות ביוב ולא גבו לצורך פעילות זאת מסים מתושבי המקום, ולכן בפועל אין להן כסף לממן תשתיות ראויות ואין לתושבים שם, אכן, תשתיות ראויות.

גלעד ארדן: כיום, באמצעות תאגידי מים וביוב, משקיעה המדינה מיליונים רבים של שקלים בתשתיות שהוזנחו בעשרות השנים האחרונות על-ידי הרשויות המקומיות.

גלעד ארדן: במסגרת זו ניתן צו לתיקון המעוות בנוגע לחיבור ושיפוץ של תחנות שאיבה לביוב בשגור, ובמהלך החודשים הקרובים תגובש תוכנית כוללת לפתרון בעיית הזיהום של נחל נעמן מאזור זה.

גלעד ארדן: עלות התוכנית עשרות מיליוני שקלים, וכולי תקווה כי עם אישורה וביצועה נצליח למנוע זיהום מקורות מים בשמורת טבע ייחודית זו.

גלעד ארדן: אני רוצה להוסיף שאני מסכים עם חבר הכנסת נפאע בדבר אחד – העובדה שיש רשויות חלשות, ששנים רבות לא השקיעו ולא היתה בהן גבייה נאותה ולכן היום קופתן ריקה, עדיין לא מצדיקה ענישה קולקטיבית לא רק של תושביהן, אלא של כל תושבי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: הרי, כפי שלמדנו, לזיהום אין גבולות, ואם מגיע ביוב של יישוב או כפר מסוים אל הקרקע ואל מי התהום הוא לא עוצר שם, הוא מגיע אל מקורות המים של כל אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: ולכן ההתעקשות לפעמים של משרד האוצר – ומשרד התשתיות בלית ברירה – אבל של משרד האוצר, שתאגיד מים – אם יישוב לא מתואגד אז לא עוזרים לו, ואז היישוב, כשהוא רוצה להתקבל, לא מוכנים לקבל אותו, כי הוא כבר גירעוני, כי רואים שהתשתיות שלו הן במצב רעוע עד מצב שבר.

גלעד ארדן: זאת בעיה קשה שאנחנו מנסים לטפל בה, אבל כפי שציין חבר הכנסת, לא כל הסמכויות והכסף הם בידינו בנושא הזה.

גלעד ארדן: אנחנו מקדמים את זה מול מינהלת הביוב הארצית ומול משרד האוצר, ויש התקדמות גם בהבנה שלהם את הנושא.

ראובן ריבלין: בקשר לשאלות של נפאע, כבוד השר, יש מקומות שבהם אתם מפנים עכשיו הצטברויות של עשרות שנים.

ראובן ריבלין: יש בוצות גם?

ראובן ריבלין: אתה יודע מה זה בוצה?

גלעד ארדן: אני יודע מה זה בוצה, בהחלט.

ראובן ריבלין: המשרד מטפל?

ראובן ריבלין: זאת אומרת, תקציב המדינה מאפשר לטפל גם בבוצות?

גלעד ארדן: כעיקרון, לא.

ראובן ריבלין: אתה יכול לפנות את מה שעל הקרקע ומה – – –

גלעד ארדן: אה.

גלעד ארדן: לא, לא.

גלעד ארדן: עכשיו לדוגמה, אם אתה מדבר על הקישון, למשל, שהצטברו בו – – –

ראובן ריבלין: בוצות.

גלעד ארדן: יש בוצות בחצרות מפעלים ויש בוצות באזורים כאלה – לא.

גלעד ארדן: כמובן, כל פרויקט לגופו.

גלעד ארדן: צריך לאגם משאבים, בין אם ממפעלים מזהמים, בין אם מרשות ניקוז, בין אם מהאוצר.

גלעד ארדן: כל פרויקט לגופו.

ראובן ריבלין: אתה יודע, מפנים מקום.

ראובן ריבלין: לבנות בית-ספר על-יד בוצה זה כאילו לגזור על הילדים גזירות קשות ביותר.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: אבל היום המשרד, בהליך הקמה – לא רק של בתי-ספר, של כל מתקן ציבורי – בודק את האזור.

גלעד ארדן: רק בשבוע שעבר אושר עקרונית בממשלה חוק קרקעות מזוהמות שהמשרד מקדם, והוא יטיל גם אחריות.

גלעד ארדן: דרך אגב, זה יטיל אחריות על המדינה בהיקף של כ-8 מיליארד שקלים לניקוי קרקע.

גלעד ארדן: זה חוק שכשהכנסת, בעזרת השם, תעביר אותו – בשנה הזאת אני מקווה, כי הוא יצריך מספר רב של דיונים – – –

ראובן ריבלין: מעבירים לרמת-חובב את כל הדברים האלה?

גלעד ארדן: כן, חלק מוסדר.

גלעד ארדן: אנחנו פותחים עוד אתרי הטמנה.

ראובן ריבלין: 8 מיליארד – זה יכול לפתור את הבעיה?

ראובן ריבלין: זו משימה.

גלעד ארדן: 8 מיליארד זה המדינה.

גלעד ארדן: ההערכה – לקחנו חברה כלכלית שעשתה סקר, עבדה שנה שלמה להעריך בכסף מה עלות הניקוי של קרקעות מזוהמות.

גלעד ארדן: יש מפת מוקדי זיהום.

גלעד ארדן: מדובר על הערכה של 11–12 מיליארד שקלים עלות ניקוי הקרקע, שמתוכם כ-8 מיליארד זה המדינה, כשמי שאחראי לזיהום ההיסטורי זה המדינה ו/או רשות מקומית, שזה גם מדינה, בעצם.

ראובן ריבלין: או המפעלים עצמם.

גלעד ארדן: לא, מפעלים שהם לא מדינה אלא פרטיים – 4 מיליארד שקלים.

גלעד ארדן: רוב הזיהום נגרם על-ידי הצבא, תעשייה צבאית, רשויות מקומיות.

גלעד ארדן: הקימו מדינה ולא שמו לב.

ראובן ריבלין: מזבלות עירוניות.

גלעד ארדן: מטמנות, כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, כך: חברת הכנסת זוארץ – כבר קראתי לה, אז היא תהיה הבאה.

ראובן ריבלין: אחריה יהיה חבר הכנסת מיכאלי, אחריו – חבר הכנסת דב חנין, ואחרון – ניצן הורוביץ.

ראובן ריבלין: עכשיו זוארץ.

אורית זוארץ: רק הערה על הדברים הקודמים, כבוד השר.

אורית זוארץ: אפרופו המתקן בין טול-כרם לעמק חפר, הוא ממומן על-ידי ישות זרה.

אורית זוארץ: הגרמנים היו שותפים, ואנחנו יכולים רק לברך על השותפות שלהם.

מיכאל בן-ארי: לא מדובשם ולא מעוקצם.

אורית זוארץ: שמענו אותך מספיק היום, חבר הכנסת בן-ארי.

ראובן ריבלין: מותר לו.

ראובן ריבלין: כל זמן שזה קריאת ביניים זה בסדר.

ראובן ריבלין: פה מותר קריאות ביניים.

אורית זוארץ: שמענו אותך מספיק.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: תסמכי עלי שאני אשמור על הסדר.

אורית זוארץ: כבוד היושב-ראש, חברי – – –

ראובן ריבלין: למה לך לנהל את הישיבה?

ראובן ריבלין: את שואלת, אני אגן עלייך אם יהיה צורך.

ראובן ריבלין: הוא קרא קריאת ביניים, זה הכול.

דוד רותם: – – – מספיק היום.

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: תאמינו לי, אם כל אחד יקבע את מי הוא שמע מספיק, נגיע לדבר לא כל כך בריא.

ראובן ריבלין: אני אחליט.

ראובן ריבלין: כל מי שרוצה, מוזמן להתקיף אותי, אין שום בעיה.

אורית זוארץ: דיברתי מתוך החוויה האישית שלי, שאני שמעתי מספיק.

ראובן ריבלין: למה לך לפתח את – – –

אורית זוארץ: כבוד השר, שאלתי מתייחסת לאכיפת חוק המיחזור בכלל ולמיחזור צמיגים בפרט.

אורית זוארץ: השאלה הראשונה היא: מהי כמות פסולת הצמיגים המצטברת בישראל בשנה?

אורית זוארץ: שאלה שנייה – מה היקף המשאבים והפעולות שמשרדך משקיע בעידוד יזמים ישראלים לקדם פעולות מיחזור צמיגים ולאכיפת החוק?

אורית זוארץ: והשאלה השלישית – האם מדינת ישראל מייבאת תוצרים שמקורם בצמיגים ממוחזרים?

אורית זוארץ: אם כן – מה היקף היבוא לעומת התוצר המקומי?

ראובן ריבלין: תוכלי לשאול אותו, אם יהיה צורך, בהרחבה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גלעד ארדן: תודה לחברת הכנסת זוארץ על השאלה החשובה.

גלעד ארדן: על-פי הערכות המשרד להגנת הסביבה נפלטים מדי שנה במדינת ישראל בין 45,000 ל-50,000 טונות צמיגים משומשים.

גלעד ארדן: בשנה השלישית מאז נחקק החוק, שנת 2010, סולקו או מוחזרו – וזה על-פי היעדים שהחוק קבע, הרי החוק קבע מתווה הדרגתי עד להגעה, דומני בעוד שנה, לאיסור מוחלט של הטמנת צמיגים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: בשנה השלישית, קרי בשנה שעברה, סולקו או מוחזרו כ-32,000 טונות צמיגים משומשים.

גלעד ארדן: כמובן, היעד הוא כמה שפחות הטמנה וכמה שיותר מיחזור או שימוש חוזר בגומי של הצמיגים.

גלעד ארדן: באשר לשאלתך השנייה, מה עושה המשרד לקדם פעולות מיחזור ולאכוף את החוק – באשר לפעולות לאכיפת החוק, המשרד מעסיק משרד רואי-חשבון שבודק את דיווחי היצרנים והיבואנים על-פי החוק, וגם יוזם ביקורות בבתי-עסק כדי לבחון אם הם פועלים לפי החוק.

גלעד ארדן: הפנצ'ריות אמורות להעביר את הצמיגים שלהן לאותם אלו שחבים בחובות האיסוף, המיחזור וההטמנה, כלומר היבואנים.

גלעד ארדן: אנחנו משקיעים כמעט חצי מיליון שקל רק במשרד רואי-החשבון שעושה את אותם דיווחים וביקורות בתחום הזה.

גלעד ארדן: בנוסף, המשרד מעסיק שישה יועצי מיחזור במחוזות המשרד, ואחת המטלות העיקריות שלהם היא לסייר בפנצ'ריות ולבדוק את יישום הוראות חוק הצמיגים בהן.

גלעד ארדן: מסד הנתונים של היועצים משמש כבסיס לאכיפה על-ידי המשטרה הירוקה ומחוזות המשרד.

גלעד ארדן: גם ביועצים האלה, כמובן, אנחנו משקיעים סכומים של מאות אלפי שקלים – 700,000 שקל בשנה.

גלעד ארדן: בשנה האחרונה אנחנו גם הוצאנו קנסות ועיצומים בהיקף של מיליוני שקלים כנגד יבואנים שלא עמדו בהוראות החוק.

גלעד ארדן: באשר לשאלה מהן הפעולות – אז לגבי הפעולות אני יכול לפרט.

גלעד ארדן: קודם כול – קידום של שימוש בגומי אספלט.

גלעד ארדן: נפגשתי אישית עם החברה הלאומית לדרכים, ובעקבות זאת היא מבצעת ניסוי מעשי, שהתחיל כבר לפני כמה חודשים, כדי לאפיין מפרט לגומי אספלט מגומי ממוחזר, שישמש בעצם בתוך מצע הכבישים בכל הפרויקטים של החברה בתוך כשנתיים.

גלעד ארדן: מחצית מעלות הניסוי ממומנת על-ידי המשרד.

גלעד ארדן: השקענו למעלה ממיליון שקלים.

גלעד ארדן: פוטנציאל השימוש בפרויקטים של החברה הלאומית לכבישים מוערך ב-10,000 טונות גומי בשנה.

גלעד ארדן: כלומר, ברגע שהניסוי הזה יסתיים, מע"צ – החברה הלאומית לדרכים – תוכל לרכוש כמעט 25% מכל הגומי הממוחזר של הצמיגים בישראל רק לטובת כבישים.

גלעד ארדן: קידום מוצרים נוספים – אני קודם אומר לך באופן כנה שאני לא חושב – – –

אחמד טיבי: באופן כן.

גלעד ארדן: נכון, באופן כן.

גלעד ארדן: אני לא בטוח שאסור לומר כנה, אבל אני אבדוק.

אחמד טיבי: אסור, אסור.

