ישיבת מליאה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 159, 2010-07-21 00:00

ראובן ריבלין: היום יום רביעי, י' באב תש"ע, 21 לחודש יולי 2010.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת, ישיבה אחרונה לכנס הקיץ של המושב השני לפני יציאתה של הכנסת לפגרה עד לאחר החגים.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי בהתאם לסעיף 132(א) לתקנון הכנסת החליטה הממשלה לחזור בה מהצעת חוק למניעת הסתננות, התשס"ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 28), התש"ע–2010; הצעת חוק התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית – הוראת שעה) (תיקון), התש"ע–2010 – שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה למזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו נפתח הבוקר את הישיבה בדיווח של ראש משלחת הכנסת לבונדסטאג הגרמני – לשני הבתים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת והשר לשעבר יעקב אדרי, אני מזמין אותו לעלות על הבמה על מנת לדווח לכנסת, לפרוטוקול ולאזרחי ישראל באמצעות ערוץ-99, את כל קורות המשלחת שנשלחה, ששמעתי שהיתה לה עבודה מאוד מאוד מאומצת ופורייה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה כבר בראשית דברי להודות לך, אדוני היושב-ראש, על ההזדמנות שניתנה לי לדווח בשם המשלחת על ביקורנו בגרמניה מ-4 ועד 9 ביולי.

יעקב אדרי: אני חושב שהביקור, כפי שכבר אמרת, היה מאוד מאוד חשוב, ואני חושב שיהיה לו גם המשך.

יעקב אדרי: משלחתנו מנתה חמישה חברים, וכאן המקום לציין אותם: חברת הכנסת עינת וילף, חברת הכנסת ליה שמטוב, חבר הכנסת אריה ביבי, היועץ המדיני של הכנסת מר דן אשבל ואנוכי.

יעקב אדרי: מובן שהגענו, אדוני היושב-ראש, בתקופה די מורכבת בגרמניה.

יעקב אדרי: זה היה בדיוק כמה ימים לאחר בחירת נשיא גרמניה, דבר שהיה לא פשוט.

יעקב אדרי: הדבר השני – האווירה בעקבות המשט, שגם זה היה – נכנסנו ישר לעניין הזה.

יעקב אדרי: וכמובן, אי-אפשר בלי לציין את המונדיאל, שגם הוא היה באותו שבוע, וגם זה השפיע על כל האווירה בגרמניה.

יעקב אדרי: אני רוצה לציין שזו היתה משלחת ראשונה של הכנסת זה כעשור לבונדסטאג.

יעקב אדרי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שההחלטה שלך היתה מאוד חשובה, וגם להם היא היתה מאוד חשובה.

יעקב אדרי: כשהגיעה המשלחת של הכנסת לבונדסטאג, קבלת הפנים היתה יוצאת מן הכלל.

יעקב אדרי: ואני חושב שהם יצאו מגדרם על מנת להיענות לכל הבקשות ועל מנת שהביקור יהיה ממצה ומעניין.

יעקב אדרי: ישבנו עם הוועדות השונות בבונדסטאג: ועדת החוץ והביטחון, ועדת הפנים, ועדת השוק האירופי המשותף, הכספים.

יעקב אדרי: כמו כן, התקבלנו על-ידי נשיא הבונדסטאג, ואני חייב להגיד לך שהוא אוהד מובהק של ישראל.

יעקב אדרי: הוא דיבר בחום רב על מערכת הקשרים שלו, של גרמניה.

יעקב אדרי: קיימנו דיונים במשרד החוץ הגרמני, קיימנו דיונים עם הגוף שמטפל בנושא משלחות נוער ישראל–גרמניה, גוף מאוד מאוד חשוב עם תקציב גדול מאוד של ממשלת גרמניה.

יעקב אדרי: היה גם ביקור שהוא נוגע לנו, ביקור בוואנזה, שם קבעו הנאצים את "הפתרון הסופי".

יעקב אדרי: ביקרנו כמובן במחנה בוכנוואלד.

יעקב אדרי: גם זה היה ביקור מאוד חשוב מבחינתנו.

יעקב אדרי: לסיכום, אדוני היושב-ראש, יש חשיבות גדולה לביקורים של חברי הכנסת בגרמניה, ובכלל בארצות שונות, על מנת להסביר את עמדותיה של ישראל.

יעקב אדרי: אני חושב שכאשר שוחחנו עם חברי הבונדסטאג בוועדות השונות, העמדות שלנו נתקבלו ביתר הבנה.

יעקב אדרי: כמובן, היתה לנו עזרה רבה מהיועץ המדיני, שהאיר נושאים שונים ונקודות שונות בעניין הזה.

יעקב אדרי: אני חושב שעשינו – באמת, במלוא הצניעות – עבודה חשובה מאוד למדינת ישראל.

יעקב אדרי: אני רוצה כמובן להודות לחברי המשלחת – לעינת, לליה, לאריה ולדן אשבל – על העבודה המשותפת בקרב חברי הבונדסטאג.

יעקב אדרי: כמו כן, ברצוני להודות לשגריר ישראל בגרמניה, שליווה אותנו פעמיים, שלוש פעמים, וכמובן, ליועצת המדינית עידית, שהיתה אתנו לכל אורך המסע.

יעקב אדרי: תודה, אדוני, גם לצוות שלך, של קשרי חוץ, שבאמת עושים – זו פעם שנייה שאני מקבל את הסיוע שלהם – הכול על מנת שהכול יהיה טיפ-טופ, וכמובן הביקור, לא מעט בזכותם, היה מוצלח.

יעקב אדרי: שוב, אני חושב שגם ההזדמנות של להסביר את החשיבות של המשלחות שיוצאות מטעמך, מטעם הכנסת, לחוץ-לארץ – יש להן חשיבות גדולה מאוד להסברת עמדותיה של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה גם לחבר הכנסת אריה ביבי.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, מותר לי מלה?

ראובן ריבלין: מהצד , אם אתה רוצה, כי זה רק דיווח.

ראובן ריבלין: אבל בהחלט אתן, עד שהכנסת תתארגן כאן.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני קודם כול מברך את אדרי, שהיה ראש המשלחת, ועשה את זה על הצד הטוב ביותר.

אריה ביבי: אבל מעבר לכך, אני חושב שצריך להיות נוהג – וכך אני נהגתי במקומותי האחרים – שכל מי שיוצא במשלחת יעמוד שתיים-שלוש דקות על הדוכן ויגיד מה הוא עשה, כי אני מכיר משלחות שעשו ואני מכיר כאלה שלא עשו.

קריאה: – – –

אריה ביבי: אז כדאי שכל הכנסת תדע, אם היא שולחת אנשים, מה הם באמת עשו.

אריה ביבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כן, הכנסת מביאה בחשבון מי שעושה ומי שלא עושה, וכך היא ממשיכה אחר כך להתקדם בדרך שזה – – –

אריה ביבי: שיבוא ויגיד בדיוק, יעלה לבמה, כמו – – –

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שקיבלתי, גם ממשרד החוץ וגם מהבונדסטאג הגרמני, תשבחות רבות ושבחים רבים למשלחת ולעבודתה, ואני מודיע לכם שכבר בינואר יהיה לכם הכבוד לארח את משלחת הגומלין מהבונדסטאג כאן בישראל, ואני מצפה, כמובן, שאתם תהיו הרוח המובילה בקבלתם כאן, כפי שנעשה בגרמניה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהשר מרגי, המופיע כאן כשר הפנים, או כידו הארוכה, או כגרונו הרחוק של שר הפנים וסגן ראש הממשלה, להציג בשם הממשלה בקשה להאריך בצו את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה).

ראובן ריבלין: כמובן, צריך לאשר זאת בהצבעה, ולכן יתקיים דיון.

ראובן ריבלין: החברים שנרשמו הם מוחמד ברכה, חנא סוייד, דב חנין, עפו אגבאריה, חיים אורון, אילן גילאון, ניצן הורוביץ וסעיד נפאע.

ראובן ריבלין: בעוד שלוש דקות אני סוגר את הרשימה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הארכת הוראת שעה לחוק האזרחות והכניסה לישראל.

יעקב מרגי: ביום 6 באוגוסט 2003 נכנס החוק בנוסח המקורי לתוקפו.

יעקב מרגי: החוק נחקק בהתאם להחלטת הממשלה מיום 12 במאי 2002 בדבר הטיפול בשוהים הבלתי-חוקיים ובדבר מדיניות איחוד משפחות בנוגע לתושבי הרשות הפלסטינית וזרים ממוצא פלסטיני.

יעקב מרגי: הרקע להחלטת הממשלה, ולאחר מכן – לחקיקת החוק הנדון, היה בחינת המציאות הביטחונית מאז פרוץ העימות המזוין בין ישראל לפלסטינים, אשר הראתה מעורבות גוברת והולכת של פלסטינים תושבי האזור אשר ניצלו את מעמדם בישראל שהתקבל בעקבות הליכי איחוד משפחות עם ישראלים לשם מעורבות בפעילות טרור, ובכלל זה סיוע לביצוע פיגוע התאבדות.

יעקב מרגי: תעודות הזהות הישראליות אשר ניתנו לתושבי האזור לשעבר אפשרו להם תנועה חופשית בין שטחי הרשות לישראל והפכו אותם לאוכלוסייה מועדפת על ארגוני הטרור לביצוע פעילות עוינת בכלל ובשטח ישראל בפרט.

יעקב מרגי: תוקפו של החוק נקבע לשנה אחת, ועם סיומה הוארך תוקפו עוד כמה פעמים.

יעקב מרגי: בשנת 2005 תוקן החוק לראשונה, ובמסגרתו הורחבו החריגים המאפשרים מתן היתרי שהייה בישראל לאוכלוסיות בעלות סיכון ביטחוני מופחת.

יעקב מרגי: ב-2007, לאחר מתן פסק-הדין בבג"ץ ובעתירות הקשורות, תוקן החוק פעם נוספת, ובמסגרתו הוקמה ועדה מקצועית מייעצת לשר הפנים לטיפול במקרים הומניטריים מיוחדים והוספה תוספת לחוק ובה רשימת המדינות שעליהן יחולו מגבלות החוק.

יעקב מרגי: נוסף על כך נקבע בסעיף 3ד לחוק כי שר הפנים רשאי, בהמלצת גורמי הביטחון, לקבוע כי במדינה, או באזור מסוים, מתבצעת פעילות שעלולה לסכן את ביטחון מדינת ישראל או אזרחיה, וזאת במסגרת הפעלת שיקול הדעת בהיבט הביטחוני בכל הקשור לבקשות המוגשות על-פי החוק.

יעקב מרגי: עמדתם העדכנית של גורמי הביטחון היא כי אין לפי שעה שינוי בתנאים הבסיסיים אשר הביאו לחקיקתו של החוק, וכי מדינת ישראל נמצאת עדיין במצב של לחימה בשטחי יהודה ושומרון ורצועת-עזה.

יעקב מרגי: אף שיש בחודשים האחרונים ירידה בהיקפי הטרור, קיימות באזורים אלה תשתיות טרור פעילות הזוכות לתמיכה ציבורית רחבה מצד האוכלוסייה, ומשכך לא חל שינוי לטובה במציאות הביטחונית שהיתה בסיס לחקיקתו של החוק בכל הקשור לכוונתם של ארגוני טרור לנצל את תושבי האזור או תושבי אזורי סיכון אחרים הנושאים תיעוד ישראלי, למעורבות בסיוע לביצוע פיגועי טרור.

יעקב מרגי: לפיכך, בשלב זה מוצע להאריך את תוקפו של החוק בשישה חודשים נוספים.

יעקב מרגי: טעם נוסף להארכת תוקף החוק בשישה חודשים נובע מהחלטת הממשלה אשר בהתאם לה הוקם צוות בראשות ראש הממשלה לגיבוש תזכיר חוק בנושא ההגירה לישראל.

יעקב מרגי: בהתאם להחלטת הממשלה, המדיניות שתגובש בתזכיר החוק תאפשר למדינת ישראל להגשים את האינטרסים הלאומיים שלה, את ערכיה כמדינה יהודית ודמוקרטית ואת האתגרים הניצבים בפניה, תוך שמירה על זכויות האדם.

יעקב מרגי: כמו כן, בגיבוש תזכיר החוק תהיה התייחסות בין היתר לנושאים הבאים: הגירת בני משפחה, כניסת עובדים, כניסתם של מסתננים, פליטים ומבקשי מקלט לישראל ומתן המעמד לאלו שהוכרו כפליטים.

יעקב מרגי: בימים אלה אמורים עקרונות החוק המתגבש להיות מוצגים בפני הממשלה.

יעקב מרגי: חקיקה זו, אפשר שתחליף את הוראת השעה.

יעקב מרגי: בעניין רצועת-עזה, ב-19 בספטמבר 2007 קבע הקבינט המדיני-ביטחוני כי ארגון ה"חמאס" הוא ארגון טרור שהשתלט על רצועת-עזה והפך אותה לשטח עוין.

יעקב מרגי: ארגון זה נוקט פעילות עוינת נגד מדינת ישראל ואזרחיה ומהווה הכתובת האחראית לפעילות זו.

יעקב מרגי: לאור זאת הוחלט לאמץ את ההמלצות שהציגה מערכת הביטחון, ובכלל זה המשך הפעילות הצבאית והסיכולית נגד ארגוני הטרור.

יעקב מרגי: נוסף על כך יוטלו הגבלות נוספות על שלטון ה"חמאס" ותוטל מגבלה על תנועת אנשים מן הרצועה ואליה.

יעקב מרגי: לדעת גורמי הביטחון, עובר לקבלת החלטת הממשלה, האיום מפני כניסת תושבי רצועת-עזה לישראל התגבר משמעותית מאז יציאת צה"ל מרצועת-עזה, ולנוכח שליטת ה"חמאס" המלאה והאפקטיבית ברצועה כולה.

יעקב מרגי: לאור האמור לעיל החליטה הממשלה על הארכת הוראת השעה, וכעת היא מבקשת מהכנסת לאשר את החלטת הממשלה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר מרגי.

ראובן ריבלין: אנחנו פותחים בדיון.

ראובן ריבלין: הרשימה סגורה, נתווספו לה כמה חברי כנסת, שהאחרון שבהם הוא חבר הכנסת נסים זאב; גם חבר הכנסת אחמד טיבי ביקש להצטרף.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

ראובן ריבלין: חמש דקות לכל אחד.

ראובן ריבלין: זה נושא רציני.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הדקלום של הסיבות להארכת הוראת השעה הופך להיות מעייף ומתיש וחסר כל היגיון.

מוחמד ברכה: השר מרגי לא אשם, הוא קורא מה שכתבו לו, אבל הוא חלק מהממשלה שמביאה הצעת חוק כזאת שוב ושוב, והיות העניין הוראת שעה לא מקל במאומה, רק מאפשר תזכורת תדירה יותר לאותה תועבה חוקית – חוקתית – שנקראת חוק האזרחות, שאוסרת קבלת אזרחות של בן-זוג או בת-זוג של אזרח ישראל אם בן הזוג או בת הזוג הם מהשטחים הכבושים, מהגדה המערבית או מרצועת-עזה.

מוחמד ברכה: בעצם אין תיאור אחר לחוק הזה אלא שזה חוק גזע, חוק שתפור על אנשים מסוימים, בעלי השתייכות לאומית מסוימת, והוא לא חוק ששואף אפילו לאוניברסליות או למינימום של מראית עין של כלליות.

מוחמד ברכה: במרוצת השנים אמרנו דברים רבים על החוק הזה, גם בית-המשפט העליון, גם בג"ץ, אמר דברים כדרבונות בעניין הזה.

מוחמד ברכה: ואם הממשלה היום חושבת על הגשת חוק שלם וכו' וכו', זה כאילו בהוראת בג"ץ, אבל בעצם מה שנתפר בתוך הממשלה עוד יותר גרוע מהמצב הנוכחי, עוד יותר גרוע מהוראת השעה.

מוחמד ברכה: הוראת שעה תמיד היא הוראת שעה, יש בה משהו זמני, יש בה ערך של זמניות.

מוחמד ברכה: כשמחילים אותם דברים ומרחיבים אותם בחוק קבוע, זה פשוט לדעתי מגמה לקבע בחוק – חוק גזעני מהמדרגה הראשונה.

מוחמד ברכה: אין שום מקום בעולם שאתה מדבר על חוק כזה, שאנשים יכולים לתפוס על מה מדובר.

מוחמד ברכה: גם העילה הביטחונית, שהיתה מופרכת מיסודה בזמנו, ב-2002, כשהעניין הזה יושם כהחלטת הממשלה – אגב, גם אז שר הפנים היה אלי ישי, ביוני 2002 – גם אז אומנם היה מתח ביטחוני, האינתיפאדה השנייה וכו' וכו', אבל בעצם המספרים והדוגמאות שנתנו היו דוגמאות מופרכות, אולי למעט מקרה אחד שאני לא בטוח שזה נכון; לא, אני בטוח שזה נכון, אבל אני זוכר מה הבעיה: האיש שהיה מעורב בפיגוע היה משת"פ, או ממשפחה של משת"פים; לא אנשים שבאו כדי לבנות משפחה כמו כל מיני אנשים נורמליים.

מוחמד ברכה: לכן, העילה הביטחונית היתה מופרכת מיסודה, אבל על אחת כמה וכמה היום.

מוחמד ברכה: אפילו השר מרגי, כשבא והציג את החוק, אומר שהנסיבות לא השתנו; אומנם חלה ירידה וכו' וכו' – איזה ירידה חלה, מה זאת אומרת?

מוחמד ברכה: מה קורה עכשיו?

מוחמד ברכה: איזה עילה ביטחונית שאוסרת על אנשים להתאהב ולבנות משפחה יחד, איש ואשה?

מוחמד ברכה: האיסור היחיד – העילה היחידה לאיסור הזה היא היות האשה או האיש פלסטינים מהשטחים הכבושים.

מוחמד ברכה: זה הסיבה היחידה.

מוחמד ברכה: המדינה מכניסה את האף שלה בענייני משפחה, בענייני אהבה, בעניינים הבסיסיים ביותר, שהם ממלכתו הבלעדית של האדם באשר הוא אדם.

מוחמד ברכה: ובאים כאן ומדקלמים שוב את הדברים.

מוחמד ברכה: איזה עילה ביטחונית יש עכשיו, באמת.

מוחמד ברכה: מי יכול להגיד שיש סיבה כלשהי.

מוחמד ברכה: ועוד להזכיר את עזה?

מוחמד ברכה: עזה תחת סגר, לא נכנסים לישראל ולא באים לישראל.

מוחמד ברכה: על מה מדברים?

מוחמד ברכה: ומדובר על שישה חודשים.

מוחמד ברכה: האם יש כוונה, אדוני השר, בששת החודשים הקרובים, בימים הקרובים, לפתוח את המצור על עזה ולאפשר תנועה חופשית בין עזה לבין ישראל כך שהאפשרות שאנשים ייפגשו – איש ואשה – ויתאהבו ויחליטו להקים תא משפחתי – האם היא באה בחשבון בששת החודשים האלה?

מוחמד ברכה: על מי אתם צוחקים?

מוחמד ברכה: באים, מספרים פה סיפורים.

יעקב מרגי: לגבש את המדיניות – – –

מוחמד ברכה: אתה באת, אדוני, ועלית על הדוכן וביקשת הארכה של שישה חודשים.

מוחמד ברכה: בששת החודשים הקרובים הממשלה מתכוונת לייצר תמורות מרחיקות לכת ביחסה לרצועת-עזה?

מוחמד ברכה: הרי אנחנו יודעים ואנחנו רואים, בחייך, מה.

יעקב מרגי: – – – התחייבה לגבש מדיניות – – –

ראובן ריבלין: יש לו עוד חצי דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה הנכבד, אני נתתי מראש חמש דקות.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אני מסיים, אדוני, במסגרת הזמן.

מוחמד ברכה: החוק הזה, רבותי, הוא חוק בלתי סביר לחלוטין.

מוחמד ברכה: אין שום חברה נורמלית, מחוץ למחשבה ההזויה כאן, שיכולים לתפוס בה על מה מדובר – שהמדינה בחוק, בהוראת שעה, תקרא לה איך שתקרא, מתערבת בבחירתו של האדם את בן או בת זוגו.

מוחמד ברכה: זה דבר שאין לו אח ורע.

מוחמד ברכה: זה חוק גזע וזה חוק גזעני.

מוחמד ברכה: מה אני אגיד – אז עוד פעם, עוד שישה חודשים אנחנו נחזור אולי לטפל במשהו הרבה יותר קשה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, מדוע לא מבקשים הארכה לשנה?

ראובן ריבלין: בית-המשפט קבע שהסבירות היא לחצי שנה, ולא לשנה.

יעקב מרגי: אני לא יודע מה הסיבה, אבל אני יכול לומר לך שבאמת – – –

ראובן ריבלין: בשביל מה צריכה הכנסת כל חצי שנה?

יעקב מרגי: התקיים דיון בממשלה, וכנראה הולך להתגבש בתוך חצי שנה – – –

ראובן ריבלין: כן, אבל באמת, כבוד שר המשפטים, צריך להגיע כל חצי שנה להביא את הנושא הזה?

ראובן ריבלין: הנושא הזה טעון, הנושא הזה הוא במחלוקת, הנושא הזה – כל עוד הוא לא נגמר, צריך להיות אמיצים מספיק להביא את זה לשנה, בשביל מה להטריד את המערכת כל חצי שנה?

ראובן ריבלין: אנחנו מוטרדים מספיק מהמצב.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: נא לקחת לתשומת לב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנא סוייד – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: חמש דקות עומדות גם לרשותך, בכוונה במקום שלוש דקות; היווה דוגמה ומופת חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, מה עוד לא נאמר על ההשפעות ועל האימפקט האנושי, ההומני של החוק הזה?

חנא סוייד: אני מסתכל בפני חברי הכנסת שמרימים אצבעות ומצביעים בעד החוק הזה, ואני אומר לעצמי: האם באמת האנשים האלה שתומכים בחוק הזה רוצים למנוע מאמא לראות את הבנים והבנות שלה?

חנא סוייד: באופן אישי, באופן הומני, האם מישהו באמת יכול לקחת על עצמו אחריות בהחלטה מודעת שהוא רוצה למנוע מבעל לפגוש את אשתו ומאבא לראות את הבנים ואת הבנות שלו?

חנא סוייד: איך אפשר לטעון טענות על דמוקרטיה ועל הומניות ועל שלטון חוק ועל מודרניות באותה עת שחברי כנסת מרימים אצבע על מנת לתמוך בחוק אנטי-הומני, חוק גזעני מהסוג הזה?

חנא סוייד: ועוד מאריכים אותו בעוד שישה חודשים ובעוד שנה כאילו הממשלה, יש לה זמן; היא יכולה לבלות בינתיים בפסקי זמן של חצי שנה ושל שנה כאשר היא יודעת שבפרק הזמן הזה היא עושה עוול, היא עושה חטא, היא פוגעת בזכויות הכי בסיסיות שקיימות בעולם – לא רק בעולם המודרני, אלא גם בעולם הפרימיטיבי.

חנא סוייד: אני לא יודע, יכול להיות שאולי חברי כנסת יזדעקו יותר אם ימנעו מכלב לראות את הבנים ואת הגורים שלו; יכול להיות שחסידי זכויות האדם וזכויות החיות יזדעקו על כך יותר מאשר מזדעקים על החוק הזה.

חנא סוייד: ההיבט השני של החוק הזה הוא ההיבט הדמוגרפי הגזעני.

חנא סוייד: הרי אנחנו שמענו כל הזמן שהמניע והדחף מאחורי החוק הזה זה העניין הביטחוני.

חנא סוייד: ואנחנו כל הזמן התרענו ואמרנו שזה לא נכון.

חנא סוייד: זה לא העניין הביטחוני, זה העניין הדמוגרפי.

חנא סוייד: עכשיו, מה מוכיח את הדבר הזה כרגע?

חנא סוייד: מה שמוכיח את זה, שאנחנו שומעים בתקופה האחרונה יותר ויותר דיבור, יותר ויותר דיונים, שבמסגרת תיקון לחוק הזה רוצים להכריח את מי שרוצה לבקש אזרחות, מי שרוצה להתאזרח, להכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

חנא סוייד: מה לזה ולביטחון?

חנא סוייד: הרי זה לבד כבר אומר שכאן לא מדובר באמת במשהו ביטחוני, כי מה הקשר בין לשמור על הביטחון מצד אחד ובין לחייב מישהו להכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית מצד שני?

חנא סוייד: זה לבד מראה שיש כאן תחבולה, יש כאן דיסאינפורמציה, יש כאן כוונות שהן לא הכוונות האמיתיות.

חנא סוייד: ההתניה הזאת שבאה עכשיו בהקשר של החוק הזה בעצם מפענחת את הכול, מוסרת את הכול ואומרת שהכוונה האמיתית היא כוונה דמוגרפית לא מקובלת, גזענית.

חנא סוייד: המטרה היא הכנעה של האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, של נישול האוכלוסייה הזאת מזכויותיה הבסיסיות לבחור בן-זוג או בת-זוג ולקיים חיי משפחה נורמליים ורגילים תחת המעטה הכוזב של ביטחון.

חנא סוייד: לכן אני חושב שמדינה שבאמת מדברת על דמוקרטיה – נעזוב בצד את חילוקי הדעות הפוליטיים והמדיניים, הם קיימים וימשיכו להתקיים כל הזמן; אבל מי שרוצה לטעון בכל דיון שמתקיים כאן בכנסת בענייני חינוך, רווחה, שהוא בעד שכבות חלשות, בעד גישה הומנית לחיים, צריך להתבייש להרים ידו ולתמוך בחוק הזה.

חנא סוייד: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סוייד, אני מנצל את היותך על הבמה לומר לך שיש בתנועה הציונית היום, כפי שהיא באה בכנסת, תנועה אדירה שאומרת:

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לעזוב את יהודה ושומרון, למרות זכותנו, בגלל בעיה דמוגרפית.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הם אומרים את זה בריש גלי.

ראובן ריבלין: הפחד הדמוגרפי הוא עניין שמצדיק אפילו את חלוקתה של ירושלים.

ראובן ריבלין: אני שמח מאוד לשמוע שאדוני חושב כמוני.

חנא סוייד: זה, כמובן, לא קורה; הלוואי שזה יקרה.

ראובן ריבלין: אבל אז העניין הדמוגרפי לא יהיה לצנינים בעיניך.

ראובן ריבלין: כשמתחיל עניין דמוגרפי הוא ממשיך ומתפתח.

ראובן ריבלין: זאת רק היתה שאלה, אני ניצלתי.

חנא סוייד: לא יכולים לאחוז במקל בשני קצותיו – פעם רוצים דמוגרפי ופעם לא רוצים דמוגרפי.

ראובן ריבלין: אותו דבר אני אומר – לא לך, כמובן, אני לא מעיר לך, אבל באמצעותך, כי יש פה איזה אבסורד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: מי שלא נמצא היום – יש לנו 80 סעיפים על סדר-היום: 57 רשומים כבר, ואני יודע שעוד 23 בדרך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עפו אגבאריה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לציין את המנהלת של סיעת חד"ש.

ראובן ריבלין: אין אצלה חוכמות, היא לא נרדמת לרגע אחד על משמרתה.

ראובן ריבלין: אחרי חבר הכנסת אגבאריה – חבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: ראיתי אותו פה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטרף לתהייה שלך: מדוע להאריך רק בחצי שנה, למה לא בשנה?

ראובן ריבלין: אם זה צודק, למה לא לשנה?

עפו אגבאריה: למה לא לקדנציה?

עפו אגבאריה: אני אפילו רוצה ללכת מעבר לזה.

ראובן ריבלין: קדנציה זה לא מידתי.

ראובן ריבלין: קדנציה זה לא מידתי.

ראובן ריבלין: אבל חצי שנה ושנה – אם זה למטרה ראויה זה מידתי.

עפו אגבאריה: אבל אם זה חוק שבאמת כל כך ישמור על הביטחון של מדינת ישראל למה לא לעשות חוק ולהגיד במפורש: אסור לערבים פלסטינים להתחתן אחד עם השני, וזהו?

עפו אגבאריה: בכנסת הזאת הם יכולים להעביר את זה, הממשלה יכולה להעביר את זה.

עפו אגבאריה: יש לה רוב כזה גדול וכזה ימני וכזה קיצוני מכל המפלגות המרכיבות את הקואליציה, שהיא באמת יכולה לעשות את זה.

