ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 198, 2011-01-03 00:00

ראובן ריבלין: גבירותי חברותי, חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ז בטבת תשע"א, 3 בחודש ינואר 2011, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת לשבוע זה.

ראובן ריבלין: עדיין לא נמצא כאן השר המשיב על הצעות האי-אמון, אבל קודם כול יש לנו הודעה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 11) (פרסום תצלומו של נפגע או נפטר), התשע”א–2011, של חברי הכנסת אורי מקלב ומשה גפני; הצעת חוק להרחבת הייצוג ההולם של בני העדה האתיופית בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע”א–2011, של חברי הכנסת ציון פיניאן, יעקב אדרי ואופיר אקוניס.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2809/18 וכלה בהצעת חוק פ/2830/18 – הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון – הוספת נציגי ציבור למועצה, ניהול פרוטוקול ופרסום), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת איתן כבל, ניצן הורוביץ, גאלב מג'אדלה, זאב בילסקי, אורית זוארץ וגדעון עזרא; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – אישור על קבלת מסמכים לפטור מטעמי הכרה דתית), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק חינוך לבריאות התלמיד, התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת יואל חסון, אריה אלדד, רחל אדטו ועפו אגבאריה; הצעת חוק המים (תיקון – תעריפים מופחתים לצרכן זכאי), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת מרינה סולודקין ושלמה מולה; הצעת חוק דיור סוציאלי במרכז הארץ, התשע”א–2011, מאת חברות הכנסת מרינה סולודקין ומירי רגב; הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה (תיקון מס' 4) (תיקון – דחיית תחילה לעניין מכל משקה אלכוהולי), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת יצחק וקנין; הצעת חוק הקרימינולוגים, התשע”א–2011, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – מסירת פרטי גולש בידי ספק שירותי אינטרנט), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון – מנגנון איזון בקרנות פנסיה ותיקות שבהסדר), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון – הגנה על מתמחים), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת אורי אורבך וזבולון אורלב; הצעת חוק שירות לאומי (תנאי שירות למתנדב בשירות לאומי) (תיקון – דמי נסיעה למתנדב בשנת שירות), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת שלמה מולה; הצעת חוק יום המשפחה הלאומי, התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת אנסטסיה מיכאלי, אברהם מיכאלי וזבולון אורלב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי לאזרח עולה ולקטין חוזר), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת יואל חסון וכרמל שאמה; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – איסור הפליה בפיקוח על מצרכי מזון), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ושלמה מולה; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – השקעה בשידורים ובהפקות בשפה האמהרית), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת יריב לוין וציון פיניאן;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – איסור על קנסות יציאה), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת אופיר אקוניס; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת התקנת התרעת שמע לנהג ולנוסע שלידו הלא-חגורים), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת רוברט טיבייב, כרמל שאמה, נסים זאב, , ציון פיניאן, רוברט אילטוב וניצן הורוביץ; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – עסקה בחיוב מתחדש באמצעות סליקה סלולרית), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, כרמל שאמה, אורי מקלב, זאב אלקין, יריב לוין, מיכאל בן-ארי, אברהם מיכאלי, עמיר פרץ וגאלב מג'אדלה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (תיקון – תשלום בשל פינוי באמצעות מסוק), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ישראל חסון, יריב לוין, נסים זאב, , עמיר פרץ, איתן כבל, אורית זוארץ ואורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – עידוד לימודי הנדסה ומדעים), התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב, , זאב אלקין, פניה קירשנבאום, אלכס מילר, רוחמה אברהם-בלילא, כרמל שאמה, משה מטלון, ליה שמטוב, אנסטסיה מיכאלי, חמד עמאר, אופיר אקוניס, רחל אדטו, אמנון כהן, , ציפי חוטובלי, רוברט טיבייב ודוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיצוי נפגעי אסון טבע, התשע”א–2011, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וחנין זועבי; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – מכירת נכסי חללי מערכות ישראל או חללי פעולות איבה וטרור על-ידי יורשיהם או יורשי יורשיהם), התשע”א–2011, מאת חבר הכנסת שלמה מולה.

ירדנה מלר-הורוביץ: דוח ביקורת של מבקר המדינה, של האגף לתפקידים מיוחדים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה למזכירת הכנסת.

בממשלה בשל: 1.

בממשלה בשל: ראש הממשלה מונע משיקולי שרידות פוליטית על חשבון הכרעות משמעותיות לגורל המדינה ואזרחיה;

ראובן ריבלין: רבותי, לפנינו שתי הצעות אי-אמון, האחת של סיעת קדימה והשנייה של סיעות רע"ם-תע"ל, חד"ש ובל"ד, המבקשות להביע אי-אמון בממשלה, ואני מזמין את חברת הכנסת, השרה לשעבר, רוחמה אברהם-בלילא, לבוא ולנמק את הצעת האי-אמון של סיעת קדימה, שכותרתה: ראש הממשלה מונע משיקולי שרידות פוליטית על חשבון הכרעות משמעותיות לגורל המדינה ואזרחיה, כלשון הבקשה שהוגשה להבעת אי-אמון.

ראובן ריבלין: ישיב כבוד השר גלעד ארדן בתפקידו כשר המקשר.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, גברתי יושבת-ראש האופוזיציה, אני אומַר, גם אדוני – – –

ראובן ריבלין: ראש האופוזיציה.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש האופוזיציה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומַר – –

ראובן ריבלין: יושב-ראש יש לכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: – – גם אדוני ראש הממשלה, והכיסא ריק, כמו כל הממשלה הזו שלא באה לכאן.

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, אדוני ראש הממשלה, אני מקווה שהתעוררת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שהתעוררת באמת, שאתה ערני, שאתה מקשיב, שאתה בפוקוס – –

רוני בר-און: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – בוקר טוב, אדוני ראש הממשלה, שאיננו.

רוחמה אברהם-בלילא: תשמע, אני לא יודעת, אולי הוא באמת ישן שינה מתוקה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה ששמעת חדשות וקראת עיתונים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה ששמעת ואתה יודע על התפוסה הממוצעת של 100% בחדרי המיון ובמחלקות הפנימיות בבתי-החולים בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, כיסא ריק, האם אתה יודע שהתקציב שהגשת לבית הזה ושעבר בשבוע שעבר, ועליו הקואליציה הצביעה עם כל הכוח, הוא תקציב שאין בו אגורה שחוקה ומיותמת אחת לניהול ההתמודדות הלאומית להיערכות לרעידות אדמה?

רוחמה אברהם-בלילא: האם כאשר הכרזת, לצערי – שוב, לצרכים תקשורתיים בלבד – על העברת האחריות לרעידות אדמה למשרד הביטחון, האם התכוונת ברצינות?

רוחמה אברהם-בלילא: האם תקצבת את האחריות הזו?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, האם עשית זאת מתוך דאגה או לצאת ידי חובה?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, הרי אתה יודע שהנושא היחיד שבו אין מודיעין מקדים הועבר לאחריות משרד הביטחון כאילו משימות לאומיות אחרות שמוטלות עליו – כמו השלמת הגדר במזרח, בניית גדר ההפרדה בדרום – הסתיימו?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, האם תיקח אחריות לתוצאות ההרסניות והוודאיות של רעידת אדמה, שבוא תבוא, או שמא גם הפעם ביד אמן גלגלת את האחריות ממך והלאה?

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, אדוני ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שאתה ערני.

רוחמה אברהם-בלילא: האם יש לך מדיניות שחוצה אל מעבר ליום המחר, או ששוב תיכנע לכל רוח ולחץ שיוצרים דרמה?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, הבית הזה רוחש שמועות על עסקאות מדיניות למראית-עין.

רוחמה אברהם-בלילא: מתי בכוונתך לעדכן את השרים שלך ואותנו על אותו שליח זר, נושא דרכון דיפלומטי אמריקני, הוא אחד מתורמיך החשובים, הוא עושה גם בשליחותך אצל חלק משכנותינו, וכל זאת על מנת להסיח את תשומת הלב מהאתגר האמיתי, מהאתגר המדיני המשמעותי והדרמטי של השיח הציבורי הישיר עם הפלסטינים.

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, אדוני ראש הממשלה, שאיננו – מתחת לפוך, כנראה קר לו.

רוחמה אברהם-בלילא: השלטים שלך ושל שר התחבורה עדיין מתנוססים בחוצות – רכבת העמק, מחלף אשדוד וגם נתיב הייסורים.

רוחמה אברהם-בלילא: על כולם התחייבת וחתמת את שמך.

רוחמה אברהם-בלילא: בינתיים הקרונות נשרפים, המדינה בוערת, ואתה מוביל את ישראל בכביש לשום מקום.

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב לך, אדוני ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: השפנים כבר לא יוצאים לך מהמגבעת.

רוחמה אברהם-בלילא: מטה הקסם התעקם וגם הגלימה הצטמקה בכמה מידות.

רוחמה אברהם-בלילא: האם ייתכן שאתה ישן טוב בלילה?

רוחמה אברהם-בלילא: האם עשית את הכול על מנת לדחות את הכנת העימות הקרב?

רוחמה אברהם-בלילא: האם התכוונת ביושר למלא את חובתך לשמירה על ישראל יהודית ודמוקרטית?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, הבוקר הזה הוא בוקר רע נוסף למדינת ישראל, והמוכשרים שבדובריך – אלה שהיו ואלה שעוד יהיו – לא יצליחו להקהות את התחושה שאין מנהיג בירושלים ואין, אין ממשלה בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: מזל שיש השר המקשר.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, אתה נמנע באופן עקבי מהכרעות מהותיות בכל התחומים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה נקרע ביודעין ובשמחה בין מדיניות ימנית רדיקלית של שר החוץ לבין ההישרדות של שר הביטחון.

רוחמה אברהם-בלילא: לא שמענו את קולך בסוגיית שכר המינימום וגם לא בסוגיית תמלוגי הגז; לא שמענו את קולך במחדל המתמשך של שירותי הכיבוי וההצלה בישראל, מחדל שנמשך כולו במשמרת שלך ובאחריותך.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, זהו עוד בוקר רע למדינת ישראל, עוד בוקר שבו מתדלקת הממשלה בראשותך את קמפיין השנאה והדה-לגיטימציה כנגד ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: הפכת מדיניות להצהרות, ממטוסים מעופפים וצילומים בצדודית מועדפת, כהרגלך.

רוחמה אברהם-בלילא: מעמדה של ישראל הגיע לשפל חסר תקדים.

רוחמה אברהם-בלילא: הפקרת את מדיניות החוץ, הפקרת את היחסים עם הגדולה שבבעלות בריתנו, הפקרת את הזירה המדינית ליוזמות של יריבים ושל בעלי עניין הפועלים כנגד האינטרסים הלאומיים של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: תחת מדיניותך הכושלת איבדה ישראל את הלגיטימציה שהוענקה לגושי ההתיישבות הגדולים ביהודה ושומרון.

רוחמה אברהם-בלילא: תחת מדיניותך נוספו עשרות אלפי שוהים בלתי חוקיים.

רוחמה אברהם-בלילא: תחת הנהגתך, אדוני ראש הממשלה, שאיננו, מוקמת לנגד עינינו מדינה פלסטינית מוצהרת, הזוכה לגיבוי הולך וגדל של מדינות העולם, והכרסום במעמדנו נמשך.

רוחמה אברהם-בלילא: המדינה הפלסטינית הופכת לעובדה מוגמרת, ושוב ישראל לא משיגה דבר, אבל משלמת ביוקר.

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב לך, אדוני ראש הממשלה, אני תוהה ממה אתה מרוצה כשאתה קם בבוקר.

רוני בר-און: הוא לא.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אתה מרוצה מתרגיל ההונאה של חוק האברכים, למשל?

רוחמה אברהם-בלילא: האם אתה מרוצה שסטודנט שסיים שלוש שנות שירות בצה"ל, ועתיד לשרת עוד 20 שנה במילואים, ממשיך להיות מופלה לרעה במדינה תחת הנהגתך?

רוחמה אברהם-בלילא: או אולי אתה מרוצה מכך שזו השנה השביעית השחונה בישראל, ומשרד האוצר ממשיך, בהנהגתך, גם השנה, לא לעמוד ביעדי ההתפלה, שעליהם הכריזה הממשלה בראשותך?

רוחמה אברהם-בלילא: אולי אתה מרוצה מכך שהסיכוי של זוג צעיר במדינת ישראל להחזיק דירה מתחרה עם יכולתו של אדם להגיע לירח?

רוחמה אברהם-בלילא: או אולי אתה גאה באלימות המשתוללת בבתי-הספר וכנגד הקשישים בישראל?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני ראש הממשלה, זה אולי בוקר טוב לך, אבל זהו בוקר פחות טוב ל-7 מיליון אזרחים, שהשלטון המקומי המספק להם את צורכי היום-יום, קורס לנגד עינינו.

רוחמה אברהם-בלילא: זהו יום לא טוב ל-7 מיליון אזרחים, שמשלמים מכיסם עבור מחדל המים של הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: זהו יום רע ל-7 מיליון אזרחים שאין להם על מי לסמוך, אין להם על מי להישען ואין מי שימלא את חובתו כלפי המדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, אדוני ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בכל זאת, חברי חברי הכנסת, יש כמה דברים טובים בבוקר הזה, תאמינו או לא.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה מתחילה לקרטע, וסימנים ראשונים מעידים שאלה ימיה האחרונים של הממשלה בהרכבה הנוכחי.

רוחמה אברהם-בלילא: הציבור מתפכח.

רוחמה אברהם-בלילא: אפילו כתבים שהעניקו לך, אדוני ראש הממשלה, רשת ביטחון, מבינים שהיום אי-אפשר לשבת יותר מנגד.

רוחמה אברהם-בלילא: הצלחת לעורר ציבור שלם רדום, שאנן ומנותק, מתרדמתו.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני מקווה, חברי חברי הכנסת, אני באמת מאוד מקווה, כאמא וכאזרחית במדינה הזאת, שיום יבוא ותקום מנהיגות חדשה בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: מנהיגות שתדאג שיהיה באמת בוקר טוב לעם ולמדינה, ולא רק לך, אדוני ראש הממשלה, למחפשי השררה בלשכתך, ולממשלתך.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

תודה רבה לחברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא.

אני מזמין את כבוד השר גלעד ארדן.

גלעד ארדן: – – –

אתה תענה על שניהם.

ובכן, אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין, אשר ינמק את הצעות סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד להביע אי-אמון בממשלה, בכותרת: הממשלה מסוכנת לדמוקרטיה.

השר גלעד ארדן ישיב, כשר המתאם וכשר המחליף את שר המשפטים, על שתי הצעות האי-אמון יחד.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני הגעתי לדיון הזה בכנסת, אדוני היושב-ראש, מניחום אבלים, שיחד עם חברי, ד"ר חנא סוייד, עשינו בשעות הצהריים בביתה של ג'והאר אבו רחמה, אשה צעירה שנהרגה ביום שישי האחרון בעוד אחת מאותן הפגנות רבות, אחת לשבוע, שנערכות בכפר בילעין, נגד חומת ההפרדה.

דב חנין: תושבי הכפר נאבקים נגד החומה הזו בשני ערוצים.

דב חנין: ערוץ אחד של הפגנות לא אלימות, שבהן משתתפים יהודים וערבים, ישראלים ופלסטינים, גם מתנדבים בין-לאומיים, אחת לשבוע, ביום שישי בצהריים.

דב חנין: ערוץ שני, ערוץ משפטי, שבו הלכו, בעזרת עורכי-דין – אגב, גם עורכי-דין ישראלים – לבית-המשפט העליון, בעתירה נגד אותה חומה שגוזלת חלק גדול מאדמות כפרם.

דב חנין: לכאורה, אדוני היושב-ראש, הערוץ השני הצליח.

דב חנין: בג"ץ החליט לשנות את תוואי החומה ולהחזיר לתושבי הכפר בילעין את רוב האדמות שנלקחו מהם.

דב חנין: אני אומר לכאורה, אדוני היושב-ראש, כי בפועל לא קרה שום דבר.

דב חנין: עברו שנתיים מאז הבג"ץ, החומה נשארה במקומה, משרד הביטחון מצפצף על בג"ץ – הנה אנחנו רואים את הקשר הראשון בין מה שאני אומר למצב הדמוקרטיה בתוך ישראל עצמה – משרד הביטחון מצפצף על בג"ץ, ההפגנות נמשכות, ולמרבה הצער, הדיכוי האלים והקיצוני שלהם, גם הוא נמשך.

דב חנין: עם אש חיה, עם קליעי גומי, עם גז מדמיע בכמויות פנטסטיות.

דב חנין: מאחד מרימוני הגז שנורו בעבר נהרג אחיה של ג'וואהר, בסאם.

דב חנין: מציאות נוראה, מציאות מזעזעת, מציאות שאי-אפשר עוד להשלים אתה.

דב חנין: הרוגים בשטחים, אדוני היושב-ראש, הם, לצערי הגדול, כמעט שגרה.

דב חנין: השבוע נהרג עוד בחור צעיר – הוא לא נהרג בהפגנה, הוא בסך הכול רצה לעבור מחסום.

דב חנין: בחור בן 21, שמו מוחמד דראגמה, נהרג במחסום הבקעה.

דב חנין: התחקירים אומרים שלא היה לו נשק – הוא החזיק בקבוק ביד, כנראה בקבוק מים – ירו בו, ירו באוויר – – –

נדמה לי שאמרו שהוא נתבקש לעצור ולא עצר.

אני כמובן – – –

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא חשוב.

דב חנין: אני שוב אומר, אדוני היושב-ראש, כל מקרה בוודאי, בפני עצמו, יהיו טענות וטענות נגדיות, אבל המציאות שאני מדבר עליה היא מציאות של הרוגים ואנשים שנפגעים בכל שבוע.

דב חנין: ואני אומר את הדברים האלה על מה שקורה בכיבוש של השטחים כדי להדגיש שמי שחשב שאפשר יהיה לכבוש עם שלם ומהצד השני לקיים בתוך ישראל איזושהי בועה שבה תהיה דמוקרטיה ויהיו חירויות, ויהיה חופש ביטוי וחופש הפגנה – טעה.

דב חנין: איך אמר פרידריך אנגלס?

דב חנין: עם המדכא עם אחר אינו יכול להיות חופשי.

דב חנין: ואנחנו רואים את זה.

דב חנין: אינו יכול להיות חופשי.

דב חנין: בעקבות מה שקרה בבילעין היתה הפגנה בתל-אביב, שם, למרבה המזל, לא נורו יריות ולא היה גם גז מדמיע, אבל המשטרה התנפלה – כבר בתחילת ההפגנה – באלימות, למשל, על חבר הכנסת לשעבר מוסי רז.

דב חנין: עצרו אותו, נתנו לו סטירה.

דב חנין: אני מניח שבכנסת יש נוספים שמכירים את חבר הכנסת לשעבר מוסי רז.

דב חנין: אני מכיר אותו היטב.

דב חנין: אם יש אדם לא אלים בעולם, זו הדוגמה.

דב חנין: אתם רואים איך הנורמות האלה מחלחלות.

דב חנין: יונתן פולק, שהוא, אגב, אחד המשתתפים בהפגנות נגד החומה בבילעין, נעצר בשבוע שעבר, או נידון בשבוע שעבר, לעונש מאסר בפועל של שלושה חודשים, על זה שהוא השתתף בתל-אביב בהפגנת אופניים – יש בתל-אביב גם הפגנות אופניים – – –

יעקב אדרי: הוא לא מהצדיקים.

דב חנין: אני אומר משהו על למה הוא נחבש בבית-הסוהר.

דב חנין: אני דווקא חושב שהוא כן מהצדיקים, אבל לבית-הסוהר הוא נשלח בעקבות הפגנת אופניים שהיתה בתל-אביב, שהשתתפו בה פחות מ-40 איש.

דב חנין: זה נכון – – –

שלי יחימוביץ': זה לא נכון, דב.

שלי יחימוביץ': הוא נשלח משום שהוא לא היה מוכן – – – עבודות שירות.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: נכון.

דב חנין: הוא נשלח לבית-הסוהר מכיוון שהוא נידון לעונש מאסר, שהוא יכול היה לרצות אותו גם בעבודות שירות.

דב חנין: הוא סירב לבצע את עבודות השירות והוא נשלח לכלא.

דב חנין: גם עבודות שירות וגם בית-סוהר, זה בוודאי לא עונש למי שרוצה להפגין בצורה לא אלימה, בצורה, לטעמי, חוקית לחלוטין, בחוצותיה של העיר החשובה והגדולה, תל-אביב–יפו.

דוד רותם: מי דן אותו למאסר?

בית-המשפט.

דב חנין: בית-המשפט דן אותו למאסר.

דב חנין: והנה, חבר הכנסת רותם – – –

דוד רותם: גם על בית-המשפט כבר יש לך טענות.

דב חנין: אתה רואה?

דב חנין: גם לי יש טענות לבית-המשפט; לא רק לך, חבר הכנסת רותם.

דב חנין: ואני אומר שגם לבית-המשפט מחלחלות אותן נורמות שמחלחלות בכיבוש ובבתי-המשפט של הכיבוש, ומגיעות, למרבה הצער, כן, גם לבתי-משפט בתוך מדינת ישראל הריבונית.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, מה שאנחנו רואים בתקופה האחרונה, זו – – –

גלעד ארדן: – – –

כבוד השר, כבוד השר.

בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, מה שאנחנו רואים בתקופה האחרונה זו כמות שהולכת ומצטברת לאיכות חדשה.

דב חנין: אנחנו היינו מדברים תמיד על מדרון חלקלק שאנחנו נמצאים בסכנה של החלקה בו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני ברושם שאנחנו כבר נמצאים בצניחה חופשית.

דב חנין: הגזענות הפושטת בחברה הישראלית היא גזענות שמחלחלת מלמעלה.

דב חנין: היא מתחילה בדיבור הנורא על האוכלוסייה הערבית בישראל כסכנה דמוגרפית, כאויב מבפנים; זו הסתה שנמשכת בגלים של חוקים בעייתיים וגזעניים שמוצעים לכנסת, לצערי, לעתים בתמיכתה של הממשלה.

דב חנין: ההסתה הזאת נגד ערבים, נגד זרים, נגד פליטים – אני ראיתי השבוע את המערכון ב"ארץ נהדרת", הוא היה מאוד חד בעניין התחרות שבין ליברמן וישי את מי צריך לשנוא יותר.

ראובן ריבלין: – – – היתה לפני שבועיים.

נסים זאב: זה בדיוק מתאים לתוכנית בידור.

דב חנין: חבר הכנסת זאב, לצערי, זה לא הצחיק.

דב חנין: זה לא הצחיק כי זו פשוט המציאות.

דב חנין: זו היתה סאטירה נוקבת אבל לא מצחיקה, כי הסתכלנו בטלוויזיה וראינו לא "ארץ נהדרת" – –

נסים זאב: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מוותר על זכות הדיבור?

ראובן ריבלין: אתה רשום פה אצלי.

דב חנין: – – אלא ראינו את דמותה האמיתית, העצובה והקשה של החברה הישראלית.

דב חנין: ראינו את מה שאנחנו רואים במהדורות החדשות.

דב חנין: אז דיברו בתוכנית על ליברמן ודיברו בתוכנית על ישי, אבל, חברים וחברות יקרים, לממשלה הזאת יש ראש ויש אחראי והראש הזה הוא בנימין נתניהו והוא נושא באחריות למה שקורה בממשלתו, לכל המסרים הבעייתיים, המסיתים, המסוכנים, שמתגלגלים מהממשלה הזאת למטה לתוככי החברה הישראלית, והם מתגלגלים.

דב חנין: אנחנו שומעים על מכתב הרבנים, ועכשיו שומעים גם על מכתב הרבניות – ואיפה היועץ המשפטי לממשלה?

דב חנין: כאשר רבנים שמקבלים משכורת מהמדינה עוברים לכאורה עבירה של הסתה גזענית, איפה נמצא היועץ המשפטי לממשלה?

דב חנין: שומעים על בית-ספר שאוסר על התלמידים בו לדבר בערבית.

דב חנין: זה מגיע, עמיתי חברי הכנסת, גם לרחובות שלנו בהפגנות מדאיגות – בת-ים, ירושלים – בגילויים של אלימות כלפי ערבים; זה מגיע מאותה גזענות גם להשתקה של יהודים, יהודים שחושבים אחרת – הקרן החדשה, האגודה לזכויות האזרח, החברה האזרחית, שחקני תיאטרון, אמני קולנוע, סופרים, האוניברסיטאות בישראל – כולם על הכוונת של התקפת הימין הקיצוני שתוקף בעצם את כל הדברים הטובים שקיימים ופעילים וטובים בחברה הישראלית.

מיכאל בן-ארי: בחיסול מדינת ישראל.

דב חנין: שחקני תיאטרון, אמני קולנוע, סופרים, האוניברסיטאות בישראל, כולם על הכוונת של התקפת הימין הקיצוני שתוקף בעצם את כל הדברים הטובים שקיימים ופעילים וטובים בחברה הישראלית.

מיכאל בן-ארי: כל מי שרוצה בחיסול מדינת ישראל – תקרא לזה בשמו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לאיום על הדמוקרטיה שממשלת נתניהו מייצגת יש גם זרוע שנייה, וחשוב גם אליה לשים לב.

דב חנין: הזרוע השנייה היא הזרוע הכלכלית-חברתית.

דב חנין: אתם זוכרים בוודאי, עמיתי חברי הכנסת, שכשאריסטו כותב על דמוקרטיה הוא מנגיד דמוקרטיה לא לדיקטטורה, אלא דווקא לאוליגרכיה.

דב חנין: דמוקרטיה, זהו המשטר שבו שולט העם, שולטים הפלבאים, שולטים האנשים הפשוטים.

דב חנין: האלטרנטיבה לדמוקרטיה היא לא רק דיקטטורה אלא גם אוליגרכיה.

דב חנין: המציאות הכלכלית-חברתית אצלנו היא מציאות של אוליגרכיה.

דב חנין: איך אמר השופט האמריקני המנוח ברנדייס?

דב חנין: הוא אמר: אתה יכול שיהיה לך ריכוז הכוח הכלכלי בידי מעטים, ואתה יכול שתהיינה לך חירויות פוליטיות, אבל אתה לא יכול את שני הדברים ביחד.