גלעד ארדן: לא, אסור כי היושב-ראש קבע.

אחמד טיבי: לפי התקנון.

גלעד ארדן: אני אבדוק אם האקדמיה אוסרת בצורה נחרצת כמו אדוני, אבל אני אומר לך באופן כן שאני לא חושב שעשינו מספיק – – –

אברהם מיכאלי: – – – הכנסת – – –

גלעד ארדן: מה?

אברהם מיכאלי: – – –

גלעד ארדן: אני לא חושב שעשינו מספיק כדי לקדם את השימוש במוצרים מגומי ממוחזר.

גלעד ארדן: לכן קיימתי על כך כמה ישיבות בחודשים האחרונים – כדי לקדם תקינה במכון התקנים, וגם לתת תמריצים כלכליים לשימוש בחומר.

גלעד ארדן: אני, דרך אגב, גם אמרתי ליזמים שהקימו מפעלי מיחזור שככל שיש להם רעיונות והצעות ליוזמות שיעודדו את השימוש – ואני אומר גם לך את זה – אנחנו בהחלט נשמח לבחון בחיוב תמיכה בהצעות כאלה.

גלעד ארדן: לדוגמה, עכשיו, בעקבות הישיבות האלה, אנחנו בוחנים את השימוש בצמיגים גם במסגרת הפקת אנרגיה כתחליף ל"פטקוק", חומר מזהם יחסית, שמשתמשים בו למשל בייצור המלט במפעל "נשר", וכנראה ניתן להחליף אותו בשימוש בצמיגים.

גלעד ארדן: אז אנחנו בוחנים את זה כעת בחיוב.

גלעד ארדן: הנושא על סדר-היום של המשרד, וגם כל יוזמה מהכנסת תקודם בחיוב ובברכה.

גלעד ארדן: תודה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת – – –

אורית זוארץ: – – –

גלעד ארדן: אה, סליחה.

גלעד ארדן: שאלה שלישית – על-פי נתוני משרד התמ"ת, משנת 2009 יובא לישראל גומי שמקורו בתוצרי מיחזור צמיגים, אולם כאמור, הנתונים האחרונים הם משנת 2009, ורק בשנה זו – 2009 – החלו לעבוד מפעלי המיחזור הישראליים באופן מלא וסיפקו מקור חדש לחומר הגלם במקום ייבואו.

גלעד ארדן: יש לציין כי מנתוני משרד התמ"ת ניתן לראות כי חלה ירידה חדה ביבוא כבר בשנת 2009 לעומת שנים קודמות, וסביר להניח שירידה זו תימשך גם בשנת 2010.

גלעד ארדן: עם זאת, לשם קבלת נתונים מדויקים לגבי כמות היבוא והייצור יש לפנות אל משרד התמ"ת.

אורית זוארץ: – – –

אחמד טיבי: בבקשה, מהצד, חברת הכנסת זוארץ.

אחמד טיבי: לא מקובל מהמקום.

אורית זוארץ: כבוד השר דיבר על איסור מוחלט של הטמנה, ורק 32,000 טונות מוחזרו.

אורית זוארץ: מה קרה עם היתר?

אורית זוארץ: לגבי היבוא – כמה טון ייבאו?

אורית זוארץ: אמרת: תמ"ת, אבל אתה יודע, בכל מקרה זה במסגרת אחריותך, הנושא של המיחזור, ואנחנו צריכים תמיד לשקול את היבוא לעומת התוצרת המקומית, בעיקר כשאנחנו רוצים לעודד תוצרת מקומית.

אורית זוארץ: מהו לוח הזמנים שנקבע מול מע"צ ומול גורמים פרטיים לפעולות מיחזור, לקידום פעולות מיחזור?

אורית זוארץ: אמרת שאתם נכנסים עכשיו לתוכנית, ובכוונתכם להרחיב את זה.

אורית זוארץ: אז אם יש איזה לוח זמנים שנקבע – זה יהיה ב-2011, 2012?

אורית זוארץ: או ככה איזה יעד אופרטיבי.

גלעד ארדן: אני אומר קודם כול לגבי מע"צ.

גלעד ארדן: לצערי הרב, לא רק בנושא הזה, למשרד אין סמכויות מכוח שום חוק לחייב כרגע גופים – – –

אורית זוארץ: לא, לא לחייב.

גלעד ארדן: רק רגע, אני אסביר.

גלעד ארדן: – – – לחייב כרגע גופים בלוחות זמנים להשתמש בחומר ממוחזר.

גלעד ארדן: היתה החלטת ממשלה בזמנו שחייבה חברות ממשלתיות להשתמש ב-20% חומר ממוחזר בפרויקטים שלהן.

גלעד ארדן: אני קובע חד-משמעית שההחלטה הזאת לא מתבצעת.

גלעד ארדן: ולכן אני מתכוון להעלות בחודש הקרוב הצעה מתוקנת לממשלה, כולל סנקציות נגד חברות ממשלתיות, כמו "רכבת ישראל", חברת "נמלי ישראל" ואחרות, שיש להן פרויקטים תשתיתיים אדירים, והן לא משתמשות בחומר ממוחזר.

גלעד ארדן: כי כפי שאת אומרת, ובצדק, חייבים ליצור בישראל שוק התחלתי לחומרים ממוחזרים.

גלעד ארדן: אבל מע"צ, על-פי לוח הזמנים שסוכם אתם – ואני יכול להגיד לך מזיכרוני – מדובר על כמה חודשים בודדים, ולאחריהם הם יתחילו להטמיע את השימוש בגומי הממוחזר בכבישים הנסללים.

גלעד ארדן: שאלת אותי על מספר – על שני מספרים.

גלעד ארדן: המספרים של היבוא לא נכתבו לי על-ידי המשרד כי כנראה לא השיגו אותם בדיוק במשרד התמ"ת, אבל אין למשרד שום say בנושא הזה, כיוון שאין שום חובה היום להשתמש בישראל ביבוא של צמיגים מגומי ממוחזר.

גלעד ארדן: אני לא יכול לאסור על יבואן, או לקבוע לו מכסה כמה צמיגים הוא יביא מגומי רגיל וכמה צמיגים מגומי ממוחזר, ככל שזה קיים.

גלעד ארדן: אני גם לא יודע אם עושים צמיגים מגומי ממוחזר.

גלעד ארדן: אני יודע שהרבה פעמים הגומי – אחרי שהוא נגרס, משתמשים בו להרבה דברים אחרים.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם – – –

אורית זוארץ: – – – זו השאלה.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם לצמיגים.

גלעד ארדן: ולכן, נתוני היבוא של הצמיגים, מבחינתנו הם לא – – –

אורית זוארץ: – – – של החומר הממוחזר.

אורית זוארץ: כי נוצר פרדוקס.

אורית זוארץ: בישראל יש מפעלים שמייצרים מוצרים מצמיגים ממוחזרים, ועדיין יש יבואנים שמייבאים את זה מחו"ל.

גלעד ארדן: כן, רק ששוב, כרגע אני יכול לנסות לקדם תמריצים מול הממשלה, ופירטתי חלק מהפעולות.

גלעד ארדן: אין לי סמכות כרגע לאסור שימוש בגומי שלא בא מהליך של מיחזור.

גלעד ארדן: שאלת אותי על 32,000 טונות – אז מה קרה עם עוד 18?

גלעד ארדן: כרגע לא קרה כלום, כיוון שהחוק שנחקק לא חייב 100% הטמנה ו/או מיחזור, אלא בעוד שנה, דומני, זה ייכנס – או בסוף או בתחילת 2012 תהיה בעצם קביעה בחוק של 0%.

גלעד ארדן: זאת אומרת, אתה צריך להראות לגבי כל צמיג שיובא לישראל, או יוצר, איפה הוא סיים את חייו – האם הוא הוטמן או מוחזר – והיעד הוא להגיע לכמה שיותר מיחזור, כמובן.

אורית זוארץ: – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיכאלי.

אחמד טיבי: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שאלתי היא – שתי שאלות בעצם.

אברהם מיכאלי: שאלה ראשונה – התנגדותך להקמת התחנה הפחמית באשקלון ידועה, אך כיצד אתה פועל הלכה למעשה למנוע את הקמתה, ואילו פעולות נוקט משרדך למניעת הקמת התחנה הנ"ל?

אברהם מיכאלי: לאור העובדה שבמדינת ישראל התגלו מרבצי גז טבעיים שניתן דרכם להפיק חשמל, ויימנעו פגיעות בחיי אדם ובאיכות הסביבה – אם כן, כיצד אתה מתכוון לפעול למניעת הקמת התחנה הפחמית מעבר להתנגדותך העקרונית בעניין?

אברהם מיכאלי: שאלה שנייה – בעקבות דליפת הגז שכבר היתה, לצערנו, לפני הרבה חודשים בבתי-הזיקוק בחיפה – שאירעה לפני כמה חודשים ונהרגו בה שלושה עובדים ונפצעו עוד ארבעה אנשים – מה הן המסקנות שהסיק משרדך מהאירוע על מנת למנוע דליפת גז מהסוג הזה בעתיד ואובדן חיי אדם?

אברהם מיכאלי: תודה מראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

גלעד ארדן: תודה לחבר הכנסת מיכאלי על השאלה החשובה.

גלעד ארדן: אני קודם כול אתחיל ואומר שההחלטה על תמהיל ייצור החשמל במדינת ישראל ועל בסיס מה תפעל כל תחנת כוח היא לא בתחום המשרד להגנת הסביבה, אלא היא בתחום סמכויותיו של שר התשתיות.

גלעד ארדן: עם זאת, לנוכח ההשלכות המשמעותיות של הקמת תחנת כוח פחמית על הבריאות ועל הסביבה בישראל, לקחתי על עצמי את המשימה לקדם בחינה של אלטרנטיבות בראייה סביבתית יותר, ולאחר הבחינה הזאת גם החלטתי לפעול לביטול ההחלטה על הקמת התחנה.

גלעד ארדן: ההחלטה הזאת בעצם התקבלה לפני כעשר שנים, בממשלתו דאז של אריאל שרון, בשנת 2002.

גלעד ארדן: יש לציין שמאז מועד קבלת ההחלטה בשנת 2002 חלו כמובן שינויים רבים במדינת ישראל, והשינוי החשוב ביותר, כפי שציין חבר הכנסת מיכאלי, הוא הגילויים החדשים והמשמעותיים של גז טבעי, וגם התקדמות כלשהי בקידום אנרגיות חלופיות וצעדי התייעלות אנרגטית.

גלעד ארדן: לכן, כדי לקדם חלופות לתחנה הפחמית, מעבר לעובדה שהשתתפתי באופן אישי גם בהפגנות מול חברת החשמל עוד כחבר הכנסת, אני גם יזמתי וקיימתי דיונים, גם בהיותי יושב-ראש ועדת הכלכלה, אבל גם עם ראש הממשלה ושרי הממשלה, וגם קידמתי את קביעת יעד הפחתת גזי החממה שאליו התחייב נשיא המדינה בוועידת קופנהגן.

גלעד ארדן: חלק מהתוכנית או אפילו הבסיס של התוכנית כולל בתוכו את הצורך לבטל את ההקמה של תחנת הכוח הזאת על בסיס של פחם.

גלעד ארדן: אני לא הרבה פעמים לוקח קרדיט אישי.

גלעד ארדן: אני חושב שבמקרה הזה הפעילות המשותפת של ארגוני הסביבה, של חברי הכנסת, בהובלה של המשרד להגנת הסביבה ושלי, הביאה לכך – ושר התשתיות מאוד לא היה מרוצה מכך, כמובן – שפרויקט D במתכונת פחם לא מקודם במתכונת הזו, וראש הממשלה הורה על עצירת קידומו.

גלעד ארדן: אני מעריך, מניסיוני בכנסת ובממשלה, שאנחנו נצליח לסכל את הקמת התחנה הזאת בפחם, ובסופו של דבר היא תוקם על בסיס של גז טבעי שהוא, בוא נגיד, בעשרות אחוזים פחות מזהם.

גלעד ארדן: באשר לשאלתך השנייה, לגבי האסון שקרה בבתי-הזיקוק בחיפה, כפי שציינת, בתאונה נהרגו, לצערנו הרב, שלושה מעובדי המפעל במהלך עבודות תחזוקה ושיפורים, המבוצעות כשהמפעל בעצם בהדממה.

גלעד ארדן: פעולת ההדממה לצורכי תחזוקה ושיפוצים איננה מבוצעת בשגרת המפעל אלא רק פעם בחמש שנים.

גלעד ארדן: בעקבות האירוע נפתחה חקירה פלילית של משטרת ישראל, מרחב חוף.

גלעד ארדן: בתחילת תהליך החקירה התכנסה ועדה, שהורכבה מנציגים של משטרת ישראל, משרד התמ"ת ונציגי המשרד להגנת הסביבה.