מוחמד ברכה: כמה אפשר להתחזות ליהודי – – –

עפו אגבאריה: אחר כך יאשימו אותו באונס.

עפו אגבאריה: אז באמת, למה לא?

עפו אגבאריה: אפשר לעשות את זה.

עפו אגבאריה: אתה יודע מה, אפשר גם בנתב"ג לעשות את זה כשבא מישהו לשדה התעופה ואומרים לו: מאיפה אדוני?

עפו אגבאריה: אז הוא אומר, ואם אתה מטייבה או משפרעם, אז תעמוד בצד.

עפו אגבאריה: אז אני מציע להם לעשות מעבר אחד ויכתבו על זה בגדול: "לערבים".

עפו אגבאריה: מה הבעיה?

עפו אגבאריה: אז למה לא עושים את זה?

עפו אגבאריה: באמת, זה כל כך הזוי, העניין הזה.

עפו אגבאריה: אני מדבר על הדברים היומיומיים.

עפו אגבאריה: תארו לעצמכם שכאשר מתחתנים – אשה, אולי בת דוד שלו, אולי בת משפחה שלו מהשטחים הכבושים, והיא נמצאת במדינת ישראל, ואין לה אפילו אפשרות לנוע ממקום למקום, אדוני היושב-ראש.

עפו אגבאריה: למה?

עפו אגבאריה: כי אין לה תעודת זהות, והיא כאילו שוהה בלתי חוקית, והיא אם לילדים.

עפו אגבאריה: הילדים, אין להם זכות אפילו לטיפול רפואי.

עפו אגבאריה: אנחנו בקדנציה הזאת טיפלנו בכמה מקרים כאלה שהילדים של הזוגות האלה אפילו לא מגיעים לטיפול רפואי, ואין להם לא ביטוח לאומי ולא קופת-חולים.

עפו אגבאריה: אלה דברים – בלתי ייאמן איך מדינה שחרתה על דגלה את הדמוקרטיה תבוא ותגיד את הדברים האלה.

עפו אגבאריה: בוא ותראה את זה לכל העולם, שיש ילדים אזרחי המדינה שאין להם – שאבא שלהם אזרח, או אמא שלהם אזרחית, אבל מכיוון שהוא פלסטיני או היא פלסטינית מהשטחים, הם לא זוכים להיות אזרחים שווים.

עפו אגבאריה: לא מגיע להם טיפול רפואי.

עפו אגבאריה: לא מגיע להם ביטוח לאומי.

עפו אגבאריה: אפילו דמי לידה – אפילו דמי לידה – גם את זה מחייבים אותם לשלם לבתי-החולים.

עפו אגבאריה: הידעתם את הדברים האלה?

עפו אגבאריה: בגלל החוק הדרקוני הזה.

עפו אגבאריה: אז איך יכול להיות – אנשים שבאמת מדברים על דמוקרטיה, ואומרים: אנחנו מדינה דמוקרטית, ומתגאים בעולם שהם מדינה דמוקרטית, ודברים כאלה, שהם ביסוד הדמוקרטיה, לא ממומשים?

עפו אגבאריה: אני חושב שאם דבר כזה היה נעשה לאיזו משפחה יהודית בצרפת, או בגרמניה או באיטליה, אני לא חושב שהיו עוברים לסדר-היום – אולי לא רק של מדינת ישראל, אלא העולמי.

עפו אגבאריה: לכן אני חושב שמוטב שחוקים כאלה – שאנשים בעלי שכל ישר לא ייתנו את ידם לדברים האלה.

עפו אגבאריה: ואני פונה לשרים, שרי הממשלה, שבדרך כלל מדברים דברים אחרים – בחוץ הם מדברים דברים אחרים; לפני קמפיין הבחירות, כשבאים לבוחרים הערבים, הם מדברים אחרת, ופה הם מצביעים בעד כאלה דברים ש – נורא.

עפו אגבאריה: אי-אפשר להגיד שדברים כאלה יכולים להיות ולהשתוות לאיזו מדינה דמוקרטית.

עפו אגבאריה: אני רואה איך חברי כנסת נזעקים להגנת ילדי זרים, וזה מבורך וזה טוב.

עפו אגבאריה: אז למה לא נזעקים לגבי הילדים האלה, שאין להם אפילו זכות לטיפול רפואי?

עפו אגבאריה: אני חושב שזה רק מטעמי גזענות.

עפו אגבאריה: והעניין הזה, שמחדירים את הדבר הזה לתחום הביטחוני, זה רק כיסוי לגזענות שהולכת ומתגברת במדינה הזאת, ויפה שעה אחת קודם שנתעורר ונעצור את זה, כי זה יפגע קודם בערבים, אבל אחר כך זה יפגע גם באנשים אחרים – – –

בנימין בן-אליעזר: מכובדי, שלשום כל מדינת ישראל צפתה בתוכנית טלוויזיה על כך שילדים עם מום לב ומום אחר מרצועת-עזה מועברים לבתי-חולים בארץ.

עפו אגבאריה: את זה אני יודע.

בנימין בן-אליעזר: יפה.

בנימין בן-אליעזר: יפה.

עפו אגבאריה: את זה אני יודע, אבל תן את הזכויות – תן לילד שנולד פה שיוכל לקבל את הטיפול הרפואי.

עפו אגבאריה: אני יכול גם להגיד לך שלעשות את הדברים שעושים – אני התעמתתי עם רופא אחד באחד מבתי-החולים – –

ראובן ריבלין: פואד, אנחנו בטוחים שאפילו לא צריכים להלל אותנו על זה, זה דבר מובן מאליו.

עפו אגבאריה: – – שהוא עשה את הדברים באופן מעולה ומצוין, אבל זה גם פוליטי – – –

בנימין בן-אליעזר: צריך לאזן את התמונה.

ראובן ריבלין: הרי זה דבר מובן מאליו.

עפו אגבאריה: – – – זה גם פוליטי, וגם מדעית זה טוב בשבילם.

עפו אגבאריה: אני מתכוון: בשביל הרפואה.

ראובן ריבלין: אנחנו עושים לא רק בגללם.

ראובן ריבלין: אנחנו עושים גם בגללנו.

עפו אגבאריה: אז אתה לא יכול לערב את שני הדברים כאותו הדבר – בין זכות של ילד – שנולד פה – לקבל פה טיפול רפואי וחיסונים לבין ניתוח לילד מעזה או כשנותנים לו את הטיפול הרפואי.

עפו אגבאריה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

ראובן ריבלין: גם לרשותו חמש דקות.

ראובן ריבלין: רבותי, מהסעיף הבא אנחנו עוברים לשלוש דקות.

ראובן ריבלין: אחרת – כבר עשינו חשבון שעד כניסת השבת, בעוד יומיים, לא נגמור את סדר-היום.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עפו, תן לי רגע לדבר עם השר.

חיים אורון: אדוני השר, אדוני השר, אתה השתמשת בצורך לאזן את התמונה, ואני מקבל שהתמונה הרבה יותר מאוזנת, אבל אני רוצה לאזן אותה בעוד היבט; אני באתי לדיון הזה אף-על-פי שאני צריך להיות בישיבה במקום אחר, כדי שלא יתקבל הרושם שהוויכוח הזה מתנהל רק בין חברינו חברי הכנסת הערבים לבינינו, היהודים.

חיים אורון: הוויכוח הזה הוא ויכוח שלנו, קודם כול, לפני הוויכוח שלהם.

חיים אורון: ואני, כל פעם שהחוק הזה עולה, אני אומר את הדברים האלה.

חיים אורון: הוא התחיל כהוראת שעה.

חיים אורון: הוא כל הזמן בהוראות שעה, כי אין לממשלה אומץ לבוא ולהגיד שאת העוולה הזאת, את הטירוף הזה, עושים בחוק.

חיים אורון: אגב, גם בית-המשפט – בעור שיניה ניצלה הממשלה מפסילת החוק, בגלל שופט אחד שאמר שהיות שזאת הוראת שעה, ישנו אותו אחר כך.

חיים אורון: הוא נתפס בזה.

ראובן ריבלין: אני עוצר.

ראובן ריבלין: תעזור לי, כי שר המשפטים לא ידע להגיד לי; בית-המשפט קבע שאנחנו יכולים להאריך את זה רק לשישה חודשים?

ראובן ריבלין: שנה זה לא מידתי?

חיים אורון: אני לא יודע להשיב.

ראובן ריבלין: אם זה למטרה ראויה, אז גם שנה מותר.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: היה רוב בבית-המשפט שלא פסל את החוק – –

ראובן ריבלין: הבנתי.

חיים אורון: – – אבל אחד משופטי הרוב פסל את החוק לגופו, אבל אמר:

חיים אורון: היות שזאת הוראת שעה, אני לא מבטל את החוק, כי אז היה נוצר רוב לפסילת החוק.

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים אורון: ואז, אני אומר לך, אדוני השר, כי אתה השר היחיד שיושב פה, ואני חושב שאתה גם קשוב לנימוקים הללו: אנחנו נאבקים מאבק אמיתי – אני נאבק – על מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

חיים אורון: אם אנחנו לוקחים את הנוסחה הזאת מעבר לגבול מסוים, אנחנו משמיטים את הקרקע מהזהות היהודית שלה – לא הדמוקרטית, כי אם היהודים משתמשים בכוח שלהם – כדי מה?

חיים אורון: כדי שיהיה חוק שמונע נישואים של אזרח ישראל?

חיים אורון: הוא יכול להביא פלסטינית מניו-יורק, הוא יכול להביא פלסטינית מפריס, הוא לא יכול להביא פלסטינית משכם ולהינשא לה.

חיים אורון: אז בהתחלה כשזה בא לפה היו השרים באים עם סטטיסטיקות, כמה מעשי חבלה היו מתוך משפחות שבהן ככה וככה.

חיים אורון: אני לא אומר שאין בעיות, ואני יודע שאנחנו לא חיים בשווייץ.

חיים אורון: אבל יש מעשים – אסור לעבור אותם.

חיים אורון: עכשיו, תראה מה ההמשך של החוק, ואני שמח שהממשלה נתקעה אתמול בדיונים שלה, כי עכשיו כבר אומרים: מי שמבקש אזרחות, הוא יישבע למדינה יהודית ודמוקרטית.

חיים אורון: יעני, זה בשביל למנוע זרים.

חיים אורון: הפליט, או המהגר, או מהגר העבודה, שמנסה לעבור ומוכן לסכן את חייו בגבול מצרים, הוא, כשישאלו אותו, אתה מוכן להישבע ל"יהודית ודמוקרטית"?

חיים אורון: , הוא יגיד: סליחה, לזה אני לא מוכן להישבע; רק למדינת ישראל.

חיים אורון: הרי זה עוד מהלך שכל תכליתו להכניס אצבע גסה לעיניים של הציבור הערבי ולסובב אותה.

חיים אורון: ולסובב אותה.

חיים אורון: ואז יבואו לפה חברי כנסת, מה שהם עושים כל שבוע, אדוני השר, ובעצם יגידו מעל הדוכן: אנחנו לא רוצים אתכם בכנסת.

חיים אורון: אנחנו לא רוצים אתכם פה.

ראובן ריבלין: מה זה, ישיבה?

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר, מה זה, ישיבה?

ראובן ריבלין: יש לכם אכסדרה שם, לכו לשם ודברו.

ראובן ריבלין: למה להפריע לחבר הכנסת אורון?

ראובן ריבלין: הוא משתתף בדיון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים אורון: לכן, אדוני היושב-ראש, העניין של הוראת שעה לשישה חודשים הוא רק בבחינת חטא על פשע, וההימנעות מהדיון המהותי על השאלות האלה כל פעם – – –

ראובן ריבלין: אתם אולי לא שמעתם מה אני אומר.

ראובן ריבלין: הרי אם שר האוצר יעמוד על הדוכן ומישהו רק יעז לדבר מלה הוא ידרוש את כל תשומת הלב, ובצדק.

ראובן ריבלין: בדרך כלל הוא ממקד תשומת לב בגלל יכולותיו – –

יובל שטייניץ: אני מתנצל.

ראובן ריבלין: – – אבל יש אנשים, כמו חיים אורון, שלא ממקדים כל כך הרבה תשומת לב, ובכל זאת הם רוצים שישמעו אותם.

חיים אורון: לא, בעיקר כששר האוצר הצליח היום למקד את כל תשומת הלב בעובדה שהוא לא בא לוועדה של הכנסת אפילו שהיו בחדר 70-60 איש.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: שר האוצר נמצא פה בתור חבר כנסת ולא בתור – – –

יובל שטייניץ: היה דיון קבינט ביטחוני והיה צריך להיות שעה – – –

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: הוא לא ביקש שתשיב לו.

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר, הוא לא ביקש שתשיב לו.

יובל שטייניץ: – – –

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר, אני התייחסתי אליך כחבר כנסת, ולא כשר האוצר, והוא לא יכול לשאול אותך שאלות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

חיים אורון: האמן לי, אדוני היושב-ראש, אני הייתי – מה זה – סופר חנה בבלי מול מה שאמרו כמה מחבריו לסיעה על הדבר הזה, אבל עזוב, אני לא רוצה להתחרות.

חיים אורון: מה הערתי?

חיים אורון: הערתי שהיתה ועדה של הכנסת – – –

ג'מאל זחאלקה: בנושא של חנה בבלי אני מבטיח.

חיים אורון: כן, תאמין לי, מה שאמרתי פה עכשיו, לעומת מה ששם אמרו חברי כנסת.

חיים אורון: לכן, אדוני היושב-ראש, השאלה פה הרבה יותר מהותית.

חיים אורון: וזה עובר כל פעם בהארכת תוקף, ובהארכת תוקף ובהארכת תוקף.

חיים אורון: וזה גם – אוכפים החלטה מפורשת של בג"ץ, ועכשיו כבר כולם לא מסתירים את הנימוק העיקרי, כי הנימוק המקורי שבגללו בא החוק הזה למליאת הכנסת היה נימוק ביטחוני – זה מה שאמרו לנו, כי לא העזו להגיד, חוץ – אני מודה – משר הפנים, שתמיד אין לו בעיות; שר הפנים אמר, עזבו אותי מהדיון הביטחוני, אני רוצה למנוע נישואים של תושבי ישראל הערבים.

חיים אורון: לא רוצה שהם יעבירו לפה, כאילו בכך הוא מנע משהו.

חיים אורון: והטרגדיות שתראו פה מעל הדוכן – כל מי שקצת מוכן גם להיכנס למצוקות של קבוצות אחרות בחברה הישראלית – הן נוראיות.

חיים אורון: הן נוראיות.

חיים אורון: משפחות ששבע ושמונה ועשר שנים עם ילדים, לא מצליחים – בחוק.

חיים אורון: אין להם שום מוצא, חוץ מזה – ברוב המקרים זה הבעל – שהבעל יעזוב את הארץ.

חיים אורון: ואנחנו אומרים את זה בקלות, שאם אין לו בעיה, שיעזוב.

חיים אורון: כאילו – ציינו רק אתמול חמש שנים להתנתקות מעזה.

חיים אורון: שם רק הזיזו מהבית, עם כל הקושי – –

רוני בר-און: זה היום, לא התחילו בתשעה באב, היתה רגישות.

חיים אורון: היום.

חיים אורון: כן.

חיים אורון: כן.

חיים אורון: – – אבל פה אומרים לאנשים בלי בעיה: אתה רוצה לחיות אתה?

חיים אורון: רק שם.

חיים אורון: אין לזה אח ורע בשום מדינה בעולם.

חיים אורון: אפשר לבוא ולומר למישהו: אתה לא אזרח, אבל אי-אפשר לבוא לאדם ולומר לו: אתה אזרח, אבל הזכות האלמנטרית שלך למצוא בת-זוג מופקעת, בהוראות שעה של עוד חצי שנה ועוד חצי שנה ועוד חצי שנה, כשכבר כולם יודעים ואפילו לא מעזים לעלות לדוכן ולהגיד שהנימוק הוא ביטחוני, ואז בעצם הנימוק הגזעני מונח על השולחן בכל עוצמתו.

חיים אורון: ואני אומר לך את זה, השר פואד בן-אליעזר, כישראלי וכיהודי, לא כמגן פלסטינים: אתם משמיטים את הקרקע מהיכולת של אנשים כמוני להגן על מדינה יהודית ודמוקרטית, כי כל שבוע יש הוכחה נוספת שאנחנו משתמשים בדמוקרטיה, ברוב היהודי שלה, נגד חלקים בציבור.

חיים אורון: כל שבוע מחדש.

חיים אורון: גם מה שהיה פה בשבוע שעבר עם חברת כנסת.

חיים אורון: זה באותו חלק.

חיים אורון: אתם מוכרחים, דווקא מהמקום שבו אתם יושבים, אל תסתכלו על זה ככה מהצד.

חיים אורון: מה שהיה בכנסת בשבוע שעבר.

חיים אורון: זה תהליך שמתחיל כאילו עם מישהו רחוק.

חיים אורון: את האוטו שלך הפכו בשלב מסוים בכניסה לכנסת, או כמעט הפכו, בשלב מסוים.

חיים אורון: זה לא נעצר שם.

חיים אורון: כי הסכנה האמיתית שהם רואים היא לא בחנין זועבי.

חיים אורון: חנין זועבי לא מפחידה אף אחד.

חיים אורון: הם יודעים שכוחה מוגבל.

חיים אורון: גם אחמד טיבי לא מפחיד.

חיים אורון: הם יודעים שכוחו מוגבל.

חיים אורון: כשזה יגיע להתמודדות – חבר הכנסת טיבי לא נעלב ממה שאמרתי עכשיו.

חיים אורון: אני מקווה, לפחות.

חיים אורון: לא אמרתי את זה מתוך זלזול.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

חיים אורון: כשהם ירגישו שיש כוח שבולם אותם, הם ישתמשו באותם אמצעים, ויגידו: רגע אחד, מה פתאום?

חיים אורון: ולכן, צריך לעצור את הדבר הזה, וכל פעם שהוא עולה, צריך לעצור אותו מחדש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אילן גילאון.

ראובן ריבלין: ועד שהוא יגיע לבמה, אני מודיע לחברי הכנסת:

ראובן ריבלין: הוועדה המשותפת לוועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת החוקה, חוק ומשפט החליטה ביום י' באב התש"ע, היום, 21 ביולי 2010, לחדש את הדיונים בהצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26) (הוראת שעה), התש"ע–2010, מ/469 ו-כ/311, בעניין מכירת משקאות משכרים, בהתאם לסעיף 124 לתקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה זו היתה מחויבת להיות מטעמי, כמצוות התקנון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון – מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אתה רשום, אתה פשוט לא ידעת, אתה במקום גילאון.

ראובן ריבלין: אחרי זחאלקה יהיה סעיד נפאע, אלא אם כן הוא יתחלף עם אחמד טיבי, אין לי בעיה.

ראובן ריבלין: נותרו לנו: זחאלקה עולה, אחריו – אחמד טיבי, סעיד נפאע, נסים זאב ואברהם מיכאלי.

דב חנין: אדוני – – –

ראובן ריבלין: אתה, אדוני, קראתי בשמך ולא היית, וגם אם אתה בהחלט חביבו של יו"ר הכנסת כחבר כנסת, אני מחויב לקחת אותך כדוגמה, שמי שלא נמצא מאבד את מקומו, אלא אם כן היה מבקש להודיע שהוא מבקש לעבור לסוף.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: אני נותן לך חמש דקות.

ג'מאל זחאלקה: אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אחת הטענות שנאמרו עם חקיקת הוראת השעה – שמדובר בהוראת שעה.

ג'מאל זחאלקה: זו לא היתה טענה משנית, אלא טענה עיקרית.

ג'מאל זחאלקה: הטענה העיקרית נאמרה בכנסת, היא נאמרה לציבור, היא נאמרה בחוץ-לארץ, בפני ארגוני זכויות אדם, ממשלות, ארגונים של האו"ם; היא נאמרה בבג"ץ, היא נאמרה בכל מקום, במקומות חשובים מאוד, לא בשיחות כדרך אגב, אלא בהדיפת הטענה שמדובר בחוק גזעני, בחוק חמור, בנזק לזכויות אדם וכל זה, נאמר שמדובר בהוראת שעה, ולכשיגיע החוק שהוא לא הוראת שעה, דברים רבים יתוקנו.

ג'מאל זחאלקה: ומה אנחנו רואים?

ג'מאל זחאלקה: ששנה אחר שנה אחר שנה מחדשים את הוראת השעה, ואף מחמירים את הוראות הוראת השעה.

ג'מאל זחאלקה: לא מביאים הקלות.

ג'מאל זחאלקה: אפילו ההקלה לכאורה, של ועדה הומניטרית לטיפול בעניינים הומניטריים, היא אחיזת עיניים גדולה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך שזו ועדה סודית; אף אחד לא יודע איך ניגשים אליה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו שאנחנו הגשנו שאילתות – איפה הוועדה, כיצד אפשר, מה הפרוצדורה – זו פרוצדורה סודית.

ג'מאל זחאלקה: ולמה העניין הזה כל כך חשוב?

ג'מאל זחאלקה: כי היתה החלטה של בג"ץ, שהחוק גורף, ובלתי אפשרי שלא להתחשב בעניינים הומניטריים, אז הקימו את הוועדה.

ג'מאל זחאלקה: אבל איך מישהו יודיע לנו?

ג'מאל זחאלקה: שיבוא שר ויסביר כיצד ניגשים לוועדה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: הרי יש עניינים הומניטריים.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בחוק בלתי אנושי, שמטבע הדברים הוא מייצר מקרים הומניטריים בסיטונות.

ג'מאל זחאלקה: אחד הסעיפים שקשה מאוד לתפוס, וזה המצאה של הכנסת, המצאה חסרת תקדים בעולם – שכתוב בחוק: יש ועדה הומניטרית, אבל יכול להיות שוועדה הומניטרית תהיה הומניטרית באמת, ואז הוסיפו סעיף שאומר – ככה כתוב בחוק, ואני מוכרח להתוודות, כל מי שאני אמרתי לו שככה כתוב בחוק לא האמין לי; פשוט, אנשים לא מאמינים – כתוב בחוק שלהיות נשוי ולהיות עם ילדים זה לא עניין הומניטרי.

ג'מאל זחאלקה: ככה כתוב.

ג'מאל זחאלקה: אז הקימו ועדה הומניטרית, רוקנו אותה מתוכנה, ככה שלא יהיו אנשים שפתאום ירגישו קצת חמלה אולי, אז למנוע חמלה יש סעיפים – נוגדני חמלה – שלהיות נשוי ועם ילדים זה לא עניין הומניטרי.

ג'מאל זחאלקה: להיפרד מאשה, להיפרד מהילדים, זה לא עניין הומניטרי.

ג'מאל זחאלקה: אז ככה, שמדובר בחוק, מעבר לכל דבר אחר, אדוני היושב-ראש, חוק בלתי אנושי.

ג'מאל זחאלקה: אבל יש עניין – ובזה אני אסיים – שהוא לא פחות חמור ממה שאמרתי, שזהו חוק רטרואקטיבי, חסר רחמים; זוג שנפגש והתחתן לפני חקיקת החוק, וידע שיש בפניו מסלול – המסלול המדורג, שהוא יכול לקבל וכו', בני הזוג, לפני החקיקה, לא ידעו שישונו כללי המשחק, גם עליהם חל החוק.

ג'מאל זחאלקה: גם עליהם.

ג'מאל זחאלקה: איזה מין חוק זה?

ג'מאל זחאלקה: איזה מין הוראת שעה זו?

ראובן ריבלין: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שלהגיד עליה גזענות, זו מחמאה גדולה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי.

ג'מאל זחאלקה: – – –

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, נא לשבת.

ראובן ריבלין: שב בכיסא שלך, תצעק על מי שאתה רוצה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו כל כך רעים, אז למה אתם רוצים לבוא לפה?

מיכאל בן-ארי: למה?

מיכאל בן-ארי: – – – לכו לארץ אחרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-ארי, אתה לא תנהל את הבית הזה, ולא תקבע מתי מותר להתחיל ויכוחים.

ראובן ריבלין: כרגע יש לנו סדר-יום ארוך.

ראובן ריבלין: כל אחד יכול להירשם – – –

מיכאל בן-ארי: אני רק אומר, אם זה כל כך רע פה, שילכו למקומות אחרים – – –

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: את כולם – – – חבר הכנסת בן-ארי, קריאת ביניים הבנתי, מספיק.

ראובן ריבלין: אני לא שמעתי אבל הבנתי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: כבוד השר.

מיכאל בן-ארי: אולי רק בטורקיה – – –

ראובן ריבלין: כבוד השר.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כאשר ההצעה להוראת השעה הובאה לכאן, והיתה החלטת ממשלה, עמד כאן השר המקשר דאז מעל הדוכן הזה, השר גדעון עזרא, ואמר – השר גדעון עזרא עם הרקע הביטחוני שלו אמר:

אחמד טיבי: לא מדובר בסיבות ביטחוניות כי אם בסיבות דמוגרפיות נגד חוק השבות.

אחמד טיבי: השר המקשר עמד כאן, דיבר בשם הממשלה.

אחמד טיבי: גם שר הפנים דאז, שר הפנים הנצחי של מדינת ישראל, אלי ישי, אמר בדיוק אותו דבר, שמדובר בחוק שימנע את זכות השיבה.

אחמד טיבי: באה המדינה לאחר מכן, פנתה בתשובתה לבג"ץ, שינתה את הדברים כדי לסבן את בג"ץ, כי היא ידעה שהארגומנט הזה, הארגומנט הדמוגרפי במניעת חיים משותפים בארץ לבני-זוג נאהבים או שעומדים להינשא, לא יעמוד לה בבג"ץ, ואמרה כי מדובר בסיבות ביטחוניות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, 25,000 הם איום ביטחוני.

אחמד טיבי: אגב, זר שיבוא מפלנטה אחרת יחשוב שעד עכשיו הדלת היתה פתוחה, חבר הכנסת צרצור, הדלת היתה פתוחה וכל פלסטיני שרצה להגיש בקשה היה מתקבל בחום.

אחמד טיבי: כנראה שכחו את מה שקרוי טופס האיקסים.

אחמד טיבי: מה זה טופס האיקסים?

אחמד טיבי: זה היה הליך מדורג של בקשת אחמ"ש – איחוד משפחות – של שני בני-זוג מטייבה ומטול-כרם, שעבר החמרה פעם אחר פעם, עד שאם הוא הגיש בקשה, היו מבקשים ממנו הוכחה שהוא נשוי – בהתחלה, חבר הכנסת אגבאריה, אחר כך מה ביקשו?

אחמד טיבי: תמונות מהחתונה בשמלת כלולות – לא סביר אבל ניחא.

אחמד טיבי: אחר כך מה ביקשו?

אחמד טיבי: הוכחת אולטרה-סאונד שיש היריון.

אחמד טיבי: ביקשו ממשרד הפנים – קיבלו.

אחמד טיבי: אתה חושב שמייד אחר כך יש אישור בטופס האיקסים?

אחמד טיבי: אחר כך חשמל, מים, מרכז חיים גם בתוך ישראל, ובכל זאת לא קיבלו, כי תמיד בסוף חמש השנים השב"כ יכול לומר: הוא מהווה סיכון ביטחוני.

אחמד טיבי: ולכן, מלכתחילה היה תהליך של גיהינום.

אחמד טיבי: על הגיהינום הוסיפו עכשיו ערכה שאומרת לא לעצם הגשת הבקשה.

אחמד טיבי: כלומר, רואים בסיפור אהבה פלסטיני משני עברי "הקו הירוק", בין גבר מטייבה לאשה מטול-כרם – אני למשל, אני כזה, מטייבה, ואשתי מטול-כרם – או כל פלסטיני מכל אזור כלשהו, איום על עצם קיומה של המדינה החזקה ביותר במזרח התיכון.

אחמד טיבי: תגיד, נישואין של פלסטינים מהווים איום על מדינה שיש לה דימונה?

אחמד טיבי: יש לה הכור?

אחמד טיבי: איזה חוסר ביטחון?

אחמד טיבי: אבל זה לא רק חוסר ביטחון, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: יש כאן אמירה מדירה, אדנותית, מפלה, ועכשיו מנסים להכניס בחוק חדש עוד אלמנט של לאלץ את הפלסטינים האלה לומר משהו בניגוד לזהותם, להשקפת עולמם.

אחמד טיבי: אגב, כל מדינה, בכל בקשה של קבלת שהות או אזרחות – כל מדינה מבקשת הצהרה.