דב חנין: כשאנחנו נמצאים במציאות שבה הטייקונים מרכזים בידיהם את הכלכלה הישראלית, את השליטה בה, את העוצמה בה, ומהצד השני אנחנו רואים התקפלות של המדינה מהאחריות שלה לביטחון החברתי, לחינוך, לבריאות, לסביבה – ראו את האסון בכרמל.

דב חנין: אנחנו רואים את הרפורמה בתכנון ובבנייה שממשלת נתניהו מקדמת, שהמטרה שלה להקל על נדל"ניסטים, על בעלי הון, לעשות כבתוך שלהם במרחב הכל-כך מצומצם שיש לנו ולהקשות על מי שרוצה להגן על הציבור, על ארגונים סביבתיים, על מתנגדים, על אלה שרוצים להגן על האינטרס הציבורי הרחב.

דב חנין: אנחנו רואים איך הממשלה הזאת תוקפת את המרחב הדמוקרטי לא רק בזרוע המוכרת של גזענות והשתקה, אלא גם בזרוע הפחות מוכרת, אבל לא פחות חשובה, של האיום על הביטחון החברתי ושל חיזוק הטייקונים ובעלי ההון למיניהם.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים במערכה גורלית.

דב חנין: המערכה על החברה, המערכה על הדמוקרטיה בארץ הזאת היא מערכה שצריך לגייס אליה ועליה מחנה דמוקרטי רחב.

דב חנין: המחנה הדמוקרטי הזה קיים בחברה הישראלית אבל הוא צריך לצאת החוצה, הוא צריך להתאחד, הוא צריך להבין שהחובה הבסיסית שלו היא לפעול יחד יהודים וערבים, החובה הבסיסית שלו היא לפעול יחד מעבר לחילוקי דעות אידיאולוגיים רעיוניים, מעבר להבדלי מסורות פוליטיות, מעבר להבדלים של גישות ומפלגות.

דב חנין: צריך לייצר בחברה הישראלית מחנה דמוקרטי גדול ורחב שידע לעמוד יחד ולהעביר מסר אחר.

דב חנין: אנחנו לא יכולים לוותר, אין לנו ארץ אחרת, והדמוקרטיה המוגבלת והמצומצמת שישנה אצלנו – אסור עליה לוותר.

דב חנין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבוד השר גלעד ארדן ישיב על שתי הצעות האי-אמון.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, הייתי רוצה לפתוח בהערה או הצעה לשיפור, אדוני היושב-ראש, כיוון שפעמים רבות חברי הכנסת כועסים ובצדק על כך שגם אני כשר מקשר או שרים אחרים לא מכינים תשובה מעמיקה לנושאים שהם מבקשים להעלות.

גלעד ארדן: אני כמובן לא מתייחס בכך ליושבת-ראש האופוזיציה – לראש האופוזיציה – שעשתה לה מנהג קבוע, שלאחר שסיעתה מציגה את הצעת האי-אמון, היא נמלטת חיש מהר החוצה כדי לא לשמוע גם מה יש לנו לומר על מעשיה בעבר בממשלות ישראל.

גלעד ארדן: אבל אני חושב שבהחלט ראוי שהממשלה תדע לתת תשובה ולהכין את התשובה למעשיה ולתת דין-וחשבון לכנסת, אבל לשם כך לפחות צריך שהצעות האי-אמון ישקפו במשהו את מה שהסיעות מבקשות להציג, כשסיעה כמו סיעתו של – – –

ראובן ריבלין: אבקש שבהצעת אי-אמון, כמו בשאילתא דחופה, בהצעת אי-אמון המבקשים יאמרו את ראשי הפרקים של הדברים – – –

גלעד ארדן: כן, כי כאשר סיעה כותבת שהיא רוצה להביע אי-אמון בגלל בעיות של גזענות כרגע במדינת ישראל, היא צריכה לציין על איזה אירועים היא רוצה לדבר, כדי שאם אני לוקח תשובה ממשרד המשפטים, אז אני גם אדע, מתוך כבוד לכנסת ולחברי הכנסת – – –

ראובן ריבלין: קודם כול, ההצעה שלך היא מצוינת, רק אני רוצה לציין שאם למשל היתה שאלת אי-אמון בנושא איכות הסביבה, בלי כל ספק לא היו יכולים להפתיע את אדוני.

גלעד ארדן: זה נכון, אבל עדיין התקנון מאפשר לראש הממשלה לשלוח שר מקשר – –

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

גלעד ארדן: – – שלא אמור להיות בקי בכל מעללי הממשלה, או הישגיה, לחלופין.

גלעד ארדן: בכל אופן, אני שוב רוצה להתחיל ולענות על הצעות האי-אמון, והפעם במשולב.

גלעד ארדן: אני חושב שבכל שבוע באמת האופוזיציה שוברת שיאים חדשים של עלבון להבנת הציבור ולזיכרונו.

גלעד ארדן: מילא שסיעת קדימה, בנאומה של חברת הכנסת אברהם, כבר מאשימה אותו בפרוץ השרפה בקרון הרכבת, לא רק בכרמל, אני חושב שבשבוע הבא מן הסתם יאשימו אותו גם בהתחממות הגלובלית, או בעובדה שבישראל הטמפרטורות – אגב, אם האופוזיציה לא יודעת, הקיץ האחרון או השנה האחרונה תהיה כנראה אחת השנים הכי חמות מאז שנמדדו טמפרטורות בישראל, ואני לא בטוח שהאופוזיציה תשלול את העובדה שזה קשור לזה.

שלי יחימוביץ': אתה טוען שראש הממשלה לא אשם בזה?

גלעד ארדן: אני לא יודע.

גלעד ארדן: אני בטוח שהאופוזיציה לא שוללת את הקשר.

גלעד ארדן: אם היא תטען, אני אשתדל לענות.

ראובן ריבלין: לשאלה זו הוא לא מוכן.

ראובן ריבלין: הוא לא ידע שיטענו את השאלה הזאת.

רוברט טיבייב: מה הממשלה עושה בעניין הזה?

גלעד ארדן: או, היא עושה עשרות מונים יותר מכל ממשלה אחרת שהיתה קודם לכן.

ראובן ריבלין: דרך אגב, מתי נרכשו הקרונות – – –

אורי אורבך: קדימה – – –

גלעד ארדן: לא, אבל חברת הכנסת אברהם, כשאת לא היית כאן, גם האשימה את ראש הממשלה שהוא ישן כשפורצת שרפה בקרון הרכבת.

גלעד ארדן: דווקא הרעיון לנסוע ברכבת שאפשר יהיה לישון ולקרוא עיתון ולנוח – אז דווקא פה זה לא בעייתי.

גלעד ארדן: אני רוצה להגיד לך, אדוני יושב-ראש הכנסת, ולחברי חברי הכנסת, אני לא אומר את זה ברטינה לא על האופוזיציה ולא על התקשורת, אבל אין לי ספק שאם זו לא היתה ממשלת ליכוד, תנופת העשייה האדירה – אני לא אומר את זה בגוזמה, אני אתן כמה דוגמאות רק על קצה המזלג – תנופת העשייה האדירה של הממשלה הזו וקצב קבלת ההחלטות של אותו ראש הממשלה, שהאופוזיציה חושבת שאם עולים כאן כל שבוע ומשקרים כל פעם בסגנון אחר, פעם עם איזה מינוח כזה ופעם עם דימוי אחר, אז בסוף הציבור ישתכנע.

גלעד ארדן: אז יכול להיות שיש כמה עיתונאים שזה משכנע אותם, וזה תפקידה של העיתונות.

גלעד ארדן: אבל אני חושב שלציבור ברור – איך אומרים?

גלעד ארדן: ניכרים דברי אמת, וההיפך גם הוא נכון – כשאין דברי אמת.

גלעד ארדן: אז ראש הממשלה, מאז כניסתו לתפקיד, מקבל כל הזמן החלטות, החלטות לא פשוטות.

גלעד ארדן: לא תמיד הן מושלמות.

גלעד ארדן: במשטר קואליציוני, שצריך רוב כדי למשול, לא תמיד ראשי ממשלה יכולים להחליט כל מה שהם רוצים, ואף אחד לא המציא את השיטה הזאת.

גלעד ארדן: דרך אגב, היה אפשר לשנות אותה, אם קדימה היו מגלים אחריות ממלכתית ומצטרפים לממשלה – אז יכול מאוד להיות שהיה אפשר גם לשנות את שיטת הממשל.

גלעד ארדן: אבל כשראש הממשלה – והרבה פעמים בניגוד לחלק ניכר ממפלגתו, כמוני למשל – נואם את נאום בר-אילן, או כצעד שאמור היה לבנות אמון, או להחזיר את הפלסטינים לשולחן המשא-ומתן, יוזם הקפאה מוחלטת, לצערי, של הבנייה בהתיישבות; או כשראש הממשלה מקבל החלטה לפנות באופן ישיר לנשיא ארצות-הברית בבקשה לחון את פולארד – מה ששום ראש ממשלה, גם לא מקדימה, לא עשה, לצערי, אפילו שגם אז חתמו כל חברי הכנסת כמעט על בקשה כזאת; כשראש הממשלה מקבל החלטה להשקיע את הסכום הנדרש כדי להקים גדר בגבולה הדרומי של ישראל; כשראש הממשלה מקבל החלטה להעלות את שארית קהילת הפלאשמורה, ברוך השם; כשראש הממשלה מקבל החלטה לשתף גם את העם ולהחליט – אם יהיה הסדר שכורך בתוכו נסיגות משטחים בריבונותה של ישראל, מחליט להעביר למשאל עם, כדי לא להרבות מחלוקת בעם, אלא לנסות לאחד את העם מאחורי ההחלטה – ואני ממש מציין כאן רק צעדים על קצה המזלג משלל ההחלטות שראש הממשלה מקבל.

גלעד ארדן: אז לחזור על המנטרה השקרית והשטחית שכולנו רגילים במדינה לטפח – כן, מקבלים החלטות רק כדי לשמור על השרידות של הממשלה – נו, טוב, אז תמשיכו להגיד את זה כל שבוע.

גלעד ארדן: נגיע לתום חמש השנים.

גלעד ארדן: הכול בסדר.

גלעד ארדן: אבל השאלה שגם שואלים רבים בציבור היא איפה האופוזיציה; איפה האופוזיציה, באמת, שתייצר איזשהו סדר-יום אלטרנטיבי, שתציע פתרונות אחרים למהלכים שהממשלה מובילה.

גלעד ארדן: בדברים המהותיים האלה אין לאופוזיציה שום דרך אלטרנטיבית, ואפילו בנושא הבסיסי ביותר, הנושא המדיני-ביטחוני, שכל שבוע הם עולים כאן, וכל שבוע מאשימים את ראש הממשלה בכותרת השקרית שתמיד כמובן יותר נוח להאשים את עצמנו – הקיפאון המדיני.

גלעד ארדן: ושוב אני אחזור ואומר, אני מחכה לחבר הכנסת הראשון מסיעת קדימה האמיצה שיעלה כאן ויגיד: אדוני ראש הממשלה, כדי להביא שלום לישראל, אנחנו דורשים ממך, מקדימה, למסור, או לוותר על הריבונות הייחודית של מדינת ישראל במקומות הקדושים, להכיר בזכותם של הפלסטינים לשיבת פליטים.

גלעד ארדן: אני מציע שסיעת קדימה תאמר מה בעקרונות שראש הממשלה הציג ומציג כל הזמן לא מקובל עליכם, איזה מהעקרונות שראש הממשלה דורש – ראש הממשלה הרי הכיר בזכותם של הפלסטינים למדינת לאום; ראש הממשלה מבקש הכרה במדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי; ראש הממשלה רוצה לשמור על ריבונותה של ישראל בירושלים המאוחדת; ראש הממשלה מביע התנגדות תקיפה לכניסת פליטים פלסטינים לשטחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: שתאמר סיעת קדימה באומץ מה מהעקרונות האלה לא מקובל עליה ומה לדעתה הוא העיקרון שעליו צריך לוותר כדי להביא את השלום המיוחל, ושתספר גם יושבת-ראש האופוזיציה מדוע לפני שנתיים, בפגישותיה הרבות בשם ראש הממשלה אולמרט כשרת החוץ, היא לא השתמשה באותה נוסחת קסם שהיתה אמורה להביא את השלום.

רחל אדטו: שר החוץ שלו מסכים?

רחל אדטו: שר החוץ שלו יודע את כל מה שאמרת?

גלעד ארדן: מי שקובע את המדיניות בכל ממשלה זה ראש הממשלה, כידוע לך, חברת הכנסת אדטו.

גלעד ארדן: וזה לא רלוונטי.

גלעד ארדן: כאשר תאמרו לנו מה הנוסחה שאתם, כמי שרוצים להיות אלטרנטיבה – היא זו שתביא את השלום, אנחנו נעמוד בבעיה, או ראש הממשלה לכאורה יעמוד בבעיה, מדוע הוא אינו משתמש באותה נוסחה.

גלעד ארדן: אבל אי-אפשר לאחז את עיני הציבור ולהגיד כאילו יש איזה פורמולה סודית שיושבת-ראש האופוזיציה ואתם מחזיקים בכיסכם, ואם רק העם יעשה שוב את הטעות ויחזיר אתכם לשלטון, מייד תשתמשו באותה נוסחה.

גלעד ארדן: למה לחכות?

גלעד ארדן: למה שחיים רמון יגיד לפלסטינים, לאויבינו המרים, להמתין עד אז?

גלעד ארדן: בואו תשתתפו בתהליך, אולי בשנתיים-שלוש-חמש שתחסכו, של האיבה בינינו לפלסטינים, על-ידי זה שתגלו לעם מהו אותו פטנט שיביא את השלום, גם ייחסכו כאן חיים רבים של אזרחים משני צדי המתרס.

גלעד ארדן: אני באמת מציע – – –

רונית תירוש: אבל ביבי – – –

גלעד ארדן: ראש הממשלה.

רונית תירוש: סליחה, נכון – כבוד ראש הממשלה.

גלעד ארדן: לא, ראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני לא מגזים.

רונית תירוש: לא לא, בשיא הרצינות.

רונית תירוש: כבוד ראש הממשלה – אתה צודק בהערה שלך – העדיף את השותפות הקואליציוניות על פנינו.

גלעד ארדן: את טועה, חברת הכנסת תירוש.

גלעד ארדן: הוא ממש לא העדיף אף אחד.

גלעד ארדן: הוא הזמין את כולם.

גלעד ארדן: אני עדיין זוכר את התמונות כיצד יושבת-ראש האופוזיציה והוא יושבים בפגישותיהם, כאשר הגברת לבני ביקשה רוטציה, ולא קיבלה אותה, ולאחר מכן זה כבר נפל על נושאים אחרים, ואני שוב חוזר ואומר, בידיעה מלאה ושלמה, שגם ברגע זה ממש ראש הממשלה ישמח מאוד אם הגברת לבני וסיעת קדימה ירצו להצטרף לממשלה.

גלעד ארדן: ואני באופן אישי אמרתי אפילו בכמה תוכניות טלוויזיה שברור לנו שיהיו לכך גם מחירים אישיים.

גלעד ארדן: אבל בשם הצורך היום בלכידות בעם, בחברה, ולקדם הרבה מאוד נושאים שקשה מאוד לקדם אותם כשהקואליציה איננה רחבה ומורכבת מכל המפלגות הציוניות – אז קשה מצד אחד לחסום את קיומה של ממשלה כזאת, ומצד שני לבקר את הממשלה שהיא לא מצליחה לקדם דברים שגם אתם לא הצלחתם, בדיוק מאותן סיבות, דרך אגב, אבל בדיוק מאותן סיבות.

רחל אדטו: אתה כולל את ש"ס ואגודת ישראל במפלגות הציוניות?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: קודם כול, ש"ס היא כן מפלגה ציונית.

קריאה: – – –

גלעד ארדן: לגבי המדיניות של אגודת ישראל – אני אתן להם להסביר את המורכבות של העמדה שלהם, שמצד אחד כך ומצד שני לא רוצים לכהן כשרים, אבל זה לא הנושא.

גלעד ארדן: אבל מה שניסיתי להראות זה שראש הממשלה, בניגוד – –

רוברט טיבייב: – – – לקח את הנוסחה של קדימה.

גלעד ארדן: – – בניגוד לכל טענותיכם, כן מקבל כל הזמן החלטות, גם בנושאים המדיניים, גם בנושאים החברתיים – –

קריאה: – – – הפלסטינים – – –

גלעד ארדן: – – בטח ובטח בנושאים הכלכליים, ורק אמנה את זה ככותרות: הצטרפות ל-OECD; השקעות חסרות תקדים בתחבורה – 26 מיליארד שקל; חיבור צינור הגז סוף-סוף למפרץ חיפה, דבר שיוריד בעשרות אחוזים את זיהום האוויר; הצלת חוף פלמחים בניגוד לאינטרס של היזמים הנדל"ניים; עצירת קידומה של התחנה הפחמית באשקלון בניגוד לכל מה שקרה בעשור האחרון; אישור הצעדים הנדרשים לקידום מהפכת המיחזור; הקצאת 2 מיליארד ו-200 מיליון שקלים כדי לקדם תוכנית לאומית להפחתת פליטות גזי חממה – –

ניצן הורוביץ: – – –

גלעד ארדן: – – הקצאת 800 מיליון שקל להעצמת אתרי מורשת לאומיים – –

דב חנין: – – –

גלעד ארדן: – – הכרעות בתחום הסלולר, בניגוד למה שאמרת, חבר הכנסת חנין – בניגוד לאינטרס של הטייקונים; הקמת ועדת-ששינסקי – בניגוד לאינטרס של הטייקונים.

גלעד ארדן: כל ההחלטות כמעט, בתחומים הכלכליים, היו בהתאם לאינטרס הרחב של עם ישראל ובניגוד לאינטרסים הצרים של מתי מעט.

גלעד ארדן: ואם היתה כאן הגינות – גם בכנסת וגם בעיתונות הישראלית – זה היה זוכה לא לפה ושם באיזה עיתון כלכלי, אלא זה היה מאפיין את כל העשייה של הממשלה הזאת שעוד לא מלאו שנתיים לכינונה.

גלעד ארדן: ולא בכדי, למרות כל הדמורליזציה שהבית הזה וגם התקשורת מנסים לייצר, כששואלים את אזרחי מדינת ישראל – לא דווקא מכאן, לא כשמכתיבים להם גם בשאלה את ההנחה הסמויה העגומה שמשפיעה על התוצאה, אבל כששואלים בסקרים בין-לאומיים, מסתבר שאזרחי מדינת ישראל מתייחסים לחיים כאן

גלעד ארדן: כאל אחד המקומות שהכי טוב בעולם – כולל גם בתוך העולם המערבי – לחיות בהם.

גלעד ארדן: אני רוצה לדקדק, אני לא מציין את הצמיחה הכלכלית שמבוססת על מדדים מערביים מטעים כמשהו שבאמת מאפיין הצלחה כלכלית.

גלעד ארדן: כי אני כבר הסכמתי לטענה שצמיחה לא בהכרח אומרת משהו על הפערים בין העשירים לבין העניים.

גלעד ארדן: ובוודאי שבתחום הזה יש לנו עוד עשייה רבה רבה לעשות, אדוני.

גלעד ארדן: בהקשר הזה דווקא רציתי לציין, אם כבר דיברו על פערים, כיוון שלא ידעתי על מה חבר הכנסת חנין ידבר, אז לפחות אנחנו מתקדמים בכל מיני צעדים.

גלעד ארדן: היום החליטה ועדת הכספים, בהמשך ליוזמה משותפת של חבר הכנסת אחמד טיבי ומשרד המשפטים, על השוואת תנאי השירות של הקאדים המוסלמים והקאדים מד'הב, הדרוזים, לתנאים של נושאי משרה שיפוטית אחרים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: וזה שוב, לא כי אני רוצה לומר שהכול כבר ורוד והכול כבר טוב ואין פערים לתקן.

גלעד ארדן: לא, יש עוד פערים לתקן, וראש הממשלה כבר הקצה כמעט מיליארד שקלים גם לפעילות שהשר ברוורמן מוביל, כי בהחלט יש פערים תשתיתיים ביישובי המיעוטים במדינת ישראל, וחובתנו לתקן אותם ולהשלים את הפערים, בלי קשר לנאמנות של ההורים או של הסבא או הסבתא.

גלעד ארדן: לא רלוונטי.

גלעד ארדן: במסגרת זכויות אדם ואזרח, כל ילד וילדה וכל אזרחית ואזרח חייבים לקבל את אותם תנאים באופן שוויוני ממדינת ישראל, גם אם סבא שלו לחם נגד קיומה וכינונה של מדינת ישראל.

גלעד ארדן: זה לא רלוונטי למה שקורה היום במדינת ישראל.

גלעד ארדן: אבל מה שאני מנסה להראות, אדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, שהכיוונים הם כיוונים שמוגדרים על-ידי הממשלה, הכיוונים הם כיוונים של צמצום פערים גם בין עניים לחלשים, גם בין מגזרים שעדיין יש בהחלט חוסר בתנאים שוויוניים כלפיהם, ובצדק נטענות טענות.

גלעד ארדן: אבל זה הכיוון.

ג'מאל זחאלקה: הרי כל הדוחות – – –

גלעד ארדן: הכיוון הוא למעלה, הכיוון הוא חיובי, מתקבלות כל הזמן החלטות ויש עשייה, וזאת תהיה טעות קשה מאוד דווקא להקשיב לאותם אלה שכשקיבלו את ההזדמנות לא תיקנו את כל אותן עוולות שתיארתי.

גלעד ארדן: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני – – –

ראובן ריבלין: לפני שאדוני מסיים, חברת הכנסת אדטו רצתה – – –

רחל אדטו: אני מוכרחה, מאחר שזה משודר.

רחל אדטו: אני רוצה רק להעיר דבר אחד לגבי – יש לך כל הקרדיט, אני נותנת לך את כל הקרדיט לקידום הנושאים של חוף פלמחים, באר-טוביה – – –

ראובן ריבלין: לא להיכנס לפרטים.

ראובן ריבלין: מה השאלה?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: מה, גם בקרדיטים שהיא נותנת לי?

ראובן ריבלין: השר מרשה לך לציין את – – –

רחל אדטו: אני לא הייתי נותנת את הקרדיט הזה לממשלה.

רחל אדטו: אני בהחלט נותנת לך את הקרדיט.

רחל אדטו: אבל דווקא באולם הזה יושבים דב חנין, ניצן הורוביץ – אנשים שאנחנו באופוזיציה בהגדרה, ואנחנו עזרנו לקדם את הנושא הזה.

רחל אדטו: כלומר, הנושא הזה, למרות הממשלה, למרות החלטת הממשלה.

רחל אדטו: זה בהחלט לא היה בסדר העדיפויות של הממשלה.

ניצן הורוביץ: אבל לשר מגיע קרדיט.

ניצן הורוביץ: אני אומר לך שלשר מגיע קרדיט.

גלעד ארדן: חברת הכנסת אדטו, זה לא שמכלל הן את שומעת לאו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הורוביץ, האחריות הקואליציונית חלה גם – – –

גלעד ארדן: בוא נגיד, חבר הכנסת חסון עשה הרבה יותר בחוק האריזות שעבר, מכל חבר כנסת אחר, כולל מסיעתי.

גלעד ארדן: אני לא חולק על כך.

רחל אדטו: זה בניגוד לעמדת הממשלה, הדברים האלה.

גלעד ארדן: אין מה לעשות.

גלעד ארדן: אי-אפשר שהנציגה שלכם תעלה ותציין המון עובדות שקורות ותגיד: זה במשמרת שלכם, ולכן האחריות היא עליכם.

גלעד ארדן: אז מטבע הדברים, כשאני כשר המקשר עולה להשיב, אז דברים חיוביים שקורים בזמן הממשלה, על אותו בסיס הגיוני שהאופוזיציה טענה, צריך גם אותם לייחס לפעילות הממשלה.

גלעד ארדן: אבל בוודאי שחברי כנסת רבים, ולצערי רובם אפילו מהאופוזיציה בקדנציה הנוכחית, תורמים רבות לקידום הנושא הסביבתי, ובלעדיהם יכול להיות שלא הייתי מצליח לקדם חלק מהצעדים.

גלעד ארדן: ועדיין כמעט בכל עימות שמגיע לממשלה בנושאים סביבתיים, בין אם זה חוף פלמחים או התחנה הפחמית או פליטות גזי חממה, זכיתי לגיבוי של ראש הממשלה מול שרים אחרים בממשלה ששמים את זה במקום פחות גבוה בסדר העדיפויות, ובסופו של דבר האי-אמון מתמקד קודם כול בראש הממשלה.

גלעד ארדן: וזה לא מפחית במאומה מהפעילות שלך בתחומי הבריאות, הגנת הסביבה, ושל חברייך, שרבים מהם אני מוקיר ומעריך את פעילותם, ואפילו כל מי שיושב כאן כרגע.

גלעד ארדן: אז בשם כל הפעולות והדרך והעשייה שציינתי, אני מבקש מחברי הכנסת לדחות שוב את הצעות האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר המקשר, השר לשמירה על הסביבה, השר גלעד ארדן.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לדיון הכללי הנובע משתי הצעות האי-אמון, וראשונת הדוברים היא חברת הכנסת מרינה סולודקין.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת קבעה שלוש דקות, אני נותן ארבע דקות מראש, אבל לא יותר.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר המקשר, חברי חברי הכנסת, צופים נכבדים, ממשלה זאת שורדת על חשבון האג'נדה הלאומית של מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: אני לא מתכוונת רק לכך שכל מסלולי פיתוח היחסים בינינו לבין העולם המוסלמי והערבי נמצאים במצב של הקפאה מוחלטת, עד מינוס 273 מעלות, כמו שאומרים absolute zero.

מרינה סולודקין: בתחום הכלכלי-החברתי, הממשלה לא רוצה או לא מסוגלת לקרוא את הכתובות שמזמן נמצאות על הקיר.

מרינה סולודקין: אני מדברת על פערים חברתיים ענקיים ועל עוני הולך ומעמיק של חלק הולך וגדל של העם.

מרינה סולודקין: ואני לא מדברת על אלה שלא עובדים, כגון חרדים או נשים ערביות.

מרינה סולודקין: אני מדברת על אוכלוסייה עובדת.