גלעד ארדן: במסגרת ועדה זו הסתבר כי בנסיבות האירוע שבו נהרגו שלושת עובדי המפעל לא נמצאו עבירות סביבתיות אולם נמצאו חשדות לעבירות פליליות אחרות, הנחקרות על-ידי משטרת ישראל.

גלעד ארדן: לפיכך, בכל מה שקשור למשרד להגנת הסביבה, שצריך לפקח שזיהומים לא יצאו מעבר לגבולות המפעל ויסכנו את האוכלוסייה, לא נמצאה הפרת חוקים שהמשרד אחראי לאכיפתם ויכול לחקור אותם או להפיק לקחים באשר אליהם.

גלעד ארדן: עם זאת, כאשר תסתיים החקירה הפלילית של משטרת ישראל ועל מנת לא לפגוע באיסוף הראיות בשלב זה, המשרד יבצע הפקת לקחים ובדיקה נוספת, כאשר יהיו לנו ממצאי החקירה ממשטרת ישראל.

אחמד טיבי: שאלה נוספת?

אברהם מיכאלי: – – –

אחמד טיבי: מסתפק.

אחמד טיבי: חבר הכנסת , בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שאלותי: 1.

דב חנין: בשנים האחרונות הסמיך המשרד להגנת הסביבה את רשויות הניקוז בישראל כרשויות נחל.

דב חנין: המציאות מלמדת כי בפועל הסמכה זו איננה ממלאה את ייעודה, מאחר שרשויות הניקוז אינן שמות את אינטרס שימור הנחלים בראש מעייניהן, ומעדיפות את שיקולי הניקוז וההסדרה.

דב חנין: מהן הפעולות שעורך משרדך בנושא הסמכת רשויות הניקוז, כדי לוודא שהן ממלאות את ייעודן הרחב יותר, שימור הנחלים הטבעיים והמערכות האקולוגיות?

דב חנין: 2.

דב חנין: אחד ההישגים הסביבתיים שלך ושל שאר גורמי הסביבה במהלך המאבק על הרפורמה במינהל מקרקעי ישראל היה הקמה של קרן לשמירה על שטחים פתוחים, שנועדה לשימור וטיפוח של שטחים אלה בכלל, בדגש על שמירה על המגוון הביולוגי.

דב חנין: אף-על-פי שהחוק אושר כבר לפני כשנה וחצי, ואף שהתקנות להקמתה של הקרן כבר הועברו לחתימתו של שר הבינוי והשיכון, עד עתה לא הוקמה הקרן.

דב חנין: כיצד ניתן לזרז את הקמתה של הקרן ולהבטיח שכספי הקרן יוקדשו אך ורק למטרות שנקבעו בחוק?

דב חנין: תודה.

גלעד ארדן: תודה לחבר הכנסת חנין.

גלעד ארדן: יצאת מנקודת הנחה ש"המציאות מלמדת כי בפועל הסמכה זו איננה ממלאת את ייעודה".

גלעד ארדן: תמיד זה תלוי מאיזה צד מסתכלים על המציאות, אבל אני אומר בהערה מקדימה שאני הבהרתי לרשויות הניקוז וגם למשרד החקלאות שככל שאוכל, ולא רק בנושא שלהם – זה לא שיש לי אופי אימפריאליסטי, חבר הכנסת חנין, אבל אני בהחלט חושב שמקומן של רשויות הניקוז הוא תחת המשרד להגנת הסביבה, שכן באופן כללי הצורך הניקוזי הוא הרבה יותר קטן בהיקפו מהצורך של פעילות להסדרת שיקום, ניקוי נחלי ישראל; וככל שיש כבר גופים כאלו – הן צריכות להיות תחת המשרד שבו יש כרגע יותר עבודה לעשות, לגביהן.

גלעד ארדן: אבל אני עדיין רוצה כן לומר כמה דברים לזכותן.

גלעד ארדן: רשויות הניקוז הינן תאגידים סטטוטוריים, ולהן סמכויות רבות בכל תחום הניקוז וההגנה מפני שיטפונות, כשרוב סמכותן מקורה בחוק הניקוז.

גלעד ארדן: ככאלה, יש להן היכולת לבצע פעילויות רבות בתחום רצועות הנחל, והכול כדי להסדיר פעילויות ניקוז.

גלעד ארדן: לאור ההתפתחויות הסביבתיות בעשור האחרון וכדי להטמיע עקרונות סביבתיים, הטיל השר להגנת הסביבה תפקידים של רשויות נחל על רשויות הניקוז.

גלעד ארדן: צו רשויות נחלים ומעיינות (הטלת תפקידי רשויות נחל על רשויות ניקוז) מאפשר הטלת תפקידים של רשות נחל על רשויות הניקוז לעניין הסדרת תוואי הנחל, שמירת הנוף ומתנות הטבע בתחומן והכשרת שטחים לצורכי גנים, נופש וספורט.

גלעד ארדן: הטלת תפקידים של רשות נחל על רשות הניקוז מבטאת תפיסה של ניהול אגני סביבתי מערכתי של מקורות מים ונחלים, תוך הכרה בחשיבות השילוב והתיאום בין פעולות ניקוז ומניעת הצפות לבין שיקום הנחל ושמירת תפקודו כמערכת אקולוגית.

גלעד ארדן: בצורה זו מתאפשר השילוב הנכון בין צורכי המערכת האקולוגית וצורכי ניהול הנגר הקיימים בלאו הכי.

גלעד ארדן: רשויות הניקוז מחויבות לשקול שיקולים סביבתיים בבואן לבצע פעילויות כלשהן באגני ההיקוות שבתחום אחריותן.

גלעד ארדן: הטלת תפקידים של רשות נחל על רשות הניקוז מאפשרת לשלב את ההיבטים הסביבתיים והאקולוגיים שאליהם מחויבת רשות נחל בעבודתה של רשות הניקוז המתקיימת ממילא כיום.

גלעד ארדן: דוגמה טובה לשימוש מיטבי ברשויות הניקוז ניתן לראות כיום בפרויקט הסביבתי שאנחנו מקדמים כעת, מהגדולים בארץ – הוצאת הקרקעית המזוהמת של הקישון.

גלעד ארדן: פרויקט זה, שאותו מוביל המשרד להגנת הסביבה יחד עם גופים נוספים, כמו רשות הנחל, עיריית חיפה, עיריות שמסביב ומשרד החקלאות, נעשה ומרוכז באמצעות רשות הניקוז, שלה, כאמור, יש סמכויות רבות בתחום רצועת הנחל.

גלעד ארדן: אוסיף בעל-פה, במאמר אגב, שהסמכויות האלה גם מאפשרות לקצר מאוד הליכים תכנוניים, כי במסגרת חוק הניקוז ניתן, למשל, להפקיע באופן הרבה יותר מהיר.

גלעד ארדן: תהליך זה של הטמעת עקרונות סביבתיים הוא תהליך ארוך-טווח, של כמה שנים, אולם כבר כיום ניתן לראות תוצאות במרבית רשויות הניקוז.

גלעד ארדן: למעלה ממחצית מרשויות הניקוז מעסיקות אקולוגים בפרויקטים רבים שהן מבצעות.

גלעד ארדן: צעד זה מגביר את השילוב בין ערכי הסביבה ועקרונות ניהול הנגר הקיימים כיום.

גלעד ארדן: בנוסף, בימים אלו, ובמימון המשרד להגנת הסביבה, נעשית עבודה הבוחנת את הפתרונות המיטביים לניהול סביבתי של שיקום הנחלים באמצעות רשויות הניקוז.

גלעד ארדן: המשרד מתנה את מימון הפרויקטים של שיקום הנחלים בהעסקת יועץ אקולוגי ברשות הניקוז, והקריטריונים לשיפוט הפרויקטים ולאחר מכן למימונם מורכבים באופן משמעותי ביותר ממדיניות המשרד בתחום, שהינה כמובן קודם כול סביבתית, וכן מפרמטרים אקולוגיים טהורים, כמו שיפור איכות המים בנחלים או טיפול במינים פולשים.

גלעד ארדן: אנחנו הקצינו השנה, במסגרת קול קורא, 25 מיליון שקלים לרשויות נחל, שזה הרבה פעמים מבוצע על-ידי רשות הניקוז, שכפי שהסברתי הקריטריון המרכזי הוא שיקולים סביבתיים, למי יינתן הכסף – מה הוא מתחייב לעשות בשיפור סביבת הנחל.

גלעד ארדן: עינינו הרואות כי רשויות הניקוז אכן שמות את אינטרס שימור הנחלים בראש מעייניהן.

גלעד ארדן: כמובן שזה לא כלל ברזל, ויש גם חריגים, ולגבי החריגים המשרד לא יהסס כמובן לפעול כנגד רשויות ניקוז שאינן מקיימות את האמור בצו הטלת התפקידים תוך שימוש בסמכויותיו.

גלעד ארדן: אבל, כפי שאמרתי, לפני הכול רשויות הניקוז בכלל צריכות לעבור בשאיפה לפעול תחת המשרד להגנת הסביבה.

גלעד ארדן: באשר לשאלה השנייה שלך, ואני מציע להקשיב היטב למה שאומר, הקמת הקרן לשמירה על שטחים פתוחים, במסגרת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון מס' 7), התשס"ט–2009, שאושר בכנסת ביוני 2009, היא אכן הישג חשוב ביותר להגנה על השטחים הפתוחים לצורך הבטחת השמירה על נכסי הטבע, הנוף, המורשת והמגוון הביולוגי הגלומים בהם ולהבטחת איכות החיים והסביבה החיוניים לבריאות הציבור ולרווחתו.

גלעד ארדן: לצערי הרב, הקמת הקרן לא יצאה עד עתה אל הפועל, מאחר ששר הבינוי והשיכון ויושב-ראש מועצת מקרקעי ישראל, חבר הכנסת אריאל אטיאס, מעכב, מסיבות שאינן נהירות לי, את התקנת התקנות לחוק.

גלעד ארדן: עקב כך, לא בא לידי מימוש רצון המחוקק, ועשרות מיליוני שקלים שהיו אמורים לשרת את השמירה והטיפוח של השטחים הפתוחים לרווחת הסביבה והציבור בשנת 2010 לא הועברו ליעדם ולא נעשה בהם שימוש כפי שדורש החוק.

גלעד ארדן: אם לא יותקנו התקנות לאלתר, הקרן עלולה להפסיד כספים – גם כספים המיועדים למטרה זו – בהיקף של 50 מיליוני שקלים בשנה בתקציב השנים 2011 ו-2012.

גלעד ארדן: כנראה שזה חושב על-פי התקציב המיועד של מינהל מקרקעי ישראל לשנתיים הללו.

גלעד ארדן: זאת ועוד, הצעת נוסח לתקנות טרם הועברה כלל למשרדי על-ידי השר אטיאס כדי שאוכל למלא את חלקי ולהבטיח שהקרן תופעל בצורה ציבורית ושקופה לשמירה על הסביבה והשטחים הפתוחים, על-פי הנדרש בסעיף 4כב(ה) לחוק, אשר קובע כי סדרי הפעלת הקרן ייקבעו בהסכמת השר להגנת הסביבה.

גלעד ארדן: פניות חוזרות ונשנות שלי אל השר אטיאס להעברת ההצעה לתקנות – כולן כמובן גם בכתב, חבר הכנסת חנין, וניתן לקבל העתקים מהן – ולזירוז התקנתן טרם נענו, לצערי.

גלעד ארדן: בעל-פה נאמר לי שעד שלא תהיה הרפורמה, וועד העובדים, וכן הלאה.

גלעד ארדן: אבל כמובן, לאחר שבדקתי את הנושא עם היועצת המשפטית, אין שום קשר בין העיכובים והאי-הסכמות עם ההסתדרות ועם ועד העובדים כדי ליישם את הרפורמה לבין החובה שקובע החוק להתקין את התקנות, ולכן, במעמד זה אני מבקש לחזור ולפנות אל עמיתי השר אטיאס בבקשה לתאם אתי לאלתר את נוסח התקנות ולזרז את התקנתן ואת הפעלת הקרן.

גלעד ארדן: שאלת מה אני מציע לעשות כדי לזרז את הקמתה.

גלעד ארדן: ובכן, קודם כול, אני מציע להעביר את הנושא לישיבת מעקב של ועדת הכלכלה, ששקדה ארוכות על גיבוש הקמת הקרן במסגרת החוק.

גלעד ארדן: יושב-ראש הוועדה היום הוא חבר הכנסת שאמה, והוא שהכניס את הסעיף הזה אז כשניהל את החוק.