אחמד טיבי: בישראל יש הצהרה של נאמנות למדינה ולחוקיה, למדינה.

אחמד טיבי: עכשיו מבקשים אמירה אידיאולוגית.

אחמד טיבי: אפילו בקונגו-ברזוויל זה לא קיים, אדוני.

אחמד טיבי: זה לא קיים בשום מקום, לא בעולם השלישי, לא בעולם המודרני, לא במערב.

אחמד טיבי: וכי למה?

אחמד טיבי: אבל זה קיים בחוק, יש חוק-יסוד במדינת ישראל – שם קיים.

אחמד טיבי: אנחנו תמיד מתווכחים נגד, אומרים שיש ניגוד בין היותה יהודית לדמוקרטית, אבל זה קיים בחוק-יסוד.

אחמד טיבי: למה לבקש משר החוץ של נורבגיה להכיר בזה?

אחמד טיבי: למה לבקש מהאפריקנים – – –

ראובן ריבלין: 7א אומר את זה, והאדם מצהיר אמונים לחוקי מדינת ישראל, מה הבעיה?

אחמד טיבי: אז למה להביא את התוספת הזאת, שהיא בומבה בפנים?

ראובן ריבלין: רוצים להכניס בתוכך "נפש יהודי הומייה".

ראובן ריבלין: מה אתה רוצה?

אחמד טיבי: אי-אפשר.

אחמד טיבי: 20% הם נפש, אבל לא יהודי, הם נפש ערבי, וגם היא הומייה.

אחמד טיבי: לכן יש כאן דורסנות של ממסד, של רוב שלא מתחשב ברגשות של האזרחים שלו, ורוצה מכשול אחר מכשול אחר מכשול.

אחמד טיבי: בסוף דברי – נשארה לי דקה – אני קראתי אתמול וגם היום על איזה פסק-דין בבית המשפט – חבר הכנסת נפאע, אתה משפטן – שפסקו אונס לערבי שהתחזה ליהודי וקיים יחסים עם אשה יהודייה בהסכמה.

אחמד טיבי: אגב, אני חושב שהמעשה שלו של להתחזות ליהודי הוא מעשה בזוי, לא ראוי.

עפו אגבאריה: לצערו הרב קוראים לו דודו.

עפו אגבאריה: גם הם קוראים לו דודו, הערבים.

ראובן ריבלין: פסק-הדין אומר, שגם אם יבוא יהודי ויאמר למישהי שחפצה במוסלמי – הוא גם יהיה אשם באונס.

אחמד טיבי: גם במקרה זה פסק-הדין הוא פסק-דין מחמיר, לא במקום, וטוב שיש ערכאה אחרת, טוב שפנו לבית-המשפט העליון.

אחמד טיבי: אבל נניח, אדוני, שבא אליה גבר יהודי שהוא – – –

ראובן ריבלין: אף שגמרת את הזמן לעניין זה, אני מוסיף לך עוד.

אחמד טיבי: אבל זה מעניין.

אחמד טיבי: – – – בא אליה גבר יהודי שעובד כנהג של השר פואד, כנהג של מישהו, ואמר לה: אני מהנדס היי-טק.

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: אני עוזר, לא נהג.

ראובן ריבלין: אני עוזרו הבכיר של פואד.

אחמד טיבי: עוזרו הבכיר של פואד.

אחמד טיבי: המלה הזאת – עוזרו הבכיר של פואד – יש בה סקס-אפיל, ומייד היא גורמת להתפתחות הקשר מעבר לרומנטי.

אחמד טיבי: האם בית-המשפט בישראל היה גוזר על היהודי הזה, שהוא נהג ועשה את עצמו לעוזר בכיר, או כתוצאה מההתחזות הזאת הקשר עבר מרומנטי אפלטוני לקשר גופני מיני – היו גוזרים עליו ומאשימים אותו עם תווית שהוא אנס?

בנימין בן-אליעזר: – – –

אחמד טיבי: אתה או שר אחר.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד נפאע – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ויסיים חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: גם לרשותך, חבר הכנסת נפאע, חמש דקות.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, חברי דיברו ברמה הערכית, ברמה העקרונית בנושא הזה, אבל השאלה, אם גם כשבאים ליישם את החוק הזה הלכה למעשה לא מצביע הדבר על האי-רצינות – לא רק בביצוע החוק הזה אלא בעצם קיום החוק הזה והבקשה להאריכו?

סעיד נפאע: הרי שמענו מהשר מרגי, לפני כמה דקות, שב-2005 החוק הזה תוקן, והוקמה, כבוד היושב-ראש, ועדה לבדיקת מקרים הומניטריים כדי להתגבר על האיסור שישנו בחוק הזה.

סעיד נפאע: במקרה, ב-2008 אני פניתי אל שר הפנים בעניין סטודנט סורי שנשלח כדת וכדין ללמוד בסוריה, חזר, בינתיים כשהיה שם התאהב במישהי, התחתנו ויש להם ילד.

סעיד נפאע: חזר, ולא נתנו – לא לאשתו ולא לילדו לחזור, ואז מתברר – ויש לי את זה בכתובים משר הפנים – שגם שלוש שנים אחרי שתוקן החוק אין ועדה כזאת במשרד הפנים.

סעיד נפאע: לא קיימת ועדה כזאת במשרד הפנים, והשר שטרית אמר שהוא הולך להקים את הוועדה עד סוף השנה, ולפי מיטב ידיעתי אכן הוועדה הזאת קמה.

סעיד נפאע: אבל בכל אופן עדיין השאלה נשאלת.

סעיד נפאע: אני רוצה להניח לצורך הדיון שהדאגה לעניין הביטחוני היא אכן בעורפו של החוק הזה.

סעיד נפאע: אבל יש מקום בסופו של דבר לבדוק את האיזונים הנכונים ולשאול את השאלה הפשוטה, לדעתי: האם החוק הזה מטרתו להרתיע אנשים מלהתחתן, מלאהוב?

סעיד נפאע: האם מישהו בדק, סקר, אם אכן חוק כזה מנע מאנשים להתאהב ולהתחתן?

סעיד נפאע: לפי הפניות שאנחנו מקבלים, אני מניח, כל חברי חברי הכנסת הערבים, אולי מדי חודש יש פנייה כזאת שמבקשת לטפל באיחוד משפחות.

סעיד נפאע: מתברר שהחוק הזה לא אסר את האהבה ולא יכול לאסור את האהבה, גם במחיר של מסע התלאות שעוברים האנשים האלה כדי להתאחד.

סעיד נפאע: בסוף דברי אומר שנדמה לי שבאיזון הזה בין הדאגה לביטחון, או גם למצב הדמוגרפי, לבין הזכויות האנושיות, נרמסות כאן זכויות אנושיות אלמנטריות במחיר שלפי הערכתי הוא אובססיה מיותרת של פחד מהמקרים האלה של איחוד המשפחות.

סעיד נפאע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת נפאע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, בקשת הממשלה בעניין הארכת תוקף חוק האזרחות והכניסה לישראל היא כבר בקשה חוזרת, ואדוני היושב-ראש, הערת בצדק: למה מביאים את זה פעם בחצי שנה?

אברהם מיכאלי: אולי שיביאו את זה לתקופות ארוכות.

אברהם מיכאלי: אולי מבחינה חוקתית, אדוני היושב-ראש, זו לא הדרך הנכונה להביא המשכיות של חוק שנמצא עוד בהוראת שעה.

אברהם מיכאלי: אכן אולי הממשלה אמורה או צריכה לקבל החלטה עקרונית בעניין הזמניות הזאת, כי לא טוב לעשות חוק במשך כמה שנים בהוראת שעה.

אברהם מיכאלי: עם זאת, אדוני היושב-ראש, בממשלות שונות, וכבר במשך כמה קדנציות, החוק הזה מוארך בצו ובהוראת שעה, כי אני חושב שהממשלה עדיין מנסה להגיע למידתיות, כדי להגיע למצב שבאמת חוק האזרחות לא יהפוך לחוק בעניין כניסה לישראל, לחוק הזרים, כפי שחברים פה הציגו את ההסתייגויות שלהם לחוק.

אברהם מיכאלי: אבל מה לעשות?

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים עדיין לחשוש ולחשוב איך מגיעים לאותו איזון של ביטחון מדינת ישראל מול זכויות הפרט של אותם אנשים שמנסים להגיע בצורה חוקית כזאת או אחרת, או באמתלות כאלה ואחרות.

אברהם מיכאלי: לצערנו, לא תמיד אלה שאנחנו רוצים להכיר בזכויות שלהם מתחשבים בביטחון שלנו, של תושבי מדינת ישראל, ובהרבה מאוד מקרים שקרו בעבר החוק הזה נוצל, או הזכות הזאת נוצלה, על-ידי אנשים בשביל לפגוע בנו, בשביל לפגוע בתושבי מדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים בסך הכול לחיות בשלום, גם עם שכנינו ובוודאי גם עם תושבים שהם תושבים לגיטימיים של מדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: לכן, ההתלבטות הזאת בין זכויות הפרט של אלה שרוצים במסגרת איחוד המשפחות או במסגרת זכויות אחרות שמגיעות להם להיכנס למדינת ישראל, לבין אי-פגיעה בביטחון מדינת ישראל – זו סוגיה שכנראה לא קל להכריע בה, והממשלה נאלצת מדי כמה זמן לבוא ולבקש מהכנסת להאריך את הסוגיה הזאת.

אברהם מיכאלי: אני חושב שצריכים ליצור אמון בין התושבים, האזרחים הערבים במדינת ישראל, לבין האזרחים האחרים במדינת ישראל, כדי שלא תהיה סטיגמה של חשד בכל בקשה שמוגשת שזה משהו נגד מדינת ישראל או נגד תושבי מדינת ישראל, ולהגיע לאותו אמון שאנחנו תמיד – לפחות רוב הבית הזה – שואף אליו, שאזרחים לגיטימיים במדינת ישראל יהיו להם זכויות מלאות, ולא להגיע אתם לעימותים בדברים של זכויות הפרט האלמנטריות שמגיעות להם.

אברהם מיכאלי: אחד הדברים האלה זה גם איחוד משפחות.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא אומרים שאסור חלילה לתת להם, במסגרת איחוד משפחות, במסגרת החוק הלגיטימי שמדינת ישראל תחוקק אותו.

אברהם מיכאלי: עם זאת, כאשר נוצרים ויכוחים על נושא כזה או אחר, וחוסר האמון הזה שבסוף, לצערנו, בתקופה האחרונה מתרחב בין האזרחים הערבים במדינת ישראל לבין האזרחים היהודים או האחרים, זה גם גורם בסוף להיווצרות אותו חשש, אותו מצב של אי-ודאות, שאנחנו מנסים מצד אחד להתגבר עליו אבל מצד שני – מה לעשות?

אברהם מיכאלי: מציאות החיים כופה עלינו עדיין לחיות בחשש שתושבי מדינת ישראל עלולים להיפגע ממתן זכויות כאלה או אחרות לאזרחים שהם לא תושבי מדינת ישראל, ומנסים להגיע אלינו במסגרת איחוד משפחות או במסגרת זכויות אחרות שמגיעות להם כזכויות אלמנטריות לגיטימיות של תושבים מחוץ למדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: לכן הבית הזה, אדוני היושב-ראש, הוא אחד המקומות שצריך לשפר בו את מערכת היחסים הזאת בין הנציגים שנמצאים פה בכנסת קודם כול, ומפה לשדר הלאה לתושבים, גם לאזרחים הערבים, גם לאזרחים במדינת ישראל, שהבית הזה מעודד לחיות פה בדו-קיום.

אברהם מיכאלי: מהבית הזה הדו-קיום יצא החוצה גם לאזרחים, והאזרחים יבינו שלא כל דבר שהם חושבים שמגיע להם, מדינת ישראל נגד, אלא זה צריך להיות על בסיס אמון, על בסיס התחשבות אחד בשני, ולא לגרום למצב שבסוף כאילו אנחנו התושבים היהודים של מדינת ישראל תמיד נגד התושבים הערבים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאלי.

ראובן ריבלין: אחרון הנואמים – חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: לאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: חמש דקות תמימות עומדות לרשותך.

ראובן ריבלין: מהסעיף הבא אנחנו עוברים לשלוש דקות, אלא אם כן מדובר בדבר שהחוק מורה לי חמש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ברמת העיקרון אני מסכים שאין פה הוראת שעה ולא צריך הוראת שעה כל עוד הרשות הפלסטינית נחשבת רשות עוינת.

נסים זאב: אפילו שיחות קרבה אי-אפשר לעשות אתה.

נסים זאב: אז מה אתם רוצים?

נסים זאב: לשנות את הדמוגרפיה?

נסים זאב: הדמוגרפיה היום מהווה איום על מדינת ישראל.

נסים זאב: זו סכנה ביטחונית מבחינתי, בראייה שלי.

נסים זאב: ערפאת אמר במפורש: אני אנצח את מדינת ישראל עם הרחם הפלסטינית.

נסים זאב: האשה הפלסטינית תביא הרבה ילדים ואז ניצור פה רוב.

נסים זאב: עכשיו, מה אנחנו כל כך דואגים לדמוקרטיה פתאום?

נסים זאב: בשם הדמוקרטיה אנחנו יכולים גם להתאבד, המדינה הזאת יכולה גם להתאבד, למה לא? אדוני היושב-ראש, אם הוא כל כך אוהב אותה – ופה לא חסכו לדבר על האהבה בין האשה הפלסטינית לבין המאהב המאוהב המתאהב הערבי הישראלי – מה קרה?

נסים זאב: אם הוא כל כך אוהב אותה, שילך אחריה באש ובמים, שילך אתה לג'נין, למקום שממנו היא באה.

נסים זאב: גם אתה, חבר הכנסת אחמד טיבי, בעצם זה שאתה מביא את אשתך לכאן, אתה בעצם בוגד בעם הפלסטיני.

נסים זאב: אתה היית צריך ללכת לשם.

נסים זאב: אני אומר לך, מבחינה אידיאולוגית אתם צריכים לתמוך בחוק הזה.

נסים זאב: למה?

נסים זאב: מבחינת

נסים זאב: כם, בראייה שלכם, כל מי שרוצה לבוא להתאזרח ולקבל אזרחות ישראלית, בוגדת בעמה ובמולדתה, בעם הפלסטיני וברשות הפלסטינית, ואתם הראשונים שצריכים למנוע זאת.

נסים זאב: למה אתם לא עושים את זה?

נסים זאב: למה אתם לא תומכים בחוק?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אחת הבעיות שלנו זה שאין חוק הגירה, ובאף מקום בעולם לא היו מאפשרים למדינת אויב – לא בארצות-הברית, לא בצרפת, לא באף מקום בעולם, חוץ ממדינת ישראל – לאפשר שילוב של נישואים בין מדינה שהיא עוינת למדינת – האזרחים שלה – – –

חנא סוייד: – – –

אחמד טיבי: – – –

נסים זאב: זה רשות, רשות עוינת, סליחה.

חנא סוייד: זה לא נישואים בין – – –

נסים זאב: לא, בין בני-אדם.

נסים זאב: אנחנו מכירים את זה, הלוא ברור.

אחמד טיבי: ישראל לא מתחתנת עם פלסטין.

נסים זאב: לא, לא מתחתנת, ודאי שלא.

נסים זאב: אבל אותה אחת שבאה ממדינת אויב, צריך להיות ברור: אין לה מקום להתאזרח במדינה כשהיא באה ממדינת אויב.

אחמד טיבי: מה עם גרמניה?

נסים זאב: אלא אם כן, אם הוא רוצה, כל כך אוהב אותה, שילך אחריה.

נסים זאב: שילך לרשות הפלסטינית, שילך לאותה מדינה שממנה היא באה.

נסים זאב: יש פה בעצם שיבה פלסטינית זוחלת בחסות איחוד המשפחות.

נסים זאב: צריך לומר את האמת: הנושא הוא בנפשנו, לסכל את – אותם שמנסים למנוע את חלוקת הארץ.

נסים זאב: אין בשום מקום בעולם זכות הגירה בלתי מוגבלת, גם לא באמצעות נישואים.

נסים זאב: מדובר בהגירה מרשות עוינת, ועם כוונות עוינות מוצהרות וברורות, שלא יהיה לנו ספק בעניין הזה.

נסים זאב: ואם אנחנו מדינה שהיא חפצת חיים, אני מודיע לכם, אדוני היושב-ראש, מדובר פה במאבק קיומי ודמוגרפי אבל הוא קיומי למדינת ישראל.

נסים זאב: אנחנו שומרים על הבג"ץ כאילו מדובר פה באיזו כנסייה ליברלית שסמכויותיה עליונות ואין רשות למחוקק להרהר.

נסים זאב: אין לנו רשות לערער אחריה.

נסים זאב: מה קרה?

נסים זאב: המחוקק רשאי לחשוב אחרת מבג"ץ.

נסים זאב: למה אנחנו עומדים פה עם סטופר, עם אקדח לרקה?

נסים זאב: למה חצי שנה?

נסים זאב: לא ברור לי.

נסים זאב: מה, בעוד חצי שנה ישתנה משהו?

נסים זאב: מה, פתאום הרשות הפלסטינית תהיה חלק מהמדינות, באו"ם?

נסים זאב: מוכרת?

נסים זאב: אנחנו יודעים שזה ייקח עוד כמה שנים.

ראובן ריבלין: אם זה יקרה, נצמצם.

ראובן ריבלין: זה עד שנה.

נסים זאב: בסדר, אבל לא שישה חודשים.

ראובן ריבלין: אני גם אמרתי את זה.

נסים זאב: אני לא חושב שצריך לתת שישה חודשים.

נסים זאב: יש הוראות שעה של שנתיים ושלוש שנים.

נסים זאב: צריך לפחות עד סוף הקדנציה, ואני אומר את זה בכל הרצינות, כי אני לא רואה שגם בשנה הבאה – אנחנו נעמוד באותו מצב: אנחנו נצביע ושוב נשמע את אותן הטענות ואותם הגידופים כנגד מדינת ישראל, כמה היא אכזרית, כמה היא עוינת, כמה היא לא ליברלית וכמה היא לא אנושית.

נסים זאב: אז חבל, נוכל לצמצם את זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: האם השר מרגי מבקש?

ראובן ריבלין: האם שר הפנים מבקש להשיב על הדברים?

ראובן ריבלין: אינו מבקש, אז אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: האם גברתי צלצלה?

ראובן ריבלין: מזכירת הכנסת צלצלה.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: אני מצביע על בקשת הממשלה להאריך בצו את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג–2003.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: רבותי נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הבקשה – 53 נגד – 13 נמנעים – אין בקשת הממשלה להאריך בצו את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג–2003, נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, בעד – 53, נגד – 13, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שבקשת הממשלה להאריך בצו את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג–2003, קיבלה את אישורה של הכנסת.

ראובן ריבלין: הכרזה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה, רבותי.

ראובן ריבלין: [מס' מ/510, פ/2405/18; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 10372; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 12), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 12), התש"ע–2010, הצעת חוק ממשלתית.

חיים כץ: הצעת החוק הממשלתית משלבת בתוכה חלק מהצעת חוק פרטית שיזמו חברי הכנסת ורוברט אילטוב, ועניינה תשלום שכר לימוד במוסד להשכלה גבוהה לחיילים משוחררים.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת בפניכם מוצע להקים במסגרת קרן – – –

קריאה: לא שומעים אותך.

ראובן ריבלין: נא להגביר את הרמקול, רבותי הסדרנים.

חיים כץ: הצעת החוק הממשלתית – אם לא שמעו – משלבת בתוכה חלק מהצעת חוק פרטית שיזמו חברי הכנסת ורוברט אילטוב, ועניינה תשלום שכר לימוד במוסד להשכלה גבוהה לחיילים משוחררים.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת בפניכם מוצע להקים, במסגרת הקרן לקליטת החייל המשוחרר לפי חוק קליטת חיילים משוחררים, קרן חדשה: הקרן לעידוד לימודי השכלה גבוהה לחיילים משוחררים.

חיים כץ: מטרת הקרן החדשה היא עידוד חיילים משוחררים ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה באזורי סיוע, שהם אזורי עדיפות לאומית שתקבע הממשלה באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, באמצעות מימון השתתפות בשכר הלימוד באותם מוסדות; וכן עידוד חיילים משוחררים המתגוררים באזורי סיוע ללמוד לימודי השכלה גבוהה באמצעות תוכניות שונות, בין השאר באמצעות השתתפות בשכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה באמצעות מימון פעילויות להכנה והכשרה לקראת לימודים כאמור, לרבות הכנה והכשרה במסגרת מכינות קדם-אקדמיות במוסדות להשכלה גבוהה.

חיים כץ: עוד מוצע להסמיך את שר הביטחון, שר האוצר, שר החינוך, השר לפיתוח הנגב והגליל, בהתייעצות עם השר הממונה על ענייני השירות האזרחי-לאומי ובאישור ראש הממשלה – יותר קל כל הממשלה – ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לקבוע תקנות לביצוע מטרותיה של הקרן.

חיים כץ: תקנות אלה דרושות לצורך ביצוע ההסדר המוצע שבהצעת החוק וכניסתו של החוק המוצע לתוקף.

חיים כץ: ברצוני להודות לצוות הלשכה המשפטית, בראשות עורכת-הדין – – –

ראובן ריבלין: רק רגע, אדוני יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: יש הסתייגות שבה ביקש חבר הכנסת, מנכ"ל משרד החינוך לשעבר, איש ירושלים, אדם שבקי גם בענייני חינוך – ירושלים היום, שלא נכנסת למערכת הזאת, זה בבחינת איזו הרחקה של ירושלים ממרכז ההבנה שהיא המטרה.

ראובן ריבלין: כי ירושלים לא נכללת בפריפריה.

רוני בר-און: היא לא?

ראובן ריבלין: היא לא בפריפריה.

ראובן ריבלין: אז רק אם אתה יכול לומר לנו מה לעשות, כי אני צריך להצביע כמו שאתה אומר לי.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, גם כאן, במליאה, הבטיחו – – – חיילים משוחררים על הגרסה המלאה, כמו שהבטיחו בבחירות.

ראובן ריבלין: טוב, תיכף, תיכף נשמע, רק אני רוצה לשמוע ממנו.

ראובן ריבלין: אני מצווה להצביע כמוהו, אני רוצה לדעת איך אני יכול להרים את ידי נגד ירושלים.

ראובן ריבלין: אם הוא יסביר לי אני אשמח; אשמח לשמוע את ההסבר, לא אשמח להרים את ידי.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, במסגרת התקנות יקבעו את כל הערים שייכללו בתוכנית הזאת, ואפשר להכניס את ירושלים.

חיים כץ: אתה יודע מי מאשר – כל ממשלת ישראל, ובסוף ראש הממשלה.

חיים כץ: ברצוני להודות לצוות הלשכה המשפטית, בראשות עורכת-הדין יהודית וסרמן, ובמיוחד לעורך-הדין זיו מגור, שפעלו לקידומה ולאישורה של הצעת החוק.

חיים כץ: תודה למנהלת הוועדה וילמה מאור ולצוותה, ולעוזרים הפרלמנטריים שלי, אבל אי-אפשר בלי עוזרת השר גילה גמליאל הבלתי-מתפשרת, שעמדה ודחפה.

יובל שטייניץ: סגנית.

חיים כץ: אה, סליחה.

חיים כץ: חוזר בי.

חיים כץ: היא עבדה וטרחה להיות סגנית שר, ואני אין לי שום כוונה לפגוע בה.

חיים כץ: גילה, אני רוצה להלל ולשבח את עבודתך, מסירותך.

יוחנן פלסנר: זה לא כזה יום חג.

חיים כץ: כל הפעילות שעשית לקדם את הצעת החוק הזאת – תבורכי.

יוחנן פלסנר: אתה מהלל כאילו זה יום חג.

יוחנן פלסנר: זה יום של הפרת הבטחה מפורשת של הליכוד לשנת לימודים אקדמית לחיילים משוחררים.

יוחנן פלסנר: נעשה פה – – – כאילו זה יום חג.

יוחנן פלסנר: תתייחס להבטחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פלסנר, אני רואה שאתה בקי.

ראובן ריבלין: למה לא הסתייגת?

ראובן ריבלין: היית יכול לדבר.

ראובן ריבלין: היית מסתייג, היית יכול לדבר.

ראובן ריבלין: למה אתם שותקים?

ראובן ריבלין: אני לא יכולתי להסתייג, אז אני שואל שאלה, אבל אתה יכולת להסתייג.

ראובן ריבלין: למה לא – – –

חיים כץ: אני, במסגרת עבודתי בוועדה, כל צעד קטן שעוזרים לאנשים – – –

יוחנן פלסנר: לא טכנית.

חיים כץ: – – – כל צעד קטן שעוזרים לאנשים, בשבילי זה צעד מבורך.

יוחנן פלסנר: אבל זה צעד קטן שבא במקום הגדול.

חיים כץ: אבל, אתה יודע, הוא לא בא במקום.

חיים כץ: כשעושים סדק בקיר, אחר כך פורצים את הקיר.

חיים כץ: ובכל צעד שאתה עושה – ואללה נבורך.

חיים כץ: אני פונה אל חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בנוסח שאישרה הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הסתייגות אחת, שהיא מהותית – הסתייגותו של חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

ראובן ריבלין: ואם הממשלה תבקש להשיב עליה, הממשלה רשאית לפי תקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: סגנית השר, והיא סגנית במשרד ראש הממשלה, האמונה והעוסקת בנושא זה, היא שתשיב, בלי צורך שהשר יאמר לי שהיא משיבה במקומו, כי יש לה תפקיד מוגדר.

ראובן ריבלין: בבקשה, חמש דקות עומדות לרשותך.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין הרבה הזדמנויות שבהן כשאנחנו מרימים את ידינו אנחנו יכולים לפחות לא לגרום נזק לירושלים.

זבולון אורלב: אין לנו הרבה הזדמנויות לעזור לירושלים פה בהצבעות.

זבולון אורלב: אבל לעתים יש לנו הזדמנות לא לגרום נזק לירושלים.

זבולון אורלב: אם יתקבל החוק ולא יהיה ברור שירושלים היא בתוך החוק או בתוך החלטת הממשלה – ומייד אבהיר את הדבר הזה – פירושו של דבר שגרמנו נזק חמור מאוד לירושלים.

זבולון אורלב: פירושו של דבר שסטודנטים משוחררי צה"ל ובוגרות ובוגרי שירות לאומי לא ילמדו בירושלים, כיוון שאם הם מקבלים מלגת לימודים שהיא שוות ערך ל-10,000 שקלים – צריכים להיות אדם בעל מידות – אני לא יודע מה – או עשיר כקורח כדי לוותר על המלגה הזאת וללמוד בירושלים.

זבולון אורלב: יש למעלה מעשרה מוסדות אקדמיים בירושלים.

זבולון אורלב: הסטודנטים הם חלק מהעתיד של ירושלים.

זבולון אורלב: יש כאן הגירה שלילית של אוכלוסייה חזקה, טובה, שיכולה למלא גם את מקומות העבודה של ההיי-טק ושל התעשייה הגבוהה, וזה פשוט מעין מעשה פיגוע קשה בירושלים לוותר על האוכלוסייה הזאת, שהיא לא תלמד כאן.

זבולון אורלב: בנוסח החוק, כפי שהוא מנוסח כרגע, נאמר שההגדרה של אזורי רישום היא אזור עדיפות לאומית שעליו החליטה הממשלה לפי הוראות פרק כ"ו לחוק ההתייעלות הכלכלית.

זבולון אורלב: הממשלה החליטה שהחוק הזה יוחל על הנגב והגליל, צריך לומר את זה בצורה ברורה.

זבולון אורלב: אבל יש בידי הממשלה סמכות, אדוני היושב-ראש, להחליט שהחוק הזה יחול גם על ירושלים, כי בחוק אין המלים נגב וגליל אלא רק אזור עדיפות שעליו החליטה הממשלה לפי פרק כ"ו.

זבולון אורלב: לכן, אין רצוני לריב עם השומר, אלא לאכול את הענבים.

זבולון אורלב: אם בתשובת הממשלה עכשיו – רבותי גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה – אני מצפה שנציגת הממשלה, סגנית השר, או מישהו אחר שיעלה מתוך הממשלה, יבוא ויודיע, על דעת ראש הממשלה – וחשוב שזה יהיה על דעת ראש הממשלה.