מרינה סולודקין: כבר לפני כמעט שנתיים הגיעו איגוד לשכות המסחר והמעסיקים – בעלי חברות כוח-אדם בתחום הניקיון – להסכמה בדבר העלאת שכר העבודה למנקות ומנקים ב-200 וקצת שקל לחודש.

מרינה סולודקין: ומי התנגד למימוש הסכמה זו?

מרינה סולודקין: שר האוצר יובל שטייניץ, באופן גלוי, ושר התמ"ת בנימין בן-אליעזר, באופן סמוי.

מרינה סולודקין: כתוצאה מהתנגדות זאת הוקפא העניין.

מרינה סולודקין: לאחר מכן הקואליציה עמדה על הרגליים האחוריות כדי לא להעביר את הצעות החוק להעלאת שכר המינימום במשק.

מרינה סולודקין: וחשוב להדגיש שלקואליציה לא היה משנה אם הצעות חוק אלה הוגשו על-ידי חברי כנסת מהקואליציה עצמה או על-ידי חברי כנסת מהאופוזיציה.

מרינה סולודקין: הצעות חוק של חיים כץ, שלי יחימוביץ ועמיר פרץ נבלמו בדיוק כפי שנבלמה הצעת החוק של מאיר שטרית, שהיתה הצעת חוק מתונה וסבירה.

מרינה סולודקין: ותראו איזה פלא, בסוף השבוע שעבר חתמו ראש התאחדות התעשיינים שרגא ברוש ויושב-ראש ההסתדרות עופר עיני על הסכם להעלאה דו-שלבית של שכר המינימום במשק.

מרינה סולודקין: והם עשו זאת בלי ליידע מראש את שר האוצר.

מרינה סולודקין: למרות שאינני חסידה של מהלכים עוקפי ממשלה וכנסת, סבורה אני שהם עשו את הדבר הנכון, כיוון שמעורבות הממשלה במקרה זה היתה בולמת את כל המהלך.

מרינה סולודקין: ואם הממשלה לא רוצה להעביר הצעות חוק על העלאת שכר המינימום, כדאי שלפחות תתמוך בהצעת חוק מס עיזבון.

מרינה סולודקין: במקום לחסוך על חשבון העובדים והגמלאים, במקום להטיל עליהם עוד ועוד מסים עקיפים ורגרסיביים, תגדילו מיסוי ישיר של העשירים.

מרינה סולודקין: כמו כן חייבים לקצץ במימון הממשלה המנופחת, שלחלק ניכר משריה אין תחום פעולה מוגדר, ובמימון ההסכמים הקואליציוניים שמטרתם העיקרית להבטיח את הישרדות הממשלה והישרדות העומד בראשה.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: אבל, חברת הכנסת סולודקין, תדעי שמס עיזבון הוא מס שמטילים על בן-אדם פעמיים – פעם בחייו ופעם במותו, משום שכל כסף בעיזבון, כבר שולם עליו מס הכנסה.

מרינה סולודקין: אבל יש מדינות מפותחות, כמו אנגליה וארצות-הברית, שיש בהן מס עיזבון, כי זה תרופה נגד אי-שוויון ועוני שהולכים וגדלים.

מרינה סולודקין: גם במדינה שלנו, שהיתה בראשית דרכה מדינה חכמה, היה מס עיזבון עד 1981.

מרינה סולודקין: אחר כך – אין.

מרינה סולודקין: ועכשיו אנחנו נדהמים איזה פערים יש לנו.

מרינה סולודקין: ומה שאני אומרת: עוני מחפיר של אלה שעובדים – זה בושה.

ראובן ריבלין: הצרה היא שהם יעבירו את הכסף למקום אחר, שבו לא יהיה מס עיזבון.

ראובן ריבלין: תודה רבה לגברתי.

ראובן ריבלין: יש על זה ויכוח, כמובן, אם עושים רפורמה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת דודו רותם, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, המדבר בשם סיעתו, סיעת ישראל ביתנו.

ראובן ריבלין: אחריו יעלה חבר הכנסת נסים זאב, ואם הוא לא יהיה כאן – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס; אם הוא לא יהיה כאן – חבר הכנסת אחמד טיבי; אם הוא לא יהיה כאן – אורי אריאל, ואם הוא לא יהיה כאן – חנא סוייד, חיים אורון, אורי אורבך וג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: אם לא יהיה אף אחד מכולם – אתה עולה אחריו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת – –

ג'מאל זחאלקה: נצביע – – –

דוד רותם: – – בוקר טוב ל-23 חברי סיעת קדימה שכנראה עוד לא התעוררו ולכן הם לא נמצאים פה.

דוד רותם: אחר-צהריים טובים לכם.

דוד רותם: חמישה חברים מסיעה של 28 – זו הדוגמה שאתם רוצים לתת.

רונית תירוש: איפה הדוגמה שלכם?

דוד רותם: סליחה, אני לא באתי לתקוף ולא תקפתי את ראש הממשלה עם "בוקר טוב, אדוני ראש הממשלה" – – –

ראובן ריבלין: דרך אגב, אותה פרופורציה – ישראל ביתנו וקדימה הן באותה פרופורציה בדיוק – הם חמישה מתוך 28 והם שניים מתוך 15.

דוד רותם: אדוני, אני לא הגשתי הצעת אי-אמון בממשלה ולא זלזלתי בראש הממשלה, שהוא עוד לא התעורר ונוח לו מתחת לשמיכה.

דוד רותם: אז מי שפוסל – כנראה במומו פוסל.

דוד רותם: זו הבעיה הגדולה.

דוד רותם: איפה אתם, רבותי אנשי קדימה?

רונית תירוש: זה מזכיר לי את המורה שנוזף באלה שנמצאים בכיתה.

דוד רותם: זה באמת יום טוב למדינת ישראל, אני מוכרח לומר לכם.

דוד רותם: כי הציבור במדינת ישראל קם הבוקר ונתברר לו שקדימה איננה מנהלת את המדינה.

דוד רותם: וזה יום טוב.

דוד רותם: זה יום טוב מאוד אפילו.

ראובן ריבלין: תראה רק איזה תגבורת הגיעה.

יעקב אדרי: הוא רק דיבר.

דוד רותם: אתם מדברים, רבותי, על מדיניות חוץ מופקרת.

דוד רותם: תגידו לי, מה היתה מדיניות החוץ שאתם ניהלתם כשהייתם בשלטון?

דוד רותם: ויתרתם בלי תנאי על גוש-קטיף והייתם גיבורים גדולים – אנחנו נעשה התנתקות וננצח.

דוד רותם: אחר כך המשכתם – – –

מרינה סולודקין: אתה היית בממשלת אולמרט, בניגוד למה שאני חשבתי.

דוד רותם: אני הייתי בממשלת אולמרט כל זמן שהוא הלך בדרך הנכונה.

דוד רותם: כשהוא נסע לאנאפוליס, ואמרו לו: אל תיסע, הוא חזר בלי ממשלה.

דוד רותם: זה נכון.

דוד רותם: אבל בואו נזכור, כשאתם הייתם בשלטון מסרתם לפלסטינים מפה עם כל יהודה ושומרון, עם ירושלים – מה קיבלתם בשביל זה?

דוד רותם: כלום.

רונית תירוש: ליכוד.

דוד רותם: ליכוד.

דוד רותם: זה נכון.

יעקב כץ: ליכוד שמוכן עם ישראל ביתנו למסור את כל יהודה ושומרון, את כל ירושלים, ולהישאר רק עם דודו.

דוד רותם: אל תבואו בטענות על מדיניות חוץ מופקרת.

דוד רותם: יש לנו שר חוץ שאומר בקול רם את מה שהוא מאמין בו, את מה שטוב ונכון למדינת ישראל, ובסופו של דבר, חברים, זה מה שהציבור חושב.

דוד רותם: הרי לא מה שאתם רציתם הציבור חושב, כי אילו הציבור היה חושב את מה שאתם רוצים הוא היה בוחר בכם.

רונית תירוש: נראה את זה בבחירות.

רונית תירוש: מה זה "הוא היה בוחר"?

רונית תירוש: הוא בחר.

דוד רותם: הוא בחר.

רונית תירוש: הוא בחר.

דוד רותם: הוא בחר בכם לשבת באופוזיציה, ואני מציע שתחכו בסבלנות, כי הוא יבחר בכם פעם נוספת לשבת באופוזיציה.

דוד רותם: וזה לא נורא.

דוד רותם: תדעו לכם, לשבת באופוזיציה זה תפקיד חשוב מאוד – –

יעקב אדרי: האופוזיציה מזככת.

דוד רותם: – – תאמינו לי, זה תפקיד חשוב.

מרינה סולודקין: בלעדינו אין לך אג'נדה ליברלית.

מרינה סולודקין: אין לך.

דוד רותם: אין לי אג'נדה ליברלית.

דוד רותם: נכון, אין לי אג'נדה ליברלית.

מרינה סולודקין: גיור זה אג'נדה ליברלית.

דוד רותם: אני לא בעד – אני נגד זה שידברו על כיבוש, אני נגד זה שיטילו הכול על ההתנחלויות – – –

מרינה סולודקין: – – –

דוד רותם: לא, לא כולכם.

דוד רותם: עם כל הכבוד.

דוד רותם: מי שעמד כאן ודיבר – דיבר על כך שצריך תהליך מדיני כמו שאתם רוצים.

דוד רותם: וזה לא יקרה.

ג'מאל זחאלקה: הרגעת אותנו, חבר הכנסת רותם.

דוד רותם: אני לא מתכוון – – –

ג'מאל זחאלקה: אתה הרגעת אותנו.

דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה – – –

ג'מאל זחאלקה: עם נאום כמו שלך – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אני אוריד את זה מהזמן שלך.

ראובן ריבלין: נתתי ארבע דקות, אבל לא יותר.

דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, אם הרגעתי אותך אני בבעיה קשה, כי לא התכוונתי להרגיע אותך.

דוד רותם: לא היתה לי שום כוונה כזאת.

נינו אבסדזה: אבל ראש הממשלה שלך דיבר על תהליך מדיני בדיוק כמו שאנחנו אמרנו קודם.

דוד רותם: ולכן בא לו שר החוץ ואמר לו: אדוני, זה לא מקובל וזה לא יכול לעבור.

דוד רותם: והעובדה היא שזה לא עובר.

דוד רותם: רבותי, זה הכול – – –

נינו אבסדזה: שר החוץ בהחלט עומד – – – עם ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, ויכוחיך עם הקהל – – –

דוד רותם: אני לא מתווכח, אדוני.

דוד רותם: הם מתווכחים.

ראובן ריבלין: שמעתי, אז אני נותן לך דקה, ואל תענה לאף אחד מהם, ואני לא מרשה קריאות ביניים יותר.

ראובן ריבלין: דקה.

דוד רותם: לנושא הדמוקרטיה, רבותי.

דוד רותם: לראשונה אני שומע שכאשר בית-משפט דן אדם למאסר זה פגיעה בדמוקרטיה.

דוד רותם: אני שומע שלבוא בטענות ולהעמיד לדין את הרבנים והרבניות – זה דמוקרטי.

דוד רותם: אני חשבתי שחבר הכנסת דב חנין, כאשר הוא מדבר על דמוקרטיה, חופש הביטוי קיים אצלו, חופש האמונה הדתית קיים אצלו, שלטון החוק קיים אצלו.

דוד רותם: אבל זה לא קשור לדמוקרטיה מבחינתו.

דוד רותם: מבחינתו דמוקרטיה זה רק דבר אחד: תנו זכויות למצביעים שלי.

דוד רותם: זו לא דמוקרטיה.

דוד רותם: זה לא יעבוד במדינת ישראל, זה לא יקום ולא יהיה.

דוד רותם: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת רותם.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת נסים זאב.

רונית תירוש: עכשיו ממש תירגע, זחאלקה.

דוד רותם: בוקר טוב לכם, חברי.

רונית תירוש: כאילו אנחנו כתבנו את הנאום.

דוד רותם: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, איפה הבעיה שלנו?

ראובן ריבלין: קדימה, עכשיו מדבר חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: איפה הבעיה של מדינת ישראל, של העם היהודי?

נסים זאב: אנחנו רגילים להפריח ססמאות: "מדינה יהודית ודמוקרטית" – להעביר את זה בספר החוקים שלנו.

נסים זאב: ובזה אנחנו – שלום על ישראל.

נסים זאב: אנחנו בזה נהיה יהודים.

נסים זאב: הבעיה שלנו זה באמונה, באמונתנו על ארץ-ישראל.

נסים זאב: לפני שבוע, אדוני היושב-ראש, בוודאי אדוני מתפלל, כל שבת לפחות – "והבאתי אתכם אל הארץ אשר נשאתי את ידי לתת אֹתה לאברהם, ליצחק וליעקב, ונתתי אֹתה לכם מורשה, אני ה'".

נסים זאב: זו ההבטחה הראשונה.

נסים זאב: אבל הפסוק ממשיך ואומר: "וידבר משה כן אל בני ישראל ולא שמעו אל משה".

נסים זאב: למה?

נסים זאב: מקוצר רוח ומעבודה קשה.

נסים זאב: עם ישראל היה באותו זמן תחת שעבוד מצרים.

נסים זאב: היה להם קוצר רוח, לא היתה להם סבלנות אפילו לשמוע את ההבטחה הזאת.

נסים זאב: מה קוצר הרוח שלנו?

נסים זאב: למה אנחנו קצרי רוח?

נסים זאב: למה אנחנו לא מאמינים?

נסים זאב: מה קרה לנו?

נסים זאב: אז כל ההיסטוריה שאנחנו רואים יום-יום – בואו ניקח את ההיסטוריה הקצרה שלנו – מאז שראש הממשלה אריק שרון החליט – בניגוד למצפונו – למסור את גוש-קטיף, מה קרה לנו?

נסים זאב: מה קיבלנו בתמורה?

נסים זאב: מה קיבלנו בתמורה להחזרה של דרום-לבנון?

נסים זאב: אז עכשיו אנחנו יכולים להמר ביהודה ושומרון?

נסים זאב: עם מי?

נסים זאב: עם מה?

נסים זאב: על מה?

נסים זאב: מה מובטח לנו?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על נושא שהוא מאוד חשוב – הנושא של עקרונות היסוד למאבק נגד הדה-לגיטימציה של ישראל.

נסים זאב: היום יותר מבעבר אנחנו נמצאים תחת לחץ מסיבי של הקוורטט, וגם של המדינות הערביות המתונות, לאסור כל בנייה ביהודה ושומרון ומזרח-ירושלים, ובוודאי להסכים להקמת מדינה פלסטינית, כמו שראש הממשלה הצהיר, במסגרת פתרון של שתי מדינות לשני עמים.

נסים זאב: אפילו חברי קונגרס, ידידי ישראל, והשדולות למיניהן – כולם היום חושבים שצריכים לאמץ את ההחלטה הזאת ואת ההכרזה הזאת.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר להתכחש לזכות היסוד של העם היהודי להכרה כילידים בארץ-ישראל.

נסים זאב: האו"ם אימץ את הנושא של הילידים עוד בשנת 2007.

נסים זאב: ואני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב-ראש, איך יכול להיות שאף ממשלה בישראל לא השכילה לדרוש את אותן זכויות של ילידים למען העם היהודי בשטחי ארץ-ישראל ההיסטורית, שזה יהודה ושומרון וירושלים המזרחית?

נסים זאב: איך יכול להיות?

נסים זאב: אם אנחנו לא מכירים בזכויות שלנו, אנחנו מצפים שאומות העולם יכירו בנו?

נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, המאבק נגד הדה-לגיטימציה של ישראל מחייב קודם כול דרישה מהפלסטינים וארצות ערב לבצע את החלטות האו"ם בדבר השכנת תרבות של שלום.

נסים זאב: קודם כול להפסיק את ההסתה לשנאה ודה-לגיטימציה של מדינת ישראל, כנגד המדינה היהודית.

נסים זאב: הם לא מוכנים להכיר, אבל אנחנו יודעים שאפילו לכותל המערבי, למערת המכפלה, למורשת ההיסטורית הכי מפוארת של עם ישראל – חברון, קברי האבות, הם בכלל מתכחשים מכול וכול.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

נסים זאב: אמנת זכויות הילידים קוראת לממשלות לשלם פיצוי לילידים, וזה לא מחייב אותנו, אדוני היושב-ראש, לקיים אולי את הדרישה הפלסטינית שהם מבקשים את זכות השיבה.

נסים זאב: אני בעד לפצות אותם, ושאנחנו גם כן נפוצה בהתאם.

נסים זאב: זה צריך להיות במקביל.

נסים זאב: אבל אנחנו לא יכולים להתעלם מהזכויות שלנו, ההיסטוריות, במשך אלפי שנים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השרה המייצגת את הממשלה, אני דווקא כן רוצה לתת אמון בממשלה, ולא רק בגלל החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה היום לעזור לזוגות צעירים מכל הזרמים, מכל החוגים, סוף כל סוף להגיע לאיזה מצב שיוכלו לצאת מהמחסנים ומהדיור התת-קרקעי ולקבל את חוקי ש"ס ויהדות התורה לתת הלוואות, משכנתאות, ולסבסד אותם.

מנחם אליעזר מוזס: ואולי בכל זאת מכאן תצא איזו תשועה ובשורה לזוגות צעירים החיים היום וגרים בתנאים לא תנאים, ולכן ברכותי לראש הממשלה שהבטיח לי בשבוע שעבר שהוא הולך על זה.

מנחם אליעזר מוזס: ואני מקווה באמת שביום רביעי נצליח להביא את זה ולהעביר כאן בקריאה טרומית ואחר כך בוועדת הכלכלה ובכל הוועדות – להביא את זה לידי הגמר.

מנחם אליעזר מוזס: מה שעדיין צריך לסדר כאן זה נושא העבודה.

מנחם אליעזר מוזס: כל כך הרבה שומעים שרוצים לשלב את החרדים בעבודה – אגב, לטיבי יש ועדת חקירה פרלמנטרית על שילוב ערבים במגזר הציבורי.

מנחם אליעזר מוזס: לנו אין הפריווילגיה הזאת.

מנחם אליעזר מוזס: ואם במגזר הפרטי עדיין יש כמה חברות שהן "צדיקות בסדום", כמו שאומרים, המעסיקות חרדים, במגזר הציבורי אין כמעט ולו עובד חרדי אחד.

מנחם אליעזר מוזס: כל הניסיונות להכניס חרדים לעבודה במשרדי הממשלה נתקלים בכל מיני סוגי התנגדויות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מוזס, אתה רוצה להתחלף, אני בוועדת הכספים היושב-ראש ואתם תיקחו את ועדת החקירה?

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה שבוועדה שלך, איפה שכתוב "ערבים", תוסיף: מקף – חרדים, כי גם בכנסת כאן, תראה, הגוש הזה זה גוש ערבים-חרדים, נכון?

אחמד טיבי: הערבים מאוד חרדים מהמצב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אם כל הסיעות הערביות – אני לא מחייב, כל אחד בדעתו – היו מתאחדות, הייתם בכל הוועדות.

ראובן ריבלין: היו צריכים הציונים להחליף את תנאי הסף בכניסה לוועדת החוץ והביטחון, זה הכול.

אחמד טיבי: עוד פעם.

ראובן ריבלין: דרך אגב, היה חבר כנסת – – –

ישראל חסון: ד"ר טיבי, מספרים – – –

ראובן ריבלין: מאום-אל-פחם היה חבר כנסת, ידידנו היקר – – –

ג'מאל זחאלקה: האשם מחאמיד.

ראובן ריבלין: היה בוועדת החוץ והביטחון.

אחמד טיבי: האשם מחאמיד.

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: האשם מחאמיד.

קריאה: טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: טלב גם היה?

אחמד טיבי: כן.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, גם אם היו מתאחדים, היינו שמים פרמטרים מעניינים חדשים.

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: אני מוסיף לך מייד את הדקה וחצי.

מנחם אליעזר מוזס: מסיתים נגדנו, החרדים, שנצא לעבודה ולא נחיה על קצבאות, מנסים לכפות עלינו תרבות ואת תוכני הלימודים כדי שנלמד ליבה ויהיה לנו קל יותר ללמוד מקצוע ולצאת לעבוד, הגבילו את קצבאות הבטחת ההכנסה כדי שיצאו לעבוד, משנים את כללי הגיוס לצה"ל כדי להסיר חסמים ביציאה לעבודה, אבל כשרוצים לעבוד רואים שהדלת חסומה.

מנחם אליעזר מוזס: מדוח "מרכז אדוה" ומדוח-אונו אנחנו רואים שהראשון שזכאי לא להתקבל לעבודה זה החרדי.

מנחם אליעזר מוזס: ויש סולם, אדוני היושב-ראש, חמור ביותר.

מנחם אליעזר מוזס: הראשון שלא מתקבל זה חרדי, השני הוא אתיופי, השלישי הוא ערבי.

מנחם אליעזר מוזס: יש סולם – מי שלא מתקבל.

מנחם אליעזר מוזס: והדברים חמורים ביותר, וזה רק גורם לשסעים בחברה ומעמיק יותר את התסכול אצל אלה שבאמת התמקצעו.

מנחם אליעזר מוזס: יש ארגון מאוד חשוב, "מפתח", של ה"ג'וינט", שעוסק בהשמת חרדים במקומות עבודה.

מנחם אליעזר מוזס: 47% מהאברכים שהתמקצעו ויש להם מקצוע ביד לא מתקבלים לעבודה.

מנחם אליעזר מוזס: אני לבד הרמתי טלפון לאחד מבעלי המפעלים החשובים אחרי שהיה אצלי נציג של הארגון הזה, "מפתח", והוא אומר שהוא במשא-ומתן להכניס, והוא רואה שהדלת סגורה.

מנחם אליעזר מוזס: שאלתי אותו: מה קורה כאן?

מנחם אליעזר מוזס: למה אתם לא יכולים להכניס קצת חרדים לעבודה?

מנחם אליעזר מוזס: אז הוא אומר: תבין טוב, אתה צריך להבין שהאווירה כאן במשרד היא מתירנית, זה לא בדיוק יתאים לאברך הזה, לא בדיוק יתאים להם.

מנחם אליעזר מוזס: רבותי, אנחנו כך לא נוכל להגיע לאף מקום אם ידאגו גם לרוחניות שלנו, אם ידאגו גם לזה.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהגיע הזמן באמת שזה לא יהיה אחד בפה ואחד בלב, אלא להגמיש באמת את התנאים ולהביא לידי כך שיוכלו להתקבל למגזר גם חרדים, ושזה לא יישאר בתוכנית של "הכול דיבורים".

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מוזס, יושב-ראש סיעת יהדות התורה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת וסגן היושב-ראש אחמד טיבי לדבר בשם רע"ם-תע"ל.

ישראל חסון: ד"ר טיבי, יש לי בשבילך סיפור, תבקש שאני אספר לך אותו.

אחמד טיבי: – – –

ישראל חסון: לא, תעשה.

ישראל חסון: נו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי – – –

ראובן ריבלין: האם הסיפור הוא טוב או מעליב?

רחל אדטו: טוב.

רחל אדטו: טוב.

רחל אדטו: טוב.

רחל אדטו: הוא טוב.

ישראל חסון: טוב מאוד.

ראובן ריבלין: אם חבר הכנסת אחמד טיבי מסכים.

אחמד טיבי: אחרי שאני אסיים.

ראובן ריבלין: אחרי שהוא יסיים.

ישראל חסון: זה משרת אותך, ד"ר טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום בוועדת הכלכלה, כאשר דנו – איפה מוזס?

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על האפשרות והצורך לפעמים להכיר בציפור הנפש של האחר ולכבד אותו, להתחשב בו, בגלל שאדם אומר: זה ציפור הנפש שלי.

אחמד טיבי: היום בוועדת הכלכלה דנו בהצעת החוק שלי לפיצוי על עיכוב טיסות, ופנה אלי מספר פעמים וגם היום בוועדה חבר הכנסת מוזס – מה קורה אם העיכוב נובע מכניסת השבת.

אחמד טיבי: כלומר, מתקלקל מטוס, קורה משהו, והעיכוב נכנס אל תוך השבת; ב"אל על", כי רק "אל על" לא נוסעת בשבת.

אחמד טיבי: מה עמדתי לגבי אנשים דתיים?

אחמד טיבי: אמרתי: אני לא מתריס כנגד רגשות של אחרים.

אחמד טיבי: הרי המטרה היא לפצות נוסעים על עיכוב מכוון בטיסות של חברות מסחריות וצ'רטר, בעיקר של מספר שעות, אנחנו רואים את המחזות, ולכן, אני בהחלט, אמרתי לוועדה, מוכן להתחשב בדרישה הזאת של מוזס.

אחמד טיבי: אני מצפה מאחרים שיתחשבו בציפור הנפש של האחר, בעיקר כאן, כאשר מדובר בערבים.

אחמד טיבי: אתה אומר את זה הרבה, שיש ועדה שדנה בקליטת ערבים.

אחמד טיבי: הוועדה הזאת קמה, חבר הכנסת מוזס, כי אין כמעט ערבים – יש רק 6.7% ערבים – בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: השיעור שלנו הוא 20% – וזה שיעור מביך, מאוד דל, של ייצוג הציבור הערבי.

אחמד טיבי: היום, לשם שינוי, ולמען גילוי נאות, מופיע שר הרווחה, השר הרצוג, ושם הייצוג הוא 10%, שזה יישום החלטת הממשלה לפני היעד של 2012.

אחמד טיבי: מבחינתי זה לא ייצוג הולם, אבל מבחינתו הוא יישם את החלטת הממשלה.

אחמד טיבי: רבים אחרים עדיין רחוקים אפילו מ-10% או מ-9% או מ-8% או מ-7%.

ראובן ריבלין: גם בדרגות הגבוהות?

אחמד טיבי: ממש לא, וטוב שקלעת בול – שם אין כמעט ערבים בדרגים הבכירים, כמו בשאר המיניסטריונים ומשרדי הממשלה.

אחמד טיבי: זאת ההוכחה: לא מספיק שיהיה מספיק ייצוג – חשוב שיהיו בדרגים מקבלי החלטות, כלומר בדרג הבכיר.

ראובן ריבלין: כמו סגן מזכירת הכנסת.

אחמד טיבי: בהחלט, והוא משפיע על סדר-היום ועל יישומו, בהחלט.

אחמד טיבי: אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש, על ההחלטה ההיא ועל הכיוון.