גלעד ארדן: זו לא רק זכות, זו חובה, כי החוק קובע בסעיף 4כב(ו) שהשר ידווח – שר הבינוי והשיכון – לוועדת הכלכלה בסוף כל שנת תקציב על פעולות הקרן, הכנסותיה והוצאותיה, והרי שנת התקציב כבר חלפה, וצריך לקיים את החוק.

גלעד ארדן: בנוסף, אני חושב שכדאי לפנות אל ועדת הכספים כדי שתבטיח העברה לתקציב קרן השטחים הפתוחים – מייד כשתוקם כמובן – של סכום בהיקף של 1% מהכנסות המינהל, וכמובן רטרואקטיבית על כל השנים שנגרעו ממנה בשל העיכוב בהחלת החוק.

גלעד ארדן: ודבר שלישי – כידוע לכם, שרים לא יכולים לפנות אל בית-המשפט העליון כנגד הממשלה, אבל יכול להיות שאם מישהו יודיע למשרד ממשלתי שלא מקיים חוק שאם הוא לא יפעל לאלתר, אז יפנו אל בית-המשפט העליון, והייעוץ המשפטי של אותו משרד ידע ויודע שהמשרד מפר את החוק, אז יכול להיות שזה יזרז את ההליך, ודי – – –

אחמד טיבי: האם הרמז מובן, חבר הכנסת?

גלעד ארדן: – – – לדב חנין ברמיזא.

אחמד טיבי: כן, בהחלט.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

גלעד ארדן: זו היתה גם תשובה – כן או כנה?

אחמד טיבי: תשובה כנה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אכן, אדוני – – –

אחמד טיבי: מענה כן ותשובה כנה.

דב חנין: אדוני השר, תודה על המענה הכן והתשובה הכנה והישירה.

דב חנין: אדוני השר, לפני שאני אשאל את השאלה הנוספת אני רק רוצה, בהמשך לשאלה שכבר נשאלת, לציין באמת את תרומתך החשובה בנושא המאבק נגד תחנת הכוח הפחמית.

דב חנין: אכן, אדוני השר, אתה – – –

גלעד ארדן: קיבלת את תשובתו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, המשמחת.

דב חנין: קיבלתי את תשובתו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ואני רוצה לומר שהמאבק הזה עדיין לא מאחורינו.

דב חנין: אדוני השר, אני בטוח שאתה תמשיך לעמוד פה איתן על האינטרס הסביבתי.

דב חנין: אני שמעתי, אדוני השר, בקשב רב את תשובתך בעניין הקשר הסיבתי שבין מפגעים סביבתיים לבין סיכונים בריאותיים, ואכן זו תשובה מדויקת.

דב חנין: קשה מאוד לאתר קשרים סיבתיים כאלה, אבל היום, אדוני, בדרך מקרה, לפני כשעתיים, התפרסם דוח הסרטן החדש של משרד הבריאות, והוא דוח קשה ביותר.

דב חנין: הדוח הזה מצביע על עלייה תלולה בתחלואה בסרטן בישראל במהלך שנות האלפיים, למשל הכפלה של מקרי סרטן השד אצל נשים ערביות, אבל עלייה בכל סוגי הסרטן כמעט ובכל קבוצות האוכלוסייה.

דב חנין: אומר מנכ"ל משרד הבריאות שאחד מכל שלושה ישראלים יחלה בסרטן, אבל הנתונים האמיתיים הם 40% מהגברים ו-35% מהנשים, זאת אומרת, יותר מאחד מכל שלושה ישראלים יחלה בסרטן, והשאלה – למה זה קורה?

דב חנין: הרי לא החליפו אצלנו את האנשים.

דב חנין: אני שמעתי אפילו אמירה מוזרה קצת שמדובר פשוט בעלייה בתוחלת החיים, אבל תוחלת החיים לא עלתה עד כדי כך בעשור האחרון, ולמרבה הצער אנחנו רואים עלייה בתחלואה בסרטן גם אצל אנשים צעירים, שלא הספיקו עדיין להזדקן.

דב חנין: ולכן, כאשר אנחנו שוללים את – – –

אחמד טיבי: וזה לא סרטן אחרי 75 ו-76.

דב חנין: בוודאי.

דב חנין: לכן, ככל שאנחנו שוללים את ההסברים האלטרנטיביים, כמו שינוי דמוגרפי מאוד מרחיק לכת או באמת עלייה בתוחלת החיים, כאשר התחלואה גדלה רק אצל הזקנים, אנחנו בלית ברירה מופנים אל הגורמים הסביבתיים: אל הזיהומים באוויר, במים, במזון שלנו.

דב חנין: והסוגיה הזאת, אדוני השר, מובילה אותנו למה שאמר גם סגן שר הבריאות.

דב חנין: הוא אמר: אנחנו בטיפול דווקא משתפרים, החולשה הגדולה שלנו היא במניעה.

דב חנין: ומניעה ככל הנראה לא שייכת רק למשרד הבריאות, אגב, וגם לא שייכת רק למשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: זה מחייב תוכנית מערכתית כוללת של מדינת ישראל, מדינה כל כך צפופה באוכלוסייה, ומצד שני כל כך עשירה במגוון גדול של מפגעים סביבתיים, תעשיות וכל מיני בעיות מסוגים שונים.

דב חנין: שאלתי, בסיום הדברים האלה – – –

גלעד ארדן: זו שאלה?

דב חנין: היא יותר קריאה להמשך עבודה ועשייה משותפת.

אחמד טיבי: האומנם?

דב חנין: התחום הרגיש הזה של בריאות וסביבה – היום כולנו מבינים שסביבה זה ממש לא מותרות, זה החיים והבריאות של כולנו, ולכן המאבק הזה כל כך חיוני.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני השר.

גלעד ארדן: ללא ספק, אני מסכים עם כל ההנחות שביסודה של שאלתו השלישית של חבר הכנסת חנין.

גלעד ארדן: אין במומחיותי כדי לקבוע – אני לא שללתי כמובן את הקשר בין הזיהומים לבין התחלואה, אני רק אומר שעל הצד ההופכי, הקשר הסיבתי המשפטי לא הוכח.

גלעד ארדן: עדיין, במסגרת חובת הזהירות המונעת, כמובן אני, כשר להגנת הסביבה, רואה את תפקידי להיאבק ולעשות הכול כדי להפחית את כמות הזיהומים שהציבור נחשף להם, על אחת כמה וכמה כשהזיהום הוא מעבר למה שהותר בתקנים מקובלים בעולם.

גלעד ארדן: אני מסכים שצריכה להיות תוכנית לאומית, ותוכנית לאומית, לפחות בתחום שלי – באדיבותם של חברי הכנסת בראשות דב חנין, אני אפילו חייב להציג תוכנית לאומית להפחתת זיהום אוויר.

גלעד ארדן: אנחנו שכרנו לשם כך מגוון יועצים, ואנחנו נעזרים בכל המומחים הקיימים במדינת ישראל כדי למפות את הזיהומים וכדי להציג לממשלה, על-פי לוח הזמנים שקובע החוק, תוכנית לאומית להפחתת זיהום אוויר.

גלעד ארדן: נעשה כמיטב יכולתנו, בהחלט.

גלעד ארדן: חלק מהיעדים של המשרד לשנה הקרובה הם הגברת הידע על הקשר בין מפגעים סביבתיים, או בכלל נושא הגנת הסביבה, לבין בריאות הציבור, שזה דבר שבהחלט עוזר לנו לקדם את מטרותינו.

גלעד ארדן: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, קודם כול, אני רוצה להצטרף לדברים של חברי חבר הכנסת חנין, ולהגיד לך, אדוני השר, שבהחלט אנחנו מאוד מעריכים את הטיפול שלך בנושאים האלה ואת העובדה שתמיד יש לך אוזן קשבת, ואתה וצוות המשרד שלך פועלים בצורה מקצועית וראויה מאוד, ועל כך ברכותי.

גלעד ארדן: תודה.

ניצן הורוביץ: השאלה הראשונה נוגעת לנושא הכניסה בתשלום לאתרי טבע.

ניצן הורוביץ: בשנה האחרונה החלו עבודות לשיפוץ אתר עין-מבוע – עין-פואר – בצפון מדבר יהודה, שמשמש מטיילים יהודים וערבים כאחד.

ניצן הורוביץ: זה רלוונטי, כי זה פשוט בשטחים.

ניצן הורוביץ: בכוונת רשות הטבע והגנים לסגור את אתר עין-מבוע – בתשלום.

ניצן הורוביץ: זהו המעיין האחרון בכל המרחב שנותר פתוח לציבור ללא תשלום, לאחר שאתר כמו עין-בוקק נמצא בתהליכי סגירה, ועין-גדי, נחל דוד, עין-פרת וכן הלאה כבר נסגרו למטיילים.

ניצן הורוביץ: הכוונה – צריך לשלם כשנכנסים.

ניצן הורוביץ: במרחב זה אין עוד אתרים חלופיים מסוג זה הפתוחים לציבור ללא תשלום, כך שלמי שאין אמצעים להיכנס לאתרים בתשלום, אין אפשרות להיכנס לאתרים מסוג זה.

ניצן הורוביץ: כשר הממונה על רשות הטבע והגנים, כיצד תבטיח שתימנע הפגיעה ההולכת וגוברת בגישה של המטיילים לאתרי הטבע, ובמיוחד לעין-מבוע?

ניצן הורוביץ: האם ניתן יהיה להשאיר ולו אתר אחד שמשלב נופי מים ומדבר פתוח לציבור הרחב?

ניצן הורוביץ: אני גם יכול להגיד שלמשל הציבור הדתי – באים לשם הרבה צעירים שטובלים, וזה בכלל מקום שהוא מאוד פופולרי.

ניצן הורוביץ: תודה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

גלעד ארדן: אתה רוצה כל שאלה לחוד?

ניצן הורוביץ: לא חשוב לי.

גלעד ארדן: לא, אין לי בעיה.

גלעד ארדן: איך שנוח לך.

גלעד ארדן: פשוט התשובות שלי בשאלות האחרות אולי יהיו יותר טובות; יותר ארוכות.

גלעד ארדן: אני חייב לומר שזה נכון שאני השר הממונה על רשות הטבע והגנים, אבל יש דבר אחד שבו אני כן מסכים עם שר התשתיות הלאומיות – רק דבר אחד – וזה שהיה תהליך במדינת ישראל שמשרד האוצר יזם הקמה של תאגידים סטטוטוריים.

גלעד ארדן: פה אוחדו רשות הגנים הלאומיים ורשות שמורות הטבע, ובמסגרת הזאת, הרשויות האלו, בעצם ניתנה להן עצמאות רבה – לטעמי, רבה מדי – בקבלת ההחלטות.

גלעד ארדן: יש להן, כמובן, הייעוץ המשפטי שלהן, החשב שלהן, הכול.

גלעד ארדן: והן כמובן גם עובדות באופן ישיר מול משרד האוצר.

גלעד ארדן: אני קיבלתי מצב נתון, ולפיו משרד האוצר עובד ישירות מולן, מחליט מה הוא דורש מהן, וכמה להתייעל כל שנה, ונותן להן השלמה תקציבית על הפעולות האלו בהתאם לשיקול דעתו של משרד האוצר.

גלעד ארדן: ולכן, רשות הטבע והגנים נאלצת בעצם, איפה שקיימות עלויות פיתוח, אחזקה, שמירה וכיוצא בזה בשמורות ובגנים לאומיים, לגבות תשלום כדי לשמור על האתרים הללו, אף-על-פי שכמובן, שמורות טבע, גנים לאומיים, הם מוצר ציבורי מובהק.

גלעד ארדן: אני תמיד אומר שיש הרבה נושאים שבהם אני מסכים עם חברת הכנסת יחימוביץ, שהלכנו במדינת ישראל רחוק מדי בכל נושא ההפרטה והקפיטליזם – למצב כזה שהכול צריך להיות מאוזן.

גלעד ארדן: גם אם אנשים משלמים מס הכנסה כדי לקבל איזשהם תוצרים, בין היתר שטחים ציבוריים, פארקים, תחזוקתם וטיפוחם – זה מוצר ציבורי שמדינה צריכה לספק לתושביה, ולא יעלה על הדעת שכל מקום כזה עולה, ולא בזול.

גלעד ארדן: ביקרתי לפני כמה שבועות בשמורת אפק באזור ראש-העין.

גלעד ארדן: נחרדתי לגלות כמה עולה הכניסה לרכב משפחתי.

גלעד ארדן: אני אומר לכם, באמת: מזעזע.

גלעד ארדן: אני יודע שזו ביקורת גם על עצמי, אבל זה מביך ואפילו מביש.

גלעד ארדן: כי רק אנשים שכיסם מלא, כנראה יכולים לבוא, יחד עם עוד עשירונים למעלה, ולהיות להם ככה בשקט ובנחת בשמורות טבע ובגנים לאומיים.