זבולון אורלב: כפי שפורסם היום, ראש הממשלה אמר בישיבה מיוחדת ליום ירושלים כהאי לישנא: לירושלים צריכה להיות עדיפות על פני כל עיר אחרת ומעמד מיוחד.

זבולון אורלב: כשתבואו ותבקשו העדפות למקומות אחרים בארץ, תזכרו ותדעו שירושלים לפני כולם.

זבולון אורלב: לכן, מורי ורבותי, לא עולה על הדעת שהחוק הראוי הזה, החוק המצוין הזה שיזמה סגנית השר גילה גמליאל, והיא ראויה לברכות על יוזמת החוק הזה – שהאוצר יתנגד לו.

זבולון אורלב: כי האוצר מבין לאן זה מוביל.

זבולון אורלב: אבל אוצר זה אוצר וכנסת זה כנסת.

זבולון אורלב: אי-אפשר לעבור על דבריו של ראש הממשלה.

זבולון אורלב: אנחנו לא מבקשים עדיפות לירושלים, לא מבקשים עדיפות לירושלים, אבל מבקשים שלא ייגרע חלקה של ירושלים.

זבולון אורלב: כי אם ייגרע חלקה של ירושלים, רבותי, כמו שאמרתי, זהו פיגוע חמור מאוד.

זבולון אורלב: לכן היתה לנו הידברות מוקדמת גם עם המציעה, סגנית השר, וגם עם יושב-ראש הקואליציה, ולפי מה שנמסר לי, בתשובת הממשלה ייאמר שעל דעת ראש הממשלה ובתמיכתה וביוזמתה של סגנית השר תיכלל גם ירושלים במסגרת החוק הזה, גם אם לא תתקבל ההסתייגות.

זבולון אורלב: ומאחר שאינני צריך לריב על יוקרות וכדומה, אם תתקבל הודעה כזאת ויהיה ברור בהתחייבות חד-משמעית – ואני מצפה שתהיה גם עם איזה לוח זמנים – אני מודיע שלא אדרוש הצבעה, כיוון שהתחייבות של הממשלה מעל הבמה הזאת, להבנתי, זאת התחייבות שהיא מחייבת.

ראובן ריבלין: יותר מכך, חבר הכנסת אורלב, קבלת ההסתייגות יכולה להביא את הממשלה למשיכת החוק – –

זבולון אורלב: יכול להיות.

ראובן ריבלין: – – וזה דבר שאנחנו לא רוצים, הרי – להכות אחרים למען ירושלים.

ראובן ריבלין: אני מודה לך על ההסתייגות.

זבולון אורלב: אני מודה לך על ההערה.

זבולון אורלב: יכול להיות שהממשלה תמשוך את החוק, אבל כידוע לך, יכול יושב-ראש הוועדה למשוך את החוק, לכנס את הוועדה מחדש ולחזור למליאה, וכבר היו דברים מעולם.

זבולון אורלב: אני מציע לא להלך אימים על המליאה.

זבולון אורלב: יש לממשלה מספיק אפשרויות, גם אם ההסתייגות עוברת, להביא את החוק מחדש ולהפיל.

זבולון אורלב: יש עוד הרבה אפשרויות, לא אלמן ישראל.

זבולון אורלב: אבל אני מציע לממשלה, ואני מציע לעמיתתי סגנית השר, להודיע כאן שהעיקרון שירושלים תיכלל הוא עיקרון שאנחנו מתחייבים עליו.

זבולון אורלב: דבר שני – שזה על דעת ראש הממשלה.

זבולון אורלב: אני לא אומר בהסכמת שר האוצר, אבל על דעת – יש ראש ממשלה ובהסכמת ראש הממשלה.

זבולון אורלב: יש ראש ממשלה בירושלים.

ראובן ריבלין: טוב, תודה.

ראובן ריבלין: אל תאמר לה מה היא צריכה לומר.

זבולון אורלב: אם כך ייאמר, אני אשקול לוותר על ההצבעה.

זבולון אורלב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת אורלב.

ראובן ריבלין: הואיל ומדובר פה בתשובת ממשלה, ולא בתשובת הוועדה, אני מזמין את סגנית השר גמליאל לעלות על הבמה לומר את דברה בנושא הסתייגותו של חבר הכנסת אורלב, בהתאם לתקנון.

ראובן ריבלין: על הבמה.

ראובן ריבלין: התקנון מאפשר לך, גברתי.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, השרים והשרות, חברות וחברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שהציג כאן את החוק בצורה מהירה ביותר, עבודה ממש מצוינת, ועל זה אני גם אדבר בהמשך, בתודות.

גילה גמליאל: היום ניתנה זכות גדולה לכנסת ישראל להוביל חוק מהפכני, שבו ממשלת ישראל רואה את ההשכלה הגבוהה כמי שתיתן אפשרות לצעירים ולצעירות, חיילים משוחררים, חיילות, בוגרי ובוגרות השירות הלאומי והאזרחי, לקבל שנת לימודים אקדמית חינם.

גילה גמליאל: אני מאוד שמחה, כי מי שתורם למדינה יקבל מהמדינה.

גילה גמליאל: בנוסף, החוק המהפכני הזה יצמצם את הפערים בחברה הישראלית, כי הוא ייתן ליותר צעירים וצעירות נגישות להשכלה הגבוהה.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך גם את חברי, את חבר הכנסת אילטוב ואת דודו רותם.

ראובן ריבלין: גברתי סגנית השר, אני אתן לך זמן לברך.

ראובן ריבלין: אני מבקש מגברתי לענות על ההסתייגות, כי זה שלב של תשובה על הסתייגות.

ראובן ריבלין: אין כאן נאום חדש לקראת קריאה ראשונה.

גילה גמליאל: כן, אני יודעת, כבוד היושב-ראש.

גילה גמליאל: חיכיתי שראש הממשלה יהיה נוכח בהצהרה שאני מחזירה לחברי אורלב.

ראובן ריבלין: אם את רוצה, נעשה הפסקה.

ראובן ריבלין: את רוצה שנעשה הפסקה?

ראובן ריבלין: המליאה מתנהלת, אין פה הפסקות עד שיגיע מישהו.

ראובן ריבלין: תעני בבקשה, גברתי, על ההסתייגות של חבר הכנסת אורלב.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, בתום ההצבעה, אשמח לתת לך לעלות ולהרחיב דברים כמה שאת רוצה.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בשלב פרוצדורלי שהוא מהותי.

גילה גמליאל: כולנו מבינים את החשיבות של בירתנו ירושלים, ואני וראש הממשלה – כל הדברים שאני אומרת כרגע הם על דעת ראש הממשלה – רואים בחיוב את עניין הוספת ירושלים לתוכנית של עזרה לחיילים משוחררים, ואני אפעל בעצה אחת עם ראש הממשלה ושר האוצר להוספת ירושלים לתוך המסגרת של התמיכה.

גילה גמליאל: תודה רבה ויום טוב.

יעקב אדרי: בואו נעשה את זה עכשיו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה מסיר את ההסתייגות, חבר הכנסת אורלב?

דליה איציק: למה לא עכשיו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורלב, אדוני מסיר את ההסתייגות?

ראובן ריבלין: אני צריך לדעת, חבר הכנסת אורלב – מסיר את ההסתייגות.

ראובן ריבלין: רבותי, להצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 12) אין הסתייגויות, שכן חבר הכנסת אורלב מסיר את ההסתייגות, ואין הסתייגות אחרת.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו נצביע על הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 12), התש"ע–2010, בקריאה שנייה במקשה אחת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת שטרית, לשבת כדי להצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת השר הרשקוביץ.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–4 – 74 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–4 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 74 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 12), התש"ע–2010, עברה בקריאה השנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אתה מבקש ממני להצביע בקריאה השלישית?

חיים כץ: אפשר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, חוק זה, שבו נמצאת אריאל אבל עדיין לא נמצאת ירושלים, ואריאל היא כינוי לירושלים, מוצבע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 71 נגד – אין נמנעים – אין חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 12), התש"ע–2010, נתקבל.

ראובן ריבלין: 71 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 12), התש"ע–2010, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יוזמת החוק, סגנית השר גילה גמליאל, לבוא ולומר עכשיו כל מה שעל לבה.

גילה גמליאל: אדוני ראש הממשלה, שרות ושרים, כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני נרגשת לעמוד בפניכם בסיומו של תהליך ארוך ומפרך של כשנה וחצי, שכלל שלוש החלטות ממשלה ושני צוותים בין-משרדיים.

גילה גמליאל: החוק, שעבר גלגולים רבים ואושר היום בשעה טובה, מהווה בשורה של ממש לאלפי חיילות וחיילים משוחררים ובוגרות ובוגרי השירות הלאומי והאזרחי, וכמובן ליישובי אזור הסיוע, שיזכו לחיזוק משמעותי בדמות אלפי סטודנטים וסטודנטיות שיגיעו ללמוד בהם בעקבות החוק.

גילה גמליאל: היום, כנסת נכבדה, אישרנו חוק אשר יוביל למהפכה חיובית בהשכלה הגבוהה.

גילה גמליאל: הוא יצמצם באופן משמעותי את הפערים בחברה הישראלית ויאפשר להפוך את ההשכלה הגבוהה לנגישה יותר לכל צעיר וצעירה.

גילה גמליאל: החוק מוקיר ומעריך בפועל, במעשים ובנתינה, את אלה התורמים למדינה מזמנם, מכוחם ומשנותיהם הטובות ומעודד את השירות הצבאי, הלאומי והאזרחי.

גילה גמליאל: אני צופה שאלפים יזכו למענק זה.

גילה גמליאל: החוק הוא נדבך נוסף בתוכנית אסטרטגית שאני מקדמת מאז כניסתי לתפקיד, והוא נועד להפוך את הצעירים והצעירות במדינת ישראל למשאב לאומי באופן שיהוו נכס למדינה.

גילה גמליאל: אני מאמינה כי השקעה בקידום ההשכלה הגבוהה תצמצם באופן משמעותי את הפערים בחברה הישראלית, תקרב את הפריפריה למרכז ותחזקה ותבנה חברה יצרנית ולא נתמכת.

גילה גמליאל: כמו כל מהפכה, גם זאת נזקקה לידיים מסייעות רבות ולתמיכה מגורמים רבים.

גילה גמליאל: בהזדמנות זו ברצוני להודות לכל מי שסייע, עזר, ייעץ והכווין, ויחד עמי ויחד עם חברי הכנסת אילטוב ודודו רותם הביאו לאישור החוק הכל-כך חשוב הזה.

גילה גמליאל: ראשית, תודה לראש הממשלה בנימין נתניהו, שאלמלא נחישותו החוק הזה לא היה בא לעולם.

גילה גמליאל: תודה למנכ"ל משרד ראש הממשלה אייל גבאי ולצוות משרדו; תודה מיוחדת לאבי כהן, שעשה עבודת קודש ועמד בראש הצוות הבין-משרדי; תודה לאמיר ברקן, הילה לנקרי מיוסט, שני שרביט, פרח לרנר ודנית אמיתי; תודה לצביקה האוזר, מזכיר הממשלה, לאתי ברנט ולליאור נתן; תודה לעורכת-דין שלומית ברנע פרגו וצוות הלשכה המשפטית במשרד ראש הממשלה; תודה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה מייק בלס ותודה לעורכת-הדין עדנה הראל.

גילה גמליאל: תודה לשר הביטחון אהוד ברק, אשר רתם את משרדו לטובת אישור החוק, לסגן השר מתן וילנאי, לעורך-דין אחז בן-ארי, לעורך-דין גל כהן ולעורכת-דין רות בר; תודה לחיים אומן, מנהל הקרן ביחידה להכוונת חיילים משוחררים, למיכה גולדמן ולערן גרוסברגר.

גילה גמליאל: תודה לשר האוצר יובל שטייניץ, שגייס ביחד אתנו את 80 מיליון השקלים הדרושים על מנת ליישם את החוק; תודה לאביעד שי, לג'קי ברקאי, לדני גלושנקוב ולעורכת-דין אפרת פרוקצ'יה; תודה לשר החינוך גדעון סער, שמתוך הכרתו במשמעות הגדולה של ההשכלה האקדמית ככלי מניע תמך בחוק.

שלמה מולה: מה זה הדבר הזה?

גילה גמליאל: תודה לקובי ילוביץ, לענת חיים – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, כל כאחד לפי סגנונו.

גילה גמליאל: – – ולעורכת-דין יעל טור-כספא.

גילה גמליאל: תודה לשר לפיתוח הנגב והגליל סילבן שלום על הקצאת המשאבים, ולשר המדע דניאל הרשקוביץ; תודה לשר המשפטים יעקב נאמן, שסייע רבות יחד עם צוותו לאישור החוק; תודה לעורך-דין גלעד סממה ולעורכת-דין אריאלה קלעי; תודה לכל שרי ושרות הממשלה.

גילה גמליאל: תודה לעמיתי חברי הכנסת דודו רותם ורוברט אילטוב על יוזמתם לחקיקה הפרטית לקידום חיילים משוחררים; תודה חמה מאוד ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ, שתמיד ניהל את הישיבות ללא דופי והכיר במשמעות של העברת החוק כבר במושב הזה, ובלעדיך לא היינו מצליחים להעלות את זה כבר עכשיו.

גילה גמליאל: תודה לווילמה מאור, מנהלת הוועדה, ולאיילת השחר; תודה מיוחדת ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, שנענה לבוא בכל פעם מחדש, כינס את ועדת הכנסת ותמך רבות לאורך כל הדרך, ותודה לאתי בן-יוסף, מנהלת הוועדה.

גילה גמליאל: כמו כן, אבקש להודות ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת זאב אלקין, וליושבי-ראש כל סיעות הקואליציה.

גילה גמליאל: תודה רבה ליושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ראובן ריבלין – –

ראובן ריבלין: אני ממלא את תפקידי, אני לא צריך תודה.

גילה גמליאל: – – ולכל סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: אני ממלא את תפקידי, אני לא – – –

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לחברי חברי הכנסת – –

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב.

רחל אדטו: יש מישהו מהליכוד שלא הוזכר?

גילה גמליאל: – – אופיר אקוניס, ציון פיניאן, דני דנון, ציפי חוטובלי ולכל חברי הכנסת וחברות הכנסת שתמכתם בחוק הזה.

יוחנן פלסנר: מה עם תודה לחברי מרכז הליכוד?

גילה גמליאל: אני רוצה להודות תודה אישית ליועצת המקצועית שלי, עורכת-הדין רינת דנון, שליוותה את החוק ממש כמוני מתחילתו ועד היום.

גילה גמליאל: תודה לכל צוות לשכתי.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר שהיו תודות רבות, מכיוון שהחוק הזה, במשך שנה וחצי, לאורך כל הדרך, לווה באנשים רבים ובנשים רבות וטובות.

גילה גמליאל: תודה רבה ויום טוב.

ראובן ריבלין: תודה רבה לסגנית השר גמליאל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מולה, אתה יכול להביא את מרשם התושבים ולהודות לכל אזרחי מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: יכול להיות שזה יהיה גם יותר קצר.

ראובן ריבלין: יוזמי החוק הם חבר הכנסת אילטוב וחבר הכנסת דודו רותם.

ראובן ריבלין: דודו רותם יברך בשם יוזמי החוק.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להזכיר את סגנית השר.

ראובן ריבלין: מעבר לזה כולם קיבלו כבר תודות.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות לסגנית השר, שקידמה את החוק – –

אורי אריאל: לא שומעים.

אורי אריאל: תגיד תודה גם לי.

דוד רותם: – – אני מבקש להודות ל-74 חברי כנסת שתמכו, ולא אקרא בשם כולכם, אבל זה גם אנשי קדימה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, רבותי, החוק הזה, שעבר היום, הוא רק חלק מהצעת חוק שהוגשה על-ידי חבר הכנסת אילטוב ואנוכי, שנותנת זכויות נוספות לחיילים.

דוד רותם: חיילים משוחררים מוכנים לתרום את נפשם למען המדינה, ומן הראוי שהמדינה תכיר בכך ותתמוך בהם.

דוד רותם: לצערי הרב, החוק הזה פוצל, משום שהממשלה רצתה לעסוק בנושא אחד, ואילו את החלק השני פיצלנו, וגם הוא יגיע לוועדה של חבר הכנסת כץ, ואדוני יזכור שהוא צריך לקבוע בהקדם את הדיון בחלק השני, שגם הוא נמצא אצלך, כדי להעביר אותו.

דוד רותם: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת דודו רותם, בשם אלפי חיילים משוחררים.

ראובן ריבלין: לפחות אנחנו שמחים שאחד משמותיה של ירושלים נכלל בחוק – שירושלים הלוא היא אריאל גם.

ראובן ריבלין: אין.

ראובן ריבלין: סיימנו.

ראובן ריבלין: [הצעת חוק פ/1874/18, חוב' ל"ה, עמ' 11889.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק גדר הפרדה בין ישראל למצרים, התשס"ט–2009 [הצעת חוק פ/407/18, חוב' ל"ה, עמ' 11892.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: על סדר-היום הצעת חוק גדר הביטחון בין ישראל ומצרים.

ראובן ריבלין: כזכור, לפני שבוע העלו שני חברי הכנסת יעקב כץ ואריה אלדד – שהיה צמוד להצעתו של כץ – הצעת חוק3

ראובן ריבלין: בדבר גדר הביטחון בין ישראל ומצרים.

ראובן ריבלין: לא הצבענו לפני שבוע, מהטעם שהממשלה ביקשה לערער, ואכן ערערה, והיום היא מסכימה להצעת החוק.

ראובן ריבלין: כדי שחברי הכנסת – שנדע בדיוק על מה אנחנו מצביעים, אני קובע שזה לא הצבעה בלבד, אלא אני מבקש מאחד מהשניים, חברי הכנסת כץ ואלדד – חבר הכנסת כץ היה היוזם – לבוא ולהסביר לנו בדיוק על מה אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: אני לא נותן לך עשר דקות ולא חמש דקות, אבל אני מבקש ממך לדבר לעניין ולהסביר לחברים על מה מצביעים.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, אני שמח מאוד היום – אנחנו שומעים בימים האחרונים שממשלת ישראל התכנסה בראשות ראש הממשלה – ואני מאמין לראש הממשלה ולשריו, שבאמת הבינו שהמצב קשה מאוד.

יעקב כץ: הבעיה היא בעיה לאומית מספר אחת של מדינת ישראל, וצריך לטפל בעניין במהירות ובכל הכוח.

יעקב כץ: אבל, לצערי הרב, אני בכוונה – והחלטתי כן להעלות את החוק הזה היום; נמצאים פה הרבה צוותי טלוויזיה, עם ישראל רואה, יש ערוץ הכנסת – אני לא מאמין לשר הביטחון.

יעקב כץ: אני חושב שלשר הביטחון יש אג'נדה למשוך את העניין.

יעקב כץ: הוא יכול היה בשנה ושלושה חודשים האחרונים להתחיל בעבודות הגדר; כבר היום היה אפשר למנות את השר לענייני ביטחון פנים שיטפל הוא בעניינים עם המג"בניקים ולהתחיל במניעת ההסתננות והכניסה, ולכן אני, לצערי הרב, לא סומך על שר הביטחון בנושא הזה – –

ראובן ריבלין: אתה מבקש להצביע למרות סירוב הממשלה.

יעקב כץ: – – ואני חושב שהדבר הזה יימשך עוד הרבה זמן, הרבה מעבר לשנה הקרובה, ואני רוצה שעם ישראל יראה את המצביעים, כי ההצבעה שמית.

יעקב כץ: ועוד שנה, כשיהיו לנו עוד 15,000 ועוד 18,000 מהגרי עבודה ומסתננים בתל-אביב ובאילת ובערד, והמצב יהיה קטסטרופלי, יקום כל חבר כנסת, יסתכל מול המצלמה ויגיד: למה לא הצבעתי עם כצל'ה על החוק שלו.

יעקב כץ: לצערי הרב, שר הביטחון בשנה האחרונה היה עסוק – יש לי פה רשימה ארוכה של דברים שהוא היה עסוק – בהרס יישובים ביש"ע, ולא היה לו זמן להקדיש לבניין הגדר בדרום למניעת הצלת היהודים בארץ-ישראל.

יעקב כץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כץ, תודה רבה.

ראובן ריבלין: נתתי לך רק כדי להסביר על מה מצביעים, לא להתחיל לתת ציונים לשרי הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה, שכן הממשלה לא חזרה בה מסירובה לתמוך בחוק זה.

ראובן ריבלין: האם יש בפנינו הבקשה להצבעה שמית?

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: יותר מ-20 חברי כנסת הגישו לי בקשה להצבעה שמית, ונבצע, לגבי חוק זה, שהוא חוק גדר הביטחון בין ישראל ומצרים – אנחנו מצביעים קודם על הצעת החוק של חבר הכנסת יעקב כץ.

ראובן ריבלין: האם ההצבעה השמית היא בשני החוקים?

ראובן ריבלין: רק לכץ.

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: הצבעה שמית, הצעת חוק גדר הביטחון בין ישראל ומצרים, שהוגשה על-ידי חבר הכנסת יעקב כץ.

ראובן ריבלין: נא לבצע את ההצבעה, גברתי מזכירת הכנסת.

ראובן ריבלין: נא להפסיק את הדיבורים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת עפו אגבאריה – אינו נוכח רחל אדטו – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד יעקב אדרי – בעד יצחק אהרונוביץ – אינו נוכח אורי אורבך – אינו נוכח חיים אורון – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח דוד אזולאי – נגד אריאל אטיאס – נגד דניאל אילון – נגד רוברט אילטוב – נגד דליה איציק – בעד – נגד אריה אלדד – בעד טלב אלסאנע – אינו נוכח זאב אלקין – נגד חיים אמסלם – נגד אלי אפללו – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – בעד זאב בנימין בגין – נגד זאב בוים – אינו נוכח אריה ביבי – בעד זאב בילסקי – בעד בנימין בן-אליעזר – נגד מיכאל בן-ארי – בעד דניאל בן-סימון – נגד רוני בר-און – בעד אבישי ברוורמן – נגד מוחמד ברכה – אינו נוכח אהוד ברק – אינו נוכח אילן גילאון – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אברהם דיכטר – אינו נוכח דני דנון – נגד ניצן הורוביץ – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח יצחק הרצוג – נגד דניאל הרשקוביץ – נגד מגלי והבה – אינו נוכח מתן וילנאי – אינו נוכח עינת וילף – אינה נוכחת יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד אורית זוארץ – אינה נוכחת חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח ציפי חוטובלי – נגד דב חנין – אינו נוכח יואל חסון – בעד ישראל חסון – בעד שי חרמש – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח רוברט טיבייב – בעד שלי יחימוביץ – נגד משה יעלון – נגד אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אמנון כהן – נגד יצחק כהן – נגד משה כחלון – נגד חיים כץ – נגד יעקב כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – בעד לימור לבנת – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח סופה לנדבר – נגד גאלב מג'אדלה – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח שלמה מולה – בעד שאול מופז – בעד משה מטלון – נגד אברהם מיכאלי – נגד אנסטסיה מיכאלי – נגד אלכס מילר – אינו נוכח סטס מיסז'ניקוב – אינו נוכח אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד דן מרידור – אינו נוכח משולם נהרי – נגד אורית נוקד – נגד לאה נס – נגד סעיד נפאע – אינו נוכח בנימין נתניהו – נגד חנא סוייד – אינו נוכח מרינה סולודקין – בעד גדעון סער – אינו נוכח גדעון עזרא –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח ציון פיניאן – נגד יוסי פלד – אינו נוכח יוחנן פלסנר – בעד – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אברהים צרצור – אינו נוכח פניה קירשנבאום – אינה נוכחת איוב קרא – אינו נוכח מירי רגב – נגד

קריאות: את נגד גדר הביטחון?

קריאות: את נגד גדר הביטחון?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) – אינו נוכח ראובן ריבלין – נגד כרמל שאמה – אינו נוכח

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: רק רגע, עכשיו יש הצבעה.

יואל חסון: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, יש הצבעה עכשיו.

ראובן ריבלין: אתם רוצים שנטעה בהצבעה?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יובל שטייניץ – נגד מאיר שטרית – בעד נחמן שי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח יוליה שמאלוב-ברקוביץ – בעד

ראובן ריבלין: השר שמחון.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) שלום שמחון – נגד ליה שמטוב – נגד עתניאל שנלר – בעד רונית תירוש – אינה נוכחת

ראובן ריבלין: נא להקריא פעם שנייה את שמות אותם חברי כנסת אשר לא השיבו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת עפו אגבאריה – אינו נוכח יצחק אהרונוביץ – אינו נוכח אורי אורבך – נגד חיים אורון – אינו נוכח זבולון אורלב – נגד אלי אפללו – אינו נוכח זאב בוים – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח אהוד ברק – נגד

נחמן שי: – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי, לא צריך פרשנות.

ראובן ריבלין: הוא אמר נגד, לא צריך פרשנות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אילן גילאון – בעד מסעוד גנאים – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אברהם דיכטר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מגלי והבה – אינו נוכח מתן וילנאי – נגד עינת וילף – אינה נוכחת אורית זוארץ – אינה נוכחת חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח דב חנין – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אליהו ישי – נגד איתן כבל – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח לימור לבנת – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח עוזי לנדאו – אינו נוכח גאלב מג'אדלה – נגד מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח אלכס מילר – נגד סטס מיסז'ניקוב – אינו נוכח דן מרידור – אינו נוכח סעיד נפאע – אינו נוכח חנא סוייד – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח גדעון עזרא – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח יוסי פלד – אינו נוכח – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אברהים צרצור – אינו נוכח פניה קירשנבאום – אינה נוכחת איוב קרא – אינו נוכח – אינו נוכח כרמל שאמה – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח רונית תירוש – אינה נוכחת

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מי מבין חברי הכנסת לא השיב ורוצה להצביע?

ראובן ריבלין: השר אהרונוביץ, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: השר אהרונוביץ.

ראובן ריבלין: נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יצחק אהרונוביץ – נגד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה לא רוצה להשתתף בהצבעה.

ראובן ריבלין: האם יש עוד מישהו באולם אשר רוצה להצביע ולא אמר את דברו בעניין הצבעה זו? אין.

ראובן ריבלין: נא להביא לי את תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור להצבעה אלקטרונית לגבי חוק דומה, והוא החוק שמוגש על-ידי חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: נא לשבת במקומות, כי אנחנו מקיימים את ההצבעה מייד אחריה.

ראובן ריבלין: מייד לאחר שאני אכריז על ההצבעה, נצביע על הצעתו של אריה אלדד.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מתכוונים להצביע מייד לאחר ההצבעה, לאחר קביעת תוצאות ההצבעה, הכרזת תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: ובכן, להלן תוצאות ההצבעה על הצעת חוק גדר הביטחון: בעד הצביעו 24 חברי כנסת, נגד – 53, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק של חבר הכנסת יעקב כץ לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק גדר הפרדה בין ישראל למצרים של חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 נגד – 43 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק גדר הפרדה בין ישראל למצרים, התשס"ט–2009, לדיון מוקדם בוועדה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 22 בעד, 43 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק של חבר הכנסת אריה אלדד אף היא לא עברה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה), התש"ע–2010 – שלגביה החליטה ועדת הכנסת לאשר מיזוג של שתי הצעות חוק – שהחזירה – יש בעיה כאן – הוועדה המשותפת.

ראובן ריבלין: ההודעה נסתיימה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/325; דברי הכנסת, חוב' ל"ד, עמ' 11476; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: בקשת הממשלה להחיל דין רציפות על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (בריאות הנפש) – בקשת סיעת האיחוד הלאומי ובקשת סיעת חד"ש שלא להחיל דין רציפות על הצעה זו; התנגדות.

ראובן ריבלין: יש לשתי הסיעות אפשרות להתנגד, עשר דקות כל אחת, ולאחר מכן נצביע על ההתנגדויות אם הן ידרשו להצביע עליהן.

ראובן ריבלין: האיחוד הלאומי, מי מציג?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד יעלה ויבוא.

ראובן ריבלין: עשר דקות לרשותך, אדוני.

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: יש לך עשר דקות.

ראובן ריבלין: אותו דבר לחבר הכנסת ברכה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, גברתי ורבותי השרים, חברי חברי הכנסת, הרפורמה בתחום בריאות הנפש היא רפורמה חשובה מאוד, שהממשלה או הממשלות מנסות להעביר כבר זמן רב.