אחמד טיבי: האמת היא שלאחרונה הגזענות שוטפת את הערים במדינת ישראל מצפון לדרום ומדרום לצפון, ויש תחרות בין יישובים – צפת, בת-ים, אשקלון, הרבנים, נשות הרבנים – מי יקיים הפגנה, מי ידפיס כרוזים נגד העסקת ערבים, נגד התבוללות עם ערבים, נגד השכרת דירות לערבים.

אחמד טיבי: זה נשמע רע.

אחמד טיבי: אמרתי, ואני שוב אומר, כמה שזה כואב.

אחמד טיבי: ההיסטוריה היהודית, יש בה פרקים דומים.

אחמד טיבי: זה חמור שבעתיים כאשר זה בא מאנשים שלא קראו את ההיסטוריה שלהם, ואני לא רוצה להישמע סרקסטי או עוקצני, אבל באשקלון הכרוז היה – קראתי ב"וואלה": הערבים מדרדרים את הבנות שלנו לזנות.

אחמד טיבי: מה זה הרמה הנמוכה הזאת והנלוזה?

אחמד טיבי: יש זונות יהודיות, יש זונות צרפתיות, יש זונות אנגליות, יש זונות צ'כיות.

אחמד טיבי: מה – תמיד הזנות כאן חייבת להיות על רקע לאומי?

אחמד טיבי: על רקע הסכסוך?

אחמד טיבי: זונה היא זונה.

אחמד טיבי: זה מוח חולני, שאפילו את תחלואיך שלך אתה חייב להשליך על האחר.

אחמד טיבי: מה, זנות בצרפת היא על רקע אזרחי, כלכלי, הידרדרות, פער, עוני, פשע, ורק פה היא על רקע של גברים ערבים?

אחמד טיבי: זה כל כך מביך ומביש.

אחמד טיבי: אבל אני שם לב שהגל הזה שוטף את המדינה ואת הארץ ואין פוצה פה כמעט, בממשלה.

אחמד טיבי: יש חברי כנסת ויש שרים שמזדהים עם ההפגנות ועם האמירות האלה.

אחמד טיבי: אני חושב שהבית הזה מנפיק לנו מדי פעם אירועים, הצהרות, חוקים, שההפגנות האלה הן דברים מינוריים לעומתם.

אחמד טיבי: הכנסת הפכה להיות המקום הגזעני והנורא ביותר בחברה הישראלית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת חנא סוייד, בשם סיעת חד"ש.

ראובן ריבלין: ארבע דקות גם למכובדי.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, ראשית, אני רוצה לפנות לחבר הכנסת טיבי.

אורי אריאל: היות שהבית הזה הוא גזעני, והמצב הולך ומידרדר, כידוע, אליבא דחבר הכנסת טיבי, אז הריני להודיע לחבר הכנסת טיבי שהדלת פה פתוחה לרווחה, ואפשר לעזוב את הבית הזה.

אורי אריאל: אני משוכנע שלכבודו יש ממלא-מקום מצוין – אינני מכיר אותו.

אורי אריאל: ודאי שהוא יותר טוב מאדוני, סתם, ככה, מן הסתם, ענווה, כך אתה היית מציג אותו, ואדוני מוזמן לעזוב את הבית הזה, בניגוד, נניח, לחבר אחר, שאומרים שהוא הודיע שהוא יעזוב, איני יודע מה נכון בעניין, חבר הכנסת אורון – אני לא אזיל דמעה אם אתה תודיע שאתה הולך.

אורי אריאל: אני לא אעשה מזה פסטיבל, אבל זכותך ללכת.

אורי אריאל: הבית הזה הוא דמוקרטי מאין כמוהו, ואתה יודע את זה.

אורי אריאל: איך אני יודע שאתה יודע?

אורי אריאל: כי אתה מסתובב פה באזור לעתים בלי רשות, לעתים נגד החוק, אבל אתה מסתובב, ואתה יודע שבמרחב שלנו הבית הזה, שאתה וגם אני ואחרים יושבים בו, בניהולו של היושב-ראש, הוא סופר-דמוקרטי.

אורי אריאל: יש דברים שראוי להתריע עליהם – אני לא אומר שהכול בסדר, לא כך הדבר, אבל לפני שאני עובר לממשלה, אני אומר משפט אחד: מה שכתבו הרבנים, כתבו על דעת ההלכה.

אורי אריאל: מי שרוצה להתווכח עם ההלכה מוזמן להתווכח, בעיקר כאלה שלא שייכים לאותה אומה, אז הם ודאי יודעים יותר טוב מהרבנים מה ההלכה אומרת.

אורי אריאל: אני מחזק את ידי הרבנים, בסך הכול, ואם אדם אומר את ההלכה כפי שהיא הלכה, זה לא בהכרח סותר את החוק, וכל אזרח יחליט מה הוא עושה ולמה הוא נשמע.

אורי אריאל: אני רוצה בזמן שנשאר לי, וזה מעט, לעבור לממשלה, ולמה ראוי, גברתי השרה, שראש הממשלה יבחר מועד לבחירות ונבחן את הדברים בבחירות.

אורי אריאל: ראש הממשלה שלנו, של כולנו, גם שלי, לפי מה שנמסר לי, אמר היום בוועדת החוץ והביטחון שמבחינתו היה צריך לעשות הקפאה לעוד שלושה חודשים.

אורי אריאל: למיטב ידיעתי, אפילו את, גברתי השרה לבנת, לא מסכימה עם הדעה הזאת.

אורי אריאל: כך שמעתי אותך מתבטאת, לפי זיכרוני, לפני שלושה חודשים או משהו כזה.

לימור לבנת: נכון מאוד.

לימור לבנת: זה לא אומר שאני מציעה ללכת לבחירות.

לימור לבנת: בזה אתם תמיד חזקים.

אורי אריאל: אני הבנתי, אבל עדיין, ראש ממשלה בישראל שמציע להקפיא את אחיו, את אזרחי מדינת ישראל, מה שלא היה עובר בשום מקום בעולם, כי את ואני וכולנו פה היינו מתאחדים שזאת אנטישמיות, ושמקומה לא יכיר בכל מקום בעולם.

אורי אריאל: רק פה, בארץ-ישראל, בכנסת ישראל, במדינת ישראל, בממשלת ישראל, אפשר לקבל החלטה כזאת?

אורי אריאל: ואתם שותקים?

אורי אריאל: לא בונים בירושלים.

אורי אריאל: לא בונים בירושלים.

אורי אריאל: לפי הנחיית ראש הממשלה, לא בונים בירושלים.

אורי אריאל: ואתם שותקים.

אורי אריאל: לא מאפשרים לאזרחים במדינת ישראל לקבל את מלוא זכויותיהם אם הם גרים ביהודה ושומרון.

אורי אריאל: רק ביהודה ושומרון.

אורי אריאל: לא בצנעא, לא במדריד, לא באלסקה, רק ביהודה ושומרון.

אורי אריאל: ואתם שותקים.

אורי אריאל: ועם זה אתם רוצים להמשיך?

אורי אריאל: נו, אז את אומרת: לא נלך לבחירות.

אורי אריאל: אז תתקנו.

אורי אריאל: אפשר לתקן.

אורי אריאל: יש מושג ביהדות: חזרה בתשובה.

אורי אריאל: אפשר לקרוא לזה בשם אחר, אין בעיה.

אורי אריאל: אגב, חזרה בתשובה זה לא דווקא בעניינים דתיים.

אורי אריאל: אתם לא נותנים לבנות?

אורי אריאל: אתם לא נותנים להרחיב את הבתים?

אורי אריאל: אתם לא נותנים את המרפסות?

אורי אריאל: ואתם שותקים?

אורי אריאל: לכו הביתה.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנא סוייד.

אורי אריאל: גם אתה.

אורי אריאל: גם אתה שותף לזה.

דוד רותם: אני שואל אותך, מה אתה רוצה?

דוד רותם: אתה רוצה את קדימה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, סיימת את נאומך, עכשיו אתה רוצה קריאות ביניים?

ראובן ריבלין: בישיבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, אני לא בטוח שההלכה יכולה לומר שהערבים הם אלה שמדרדרים את בנותינו – – –

אורי אריאל: זה לא מה שהרבנים אמרו.

ראובן ריבלין: זה מה שאמר חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: היה איזה מין מנשר שאמר: שלא ידרדרו את בנותינו.

אורי אריאל: לא דיברתי על זה, ועדיין לא התייחסתי – – –

ראובן ריבלין: חשוב מאוד שתאמר את זה.

ראובן ריבלין: לא הערתי על עניינים אחרים – זכותך לומר כל דבר, כפי שזכותו של חבר הכנסת טיבי לומר, אבל נדמה לי שבעניין הזה כנראה לא הבינו אותך, וטוב שאמרת את אשר אמרת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אינני מתרשם שההאשמות נגד הממשלה ונגד ראש הממשלה, שיש קיפאון מדיני, כל כך מזיזות לממשלה וליושב בראשה.

חנא סוייד: אני חושב שהממשלה – ראש הממשלה אומר: תראו, יש כלכלה, דופקת טוב, 4.5% צמיחה, מצב ביטחוני שקט, היחסים עם ארצות-הברית הם יחסים סבירים.

חנא סוייד: נכון, קצת מתח, אבל הכול הולך.

חנא סוייד: למה, על מה אתם זועמים?

חנא סוייד: אני חושב שזה בעצם מה שהקואליציה וראש הממשלה חושבים.

חנא סוייד: אני בהזדמנות זו לא רוצה לקפח את התפקיד שנוטל שר הביטחון ביצירת הקיפאון הזה.

חנא סוייד: השבוע התפרסם על קצת זעם, כעס, בארצות-הברית על התכמונים ועל התפקוד של שר הביטחון, ששם את עצמו כמתווך בין הממשל האמריקני לבין ראש הממשלה, וכל מיני הבטחות לא-הבטחות שהוא עושה וכאילו שהוא אביר התהליך המדיני.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אחת הטענות שמשתמשים בהן המתנגדים לשלום והמתנגדים למשא-ומתן זה שברק ב-2000 נתן את הכול לפלסטינים, לערפאת, והפלסטינים לא רוצים.

חנא סוייד: לא קיבלו, הם לא רוצים, ולכן, זו הוכחה שהפלסטינים לא מעוניינים בשלום, כי הם לא קיבלו מה שברק נתן להם.

חנא סוייד: אני זוכר שלפני חודש וחצי היה כאן דיון שאתה השתתפת בו בצורה נלהבת.

חנא סוייד: מר ברק, מול הטענות של אחד מחברי הכנסת, נסים זאב, אומר: מה?

חנא סוייד: אני לא נתתי ולא התכוונתי לתת שום דבר.

חנא סוייד: ואתה חזרת על הדברים, ויש לי הפרוטוקול של הכנסת, שהוא לא נתן והוא לא התכוון לתת, אלא הוא רצה לבחון את הצד הפלסטיני, עד כמה הם מוכנים ללכת.

חנא סוייד: ואני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, שכנראה שר הביטחון, עכשיו כמו אז, חושב שיש לו עסק עם אהבלים.

חנא סוייד: כל הזמן יש לו עסק עם אהבלים.

חנא סוייד: הוא בוחן אנשים.

חנא סוייד: בשפרדסטאון, עם הסורים, הוא רצה לבחון את הסורים, בקמפ-דייוויד הוא רצה לבחון את הפלסטינים, ועושה תכמונים ותרגולים ובסופו של דבר הוא רק בוחן אותם.

חנא סוייד: הם אהבלים – וזה מתחבר גם לטענה, שתראו, בזמן של ממשלת אולמרט היה משא-ומתן, והיו גם התנחלויות.

חנא סוייד: איך יכול להיות שבזמן אולמרט היה אפשר לנהל משא-ומתן, עם התנחלויות, ועכשיו אי-אפשר?

חנא סוייד: והטענה הזאת היא טענה שלא תופסת שום דבר.

חנא סוייד: אילו ממשלת נתניהו היתה אומרת היום: אנחנו מקבלים ואנחנו מוכנים להמשיך את המשא-ומתן שממשלת אולמרט ניהלה עם הפלסטינים באותו זמן, מאותה נקודה שהגיעו אליה, אילו הפלסטינים היו באים בטענות שאם אתם לא מפסיקים התנחלויות, אני הייתי אומר להם: תראו, זה לא לוגי, זה לא בסדר מה שאתם אומרים.

חנא סוייד: אבל מכיוון שהממשלה הנוכחית – וראש הממשלה הנוכחי אומר: אני לא מסכים, אני לא – בשבילי מה שדיברו, זה הכול לא מקובל עלי, הטענה שלו שאפשר לנהל משא-ומתן ולבנות באותה עת היא טענה שלא תופסת, והיא לא נכונה, והיא לא לוגית.

חנא סוייד: היא לא יכולה לעלות.

חנא סוייד: אילו היה אומר: אני מקבל את התוצאות שהגיעו אליהן אז, ואני ממשיך באותה דרך, אני הייתי יכול להגיד: תראו, אז היו לי טענות נגד ההנהגה הפלסטינית, אבל לא נגד ראש הממשלה.

חנא סוייד: אבל הממשלה הזאת בעצם – בשותפות בין ראש הממשלה לשר הביטחון – מהתלת בהיגיון הפשוט גם אצל האמריקנים, גם אצל הפלסטינים, גם אצל הסורים, גם אצל העם, גם אצל חלקים בקואליציה, בממשלת ישראל, ולכן הדרך הפוליטית המדינית של ממשלת ישראל הנוכחית לא תביא ולא תיקח אותנו ולא תקרב אותנו בשום פנים ואופן לשלום.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מדי שבוע ביום שישי מתקיימת ליד הכפר בילעין – אגב, לא מאוד רחוק מכאן – הפגנה ששותפים לה פלסטינים תושבי הכפר ואחרים, וישראלים.

חיים אורון: אני לא אכחיש, אני לא השתתפתי אף פעם, אפילו שאני משתתף בהרבה הפגנות, בהפגנה בבילעין, אבל, אדוני היושב-ראש, אם אני מבין מה קורה ברשות הפלסטינית, היא בעצם אימצה מהלך שיש בו שלושה מאמצים עיקריים: האחד, לדבוק ולחזור ולדבוק ברצון לקיים משא-ומתן מדיני עם מדינת ישראל כדרך לפתרון הסכסוך; השני, הקמת מדינה פלסטינית בכוחות עצמם, מהלך שמוביל סלאם פיאד בגיבוי אבו מאזן ואחרים; ולענייננו, ניסיון למנוע, ככל שזה תלוי בהם, היגררות של העימות בין ישראל ובין הפלסטינים לטרור.

חיים אורון: ביום שישי האחרון השתתף לא אחר אלא ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד בהפגנה.

חיים אורון: מי שיודע יודע, ואני יכול להעיד – השתתפותו בהפגנה הזאת איננה מקרית, משום – וזה כבר על אחריותי – שהם רואים בדפוס הזה של העימות את הגבול של המאבק שהם רוצים לנהל, שככל שהוא קשה לחלק מהציבור הישראלי, כי הוא מתמודד בשאלת הגדר, שגם בית-המשפט אישר שלקחה שטחים גדולים מאדמת הכפר, הוא בתוך הכלים שהדמוקרטיה מעמידה – גם שלנו – לרשות מי שמתנגד לה.

חיים אורון: בהפגנה ביום שישי – ואני לא רוצה עכשיו להיכנס למונחים רפואיים – בסופה של ההפגנה הזאת, ובאופן ישיר בגלל מה שקרה שם, נפטרה ג'והאר אבו רחמה, שהיא אחותו של באסם אבו רחמה שנורה לפני שנה וחצי.

חיים אורון: ואני רוצה לשאול את ממשלת ישראל, מה אתם רוצים לערער במשולש הזה, הפלסטיני, שתיארתי?

חיים אורון: מה מפריע לכם בו יותר, הזעקה החוזרת ונשנית מצדם לנהל את הסכסוך במשא-ומתן?

חיים אורון: העובדה שהם בונים תשתית של מדינה פלסטינית, או אולי – ואני שם בינתיים סימן שאלה על ה"אולי" הזה – התחושה הקשה שכאשר הם מצליחים לנהל את המאבק בלי טרור, הם מצליחים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, נדמה לי שההפגנות בבילעין היו גם כאשר התנהל משא-ומתן.

ראובן ריבלין: ההפגנות הן נגד הגדר, אותה גדר שבאה להגן, על-פי תפיסת הרוב במדינת ישראל, מפני התקפות על אזרחי ישראל.

חיים אורון: היא הנותנת.

חיים אורון: היא הנותנת – שההפגנות נגד הגדר, או מידת המאבק שהם מנהלים בכלים האלה היא חלק מתוך משולש, ואני לא במקרה שואל על המשולש, כי יש לי הרגשה שבתוך הוואקום שחבר הכנסת חנא סוייד, קודמי, דיבר עליו, של היעדר משא-ומתן, למישהו המשולש הזה, של לא טרור – אני בכוונה חוזר על זה, כי חלק מהישראלים – אני לא רוצה לומר שרוצים טרור, אבל כאשר יש טרור הם מבינים שלא צריך לנהל משא-ומתן.

חיים אורון: לא מבינים, אומרים: מה, עם טרוריסטים ננהל משא-ומתן?

חיים אורון: כאשר הפלסטינים בונים לעצמם מדינה, למורת רוחם של חלק מהישראלים ולשביעות רצוני המלאה, זה מפריע לחלק מהישראלים.

חיים אורון: ואז יכול להיות שהאירועים שקורים בבילעין ביום שישי וחוסר היכולת שלנו להימנע ממצב שההפגנה הדמוקרטית הזאת תידרדר לאלימות שעולה בחיי אדם, מפירה למישהו את שיווי המשקל הזה.

חיים אורון: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, ואני אומר לחברי הכנסת, אנחנו על קרח דק מאוד.

חיים אורון: אנחנו על פתחה של תהום.

חיים אורון: אם אחד משלושת המרכיבים הללו יידרדר, נימצא במקום אחר.

חיים אורון: יכול להיות שכשנימצא במקום אחר, לחלק מהישראלים זה יהיה יותר פשוט.

חיים אורון: יהיה יותר פשוט, כי עם טרוריסטים לא מנהלים משא-ומתן.

חיים אורון: אלה שלא רוצים לנהל משא-ומתן, קל להם במצב הזה.

חיים אורון: אבל לא אני אומר, לכאורה גם הממשלה הזאת אומרת שהיא חושבת שיש פרטנר.

חיים אורון: הפרטנר הזה זה גם סלאם פיאד שהיה בהפגנה ביום שישי.

חיים אורון: הוא הכי פרטנר.

חיים אורון: אנחנו אמרנו.

חיים אורון: אמרתי יותר מפעם אחת בחדר הזה, אם היו ממציאים פקולטה לראשי ממשלות פלסטינים באוניברסיטה בירושלים, סלאם פיאד היה יוצא תלמיד מצטיין.

חיים אורון: נכון, חנא סוייד?

חיים אורון: הוא היה תלמיד מצטיין.

חיים אורון: מי אתם רוצים שיהיה ראש ממשלה?

חיים אורון: אמירותיו הבוטות, לא כלפינו, לא באנגלית – בערבית, כלפי הטרור נשמעות כל פעם.

חיים אורון: והוא בא להפגנה הזאת, והיא צריכה להסתיים בהרוגים?

חיים אורון: היא צריכה להחריף כל פעם מחדש?

חיים אורון: יש פה ממשלה לא אחראית.

חיים אורון: יש פה ממשלה שלא יודעת לאן היא הולכת, וכשהיא לא יודעת לאן היא הולכת, היא מובילה אותנו למקומות של אסון גדול.

חיים אורון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אורבך, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: יסיים חבר הכנסת וסגן השר איוב קרא, בשם הליכוד.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידי ג'ומס, אם יש שמחה אחת בלבי על זה שאתה פורש, זה רק שזאת שמחליפה אותך היא הרבה יותר נמוכה.

אורי אורבך: בדרך כלל אני מדבר אחריכם ובכל פעם אני צריך להוריד את הדוכן.

אורי אורבך: אני חושב שזאת הסיבה היחידה, אבל חוץ מזה, כמובן שאנחנו מקווים שתישאר אתנו עוד הרבה זמן.

אורי אורבך: כשאני שומע אנשים ממרצ מגלגלים על לשונם את המלים "סלאם פיאד", כמו יהודי מאמין ששר "אני מאמין", כמו ציוני הדוק שמנגן את "התקווה" וימינו על חזהו – "סלאם פיאד", "איזו תקווה", "בית-ספר לראשי ממשלה", "כל עתידנו", כל הפתרון של שלום יהיה בזכות זה שיש להם – להבדיל – "לוי אשכול" כזה, איזה מישהו שהוא בסדר, שאפשר לעשות אתו עסקים – – –

ראובן ריבלין: הוא לא אומר שום דבר לא פרלמנטרי.

אילן גילאון: מה אתם חושבים, שסלאם יתפייד?

ניצן הורוביץ: מה, אתה רוצה את נסראללה?

ניצן הורוביץ: את הנייה?

ניצן הורוביץ: מה, זה שהוא בסדר, זה לא בסדר?

אורי אורבך: אני אצרף את התשובה בגוף השאלה שלי.

אורי אורבך: כל התקוות האלה, כאילו הכול תלוי בזה שיש שם בן-אדם שהוא friendly, ידידותי לשלום, זאת האשליה הקבועה שאנשים בשמאל הישראלי מוכרים לנו כבר הרבה מאוד שנים.

אורי אורבך: זה היה ערפאת עד שהוא אכזב – – –

דב חנין: אם הוא לא friendly, אתם אומרים שאין עם מי לדבר.

דב חנין: תחליטו.

אורי אורבך: אני אומר שאין עם מי לדבר.

אורי אורבך: אני אומר, נכון, אין עם מי לדבר.

דב חנין: נכון – – –

חיים אורון: והוא צודק, אין עם מי לדבר, לא משנה מהו.

חיים אורון: לכן נוח לו יותר עם שיח' יאסין.

דב חנין: לכן מה שלא יהיה, זה לא בסדר.

דב חנין: friendly, זה friendly.

דב חנין: לא friendly, זה לא friendly.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין, חבר הכנסת הורוביץ, חבר הכנסת אורון, אני מזכיר לכם כרגע שחבר הכנסת אורי אורבך מביע את דעתו לא את דעתכם.

ראובן ריבלין: הוא מנסה, בין השאר, להתייחס לתקוותיכם, ואומר את דעתו.

ראובן ריבלין: אני, במקרה, מכיר את סלאם פיאד באופן בלתי אמצעי.

אורי אורבך: יכול להיות שמדובר באיש נחמד מאוד וחביב ואפילו שוחר שלום.

אורי אורבך: המריבה, ונקודות המחלוקת, וקווי העימות, וחוסר הרצון שלהם להכיר בעצם זכותנו למדינה יהודית, והסירובים המסוימים שלנו, הם כל כך עמוקים שלא יהיה פתרון של שלום ושל מדינה פלסטינית בעתיד הקרוב.

אורי אורבך: זה לא פוטר אותנו מניסיון לחתור לפתרון מדיני, גם אם הוא לא פתרון של שלום.

אורי אורבך: אפשר להגיע להסכמים מסוימים, אפילו לא הסכמי ביניים, להסכמים מקומיים, להסכמים כלכליים.

אורי אורבך: האשליה כאילו יש איזה ראש ממשלה שהוא נוח לנו כרגע ובזה אנחנו תולים את כל התקוות שלנו, היא אשליה שתתנפץ כמו שהאשליות הקודמות, התקוות הקודמות, התנפצו והפכו לאשליות.

אורי אורבך: היום שמעתי את ראש הממשלה ואת ראש האופוזיציה מתחרים ביניהם מי יותר תומך, מי היה הראשון שתמך ברעיון של שתי מדינות לשני עמים.

אורי אורבך: ראש הממשלה אפילו סיפר – כך קראתי גם אחר כך מצוטט באתרי האינטרנט – שהוא, עוד בשנת 1995, בהיכל התרבות, אמר שהוא בעד מדינה פלסטינית מינוס, או משהו כזה.

אורי אורבך: קמה וענתה ראש האופוזיציה ואמרה: לא, הרי בשנת 2002 נשבעת בשם ירושלים שלא תהיה מדינה פלסטינית.

אורי אורבך: הוא אמר כן, והיא אמרה לא, וקדימה אומרת, אנחנו תומכים במדינה פלסטינית, ונתניהו אומר גם אנחנו, כמובן מפורזת.

אורי אורבך: ממש כמו האיש הזה שמספר שהוא מילא כרטיס פיס והוא עומד לזכות במכונית.

אורי אורבך: ואז הילד הבכור שלו אומר: ואני יושב לידך, אבא, באוטו.

אורי אורבך: והבת אומרת: לא, אני יושבת ליד אבא.

אורי אורבך: והם רבים – אני יושב – ובסוף האבא מתעצבן ואומר:

אורי אורבך: תרדו שניכם מהאוטו.

אורי אורבך: קדימה והליכוד מתחרים על סחורה שלא נולדה, על ביצה שלא נולדה, ועל דבר שלא הוכח שהוא איזה הצלחה מאוד גדולה.

אורי אורבך: כאילו הרעיון של מדינה פלסטינית זה כבר מוסכם שהוא הפתרון הנכון, שזו הדרך הראויה לפתור כאן את כל המצוקות של האזור ושל מדינת ישראל, ולהיפטר מהכיבוש, ולתת להם חירות, ויהיה מזרח תיכון חדש, והכול יהיה בסדר, ויהיה שלום עם כל העולם הערבי, רק תהיה מדינה פלסטינית.

אורי אורבך: והוויכוח הגדול – ובזה אני מסיים – הוא לא על מדינה פלסטינית או המשך הכיבוש.

אורי אורבך: הוויכוח הגדול הוא מה המחיר שאנחנו מוכנים לשלם בשל האמונה שלנו.

אורי אורבך: אני אומר בגלוי: בשל האמונה שלי בשלמות הארץ ובזכותם של היהודים ושל מדינת ישראל על כל ארץ-ישראל, יש מחיר, גם מוסרי, שאנחנו משלמים ועלולים לשלם.

אורי אורבך: המחיר הזה עדיף עשרת מונים על המחיר שהשמאל מציע לנו כשתהיה – לשיטתו – מדינה פלסטינית.