גלעד ארדן: להגיד לכם שיש לי כרגע פתרון?

גלעד ארדן: לא, אין לי פתרון.

גלעד ארדן: הפתרון הוא במאבק בלתי פוסק בעניין הזה מול משרד האוצר.

גלעד ארדן: אני גם מקווה שתהיה לי יותר השפעה.

גלעד ארדן: זה לא סוד שלא היה לי, לתחושתי, שיתוף פעולה מספק עם רשות הטבע והגנים בתהליכי קבלת ההחלטות בשנים האחרונות.

גלעד ארדן: מונה לאחרונה יושב-ראש חדש.

גלעד ארדן: אני לא יכול להוסיף עוד בכלל בנושא הזה, אבל אני בהחלט מתכוון לבחון מחדש את כל הניהול התקציבי ברשות הטבע והגנים ולראות, בהחלט, האם יש מקומות שניתן לאפשר בהם כניסה חופשית של הציבור – כדי שהכניסה תהיה פתוחה לכלל הציבור ולא רק למי שהפרוטה מצויה בכיסו.

אחמד טיבי: שוב, חבר הכנסת הורוביץ.

ניצן הורוביץ: כן, תודה, אדוני.

ניצן הורוביץ: אני מעריך את הדברים, ואני חושב שאמירה מהסוג הזה היא בדיוק האמירה שצריך להגיד, ואני בטוח שדבריך, אדוני השר, יישמעו.

ניצן הורוביץ: וכפי שהובלת את המהלך בפלמחים, ששמר על החוף פתוח לציבור, אז גם אתרים מהסוג הזה – – –

גלעד ארדן: אתה חושב שבפלמחים – לא, סתם שתדע, ניצן: אתה חושב שבפלמחים התוכנית של רשות הטבע, החלופית – ועל זה נריב עוד שנתיים, לא עכשיו – לא כוללת גביית כסף?

גלעד ארדן: היא כוללת.

ניצן הורוביץ: טוב, אז אתה יודע: רומא לא נבנתה ביום אחד.

ניצן הורוביץ: השאלה השנייה: בשנה האחרונה אושר במועצה הארצית לתכנון ובנייה שלב א' של תוכנית המיתאר הארצית לכרייה וחציבה, מה שנקרא תמ"א 14 – הכנת מסמך מדיניות.

ניצן הורוביץ: המסמך הציב יעד של מיחזור 90% מפסולת הבניין.

ניצן הורוביץ: כמובן, ככל שיעדים אלה יושגו, תימנע פתיחתן של מחצבות חדשות, שפוגעות קשות בטבע ובנוף.

ניצן הורוביץ: אני יודע שאתה, אדוני השר, קרוב לנושא המיחזור, ורציתי לשאול אותך, כיצד נערך המשרד לקידום הנושא של מיחזור פסולת בניין כדי שיושג היעד הזה, השאפתני?

גלעד ארדן: טוב.

גלעד ארדן: אכן זאת שאלה חשובה, שיש לה השלכות על הפעילות הכלכלית, גם במשק, והמשרד להגנת הסביבה נערך להשגת היעד הזה בכמה מישורים.

גלעד ארדן: 1.

גלעד ארדן: המשרד שוקד בימים אלה, בשיתוף המפקח על המכרות ואיגוד בעלי המחצבות ובהתייעצות עם משרד האוצר, על הכנת התקנות, שיוגשו לכנסת, לתיקון פקודת המכרות, אשר יאפשרו קליטת פסולת בנייה – גם יחייבו, כמובן – קליטת פסולת בנייה במחצבות ומיחזורה.

גלעד ארדן: 2.

גלעד ארדן: המשרד, בשיתוף החשב הכללי, הוציא הנחיה מחייבת, במסגרת הוראות התק"ם, לכלל משרדי הממשלה ויחידות הסמך, לשימוש בחומרים ממוחזרים מפסולת בנייה בהיקף של 20% לפחות מכלל חומרי המילוי הנדרשים לפרויקטים ציבוריים – אני לא יודע אם היית כאן, אבל סיפרתי שההחלטה הזו, כולל החלטת ממשלה קודמת בנושא, מופרת ברגל גסה על-ידי חברות ממשלתיות ותאגידים ממשלתיים, ולכן אני, בחודש הקרוב – אפילו אולי בשבועיים הקרובים המשרד יפיץ טיוטת הצעת מחליטים שתחייב את החברות הממשלתיות לפעול באופן הזה, וגם תקבע סנקציה לגבי חברות ממשלתיות שלא ישתמשו בחומרים ממוחזרים מפסולת בנייה בהיקף של לפחות 20% מכלל חומרי המילוי.

גלעד ארדן: 3.

גלעד ארדן: המשרד, בשיתוף מכון התקנים, הכין תקן ישראלי, שמספרו 1886.

גלעד ארדן: התקן מאפשר, ומגדיר הנדסית ואיכותית את השימוש בחומרים ממוחזרים מפסולת בנייה כחומרי מילוי, ואנחנו, כמובן, ננסה – ואני מציע שגם הכנסת תנסה – לקדם תמריצים לשימוש בחומרים שעומדים באותו תקן, כי קיים כבר תקן ישראלי, בעצם, בנושא הזה.

גלעד ארדן: 4.

גלעד ארדן: יש לציין כי במסגרת תמ"א 14 נקבע, בהמלצת המשרד להגנת הסביבה, שהחומרים הממוחזרים מפסולת בנייה יהוו מקור יציב וקבוע לאספקת חומרי הגלם לתשתיות מדינת ישראל, וזאת מכלל המקורות האפשריים – אבל, כמובן, זה שזה נקבע בתמ"א לא אומר שזה יקרה, וצריך לעמוד על המשמר בעניין הזה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: שאלה אחרונה, בנושא כאוב ובעייתי מאוד.

ניצן הורוביץ: לאחרונה פרסם משרד הבריאות התנגדות גורפת לכריית פוספטים בשדה-בריר, שנמצא בקרבת ערד.

ניצן הורוביץ: בהינתן העובדה שהדרגים המקצועיים במשרד הבריאות מתנגדים למכרה בשל הסכנות הבריאותיות הכרוכות בו, מדוע אתה, אדוני, השר להגנת הסביבה, לא מפרסם התנגדות למכרה?

ניצן הורוביץ: כמו כן, בהינתן חוות דעתו של ד"ר קרסנטי, שניתנה לפי בקשת המשרד להגנת הסביבה לפני כשנתיים, ובה נכתב שההשפעה של הכרייה בשדה-בריר על בריאות תושבי ערד היא ארוכת טווח, מה הטעם בהצעה של המשרד להגנת הסביבה בכרייה ניסיונית של שנה, ואולי, אם אדוני בהזדמנות הזאת יכול להתייחס לדין ודברים שהיו בשבוע, שבועיים האחרונים, כאן בכנסת, סביב הדיון על הכרייה בשדה-בריר על-ידי "כימיקלים לישראל".

גלעד ארדן: אני לא יודע מה היה בדין ודברים.

ניצן הורוביץ: היתה אמורה להתקיים ישיבה בוועדה לביקורת המדינה, והיא בוטלה על-פי התערבות ראש הממשלה, כפי שנמסר לי, ויש ויכוח גדול בנושא הזה.

גלעד ארדן: טוב.

גלעד ארדן: קודם כול, אני רוצה לציין שהעמדה של המשרד בנושא הזה, שהוצגה בעבר בפני הוועדה המחוזית או בפני אנשי המקצוע של הוועדה המחוזית, נקבעה והוצגה טרם כניסתי למשרד.

גלעד ארדן: אני רק אפרט שלפני קביעת אותה עמדה המשרד בחן את התוכנית למכרה הפוספטים שדה-בריר באופן יסודי ומקצועי.

גלעד ארדן: מאחר שהאזור שבו נמצא המכרה נמצא קרוב לעיר ערד ולכסייפה, נדרשו בתסקיר ההשפעה על הסביבה בדיקות מפורטות ומקיפות, שכללו, בין השאר, חיזוי ריכוז החלקיקים באמצעות מודלים ממוחשבים, מורכבים, לנושא זיהום האוויר, אשר הועברו לאישור מומחה בין-לאומי – שהמשרד שכר, לא החברה.

גלעד ארדן: תוצאות החיזוי לגבי זיהום האוויר הצפוי מפעולות הכרייה באזור ערד וכסייפה מראות כי התוספת לריכוז החלקיקים באוויר, ובכלל זה חלקיקים נשימתיים עדינים, PM2.5, הינה נמוכה ביותר – אחוזים בודדים מערכי היעד.

גלעד ארדן: נתונים אלה נכונים גם בתרחישים הקיצוניים, שבהם פעולת הכרייה מתרכזת ברובה בשטח הקרוב לערד.

גלעד ארדן: לפיכך, המשרד להגנת הסביבה המליץ אז, טרם כניסתי למשרד, בחוות דעתו לוועדה המחוזית, לאשר כרייה ניסיונית בלבד בשטח מצומצם, שבמהלכה ינוטרו רמות החלקיקים ביישובים הסמוכים.

גלעד ארדן: בנוסף, מומלץ להטיל הגבלות על פעילות הכרייה, כך שלא יאפשרו חריגות מערכי הסביבה.

גלעד ארדן: בשלב מאוחר יותר משרד הבריאות, שבתחילה תמך בכרייה, חזר בו מעמדתו, והעביר את הנושא לבחינת יועצים חיצוניים.

גלעד ארדן: בהמשך לכך ירד הנושא מסדר-יומה של הוועדה המחוזית במחוז דרום, וכרגע אין מועד לדיון נוסף בוועדה המחוזית.

גלעד ארדן: לאחר שאני נכנסתי לתפקידי ומשרד הבריאות שינה את עמדתו, ביקשתי לבחון מחדש את עמדת המשרד ההיסטורית.

גלעד ארדן: אני חייב לומר שהיו לי כמה שאלות, לנוכח העובדה שאנשי המשרד לא נתנו לי תשובה – עדיין, עד היום – והם הלכו לבדוק את הנושא, גם לגבי ריכוז המזהמים, לא בערד, אלא בבית-הספר הבדואי שנמצא אפילו יותר קרוב לשדה-בריר.

גלעד ארדן: שאלה נוספת זה בהקשר למה שאתה שאלת – אין היום יכולת, ובעצם גם אין בעולם תקן יומי, יש רק תקן שנתי.

גלעד ארדן: כדי לקבל את התקן השנתי, אתה צריך לאפשר לזה לפעול שנה.

גלעד ארדן: בהקשר הזה שלחתי את אנשי המשרד לעשות עבודה מקיפה יותר על מה שקיים בעולם.

גלעד ארדן: לפיכך, עמדת המשרד הנוכחית איננה תומכת בפיילוט, אלא אנחנו הודענו לוועדה המחוזית שאנחנו בוחנים מחדש את עמדת המשרד ונחזור עם עמדה מעודכנת.

גלעד ארדן: אני כן חייב לומר שחלק מהבדיקה שאני עשיתי זה לשכור את שירותיו של גיאולוג עצמאי ובלתי תלוי כדי לבחון אם בכלל יש חלופות לכריית הפוספטים, כלומר, האם הטענה שטוען מפעל "רותם אמפרט" שלפיה זה או שדה-בריר או לסגור את המפעל, היא טענה נכונה או לא.

גלעד ארדן: כי יכול להיות שיש אלטרנטיבות אחרות לכריית פוספטים בארץ, אלא של"רותם אמפרט" לא נוח לעשות את זה, כי זה רחוק יותר, ועלויות השינוע הרבה יותר גדולות.

גלעד ארדן: ובכן, אני מצטער לומר – ואני יכול לתת לך את הדוח – שהדוח של – דומני שד"ר אידלמן שמו – קובע חד-משמעית שזו האלטרנטיבה היחידה, כי האלטרנטיבות האחרות הן או מתחת לעיר ערד עצמה – ולפנות אותה; או – אני לא זוכר את השם, אם זה הר נשפה או חצבה-דרום – מקום שבו הפגיעה בערכי הטבע והסביבה גדולה עשרות מונים.

גלעד ארדן: מדובר בשמורת טבע ממש, וכל ארגוני הסביבה התנגדו באופן נחרץ לכרייה.

גלעד ארדן: שיהיה ברור, אם הכרייה תישלל באופן סופי, ככל הנראה בעוד כעשר שנים המפעל הזה יצטרך להיסגר, עם כל המשמעויות הכרוכות בכך.

גלעד ארדן: אבל שוב, זה לא תפקידי, אינני אחראי לתעסוקה במדינת ישראל.

גלעד ארדן: אני אחראי לתקני זיהום אוויר, ואני הבהרתי שככל שתהיה שם חריגה, אנחנו נתנגד נחרצות.