אריה אלדד: כמעט שאין חילוקי דעות בקרב העוסקים בדבר על כך שאי-אפשר להפריד בין גוף ונפש בתחומי הרפואה, ונכון שמי שמטפל בגופו של אדם יעסוק גם בנפשו, וההפרדה של מסירת השירותים בתחום בריאות הנפש לידי משרד הבריאות ובתחום גופו של אדם לידי קופות-החולים היא הפרדה מלאכותית ואנכרוניסטית.

אריה אלדד: ולפיכך, לא לגופה של הרפורמה אנחנו מתנגדים, ועליתי לדוכן לדבר לא מטעמים של רצון לזכות בזמן דיבור, אלא אני מבקש להעלות דאגה שהיתה בקרב רוב חברי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדיונים הקודמים בחוק הזה.

אריה אלדד: אנו חוששים שמשרד האוצר ומשרד הבריאות מתכוונים להטיל על הקופות את האחריות לטיפול בנפגעי נפש בישראל בלי לצייד אותן בכלים המתאימים לכך, בבחינת תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשו.

אריה אלדד: העלויות של כל תחום בריאות הנפש האמורות להיות לקופות-החולים גדולות הרבה יותר ממה שמשרד האוצר מתכוון להעביר לטובת הקופות ברפורמה הזאת.

אריה אלדד: האוצר רואה בכך עוד כלי ל"התייעלות" מערכת הבריאות.

אריה אלדד: הוא יטיל את האחריות על הקופות בתקווה שהן כבר יסתדרו, הן ימצאו את המקורות.

אריה אלדד: אבל הקופות לא יסתדרו, לא ימצאו את המקורות, מי שיסבול מכך יהיו נפגעי הנפש, חולי הנפש מהשכבות החלשות ביותר באוכלוסייה, הפגיעות ביותר, כאלה שגם כמעט שאינן מסוגלות להילחם על זכויותיהן.

אריה אלדד: היכולת של קופות-החולים להתמודד עם כל תחום בריאות הנפש בקהילה, באשפוז, כפי שהיה קודם מוטל על משרד הבריאות, בלי לקבל את כל סל המשאבים שאמור להיות מוקצה להן לעניין הזה, היא יכולת קטנה ביותר, ולפיכך רק הן ייפגעו מכך.

אריה אלדד: האוצר יוכל לחסוך כמה עשרות מיליונים, הגירעון של קופות-החולים עלול לגדול, הקופות יחפשו דרכים נוספות כדי לכסות על הגירעון הזה, יגלגלו שוב הוצאות נוספות על המבוטחים – גם בתחום בריאות הגוף, גם בתחום בריאות הנפש – ההשתתפות העצמית תגדל.

אריה אלדד: זה חזונו של משרד האוצר בתחום הרפואה בכלל: להגדיל עוד יותר את ההשתתפות העצמית של המבוטחים כדי לשאת על גבם, מעבר למה שהם כבר משלמים לקופות-החולים, לשלם עוד ועוד ועוד עבור בריאות הנפש ובריאות הגוף.

אריה אלדד: כבר היום ישראל נמצאת במקום מאוד לא מכובד בתחום ההשתתפות העצמית בשיעורי הביטוח בתחומי הבריאות.

אריה אלדד: ההשתתפות בתרופות, ההשתתפות בביקורים אצל רופאים מומחים, ההשתתפות בביקורים בחדר מיון – כל ההשתתפויות הללו מביאות היום את המבוטחים לשלם יותר משליש מעלות ההוצאה הלאומית על בריאות עליהם בעצמם, כהשתתפות עצמית.

אריה אלדד: כאשר יוטל גם תחום בריאות הנפש על קופות-החולים, בלי להעמיד לרשותן את התקציב המתאים לכך, אנחנו נקבל החמרה של כל התוספות הללו, החמרה של כל התופעות הללו, פגיעה נוספת בחולים – גם חולי הגוף, גם חולי הנפש.

אריה אלדד: לפיכך אני קורא לחברי הכנסת לדחות את בקשת הממשלה להחיל דין רציפות עד שלא תתקן את נוסח החוק שהיא מקווה להעביר באופן כזה שיצוין בו במפורש מה הסכום שהיא מתכוונת להעביר לקופות-החולים על מנת לשאת בעול הטיפול הזה.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד.

יצחק וקנין: יש מסתייג נוסף, חבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: גם לך עשר דקות לנמק את הבקשה שלא להחיל את דין הרציפות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק של הרפורמה בבריאות הנפש היא מהלך נוסף בדרך בעייתית, חמורה ומסוכנת של הפרטת מערכות הבריאות בישראל.

דב חנין: אין ספק, עמיתי חברי הכנסת, קיימות בעיות אמיתיות במערכת בריאות הנפש.

דב חנין: קיים פער עצום בין הצרכים והיכולות המקצועיות שקיימות במערכת, לבין אותה מצוקה עכשווית קשה של הרבה מאוד מטופלים ומטופלים פוטנציאליים, שצריכים טיפול אבל לא יכולים לקבל אותו.

דב חנין: והסיבה למצוקה הזו, אדוני היושב-ראש, היא אותו תהליך של ייבוש שיטתי, מכוון, של המרפאות האמבולטוריות במסגרת התוכנית להפרטת השירות – ייבוש שיוצר מחסור תקציבי מאוד קשה, שהוא מחסור תקציבי מכוון לחלוטין.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הרפורמה המדוברת בבריאות הנפש, שמעתה אני אקרא לה בשם היותר מדויק "הפרטת המערך הציבורי לבריאות הנפש", המהלך הזה נמצא על שולחן הממשלה והכנסת שנים רבות.

דב חנין: יש הרבה האשמות למה הוא לא הצליח לעבור, אבל התשובה האמיתית – למה הוא לא הצליח לעבור – היא מאוד פשוטה: זה מהלך שמעורר התנגדות רחבה בקרב כל בעלי המקצועות הטיפוליים, בקרב העובדים במרכזים הקהילתיים לבריאות הנפש, בקרב הארגונים החברתיים, בקרב מטופלים שנדרשים לשייאות הנפש, בקרב ציבור הנכים, בקרב חברי הכנסת.

דב חנין: ולכן, הודות להתנגדות הגדולה הזו, אותו מהלך ומאמץ להפרטת שייאות הנפש לא מצליח לעבור.

דב חנין: יש בעיות רבות, עמיתי חברי הכנסת, במהלך המתוכנן.

דב חנין: אני אנסה לסקור את הבעיות האלה אחת לאחת בקצרה, וכמובן לא אוכל לפרט, אבל אומר את הדברים ברמה העקרונית.

דב חנין: הדבר הראשון והחשוב ביותר הוא שהמהלך הזה יפגע באוכלוסיות החלשות ביותר.

דב חנין: ההפרטה הזו מפקיעה את המחויבות הממלכתית למתן טיפול נפשי לאוכלוסיות במצוקה נפשית.

דב חנין: כך תיפגענה אוכלוסיות חלשות שלא תוכלנה לממן טיפול פרטי.

דב חנין: הבעיה השנייה, עמיתי חברי הכנסת, היא שלפי הצעת החוק הממשלתית, סל הזכאות לשייאות נפש מצטמצם במידה ניכרת.

דב חנין: סל הזכאות מצטמצם רק לבעלי אבחנה פסיכיאטרית, מוחרגות החוצה כל האוכלוסיות שאין עליהן תו פסיכיאטרי, ומצוקתן הנפשית קשורה באירועי חיים כמו יחסים בעייתיים במשפחה, טראומות למיניהן, כולל פגיעה מינית בילדות או בבגרות, מחלות, מצוקה כלכלית.

דב חנין: כל הדברים האלה, עמיתי חברי הכנסת, מוחרגים, והאנשים האלה לא יהיו עוד זכאים לשייאות נפש.

דב חנין: הבעיה השלישית, עמיתי חברי הכנסת – ההצעה כוללת צמצום מפליג בשעות הטיפול, כך שברוב המקרים הוא לא יוכל לענות על צורכי הטיפול.

דב חנין: הגבלה דרסטית של מספר שעות הטיפול תפגע מאוד באפקטיביות שלו.

דב חנין: בסופו של דבר היא תגרום גם להוצאות כספיות גבוהות בלי לקבל את התוצאות המקוות.

דב חנין: הבעיה הרביעית, עמיתי חברי הכנסת, היא שתוכנית ההפרטה הזאת מבטלת את כל השעות הנלוות, כמו התייעצויות בצוות, פגישות עם בני משפחה בעת הצורך, מגע עם שירותים חברתיים משיקים, כמו שירותי רווחה, בתי-ספר, שירותי חירום, שירותים רפואיים, כולל שירותים פסיכיאטריים אחרים וכדומה, הנחוצים להצלחת הטיפול.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, המהלך הזה, הצמצום הזה בהוצאות על-ידי הפגיעה באיכות הטיפול ובהיקפו, בסופו של דבר יעלה הרבה יותר למדינה בהוצאות נלוות, כי הוא יגרור עלייה בפנייה לשירותי רווחה, לעלייה בצריכת סמים, לפשיעה, לסכסוכים ואלימות במשפחה וברחוב, וכמובן להרס מהלך הטיפול הנפשי בעתיד.

דב חנין: כל אלה, עמיתי חברי הכנסת, יביאו לפגיעה קשה בחוסן הנפשי של החברה, אבל גם לפגיעה כלכלית קשה.

דב חנין: הבעיה החמישית ברפורמה המוצעת היא האילוץ להגברת השימוש בטיפול תרופתי.

דב חנין: צמצום השעות המוקצות לטיפול לא יאפשר לקיים טיפול בשיחות, ויאלץ להגביר את השימוש בטיפול תרופתי על חשבון פסיכותרפיה.

דב חנין: במקרים רבים, עמיתי חברי הכנסת, טיפול תרופתי איננו יעיל, ובכל מקרה הוא ירתיע רבים מעצם הפנייה לטיפול.

דב חנין: הבעיה השישית, עמיתי חברי הכנסת, היא הגברת הסטיגמה.

דב חנין: במסגרת ההפרטה המוצעת תהיה דרישת סף של אבחנה פסיכיאטרית כתנאי לעצם קבלת הטיפול הנפשי.

דב חנין: זה, עמיתי חברי הכנסת, דווקא יגביר את הסטיגמה עבור אלה שכן יקבלו טיפול.

דב חנין: הבעיה השביעית, עמיתי חברי הכנסת, היא הפגיעה בסודיות.

דב חנין: המעבר לקופת-חולים כחברת ביטוח המנהלת התחשבנות כספית עם היזמים הפרטיים ועם משרד הבריאות, יביא להכלת התיק הפסיכיאטרי בתוך התיק הרפואי של הקופות, לזליגה של מידע אישי על מטופלים ללא כל הצדקה מקצועית ולפגיעה קשה בסודיות המטופלים.

דב חנין: זה גם יפגע, אגב, באמון שלהם.

דב חנין: זה עלול לפגוע באפקטיביות של הטיפול עקב החשש להיחשף באופן מלא וחופשי כנדרש בטיפולים פסיכיאטריים, ובמקרים רבים, עמיתי חברי הכנסת, זה ימנע כל פנייה לטיפול, גם כאשר הצורך הוא דוחק וחיוני.

דב חנין: הבעיה השמינית במהלך ההפרטה זו הפגיעה ברמה המקצועית וחיסול ענפים שלמים בבריאות הנפש.

דב חנין: ברפורמה המוצעת אין שום הקצאה לשמירה על הרמה המקצועית; אין מקום להשתלמויות וללמידה במסגרת צוותים בעלי התמחויות מיוחדות.

דב חנין: הבעיה התשיעית, עמיתי חברי הכנסת, שלפי מהלך ההפרטה הזה, לא תתאפשר הכשרה מקצועית ראויה של דור המטפלים הבא.

דב חנין: דור המטפלים הבא לא יכיר מצוקות רבות בשל הדרתן מזכאות לטיפול, ולא יקבל, על-פי הסל, את אותן שעות הכשרה והתמקצעות שקיימות היום.

דב חנין: ביטול העבודה במסגרת תחנות ועבודת צוותים לא יאפשר למידה מעצם המגע היומיומי עם עובדים בכירים על-ידי למידה בדרך של modelling ובהתייעצויות שוטפות.

דב חנין: הבעיה העשירית, עמיתי חברי הכנסת, שיש במהלך ההפרטה הזה, היא ההעדפה של אינטרסים כלכליים על חשבון איכות הטיפול.

דב חנין: קופות-החולים היום פועלות כחברות ביטוח המשתמשות במיקור-חוץ כדי למקסם את הרווחים שלהן.

דב חנין: לכן, המעבר לקופות-החולים הוא למעשה הפרטה שבה יינתן הטיפול על-ידי יזמים פרטיים בעלי אינטרס כלכלי.

דב חנין: הבעיה האחת-עשרה שיש בהפרטה הזאת היא מתן טיפול על-ידי מטפלים חסרי ניסיון וידע מקצועי מספיק.

דב חנין: העסקה של אנשי מקצוע בתנאים של עובדי קבלן במיקור-חוץ תביא לתחלופה גבוהה של מטפלים צעירים חסרי ידע וניסיון.

דב חנין: לא תתאפשר התפתחות של השירות, ולא יתאפשר טיפול ברמה מקצועית גבוהה.

דב חנין: מכאן לבעיה השתים-עשרה במערך ההפרטה הזאת, והיא בעיית האפליה: העשירים, כמובן, יוכלו להמשיך לקבל טיפולים פרטיים, שימשיכו להתקיים בשביל אוכלוסיות שמסוגלות לממן טיפול רפואי פרטי יקר.

דב חנין: הבעיה השלוש-עשרה, עמיתי חברי הכנסת, היא העובדה שקופות-החולים אינן מתמחות בטיפול נפשי.

דב חנין: טיפול נפשי שונה בדרישות המבניות שלו מטיפול גופני ודורש עירוב של מערכות רווחה, חינוך, ביטחון וכדומה, שאינן בתחום העיסוק של קופות-החולים.

דב חנין: מודל העבודה בבריאות הנפש הוא בהכרח מודל משולב, והוא לא יכול לפעול בכפיפות למודל רפואי או ביטוחי.

דב חנין: הבעיה הארבע-עשרה בהצעת ההפרטה היא שהחיסכון שהיא מציעה הוא חיסכון מדומה, אבל תהיה לעומתו פגיעה אמיתית באיכות וביעילות של הטיפול.

דב חנין: ברור לחלוטין שכוונת האוצר היא לחסוך כסף.

דב חנין: אני כבר אמרתי שלא יהיה כאן חיסכון בכסף, מכיוון שלטווח ארוך זה יעלה הרבה יותר כסף בשל החמרת מצב המטופלים, מעורבות של שירותי רווחה, ביטוח לאומי, הצורך בטיפול בסמים, אלימות בתוך המשפחה וכדומה, אבל מהצד השני אותו חיסכון תקציבי – צמצום של כוח אדם, צמצום של מקצועיות, צמצום של איכות השירות – כל אלה, עמיתי חברי הכנסת, יהיו אמיתיים ביותר ויפגעו באופן מאוד קשה בחייהן ובבריאותן של הקבוצות המוחלשות ביותר בחברה הישראלית.

דב חנין: יש כאן, עמיתי חברי הכנסת, בזבוז של כספי ציבור לטובת קומץ בעלי אמצעים וכוח, ולא לטובת הציבור הנזקק.

יצחק וקנין: חבר הכנסת, אדוני, נא לסיים.

דב חנין: אני מסיים.

דב חנין: הכסף הזה ילך לידי יזמים פרטיים כדי לבנות משהו גרוע במקום לתת את הכסף לשירות קיים, לחזק אותו, לתקצב אותו כמו שצריך, להפסיק את הדיאטה הרצחנית שלו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, משפט אחרון: צריך ללמוד ממה שקורה בעולם.

דב חנין: בעולם ניסו רפורמות כאלה, ובכל מקום שניסו ראו שבסופו של דבר הציבור משלם, זה עולה יותר כסף, הנפגעים נפגעים יותר, ואין בכך שום תועלת.

דב חנין: אני מציע, עמיתי חברי הכנסת, מעבר לוויכוחים בין קואליציה לאופוזיציה, להתנגד להחלת דין רציפות על החוק הגרוע הזה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אריה אלדד, אני מבין שאתם עומדים על זה שנצביע.

אריה אלדד: – – – הסתייגות.

יצחק וקנין: גם חבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אני רוצה להגיד את סדרי ההצבעה.

יצחק וקנין: סדרי ההצבעה הם כאלה: מי שמצביע בעד – הוא בעד ההסתייגויות של חברי הכנסת אריה אלדד ודב חנין; מי שנגד הוא בעד החלת דין הרציפות.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 6 בעד הצעת סיעת האיחוד הלאומי – 6 נגד – 29 נמנעים – אין הצעת סיעת האיחוד הלאומי שלא להחיל דין רציפות על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (בריאות הנפש), התשס"ז–2007, לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 29 נגד, שישה בעד.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הסתייגותו של חבר הכנסת אריה אלדד לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה שנייה, על ההסתייגות של חבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 7 בעד הצעת סיעת חד"ש – 7 נגד – 29 נמנעים – אין הצעת סיעת חד"ש שלא להחיל דין רציפות על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (בריאות הנפש), התשס"ז–2007, לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, 29 נגד, שבעה בעד.

יצחק וקנין: רבותי, ההתנגדויות הוסרו והוחל דין הרציפות על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (בריאות הנפש), התשס"ז–2007.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: זה חוזר לאותה ועדה שממנה זה בא.

יצחק וקנין: [מס' מ/528; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 11789; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, רבותי.

יצחק וקנין: סעיף 9: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת .

יצחק וקנין: בינתיים, רבותי, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת), התש"ע–2010, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני חוזרת על ההודעה הקודמת לגבי ההנחה לקריאה שנייה וקריאה שלישית של הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה), התש"ע–2010 – שהחזירה הוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יצחק וקנין: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט יציג את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: תודה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, באה להאריך את האפשרות – – –

יצחק וקנין: חברי הכנסת.

יצחק וקנין: שי חרמש, אתה עם הגב אלינו.

דוד רותם: – – – את האפשרות לבצע מעצרי ימים, במקום על-ידי הבאת החשוד לבית-המשפט, באמצעות מערכת וידיאו וטלוויזיה.

דוד רותם: מסתבר שנערך מחקר שמוכיח שכ-70% מהאנשים שצריכים להסכים לכך, מסכימים לכך, ומאוד נהנים מהעובדה, משום שזה חוסך מהם את הטרחה להיות מועברים מתא מעצרם לתא מעצר ראשי ומתא מעצר ראשי לתא מעצר בבית-משפט, דבר שגורם להם טלטלה רבה.

דוד רותם: הצעת החוק במקורה ביקשה להאריך את הוראת השעה בשנה שלמה.

דוד רותם: אולם מכיוון שהבקשה הזאת הוגשה באיחור רב, ביום חמישי האחרון, וכדי להביע את מחאתה של הוועדה וכדי להכריח את הגורמים הממשלתיים לעסוק בנושא ברצינות, החלטנו להאריך את הוראת השעה אך ורק בשמונה חודשים, על מנת שהפיילוט ייגמר וכדי שאפשר יהיה לקיים דיון רציני בנושא הזה בהמשך.

דוד רותם: אני מודיע כאן, אדוני השר לביטחון הפנים: אם תבקשו להאריך את הנושא, כדאי שהדברים יובאו די בזמן ולא בדקה האחרונה.

דוד רותם: אם לא הייתי מכבד את אדוני, לא הייתי מקיים על זה היום דיון.

יצחק אהרונוביץ': תודה לך.

דוד רותם: דבר נוסף, היתה שם בקשה לאפשר גם הארכת מעצר עד תום ההליכים בדרך הזאת.

דוד רותם: אנחנו לא אישרנו את הסעיף הזה בשלב זה, כי זה דורש דיון עמוק ולא נתתם בידנו מספיק זמן לכך.

דוד רותם: אני מבקש לאשר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת דודו רותם.

יצחק וקנין: רבותי, יש הסתייגויות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד, דב חנין ועפו אגבאריה.

יצחק וקנין: מי מכם מעוניין?

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, לרשותך חמש דקות להסתייג.

יצחק וקנין: תהיה אפשרות גם לך, חבר הכנסת ברכה, אם תרצה.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כל המנגנון הזה שמאפשר הארכות מעצר בלי נוכחות של העציר בדיון המשפטי, נוכחות פיזית, שהשופט יכול לראות אותו ויכול לשמוע אותו – – –

יצחק וקנין: אדוני שר החינוך ויושב-ראש הקואליציה זאב אלקין, אתם עושים את זה מתחת לדוכן, אני שומע אתכם יותר מאשר אני שומע את הנואם.

דב חנין: כל המנגנון הזה, שבו מאפשרים הארכות מעצר בלי שהעציר עצמו מובא בגופו לבית-המשפט, והשופט יכול להתרשם ממנו – דרך אגב הוא יכול להתרשם לא רק ממה שהוא אומר; לפעמים הוא יכול להתרשם ממצבו הגופני, מהאופן שבו הוא קם ויושב ועומד ומדבר.

דב חנין: כל המהלך הזה, אדוני היושב-ראש, הוא מהלך שפוגע פגיעה קשה ובלתי מידתית בעצירים ובסופו של דבר פוגע בזכויות האדם.

דב חנין: אני מצטער שהממשלה, פעם אחר פעם, חוזרת ומבקשת את הארכת המנגנון הבעייתי הזה.

דב חנין: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת , מדבר אליך הנואם.

דב חנין: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, אני רוצה להביע הערכה לעמדתך, שבעקבותיה קוצרה התקופה שהממשלה ביקשה, והוועדה בראשותך מאפשרת תקופה קצרה יותר.

דב חנין: אני חושב שזה מהלך נכון.

דב חנין: אני אפילו הייתי הולך רחוק יותר, כפי שאדוני יודע, ומסרב בכלל להארכה כזאת או מצמצם אותה לרמת המינימום.

דב חנין: אבל אני חושב שהמסר שיצא היום מהוועדה הוא מסר חשוב, ואני מברך עליו, שאנחנו בכנסת לא מתכוונים להמשיך ולהאריך את הדבר הזה ללא בדיקה וללא דיון רציני.

דב חנין: גם בקדנציה הקודמת קיימנו דיון בנושאים האלה.

דב חנין: היו התלבטויות רבות מאוד בכנסת בסוגיות האלה.

דב חנין: אני מכיר בהחלט גם את דעת גורמי המקצוע השונים שישנם והם הופיעו בפנינו גם בקדנציה הקודמת.

דב חנין: אני חייב לומר שלא הצלחתי להשתכנע מכך שעציר שמשדרים אותו בטלוויזיה הוא כמו עציר שמגיע פיזית לבית-המשפט.

דב חנין: זה לא אותו דבר, זו לא אותה התרשמות של השופט וזה גם לא אותו מצב של העציר.

דב חנין: כאשר העציר עצמו, פיזית, יוצא לבית-המשפט, הוא יוצא מתוך העולם הזה של הכלא, הוא רואה שיש עוד רשויות במדינת ישראל, הוא יוצא מ"חסותם" של אותם גורמים שמחזיקים אותו.

דב חנין: יש בזה משמעות ויש לזה חשיבות גדולה, ליכולת של העציר לצאת החוצה, אל מחוץ לכלא.

יולי יואל אדלשטיין: – – –

דב חנין: אז קודם כול, זו שאלה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: זו זכות ולא – – –

דב חנין: אז אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת אדלשטיין, השר אדלשטיין – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – – רק בהסכמה.

דב חנין: לא, לא.

דב חנין: אדוני השר, נדמה לי שלאדוני היה ניסיון כלשהו במקום כלשהו בצד השני, להבדיל, אבל בכל אופן אדוני יודע שכאשר אדם נמצא במאסר – ואני לא מדבר על אדוני, כמובן – אבל כאשר אדם נמצא במאסר, וגם אם המאסר הוא בידי רשויות, המשטרה, שמקפידות על כל הנורמות ועל כל ההליכים, הסכמתו היא לא תמיד הסכמה מלאה מדרך הטבע.

דוד רותם: לא, זה רק כשהוא מיוצג.

דוד רותם: הוא גם צריך להיות מיוצג וגם העורך-דין שלו צריך להסכים.

דב חנין: בוודאי, בוודאי.

דב חנין: אני אומר שגם הסכמתו היא לא תמיד הסכמה מלאה, וגם הסכמת עורך-דינו היא לא תמיד מספיקה, כי גם לעורך-הדין יש שיקולים משלו, לפעמים הוא רוצה לחסוך זמן.

דב חנין: למה לא?

יצחק אהרונוביץ': – – – רק בהארכות מעצר ולא בהוכחות.

יצחק אהרונוביץ': תגיד את כל הדברים האלה.

דב חנין: כן, כן, אדוני השר, אנחנו מדברים רק על הארכת מעצר.

דב חנין: התחלתי בזה.

דב חנין: למען הפרוטוקול, אמרתי את זה כבר בתחילת הדברים.

דב חנין: אנחנו לא מדברים, חס וחלילה, אם היינו מגיעים למצב שבו כל המשפטים היו מתנהלים בהתוועדות, "וידיאו קונפרנס" – אני מקווה שרעיון כזה לא נשקל, אדוני השר.

דב חנין: אני חושש מהערתך.

דב חנין: ..

דב חנין: אני אומר שהארכות מעצר שנעשות בדרך הזאת הן הארכות מעצר, לטעמי, לקויות, בעייתיות, פוגעות בזכויות האסיר, פוגעות בזכויות האדם, ולכן אנחנו צריכים לשקול אותן לעומק הדברים.

דב חנין: אני סמוך ובטוח שדיון כזה אכן ייערך בוועדת החוקה, חוק ומשפט בעתיד.

דב חנין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ברכה, תרצה לנמק?

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: עפו אגבאריה?

יצחק וקנין: אינו מעוניין.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: דב, אתה רוצה הצבעה?

דב חנין: לא, אני מוותר על ההצבעה.

יצחק וקנין: אם כן, אין הסתייגויות לחוק.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מכיוון שכל ההסתייגויות הוסרו, הצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 22 נגד – 4 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: 22 בעד, ארבעה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה, ואנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה, להצביע?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: רבותי, הצעת חוק סדר הדין הפלילי – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 25 נגד – 4 נמנעים – אין חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, 25 בעד, ארבעה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/484; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 7816; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: סעיף מס' 10, רבותי, הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 59), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 59), התש"ע–2010, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: הצעת החוק הוגשה על-ידי הממשלה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, הרקע להצעת החוק הינו המלצות הוועדה לבחינת קוד ממשל תאגידי בישראל, בראשותו של פרופסור זוהר גושן, אשר הוגשו עוד בשנת 2006 ליושב-ראש הרשות לניירות ערך, נדונו ארוכות בממשלה והוגשו כהצעת חוק ממשלתית בראשית שנת 2010.

אברהם מיכאלי: הצעת החוק הממשלתית עברה בקריאה ראשונה בחודש פברואר 2010, נדונה ארוכות בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, והיא מובאת כעת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: היסוד העיקרי בהצעה הוא הקמת מחלקה כלכלית בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו, לפחות בשלב הראשון, שבה יכהנו שופטים בעלי מומחיות כלכלית, ואשר תדון בהליכים אזרחיים, מינהליים ופליליים בתחום התאגידים וניירות הערך.

אברהם מיכאלי: עניינים אלה הם עניינים סבוכים ודינמיים המחייבים ידע ומומחיות.

אברהם מיכאלי: הקמת מחלקה מקצועית ובעלת מומחיות מיוחדת כאמור, אמורה לייעל, לזרז ולשכלל את האכיפה הפלילית, המינהלית והאזרחית בתחומים אלה, להביא לפסיקה עקבית ואחידה יותר ולשפר את היציבות והוודאות בענפים כלכליים מרכזיים במשק.

אברהם מיכאלי: ההסדרים העיקריים מרוכזים בסימן חדש שמוצע להוסיף לחוק בתי-המשפט, שכותרתו: "מחלקה כלכלית".

אברהם מיכאלי: עוד כוללת ההצעה כמה הסדרים חדשים הנוגעים לכללי הסמכות ולערעורים בעניינים אלה, וכן תיקונים עקיפים בחוקים הרלוונטיים.

אברהם מיכאלי: יום התחילה המוצע הוא 15 בדצמבר 2010.