אורי אורבך: והשמאל עדיין לא דן במחירים הכבדים שאנחנו עלולים לשלם אם חלילה נלך לפתרון של שתי מדינות לשני עמים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ראובן ריבלין: אחריו – אחרון הדוברים, סגן השר איוב קרא.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהחברים להקפיד על הארבע דקות.

ראובן ריבלין: אני נותן אותן ברחבה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדברים שאמר חבר הכנסת אורי אריאל מעל הדוכן לפני מספר רגעים, לא יכולים להישאר בלי תגובה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו ציפינו שבכמה עניינים טעונים נשמע דברי נועם, אבל למרבה הצער שמענו נאום נוטף רעל.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת אורי אריאל הגדיל לעשות כשהוא לא מדבר בשמו הפרטי, אלא לא פחות ולא יותר – בשם ההלכה.

ג'מאל זחאלקה: היה חסר רק שעל אחד – שיגיד שהוא קיבל את נאומו מהשכינה.

ג'מאל זחאלקה: אני, כבוד היושב-ראש, לא מקבל מה שאמר חבר הכנסת אורי אריאל, שהוא מדבר בשם ההלכה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מקבל את עמדתו, כפי שאני קורא לכולם לא לקבל אם איזה שיח' מ"אל-קאעידה" מופיע ואומר: אני מדבר בשם ההלכה המוסלמית – הוא לא מדבר בשם ההלכה המוסלמית, וזכותו של כל אחד להגיד: אתה לא מדבר בשם האסלאם.

ג'מאל זחאלקה: וכאשר חבר הכנסת אורי אריאל, שאומר דברי גזענות בזויים, שפלים, מגונים, ואומר שהוא מדבר בשם ההלכה – זו ההלכה, תתווכחו עם ההלכה – לא תתווכחו אתו.

ג'מאל זחאלקה: הוא שם לנו מחסום: אל תתווכחו אתי, אני מדבר בשם ההלכה.

ג'מאל זחאלקה: ולא היא, כבוד היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: איך אני יודע שלא היא?

ג'מאל זחאלקה: כי אני שמעתי אנשים שמאמינים בהלכה, שמכירים את ההלכה – מאמינים לפחות כמוהו ומכירים אולי יותר ממנו, ויש להם עמדה מנוגדת בתכלית הניגוד למה שאמר חבר הכנסת אורי אריאל.

ג'מאל זחאלקה: ויש גם שכל ישר; כאשר אנחנו שומעים רבנים מוציאים פסקי הלכה – כביכול פסקי הלכה – שמונעים מכירת דירות או השכרת דירות לסטודנטים ערבים או לסטודנטיות ערביות, בשם: לא להשכיר לגוי.

ג'מאל זחאלקה: לפי מיטב ידיעתי אין בהלכה המלה "ערבים".

ג'מאל זחאלקה: לא מופיע המלה "ערבים", לפי מיטב ידיעתי.

ג'מאל זחאלקה: מופיעה המלה "גוי" ו"יהודי".

ג'מאל זחאלקה: ההלכה מחלקת את העולם ליהודים ולא יהודים.

ראובן ריבלין: לעומת הקוראן, שיש יהודים בו.

ג'מאל זחאלקה: הקוראן בא מאוחר, והוא מתייחס ליהודים בכל מיני אופנים, שאני לא רוצה להיכנס אליהם, אבל לפחות הם – – –

ראובן ריבלין: הוא מדבר גם על זכותו של העם היהודי על ארץ-ישראל, דרך אגב.

ראובן ריבלין: את זה אני רק אומר לך כבקי בחלק – – –

ג'מאל זחאלקה: טוב, אני בהזדמנות אתווכח אתך, אבל אני לא רוצה לסטות מהנושא העיקרי שלי.

ראובן ריבלין: לך לקוראן, לסורה 5.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד דבר אחד: כאשר רבנים אלה אומרים לא להשכיר לגוי, הם לא מתכוונים לסטודנטים אמריקנים שבאים לשכור דירות כאן, הם לא מתכוונים לפנות שגרירויות זרות שקונות – ומוכרים, והם לא מתכוונים לאנשים שבאים לעשות עסקים בארץ.

ג'מאל זחאלקה: הם מתכוונים דווקא לערבים.

ג'מאל זחאלקה: ולכן זו גזענות שאינה שונה במאומה מגזענותם של חילונים אוכלי טרף.

ג'מאל זחאלקה: אין קשר להלכה בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: בבקשה, תשימו את ההלכה בצד, היא לא חלק מהוויכוח הפוליטי.

ג'מאל זחאלקה: לא כל אחד יעלה כאן ויאמר – אני מדבר בשם אלוהים או בשם השכינה, ורוצה להשתיק את הוויכוח הפוליטי.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בעמדה פוליטית.

ג'מאל זחאלקה: צריך לגנות עמדה גזענית שהגלימה שיישא מי שיישא – לא חשובה בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמדובר בעניין מוסרי, וחבר הכנסת אורי אריאל התגלה כאדם לא מוסרי בעליל.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סגן השר איוב קרא, בשם הליכוד.

ראובן ריבלין: גם לו ארבע דקות.

ראובן ריבלין: ולאחר מכן תסכם את הדיון השרה לימור לבנת, או מי שהיא תמנה מהממשלה שיסכם את הדיון.

ראובן ריבלין: מייד כשהשרה תסיים לדבר אנחנו עוברים להצבעה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברתי השרה לימור לבנת, השרה לתרבות וספורט, ראשית כול אני רוצה לברך את יושבי היציע, שבאו ממתנ"ס תל-מונד – כדי לראות ולעקוב אחר פעילות הכנסת – בראשות ראש המועצה שלמה רצאבי.

איוב קרא: אני גם רוצה לברך בהזדמנות זו – אנחנו נמצאים בתקופה של סוף השנה הנוצרית, ואני רוצה לברך גם את העדות הנוצריות לרגל החגים, לרגל החג של כל עדה החוגגת זאת בנפרד, בתאריך אחר.

איוב קרא: אני רוצה לומר שהממשלה הנוכחית קיבלה מדינה אחרי שתי מלחמות, פושטת רגל כלכלית, ביטחונית ומדינית, טילים ירדו על הדרום, טיווחו את הדרום, ומבקשים להחליף את ראש הממשלה ואת הממשלה הנוכחית, דבר שלא יעלה על הדעת.

איוב קרא: רק לפני שנה וכמה חודשים כל העולם היה במצב של פשיטת רגל, כל הכלכלה העולמית היתה בסימן שאלה גדול, ודווקא ישראל היתה המדינה שיצאה הכי מהר מהמשבר הזה, בזכות הממשלה הזאת, אשר קיבלה, בעצם, מדינה, אבסולוטית על סף פשיטת רגל.

איוב קרא: וזאת לא הפעם הראשונה שהממשלה בראשות הליכוד עושה הכול כדי להבריא את הכלכלה – וגם במחיר אלקטורלי, בראייה ממלכתית פרופר.

איוב קרא: חברים, יש 4.5% צמיחה השנה.

איוב קרא: זה לא דבר של מה בכך, זה לא קורה כל יום וגם לא קרה, צריך להוריד את הכובע בפני המדיניות הכלכלית.

איוב קרא: אנחנו מסתכלים על הדרום ורואים שקט יחסי, ואני לא רוצה לפתוח את הפה, אדוני היושב-ראש, למישהו אחר, ואני קצת נזהר בהצהרות, אבל שקט יחסי, כאשר אנחנו יודעים מה היה בשדרות, מה היה באשקלון, ואפילו באשדוד, וכל מה שקורה עם המועצות האזוריות שם.

איוב קרא: גם מקניטים את הממשלה הזאת בנושא המדיני, ואנחנו יודעים מה היה בנושא המדיני – – –

מגלי והבה: אולי תשכיל אותנו מה היה בנושא המדיני – – –

איוב קרא: במקום נושא מדיני, עם שלום, עם דרך של שלום, אנחנו בעצם קיבלנו שתי מלחמות שלומיאליות, שעדיין תוצאותיהן מהדהדות בכל זווית, בכל כיוון.

איוב קרא: הממשלה הזאת עשתה תוצאות, ועשתה פעולות אקטיביות.

איוב קרא: למרות עמדתי האישית, הנוגדת את המהלך להחזרת כפר רג'ר, היא ישבה עם האו"ם וניסתה לקדם את הסוגיה הזאת כדי לפתור בעיה עם לבנון, מה שאף ראש ממשלה בעבר לא נגע בו.

איוב קרא: בחזית הסורית – הובלתי מהלכים, בפעם הראשונה מול ראש הממשלה, מול שר החוץ, מול שר הביטחון, מול שר הפנים, והבאתי לכך שבעצם בשנה האחרונה אלפים ביקרו בסוריה, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: אנשים לא עוקבים, כי לא נעים לשמוע שאנחנו עושים את זה, ואם היה מישהו אחר עושה את זה היה שופר צעקה.

איוב קרא: הובלנו לכך שאנשים ביקרו בסוריה ביקורים הומניים.

איוב קרא: שלחנו גם משלוחים כלכליים של פירות לסוריה, ואנחנו גם ממשיכים את העשייה הזאת בחזית עם הירדנים.

איוב קרא: עשינו הרבה פעולות שקשורות להקלה, של ה-VIP ושל אנשים אחרים שעושים עסקים ועוברים דרך ישראל למקומות שונים בעולם.

איוב קרא: בחזית המצרית קיבלנו הכרעה – הלכנו להקמת גדר.

איוב קרא: אף ממשלה לא היתה מוכנה להקריב כל כך הרבה כסף כדי להקים מכשול כדי שלא ייכנסו זרים למדינת ישראל, ואנחנו עשינו.

איוב קרא: התמודדנו יפה עם השרפה הגדולה בכרמל.

איוב קרא: ראש הממשלה עשה עבודה גדולה ומנסים להקניט אותו.

איוב קרא: ואתמול הוחלט לתת מענקים, כ-20 מיליון לעוספיא ו-16.5 מיליון לדאלית-אל-כרמל, ויכולתי להוסיף עוד דברים אחרים, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: לסיום.

איוב קרא: אני רק רוצה לומר לכם:

איוב קרא: אני הייתי מציע לאופוזיציה כולה להצטרף לקואליציה כי אין משהו אחר.

איוב קרא: גם אם תביאו את כוכב הדור, לא יוכל לעשות מה שעשתה הקואליציה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לסגן השר איוב קרא, אשר דיבר בשם סיעת הליכוד, לכן היה מוגבל בארבע דקות.

ראובן ריבלין: אני מזמין לסיכום הדיון את השר ארדן, אשר לפי המלצת השרה התורנית לימור לבנת, הוא זה שיענה.

ראובן ריבלין: היא כנראה העבירה לו את תוכן הדיון בצורה ישירה במסרונים כאלה או אחרים.

גלעד ארדן: "סמסים".

ראובן ריבלין: "סמסים".

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: "סמסים".

ראובן ריבלין: "סמסים" נכנס לשפה העברית כמלה תקנית?

גלעד ארדן: האמת שלפעמים אני מצטער שאין יותר נאומים של ראש האופוזיציה כדי להעשיר את השפה העברית במלים חדשות כמו ה"סמסים".

גלעד ארדן: אולי נמצא מלה קצרה לאימיילים, לדואר אלקטרוני, אולי, לא יודע.

ראובן ריבלין: ברגע שהוא מסיים אנחנו מצביעים.

גלעד ארדן: האם אני יכול להתחיל, אדוני היושב-ראש?

גלעד ארדן: יש איזו תקלה?

גלעד ארדן: – –

ראובן ריבלין: אני לא יודע.

גלעד ארדן: – – איזו שגגה?

ראובן ריבלין: האם נכון הדבר שלא שומעים צלצול?

ראובן ריבלין: זה שלא שומעים זה עוד לא אומר שאין צלצול.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: מה פירוש?

ראובן ריבלין: לא שומעים צלצול?

ראובן ריבלין: זאת תקלה.

ראובן ריבלין: זאת תקלה שצריך מייד לתקן אותה, כי בלי צלצול אני לא אוכל לקיים הצבעות.

ראובן ריבלין: נא להודיע לחברי הבית בכריזה שהצבעה תהיה בעוד חמש דקות.

ראובן ריבלין: יש צלצול או אין צלצול?

ראובן ריבלין: אין צלצול.

ראובן ריבלין: נא להזעיק את אנשי האחזקה כי היה פה קצר קודם לכן וייתכן מאוד שהוא השפיע.

ראובן ריבלין: כבוד השר, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: אם כן, סיעת האופוזיציה הראשית, סיעת קדימה, באמצעות חברת הכנסת אברהם, הגישה הצעת אי-אמון – –

רוחמה אברהם-בלילא: התעוררת, אני רואה, אדוני השר, בוקר טוב.

גלעד ארדן: – – שבמסגרת השנינות השבועית מבית-מדרשם של היועצים האסטרטגיים של קדימה, פעם להשוות את הממשלה וראש הממשלה למכונית, פעם לעגלה, אז השבוע זאת היתה קריאת השכמה, נכון?

רוחמה אברהם-בלילא: בין היתר.

גלעד ארדן: המוטיב שחזר לאורך כל נאומה של חברת הכנסת אברהם היה "בוקר טוב", ובו היא הסבה את תשומת לבו של ראש הממשלה – כל פעם על-ידי תחימת המשפט ב"בוקר טוב" – לכל מיני אירועים שלכאורה הם באחריותה של הממשלה, באחריותו של ראש הממשלה, והביעה – – –

אלי אפללו: – – – כבר תאשים את הממשלה הקודמת.

גלעד ארדן: – – – הביעה פליאה – – –

אלי אפללו: זה מה שכל הזמן אתם עושים.

גלעד ארדן: אני אגיד לך, חבר הכנסת אפללו, כיוון שחברת הכנסת אברהם כללה אפילו את השרפה בקרון השבוע באחריותו של ראש הממשלה – –

אלי אפללו: מה לעשות, הוא שכח – – –

שלמה מולה: אז של מי האחריות?

קריאות: – – –

גלעד ארדן: – – כי זה במשמרת שלו, אז היו כאן חברי כנסת שנזעקו להזכיר שמי שרכש את הקרונות זה חבר הכנסת מופז.

רוחמה אברהם-בלילא: ממש לא.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לך טעות.

גלעד ארדן: אז ככל שחסרים בהם פטישוני חילוץ או מטפים – –

אלי אפללו: אתה גם בזה טועה.

אלי אפללו: אתה טועה ומטעה.

גלעד ארדן: – – או שפורצים בהם שרפות, גם בנושא הזה אין לאופוזיציה לבוא בטענות אלא אל עצמה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: יש לך אפשרות למשיכת זמן – – –

גלעד ארדן: בוקר טוב לך, חברת הכנסת אברהם.

גלעד ארדן: בוקר טוב.

גלעד ארדן: ובכן, אני חושב שבעוד מספר ימים לא רב, אתר "ויקיליקס" יחשוף, הגברת אברהם, את כל צפונות המגעים שראש האופוזיציה, חברת הכנסת לבני, קיימה בעבר עם נציגי הרשות הפלסטינית בשמו של ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט, ואני חושב שהעם השוכן בציון, הוא כבר משתוקק ומחכה ומצפה לקרוא מהי הפורמולה הסודית שבה מחזיקה ראש האופוזיציה להבאת שלום והשכנתו לבטח – – –

אלי אפללו: אבל למה ראש הממשלה, תגיד?

אלי אפללו: – – – מעניין מה ראש הממשלה, מה יש לו להגיד.

שלמה מולה: מה אתם עושים, למה כל הזמן – – –

גלעד ארדן: מכובדי וידידי המוערך על-ידי, חבר הכנסת אפללו, סיעתך הגישה הצעת אי-אמון והסבירה, כרגיל, שראש הממשלה לא עושה דבר פרט להישרדות ממשלתו, כאשר – – –

שלמה מולה: זה נכון – – –

יוחנן פלסנר: לא יכולת להגדיר את זה יותר טוב.

נינו אבסדזה: הוא עושה משהו?

נינו אבסדזה: ספרו אם הוא עושה – – –

גלעד ארדן: אני מתמצת את דברי ההבל והאי-אמת שלכם.

שלמה מולה: חברת הכנסת רוחמה רוצה להעיר אותך.

שלמה מולה: תתעורר, אדוני – – –

גלעד ארדן: וטענתם שלמרות הקיפאון המדיני, שאנחנו אלה שגורמים לו, נדרשת קריאת השכמה, כי דבר לא נעשה ושום דבר לא עושים.

גלעד ארדן: אז אני תיארתי שוב בפרוטרוט, כמדי שבוע, כיצד ראש הממשלה – אפילו בניגוד לרבים מחברי סיעתו – נאם את נאום בר-אילן, קיבל את העיקרון של מדינה פלסטינית אם ייחתם בעזרת השם אי-פעם הסכם שלום אמיתי, יזם לצערי הקפאת בנייה כצעד בונה אמון שנועד להחזיר את ההנהגה הפלסטינית אל שולחן המשא-ומתן, ולמרות כל הדברים הללו והעקרונות שראש הממשלה מדבר עליהם פעם אחר פעם – של הכרה במדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי כתנאי לסיום הסכסוך, התנגדות נחרצת לתביעת שיבת פליטים לתוך מדינת ישראל, שמירה על ריבונותה הבלעדית של מדינת ישראל בירושלים בירתנו – ושאלתי, ואני חוזר ושואל את חברת הכנסת אברהם, את חבר הכנסת אפללו ואת כל חברי סיעת קדימה, שטוענים שיש להם איזושהי נוסחה סודית להבאת שלום, שראש הממשלה, אם רק היה משתמש בה או אם העם היה עושה שוב טעות ומחזיר אתכם לשלטון, הייתם משתמשים בה – –

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נחזור לשלטון הרבה יותר מהר ממה שאתה חושב, אל תדאג.

גלעד ארדן: – – אז אני שואל את ראש האופוזיציה ואתכם מה מהעקרונות האלה לא מקובל על קדימה.

גלעד ארדן: תבואו, תעלו באומץ, תגידו: אנחנו אומרים לך, ראש הממשלה – –

נינו אבסדזה: – – –

קריאות: – – –

גלעד ארדן: – – אתה צריך לוותר על ריבונותה של ישראל בירושלים, תוותר על הריבונות הבלעדית בכותל ובמקומות הקדושים, וכך יהיה שלום.

גלעד ארדן: תגידו את זה באומץ לציבור, אתם רוצים להיות אלטרנטיבה.

גלעד ארדן: בשם איזה עקרונות אתם מדברים אל הציבור ומנסים לשכנע את חברי הכנסת?

שלמה מולה: השר ארדן, על איזה עקרונות אתם מדברים – – –

גלעד ארדן: האם אתם לא מתנגדים לכניסת פליטים, חבר הכנסת מולה?

ראובן ריבלין: כבוד השר.

ראובן ריבלין: רק שנייה, נא לשבת.

ראובן ריבלין: כבוד השר – – –

יואל חסון: הרי אין לך – – – איפה כולם.

גלעד ארדן: אני חייל ממושמע, חבר הכנסת חסון – – –

ראובן ריבלין: כבוד השר.

ראובן ריבלין: כבוד השר, ברשותך.

יואל חסון: תעשה הצבעה עכשיו אם יש לך אומץ.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אינני מפריע לך בשטף דבריך – –

גלעד ארדן: מה זה אם יש לך אומץ.

גלעד ארדן: בוא החוצה – – –

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: – – רק אני חייב להודיע.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אני חייב להודיע הודעה שהיא טכנית.

ראובן ריבלין: לצערנו הרב, קרה איזשהו קצר ואין לנו את הצלצול, ולכן אני מבקש – – –

יואל חסון: יש גבול לפיליבסטר.

ראובן ריבלין: אני מבקש – – –

גלעד ארדן: זה לא פיליבסטר.

גלעד ארדן: היתה תקלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון – – –

יואל חסון: הממשלה שלכם – – –

גלעד ארדן: מישהו מסיעתם ניתק את הפעמון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: יש פה – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, אני הרגע מודיע לכל באי הבית – אינני יכול לקיים את ההצבעה כאשר אין צלצול.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש להפעיל כריזה ולהודיע לכל חברי הכנסת הנמצאים בבית שהכריזה תהיה גם בחדריהם, הם נקראים להצבעה, וברגע שהכריזה תתקיים, להודיע לי וחמש דקות יהיה זמן להצבעה.

גלעד ארדן: חבר הכנסת חסון, גם כרגע אין לכם רוב במליאה.

יואל חסון: – – – להצביע, חבל על הזמן.

גלעד ארדן: היושב-ראש קובע, לא אני קובע.

יואל חסון: חבל על הזמן – – –

ראובן ריבלין: לא, לא, לא, אני לא אתן להצביע, ולו חבר כנסת אחד שיאמר שלא שמע שיש הצבעה, ולא בא להצביע – –

אבי דיכטר: הילכו שניים יחדיו בלתי אם נועדו – – –

ראובן ריבלין: – – בין שהוא מהאופוזיציה ובין מהקואליציה.

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: מה זה הדבר הזה.

גלעד ארדן: אני יכול להמשיך או – – –

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: יש אבל נוהג, בוא נאמר, הצלצול קורא להצבעה.

ראובן ריבלין: אני יכול לבוא ולהודיע בכנסת שמהיום והלאה לא יהיה צלצול כי לא כתוב בתקנון, תהיה רק כריזה.

ראובן ריבלין: יכולים – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: בוודאי שצריך להיזהר, אבל עד היום נקראו חברי הכנסת להצבעה על-ידי צלצול.

ראובן ריבלין: נבדוק ונראה, אבל צריכים ליידע את כל חברי הכנסת מה נוהגים, כי נוהג הופך למנהג, ומנהג הופך לחוק.

– – –

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אם היה צלצול, זה אנחנו שומעים.

ראובן ריבלין: זה שמישהו לא שמע את הצלצול זה לא הדבר החשוב.

ראובן ריבלין: השאלה היא אם היה צלצול.

לא היה.

גלעד ארדן: הונחו היסודות לעתירות העתידיות לבג"ץ על צלצולים עתידיים, ואפשר להמשיך בדיון, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: ובכן, האופוזיציה, בכל שבוע – שוב, במסגרת אמונתה כי העם איבד את זיכרונו וניתן, על-ידי חזרה על שקרים פעם אחר פעם, לנסות ולאחז את עיניו – נוטה כל שבוע לבוא ולטעון שהממשלה לא עושה דבר ורק מנסה לשמור על שרידותה.

גלעד ארדן: אז אני פתחתי וציינתי החלטות רבות וצעדים שראש הממשלה נקט ונוקט כדי לנסות ולקדם את המשא-ומתן המדיני.

גלעד ארדן: ציינתי החלטות רבות – תאמר לי, אדוני היושב-ראש, כשאתה מוכן שתהיה הצבעה.

ההצבעה – אתה יכול עכשיו לדבר או לא, ההצבעה תהיה רק מרגע שתהיה כריזה, חמש דקות.

או שיבואו אלי שני הצדדים ויאמרו: אפשר לקדם את ההצבעה.

גלעד ארדן: אבל הקואליציה מוכנה להצבעה.

אני לא רואה פה אנשים רבים.

גלעד ארדן: אולי יו"ר סיעת האופוזיציה תודיע שהיא מוכנה להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לכם רוב.

יואל חסון: לא, אבל אי-אפשר כל הזמן להמשיך ככה, זה לא ייתכן.

רוחמה אברהם-בלילא: – – – אמר דברים מעוררים בהחלט, אבל – – –

אני לא רוצה שיאמר חבר כנסת אחד שהוא חיכה, ספון בחדרו – יש הסכמה?

בסדר גמור.

אם יש הסכמה – אני מודיע לכם שהודע לי – על-ידי יושב-ראש הקואליציה – שיש הסכמה בין האופוזיציה והקואליציה.

חבר הכנסת פלסנר – – –

גלעד ארדן: אבל מי באופוזיציה הסכים אתך?

גלעד ארדן: – לא, צריך להיות בר-סמכא מטעמם.

אדוני השר, ברגע שאתה – – –

גלעד ארדן: חבר הכנסת פלסנר, אתה מוכן שתתקיים – – –

כבוד השר גלעד ארדן.

יוחנן פלסנר: הנאום שלך כל כך – – – ואין בו מענה לשום דבר – – –

– – – לפחות באופן פורמלי, אין מניעה מצדי – ברגע שתחליט שסיימת את דבריך, לקיים את ההצבעה.

גלעד ארדן: אז כיוון שאדוני, אני כבר ציינתי את שלל הישגי הממשלה עוד טרם מלאו שנתיים לכינונה, ואת כל אותם צעדים רבים ומחדלים שלא נעשו בעבר אבל כן מקודמים בימי הממשלה הזו, ושוב, בזמן מאוד קצר, אני חושב שגם העם רוצה מאוד שלממשלה הנוכחית ייכונו עוד עלילות ומעשים רבים, ועל כן אני מבקש מהבית לדחות, כמדי שבוע, את הצעות האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה.

תודה רבה לשר גלעד ארדן.

רבותי חברי הכנסת, השרים וכל המצביעים באולם זה, מכאן ולהבא יש לנו, לאחר מכן, סדרה של חוקים, שאנחנו צריכים להצביע עליהם.

אנחנו נעבור אותם כאשר כל יושב-ראש ועדה יציג בפני הכנסת את החוק, ולאחר מכן נעבור להצבעה, מבלי שנקרא לחברי הכנסת.

כך שאני מודיע לכם שמרגע זה כולם צריכים להישאר במליאה, שכן לא נחכה לאיש.

ברגע זה הודעה על ההצבעה נשמעה לכל סדרת החוקים אשר יובאו מייד לאחר הצבעת האי-אמון.

ובכן, רבותי, אנחנו עוברים לסדר-היום, ועכשיו הצבעות על האי-אמון.

להצעת האי-אמון הראשונה מטעם סיעת קדימה, שכותרתה: ראש הממשלה מונע משיקולי שרידות פוליטית על חשבון הכרעות משמעותיות לגורל המדינה ואזרחיה, כפי שנוסחה על-ידי סיעת קדימה ונומקה על-ידי חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא – מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

נא להצביע.

בבקשה.

נא להצביע.

הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה – 29 נגד – 54 נמנעים – אין הצעת סיעת קדימה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

29 בעד, 54 נגד, אין נמנעים.

אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

רבותי, אנחנו עוברים להצעת אי-אמון מטעם סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד, בנושא: הממשלה מסוכנת לדמוקרטיה, כניסוחן של הסיעות המציעות, שהן חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד, כפי שנומקה על-ידי חבר הכנסת דב חנין.

נא להצביע.

מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

נא להצביע.

הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 25 נגד – 54 נמנעים – אין הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

25 בעד, 54 נגד, אין נמנעים.

אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

רבותי, מחליפה אותי עכשיו סגנית היושב-ראש אורלי לוי אבקסיס, ואני מבקש – לא מודיעים על הצבעות, כולכם נמצאים כאן, והיא תנהל את הישיבה.

הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שיגיע יושב-ראש ועדת הכנסת, יריב לוין, אז הוא גם – אני מבקשת, באמת, את יושב-ראש ועדת הכנסת, יריב – חברי חברי הכנסת, כנראה שיש בעיה לא רק בצלצול, אז אני קצת ארים את קולי – חבר הכנסת יריב לוין, הודעה, בתור יושב-ראש ועדת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: הוא איננו כאן.

אורלי לוי אבקסיס: אז נדלג ונעבור לנושא הבא בסדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: [מס' מ/518; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ג, עמ' 11279; נספחות.

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור ונקרא ליושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת , שיעלה ויציג את הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 8), התשע"א–2011.

דוד רותם: גברתי היושבת בראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע, יש פה בעיה עם הכריזה.

אורלי לוי אבקסיס: חברי חברי הכנסת – –

דוד רותם: חבר הכנסת אלקין וחבר הכנסת פלסנר – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – אני נורא מבקשת שקט.

דוד רותם: כשהקואליציה והאופוזיציה מסתודדים, אני לא צריך לשמוע.

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה שכל חברי הכנסת רוצים להבין על מה הם מצביעים, אז נשמור קצת על שקט.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

דוד רותם: על דעת ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא לפני הכנסת את הצעת חוק הפטנטים – – –

אורלי לוי אבקסיס: יש בעיה לא רק עם הצלצול, כנראה.

דוד רותם: הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 8) (ביטול חובת פרסום ברשומות).

דוד רותם: על-פי חוק הפטנטים, התשכ"ז–1967, יש לפרסם ברשומות שורה של הודעות ובקשות, וביניהן בקשות פטנט שהוגשו, בקשות פטנט שקיבלו ואושרו.

דוד רותם: במשך שנים התפרסמו הדברים האלה בילקוט הפרסומים, ביומן הפטנטים והמדגמים, שהיה חלק מן הרשומות.

דוד רותם: ההכנה גזלה המון זמן, ועד שהדפיסו את זה, דברים התעכבו, משום שהאפשרות להתנגד, טעונה שהדבר יתפרסם.

דוד רותם: בעקבות זאת החליט רשם הפטנטים לפרסם את ההודעות הללו באתר האינטרנט של משרד רשם הפטנטים.

דוד רותם: לאחר שלוש שנים התברר שיש בעיה חוקית בנושא, ועל כן החוק הזה הוא הוראת תשריר למצב שמתקיים.

דוד רותם: על-פי דרישות ועדת החוקה, הודיע מנכ"ל משרד המשפטים כי המדינה תחזיר לכל מי ששילם אגרות פרסום והפרסום שלו לא פורסם – יחזירו לו את האגרות.

דוד רותם: בנסיבות אלה אנחנו מבקשים לאשר את החוק, כאשר תחולתו היא רטרואקטיבית ל-1 בינואר 2009, וכל ההודעות שפורסמו באתר האינטרנט של הרשם בתקופה שיום התחולה ועד היום, יראו אותן כאילו פורסמו כדין.

דוד רותם: להצעת החוק אין הסתייגויות, ואני מבקש לאשר אותה בקריאה השנייה והשלישית.

דוד רותם: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אז נכון, כמו שציין יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט, לחוק הזה אין הסתייגויות, אין מתנגדים, ואנחנו תיכף גם נעבור להצבעה, ברגע שחבר הכנסת רותם יגיע למקומו.

אורלי לוי אבקסיס: להזכירכם: אין צלצול, לכן אנחנו – – –

קריאות: – – –

לימור לבנת: – – –

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו תיכף נעבור להצבעה, קריאה שנייה, על הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 8), התשע"א–2010.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–18 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–18 נתקבלו.

אורלי לוי אבקסיס: 23 בעד, מתנגדים אין.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהחוק עבר בקריאה שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: עם אישורו של חבר הכנסת רותם אנחנו עוברים ישר לקריאה שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 23 נגד – אין נמנעים – אין חוק הפטנטים (תיקון מס' 8), התשע"א–2011, נתקבל.

אורלי לוי אבקסיס: כצפוי, החוק עבר גם בקריאה שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: 23 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שחוק הפטנטים (תיקון מס' 8), התשע"א–2011, עבר קריאה שנייה ושלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שנעבור לחוק הבא ניתן את זכות הדיבור גם ליושב-ראש ועדת החוקה, לברך על המוגמר.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת רותם.

דוד רותם: גברתי היושבת בראש, רבותי השרים, אני רוצה להודות לחברי ועדת החוקה על המאמץ שהם השקיעו בחוק הזה, למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, נעמה מנחמי, לשני, המתמחה, לדורית ואג, מנהלת הוועדה, שדחפה את החוק הזה ודאגה שהוא יעבור במהירות, ולחברי הכנסת שהצביעו בעדו.

דוד רותם: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לדובר ולכל העוסקים במלאכה.

אורלי לוי אבקסיס: [מס' מ/541; "דברי הכנסת", חוב' ג', עמ' 12842, חוב' ט', עמ' 14200; נספחות.

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 179), התשע"א–2011, קריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, קודם כול אני רוצה לברך אותך.

משה גפני: את פעם ראשונה מנהלת ישיבה?

משה גפני: אה, לא?

משה גפני: אבל – בסדר גמור, שיהיה לך בהצלחה בכל מקרה.

משה גפני: רבותי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 179), התשע"א–2011.

משה גפני: הצעת חוק זו עברה בקריאה ראשונה כחלק מהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012.

משה גפני: כיוון שההסדר המוצע הוא הקלה, והוא מוסכם על כל הצדדים הנוגעים בדבר, החליטה ועדת הכספים לפצל את ההצעה מתוך הצעת חוק ההסדרים ולהביאה בפני הכנסת בנפרד כך שתתאפשר הצבעה נפרדת על ההצעה.

משה גפני: מוצע לתקן את סעיף 88 לפקודת מס הכנסה שמגדיר מהי קרן נאמנות חייבת ומהי קרן נאמנות פטורה.

משה גפני: על-פי ההגדרה הקיימת כיום, סיווג הקרן נקבע לפי הסכם הקרן או התשקיף.

משה גפני: המשמעות של סיווג הקרן כחייבת או כפטורה היא לעניין המועד והדרך שבהם חייבת הקרן בתשלום מס.

משה גפני: בהצעה שבפניכם מוצע לקבוע כהוראת קבע שקרן נאמנות חייבת תוכל לשנות את סיווגה לקרן נאמנות פטורה באופן חד-סטרי.

משה גפני: שינוי הסיווג ייעשה בהודעה של קרן הנאמנות החייבת עד 30 ימים לפני תחילת שנת המס והיא תהפוך לקרן נאמנות פטורה החל מהיום הראשון של שנת המס שבה הוגשה ההודעה.

משה גפני: ההצעה כוללת הוראות לעניין שינוי הסיווג, ולפיהן בעת שינוי הסיווג יראו את כל נכסי הקרן כאילו נמכרו ביום האחרון של שנת המס שבה הוגשה ההודעה ואת כל הכנסותיה כאילו התקבלו באותו יום, ומנהל הקרן ישלם את המס בשל הכנסות אלה בתוך 30 יום מיום ההודעה.

משה גפני: לגבי בעל היחידה בקרן שיהיה חייב בעת המכירה במס רווח הון, יראו את היום האחרון של שנת המס שבה הוגשה ההודעה כיום הרכישה, ומחירה המקורי יהיה שוויה באותו יום.

משה גפני: זאת הצעה שהיא חלק, כפי שאמרתי, מחוק ההסדרים.

משה גפני: הפיצול שלה מאפשר להם לתמוך, ומדובר בהקלה.

משה גפני: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ואני מבקש לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לחבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת הכספים.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שנאמר כבר, אין הסתייגויות ואין מתנגדים, מה שאומר שאנחנו נעבור ישר להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–2 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורלי לוי אבקסיס: בעד החוק – 20, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: באישורו של חבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת הכספים, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 179), התשע"א–2011, נתקבל.

אורלי לוי אבקסיס: תוצאות ההצבעה: בעד – 25, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהחוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 179), התשע"א–2011, עבר בקריאה שנייה ושלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: [מס' מ/544; "דברי הכנסת", חוב' ו', עמ' 13528; נספחות.

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: גם הפעם חבר הכנסת משה גפני יעלה – ויציג את הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2011, לקריאה שנייה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, החוק הקודם היה חלק מחוק ההסדרים, החוק הנוכחי, שאני עכשיו מתכבד להציג בפני הכנסת, הוא חוק רגיל, הוא איננו בחוק ההסדרים.

משה גפני: אנחנו כבר לא עושים את ההבחנות, כי מה שיכולנו לפצל פיצלנו בחוק ההסדרים, אבל זה חוק רגיל.

משה גפני: החוק עניינו הקלות לתושבים חוזרים.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2011.

משה גפני: סעיף 35(ד) לפקודת מס הכנסה קובע נקודות זיכוי לעולה חדש.

משה גפני: כדי לעודד תושבים שעזבו את הארץ לחזור ולהתגורר בה, מוצע לקבוע במסגרת ההצעה שבפניכם כי נקודות הזיכוי שחלות על עולה חדש יחולו גם על תושב חוזר.

משה גפני: תושב חוזר מוגדר לעניין זה מי ששב והיה לתושב ישראל בתקופה שמיום ג' בסיוון התש"ע, 16 במאי 2010, עד יום י"ד בתשרי התשע"ג, 30 בספטמבר 2012, לאחר ששהה מחוץ לישראל שש שנים רצופות.

משה גפני: להצעת חוק זו אין הסתייגויות, לפיכך אבקשם לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שתגיע למקום אנחנו נעבור להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2011.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–2 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורלי לוי אבקסיס: תוצאות ההצבעה: בעד – 23, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: ברשותך, חבר הכנסת גפני, נעבור לקריאה שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים לקריאה שלישית של הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2011.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, חברים.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2011, נתקבל.

אורלי לוי אבקסיס: ולתוצאות: בעד – 26, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שחוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2011, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/555).

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: נעבור לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק דמי מחלה (תיקון מס' 4), התשע"א–2010, קריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: תציג את הצעת החוק סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, חברת הכנסת אורית נוקד.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

אורית נוקד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שלפנינו התגבשה כחלק מהסכמות דיוני השולחן העגול שכללו את נציגי הממשלה, נציגי הסתדרות העובדים הכללית החדשה ונציגי מעסיקים.

אורית נוקד: דמי המחלה הם תשלומים סוציאליים שנועדו לאפשר לעובד ולבני משפחתו להתקיים שעה שנבצר מהעובד לעבוד עקב מחלתו.

אורית נוקד: חוק דמי מחלה קובע הסדר מינימלי לתשלום דמי מחלה שעה שלא חל על עובד הסכם קיבוצי כהגדרתו בחוק או שאיננו זכאי להסדר מיטיב מכוח חוזה עבודה אישי.

אורית נוקד: על-פי חוק דמי מחלה בנוסחו הנוכחי, עובד זכאי למחצית מדמי המחלה שנקבעו בחוק בימים השני והשלישי שנעדר מעבודה עקב מחלה, והחל מהיום הרביעי ואילך זכאי העובד למלוא דמי המחלה.

אורית נוקד: דמי המחלה הקבועים כיום בחוק – כ-75% משכר העבודה שהיה מקבל העובד אילו לא היה נעדר מעבודה בשל מחלתו.

אורית נוקד: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי דמי המחלה יהיו בשווי מלוא שכר העבודה.

אורית נוקד: הצעת החוק תיטיב עם ציבור העובדים שמצבם הבריאותי לא אפשר להם להגיע למקום עבודתם ותגדיל את דמי המחלה שיקבלו באופן משמעותי.

אורית נוקד: הצעת החוק היא נדבך נוסף במערכת חוקי עבודה שהממשלה מקדמת לרווחת העובד וליצירת מציאות תעסוקתית סוציאלית טובה יותר.

אורית נוקד: אני מברכת על הצעת החוק – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע, שנייה אחת.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת אליעזר מוזס.

אורית נוקד: – – – למרות הרעשים.

אורית נוקד: אי-אפשר לשמוע – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, חברים.

אורלי לוי אבקסיס: סוף-סוף יש פה חוק, אני חושבת שכל באי הבית ישמחו לתמוך בו, חוק סוציאלי מדרגה ראשונה, ונכון והוגן.

אורלי לוי אבקסיס: באמת אני רוצה לברך אתכם על כך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם חברי הכנסת לא יקשיבו, ולא רק זה, הם גם לא ייתנו לאחרים להקשיב, אנחנו נפספס פה את דבריה של סגנית שר המסחר והתעשייה.

אורית נוקד: אז האמת היא שכבר פספסו את רוב הדברים.

אורית נוקד: לא נותר לי אלא לברך – –

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת אליעזר מוזס.

אורית נוקד: – – על הצעת החוק, ולקרוא לכם להצביע עבורה.

אורית נוקד: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: יש חברי כנסת שנרשמו לשאת דברים בהצעת החוק הזו.

אורלי לוי אבקסיס: נתחיל עם חבר הכנסת אלכס מילר.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת אלכס מילר, לרשותך שלוש דקות.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, ברשותך, גברתי סגנית השר, אני רוצה לברך אותך.

אלכס מילר: אני חושב שהחוק הזה מאוד חשוב.

אלכס מילר: אומנם ביום-יום אנחנו לא כל כך שמים לב, אבל אני חושב שהחוק הזה כרגע הוא בשורה מאוד משמעותית לכל שכיר ושכיר היום במדינת ישראל, שהממשלה היום מוסיפה 25% על כל יום, על כל שעה של העבודה שלו כשהוא חולה.

אלכס מילר: רק אני מבקש, גברתי, לבדוק את האפשרות.

אלכס מילר: לא צריך לשכוח שיש עסקים שהם עסקים קטנים, שבעקבות החוק הזה יצטרכו למצוא דרך לבוא ולקבל את ההודעה הזאת מספיק זמן מראש בשביל שיוכלו להיות מוכנים, כי התוספת היא תוספת משמעותית אחרי שהחוק יעבור קריאה שלישית, וצריך להתכונן גם לנושא הזה – שלא יצא מצב שהם פשוט לא יוכלו כלכלית להתמודד עם העניין הזה.

אלכס מילר: אני בטוח שגופים אחרים כמו גופים ממשלתיים אין להם שום בעיה להתמודד עם הנושא.

אלכס מילר: אבל כל העסקים הקטנים שמחזיקים עובד אחד או שניים, שיוכלו באמת להתמודד עם זה בצורה נכונה.

אלכס מילר: גם צריך לדאוג שהחוק הזה לא ינוצל לרעה.

אלכס מילר: הרי אנחנו יודעים מה זה היום להוציא אישור מחלה, זה לא כל כך בעיה, אז גם צריך לבדוק את האופציה הזאת.

אלכס מילר: באופן כללי, אני באמת מברך אתכם, את המשרד.

אלכס מילר: חוק חשוב מאוד וטוב.

אלכס מילר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מצטרפת לברכות.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב, אלא אם כן אתה רוצה להיות אחרון הדוברים פה.

נסים זאב: אני אחרון גם כך.

אורלי לוי אבקסיס: לא, יש עוד בקשה של עוד שהצטרפו.

נסים זאב: – – – הם לא פה.

אורלי לוי אבקסיס: הם פה, הם פה.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה את סגן יושב-ראש הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת נסים זאב, לרשותך שלוש דקות.

נסים זאב: אז קודם כול, גברתי היושבת בראש, אני רוצה לברך את כל החולים שיהיו בריאים, ושיקוים בהם: "כל המחלה ששמתי במצרים לא אשים עליך, כי אני ה' רֹפאך".

נסים זאב: אז שכולם יהיו בריאים ושלמים.

נסים זאב: באמת זה נשמע חוק מאוד חשוב שמוסיפים 25% לאותם חולים בימים הראשונים.

נסים זאב: אבל אני רוצה לומר לכם – הבעיה זה לא דמי המחלה, אלא אם יש בכלל מחלה.

נסים זאב: ומשהו מאוד מעניין – לפעמים עובד שוכח שהוא לא ניצל את ימי המחלה, ומגיע החודש האחרון לקראת סוף השנה, או לקראת סוף פרישתו, יש לו הצטברויות של ימי מחלה – זה משהו מאוד מעניין – ופתאום הוא חולה יום אחרי יום.

נסים זאב: מה קרה?

נסים זאב: ברוך השם, אין שפעת חזירים, אין שום בעיה.

נסים זאב: אבל פתאום הוא חולה.

נסים זאב: הוא חולה ברצף, הוא חולה פתאום, משתק את העבודה.

נסים זאב: והוא מביא.

נסים זאב: יש לו איזה רופא, רופא משפחה, שהם במקרה חברים טובים, והוא אומר: תשמע, אההמ-אההמ, אני גם קצת משתעל.

נסים זאב: מה לעשות?

נסים זאב: אני חולה הפעם.

נסים זאב: מה הוא יגיד לו – לא, שהוא לא חולה?

נסים זאב: הוא לא יכול חלילה וחס אפילו לחשוב שהוא לא חולה, כי אם הוא מצהיר?

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם, אני בוודאי בעד להרים את הנושא הזה של דמי המחלה, כי בסופו של דבר משלמים את הביטוח הלאומי כל חודש וחודש.

נסים זאב: אבל אני חושב צריך איזושהי בקרה לכל אלה שמחליטים שהם חולים כי הם החליטו שהיום הם צריכים לקבל חופש.

נסים זאב: ואני מכיר הרבה מקרים כאלה, וברוך השם יש לי גם כן עובדים.

נסים זאב: אני אחראי על מערכת מסוימת, ולפעמים מחליטים שמחר – מהיום מזמינים את היום שהם צריכים להיות חולים בו, וזה מאוד מעניין.

נסים זאב: יוצאים לשוק רגיל, עושים קניות רגיל, יש איזושהי תוכנית משפחתית, אבל מקבלים דמי מחלה.

נסים זאב: אז אני מאחל לכל עם ישראל שיהיו בריאים ולא יצטרכו לא את דמי המחלה, ובוודאי שגם לא יהיו חולים.

נסים זאב: רפואה שלמה לכולם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני יכולה להסיק מהדברים שלך שאתה לא מתנגד לחוק.

נסים זאב: לא – – –

אורלי לוי אבקסיס: רק רציתי להבהיר.

אורלי לוי אבקסיס: אני מזמינה עכשיו את חבר הכנסת, סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת מגלי והבה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, סגן יושב-ראש הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: לרשותך, שלוש דקות.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, השרים, חברי הכנסת, אין ספק שהצעת החוק שמובאת כאן היא הצעת חוק טובה.

מגלי והבה: אני שמעתי אותך, סגנית השר, ובהתלהבות, בשולחן העגול, עם יושב-ראש ההסתדרות, עם, עם, עם.

מגלי והבה: זאת אומרת, הממשלה הזאת יודעת רק דרך לחצים לפתור בעיות.

מגלי והבה: אם לא היה שולחן עגול אז לא נחשוב על אלה שמגיעה להם חופשת מחלה.

מגלי והבה: ובמאת האחוזים, החוק הזה סוציאלי.

מגלי והבה: לא צריך בשביל זה, וגם אני מניח ששר האוצר לא יתנגד, וכולם לא מתנגדים, כי זה דבר חשוב.

מגלי והבה: כמו שאמרה היושבת-ראש, אנחנו צריכים לדאוג לחלשים, וצריך לדאוג לאלה שמגיע להם.

מגלי והבה: אבל שממשלה, מצד אחד, נותנת פה בדבר שלא עולה מאומה למשק – סגן השר כבר מסתכל עלי – ומכניסה את היד שלה עמוק לכיסם של האזרחים במסים עקיפים, במסים שמקשים על אלה שאין להם אפילו יכולת לסיים את החודש – זאת הבעיה שלנו, שאנחנו מדברים היום על 750,000 עובדים מהסקטור הציבורי ששליש מתוכם מתחת לקו העוני.

מגלי והבה: אז מה באנו לעשות פה היום חוץ מלברך שבאמת יש איזה אור בקצה המנהרה שאנחנו מדברים על השוואת ומתן 100% ברמת המשכורת של העובדים – זה דבר מבורך.

מגלי והבה: אנחנו מסתובבים ורואים.

מגלי והבה: רק עכשיו סיימנו להצביע על התקציב, וראינו את כל אלה שהצביעו הצבעות שהם לא מיטיבים עם העם, לא מיטיבים עם השכבות החלשות.

מגלי והבה: על כל אלה, אני ממשיך כל השנה להסתכל להם בעיניים, ולהגיד: אל תנסו לשחק עם האזרחים, ולהגיד: אנחנו נותנים לכם הטבה כזו או אחרת.

מגלי והבה: כי כל מה שהיה עד עכשיו, גברתי היושבת-ראש, כמי שמכיר אותך בוועדות השונות שנלחמת למען החלשים, שנלחמת למען החד-הוריות, שנלחמת למען כל הציבור הזה, איך אנחנו נסתכל עליהם כשהממשלה האכזרית הזאת מכניסה יד עמוק לתוך הכיסים של האזרחים?

מגלי והבה: והרשימה היא ארוכה.

מגלי והבה: לכן, אני אתמוך בחוק הזה.

מגלי והבה: אבל לממשלה הזאת שהגדילה את המיסוי, שהקשתה על העניים ועל החלשים, אני לעולם לא אסלח.

מגלי והבה: תודה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת מגלי והבה.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה באמת אחרון הדוברים בנוגע לחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה – הצעת חוק דמי מחלה (תיקון מס' 4), התשע"א–2010.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים להצבעה.

שלמה מולה: סוף-סוף הממשלה עושה משהו חיובי, לפחות משהו אחד.

אורלי לוי אבקסיס: סוף-סוף גם חברי הקואליציה יכולים לחייך כשהם מצביעים.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דמי מחלה (תיקון מס' 4), התשע"א–2010, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: תוצאות ההצבעה: בעד – 21, נגד – אפס, ונמנעים – אפס.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת חוק דמי מחלה (תיקון מס' 4), התשע"א–2010, עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/545).

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הבא על סדר-היום הוא הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 123) (השגה על קביעת דמי ביטוח), התשע"א–2010.

אורלי לוי אבקסיס: יציג את הצעת החוק שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, אני מצטרף למברכים אותך.

יצחק הרצוג: חברי וחברותי חברי הכנסת, הצעת החוק מבקשת לתקן את סעיפים 359 ו-372 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, כך שתינתן למבוטחים זכות השגה על החלטת פקיד גבייה ראשי בפני פקיד גבייה ראשי להשגה, בדומה למנגנון הנוהג בעניין זה לפי פקודת מס הכנסה.

יצחק הרצוג: עוד מוצע כי על החלטה בהשגה כאמור יהיה אפשר לערער בפני בית-הדין האזורי לעבודה.

יצחק הרצוג: חשוב לציין שעל-פי סעיף 372 לחוק הביטוח הלאומי הקיים היו אמורות לקום ועדות שומה, שהיו אמורות להיות ליד כל סניף של המוסד, שהמועצה תמנה את חברי ועדת השומה, שמנהל הסניף של הביטוח הלאומי הוא שיקבע את התור שלפיו יכהנו חבריה, ושהחלטת ועדת השומה תהיה סופית, ושיקולים נוספים.

יצחק הרצוג: בפועל ועדת השומה לא קמה.

יצחק הרצוג: היא לא קמה מכמה סיבות, ובין היתר מכיוון שהיא חוקקה לפני הקמתו של בית-הדין לעבודה ונועדה לתת פתרון בעניין שלא ניתנה לגביו סמכות לשום ערכאה שיפוטית.

יצחק הרצוג: כיום ההוראה הזאת איננה מיושמת, והואיל ולא מונתה ועדת שומה, אנחנו החלטנו לעשות שינוי מוחלט בנושא הזה.

יצחק הרצוג: הבאנו את זה בפני מועצת הביטוח הלאומי, שכוללת עשרות אנשים ממגזרים שונים, לרבות ההסתדרות והמעסיקים, הוחלט לבנות את המודל החדש, שמוצע כאן, כך שתינתן למבוטחים זכות השגה על קביעת דמי ביטוח של פקיד גבייה ראשי בפני פקיד גבייה להשגה, בדומה למנגנון הנוהג בעניין זה לפי פקודת מס הכנסה.

יצחק הרצוג: מוצע לקבוע שמי שערך את קביעת דמי הביטוח לא ידון בהשגה עליה, וכי הפקידים שיעסקו בהשגות על החלטות של פקיד הגבייה הראשי יהיו הפקידים ברמה הגבוהה ביותר בסניף המוסד הרלוונטי, ואולם השגה על קביעת דמי ביטוח של פקיד גבייה ראשי שהוסמך גם להיות פקיד גבייה להשגה תיעשה לפני פקיד גבייה להשגה אחר.

יצחק הרצוג: ועוד מוצע – וזה מאוד חשוב – שיהיה אפשר לערער על ההחלטה לפני בית-הדין האזורי לעבודה.

יצחק הרצוג: לאור ההערות שקיבלתי מסיעת קדימה, שחששו שעלולה להיות סתימה בכך שיהיה פקיד גבייה אחד, אנחנו סיכמנו שלאחר ההצבעה היום ישבו נציגים מסיעת קדימה – ומי שרוצה להצטרף מוזמן – עם הנהלת המוסד לביטוח הלאומי, בברכתי, עם מנכ"לית המוסד, כדי לוודא שאכן יהיו פקידי גבייה להשגה בכמה אזורים בארץ.

יצחק הרצוג: אני חושב שהדבר הזה מאוד מאוד יוסיף לשירות הניתן ללקוחות שחושבים שאין להם איפה להישמע – בעצם אין להם היום מקום להישמע.