גלעד ארדן: הנושא מורכב.

ניצן הורוביץ: טוב שאתם בודקים את זה בצורה עצמאית, זה דבר חיוני.

ניצן הורוביץ: אני רק מזכיר שמשרד הבריאות, על הפרמטרים האלה, מתנגד בצורה מאוד בולטת, ואני מודע לאינטרס הכלכלי – – –

גלעד ארדן: אני אשמח להראות לאדוני את העמדה הקודמת של משרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז, אוקיי.

ניצן הורוביץ: אני מודע לאינטרס הכלכלי הדרמטי בשדה-בריר ולרווחים, אבל מולם כאמור יש גם אינטרסים אחרים, שגם בהם – – –

גלעד ארדן: חבר הכנסת הורוביץ, זה לא הרווחים.

גלעד ארדן: יש שם תעסוקה של מאות עובדים מדימונה וערד.

ניצן הורוביץ: נכון, ויש פעילות של החברה בנחל צין, בים המלח ובמקומות נוספים.

ניצן הורוביץ: הסוגיה הזאת בהחלט מורכבת.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, אדוני השר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפנים משורת הדין, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, בהמשך לתשובתך המשמחת בנושא הפארקים, כיוון שהבעת כאן תהליך אידיאולוגי שעובר עליך, ובסופו של יום אתה אומר שאתה לא מצדד בהפרטה בכל מחיר וחושב שהגזמנו, וכיוון שאני גם מכירה את עמדתך בעניין הפרטת הכלא, כלומר הקמת בית-הכלא הפרטי, שאלתי אם מעבר לתהליך הפנימי האידיאולוגי שאתה עובר – האם הדבר מאפיין תהליך שמתרחש במפלגתך כולה.

שלי יחימוביץ': תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אגב, לפני שהשר עונה – זה לא היה לפנים משורת הדין, מעירים לי, אלא לפי שורת הדין, כי מותר לחברי הכנסת, אחרי השאלות, לשאול שאלות.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

גלעד ארדן: קודם כול לא עובר עלי שום תהליך.

גלעד ארדן: את העמדות שלי אני מביע באופן עקבי, כולל בכנסים ופאנלים שהשתתפתי בהם עם חברת הכנסת יחימוביץ, עוד טרום בחירות 2006.

גלעד ארדן: לכן אין פה שום דבר חדש.

גלעד ארדן: אני לא חושב שאני יכול לענות כאן על שאלות פוליטיות, אלא רק על שאלות שקשורות למשרד להגנת הסביבה, אבל אני אשמח אותך, למשל, שבמסגרת המשרד להגנת הסביבה – וזה רעיון שאני חושב שאת מאוד תאהבי – אני השתתפתי לאחרונה בכינוס של ה-OECD של שרי הגנת הסביבה ושרי אוצר, שבו נדון כל נושא הצמיחה הירוקה.

גלעד ארדן: יש טענה, שמעגן אותה זוכה פרס נובל פרופסור שטיגליץ בדוח שהוא הכין עבור הנשיא סרקוזי, שאומרת שאחת הבעיות המרכזיות שמשפיעות למשל גם על הפגיעה בסביבה זה שאנחנו בוחנים הצלחה של ניהול כלכלי על-פי מדדים מעוותים.

גלעד ארדן: את תוקפת את זה לעתים מתחום הרווחה, כי הרי אנחנו אומרים שאם התוצר הלאומי הגולמי של מדינת ישראל, לדוגמה, הוא 27,000 דולר לנפש, וזה כבר הרבה ביחס למדינות מערביות, סימן לכאורה-לכאורה שיש כאן ניהול כלכלי מוצלח.

גלעד ארדן: ואם נשווה את זה לשנה שעברה ונגלה שזה פחות, זה מראה שצמחנו ב-4%.

גלעד ארדן: בכלל יש לנו שר אוצר נפלא, כי כולם צמחו ב-1% ואנחנו ב4%.

גלעד ארדן: והמציאות הרי שונה לחלוטין, כי אותה צמיחה לא מלמדת כלום – האם היא באה בזכות כמה מתי מעט שצמחו בטריליונים ואילו כל השאר נותרו מאחור – ולכן היא לא מלמדת לא על השקעה – את שמחה, עלית בקילו עכשיו מהנחת – היא לא מלמדת לא על השקעה ברווחה ולא על השקעה בחינוך.

גלעד ארדן: אבל בתחום שלי זה הגרוע מכול, כי לדוגמה השרפה בכרמל נספרת כאקט חיובי במסגרת התוצר הלאומי הגולמי של מדינת ישראל.

גלעד ארדן: תראו "איזה יופי" – יש עכשיו פעולות של שיקום, פינוי אזבסט, בתים חדשים.

גלעד ארדן: כל זה זו צמיחה למשק ופגיעה אדירה, כמובן, בסביבה.

גלעד ארדן: גם, כשיש לנו משק שמבוסס – האנרגיה שלו – על 70% שרפת פחם, מול משק אירופי שמבוסס על אנרגיות מתחדשות – סולאר, רוח – לטווח הארוך ברור שהמשק ההוא הרבה יותר חזק כלכלית מאשר המשק שלנו.

גלעד ארדן: כי כשאתה רואה שמחירי הנפט או מחירים של דלקים מזוהמים ילכו ויעלו, המשק שלנו, יהיה לו הרבה יותר קשה להתמודד כלכלית לטווח הארוך.

גלעד ארדן: לכן אני כרגע מתכוון להכניס את זה לפעילות המשרד, גם הפעילות הציבורית, וליזום בתקציב המשרד כנסים, או כנס כלכלי גדול, גם עם אחד העיתונים הכלכליים, כדי להתחיל לדבר על הכנסת המדדים החדשים לבחינת ההצלחה הכלכלית של המדינה, וזאת מתוך האינטרס הסביבתי המובהק.

אחמד טיבי: תודה רבה.

גלעד ארדן: בסדר?

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני השר, על שהואלת לבוא ולענות בצורה מעמיקה, מפורטת ועניינית על שאלות חברי הכנסת.

גלעד ארדן: אין לי עוד?

גלעד ארדן: היו אורי אריאל ואורלי לוי אבקסיס.

אחמד טיבי: הם לא נמצאים במליאה, אדוני.

גלעד ארדן: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: אני מודה לך, היטבת לענות.

אחמד טיבי: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק האזרחות (תיקון מס' 10) (ביטול אזרחות בשל הרשעה בעבירה), התשע"א–2011; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 111) (הרחבת איסור הפרסום בדבר מתן שירותי זנות והחמרת הענישה), התשע"א–2011; הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 32) (התאמה לחוק-יסוד: הכנסת), התשע"א–2011; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 126) (הארכת התוכנית הניסיונית), התשע"א–2011.

נאזם בדר: החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 6), התשע"א–2011.

נאזם בדר: ההחלטה האמורה תקבל תוקף בתום שבעה ימים מיום הנחתה כאמור, אם לא יודיע חבר הכנסת לפני כן על רצונו שהכנסת תבטל אותה.

נאזם בדר: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: העלייה במדד הגזענות בקרב תלמידים יהודים, הצעתו של חבר הכנסת מוחמד ברכה.

נאזם בדר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/364).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הנושא הבא: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 7), קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת ציפי חוטובלי – בבקשה, גברתי.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שהגיעה על רקע סדרה של מקרי התעללות והזנחה חמורים של מטפלות, של אנשים שעבדו במקומות סיעודיים, בילדים קטנים, פעוטות, חסרי ישע, כל אותם אנשים שהיינו רוצים שיזכו להגנה מצד החוק ולצערנו הרב החוק לא הגן עליהם, במובן הזה שאותם אנשים שפגעו והתעללו יכלו מייד אחרי הפעולות האלה פשוט להמשיך הלאה למקום עבודה חלופי וחדש.

ציפי חוטובלי: הדיון הזה באותם מקרים הוביל לגלגולה של הצעת החוק הזאת.

ציפי חוטובלי: הצעת החוק היא הצעת חוק שמתקנת את החוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים.

ציפי חוטובלי: כרגע אני רוצה להצביע על החשיבות הגדולה של הצעת החוק בשני תחומים.

ציפי חוטובלי: התחום הראשון, שכרגע נמצא במשא-ומתן מול משרד המשפטים, הוא דווקא הנושא הזה של הרחבה לעבירות אלימות.

ציפי חוטובלי: מטרת החוק בנוסח הרחב היא לתקן את החוק למניעת העסקה של עברייני מין כך שיכלול גם עבריינים, לרבות נשים, שהורשעו בעבירות התעללות והזנחה ונטישה של קטינים וחסרי ישע ולהחמיר את ענישתם.

ציפי חוטובלי: חשוב לציין כי בשנים האחרונות אנו עדים להתגברות האלימות, ההתעללות וההזנחה מצד עובדים ועובדות, גננים וגננות, מטפלות, סייעות וסייעים, מדריכים למיניהם ומסיעים בגני-ילדים ומעונות, כלפי קטינים וחסרי ישע הלומדים או חוסים בגן או במעון.

ציפי חוטובלי: לא מדובר בהכרח בעבירות מין, אלא כאמור בעבירות של התעללות, הזנחה או נטישה.

ציפי חוטובלי: כיום אין הוראה חוקית המחייבת מעסיקים במוסדות מסוימים שבהם שוהים מטופלים או לומדים קטינים וחסרי ישע לבדוק ולברר את התאמתם של העובדים במוסדות אלה, במובן זה שלא הורשעו בעבר בעבירה של אלימות, הזנחה או התעללות בקטינים או חסרי ישע או אלימות כלפי אנשים בעלי מוגבלות שכלית או גופנית.

ציפי חוטובלי: כמובן, מדובר בעבירות חמורות.

ציפי חוטובלי: מאחר שבדרך כלל מדובר באנשים שאין ביכולתם להתלונן, ומדובר במערכת יחסים של אמון, תלות ומרות ומגע יומיומי עם התוקף, הרי שרוב המקרים שנחשפו בתקופה האחרונה נחשפו רק בזכות הערנות של ההורים ותשומת הלב שלהם – שהובילו לחשיפה של מעשי ההתעללות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שחשוב לציין שאנחנו נתעקש על העניין הזה של ההרחבה גם לכיוון הזה של האלימות, אבל בינתיים אני רוצה להביא בפני חברי את עיקרי השינויים כרגע בהצעת החוק הזאת שמונחת כרגע לקריאה הראשונה.

ציפי חוטובלי: הדברים המרכזיים הם הרחבה של החוק בנושא של הגנת קטינים וחסרי ישע מפני אלימות מינית.

ציפי חוטובלי: ראשית, מוצע לקבוע כי האיסור הזה יחול גם לגבי מוסדות שבהם מתאפשר קשר קבוע עם חסרי ישע שהם מי שמחמת מחלתם או מוגבלותם הגופנית או הנפשית, ליקוייהם השכליים או מכל סיבה אחרת, אינם יכולים לדאוג לצורכי מחייתם, לבריאותם או לשלומם.

ציפי חוטובלי: שנית, מוצע להוסיף לרשימת המוסדות שהחוק חל עליהם גם עסק שנותן שירותי אבטחה לקבוצות אנשים עם מוגבלות שכלית או התפתחותית או לחסרי ישע; מוסד רפואי שבו מאושפזים חולים סיעודיים; מסגרת שיקום או מסגרת מגורים עצמאית ומוגנת לנכי נפש ועסק המסיע יחידים הנמנים עם קבוצות אלה.

ציפי חוטובלי: שלישית, מוצע לכלול ברשימת עבירות המין שעל מי שהורשע בביצוען חל איסור העסקה, גם עבירות שימוש בגופו של קטין לצורך הפקת חומר תועבה, עבירת התעללות מינית בקטין או בחסר ישע ועבירת אינוס לפי חוק השיפוט הצבאי.

ציפי חוטובלי: בסופו של דבר, חשוב לי לציין שהצעת החוק גם מציעה להחמיר את הענישה על מעסיק שלא קיבל את אישור המשטרה להעסקת עובדים, ולקבוע לצד עונש הקנס הקבוע כיום גם עונש של עד שלושה חודשי מאסר, ואת העונש לעבריין מין שעבד בניגוד להוראות החוק להחמיר משנת מאסר אחת לשנתיים מאסר.

ציפי חוטובלי: מאחר שמדובר בהצעת חוק שבאה להגן על אלה שזקוקים להגנתנו, אותם חסרי ישע, אותם קטינים שעברו התעללות חמורה – לצערנו אנחנו רואים גם נשים שעברו את העבירות האלה, גם גברים.

ציפי חוטובלי: אנשים שמופקדים על שלומם של אנשים שהם חסרי ישע וקטינים נדרשת מהם אחריות גדולה, ועל המעסיקים חלה החובה הזאת.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החוקה, שטיפל בנאמנות בהצעת החוק הזאת.