אברהם מיכאלי: ההסדרים החדשים לא יחולו על תיקים תלויים ועומדים אלא על תיקים חדשים בלבד, כלומר על תיקים שהוגשו לבית-המשפט מיום 15 בדצמבר 2010 ואילך.

אברהם מיכאלי: אפרט מעט על ההסדרים השונים שבהצעת החוק.

אברהם מיכאלי: ראשית כול, מוצע לקבוע כי עניינים כלכליים המוגדרים בחוק כרשימה סגורה של עניינים, יהיו בסמכות העניינית של בתי-המשפט המחוזיים.

אברהם מיכאלי: העניינים הכלכליים כוללים הליכים אזרחיים ופליליים לפי חוק ניירות ערך, חוק החברות, חוק השקעות משותפות בנאמנות וחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, תובענות ייצוגיות ותביעות נגזרות וכן סכסוכים בין בעלי מניות הנוגעים לזכויותיהם או לחובותיהם ככאלה.

אברהם מיכאלי: גם ערעור על פסק בוררות, כשפסק הבוררות עוסק בסכסוך לפי אחד החוקים האלה, מוגדר עניין כלכלי.

אברהם מיכאלי: מרבית ההליכים לפי חוקים אלה נדונים גם היום בפני בתי-המשפט המחוזיים.

אברהם מיכאלי: השינויים העיקריים מבחינת כללי הסמכות העניינית הם בכל הנוגע להליכים אזרחיים לפי חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ולהליכים הפליליים, אשר לפי המצב החוקי הקיים נדונים בפני בתי-משפט השלום.

אברהם מיכאלי: כמו כן ניתנה לשר המשפטים סמכות להוסיף עניינים לרשימת העניינים הכלכליים והעניינים הכלכליים-מינהליים, זאת בהסכמת נשיאת בית-המשפט העליון ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אברהם מיכאלי: נוסף על כך, כאמור, מוצע להקים בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו מחלקה כלכלית.

אברהם מיכאלי: שופטי המחלקה הכלכלית ימונו לתקופה של ארבע שנים, שיהיה אפשר להאריכה בתקופות נוספות.

אברהם מיכאלי: המינוי ייעשה על-ידי נשיאת בית-המשפט העליון בהתייעצות עם נשיאי בתי-המשפט המחוזיים הנוגעים בדבר.

אברהם מיכאלי: שר המשפטים יקבע בצו, בהסכמת נשיאת בית-המשפט העליון, את המספר המקסימלי של השופטים שאפשר למנות למחלקה הכלכלית.

אברהם מיכאלי: המחלקה הכלכלית תהיה בעלת הסמכות הבלעדית לדון בעניינים כלכליים, אזרחיים ופליליים אם הם נמצאים בסמכות המקומית של בית-המשפט המחוזי בתל-אביב, ובעניינים הכלכליים-מינהליים כולם.

אברהם מיכאלי: כדי להבהיר, אציין לדוגמה כי עניין כלכלי אזרחי או פלילי שבסמכות המקומית של מחוז ירושלים יהיה אומנם בסמכות העניינית של בית-משפט מחוזי, אך לא יידון על-ידי שופטי המחלקה הכלכלית, שתוקם, לפחות בשלב ראשון, רק בתל-אביב, אלא על-ידי השופטים "הרגילים" של בית-המשפט המחוזי בירושלים.

אברהם מיכאלי: חשוב לי לציין כבר עתה שבכוונת הממשלה לאפשר בעתיד העברה של כל התיקים הכלכליים לבית-המשפט בתל-אביב, ללא התחשבות בכללי הסמכות המקומית.

אברהם מיכאלי: זאת באמצעות סעיף שהממשלה מבקשת לחוקק באמצעות חוק ההסדרים בפעם השנייה כבר, שכן ניסיון כזה נעשה כבר במסגרת חוק ההסדרים הקודם – אך נכשל.

אברהם מיכאלי: מכל מקום, בשלב זה לא הוכנס להצעת החוק סעיף המתגבר על כללי הסמכות המקומית בעניינים אזרחיים ופליליים.

אברהם מיכאלי: לגבי הקמת המחלקה הכלכלית בתל-אביב, כעת מונח לפניכם נוסח שמדבר על שתי גרסאות שזכו לקולות שקולים בוועדה: בגרסה הראשונה מוצע לקבוע בחוק מפורשות שתוקם מחלקה כלכלית בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו, אך לצד זאת מוצע להסמיך את שר המשפטים, בהסכמת נשיאת בית-המשפט העליון, להקים בעתיד מחלקות כלכליות נוספות בבתי-משפט מחוזיים אחרים, אם יהיה בכך צורך ואם תהיה לכך הצדקה.

אברהם מיכאלי: הצעה זאת עלתה בדיוני הוועדה וזכתה להתנגדות הממשלה.

אברהם מיכאלי: גרסה זו מקבלת את העמדה כי בשלב הראשון אפשר להקים מחלקה כלכלית ונכון להקים מחלקה כלכלית במחוז תל-אביב, לאור היקף התיקים הרלוונטיים והעובדה שממילא רובם המכריע מוגשים כיום לבית-המשפט בתל-אביב.

אברהם מיכאלי: עם זאת, ההצעה מאפשרת למערכת גמישות ושיקול דעת.

אברהם מיכאלי: ההצעה השנייה, שבה הממשלה תומכת – המחלקה הכלכלית מוקמת בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו בלבד, ולא ניתנת לשר המשפטים סמכות להקים מחלקות כלכליות נוספות.

אברהם מיכאלי: המשמעות היא שעל מנת להקים מחלקה כלכלית נוספת בעתיד יהיה צורך לתקן את חוק בתי-המשפט בהליך חקיקה בכנסת.

אברהם מיכאלי: עמדת הממשלה היא שממילא אין כוונה להקים מחלקות כלכליות נוספות והמטרה היא לרכז סמכויות במחלקה הכלכלית בתל-אביב.

אברהם מיכאלי: כאמור, עמדת הממשלה היא לתמוך בגרסה השנייה, ושתי הגרסאות מונחות לפניכם.

אברהם מיכאלי: אני לא אפרט עוד פה מעבר לזה, ולכן אני אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כאשר אני מזכיר שתחילה צריך להכריע, אדוני היושב-ראש, בין הגרסאות המוצעות בסעיף 4 להצעת החוק לעניין הקמת המחלקה הכלכלית בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו.

אברהם מיכאלי: אני כבר מודה, מראש, ליושב-ראש ועדת החוקה, שקידם את החוק הזה, לצוות הוועדה, למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית עם הצוות הרחב שלה, ואני באמת חושב שזאת באמת מהפכה מבחינה משפטית.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי – כן, אדוני שר המשפטים, רוצה להגיב?

יצחק וקנין: להסביר את הגרסאות.

יצחק וקנין: אוקיי, אני אתן את האפשרות.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: השתכנענו מיושב-ראש הוועדה.

יצחק וקנין: אדוני השר מוותר?

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אני עובר להצעה על ההסתייגויות – שאין.

יצחק וקנין: רק רגע, רבותי, תנו לי.

יצחק וקנין: לשם החוק ולסעיפים 1–3 אין הסתייגויות, ואנחנו נצביע עליהם כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–3 – 17 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, שם החוק וסעיפים 1–3 נתקבלו כהצעת הוועדה – 17 בעד, מתנגד אחד ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים לסעיף 4.

יצחק וקנין: לסעיף 4, רבותי, יש שתי גרסאות.

יצחק וקנין: אני אקריא את הגרסאות ואגיד איך תהיה ההצבעה.

יצחק וקנין: גרסה א': תוקם בחוק מחלקה כלכלית בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו, וכמו כן, שר המשפטים יוסמך, בהסכמת נשיא בית-המשפט העליון, להקים מחלקות כלכליות בבתי-משפט מחוזיים נוספים.

יצחק וקנין: גרסה ב' אומרת: תוקם בחוק מחלקה כלכלית בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו בלבד.

יצחק וקנין: אם כן, מי שיצביע בעד, רבותי, הוא בעד גרסה א', ומי שמצביע נגד הוא בעד גרסה ב'.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 11 בעד גרסה א' – אין בעד גרסה ב' – 20 נמנעים – אין גרסה ב' של סעיף 4 (סעיף 42ד המוצע) נתקבלה.

יצחק וקנין: אם כן, 20 נגד, אין בעד ונמנעים אין.

יצחק וקנין: אם כן, התקבלה גרסה ב'.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים ומצביעים על סעיף 4 על-פי הגרסה שנתקבלה, גרסה ב'.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 4, עם גרסה ב' שנתקבלה – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 4, עם גרסה ב' שנתקבלה, נתקבל.

יצחק וקנין: 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, סעיף 4 אושר, כולל גרסה ב'.

יצחק וקנין: רבותי, יש לנו סעיפים 5 עד 13, אין הסתייגויות, ואנחנו מצביעים על סעיפים אלה כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: בעד סעיפים 5–13 – 21

יצחק וקנין: נמנעים – אין

יצחק וקנין: בעד – 21, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: רבותי, הסעיפים התקבלו כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אני עובר להצבעה בקריאה שלישית, כולל הסעיף שהתקבל בגרסה ב'.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 23 נגד – 1 נמנעים – אין חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 59), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 23 בעד, אחד מתנגד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה, הודיתם כבר לכל מי שצריך להודות.

יצחק וקנין: [מס' מ/527; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 11474; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק השאלת ספרי לימוד (תיקון מס' 5), התש"ע–2010, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים ובראשם שר החינוך, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק השאלת ספרי לימוד (תיקון מס' 5), התש"ע–2010, שיזמה הממשלה, וליתר דיוק יזם אותו שר החינוך גדעון סער.

זבולון אורלב: חוק השאלת ספרי לימוד, התשס"א–2000, נחקק אומנם בשנת 2000, אך מועד תחילתו נדחה מעת לעת והוא אמור להיכנס לתוקף בתחילת שנת הלימודים הקרובה הבאה עלינו לטובה, התשע"א.

זבולון אורלב: החוק קובע הוראות לעניין יישום תוכנית להשאלת ספרי לימוד בבתי-ספר.

זבולון אורלב: יצוין כי אף שהחוק טרם נכנס לתוקפו, משרד החינוך ארגן ומימן תוכנית להשאלת ספרי לימוד הפועלת כבר קרוב ל-20 שנה על סמך נוהל פנימי, והיום התוכנית כוללת כ-1,300 בתי-ספר, אדוני השר?

גדעון סער: כן.

זבולון אורלב: מטרותיו של החוק המוצע הן לתקן את חוק השאלת ספרי לימוד כדי להקל על הורים לתלמידים ומוסדות חינוך המבקשים להצטרף לתוכנית ההשאלה לפי החוק, וכן לאפשר את יישום הוראות החוק כבר בראשית שנת הלימודים הקרובה.

זבולון אורלב: כך, למשל, החוק הקיים קובע כי נדרשת הסכמה של כ-90% מהורי התלמידים במוסד חינוך על מנת שהמוסד יוכל להיכלל בתוכנית ההשאלה.

זבולון אורלב: מאחר שהדרישה של 90% העמידה קשיים בהצטרפות בתי-הספר לתוכנית מוצע להפחית את שיעור ההסכמה הנדרש ל-60% מהורי התלמידים.

זבולון אורלב: עוד מוצע להבהיר כי תנאי להצטרפות של תלמיד לתוכנית הוא הסכמת הוריו, אשר תינתן באופן שיקבע שר החינוך בתקנות.

זבולון אורלב: כיום קובע החוק כי השר יעמיד לרשות בית-הספר המצטרף לתוכנית סיוע תקציבי ראשוני חד-פעמי לצורך רכישת ספרי לימוד, שעומד על סדר גודל של כ-40,000 שקלים למוסד חינוכי שמצטרף.

זבולון אורלב: מאחר שבשל בלאי או החלפת תוכנית לימודים מתעורר מדי פעם הצורך להחליף ספרים, מוצע לקבוע כי ניתן יהיה להעמיד לרשות בית-הספר סכומי סיוע נוספים מעת לעת, וזאת בתנאים ובמועדים שיקבע השר בתקנות.

זבולון אורלב: מוצע לקבוע עוד כי המנהל הכללי של משרד החינוך יפרסם לקראת כל שנת לימודים את מכסת בתי-הספר שניתן להכלילם בתוכנית באותה שנה, ואם עלה מספר בתי-הספר שביקשו להיכלל בתוכנית על אותה מכסה שנתית, יפרסם המנהל הכללי, באישור שר החינוך, את אמות המידה לתעדוף, להעדפה, של בתי-ספר שייכללו בתוכנית, ובהתאם לכך – אילו בתי ספר ייכללו בה באותה שנה ואילו לא ייכללו.

זבולון אורלב: בהמשך להוראה זו, מוצע למחוק את ההחלה בהדרגה שבחוק הקיים.

זבולון אורלב: כמו כן, מוצע להבהיר כי בתי-ספר שכבר כלולים בתוכנית ההשאלה מכוח הנוהל הקיים של משרד החינוך – לפי החוק יוסיפו להיכלל בה, וגם הם יהיו רשאים להגיש בקשות לקבלת סיוע תקציבי נוסף מהמדינה לצורך חידוש המלאי של ספרי הלימוד.

זבולון אורלב: ההסתייגויות שהוגשו הן הסתייגויות דיבור בלבד.

זבולון אורלב: אני מבקש מחברי הבית לאשר.

זבולון אורלב: אוסיף עוד משפט אחד: בית-ספר שנכנס לתוכנית ההשאלה, העלות להורים היא, בערך, 260 או 280 שקלים לשנה, על מנת שבנם יקבל את כל ספרי הלימוד, ואם הם צריכים לרכוש את זה לא במסגרת הרכישה, הסכום עלול להגיע עד 1,200 שקלים.

זבולון אורלב: לכן יש עניין גדול לקדם את החוק ולהביא אותו, להפעיל אותו כבר בשנת הלימודים.

זבולון אורלב: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: – – –

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: המנכ"ל או השר, מי השתתף בדיון אני כבר לא זוכר, הבהירו לנו שבמסגרת התקנות שיעשה השר, כמובן ייתנו העדפה לשיקולים סוציו-אקונומיים, שיקולים כלכליים, כדי לתת להם העדפה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך, חבר הכנסת ברכה, שהזכרת לי את זה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות חבר הכנסת זבולון אורלב.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ברכה, יש לך הסתייגויות.

יצחק וקנין: אתה רוצה לנמק.

יצחק וקנין: דיבור – אין בעיה.

יצחק וקנין: לרשותך חמש דקות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק היא הצעת חוק חשובה.

מוחמד ברכה: שר החינוך, תקשיב לי רק למשפט אחד, כי אני רוצה לברך אותך על הצעת החוק ולברך את יושב-ראש ועדת החינוך.

מוחמד ברכה: אני חושב שנעשה צעד חשוב.

מוחמד ברכה: האמירה שבאה בסוף דבריו של יושב-ראש ועדת החינוך בעניין כל מה שקשור לתעדוף בתקציבים על-ידי שר החינוך, שיילקח בחשבון או שאחד השיקולים יהיה העניין הסוציו-אקונומי של בתי-הספר או של התלמידים – אני חושב שחשוב שמשרד החינוך הסכים שזה ייכלל בתקנות.

מוחמד ברכה: זה היה הנושא של ההסתייגות המהותית שהיתה לי, אבל כמובן הורדתי אותה אחרי שקיבלנו את ההתחייבות הזאת, שעמד כאן יושב-ראש ועדת החינוך והדגיש אותה שוב.

מוחמד ברכה: אני רוצה רק לברך.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: ההסתייגות היתה הסתייגות דיבור והוסרו כל ההסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה, רבותי, על הצעת חוק השאלת ספרי לימוד (תיקון מס' 5), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–6 – 26 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

יצחק וקנין: בעד – 26, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, אדוני יושב-ראש הוועדה.

יצחק וקנין: הצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק השאלת ספרי לימוד (תיקון מס' 5), התש"ע–2010 – מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין חוק השאלת ספרי לימוד (תיקון מס' 5), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 28 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אדוני שר החינוך רוצה לומר כמה מלים לגבי הצעת החוק.

גדעון סער: אני אהיה מאוד קצר, אדוני חבר הכנסת שטרית.

גדעון סער: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החינוך, לחבר הכנסת אורלב, שכהרגלו הוא מאוד יעיל, והעובדה שהצלחנו להשלים את החקיקה היום, בלוח זמנים מאוד קצר, תאפשר את כניסת החוק לתוקף בעת תחילת שנת הלימודים, בעוד כ-40 יום; ובהזדמנות הזאת להודות גם ליועצת המשפטית של הוועדה, לעורכת-הדין מירב ישראלי, ליהודית, מנהלת הוועדה, ולכל צוות הוועדה.

גדעון סער: החוק הזה יעצים מפעל מאוד חשוב של השאלת ספרי לימוד, יקל על ציבור רחב של הורים לחסוך באופן משמעותי בהוצאות הכלכליות על ספרי לימוד.

גדעון סער: אני הנחיתי, גם בשנה הבאה, לשלש את התקציב למפעל ההשאלה, מקצת פחות מ-2 מיליון שקלים – 1.9, ל-5.5 מיליון שקלים, ההקצאה הישירה שלנו.

גדעון סער: אני מניח שהתוצאות יהיו התווספות של בתי-ספר לתוכנית, ולצד המהלכים מהסוג הזה – זה רק מהלך אחד רלוונטי; אני הנחיתי את המנכ"ל להתחיל להאיץ תוכנית להעלאת ספרי לימוד לרשת האינטרנט, כי בסופו של דבר פתרון לטווח הארוך, כמו שיודע יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, הוא ללכת לכיוון הזה.

גדעון סער: אז יש כל מיני בעיות – יש זכויות יוצרים, יש דברים אחרים, אבל בעזרת השם נתקדם בכיוון הזה, וזה העתיד.

גדעון סער: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשר החינוך, השר גדעון סער.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעה זו עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/526; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 11791; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית – הוראת שעה) (תיקון), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אופיר אקוניס יציג את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אין הסתייגויות להצעת חוק זאת.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: רבותי, אני מקבל הוראות ממזכירות הכנסת לגבי סדר-היום.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה יציג את הצעת החוק.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת חוק התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית – הוראת שעה) (תיקון), התש"ע–2010, לקריאה השנייה והקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לכם שאני גם קצת מצטער להציג אותה, מכיוון שזוהי בעצם, חברי, דחייה נוספת של ההפעלה של הרכבת הקלה בירושלים.

אופיר אקוניס: קיימנו על כך דיון, הבטיחו לנו, גם הזכיין גם הממשלה, כולם, שב-8 בספטמבר 2010 – ב-8 בספטמבר, חבר הכנסת שטרית, אתה היית שר בממשלה, בטח עסקת בזה; ב-8 בספטמבר, עכשיו היתה אמורה להיות כבר הפעלה, או סוף הפיילוט, ולצערי, אנחנו מתבקשים להאריך את הדבר.

אופיר אקוניס: אבל אנחנו כמובן רוצים לפעול לטובתם של תושבי ירושלים, ואם הדבר מצריך זאת, כך נעשה.

אופיר אקוניס: חוק התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית): בתקופה שתחילתה ביום 3 בנובמבר, עד 8 בספטמבר, כפי שאמרתי, שיועדה להיות תקופת הניסוי לבחינת הפעלתה של הרכבת המקומית בירושלים והכנתה להפעלה מסחרית, יחולו לעניין רכבת מקומית הוראות פקודות התעבורה החלות לעניין רכב, בשינויים מסוימים שנקבעו בחוק כאמור.

אופיר אקוניס: חשוב לציין שבתקופת הניסוי לא מתבצעת הסעה של נוסעים ברכבת הקלה, וכפי שאמרתי, לצערי, גם תקופת הניסוי עצמה לא החלה במועדה, ובעקבות הליך בוררות מתמשך ומתמשך בין המדינה לבין מפעילי הפרויקט בירושלים בנוגע ללוח הזמנים לביצוע, תקופת הניסיון צפויה להתארך, שוב להתארך, כמה מצער.

אופיר אקוניס: עכשיו אני אסביר.

אופיר אקוניס: לפיכך, בהתאם להצעת החוק – השר לשעבר שטרית – שהגישה הממשלה, תוארך תקופת הניסוי.

אופיר אקוניס: אני מציע שהדבר יירשם כאן, ותושבי ירושלים יחכו ל-7 באפריל 2011.

אופיר אקוניס: זה התאריך החדש.

אופיר אקוניס: הצעת החוק גם מאפשרת להאריך – – –

מאיר שטרית: טוב שזה לא ה-1 באפריל.

אופיר אקוניס: לא, זה לא ה-1 באפריל, זה ה-7 באפריל.

אופיר אקוניס: אנחנו מבקשים להאריך את תוקף החוק, את תקופת הניסוי בצו, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, בתקופה נוספת – בתקופות נוספות, בעצם – שכל אחת לא תעלה על שישה חודשים, ובלבד שסך כל תקופת ההארכה לא יעלה על 12 חודשים.

אופיר אקוניס: אני מבקש לציין שבהצעת החוק המקורית הציעה הממשלה להסמיך את השר, באישור הכנסת, להאריך את תוקף הניסוי ב-18 חודשים.

אופיר אקוניס: כלומר, היתה כאן אפשרות – אתה שומע, חבר הכנסת שטרית?

אופיר אקוניס: היתה אפשרות להארכה נוספת.

אופיר אקוניס: זה מדהים, בשנה וחצי.

אופיר אקוניס: כלומר, כל הדבר הזה, אני, אדוני היושב-ראש, גם משתתף רבות בדיוני ועדת הכלכלה, ויושב כאן יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שגם מקבל לעתים לוועדתו כל מיני הצעות מוזרות, כלומר, רצו לתת את האפשרות להארכה בעוד שנה וחצי.

אופיר אקוניס: זה דבר שלא ייאמן.

חיים כץ: – – – להצביע עכשיו במליאת הכנסת.

אופיר אקוניס: נכון, ולכן ביקשתי – – –

חיים כץ: – – – אנחנו נגיע לשנתיים – – –

אופיר אקוניס: לא, לא, פה זה כבר שנה, ואכן אני אומר לך, חבר הכנסת כץ: אנחנו הורדנו משנה וחצי לשנה אחת.

חיים כץ: אז תמשיכו – – –

אופיר אקוניס: אתה יודע מה – – – אני בטוח שכולנו, חבר הכנסת כץ, שותפים לתקווה שלי שההליך הארוך של הקמת הרכבת המקומית בירושלים באמת יסתיים כפי שאמרת, יושב-ראש הוועדה, באפריל 2011, ותושבי הבירה והמבקרים הרבים בה יוכלו ליהנות משירותי תחבורה יעילים, מודרניים, חדשניים.

אופיר אקוניס: נציגי הזכיין של פרויקט הרכבת המקומית הצהירו בוועדה שקיימים עיכובים נוספים מעבר לאלה שהבוררים התייחסו אליהם כשקבעו את המועד האמור.

אופיר אקוניס: אני מקווה שלא יהיה פה צורך, אדוני היושב-ראש, להיות כאן שוב.

אופיר אקוניס: אני קורא בהזדמנות הזאת למדינה ולזכיין של פרויקט הרכבת המקומית בירושלים לעשות כל מאמץ, אף-על-פי שזה ביטוי שהוא קצת מפחיד, "לעשות כל מאמץ", וכדי שהרכבת המקומית תפעל באופן מסחרי, שוב אני אומר, ב-7 באפריל 2011, וניתן יהיה ליהנות משירותיה, וסבלם של תושבי ירושלים, המתארך כבר כמעט עשר שנים, יגיע לקצו.

אופיר אקוניס: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות.

אופיר אקוניס: אני מבקש את תמיכת כל חברי הכנסת בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: ובהזדמנות הזאת, כמובן – להודות לכל צוות הוועדה, למנהלת הוועדה לאה ורון, ליועצת המשפטית , לעורך-דין ניר ימין, לעוזרי.

אופיר אקוניס: אנחנו העלינו את הדבר במהירות על סדר-היום כדי להקל על סבלם החמור של תושבי ירושלים.

אופיר אקוניס: אני מקווה להביא גם קץ לסבל.

אופיר אקוניס: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה: הצעת חוק התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית – הוראת שעה) (תיקון), התש"ע–2010 – מי בעד, מי נגד.

יצחק וקנין: הצבעה שנייה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–2 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעה זו עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית – הצעת חוק התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית – הוראת שעה) (תיקון), התש"ע–2010, קריאה שלישית.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – 1 חוק התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית – הוראת שעה) (תיקון), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 16 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק וקנין: אם כן, הצעה זו עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/506; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 10376; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי-הסוהר) (תיקון מס' 4), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי-הסוהר) (תיקון מס' 4), התש"ע–2010.

צחי הנגבי: בשנת 2005 החליטה הממשלה להעביר את האחריות לבתי-הכלא הביטחוניים מצה"ל לשירות בתי-הסוהר.

צחי הנגבי: עם העברת בתי-הכלא לשירות בתי-הסוהר לא היו בשירות די סוהרים כדי להפעיל גם את שלושת בתי-הכלא האלה, ולכן נקבע בהוראת שעה כי יהיה אפשר להציב בשירות בתי-הסוהר יוצאי צבא בתפקידים של אבטחה ושל ליווי אסירים בבתי-הסוהר הביטחוניים.

צחי הנגבי: בהמשך נקבע גם כי יהיה אפשר להציבם באגפים בבתי-הסוהר המשמשים להחזקת אסירים ביטחוניים בלבד, וכן בתפקידים של שירותי מינהלה הנוגעים לארגון כוח-אדם וטיפול בפרט המיועדים ליוצאי הצבא בלבד.

צחי הנגבי: עוד נקבע בהוראת השעה כי מספר יוצאי הצבא שישרתו בשירות בתי-הסוהר ייקבע בידי שר הביטחון, בהסכמת השר לביטחון פנים ובאישור הממשלה, וכן ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

צחי הנגבי: כן נקבע כי ליוצאי צבא המשרתים במסגרת זו יש מעמד זהה לחיילי צה"ל בכל עניין, לרבות בכל הקשור לחוקים הנוגעים גם לחיילים משוחררים וגם לחוקי השיקום.

צחי הנגבי: נושא הצבת יוצאי צבא ביחידות שירות בתי-הסוהר נבחן על-ידי ועדה שהקים שר הביטחון.

צחי הנגבי: הוועדה הגישה רק לאחרונה לשר את ההמלצות שלה, וההמלצה בהקשר שלנו היא להמשיך להציב יוצאי צבא ביחידות שירות בתי-הסוהר בשנים הקרובות.

צחי הנגבי: שר הביטחון עתיד להביא את ההמלצה כאמור לאישור הממשלה.

צחי הנגבי: אבל למרות העובדה שההמלצה טרם אושרה, לאחר דיון בוועדה אנחנו מציעים להאריך את הוראת השעה עד ל-31 בדצמבר 2010, עד סוף השנה הנוכחית, כדי לאפשר לממשלה לדון בהמלצות הוועדה ולגבש את החלטתה בנושא.

צחי הנגבי: למען הסר ספק, אדוני היושב-ראש, מוצע לתקן בחוק קליטת חיילים משוחררים את ההגדרה "שירות סדיר" כך שתכלול גם שירות של יוצאי צבא בבתי-הסוהר.

צחי הנגבי: אין הסתייגויות להצעה.

צחי הנגבי: אני מבקש, לפיכך, מחברי הכנסת לאשר אותה גם בקריאה שנייה וגם בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: רבותי, להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי-הסוהר) (תיקון מס' 4), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: קריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 19 בעד סעיפים 1–3 – 15 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 15 בעד, אין מתנגדים, יש נמנע אחד.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית – הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי-הסוהר) (תיקון מס' 4), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: קריאה שלישית – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 20 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – 1 חוק שירות הביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי-הסוהר) (תיקון מס' 4), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 14 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת חוק זו עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/516; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 11779; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אדוני רוצה להמשיך בסדר-היום.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני המליאה, שוב, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 2), שמובאת לפניכם לאחר דיון בוועדה.

צחי הנגבי: חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים, התשס"ב–2002, מעגן את הסמכות לכלוא איש כוח אויב שאינו שבוי מלחמה עד לתום פעולות האיבה בין מדינת ישראל לבין אותו כוח.

צחי הנגבי: מדובר במי שנטלו חלק בפעולות איבה נגד ישראל, אבל הם לא חיילים בצבא סדיר, או שהם חברים בארגוני טרור שפועלים נגד ישראל.