יצחק הרצוג: כך אנחנו גם מאפשרים להם ללכת לפקיד גבייה להשגה, כמקובל במס הכנסה, וגם להגיע בסוף לבית-הדין האזורי לעבודה, שזאת בפירוש חדשה טובה מאוד לאותם נישומים, אותם לקוחות של הביטוח הלאומי, שרוצים למצות את הערעור שלהם בנושאים הרלוונטיים, והם כמובן מה שנקרא "מבוטח" בחוק, בנסיבות שבהן עבר מסוג ביטוח אחד לאחר, למשל עובד לעובד עצמאי וכיוצא בזה, מבוטח או מעסיק, ומבוטח שלגביו עולות שאלות לגבי שכר עבודה ששילם לעובדיו, וכיוצא בזה, הכול מפורט בחוק.

יצחק הרצוג: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ואנחנו לא נקדם אותה עד לאחר הדיון עם סיעת קדימה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לכבוד השר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

אורלי לוי אבקסיס: סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת גאלב מג'אדלה – הוא הרגע היה כאן, אני ראיתי אותו.

יצחק כהן: איננו, איננו.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אז בינתיים אנחנו נעבור לדובר הבא, חבר הכנסת שלמה מולה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

יצחק כהן: אוֹ.

יצחק כהן: ..

מגלי והבה: מה קרה?

מגלי והבה: שר האוצר לא שלח אותך לאיזו משימה?

מגלי והבה: תמתין בסבלנות.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש, קודם כול ברכות, גם אני.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך שלוש דקות.

שלמה מולה: אדוני סגן השר, אנחנו לא נדבר על ש"ס, לשם שינוי דווקא.

יצחק כהן: חרדים, חרדים.

שלמה מולה: לא על חרדים.

שלמה מולה: הצעת החוק, אדוני השר – קודם כול, אני שמח לשמוע.

שלמה מולה: אנחנו נשמח לשבת עם מנכ"לית המוסד לביטוח לאומי כדי לקיים את הדיון.

שלמה מולה: על פניו ההחלטה שלנו היתה להצביע נגד הצעת החוק, אבל מאחר שהתקיים שיח אתך ועם המנכ"לית, אין שום בעיה, אנחנו נהיה מוכנים לדבר על כך.

שלמה מולה: כל עוד מדובר בשירות לאזרח, זה מקל את מצוקת האזרח, אין לנו שום בעיה.

שלמה מולה: אנחנו לא קמים כדי להצביע נגד.

שלמה מולה: אבל אני רוצה לנמק מדוע, אדוני השר, אנחנו מסתייגים מהצעת החוק כפי שהיא מוצעת, בעיקר.

שלמה מולה: כל דיון שמגיע בסופו של דבר אל דן יחיד – המצוקה היא קשה מאוד.

שלמה מולה: זאת אומרת, אני לא רוצה להטיל דופי, חס וחלילה, בעובדי הביטוח הלאומי המסורים, אבל לרוב, עובדי הביטוח הלאומי, יש להם נטייה לשמור על הביטוח הלאומי כנכס, כמקום עבודה שלהם, ופחות לתת שירות לאזרח.

שלמה מולה: לכן, אם אתה מקים ועדה שיש בה גם נציג ציבור, רחשי הלב של שליח הציבור יהיו עם הציבור, לאו דווקא עם המוסד עצמו, שהוא המוסד שצריך לתת שירות לאזרח.

שלמה מולה: יש שיקולים לכאן ולכאן.

שלמה מולה: לכן אנחנו הסתייגנו, וכך בסופו של דבר הדיון – הוא יהיה דן יחיד.

שלמה מולה: זה דבר אחד.

שלמה מולה: דבר שני, מה פתאום דווקא במקום שבו יש חוק לא מקיימים את החוק, ואז הרבה שנים לא קיימו אותו, ועכשיו מוצאים פתרון כזה שמגיע רק על דן יחיד?

שלמה מולה: זאת אומרת, הערעור יהיה על אותו פקיד הביטוח הלאומי בלבד.

שלמה מולה: למה לא קיימו את הוועדה על-פי החוק הקיים?

שלמה מולה: שלושה אנשים.

שלמה מולה: כל אדם שיש לו הסתייגויות היה מגיע, היה מגיש את הבקשה שלו וכן הלאה.

שלמה מולה: לכן, עם ההסתייגות הזאת אנחנו נבוא ונדבר עם מנכ"לית הביטוח הלאומי.

שלמה מולה: אם אנחנו נשתכנע שזה לא מרע את התנאים של המבוטחים, לנו אין שום בעיה לתמוך בחוק.

שלמה מולה: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, חבר הכנסת שלמה מולה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 123) (השגה על קביעת דמי ביטוח).

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 123) (השגה על קביעת דמי ביטוח), התשע"א–2010, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: גברתי היושבת-ראש, אני הצבעתי בטעות במקום אמנון כהן, לא במקומי.

אורלי לוי אבקסיס: אז לפרוטוקול נגיד שחבר הכנסת אמנון כהן מודיע שבטעות הצביע במקום – – –

יצחק וקנין: יצחק וקנין.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת יצחק וקנין מודיע שבטעות הוא הצביע במקומו של חבר הכנסת אמנון כהן.

אורלי לוי אבקסיס: זה נרשם.

אורלי לוי אבקסיס: תוצאות ההצבעה: בעד – 16, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 123) (השגה על קביעת דמי ביטוח), התשע"א–2010, עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/552).

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2010, קריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: יציג את החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, אני מצטרף למברכים, שיהיה בהצלחה.

יצחק כהן: חברי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180).

יצחק כהן: אדוני יושב-ראש הכנסת – –

קריאה: – – –

יצחק כהן: – – תיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180).

יצחק כהן: אדוני לא חושב שהגיע הזמן לחוקק חוק מס הכנסה כחול-לבן?

חיים כץ: תגיד לי, כבר תיקנתם 179?

יצחק כהן: 180.

חיים כץ: עכשיו הגענו ל-180.

יצחק כהן: 180.

חיים כץ: והכול בקדנציה הזאת?

יצחק כהן: אני חושב – – –

ראובן ריבלין: נוסח חדש.

ראובן ריבלין: תעשה נוסח חדש.

יצחק כהן: לא, חוק כחול-לבן.

יצחק כהן: פקודת מס הכנסה.

ראובן ריבלין: אותו דבר, זה נוסח – – –

יצחק כהן: זה עוד לפני העות'מאנים.

ראובן ריבלין: תעשה חוק מס הכנסה.

יצחק כהן: כחול-לבן.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת הנה, יש פה אפשרות, משרד האוצר – – –

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש מברך על המהלך?

יצחק כהן: על כל פנים, בינתיים אנחנו נגיש תיקון מס' 180.

יצחק כהן: בהצעת חוק זו מוצע לקבוע מספר תיקונים בפקודת מס הכנסה הנדרשים לעניין מיסוי ריבית בהלוואות בין צדדים קשורים – חברה-אם–חברה-בת, מעביד–עובד, בין בישראל ובין כעסקה בין-לאומית.

יצחק כהן: סעיף 3(ט) לפקודת מס הכנסה קובע כי אדם שקיבל הלוואה ללא ריבית או בריבית בשיעור נמוך משיעור הריבית שקבע לעניין זה שר האוצר באישור ועדת הכספים, יראו את הפרש הריבית כהכנסה לפי סעיף 3(ט) בידי מקבל ההלוואה.

יצחק כהן: מוצע לקבוע כי ההלוואה לא תכלול הלוואה שהיא עסקה בין-לאומית כמשמעותה בסעיף 85א לפקודה.

יצחק כהן: קביעה זו היא קביעה מבהירה, שכן סעיף 85א לפקודה הוא חקיקה ספציפית לגבי עסקאות בין-לאומיות בלבד.

יצחק כהן: חבר הכנסת מקלב, אתה לא מקשיב, לא תדע על מה אתה מצביע.

אורי מקלב: – – –

אורלי לוי אבקסיס: שלא תצביע גם אתה בטעות במקום סגן שר – – –

יצחק כהן: סעיף 3(ט) לפקודה, לפי תיקון מס' 164 לפקודה, במסגרת סיום תחולת חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה), קבע כי הוראות סעיף 3(ט) לא יחולו על הלוואה שהיא "נכס קבוע" לפי תוספת ב' לחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה), התשמ"ה–1985, בידי נותן ההלוואה.

יצחק כהן: עם סיום תחולת חוק התיאומים אין עוד משמעות לקביעה זו, אך מוצע לקבוע כהוראת מעבר כי הוראות סעיף 3(ט) לא יחולו על שטר הון ואיגרת חוב אם היו "נכס קבוע" בידי נותן ההלוואה ביום 31 בדצמבר 2007 – יום סיום תחולת חוק התיאומים.

יצחק כהן: סעיף 3(י) לפקודה קובע כי חבר בני-אדם שנתן הלוואה בלא ריבית או בריבית נמוכה משיעור שקבע לעניין זה שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת, יראו את הפרש הריבית כהכנסה לפי סעיף 2(4) לפקודה בידי נותן ההלוואה.

יצחק כהן: מוצע, אם כן, לקבוע כי הוראות סעיף 3(י) לפקודה יחולו רק על מתן הלוואה בין הצדדים שמתקיימים ביניהם יחסים מיוחדים.

יצחק כהן: מוצע להגדיר "יחסים מיוחדים" בצורה רחבה, לרבות יחסים שבין אדם לקרובו וכן שליטה של אחד מהצדדים להלוואה בצד האחר או כשהצדדים להלוואה הם בשליטת אותו אדם, לבדו או ביחד עם אחר שהוא קרובו, או כשיש ביניהם שיתוף פעולה דרך קבע על-פי הסכם בעניינים המהותיים של חבר בני-האדם, והכול במישרין או בעקיפין.

יצחק כהן: גברתי היושבת בראש, מוצע אם כן לתקן את סעיף 3(י)(11) ולקבוע כי הוראות סעיף קטן (י) לא יחולו על הלוואה שנתן אדם עד יום 31 בדצמבר 2007 אם ביום האמור לא חלו עליו הוראות סעיף 3(י).

יצחק כהן: סעיף 85א לפקודה קובע הוראות מיוחדות לעסקה בין-לאומית שמתקיימים בה יחסים מיוחדים בין הצדדים לעסקה שבשלהם נקבע מחיר, כך שהופקו ממנה פחות רווחים מאשר היו מופקים אילו נקבעו תנאי העסקה בין הצדדים שאין ביניהם יחסים מיוחדים.

יצחק כהן: עסקה כאמור כוללת גם אשראי – הלוואה.

יצחק כהן: מוצע למעט מהגדרת "אשראי" לעניין סעיף זה, הלוואה שהתקיימו בה כל אלה: 1.

יצחק כהן: ההלוואה היא מבעל שליטה לחברה הנשלטת על-ידיו; 2.

יצחק כהן: ההלוואה אינה צמודה למדד כלשהו ואינה נושאת ריבית או תשואה כלשהי, למעט הפרשי שער בשל שינוי בשער מטבע חוץ; 3.

יצחק כהן: ההלוואה אינה ניתנת לפירעון לפני תום תקופה של חמש שנים; 4.

יצחק כהן: הפירעון נדחה מפני התחייבויות אחרות וקודם רק לחלוקת נכסים בפירוק.

יצחק כהן: הלוואות לתקופה ארוכה על-ידי בעל שליטה שאינן נושאות ריבית ואין אפשרות לפדותן לפני תום התקופה האמורה, יש לראות כהשקעה בחברה ולא כמתן הלוואה לחברה, ולכן מוצע למעט אותן מהגדרת "אשראי" לפי סעיף 85א.

יצחק כהן: כמו כן, מוצע לקבוע כהוראת מעבר כי בשנות המס 2008, 2009 ו-2010 לא יראו כאשראי לפי סעיף 85א לפקודה שטרי הון ואיגרות חוב שהונפקו עד תום שנת המס 2008 אם אינם צמודים למדד כלשהו ואינם נושאים ריבית או תשואה כלשהי.

יצחק כהן: מוצע לקבוע הוראה זו בחקיקה כדי לעגן הנחיה מקצועית שניתנה לעניין זה.

יצחק כהן: אבקש מכם, חברי חברי הכנסת, לאחר שהקשבתם קשב רב והבנתם את כל הנאום, לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים של הכנסת להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה, גברתי היושבת-ראש, מזכירת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לסגן שר האוצר על ההסבר הנורא מנומק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל לפעמים כשמביאים יותר מדי סעיפים והתפלפלויות, יש לי תחושה שלא כולנו מצליחים לרדת לשורש הדברים.

אורלי לוי אבקסיס: גם לחוק הזה נרשמו לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: שוב, סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, סגן שר האוצר, אנחנו רוצים באמת להגיע לחוק מס הכנסה כחול-לבן, אבל איך אתה מנסה להסביר לנו את כל המסים העקיפים שאתם מטילים על אזרחי ישראל?

מגלי והבה: ומה עוד שאתה, אדוני, בא מהשכבות שמצבן הכלכלי כל כך קשה.

מגלי והבה: אני מדבר כחבר ועדת הכספים – ראיתי כל החודש וחצי האחרונים את המלחמה שלנו בממשלה, כולל אפילו חברים בקואליציה, לא להכביד את היד על כיסו של האזרח.

מגלי והבה: ולצערי הרב, כל הזמן אנחנו מצאנו את עצמנו נלחמים בטחנות רוח, שממשלה שלא חושבת על האזרח הפשוט, שממשלה מכבידה על השכבות החלשות.

מגלי והבה: אני ראיתי את זה לאורך כל הדרך.

מגלי והבה: מה דעתכם על 40% של העלאת מחירי המים?

מגלי והבה: אני רואה פה מפלגה גדולה, חשובה – ישראל ביתנו – שדואגת לעולים שאין להם איך לגמור את החודש, ופתאום כולם מגויסים כי צריך להצביע על חוק – – –

ציון פיניאן: 40% ממשלת קדימה החליטה.

מגלי והבה: ידידי, ממשלת קדימה שנתיים לא בשלטון.

מגלי והבה: אני מדבר על ממשלה שנמצאת כאן ומקבלת החלטות – – –

 משה (מוץ) מטלון: – – –

קריאות: – – –

מגלי והבה: כל אלה שמנסים כרגע להדוף את הכדור – לא יעזור לכם – – –

קריאות: – – –

מגלי והבה: זה קרה במשמרת שלכם.

מגלי והבה: וכשזה קורה במשמרת שלכם, חברים – –

ציון פיניאן: זאת דוגמה לא טובה.

מגלי והבה: – – כל אחד צריך לבחור.

מגלי והבה: כשמישהו רוצה להוריד את מס הכנסה ל-33%, הגענו לאחרית הימים.

מגלי והבה: אבל בין לדבר לבין לעשות המרחק הוא גדול.

מגלי והבה: וכשאנחנו רואים אזרח שמשלם היום 14 שקל למטר מעוקב מים, גברתי, איך הוא יסיים את החודש?

מגלי והבה: איך הוא יצליח לגמור?

 משה (מוץ) מטלון: מי הקים את רשות המים, רק תזכיר לנו.

מגלי והבה: ואני רוצה להגיד לך, שוב, בשביל לתת לך את התחושה – מי שלא עושה, לא טועה.

מגלי והבה: אז הממשלה היתה, ממשלות טעו.

מגלי והבה: אני מדבר עליכם – – –

ציון פיניאן: זה גם תאגידי המים וגם מחירי המים.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת פיניאן:

מגלי והבה: אני מסתובב בשכונות בטבריה, שם למעלה, איפה שאתה מסתובב – – –

ציון פיניאן: – – –

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: ואתה רואה איך האוכלוסייה הזאת בוכה על כך שהיא לא מסיימת את החודש.

מגלי והבה: אני אמרתי קודם, ואני אסיים את הדברים שלי: תתחילו לחשוב, עם אוזן קשבת, על האוכלוסייה החלשה, ולא רק לאסוף עוד כסף בשביל הוצאות הממשלה דרך המסים והכיסים של האזרח המסכן.

מגלי והבה: תודה רבה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי הרושם שאתה מדבר באמת מה-DNA שלך, מדם לבך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל באמת, למען הסדר הטוב בוא נגיד שחלק מהחוקים שמעבירה הממשלה הזו התקבלו בשעתו על-ידי ממשלות קודמות.

מגלי והבה: אני אמרתי.

ציון פיניאן: אנחנו נתקן, נתקן.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת אלכס מילר, לרשותך יעמדו שלוש דקות על מנת לשטוח את טענותיך.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

קריאה: – – – עוד שתי דקות.

קריאה: מה קרה, אלכס?

קריאה: – – –

אלכס מילר: לא קשור.

אלכס מילר: אני יודע שמרוב ההתרגשות בקדימה היום – – –

קריאה: – – –

אלכס מילר: כן.

אלכס מילר: כבוד סגן השר, אני פשוט רוצה להבין את הנוסח של החוק.

אלכס מילר: אדוני סגן השר, אתה אתי?

אלכס מילר: אם אני הבנתי נכון, מדבריך וממה שכתוב לנו מבחינת סדר-היום, נגיד שחברה שמקימים אותה – אדם שגר מחוץ לישראל, לא אזרח, מקים חברה עם אדם שהוא אזרח ישראל, חברה משותפת – ישראל – לא יודע – ישראל–רוסיה, ישראל–אנגליה, ואז מגישים בקשה להלוואה לבנק, או לכל גוף אחר – האם זה נחשב ליחסים מיוחדים, והאם הסוג של ההלוואה הזאת יקבל איזו הטבה במס לפי החוק הזה?

אלכס מילר: כי אני לא ממש הבנתי מההסבר מי בעצם נהנה ומה זה יחסים מיוחדים.

אלכס מילר: זאת השאלה.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שכשאנחנו נגיע לוועדה תהיה התייחסות, כי אני חושב שזה אחד מהמצבים שמדינת ישראל כן יכולה להרוויח, כי בחלק מהמדינות המפותחות הריבית שלוקחים שם הבנקים מהחברות מאוד גבוהה, ואנחנו יכולים לשמש כמדינה שיודעת גם להרוויח מההיבט הזה, וגם שיתופי הפעולה המסחריים שיכולים להיות בעת הקמת חברות משותפות בתחום הפרטי עם מדינות אחרות יכולים לסייע בתחום הזה.

אלכס מילר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס מילר.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו יעלה חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, וגם לרשותו שלוש דקות להסביר את עמדתו.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

מיכאל בן-ארי: גברתי היושבת-ראש, תודה, כמובן, מס הכנסה זה נושא מאוד מאוד חשוב, אבל אני רוצה לדבר על מין סוג של מס חדש שמוטל על החברה בישראל, ואני לא מתבייש לומר, על החברה היהודית.

מיכאל בן-ארי: יש מושג שהפך להיות – מי שקורא לדוגמה עיתון "הארץ", כמעט כל מלה שנייה שם זו המלה "גזענות", "גזענות".

מיכאל בן-ארי: גזענות שוטפת אותנו, אנחנו טובעים בגזענות, וכשאני עושה אחד ועוד אחד, חבר הכנסת נסים זאב, אני מגלה שכל מה שמריח ריח של יהדות, ריח של עם ישראל בארצו, קיבל היום את המתקפה הזאת שנקראת "גזענות".

מיכאל בן-ארי: שמעתי פה קודם את חבר הכנסת דב חנין מרבה לצקצק בלשונו.

מיכאל בן-ארי: אני ראיתי אותו, את דב חנין, מפגין מול שכונת שמעון-הצדיק כדי לגרש משם דווקא יהודים.

מיכאל בן-ארי: זה לא גזענות, זה לא גזענות, אבל אם יהודים רוצים לשמור על המדינה היהודית שלהם כמדינה יהודית – זו גזענות.

מיכאל בן-ארי: אני חייב לומר פה משהו מאוד ברור – – –

 משה (מוץ) מטלון: הצעתי לך הצעה טובה השבוע, קח אותה.

מיכאל בן-ארי: מה?

 משה (מוץ) מטלון: הצעתי לך השבוע הצעה טובה.

מיכאל בן-ארי: תיכף תבוא, תציע את זה פה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לומר, בהבדלה, במוצאי שבת, אנחנו מרימים את הכוס ומדברים על הבדלה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו אומרים: המבדיל בין קודש לחול ובין אור לחושך ובין ישראל לעמים.

מיכאל בן-ארי: ההבדלה שלנו מן העמים היא חס ושלום לא להשפיל, לא לפגוע ולא שום דבר שדומה למישהו שרוצה להשוות.

מיכאל בן-ארי: היא הבדלה מחייבת.

מיכאל בן-ארי: היהודי מחויב – מחויב להמון דברים, ואגב, מחויב להרים את העולם כולו.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא כאלה שאומרים: השערים שלנו סגורים.

מיכאל בן-ארי: כל מי שרוצה להיות שייך לעם ישראל יכול לעשות את הדרך ולקבל את אותן מחויבויות, ולהיות שייך לעם ישראל.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא בודקים בציציות הגנטיות שלו, חס ושלום.

מיכאל בן-ארי: וכשאני שומע את המתקפות האלה יום-יום, אני מזהה אותה מגמה לחסל את המדינה היהודית בשם הזה של הגזענות.

מיכאל בן-ארי: אז כל פעם כשאתם שומעים, רבותי, את המלה "גזענות", תלמדו שמדובר באויבי עם ישראל שמבקשים לחסל את המדינה היהודית באמצעים הפופוליסטיים האלה.

מיכאל בן-ארי: אם יש גזענים, זה אלה שמוציאים דין מוות על מי שמוכר בתים ליהודים, אלה שאם חס ושלום בחורה שלהם תסתובב עם איזה יהודי, אני לא רוצה לקנא בה, מה יהיה גורלה – בלי מכתב רבנים ובלי מכתב רבניות, וגזענים זה חבר הכנסת אורון וחבר הכנסת דב חנין שמפגינים נגד שכונת שמעון-הצדיק, נגד יהודים שגרים שם – דווקא לגרש יהודים, עם ישראל ששב לארצו.

מיכאל בן-ארי: ואני אסיים בדברים של גולדה מאיר, היא היתה פה ראש הממשלה.

מיכאל בן-ארי: גולדה מאיר אמרה שכל בת ישראל או בן ישראל שמתחתן עם בן עם אחר מצטרף לששת המיליונים.

מיכאל בן-ארי: אז מכתב הרבניות הוא גזעני?

מיכאל בן-ארי: לאן הגענו?

מיכאל בן-ארי: לאן הגענו?

מיכאל בן-ארי: המאבק בהתבוללות הוא המאבק הכי אמיתי, הכי יסודי, של העם בישראל, ואנחנו צריכים להמשיך במאבק הזה עם כל צקצוקי הלשון של הגזענים האמיתיים.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, ואני חייבת להודות שאנחנו נחזור לסדר-היום, להצעת החוק שהציע סגן שר האוצר, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2010.

אורלי לוי אבקסיס: ומאחר שסיימו הדוברים לומר את דבריהם, אנחנו נעבור להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2010, לוועדת הכספים נתקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור לתוצאות ההצבעה: בעד – 19, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א–2010, עברה קריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/554).

אורלי לוי אבקסיס: ]

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הבא שלנו בסדר-היום הוא הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 11) (מתן מידע), התשע"א–2010, קריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: תציג את החוק סגנית השר לאזרחים ותיקים, חברת הכנסת לאה נס.

לאה נס: גברתי היושבת-ראש, שוב ברכות, חברי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 11) (מתן מידע), המובאת היום לפניכם לקריאה ראשונה, נולדה מתוך הכרה בבעיה מהותית – אזרחים ותיקים רבים במדינת ישראל אינם מודעים כלל לזכויות שמגיעות להם, לזכויות אלמנטריות, של הטבות.

לאה נס: בשנת 2010 הגיעו למשרד לאזרחים ותיקים מעל 150,000 פניות של אזרחים ותיקים והסתבר שרובן, קרוב ל-70% מהן, דנו בדבר זכויות והטבות שאמורות להגיע לאזרחים ותיקים.

לאה נס: הצעת החוק הזאת הולכת לפתור את הבעיה הקשה של אזרחים ותיקים והולכת להיטיב את חייהם.

לאה נס: רשויות המדינה וכל הגופים שנותנים שירות לאזרח הוותיק יצטרכו ליידע אותו באופן אקטיבי בדבר הזכויות וההטבות שמגיעות לו, ובכך יממשו את אותה מטרה נעלה, שזכויות והטבות שמגיעות לאזרחים ותיקים תתקבלנה, וניטיב את חייהם.

לאה נס: אני חושבת שהצעת החוק הזאת הולכת גם להיות מהפכה בשירות לאזרח בכלל, וכמובן לאותה אוכלוסייה מיוחדת של האזרחים הוותיקים, של דור המייסדים של המדינה.

לאה נס: לכן אני מבקשת מכם, כנסת נכבדה, לתמוך בהצעת החוק.

לאה נס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לסגנית השר, ואם הייתי, ככה, יורדת לסוף דברייך, הייתי רוצה שגם הביטוח הלאומי יאמץ את הצעת החוק הזאת ויעביר באופן אקטיבי לכל המבוטחים את כל זכויותיהם בכל שנה.

לאה נס: בדיוק.

לאה נס: לכן אמרתי: המהפכה תתחיל עם האזרחים הוותיקים, ואפשר להמשיך – – –

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מברכת.

אורלי לוי אבקסיס: גם להצעת החוק הזאת נרשמו דוברים.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת בן-ארי, יש לך שוב שלוש דקות לבוא ולומר את דבריך ולדבר באיזה נושא שרק תבחר.

אורלי לוי אבקסיס: לרשותך שלוש דקות.

מיכאל בן-ארי: גברתי היושבת-ראש, גברתי סגנית השר לענייני גמלאים, אני רוצה לברך על החוק הזה.

לאה נס: אזרחים ותיקים.

מיכאל בן-ארי: אזרחים ותיקים.

מיכאל בן-ארי: תודה.

מיכאל בן-ארי: תודה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לברך על החוק הזה, שיש בו שני דברים מאוד מאוד חשובים.

חיים כץ: אנחנו נדאג בוועדת העבודה והרווחה להעביר אותו מהר לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל בן-ארי: יפה.

מיכאל בן-ארי: אני גם סומך עליך.

מיכאל בן-ארי: כשאתה אומר שזה יעבור מהר זה אומר שזה יעבור יותר מהר ממהר.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להעיד על כך.