ציפי חוטובלי: אני בטוחה שבמסגרת ההכנה לקריאה השנייה והשלישית אנחנו נכניס גם את עניין עבירות האלימות וההזנחה כלפי קטינים וחסרי ישע.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות תמיד לצוות הנאמן והמסור שלי שעובד על החקיקה, לעוזרים הנאמנים שלי, לאפרת, לדורון.

ציפי חוטובלי: אני רוצה גם לציין שהצעת החוק הזאת עברה אלינו בעזרת "מרכז נגה" וגם עליהם תבוא הברכה.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת מחברי חברי הכנסת לאשר את ההצעה בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה ליושב-ראש.

מיכאל בן-ארי: חברי הכנסת, חברת הכנסת ציפי חוטובלי, אני מברך אותך על הצעת החוק הזאת.

מיכאל בן-ארי: שור מועד בעניינים כאלה ואחרים אנחנו מרחיקים.

מיכאל בן-ארי: במקרים כאלה אני לא יודע אם אפשר להגדיר מישהו כשור תם, אבל פה לא צריך לחכות לאף אחד שיהיה מועד כדי להרחיק אותו מכל סביבה שבה הוא יכול לחזור על פשע שאין לו כפרה ועל נזקים בלתי הפיכים שנוצרים לנפגע, לסביבתו.

מיכאל בן-ארי: הזהירות במקום הזה נדרשת ונתבעת.

מיכאל בן-ארי: אבל אני רוצה לנצל את זמן הדיבור לדבר על עוד אנשים שצריך להרחיק אותם ועל סוג של חשבון נפש שצריך לעשות לפעמים, בשעות מסוימות, שעות של חשבון נפש.

מיכאל בן-ארי: יום הכיפורים הוא יום של חשבון נפש.

מיכאל בן-ארי: אבל בדרך, בחיים, יש לנו כל מיני ימי כיפורים, והנה יום כיפורים שרובץ על ראשנו עכשיו: הסכם השלום המנופנף בכל מקום עומד עכשיו לא על כרעי תרנגולת, אפילו לא על קורי עכביש.

מיכאל בן-ארי: וגם אם מובארק יישאר על כיסאו איזה זמן, אין ספק שאת הזעם של ההמונים, כמו שהוא כבר מכוּון, הוא יכוון כלפינו, והסכם השלום יעוף עם הרוח והיה כלא היה.

מיכאל בן-ארי: יושבים במקום הזה אנשים בתפקידים בכירים שהביאו עלינו אסונות, ואין חשבון נפש.

מיכאל בן-ארי: איך אמר לי קצין בכיר: כשהיינו בלבנון, ה"חיזבאללה" היה בהתגוננות ואנחנו היינו בעוצמה.

מיכאל בן-ארי: ברחנו מלבנון, כל מיני ארגונים וכל מיני – ומה קיבלנו?

מיכאל בן-ארי: "חיזבאללה" שמשתלט על לבנון, כביכול נשיא שהוא לא של "חיזבאללה", "חיזבאללה" בהתעצמות, ואנחנו בחוסר אונים מוחלט, מוחלט, בפני ההתעצמות הזאת, שמאיימת איום ממשי, מוחשי על העורף הישראלי.

מיכאל בן-ארי: דברים שאי-אפשר לומר כאן, עד כמה האיומים קשים.

מיכאל בן-ארי: אבל איש לא נותן כאן את החשבון.

מיכאל בן-ארי: דיברנו היום על הסכמי אוסלו הארורים, שהביאו לכאן אלפי-אלפי הרוגים, שהביאו איום על קיומה של מדינת ישראל הקטנה; על החלום הזה, חלום הבלהות, של להקים פה מדינת מחבלים על צווארה של יהוד.

מיכאל בן-ארי: עוד פעם "פדאינים" ביהוד?

מיכאל בן-ארי: הפעם זה יהיה ברקטות, ב"קסאמים", אפשר להסתפק במרגמות אפילו, כדי להגיע לאור-יהודה, לא צריך יותר מזה.

מיכאל בן-ארי: מישהו נתן את החשבון?

מיכאל בן-ארי: מישהו הרחיק את החבורה הזאת ממקבלי ההחלטות?

מיכאל בן-ארי: האם אי-פעם הם אמרו: חטאנו, עווינו, פשענו, הבאנו את מדינת ישראל לסכנות כאלה איומות?

מיכאל בן-ארי: לו היה ניתן – ואני לא רוצה לערב עניין בעניין אחר – אבל אני חושב שהיה מקום לחוקק חוק שמי שהביא לאסונות, מי שכשל בהערכות שלו ובהובלה שלו מבחינה פוליטית, יורחק לכל הפחות, אם לא ייתן את הדין על עשייתו המסוכנת ועל פגיעתו באזרחי ישראל ובמדינת ישראל.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סעיד נפאע.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, תודה רבה, גברת חוטובלי, אני מבקש – – –

אחמד טיבי: חברת הכנסת.

סעיד נפאע: חברת הכנסת, אני מבקש לברך אותך על הצעת החוק הזו, אבל אם תשימי לב – – –

אחמד טיבי: חברת הכנסת חוטובלי, הוא מברך אותך.

סעיד נפאע: אני שלחתי לך ברכות – –

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

סעיד נפאע: – –שלא שמעת, אבל רציתי באמת להפנות את תשומת לבך לנושא שיכול והצעת החוק הזו תוכל, בסופו של דבר – אני לא כל כך בקי – לכלול אותו, והוא למעשה נושא שיועלה מחר בשאילתא דחופה לפני שר החינוך, אבל הוא קשור להצעת החוק הזו.

סעיד נפאע: אני אקריא לך את השאילתא: החוק האוסר על העסקת עברייני מין בבתי-ספר אינו מיושם כשמדובר במורים ממלאי-מקום.

סעיד נפאע: בניגוד למורים חדשים המתחילים ללמד, מתברר מבדיקה שערכה באחרונה המועצה לשלום הילד כי במקרים רבים עובדי ההוראה הזמניים כלל לא מתבקשים להביא אישור מהמשטרה על היעדר עבר פלילי בתחום עבירות המין.

סעיד נפאע: במשרד החינוך לא ידעו למסור אתמול מה מספר המורים ממלאי-המקום העובדים במוסדות חינוך, אך העריכו כי מדובר באלפים.

סעיד נפאע: היות שבדרך כלל מצרים את צעדינו כשאנו מגישים הצעות חוק – והתרענו רבות בנושא הזה – גם כאשר מדובר בהצעות חוק שהן כל כך, לפחות לפי דעתנו, חשובות ולא פוליטיות, אגב, והיות שגם יושב-ראש ועדת החוקה נמצא כאן – אם ישנו איזשהו מקום, בהכנת ההצעה הזו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, לתת את הדעת לעניין הזה, שהוא באמת עניין כל כך חשוב, כאשר מדובר באלפי אנשים ולא סתם אנשים.

ציפי חוטובלי: זה עלה לדיון – – –

אחמד טיבי: תודה רבה על ההערה הרצינית של חבר הכנסת סעיד נפאע.

דוד רותם: אני יכול להשיב?

אחמד טיבי: בבקשה.

דוד רותם: חבר הכנסת נפאע, הנושא הזה עלה בדיון מעקב שאנחנו קיימנו בוועדת החוקה לפני שבועיים בערך, ומשרד החינוך הסביר שבעצם את המורים ממלאי-המקום לא מעסיק משרד החינוך, אלא מנהלי בתי-הספר הם אלה ששוכרים אותם.

דוד רותם: יחד עם זאת, הם התחייבו שהחל מעוד חודש תצא הוראת מנכ"ל שאיש לא יעסיק אלא אם כן מביאים אישור.

דוד רותם: לכן אני מקווה שהנושא הזה בא לידי פתרון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הערה חשובה.

סעיד נפאע: אדרבה.

סעיד נפאע: אם זה ייכלל בחקיקה, עוד יותר טוב.

דוד רותם: לא, זה נמצא בחקיקה.

דוד רותם: יש חוק.

מיכאל בן-ארי: – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: ציפי חוטובלי, בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 7) (חסרי ישע), התשע"א–2011, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 8, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להחזיר את ההצעה לוועדת החוקה להמשך הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/365).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 60), קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: יציג אותה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת .

אחמד טיבי: אין דוברים.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 60), התשע"א–2011, היא הצעת חוק של הוועדה – ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

דוד רותם: הצעת החוק עוסקת בנושאים טכניים שהם פרי הבנות מניסיון שהצטבר במערכות הבחירות האחרונות.

דוד רותם: בין היתר, התיקונים עוסקים בצירוף קלפיות, איסור עריכת שינויים ברשימות המועמדים, קלפיות לאנשים המוגבלים בניידות, סידורי הצבעה לשוטרים והצבעת אסירים ועצורים.

דוד רותם: בין היתר, אנחנו פותרים גם את הבעיה של אזורי קלפי שבהם אין רחובות אלא רק שם יישוב, והם ייקבעו באזורי קלפי מיוחדים.

דוד רותם: מרבית התיקונים הם תיקונים טכניים של הארכת מספר ימים, שעות הצבעה, שעות הגשת רשימות, כללים לגבי קלפיות לאנשים מוגבלים בניידות, קלפיות לאסירים ועצורים והצבעת שוטרים.

דוד רותם: אני מבקש לאשר את החוק בקריאה ראשונה.

דוד רותם: תודה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 3

אחמד טיבי: אני עוצר את השעון עד שחבר הכנסת רותם יגיע למקום מושבו.

אחמד טיבי: בעצם, אני מסיים בשלב זה את – עכשיו אנחנו מצביעים.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 60), התשע"א–2011, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אחמד טיבי: ובכן, בעד – 8, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להחזיר את הצעות החוק לדיון לקראת קריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/364).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו שבים להצעת חוק התקשורת – שיגור דבר פרסומת, של חבר הכנסת אורי מקלב; קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, כפי שזה גם מופיע, הצעת החוק הזו היא גם של חבר הכנסת משה גפני וחברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, ויש כאן גם תוספת של יושב-ראש הוועדה, ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה, שנכנסה בגוף החוק ואנחנו מייד נקריא אותה.

אורי מקלב: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 47).

אורי מקלב: מדובר על שיגור דבר פרסומת באמצעות מערכת חיוג אוטומטי או ממספר טלפון בלתי מזוהה – זאת התוספת שיש בין הקריאה הטרומית לקריאה הראשונה: גם אם מספר הטלפון לא מזוהה.

אורי מקלב: ומוצע לקבוע כי יראו חיוג לנמען באמצעות מערכת חיוג אוטומטי כשיגור דבר פרסומת בניגוד להוראות החוק גם אם החיוג הופסק בטרם נענתה השיחה, ובחיוג למספר שממנו בוצע החיוג לנמען מושמע דבר פרסומת.

אורי מקלב: בנוסף, מוצע לקבוע כי אם שוגר דבר פרסומת אסור ממספר טלפון חסום וללא ציון פרטי המפרסם, יהיה הפיצוי שיוכל לקבוע בית-המשפט, ללא הוכחת נזק, כפול.

אורי מקלב: בקיצור, בחוק התקשורת שקיים כיום, החוק אוסר שיגור דבר פרסומת באמצעות מערכת אוטומטית, באמצעות אס.

אורי מקלב: אם.

אורי מקלב: אס, באמצעות פקס.

אורי מקלב: החברות המסחריות וחברות אחרות מצאו דרך להתחכם עם הצעת חוק זו, והן משגרות את הודעת הפרסומת רק באמצעות "צנתוק" – שזה נקרא צלצול ומייד אחר כך ניתוק.

אורי מקלב: הדבר הזה גורם לכך שאדם שיש לו טלפון או פלאפון, רואה שיש לו שיחה שלא נענתה – רוב האנשים חוזרים אל השיחה הזו ואז מושמע להם דבר פרסומת.

אורי מקלב: ולא זו אף זו, החברות האלה, יש להן גם מספרים מעניינים, שזה גם מושך את מקבל השיחה לחזור לדבר המפרסם.

אורי מקלב: עכשיו, כלקונה או כחסר מסוים שהיה בחוק, החברות המסחריות מנצלות פרצה זו ומשגרות הודעות כאלה לרוב.

אורי מקלב: התופעה מתרחבת מאוד.

אורי מקלב: מכיוון שהתופעה הקודמת, שהיו שולחים דרך פקסים ודרך הודעות מוקלטות או באמצעות אס.

אורי מקלב: אם.