צחי הנגבי: החוק בא להבטיח גם תנאי כליאה הולמים וגם ביקורת שיפוטית תקופתית.

צחי הנגבי: ב-2008, אדוני היושב-ראש, תוקן החוק, נוספו לו הוראות שונות, ובמסגרת התיקון הזה הוחלפו חלק מהסעיפים ונוספו סעיפים חדשים.

צחי הנגבי: עקב כך, בשלושה סעיפים בנוסח הסופי של החוק נותרה הפניה למספר סעיף שאינו נכון.

צחי הנגבי: מאחר שלא היה אפשר לפעול בדרך של תיקון טעות לפי פקודת סדרי השלטון והמשפט, מוצע לתקן את ההפניות האמורות בהצעת חוק זו, ומשום כך הגענו למעמד הזה.

צחי הנגבי: אני מדגיש שבתי-המשפט הבינו כי ההפניות שגויות, ולמעשה פירשו את החוק כנדרש.

צחי הנגבי: לא נגרמו טעויות משפטיות, אבל למרות זאת מן הראוי, למען הסדר הטוב, לתקן בכל זאת את החוק.

צחי הנגבי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: יש הסתייגות אחת, רבותי, של חבר הכנסת אריה אלדד, אבל הוא איננו.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות זו לא תידון.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים עכשיו.

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: אין הסתייגויות, אם כן, לחוק, מכיוון שהמסתייג איננו.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – הצעת חוק שירות ביטחון – – –

קריאה: מרוב בלבול כבר הכול – – –

יצחק וקנין: על תיקון מס' 4 כבר הצבענו – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא הודיע "תיקון מס' 13", ואתה נימקת: כליאתם של – – –

יצחק וקנין: אני התכוונתי לפי הסדר שלי.

יצחק וקנין: אתה נימקת איזו הצעת חוק?

מאיר שטרית: תצביע על שניהם יחד.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, לא לא.

יצחק וקנין: 4 זה היה בסדר, הצבענו, זה היה בסדר.

יצחק וקנין: אני מציע כך, אדוני, בשביל הסדר הטוב: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13) – זה מה שאני קראתי – ואני מציע שכבודו ינמק את 13, ואחרי כן נעבור להצעת החוק הבאה, מאחר שזה מה שהונח לפני.

קריאה: אבל הוא נימק על – – –

קריאה: כי הוא עשה עלי לחץ פיזי מתון.

יצחק וקנין: כן כן, אנחנו נמתין על מנת שהכול יעבוד בסדר, אחרת – – –

נסים זאב: לא משנה המספרים, מה שמשנה זה המסרים.

נסים זאב: המסר ברור.

קריאות: – – –

קריאה: – – – שיהיה מתח עד הדקה האחרונה – – –

זבולון אורלב: יריב, היום יושבי-ראש הוועדות – – –

יצחק וקנין: צריך לשים לב – אני מעלה יושב-ראש ועדה, אני לא שם לב מה הוא מנמק בדיוק.

יצחק וקנין: אני קורא לו לפי הסעיף – – – והוא מנמק משהו אחר בכלל.

קריאות: שיעלה וינמק – – –

יצחק וקנין: לא לא, רבותי, דקה אחת.

יצחק וקנין: אנחנו – דקה אחת – עושים סדר בדבר הזה, כיוון ששינו לנו פה את סדר-היום.

יצחק וקנין: זה גם גורם לאיזה בלבול קטן.

יצחק וקנין: כמה דקות – – –

זבולון אורלב: זה מה שרצה – – – להוכיח לנו שאנחנו לא יודעים על מה אנחנו מצביעים.

יצחק וקנין: כן, זה כמעט קרה.

זבולון אורלב: מי שלא הבין, אמרתי את זה בהומור.

זבולון אורלב: אני רואה – – –

יצחק וקנין: אם כן, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, יעלה ויציג את הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13), התש"ע–2010.

זבולון אורלב: – – –

יצחק וקנין: יציג אותה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: אני מודה לך על תיקון הטעות.

צחי הנגבי: חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13), קובע למעשה כי – אני אקרא את הטקסט של תיקון סעיף 1.

זבולון אורלב: – – – תיקון מס' 13.

צחי הנגבי: 13.

יצחק וקנין: 13, רבותי.

יצחק וקנין: מה שמופיע בלוח, זו הצעת החוק שמנומקת כרגע – 13.

יצחק וקנין: בסדר-היום – 15.

זבולון אורלב: על מס' 4 לא הצבענו.

יצחק וקנין: הצבענו.

יצחק וקנין: תיקון מס' 4 הצבענו, ואושר.

צחי הנגבי: הצבענו ואישרנו.

יצחק וקנין: רבותי, תיקון מס' 4 אושר, וזה בסדר גמור.

יצחק וקנין: זה הלך לפי סדר-היום.

זבולון אורלב: – – –

צחי הנגבי: בחוק שירות ביטחון (הוראת שעה), התשנ"ה–1995, בסעיף 1, ברישא, במקום "עד יום כ' באב התש"ע (31 ביולי 2010)" יבוא "עד יום ה' בטבת התשע"ב (31 בדצמבר 2011).

צחי הנגבי: משמעות החוק, כפי שכולנו מכירים, היא שמדי תקופה אנחנו מתייצבים בפני הכנסת להאריך את שירות הביטחון של הצבא הסדיר, שעל-פי חוק הוא 30 חודש, אבל בהוראת שעה הוא מוארך בשישה חודשים נוספים.

צחי הנגבי: זה מאפשר לחיילי ישראל לשרת שלוש שנים.

צחי הנגבי: כפי שידוע, יש מחלוקת, היתה מחלוקת, נותרה מחלוקת, אם לקצר את השירות הסדיר בשישה חודשים על-פי המלצות ועדת בן-בסט.

צחי הנגבי: הממשלה בשעתה אישרה את הקיצור הזה, לאחר מכן באה מלחמת לבנון השנייה, מצבנו הביטחוני מאז לא השתנה לטובה, ומשום כך הממשלה והכנסת מדי שנה בשנה מאריכות את השירות הסדיר בשישה חודשים נוספים, וזאת בהוראת שעה.

צחי הנגבי: אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק.

צחי הנגבי: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: ישנה הסתייגות של חבר הכנסת אלדד.

יצחק וקנין: אדוני, אתה רוצה לנמק?

יצחק וקנין: בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, ההסתייגות שלי היא במסגרת מה שנקרא הסתייגות דיבור, והדיבור הוא לגופו של חוק, אבל אין לי התנגדות לחוק.

אריה אלדד: זה 40 שנה השירות בצה"ל בפועל הוא 36 חודש לגברים, ואף שזה נמשך כבר 40 שנה, כל שנה מאריכים את זה באופן פורמלי מ-30 ל-36 חודש.

אריה אלדד: אם 40 שנה יש צורך בהוראת שעה, מה השעה?

אריה אלדד: כמה זמן עבר כבר?

אריה אלדד: למה 40 שנה צריך להאריך הוראות שעה?

אריה אלדד: אני מבין שהאוצר, באותה נשימה שאנחנו מאריכים, רוצה בכלל לקצר את השירות, מטעמיו שלו.

אריה אלדד: לעומת זאת, לאויבי ישראל יש תוכניות אחרות לגבינו והם לא מתכוונים לקצר את שירות החובה בצה"ל, כי המצב שלנו הוא לא כזה שאפשר לקצר את שירות החובה בצה"ל.

אריה אלדד: חברי הכנסת, מה שאני מתכוון הוא, שאם שירות החובה הוא 36 חודש 40 שנה, ראוי שכך יהיה כתוב בחוק, ולא נאריך את זה כל פעם בהוראת שעה ולא נשים עצמנו לצחוק.

אריה אלדד: ואם יום אחד נשמע את פעמי המשיח והשלום יתדפק בשער ולא יהיה צורך לא ב-36 חודש אלא רק בשישה חודשים, נקצר.

מאיר שטרית: למה לא עשיתם את זה בוועדה?

אריה אלדד: כי הוועדה לא הסכימה.

אריה אלדד: אני הצעתי את הדבר בוועדה, ממש כך, אבל היה רוב מוצק בוועדה – – –

יעקב אדרי: השעון התקלקל.

מיכאל בן-ארי: חבר הכנסת אלדד, יהיה שלום, לא צריך צבא, לא צריך כלום.

יצחק וקנין: חבר הכנסת בן-ארי, תן לחברך להציע.

אריה אלדד: חבר הכנסת שטרית, הלוא את הדבר הזה אמרתי גם בוועדה וגם הוועדה סברה – שנכון, אבל למה אני מפריע?

אריה אלדד: ולכן הוועדה, ברוב מוצק, דחתה את הצעתי, כפי שיש לי הרגשה שגם המליאה הפעם לא תתייחס לגופו.

אריה אלדד: אני בעד 36 חודש, אני חושב שזה משקף את הצרכים האמיתיים, אני רק מתנגד לפיקציות האלה של הוראות שעה.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק וקנין: אם כן, כבודו מבקש שכן או שאתה מסיר את ההסתייגות?

אריה אלדד: מסיר.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, חבר הכנסת אלדד מסיר את הסתייגותו, ואין הסתייגויות להצעת החוק.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: ההצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 21 בעד סעיף 1 – 17 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: 17 בעד, אין מתנגדים, אחד נמנע.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: הצבעה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 22 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – 1 חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 13), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 19 בעד, אין מתנגדים, אחד נמנע.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/487; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8806; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו חוזרים להצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: ינמק את הצעת החוק חבר הכנסת צחי הנגבי, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

מאיר שטרית: כבר נימק.

יצחק וקנין: יגיד כמה מלים, למען הסדר הטוב, על מנת שלא יהיו אי-הבנות.

צחי הנגבי: חבר הכנסת שטרית, אומרים שכל המוסיף גורע.

צחי הנגבי: מצד שני, יש אומרים שכל המרבה הרי זה משובח.

צחי הנגבי: השאלה, מה נכון בין שתי האמרות האלה?

צחי הנגבי: והתשובה היא, הכול על דעת הזמן והמקום.

צחי הנגבי: אז הרבה זמן אין לי, אבל המקום מחייב שאני אומר בתמצית את הדברים מחדש.

צחי הנגבי: הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים – מדובר בהבהרה לתוספות שחוקקו בעבר, ב-2008.

צחי הנגבי: ההפניות שהופיעו בנוסח שהכנסת קיבלה מחייבות תיקון.

צחי הנגבי: לא היה אפשר לפעול בדרך של תיקון טעות על-פי פקודת סדרי שלטון ומשפט, ולכן אנחנו הבאנו, באמצעות החקיקה, להבהרת התמונה.

צחי הנגבי: אני מודה ליושב-ראש, ומבקש בהזדמנות הזאת להודות – על שלושת החוקים שהבאתי היום – לצוות המשפטי של ועדת החוץ והביטחון בראשות היועצת המשפטית מירי פרנקל-שור, הצוות שלה, עידו, ברק, וכל מי שסייע בידה לסייע בידינו.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: רבותי, אין הסתייגויות להצעת חוק זו.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה: הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: הצבעה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 23 בעד סעיפים 1–3 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעה זו עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית: הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, קריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 24 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 18 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת חוק זו עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 50), התש"ע–2010, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל מהצעת חוק שמספרה פ/2582/18 וכלה בהצעת חוק שמספרה פ/2615/18 – הצעת חוק הממשלה (תיקון – מניעת ניגוד עניינים), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת יריב לוין ואיתן כבל; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומת זיכוי ממס), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת זבולון אורלב, ציון פיניאן ורוחמה אברהם-בלילא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – אי-ייחוד העילה והוספת סעדים), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת יריב לוין, זבולון אורלב, אנסטסיה מיכאלי וישראל חסון; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הנחה בארנונה לעסק באזור עבודות בנייה), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת רוחמה אברהם-בלילא, איתן כבל, חיים אמסלם, מירי רגב ושלמה מולה; הצעת חוק המפלגות (תיקון – שימוש בתרומות למימון התמודדות בבחירות מקדימות), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת , זאב אלקין, דליה איציק, דניאל בן-סימון ואברהם מיכאלי; הצעת חוק אוויר נקי (תיקון – איסור הקמת מקור פליטה טעון היתר בקרבת בית מגורים), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת גאלב מג'אדלה, ניצן הורוביץ, דב חנין ודוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור כיסוי פנים במקום ציבורי), התש"ע–2010, מאת חברת הכנסת מירי רגב; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – גובה שכר המינימום), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת מוחמד ברכה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הודעה לחייל המשוחרר (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת יריב לוין וחיים כץ; הצעת חוק להסדרת מבנה הפיקוח על השירותים הפיננסיים בישראל (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת פניה קירשנבאום, עמיר פרץ ואמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק איסוף וטיפול במכשירים ובפסולת אלקטרוניים, התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ ואורי אורבך; הצעת חוק שכר מינימום (תוכנית הפעימות החברתיות – הוראת שעה), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק העלאת שארית יהודי אתיופיה, התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – קרן ייעודית לחינוך), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק יישום "תרבות של שלום"

ירדנה מלר-הורוביץ: כבסיס למשא-ומתן במסגרת תהליך השלום עם הפלסטינים וארצות ערב, התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת נסים זאב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (חובת איסוף סמי מרפא), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת דב חנין, רחל אדטו, איתן כבל, אריה אלדד, עפו אגבאריה, דניאל בן-סימון ומשה גפני; הצעת חוק להחלפת המונח מעביד וחובת שימוש במונח מעסיק (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת נחמן שי ורוברט אילטוב; הצעת חוק הצמדת שכר שוטרים וסוהרים לשכר משרתי קבע בצה"ל (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (תכשירים משלשלים), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת רחל אדטו ודני דנון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הקפאת נקודות זיכוי בגין שירות צבאי בתקופת הלימודים), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, יוחנן פלסנר, איתן כבל, אברהם מיכאלי וציון פיניאן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס בגין משיכה חד-פעמית של כספי התגמולים בגיל פרישה), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תיקון – תקופת מתן רשיונות למונית בקו שירות), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת יריב לוין, ציפי חוטובלי ואילן גילאון; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס על משקאות, מוצרי מזון, תכשירים וטיפולים רפואיים ושיעור מס מופחת על צריכת תרבות, עיתונים וספרים, מכירה והתקנת מתקנים לצמצום צריכת האנרגיה), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, ניצן הורוביץ וחיים אורון; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – עדכון שכר המינימום ביחס לעדכון שכר חברי הכנסת), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת כרמל שאמה, אריה ביבי, אורית זוארץ, אברהם מיכאלי, מירי רגב ויעקב אדרי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – ביקורי בית לאנשים עם מוגבלות), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת חיים אורון, אילן גילאון וניצן הורוביץ; הצעת חוק המתווכים במקרקעין (תיקון – חובת גילוי על עסקת תיווך), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת אופיר אקוניס; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – נוהלי הוועדה המיוחדת בעקבות מסקנת ועדת החקירה הממלכתית),

ירדנה מלר-הורוביץ: התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת זבולון אורלב, זאב אלקין, אריה אלדד, דני דנון, זאב בילסקי ומשה גפני; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (התוויית ויטמינים, מינרלים וברזל), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת יעקב כץ, אורי אורבך ורוברט טיבייב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תנאים להחלפת תרופה, טיפול רפואי, מטפל, נותן שירותים או מוסד רפואי), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, רחל אדטו, אורי מקלב, חיים אורון ואחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לימודי יסוד במערכת החינוך, התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת ציפי חוטובלי, עינת וילף, מאיר שטרית ואורי אורבך וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון – איסור העסקת ילדים בפרסום בוטה), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת דני דנון, זבולון אורלב, משה מטלון, אריה אלדד ועתניאל שנלר; הצעת חוק העונשין (תיקון – הרחבת ההתיישנות על עבירות מין בקטינים), התש"ע–2010, מאת חברי הכנסת ציפי חוטובלי, שלי יחימוביץ ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון – סליקת כרטיסי חיוב), התש"ע–2010, מאת חבר הכנסת דני דנון; הצעת חוק-יסוד: בחירות אזוריות וארציות (תיקוני חקיקה), מאת חברי הכנסת מאיר שטרית, שאול מופז, אברהם דיכטר, איתן כבל ועמיר פרץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בנושא: כספי המע"מ הפלסטיניים, הצעתו של חבר הכנסת אורי אריאל.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: [מס' כ/333; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 11530; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אני מבין שיציג אותה חבר הכנסת מאיר שטרית, יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת החוק של חבר הכנסת זבולון אורלב, הצעת חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (תיקון מס' 2), לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר שטרית: החוק הזה בא בעצם לתקן את חוק האקדמיה הלאומית למדעים ולשפר את ההגדרות של התפקידים של האקדמיה למדעים, שלא היו מספיק ברורות.

מאיר שטרית: על-פי החוק המוצע, תפקידה של האקדמיה למדעים יהיה לייעץ לממשלה בסוגיות בעלות חשיבות לאומית בתחום המחקר והתכנון המדעי, לרבות מתן הערכות מצב לאומיות ביוזמת האקדמיה, ולהגיש דוחות וסקירות כאמור בסעיף 4ג, וכן לייעץ ולתת מידע למשרדי הממשלה לפי פנייתם, בהתאם להוראות סעיף 4ב.

מאיר שטרית: כמו כן – לטפח ולקדם פעילות מדעית, לרבות פעילות מדעית בין-תחומית ופעילות מדעית בתחומי דעת אחרים.

מאיר שטרית: כמו כן, החוק מתקן דבר נוסף וקובע שמשרד ממשלתי יהיה רשאי לפנות לאקדמיה, לבקש מהם ייעוץ או עבודת מחקר לצרכים שלו בתקציבו שלו.

מאיר שטרית: לצורך העניין הזה, רואים את העבודה הזאת לא כעבודה של קניית טובין אלא כהוצאה ממשלתית, ולכן במקרה כזה, כשמשרד ממשלתי כלשהו, בתקציב המחקר שלו, ירצה להשתמש באקדמיה לצורך המחקר, במקרים כאלה התקציב מאותו משרד יועבר העברה מסעיף לסעיף מאותו משרד למשרד המדע ולתקציב האקדמיה, והאקדמיה תוכל לבצע את העבודה בעצם ללא צורך בתהליך מכרז, כי זה חלק אינטגרלי ממה שנובע מתפקידה.

מאיר שטרית: אנחנו גם קובעים שהאקדמיה תכין דוח שנתי על פעולותיה וכן סקירה תלת-שנתית על מצב המדע והמחקר בישראל בהשוואה למצב המחקר והמדע בעולם.

מאיר שטרית: הסקירה יכולה להתייחס לתחומים מדעיים מסוימים, כפי שתחליט האקדמיה או כפי שתבקש הממשלה.

מאיר שטרית: הדוח השנתי והסקירה התלת-שנתית כאמור יוגשו לשר המדע והטכנולוגיה, לוועדת שרים לענייני מדע וטכנולוגיה ולוועדת הכנסת לענייני מדע וטכנולוגיה, והגופים האלה ידונו בדוחות האלה עם הגשתם.

מאיר שטרית: הרעיון הוא לקיים דיון בכל דוח כזה שיוגש, במטרה – כשהכול עומד במטרה לקדם את המדע בישראל ואת המחקר בישראל.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיד תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב על היוזמה, ואני רוצה להגיד תודה גם לחברי צוות הוועדה שלי, ליועצים המשפטיים, לענת, מנהלת הוועדה, על העבודה בעניין הזה.

מאיר שטרית: החוק נגמר, לשמחתנו, בהסכמה מלאה בינינו לבין שר המדע ובין היוזם ובין האקדמיה למדעים, וכולם יבואו על הברכה.

מאיר שטרית: לחוק אין הסתייגויות, אדוני, ואני מבקש להעמיד אותו להצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה חבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: רבותי, להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה: הצעת חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (תיקון מס' 2), התש"ע-2010.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 25 בעד סעיפים 1–2 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: בעד – 16, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת חוק זו עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010 – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 26 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: בעד – 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת חוק זו עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות מוזמן לברך, איך אפשר לוותר עליך.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתם שמים לב שזה תיקון מס' 2 לחוק שחוקק, נדמה לי בשנות ה-60.

זבולון אורלב: זה חוק בן 50 שנה, כלומר יש עדיין אבק רב שצריך לנער מעל החוק הזה.

זבולון אורלב: היו ניסיונות של יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה ושלי, ולצערי הם לא כל כך צלחו.

זבולון אורלב: התיקון הזה הוא רק תיקון ראשוני, הוא לא מביא במלוא הצורך את מה שצריכים לתקן.

זבולון אורלב: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, אני מאוד מודה לך על עבודתך המנוסה.

זבולון אורלב: אתה חבר הכנסת הכי ותיק פה, והוכחת את יכולתך להביא את כולם להסכמות, ואני מודה לך.

זבולון אורלב: אני גם מודה לשתי היועצות המשפטיות: לקריאה הראשונה הכינה את החוק עורכת-הדין נירה לאמעי, נאחל לה שתלד בבריאות שלמה; לחברתי, היועצת המשפטית הקבועה של ועדת החינוך, שהשאלנו אותה לוועדת המדע, עורכת-הדין מירב ישראלי, למנהלת הוועדה ענת לוי, וגם לפרופסור מנחם יערי, יושב-ראש האקדמיה הלאומית למדעים.

זבולון אורלב: אני מקווה שהתחלנו היום דרך, בצעד קטן, שתביא לידי כך שהאקדמיה הלאומית למדעים תוכל לתרום את תרומתה למדינת ישראל בתחום שהוא כל כך חשוב להמשך קיומה ולביסוסה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, חבר הכנסת זבולון אורלב.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: [נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: החלטת ועדת המדע והטכנולוגיה בדבר תיקון טעות בחוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: יציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה חבר הכנסת מאיר שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, נפלה טעות סופר בחוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010.

מאיר שטרית: אני מבקש בזה להודיע לכנסת על התיקון של הטעויות הללו, שכולן טעויות סופר.

מאיר שטרית: התיקון הראשון בחוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010, הוא בסעיף 4, לעניין 14י המובא בו, בטעות נשאר הסימן "(יג)", ולכן צריך למחוק את הסימן "(יג)".

מאיר שטרית: התיקון השני הוא בסעיף 8(2), במקום "לענייני" צריך להיות "הוועדה לענייני" ובמקום "המדע" צריך להיות "ועדת המדע".

מאיר שטרית: תחילת תיקון הטעויות ביום תחילתו של החוק.

מאיר שטרית: אני מודיע לכנסת על התיקונים, ואני מבקש להצביע על התיקון.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, תודה ליושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה חבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה על הודעתו של יושב-ראש הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 27 בעד ההחלטה – 14 נגד – אין נמנעים –אין החלטת ועדת המדע והטכנולוגיה בדבר תיקון טעות בחוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע–2010, נתקבלה.

יצחק וקנין: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, מליאת הכנסת אישרה את הודעתו של יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה חבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: [מס' כ/332; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 11532; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 58), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 58) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): מדובר בהצעת חוק פרטית שהיא פרי יוזמה משותפת של חברת הכנסת דליה איציק – וזו הזדמנות נוספת להודות לה על שיתוף הפעולה המצוין, גם בחוק הזה וגם בהרבה מאוד נושאים אחרים – של יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת זאב אלקין, ושלי.

): ההצעה נועדה לאפשר לאנשים המשמשים כחברים בוועדות קלפי להצביע בקלפי שבה הם משמשים כחברים, וזאת על מנת להקל עליהם לממש את זכות ההצבעה.

): כידוע, היום הכלל הוא כי אדם מצביע בקלפי שבה הוא רשום בסמוך למקום מגוריו.

): לכלל זה יש כמה חריגים המאפשרים הצבעה במעטפות כפולות למי שאינם יכולים להצביע בקלפי שבה הם רשומים, למשל חיילים, אנשים המוגבלים בניידות ואנשים המאושפזים בבתי-חולים.

): גם מזכיר ועדת קלפי רשאי להצביע היום במעטפה כפולה בקלפי שבה הוא משמש מזכיר, שכן הוא יושב בקלפי במשך כל יום הבחירות.

): בשונה ממנו, חברי ועדת הקלפי, נציגי המפלגות, יכולים להצביע כך רק אם יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית קבע כי קיימות נסיבות מיוחדות אשר בשלהן נבצר מהם להצביע בקלפי באזור מגוריהם.

): מצב דברים זה יש בו כדי להקשות על חברי ועדות הקלפי לממש את זכותם להצביע, למשל אם מיקום הקלפי שבה הם משמשים חברים מרוחק ממקום מגוריהם או אם הם משמשים כחברי ועדת קלפי שעות ארוכות.

): במהלך הדיון שהתקיים בוועדת הכנסת בחוק הוחלט שאין לאפשר הצבעה של חברי ועדת הקלפי במעטפה כפולה באופן גורף אלא יש לקבוע לכך סייגים מסוימים, וזאת כדי למנוע פריצה רחבה מדי של כללי ההצבעה, לצמצם את החשש משימוש לרעה באפשרות זו ולמנוע עיכוב אפשרי בפרסום תוצאות הבחירות בשל הצורך לקיים ספירה של מעטפות כפולות רבות.

): לפיכך, בהצעת החוק המונחת בפניכם מוצע לקבוע כי חבר ועדת קלפי יוכל להצביע בקלפי שבה הוא משמש חבר גם ללא צורך בקביעה של יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, רק אם שימש חבר באותה קלפי שבה הוא מבקש להצביע לפחות שש שעות רצופות שבהן הקלפי פתוחה להצבעה.

): מזכיר ועדת הקלפי הוא זה שיוודא את התקיימותו של תנאי זה ואף יציין זאת בפרוטוקול ועדת הקלפי.

): ועדת הכנסת הגיעה למסקנה כי הנוסח המוצע יאזן בין מתן האפשרות לבוחרים רבים ככל הניתן לממש את זכותם להצביע ובין הצורך שלא לעכב את פרסום תוצאות הבחירות, לצד הרצון שלא לסטות מכללי ההצבעה המקובלים.

): להצעה לא הוגשו הסתייגויות, ועל כן אני כמובן אבקש מהכנסת לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

): ואנצל כבר את ההזדמנות להודות לשותפי ליוזמה, חברת הכנסת איציק וחבר הכנסת אלקין, וכן לצוות הוועדה בראשותה של הגברת אתי בן-יוסף ולצוות המשפטי בראשותה של עורכת-הדין ארבל אסטרחן.

): תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אין הסתייגויות להצעת חוק זו.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 58), התש"ע–2010 – הצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 28 בעד סעיף 1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: בעד – 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעה זו עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 58), התש"ע–2010, בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 29 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 58), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת חוק זו עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/512; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 11278; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, רבותי; סעיף 15 בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 120), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: זה לא שיניים.

חיים כץ: תיקון מס' 120 זה לא שיניים.

יצחק וקנין: – – – אנחנו פשוט עלולים להצביע פה על דברים – – – מה שהכרזתי, על זה אתה תדבר.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 120), התש"ע–2010, הצעת חוק ממשלתית.

חיים כץ: סעיף 238 לחוק קובע כי אזרח המקבל קצבת נכות או קצבת זיקנה, ויש לו ילדים, הם מזכים את הוריהם בתוספת קצבה בגינם, עד הגיע הילד או הילדים לגיל 22.

חיים כץ: מגבלת הגיל האמורה יוצרת מצבים כגון שירות סדיר, שיכול להימשך לאחר גיל 22, שבהם נפסקים תשלומי הקצבה.

חיים כץ: סעיף 1 לחוק המוצע מתקן את הרישא של פסקה (3) להגדרת "ילד" כך שההגדרה תכלול כל מי שמלאו לו 24 שנים, ובלבד שמתקיימים בו התנאים הקבועים בפסקה בהתאמה.

חיים כץ: מוצע למחוק את הוראת פסקה (5) להגדרה האמורה, אשר נכנסת בגדר הרחבת פסקה (3) כנוסחה המוצע ומתייתרת בשל כך.

חיים כץ: סעיף 320 לחוק הביטוח הלאומי, שעניינו גמלאות כפל, קובע כי לא תשולם תוספת לקצבתו של פלוני, בזכותו של אדם אחר המקבל קצבה לעצמו, או לשני בני-אדם או יותר, בזכות אדם אחד.