מיכאל בן-ארי: אבל, ברשותכם, זמני קצר ואני רוצה לדבר על העניין.

מיכאל בן-ארי: אנחנו חיים בעולם שהשם שלו "העולם שייך לצעירים".

מיכאל בן-ארי: הזקן, מה שאנחנו קוראים "הוותיק" – אגב, זה לא מכובד להיות זקן?

מיכאל בן-ארי: לא, אני לא זקן, אני לא אומר את הגיל שלי.

מיכאל בן-ארי: אני אומר את הגיל שלי.

מיכאל בן-ארי: כל שנה שאני, ברוך השם, זוכה לעוד שנה של חיים, אני אומר: ברוך השם, חסדי השם.

מיכאל בן-ארי: יש כמה חברים טובים שלי – – –

חיים כץ: בוא נראה מה יקרה כשתגיע לגיל 40.

מיכאל בן-ארי: ידידי היקר, עברתי את גיל 40.

מיכאל בן-ארי: אני בן 47.

חיים כץ: – – –

מיכאל בן-ארי: די.

מיכאל בן-ארי: די.

מיכאל בן-ארי: אני יכול לומר פה בגילוי נאות, כל עם ישראל שצופה בערוץ-99 יכול לדעת דברים שפשוטים וידועים, אבל אני רוצה לומר עוד עניין: העולם לא שייך לצעירים.

מיכאל בן-ארי: אנחנו למדנו ש"והדר זקנים שיבה", למדנו "והדרת פני זקן", למדנו: "ומזקנים אתבונן" – מהניסיון שלהם, מהחוכמה שלהם.

מיכאל בן-ארי: אבל העולם שייך לצעירים מבחינה זו שלהם יש המרפקים, להם יש הידע בעולם המתחדש, והמבוגר או הזקן – הזקן, כשאני אהיה זקן, תקראו לי זקן.

מיכאל בן-ארי: אפשר גם עכשיו – זקני הלבין, אפשר גם לקרוא לי זקן.

מיכאל בן-ארי: אגב, המלה "זקן" בלשון חכמים היא זה שקנה חכמה, החכם.

מיכאל בן-ארי: שבעים הזקנים, הכוונה היא: החכמים.

מיכאל בן-ארי: אבל אנחנו נמצאים בסיטואציה ממסדית, שכשתובעים ממני משהו, מוציאים את נשמתי, וכשמגיע לי משהו, אני לעולם לא אדע מזה, והפקידות לעולם לא תגלה את אוזני, ואוצרות השייכים לציבור בדין, בחוק, לא מגיעים אליו.

מיכאל בן-ארי: לכן, מה שעשיתם עכשיו, גברתי סגנית השר לענייני אזרחים ותיקים, חוק האזרחים הוותיקים, אתם בעצם משיבים את אמון הציבור בממסד – אנחנו לא נגדכם, אנחנו נלחמים בעדכם, ועל כך ברכתי.

מיכאל בן-ארי: אני מצדיע לזקנים, ואני מאחל לכולנו להיות זקנים בריאים, כל טוב.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי על השיעור המאלף הזה, ואני לא חושבת שיש אחד שלא יסכים לדברים.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי יכולה להוסיף עוד כמה ציטוטים: "בפני שיבה תקום" ו"אל תשליכני לעת זיקנה" וכהנה וכהנה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהמקורות שלנו מקדשים את זה, ויפה, סגנית השר לענייני אזרחים ותיקים, שעשיתם את הצעת החוק הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שמוועדת העבודה, הרווחה והבריאות זה גם יגיע באמת בצורה מהירה לקריאה שנייה ושלישית פה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת, סגן יושב-ראש הכנסת, גם אתה נרשמת לרשימת הדוברים.

אורלי לוי אבקסיס: לרשותך שלוש דקות, אם תבחר בכך.

קריאה: מוותר.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 11) (מתן מידע), התשע"א–2010, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

נסים זאב: אני מודיע לפרוטוקול – – – סגן שר האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: תוצאות ההצבעה: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קובעת שהצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 11) (מתן מידע), התשע"א–2010, עברה בקריאה הראשונה, ותעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורלי לוי אבקסיס: נעבור להודעה מטעם יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

): גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, וברשות חבר הכנסת אילטוב, אני אבקש להביא שתי הודעות של ועדת הכנסת שאינן מחייבות הצבעה, והודעה שלישית, שמחייבת הצבעה.

): ההודעה הראשונה: ועדת הכנסת קבעה את הרכב הוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וּועדת הכספים לצורך אישור תקנות בדבר קביעת הוצאות מרביות, על-פי סעיף 13(ג) לפקודת המסים (גבייה).

): מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט יכהנו חבר הכנסת דוד רותם, יושב-ראש, וחברי הכנסת אורי מקלב ומיכאל בן-ארי, ומטעם ועדת הכספים – חברי הכנסת ציון פיניאן, יעקב אדרי וזבולון אורלב.

): זכית, חבר הכנסת אורלב.

): ההודעה השנייה היא כי ועדת הכנסת החליטה היום להעביר לוועדת הכנסת עצמה את הצעת חוק לייעול האכיפה ולשמירה על ביטחון הציבור (חילוט וסמכויות פיקוח) (תיקוני חקיקה), התשע"א–2010 – מ/541, לאחר שאושרה בקריאה הראשונה.

): [נספחות.

): ]

): וכאן ההודעה הנוספת, שבאה בהמשך להודעה הזאת, והיא מחייבת, אדוני היושב-ראש, הצבעה.

): בהמשך להודעה הקודמת החליטה ועדת הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להביא בפני הכנסת הצעה לחלוקת הצעת החוק האמורה לשתי הצעות חוק נפרדות ולניתובן כדלקמן:

): הצעה אחת תכלול את סעיפים 1–3, העוסקים בחוק המאבק בארגוני פשיעה, חוק איסור מימון טרור ופקודת הסמים המסוכנים.

): הצעה זו אנו ממליצים כי תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

): ההצעה השנייה תכלול את סעיפים 4–6, המתקנים את חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור, פקודת העיריות ופקודת המועצות המקומיות.

): הצעה זו תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

): נוסח סעיף 7, שעניינו תחילה, יעבור לשתי הוועדות בקשר לסעיפים שהועברו אליהן, בהתאמה, ככל שתתקבל המלצת ועדת הכנסת.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

): תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, בדבר חלוקת הצעת חוק לייעול האכיפה ולשמירה על ביטחון הציבור (חילוט וסמכויות פיקוח) (תיקוני חקיקה), התשע"א–2010 – מ/541, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 13 בעד הצעת ועדת הכנסת – 19 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק לייעול האכיפה ולשמירה על ביטחון הציבור (חילוט וסמכויות פיקוח) (תיקוני חקיקה), התשע"א–2010, נתקבלה.

גאלב מג'אדלה: בעד – 19, נגד, נמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת אושרה.

גאלב מג'אדלה: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (תיקון), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; וכן הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) (תיקון מס' 6), התשע"א–2011, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [מס' כ/349; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 13120; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים לסעיף 11: הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 39), התשע"א–2011 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת יצחק וקנין, סגן יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אני מבין שזה במקום יושב-ראש ועדת הכספים.

יצחק וקנין: אמת.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 39), התשע"א–2010.

יצחק וקנין: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 39), התשע"א–2011.

יצחק וקנין: הצעת חוק זו מקורה בהצעת חוק פרטית שהוגשה על-ידי חברי הכנסת ישראל חסון, שי חרמש, עבדכם הנאמן, אברהם מיכאלי ואמנון כהן.

יצחק וקנין: הצעת החוק מבקשת לעגן בחוק פטור מדמי חכירה שנתיים למי שמחזיק בקרקע כדין ביישובים המצויים באזור קו העימות צפון ואזור רמת-הגולן ובאזור קו העימות הדרומי.

יצחק וקנין: החלטות מועצת מקרקעי ישראל קבעו כבר בעבר פטור מתשלום דמי חכירה לחוכר באזורים אלו, אולם החלטות אלו הוחלו רק על חוכרים שהתקשרו עם המינהל בחוזה חכירה מהוון לאחר תחילת תוקפן של ההחלטות.

יצחק וקנין: לגבי חוכרים ותיקים, לא חל הפטור האמור.

יצחק וקנין: כדי לחזק את היישובים החקלאיים הוותיקים באזורי קו העימות החליטה ועדת הכספים לקבוע פטור מפורש לחוכרים באזורי קו העימות, אף אם הם התקשרו בחוזה חכירה לפני תחילת תוקפן של החלטות מועצת המינהל.

יצחק וקנין: הוועדה קבעה כי הפטור האמור יחול על כל מי שמחזיק כדין בקרקע, כולל מחזיק מכוח חוזה שכירות או מכוח חוזה הרשאה לשימוש בקרקע.

יצחק וקנין: עוד נקבע בוועדה כי לאור עמדת הממשלה הפטור האמור יינתן רק מיום תחילתו של החוק ואילך, ולא באופן רטרואקטיבי, כפי שהוצע מלכתחילה בהצעת החוק הפרטית.

יצחק וקנין: להצעת חוק זו אין הסתייגויות, לפיכך אבקש לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אני רוצה להודות אישית ליושב-ראש ועדת הכספים, מר משה גפני, שבאמת זירז את החקיקה בנושא הזה, ובאמת תודה.

יצחק וקנין: תודה לך, אדוני.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת וקנין.

גאלב מג'אדלה: היות שאין הסתייגויות אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–2 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 13, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 39), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 12, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: החוק עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של המדינה.

גאלב מג'אדלה: [מס' כ/199; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ו', עמ' 5518; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 124), התשע"א–2011, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: אני מזמין את חבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 124), התשע"א–2011.

חיים כץ: את הצעת החוק יזם חבר הכנסת זבולון אורלב.

חיים כץ: זבולון אורלב הוא חבר כנסת שמעסיק – בהעסקה ברוכה – את ועדת העבודה והרווחה, ויוזמותיו והצעות החקיקה שלו עוזרות לציבורים נרחבים במדינת ישראל, ובייחוד לציבורים הנזקקים.

חיים כץ: אז תבורך.

חיים כץ: סעיף 148 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע כי המוסד לביטוח לאומי רשאי לנכות מקצבה של נכה עבודה דמי חברות בארגון של נכי עבודה, תשלום לקרן לעזרה הדדית של אותו ארגון ודמי השתתפות בביטוח חיים הדדי שסידר הארגון.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לקבוע כי המוסד יהיה רשאי לנכות מהקצבה של נכה עבודה גם דמי השתתפות בביטוח סיעודי קבוצתי שסידר ארגון נכי העבודה, ובלבד שנכה העבודה נתן את הסכמתו לכך מראש ובכתב.

חיים כץ: הצעה זו נועדה לאפשר לארגון נכי העבודה לסדר לחברים בו ביטוח סיעודי קבוצתי בתנאים טובים יותר מהתנאים שרובם הגדול יוכלו להשיג באופן פרטי, ולגבות את התשלום מהקצבה המשתלמת לנכה העבודה מהמוסד לביטוח לאומי, אם נתן לכך את הסכמתו.

חיים כץ: מוצע לקבוע שתי הגבלות בעניין חוזה הביטוח שבו יתקשר ארגון נכי העבודה: א.

חיים כץ: לעניין חיתום – כל חברי הארגון יוכלו להצטרף לביטוח הסיעודי, ללא חיתום.

חיים כץ: זה דבר גדול, מי שמבין בעניין – למעט אלו שהם במצב סיעודי ביום ההצטרפות לביטוח.

חיים כץ: ב.

חיים כץ: לעניין תגמולי הביטוח – המבטח ייתן תגמול מסוג פיצוי, ולא מסוג החזר הוצאות, כדי לאפשר תשלום למבוטח ללא קשר לזכויות אחרות הניתנות לו בהקשר של מצבו הסיעודי, וללא קשר להוצאות שהוציא.

חיים כץ: מוצע להחיל את ההוראה הקיימת היום בחוק לעניין ניכוי דמי השתתפות בביטוח חיים הדדי, וכן את ההוראה המוצעת לעניין ניכוי דמי השתתפות בביטוח סיעודי גם על אלמן ואלמנה הזכאים לגמלה הניתנת לתלויים בנפגעי עבודה.

חיים כץ: מוצע כי שר הרווחה והשירותים החברתיים יקבע בתוך 90 ימים מיום פרסום החוק – ופה זה המוקש, אני מקווה ששר העבודה והרווחה יתעורר, ואכן בתוך 90 ימים מיום פרסום החוק יקבע את הסכום המרבי שמותר לנכות כל חודש מקצבה של נכה עבודה בעבור דמי השתתפות בביטוח סיעודי.

חיים כץ: זה פחות מתקנות, אבל אפשר.

חיים כץ: אני רוצה להודות לצוות הלשכה המשפטית של הוועדה, במיוחד לעורכת-הדין שמרית גיטלין-שקד, וכן לצוות הוועדה, על עבודתם המסורה ופעילותם לקידום הצעת החוק.

חיים כץ: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות.

חיים כץ: אני קורא ומבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גאלב מג'אדלה: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו ניגש להצבעה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–3 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

גאלב מג'אדלה: בעד – 12, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 124), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 11, נגד ונמנעים – אין.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית והחוק יירשם בספר החוקים של המדינה.

גאלב מג'אדלה: יוזם החוק, חבר הכנסת זבולון אורלב – אדוני רוצה?

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, בראש ובראשונה ברצוני להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת חיים כץ, שהשכיל בתבונה פרלמנטרית ובכושר מנהיגות לנווט את החוק באופן שזכה להסכמה מצד כל הגורמים, ומתוך הבנה מאוד עמוקה של החשיבות לסייע לנכי תאונות עבודה, שיוכלו לקבל הסדר של ביטוח סיעודי, שכן המצב הוא שהאדם הבודד, אף חברת ביטוח לא מוכנה לבטח אותו, בגלל הסיכונים הרבים.

זבולון אורלב: מדובר ב-36,000 בגילים מתבגרים, חשופים לבעיות סיעוד, וההסדר שהציג היום יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ, זה ההסדר שמאפשר – בעצם היום קבענו את המסלול – שיאפשר לנכי התאונות להיות מבוטחים.

זבולון אורלב: אני כמובן רוצה גם להודות למנהלת הוועדה, וילמה מאור, לעורכת-הדין שמרית גיטלין-שקד וליועץ הארגון של נכי תאונות עבודה, ידידי יחזקאל ברנהולץ, שכבר בקדנציה הקודמת הביא לתשומת לבי את הבעיה וטרח ועמל רבות לשכנע את כולנו שהחוק הזה חשוב.

זבולון אורלב: נבצר ממנו להיות כאן אורח – הזמנתי אותו אבל נבצר ממנו – ואני רוצה מעל במת הכנסת להודות ליחזקאל ברנהולץ.

זבולון אורלב: לא נותר לי אלא לקרוא לחברות הביטוח, ואני בטוח שחבר הכנסת כץ מצטרף אלי, שגם אם החוק הוא לא אובליגטורי, יואילו בטובן להגיש את ההצעות, כדי שיהיה אפשר להגיע לכל ההסדרים האלה.

זבולון אורלב: ושוב, תודה רבה לך, חבר הכנסת כץ.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ציון פיניאן, אתה עומד על זה – לשמוע את דעתי בעניין חוק אזרחים ותיקים, כי ויתרת על זכות הדיבור?

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך כך: היחס שניתן לאזרחים ותיקים כאבות וכהורים – ייתנו לנו הבנים.

ציון פיניאן: על זה נאמר "מעשה אבות סימן לבנים".

גאלב מג'אדלה: איך שתנהג עם הוותיקים שלך, ינהגו אתך הצעירים שלך.

גאלב מג'אדלה: זו דעתי, ולכן אני תומך בכל דבר שקשור בוותיקים, כי בלעדי הוותיקים לא היה עתיד לצעירים.

ציון פיניאן: – – –

גאלב מג'אדלה: רק מטבריה, או מטבריה צפונה, אתה מתכוון?

ציון פיניאן: – – –

גאלב מג'אדלה: הבנתי.

גאלב מג'אדלה: [מס' כ/356; "דברי הכנסת", חוב' ט', עמ' 14202; נספחות.

גאלב מג'אדלה: ]

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 44), התשע"א–2011 – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת נולדה בימים קשים אחרי משבר הסאב-פריים.

חיים כץ: התברר לנו שגופים גדולים מנפיקים אג"חים, ובבוא התשלום לא משלמים את הכסף.

חיים כץ: אנשים שהפקידו את מיטב כספם, לא בהימור, באיגרות חוב, בהלוואות מהותיות לפתח עסקים, ביום הדין לא מקבלים את כספם והופכים להיות מסכנים ביחס לאותם בעלים.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת בפניכם מבקשת לתת מענה להתנהלות בעייתית של בעלי שליטה בתאגידים המנפיקים תעודות התחייבות שהם רוכשים בעצמם, ובעת שהתאגיד מגיע למצב שאינו יכול לפרוע את תעודות ההתחייבות, בין השאר עקב התנהלותם שלהם, הם מבקשים לקבל את חלקם בשורה אחת עם שאר מחזיקי תעודות ההתחייבות.

חיים כץ: האמצעים הקיימים בדיני חברות, לרבות הוראת סעיף 6 לחוק החברות, שמעניקה לבית-המשפט שיקול דעת לדחות חובו של בעל מניות עד לאחר פירעון חובות הנושים במצב של תרמית נושים, אין די בו לטיפול במקרה המיוחד של בעלי שליטה המחזיקים בתעודות התחייבות.

חיים כץ: מקרה מיוחד זה מגביר את המתח שבין בעלי השליטה בחברה לבין הנושים בה, שהרי לא זו בלבד שבעלי השליטה יכולים, גם בהתנהלות רשלנית בלבד, לדלדל את נכסיה של החברה באופן שיותיר למלווים שרכשו תעודות התחייבות רק חלק זעום, אלא שהם גם יבקשו להתחלק באותו נתח זעום עם אותם מלווים, מכוח העובדה שהם בעצמם רכשו בשוק ניירות הערך את תעודות ההתחייבות.

חיים כץ: קל וחומר כאשר הרכישה של תעודות ההתחייבות נעשית במחיר נמוך מערכן בעת ההנפקה, תוך השפעה על שוק ניירות הערך ואולי אף תוך היעזרות במידע שיש בידי בעלי השליטה.

חיים כץ: בעלי השליטה מבטיחים בכך מצב של win-win עבורם – אם החברה תפרח, ייהנו הם בלבד כבעלי המניות.

חיים כץ: ואם החברה תיכשל, ייהנו הם שוב כשיעמדו בשורה אחת עם נושי החברה.

חיים כץ: כדי לטפל בבעיה מיוחדת זאת, מוצע כי במצב שבו תאגיד שהנפיק תעודות התחייבות ואינו יכול לעמוד בהתחייבויותיו לפי תעודות ההתחייבות, לרבות במצב שהתאגיד נקלע להליכי פירוק וכינוס נכסים, ייפרעו החובות כלפי בעלי השליטה מכוח תעודות ההתחייבות שבידיהם רק לאחר שייפרעו החובות כלפי המחזיקים האחרים בתעודות ההתחייבות.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת עברה בוועדה והיתה מוכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: ואז באו משרד המשפטים וגופים בשוק ההון והגישו הערות.

חיים כץ: חשבתי שהם צודקים, הלכתי בתהליך ומשכתי את הצעת החוק חזרה לוועדה.

חיים כץ: משכנו את הצעת החוק חזרה לוועדה והתייחסנו לכל הטענות שהועלו.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, אתה זוכר מקרה שמישהו העביר בוועדה, בלי הסתייגויות, הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית ואחר כך הלך ומשך אותה חזרה, כי התברר לו שהוא טעה בכמה סעיפים?

חיים כץ: הוא אמר: אני לא רוצה חוק כזה, אני רוצה חוק שיעשה צדק.

חיים כץ: משכתי את הצעת החוק בחזרה לוועדה, עשינו דיון נוסף בוועדה בהשתתפות משרד המשפטים ועורכי-דין מסוימים משוק ניירות הערך ופעילים שמפעילים ומנפיקים אג"חים.

חיים כץ: בעת שהצעת החוק חזרה לדיון בוועדה, לאחר התייעצויות רבות עם גורמים בשוק ההון ועם נציגי משרד המשפטים, ולאחר שקילת פניות שהגיעו מהציבור, נקבעו מספר חריגים.

חיים כץ: מטרת החריגים היא להבטיח כי כלל דחיית החובות לא יפגע בבעלי שליטה שפעלו מתוך ראיית טובת החברה ולא טובתם בלבד, לא יפגע בגופים שיש להם השלכה על כלל הציבור ולא יפגע ברצון לעודד השקעות, כאשר הן נעשות לטובת החברה או עולות בקנה אחד עם אינטרסים של כלל מחזיקי תעודות ההתחייבות.

חיים כץ: כלל דחיית החובות לא יחול לגבי בעל שליטה שרכש את תעודות ההתחייבות עם הנפקתן – זאת אומרת, הוא נכנס עם כולם, לא בתור ספקולציה והוא יהיה כמו כולם – ובכך הזרים הון לתאגיד.

חיים כץ: כלל דחיית החובות לא יחול כשתעודות ההתחייבות מוחזקות בידי חברה-בת של התאגיד המנפיק, דהיינו כשההחזקה העקיפה בידי בעל השליטה נעשית לטובת התאגיד המנפיק.

חיים כץ: כלל דחיית החובות לא יחול כשתעודות ההתחייבות מוחזקות בידי גופים מוסדיים, דהיינו קופת גמל וביטוח, או בידי תאגיד בנקאי או קרן להשקעות משותפות בנאמנות, וזאת כדי למנוע פגיעה בהשקעות של הציבור הרחב.

חיים כץ: כלל דחיית החובות לא יחול כשבעל השליטה מחזיק בתעודות ההתחייבות עבור אחר.

חיים כץ: בנוסף נקבע כי ניתן להתנות את כלל דחיית החובות אם הדבר עולה בקנה אחד עם אינטרס של מחזיקים אחרים בתעודות ההתחייבות.

חיים כץ: כלל דחיית החובות לא יחול כשמחזיקי תעודות ההתחייבות האחרים הסכימו לקבוע אחרת, וזאת בפשרה או הסדר שהושגו בהחלטה מיוחדת ברוב של 75%, או פשרה או הסדר שאושרו לפי סעיף 350 לחוק החברות, ובלבד שההחלטה תסתמך על קולותיהם של בעלי תעודות ההתחייבות האחרים, דהיינו לא תביא בחשבון את קולות בעלי השליטה המחזיקים בתעודות התחייבות.

חיים כץ: דוגמה יפה אנחנו רואים ב"אפריקה ישראל".

חיים כץ: ב"אפריקה ישראל" היה הסדר חובות, היתה תספורת, המשקיעים הסכימו עם הבעלים על תוכנית הבראה.

חיים כץ: אתמול הודיע לב לבייב שהוא הולך לפדיון מוקדם של 1.080 מיליארד לבעלי האג"חים.

חיים כץ: הלכו עם בעל ההון שהשקיע בחברה על מנת לעזור גם לשמו הטוב וגם להחזיר לבעלי איגרות החוב את מה שהם עשו.

חיים כץ: הגיעו להסדר – הוא לא יצא נפגע והם יצאו נשכרים כשלא הלכו לפירוק החברה.

חיים כץ: אתמול הוא הודיע שתוך 21 יום הוא יעשה פירעון מוקדם של האג"חים במקום בעוד שנה וחצי.

חיים כץ: זו דוגמה: ראו, אפשר גם כך.

חיים כץ: אוסיף ואציין כי החוב לפי תעודת ההתחייבות עומד בעינו, אך כל עוד לא יעביר בעל השליטה את החזקה בה לידי אחר, הרי הוא יזכה לפרוע אותו רק אחרי מחזיקי תעודות ההתחייבות.

חיים כץ: בעת חדלות פירעון תתבטא דחיית החוב בכך שהחלק הרעיוני המגיע לבעל השליטה המחזיק בתעודות התחייבות, כנושה בין הנושים, יחולק בין המחזיקים האחרים בתעודות ההתחייבות.

חיים כץ: יודגש כי הצעת החוק אינה מונעת הלוואות בדרך אחרת של בעל השליטה לתאגיד, אך מבקשת לתמרץ את בעלי השליטה להביע את אמונם בחברה, באמצעות השקעה בה והזרמת הון לחברה, בין אם הון עצמי ובין אם בעת הנפקת תעודות ההתחייבות לראשונה, או באמצעות פעולות אחרות לטובת החברה שישכנעו את בעלי תעודות ההתחייבות האחרים לתת אמון בבעלי השליטה ולהסכים להתנות על כלל דחיית החובות.

חיים כץ: לסיכום, הצעת החוק מתמודדת בצורה זהירה עם הבעייתיות המיוחדת שקיימת בנושא בעלי השליטה המחזיקים בתעודות התחייבות, שמאפייניו המיוחדים מחייבים לתת מענה מתאים מעבר למענים הקיימים ביחסים הרגילים שבין בעל מניה לנושים.

חיים כץ: אני רוצה להודות לצוות הלשכה המשפטית, במיוחד לעורכת-הדין נועה בן-שבת, שנכנסה בעובי הקורה וישבה שעות על שעות עם משקיעים, עם מנפיקים ועם עורכי-דין משוק ההון, ועמלה רבות לקידום הצעת החוק.

חיים כץ: וכן לצוות הוועדה – המנהלת וילמה מאור, המזכירות אתי, ענת ומעיין, וכמובן לעוזרי הפרלמנטריים – אילת השחר ואילן, על עבודתם המסורה והחרוצה.

חיים כץ: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות.

חיים כץ: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בנוסח שאישרה הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה.

גאלב מג'אדלה: תודה לחבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

גאלב מג'אדלה: בעד – 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשיכים בהצבעה – הצבעה בקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 44), התשע"א–2011, נתקבל.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה – 11 בעד, אין נמנעים, אין מתנגדים.

גאלב מג'אדלה: חוק ניירות ערך (תיקון מס' 44), התשע"א–2011, נכנס לספר החוקים של המדינה.

גאלב מג'אדלה: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

גאלב מג'אדלה: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, כ"ח בטבת התשע"א, 4 בינואר 2011, בשעה 16:00.

גאלב מג'אדלה: הישיבה נעולה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.