אורי מקלב: אסים, נחסמה בפניהם, הם מצאו דרך להתחכם, בפרצה בחוק, ואנשים שולחים את המסרים האלה על-ידי צלצול ומייד אחרי זה ניתוק, והאדם חוזר ואז הוא שומע את דבר הפרסומת.

אורי מקלב: אם כך, מה שקרה, קודם כול ממשיכים לשגר דבר פרסומת לאדם שלא ברצונו.

אורי מקלב: בנוסף לכך, עוד יותר קל – גם על חשבונו.

אורי מקלב: אם עד עכשיו מי שצלצל – זה היה על חשבון המפרסם, עכשיו כשהוא מצלצל ומנתק ולאחר מכן זה שקיבל את השיחה חוזר אליו, בעצם זה גם על חשבון זה שנשלח אליו עכשיו דבר הפרסומת, שמושמעת לו.

אורי מקלב: כך שחברות הפרסומת בעצם הרוויחו מהעניין הזה.

אורי מקלב: בדיון שהיה לנו לקראת קריאה ראשונה בוועדת הכלכלה העיר היושב-ראש, בצדק, על תופעה נוספת שיש, שמשגרים דבר פרסומת בלי שצריך לחזור, אלא גם בלי שמישהו מזדהה.

אורי מקלב: פרסומת ממספר חסום, כך שבעיקרון אנחנו גם לא יודעים מי פרסם, אז גם אין את מי לתבוע.

אורי מקלב: במקרה הזה, בטכניקות של היום יהיה מותר למשרד התקשורת כן לזהות את מי שהתקשר, ובמקרה הזה, שאדם שלח דבר פרסומת ממספר לא מזוהה, הקנס יהיה גם כפול, כדי להרתיע משיגור מכתב פרסום כזה.

אורי מקלב: לפעמים זה יכול להיות גם פרסום נגטיב: אסור לאכול, לא כדאי לאכול דברים בלי כך וכך, או דבר פרסומת כזו או אחרת, שאדם רוצה לפרסם, בלי שאפילו יש לו צורך להזדהות.

אורי מקלב: אבקש את תמיכת החברים בהצעת חוק זו, שהיא בעיקרה ובמהותה הגנת הצרכן.

אורי מקלב: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לדבר?

אחמד טיבי: לא עכשיו, אחרי בן-ארי.

אחמד טיבי: כי הכרזתי את שמך.

אחמד טיבי: אתה מוותר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לך לוותר?

מיכאל בן-ארי: דברי, דברי.

אחמד טיבי: בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני פשוט רציתי לחזק את ידיו של חבר הכנסת אורי מקלב, ושל שותפנו להצעת החוק הזאת משה גפני, ולהגיד שההצעה הזאת מאוד מאוד חשובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מהדברים המאוד-קטנים, שכביכול אפשר להגיד שאולי הם לא כל כך קריטיים, אבל אני חושבת שלשקט הנפשי של האנשים שנמצאים בבית, וגם השימוש בטכנולוגיה לרעה – ואפשר לומר שזה קצת דומה גם לאיזושהי יכולת להכניס את היד עמוק לכיס של הבן-אדם לאור יום בלי שהוא רואה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי כשאתה מקבל צלצול והוא מתנתק, ואז אתה חוזר לאותו מקום על מנת לקבל פרסומת על חשבונך, זה מה שנקרא – אתה תאהב לשמוע את זה, אדוני היושב-ראש, את המשפט הזה – זה הראש היהודי ממציא פטנטים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פטנט יוצא מן הכלל עד עכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה רק מראה איך אנחנו תמיד מוצאים את הדרכים לעקוף את החוקים, לעבור על החוקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מאוד מבקשת להצביע בעד ההצעה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מניחה שאתה דיברת, פשוט נכנסתי מאוחר, על התיקונים שהולכים להיות בהצעת החוק הזאת, בעקבות ישיבות שישבנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אשמח מאוד שתצביעו בעד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: עדיין אין הצבעה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן-ארי, אחר כך הצבעה.

מיכאל בן-ארי: כמובן, אני מברך על הפסקת הגזל הזה, אבל אני רוצה להוסיף גזל נוסף לאור היום, עם פרסום שנעשה מאחורי – פרסום שרץ היום בכל מקום, הפך להיות אפילו סוג, משתמשים בזה, מין סוג של follow up כזה על העניין הזה: האם אראלה כבר התקשרה אליכם?

מיכאל בן-ארי: אתה רוצה שאראלה תתקשר אליך?

נסים זאב: מה זה אראלה?

מיכאל בן-ארי: אה, אתה לא בעניינים.

מיכאל בן-ארי: אתה כנראה לא מקשיב.

מיכאל בן-ארי: מפעל הפיס, אראלה תתקשר אליך.

מיכאל בן-ארי: איזו התרגשות.

נסים זאב: אני יכול לקבל ממנה טלפון, אבל אני לא מקבל את הכסף, לא רואה את הצ'ק בסוף.

מיכאל בן-ארי: יפה.

מיכאל בן-ארי: אתה לא היחיד, ידידי ומכובדי חבר הכנסת נסים זאב.

מיכאל בן-ארי: אתה לא היחיד.

מיכאל בן-ארי: ישנם במדינת ישראל, לצערי הרב – אני לא יודע את סדר הגודל כי אני לא נמצא כל כך בקבוצה הזאת, אבל אני שומע הדים מהציבור על התופעה הזאת של ההימורים, שנקראת מפעל הפיס.

מיכאל בן-ארי: אנשים משלמים מס אשליות, מוציאים הון עתק על הדברים האלה, על מכונות המזל, ומדינת ישראל נותנת חסות למפעל הפיס, שמקדם את הספורט בישראל ומצד שני מעמיק את העוני ומעמיק את האשליה בקרב – היא לא מספרת לכמה אנשים היא לא מתקשרת, כמה אנשים שילמו את 250,000 השקל שמישהו מסוים הרוויח.

מיכאל בן-ארי: והם משלמים את זה חודש אחרי חודש, ושנה אחרי שנה, כי מדינת ישראל נותנת לא רק גושפנקה, היא מעודדת: זה נבנה בעזרת מפעל הפיס.

מיכאל בן-ארי: אז על זה נאמר: לא מדובשך ולא מעוקצך.

מיכאל בן-ארי: אל תרמו אותנו עם בניינים של מפעל הפיס וגזל של עמך, של האנשים הפשוטים.

מיכאל בן-ארי: הייתי קורא מכאן לבטל את כל הפרסומות של ההימורים, כולל ההימורים הכביכול לגיטימיים שנקראים מפעל הפיס.

מיכאל בן-ארי: מי שנורא-נורא צריך וזקוק לזה, שילך.

מיכאל בן-ארי: אבל לעשות לזה פרסומת ולשדל אנשים להתפתות לדבר הזה, זה פשע שצריך להפסיק אותו.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בקרוב כמה חברי כנסת, קואליציה–אופוזיציה, מביאים הצעת חוק כדי לחייב מוסדות הימורים להקצות שיעור מסוים מההכנסות למכוני גמילה מהימורים.

אחמד טיבי: הצעה טובה.

אחמד טיבי: הצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 47) (שיגור דבר פרסומת באמצעות מערכת חיוג אוטומטי או ממספר טלפון בלתי מזוהה), התשע"א–2011, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 7, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה להמשך דיון לקראת קריאה שנייה ושלישית לוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/366).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הנושא האחרון שעל סדר-היום, הצעת חוק הביטוח הלאומי (הארכת התוכנית הניסיונית), של חברי הכנסת יחימוביץ וכץ – קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: תוספת לסדר-היום; התווספה לפני כמה דקות.

אחמד טיבי: חברי הכנסת שמאלוב-ברקוביץ ובן-ארי, לא נהוג להפנות את הגב למליאה.

אחמד טיבי: שילוב מעניין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק – – –

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שילוב מעניין – – –

אחמד טיבי: כל אדם ושילובו.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

שלי יחימוביץ': מדובר בהצעת חוק שתעבור כעת, ברשותכם, בקריאה ראשונה, מתואמת עם הביטוח הלאומי, עם משרד הרווחה ועם הממשלה כולה.

שלי יחימוביץ': מדובר בהארכת ניסוי מבורך, שמתקיים בימים אלה בחסות הביטוח הלאומי, שבמסגרתו גמלת הזיקנה, שהיא הגמלה היחידה מבין הגמלאות שאינה מועברת ישירות לזכאי אלא מועברת לחברת כוח-אדם – שאותה גמלה תעבור, בעת הצורך, ישירות לקשיש ולמשפחתו, כדי שהוא יוכל להשתמש במלוא הכסף מבלי שחברות כוח-אדם יגזרו לעצמן קופון באותו מסלול של הגמלה, שמשולמת מהביטוח הלאומי ועד לקשיש ולמטפלת הסיעודית שמטפלת בו.

שלי יחימוביץ': מדובר בניסוי שמתקיים זו השנה השנייה.

שלי יחימוביץ': הוא התקיים בשמונה אזורים בשנת 2010, גם כן בעקבות הצעת חוק של חבר הכנסת חיים כץ ושלי.

שלי יחימוביץ': כעת אנחנו מבקשים להאריך את הניסוי בשנתיים נוספות ולהרחיב את אזורי הניסוי, כך שנוכל לקבל נתונים ברורים יותר בדבר יעילותו של הסידור הזה, שעד עכשיו התברר כמוצלח ביותר, עם שביעות רצון של המשפחה ושל הקשיש – ובסוגריים אוסיף:

שלי יחימוביץ': אשר לא מקבלים את הגמלה ישירות אלא אחרי שוועדה מקומית בדקה אם הם יכולים לעמוד בקריטריונים ואכן לדאוג לגורלו של הקשיש.

שלי יחימוביץ': כעת הניסוי יורחב, ובתומו, בעוד שנתיים, נוכל להחליט אם מדובר בהצעת חוק גורפת, אשר תאפשר לכל תושבי הארץ ולכל זכאי גמלת הזיקנה לקבל את הגמלה ישירות – ולבחור אם להעביר אותה לחברת כוח-אדם או להם ישירות.

שלי יחימוביץ': אני מקווה שכך יהיה הדבר.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה לחברת הכנסת יחימוביץ.

אחמד טיבי: היות שהתוספת היתה רק לאחרונה, אם מישהו מחברי הכנסת מעוניין לדבר – בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אכן, הסוגיה הזאת היא סוגיה מאוד אנושית.

אברהם מיכאלי: מי שלצערו אולי חווה את זה בקרבתו, במשפחתו, בסביבה, שהוא נזקק לזה, אדוני היושב-ראש – באמת הסבל של אותם זכאים, שאמורים לקבל את אותו סיעוד ואת אותה עזרה שבעצם המדינה כביכול נותנת להם, הוא באמת מורכב ומסובך.

אברהם מיכאלי: לכן, מלכתחילה, כאשר הניסיון הזה חוקק, חשבו על כל מיני ניצולים כאלה או אחרים – אני זוכר, חברתי חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שאמרו שאולי מישהו ינצל את זה, יעשו מזה כל מיני מניפולציות.

אברהם מיכאלי: אני מברך אותך על כך שאת בעצם דורשת להאריך את זה.

אברהם מיכאלי: אני מבין שכרגע הפיילוט עוד לא הופך להיות רחב יותר.

אברהם מיכאלי: אולי צריך להרחיב את הפיילוט הזה כדי להגיע לאזורים נוספים, כדי שנוכל לאפשר לאזרחים נוספים במדינה ליהנות מאותו פיילוט.

אברהם מיכאלי: אני חושב – ברכה מיוחדת מגיעה לך גם על זה שלחצת בוועדת העבודה והרווחה.

אברהם מיכאלי: אני זוכר שהשבוע היא דנה בעניין הזה ואישרה אותו.

אברהם מיכאלי: אותן משפחות שיכולות היום להשתמש בגמלה הזאת שמקבלים מהמדינה בצורה יותר מעשית, בצורה יותר קלה – אני חושב שהמשפחות האלה מברכות אותך ואותנו, שאנחנו בעצם מאפשרים להן את זה, ולכן על כך תבורכי.

אחמד טיבי: אני מאוד מודה לך.

אחמד טיבי: עד שתגיע – אני אאפשר לך להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 126) (הארכת התוכנית הניסיונית), התשע"א–2011, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אחמד טיבי: אני מצרף גם את קולותיהם של חבר הכנסת מיכאלי ואיתן כבל.

אחמד טיבי: שלושה בעד, אין מתנגדים, ואיתן כבל ואברהם מיכאלי תומכים, לפרוטוקול, בהצעת החוק הזאת.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את הצעת החוק להמשך דיון לקראת קריאה שנייה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אחמד טיבי: תם סדר-היום.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ח בשבט התשע"א, 2 בפברואר 2011, בשעה 11:00.

אחמד טיבי: ישיבה זו נעולה.