חיים כץ: אולם קורה לעתים כי זכאותו של אדם לקצבה מתבררת בדיעבד, לאחר ששולמה בעדו תוספת לקצבתו של אחר.

חיים כץ: לפיכך מוצע בסעיף 2 לתקן ולקבוע בסעיף 320 לחוק כי במקרה ששולמה בעד אדם תוספת לקצבה בעד תקופה מסוימת, ובדיעבד התברר שאותו אדם היה זכאי בעצמו לקצבה בעד אותה תקופה, יופחת מסכום הקצבה שתשולם לזכאי סכום תוספת הקצבה ששולמה בעדו, בעד אותה תקופה, ובלבד שמתקיימים שניים אלה: 1.

חיים כץ: בתקופה שבעדה שולמה התוספת התגורר הזכאי עם האדם ששולמה לו התוספת.

חיים כץ: תנאי זה נדרש כדי להבטיח שתוספת הקצבה אכן הועברה מהאדם שהתוספת שולמה לו לבן-זוגו המתגורר עמו וזכאי לקצבה בעד עצמו; 2.

חיים כץ: האדם שלו שולמה התוספת נפטר בטרם התבררה זכאותו של הזכאי לקצבה.

חיים כץ: תנאי זה נדרש שכן במקרה זה אין אפשרות לקזז מהנפטר את סכום התוספת ששולמה בעד בן-זוגו.

חיים כץ: עוד מוצע לקבוע כי על סכום תוספת הקצבה, אשר יופחת מהקצבה בנסיבות האמורות, יחולו הוראות סעיף 315 לחוק הביטוח הלאומי החל על החזר גמלאות ששולמו בטעות או שלא כדין, ובין השאר המוסד יהיה רשאי לנכות את התוספת, בין בבת-אחת ובין בשיעורים, בהתחשב במצבו של מקבל התשלום ובנסיבות העניין.

חיים כץ: ברצוני להודות לצוות הלשכה המשפטית בראשות עורכת-הדין ג'ודי, יהודית, וסרמן, לעורך-הדין אלקנה אפרתי, לצוות הוועדה על עבודתם, למנהלת הוועדה הגברת וילמה מאור והבנות מעיין, אתי וענת, וכן לעוזרי הפרלמנטריים אילן ואיילת, שעזרו ופעלו בקידום הצעת החוק.

חיים כץ: אני פונה לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק, המוגשת ללא הסתייגויות, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 120), התש"ע–2010 – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 30 בעד סעיפים 1–3 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 120), התש"ע–2010, קריאה שלישית – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 31 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 120), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 12 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת חוק זו עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/509; "דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 10582; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 50), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: פה כתוב תיקון מס' 50.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 50), התש"ע–2010, הצעת חוק ממשלתית.

חיים כץ: בשנת 1994 נחקק חוק ביטוח בריאות ממלכתי, שקבע ששירותי הבריאות שניתנים לאדם שזכאי לשייאות לפי החוק האמור יינתנו באופן שוויוני וללא קשר לרמת הכנסתו.

חיים כץ: בדיוני ההכנה להצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי בשנת 1993 הוחלט שלא לכלול את תחום בריאות השן בהצעת החוק שתוגש לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת כעת בפני חברי הכנסת מהווה מהפכה בשירותי הבריאות הממלכתיים בישראל.

חיים כץ: בפעם הראשונה הוכנס תחום בריאות השן – בשלב זה לילדים עד גיל שמונה, כשאנחנו רואים באופק בתקציב הקרוב עד גיל 14 כבר – לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

חיים כץ: כן נקבע שהשירותים שיינתנו בתחום בריאות השן יכול שיינתנו גם על-ידי תאגיד ייעודי, שהוא חברה לתועלת הציבור שלא למטרת רווח, כל זאת במטרה שלא לפרוץ עיקרון נוסף בחוק, שלפיו שירותי הבריאות שניתנים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי יינתנו על-ידי גוף שפועל ללא מטרות רווח.

חיים כץ: לפי הצעת החוק, אם כן, רק חברה לתועלת הציבור תהיה רשאית לבקש משר הבריאות ומשר האוצר כי יכירו בה כתאגיד ייעודי.

חיים כץ: חברה שתבקש הכרה כאמור תהיה חייבת להציג לשרים תקנון מוצע, פרטים בדבר הספקים שבאמצעותם היא מתכוונת לספק את שירותי רפואת השיניים, לרבות איכות השירותים, נגישותם, זמינותם, מי הם המחזיקים באמצעי השליטה בחברה, האמצעים הכספיים של החברה ושל בעלי השליטה בה וכן אמצעים כספיים של מי שקשור לחברה, ככל שהדבר נדרש לבחינת איתנותה הכספית ויציבותה הכלכלית של החברה.

חיים כץ: שינוי מהותי נוסף שהתקבל בוועדה הוא האיסור לתת היתר לפעול כתאגיד ייעודי למבטח כהגדרתו בחוק השירותים הפיננסיים (ביטוח), התשמ"א–1981.

חיים כץ: נוסף על כך אישרה הוועדה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חובת הצטרפות אקטיבית של מבוטח, כל זאת כדי לחייב מבוטחים לבחור במודע, ומרצונם החופשי, ממי הם יקבלו את השירות של טיפולי השיניים.

חיים כץ: עוד נקבעה בהצעה הוראת מעבר שלפיה בתוך ארבעה חודשים, או בתוך תקופה ארוכה יותר, אם יבקשו זאת שר הבריאות ושר האוצר מהוועדה, יהיה על מבוטח לבחור אם הוא מקבל את השירותים הניתנים בתחום בריאות השן בקופה שבה הוא חבר או מהתאגיד הייעודי.

חיים כץ: אציין שלאורך הצעת החוק קיימת אפשרות, הצופה פני עתיד, ששירותים בתחום בריאות השן יינתנו לאוכלוסיות נוספות, כגון מי שהגיע לגיל פרישה.

חיים כץ: נכון, אדוני סגן השר?

חיים כץ: המטרה להכניס – בשורה התחתונה – בבריאות השן גם את הגמלאים, וגם את הנזקקים ואת כלל הציבור במדינת ישראל.

יעקב ליצמן: גמלאים.

חיים כץ: גם גמלאים וגם אנשים שהם לא גמלאים, כי אין להם פנסיה, אבל הם הגיעו לזיקנה.

חיים כץ: אין הגדרה של גמלאים, שמישהו לא ייבהל ויגיד – ואללה, אני לא גמלאי, אבל הגעתי ואני לא מקבל.

יעקב ליצמן: – – – נוסיף אותם.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת לפניכם נקבע גם שהוראות כל דין שחלות על קופת-חולים יחולו גם על התאגיד הייעודי, אלא אם נקבע במפורש אחרת, או בשינויים שייקבעו.

חיים כץ: ברצוני להדגיש שהוועדה היתה ערה לחששה של הסתדרות רופאי השיניים, שנציגיה השתתפו בדיונים, שפרנסתם של רופאי השיניים עלולה להיפגע.

חיים כץ: אני מאמין שהצעת החוק, כפי שהוכנה על-ידי הוועדה, תשכך את חששם האמור.

חיים כץ: חברי חברי הכנסת, הצעת חוק זו היא אחת משתי הצעות חוק חשובות בתחום הבריאות שהוועדה הכינה בכנס זה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית; קדם לה חוק תרומת ביציות, התש"ע–2010.

חיים כץ: הן החוק והן הצעת חוק זו הגיעו לוועדה בזכות גישתו המעשית של סגן שר הבריאות חבר הכנסת יעקב ליצמן, וברצוני לברך אותו על פעילותו למען שיפור מצב האזרחים במדינת ישראל.

חיים כץ: ברצוני להודות לצוות הלשכה המשפטית בראשות עורכת-הדין יהודית וסרמן, עורך-הדין אייל לב-ארי, עורך-הדין זיו מגור, עורך-הדין אלקנה אפרתי, לצוות הוועדה, על עבודתם – וילמה מאור, ענת, מעיין ואתי, ולצוות עוזרי, איילת ואילן, שפעלו לקידום הצעת החוק.

חיים כץ: אני פונה לחברי הכנסת בבקשה לאשר את הצעת החוק שאושרה בוועדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק וקנין: יש הסתייגויות, רבותי, של קבוצת מרצ.

יצחק וקנין: יציג את ההסתייגות של קבוצת מרצ חבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: חמש דקות.

יצחק וקנין: עפו אגבאריה, גם לך יש הסתייגות.

יצחק וקנין: תרצה?

יצחק וקנין: אתה מוותר.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הסתייגות של קבוצת מרצ – של כל הקבוצה, יציג אותה חבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: מוחמד ברכה – איננו, חנא סוייד – איננו, דב חנין – איננו, עפו אגבאריה – מוותר.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות.

יצחק וקנין: הדובר היחיד יהיה חבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת – – –

חיים כץ: – – – אותי.

אילן גילאון: חס ושלום.

אילן גילאון: זה בדיוק מביך, כי אני חושב שזאת הפעם הראשונה שאני יוצא כאילו להעיר הסתייגויות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

אילן גילאון: זה עוד לא יצא לנו, אידיאולוגית, אני גם לא חושב שבמקרה הזה יש איזה פער אידיאולוגי, אלא שבשם קבוצת חד"ש וחבר הכנסת עפו אגבאריה גם כן, ובשמי, בשם קבוצת מרצ, אני רוצה לרשום הערת אזהרה; לראיה, שלא הבאתי את ההסתייגויות ואני לא קורא מן הכתוב.

אילן גילאון: קודם כול, דבר ראשון זה ברכות לסגן השר ליצמן.

אילן גילאון: זה לא הולך ברגל שמישהו מוצא שהשן היא חלק בלתי נפרד מהבן-אדם ובריאות השן היא חלק בלתי נפרד מהבריאות הכללית.

אילן גילאון: ובכלל, סל הבריאות, אדוני סגן השר, היה צריך להיות תמיד מלא עד גובה הדפנות שלו בלי שהוא יתמלא מחולייתו.

אילן גילאון: משום מה יש אנשים שטועים – שכל מה שאנחנו מכניסים לתוך סל הבריאות אנחנו צריכים לקחת מתוך סל הבריאות עצמו.

אילן גילאון: וזאת היא הטעות.

אילן גילאון: ולכן, צריך להיות בסל הבריאות ביטוח שיניים.

אילן גילאון: בכלל, אדוני סגן השר, בתוך סל הבריאות ובתוך סל התרופות צריכה להיות כל תרופה במסגרת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, וכל טכנולוגיה, שאיננה מבחינה לא בין הארכת חיים, בין איכות חיים, לבין דברים אחרים.

אילן גילאון: אף אחד לא אוכל לתאווה תרופות.

אילן גילאון: והשן זה דבר מאוד חשוב, משום שאנחנו, אדוני היושב-ראש, נמצאים באחד המקומות האחרונים בעולם שאליו אנחנו מבקשים להשתייך בעולם המערבי, מבחינת בריאות השן.

אילן גילאון: ובריאות השן יקרה מאוד, ובכלל, ההבחנה בין שן, לאוזן ולאף – יש בה בעיה קשה כשאנחנו מדברים על אותו אדם עצמו.

אילן גילאון: הסכנה במה שאנחנו מייצרים כרגע, עם כל ההקלות שהיו בוועדת העבודה והרווחה, ואני חושב שהיו כמה הקלות וכמה נקודות, שאפשר לנשום לרווחה.

אילן גילאון: למשל, התיקונים שאדוני יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה העביר לגבי נושא של מי שרשאי להשתתף בתוך הביטוח.

אילן גילאון: ובכל זאת אני רוצה כאן להתריע, גם בשמי וגם בשם חברי מחד"ש – בשם מרצ ובשם חברי מחד"ש – יש חשש אמיתי שבעצם, בדלת האחורית, אנחנו מקימים קופת-חולים חמישית, ולא זו בלבד שזאת קופת-חולים חמישית, היא גם ייעודית, כלומר זאת קופת-חולים כמו ג'יפ 4x4 – היא גם חמישית והיא גם ייעודית, והיא פותחת, למעשה, אדוני, ונותנת בסיס, בסופו של דבר, להתמחות בכל אחד מאיברי הגוף.

אילן גילאון: ואם מחר בבוקר תיפתח קופת-חולים ייעודית לעניינים פרוקטולוגיים, אז אני אגיד לך – אדוני, לא נעים להגיד, אבל – זה באמת סיפור לא מוצלח, אבל הדבר הזה בהחלט עלול לקרות.

אילן גילאון: אני תמיד בזמן האחרון – הרבה פעמים בזמן האחרון – נזקק לצטט את זאב ז'בוטינסקי.

אילן גילאון: היתה פעם תקופה, אדוני השר, שלילדים קראו על שמות של רחובות, ועל שמות של חיות חזקות, ואני נזקק, אף שאני חניך "השומר הצעיר", וז'בוטינסקי, לא בכדי, מתחיל עם מרפא, מלבוש, מעון ומזון – בחמשת המ"מים שלו.

אילן גילאון: ומרפא, צריך לומר באומץ, זה הדבר הראשון, מבחינה סטטיסטית, שבמדינה מתוקנת צריך לטפח אותו, וצריך לומר באומץ לב, כאנשים סטטיסטיים, שאנחנו צריכים למלא את הבור שלא מחולייתו, אלא ממקום אחר, ויש בעיות ביטחון, ויש בעיות של איום אירני, ואני מבין את כל זה, אבל הבעיה המרכזית שאתה קמים אנשים בבוקר היא "גלוקופאג''" ו"נורמיטן", בדרך כלל, במצבים של הכרוניקה הקלה יותר, במחלות.

אילן גילאון: זאת החלוקה האמיתית.

אילן גילאון: ולכן, בכל מה שקשור לנושא סל התרופות, בכלל חשבתי, אדוני היושב-ראש, שהיה אפשר ללכת לאיזה תקציב שהוא ייעודי – כל שנה הוא לוקח על עצמו משימה מסוימת.

אילן גילאון: ואדוני, סגן השר, השנה המשימה היתה צריכה להיות למלא את סל התרופות עד גובה דופנותיו, להפעיל אותו באמצעות הקופות הקיימות – ואל תבין מזה שאני אומר משהו לזכותן של הקופות הקיימות או שאני שבע רצון לחלוטין, אם כי יש שיפור מסוים – באמצעות הקופות הקיימות, כרגע, לא באמצעות הקמת קופת-חולים חמישית, שאדוני בעצמו כמובן אומר שהוא מתנגד, אבל באופן הזה, שלפי דעתי אדוני נאנס לתיקון החקיקה הזה, כדי שיקבלו את העניין של הכנסת טיפול השיניים בתוך הסל, אנחנו מייצרים סכנה שלא במקומה.

אילן גילאון: גם לגבי העוסקים ברפואת השיניים, יכולנו להביא פתרון בכך – יש שיטות רבות, שהיינו מחייבים את קופות-החולים באחוז מסוים לעבוד אתם, יש דרכים שונות, אני לא הייתי רוצה להציע כאן.

אילן גילאון: ולכן אני רושם את כל ההערות שלנו, את ההסתייגויות שלנו, כהערת אזהרה מהותית לסכנה שהיום עומדת בחלל הבריאות במדינת ישראל – גם להקים קופת-חולים חמישית וגם לפתח תפיסת עולם של ייעודיות, של קופות-חולים שמתמחות, אנחנו יודעים, בסופו של דבר, שזה תמיד עובד לטובת מי שהמאה מצויה בכיסו.

אילן גילאון: אני החלתי על עצמי את חמש הדקות, אני גם עומד בזה.

אילן גילאון: זה הספיק כדי להעביר את הרעיון, ואני חושב שאנחנו נצטרך להצביע נגד החוק הזה.

אילן גילאון: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון, שבדך כלל אומר דברי חוכמה.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעות על ההסתייגויות.

יצחק וקנין: לשם החוק, רבותי, אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: לשם החוק אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על שם החוק כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: זה קריאה שנייה, שיהיה ברור.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 32 בעד שם החוק – 28 נגד – 2 נמנעים – 1 שם החוק נתקבל.

יצחק וקנין: 28 בעד, שני מתנגדים, אחד נמנע.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, שם החוק עובר, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: רבותי, לסעיף 1.

יצחק וקנין: הסתייגויות של קבוצת מרצ – אילן גילאון, ניצן הורוביץ וחיים אורון – וחברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד, דב חנין ועפו אגבאריה – קבוצת סיעת חד"ש – לסעיף 1.

יצחק וקנין: רבותי, הסתייגות.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 9 נגד – 23 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 23 נגד, תשעה בעד.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף 1 כהצעת הוועדה, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד סעיף 1 כהצעת הוועדה?

יצחק וקנין: מי נגד, רבותי?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 34 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 26 נגד – 2 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אילן גילאון: אנחנו מורידים את ההסתייגויות.

יצחק וקנין: 26 בעד, שני מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, סעיף 1 עבר כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף – – –

אילן גילאון: אנחנו מורידים את כל ההסתייגויות.

יצחק וקנין: אתם מורידים את כל ההסתייגויות לסעיפים 2, 3, 4, 5 – של מרצ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו מצביעים כרגע כהצעת הוועדה על סעיפים 2, 3, 4, 5, 6 ו-7, שאין עליהם הסתייגויות.

יצחק וקנין: רבותי, אם כן, גם 8.

חיים אורון: עד הסוף.

יצחק וקנין: רק רגע, רבותי.

יצחק וקנין: גם סעיף 8, גם סעיף 9, גם סעיף 10.

יצחק וקנין: חברת הכנסת שלי יחימוביץ הורידה את ההסתייגות שלה לסעיף 10, ולסעיפים 11 ו-13 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על כל הסעיפים שקראתי כהצעת – – –

יעקב ליצמן: עד 13.

יצחק וקנין: עד 13, כולל 13, כהצעת הוועדה, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד, רבותי?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 35 בעד סעיפים 2–13 – 25 נגד – 7 נמנעים – אין סעיפים 2–13 נתקבלו.

יצחק וקנין: 25 בעד, שבעה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הסעיפים אושרו כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה, נצביע בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 50), התש"ע–2010, קריאה שלישית – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד, רבותי?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 36 בעד החוק – 28 נגד – 7 נמנעים – אין חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 50), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 28 בעד, שבעה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: סגן שר הבריאות הרב יעקב ליצמן מבקש לברך על החוק.

יצחק וקנין: בבקשה, אדוני סגן השר.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי הכנסת, קודם כול, אני חייב תודה ליושב-ראש הוועדה ולחברי הוועדה, שעמלו קשות בשבועות האחרונים להעביר חוק שיהיה מוסכם על כולם, וזה דבר גדול.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהחוק הזה, אני גם מקווה, אנחנו נראה בחודשים הקרובים, ייתן תנופה גם לרופאים הכלליים.

יעקב ליצמן: מדובר, נדמה לי, בכ-6,000 רופאים פרטיים, אם אני לא טועה, שעד היום טיפלו בשיניים, שהיה חשש שלא תהיה להם עבודה.

יעקב ליצמן: החוק הזה מסדיר את זה, ואני מודה מאוד לכנסת שאישרה את החוק הזה.

יעקב ליצמן: זה משתלב גם עם כל הנושא של השיניים, וגם על זה אני חייב ליושב-ראש תודה.

יעקב ליצמן: בעזרת השם, גם לפי ההסכם עם משרדי האוצר והבריאות, אנחנו בתוך שלוש שנים כבר נגיע עד גיל 14.

יעקב ליצמן: זה עוד לא 18, ואני בטוח – – –

חיים כץ: אנחנו רוצים אחר כך – – –

יעקב ליצמן: השלב הבא, אמרתי, אלה הגמלאים, זיקנה – כל אלה.

יעקב ליצמן: זה צריך להיות השלב הבא, ואני בהחלט מוכן.

יעקב ליצמן: אני גם מוכן לגבי הגמלאים, עם סגנית השר, לראות אם אפשר אולי לחפש פתרונות.

יעקב ליצמן: אני כרגע ממש, בחדרי, מתעסק בזה, לחפש פתרונות אם נוכל.

יעקב ליצמן: אולי גם בזה תהיה לנו איזה בשורה.

יעקב ליצמן: בכל אופן, אני מודה לכנסת, ושוב לוועדת העבודה, ותודה רבה לכל העוסקים בדבר.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר הבריאות הרב יעקב ליצמן.

יצחק וקנין: [מס' מ/470; "דברי הכנסת", חוב' ט"ז, עמ' 7434; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את החוק בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, הנני מביא פה, למליאה, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, הצעת חוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: מדובר בהצעת חוק ממשלתית, שבה מוצע לתקן את החוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר – אדוני היושב-ראש, מזל טוב שם, עושים מסיבה.

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אליעזר מוזס, אתה עושה הרבה רעש.

מנחם אליעזר מוזס: אני מוזמן לנאום?

יצחק וקנין: אם תרצה, תמיד.

מנחם אליעזר מוזס: אני מברך את הרב ליצמן.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אדוני ישב במקומו.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שהוא עם כיבוד.

אברהם מיכאלי: בהצעת החוק הממשלתית הזאת, אדוני היושב-ראש, מוצע לתקן את החוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר, התשנ"ז–1996, אשר מסדיר את המנגנון להעברת אסירים בין ישראל למדינות אחרות.

אברהם מיכאלי: היום החוק מאפשר העברת אסירים בהתקיים הסכם בין המדינות, ובנוסף דרושה הסכמת האסיר והסכמת שתי המדינות המעורבות להעברתו של אסיר מסוים.

אברהם מיכאלי: כך, אזרח ישראלי המרצה מאסר במדינה זרה יוכל לשאת את עונשו בישראל, וכן אזרח של מדינה אחרת שמרצה עונש בישראל יוכל לשאת את עונשו במדינתו.

אברהם מיכאלי: אולם החוק היום מאפשר, אדוני היושב-ראש, למדינת ישראל לערוך הסכם להעברת אסירים רק עם מדינות, ולא עם גוף שאינו מדינה.

אברהם מיכאלי: לכן מוצע בתיקון הזה היום להרחיב את סמכותה של המדינה להתקשר בהסכם מיוחד להעברת אסירים, ולאפשר לה לערוך הסכם עם גוף אחר שאינו מדינה פורמלית אך מוסמך להרשיע ולהעניש עבריינים.

אברהם מיכאלי: גופים אלו יפורטו בתוספת, אשר נתונה לשינוי על-ידי שר המשפטים, בהסכמת שר החוץ ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אברהם מיכאלי: כעת, בתיקון הנוכחי, מוצע להוסיף רק את האזור המינהלי המיוחד של הונג-קונג לתוספת החוק.

אברהם מיכאלי: הוראות דומות נמצאות בחוק ההסגרה, התשי"ד–1954, וכן בחוק עזרה משפטית בין מדינות, התשנ"ח–1998.

אברהם מיכאלי: חברי חברי הכנסת, להצעת החוק אין הסתייגויות, ואני מבקש מהכנסת להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח אשר אישרה הוועדה.

אברהם מיכאלי: וכבר בהזדמנות הזאת אני מודה ליושב-ראש ועדת החוקה, שקידם באמת את החוק הזה, למנהלת הוועדה דורית, ליועצת המשפטית אפרת חקאק ולכל צוות הוועדה.

אברהם מיכאלי: באמת אחרי התלבטויות והתדיינויות עם משרד החוץ בסוף נקבע מה שנקבע.

אברהם מיכאלי: היתה הצעה נוספת, שכרגע אני לא רוצה לחזור עליה, והיא הורדה מסדר-היום.

אברהם מיכאלי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לממלא-מקום יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי.

יצחק וקנין: להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר (תיקון מס' 3), התש"ע–2010 – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בקריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 37 בעד סעיפים 1–4 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יצחק וקנין: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה השנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

יצחק וקנין: אפשר להצביע בקריאה השלישית?

אברהם מיכאלי: כן.

אברהם מיכאלי: כן.

יצחק וקנין: הצעת חוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר (תיקון מס' 3), התש"ע–2010 – הצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 38 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת חוק זו עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/436; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ד, עמ' 2005; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 94), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו מציגים את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 94), התש"ע–2010.

אופיר אקוניס: הצעת החוק הזו נדונה בכנסת בקריאה הראשונה כחלק מהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית – תיקוני חקיקה ל-2009 ו-2010 – והועברה לוועדת הכנסת.

אופיר אקוניס: היא בעצם פוצלה מחוק ההסדרים.

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על אכיפת חובת התשלום בנסיעה באוטובוס.

אופיר אקוניס: ההסכמה בין הממשלה לכנסת היתה שהדבר לא יובא לקריאה השנייה והשלישית ביחד עם שאר סעיפי חוק ההתייעלות, ונקבע כי ועדת הכלכלה תדון בסעיף האמור בנפרד.

אופיר אקוניס: אנחנו אכן דנו בוועדת הכלכלה בנפרד בסעיף הזה.

אופיר אקוניס: מדובר, אדוני היושב-ראש, בעצם באותו קנס – קנס היסטורי שאמורים לשלם המשתמשים בשירותי התחבורה הציבורית, בקווי האוטובוס, שבעצם לא שילמו את דמי הנסיעה שלהם.

אופיר אקוניס: אני תמיד אמרתי, אדוני, בוועדת הכלכלה – ואני חושב שהיית אתי בחלק מן הישיבות – שכאשר גוף מסוים נותן שירות, הוא גם צריך לקבל על כך כסף מהציבור, ואנחנו לא חושבים שהדבר יהיה נכון ונבון וגם הוגן, שמי שנותן את השירות, חברות האוטובוסים, בוא נאמר, לא יקבלו את התשלום מהציבור.

אופיר אקוניס: ולכן, אדוני, אנחנו, לפי הצעת הממשלה, הצענו להקנות לנציג של בעל רשיון להפעלת קו שירות של אוטובוסים, שילבש מדים המזהים את תפקידו ויענוד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו, ושיוסמך לעניין זה לפי הוראות המפקח על התעבורה, את הסמכות לדרוש מנוסע באוטובוס להציג לפניו את כרטיס הנסיעה שלו ולמסור לו את כרטיסו.

אופיר אקוניס: כדי שנציג בעל הרשיון יוכל לעשות שימוש בסמכותו ולמלא ביעילות את תפקידו, מוצע לקבוע שנוסע באוטובוס ציבורי שלא הציג את כרטיסו לפי דרישת נציג בעל הרשיון, כלומר המפעיל, יהיה חייב למסור את שמו ומענו לנציג בעל הרשיון לפי דרישתו, ובכל מקרה אנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, על קנס שבעצם גובהו לא יעלה – לא יעלה – על 180 שקלים.

אופיר אקוניס: המפקח על התעבורה יקבע את התעריף המוגדל, בשיעורים שונים, בהתחשב בדמי הנסיעה שבשלה מושת התעריף המוגדל ובנסיבות אחרות.

אופיר אקוניס: להצעת החוק הזאת, אדוני, לא הוגשו הסתייגויות.

אופיר אקוניס: אני מבקש לתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

יצחק וקנין: אין הסתייגויות להצעת חוק זו.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 94), התש"ע–2010 – מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 39 בעד סעיפים 1–2 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 94), התש"ע–2010 – קריאה שלישית, רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 40 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 94), התש"ע–2010, נתקבל.

יצחק וקנין: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: מישהו צריך להחליף אותך.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שאני אציג?

יצחק וקנין: או שמקלב יחליף אותי.

יצחק וקנין: [מס' מ/436; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ד, עמ' 2005; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק רשות התעופה האזרחית (תיקון), התש"ע–2010.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אופיר אקוניס, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני, אדוני, ממלא את מקומך.

אופיר אקוניס: אתה מקבל איזו – הייתי אומר, מתחיל להתמקצע בכל מה שקשור לתעופה האזרחית, לשינויים בחוקי התעופה האזרחית, ואני מודה לך, לפני שאני מתחיל בכלל, על הזמן שאתה מקדיש לעניין הזה כממלא-המקום שלי בוועדת הכלכלה בכל מה שקשור לחוקי רשות התעופה האזרחית, ובעיקר לדבר שנגיע אליו, חברים, כנראה רק במושב הבא, אבל אני כבר מודה מראש ליושב-ראש חבר הכנסת יצחק וקנין על חוק הטיס.

אופיר אקוניס: אבל אנחנו עכשיו בחוק – – –

אברהם מיכאלי: – – – במושב הבא.

אברהם מיכאלי: למה?

אברהם מיכאלי: שדה התעופה בן-גוריון לא נותן לנו לישון בלילה.

אופיר אקוניס: זה נכון, אבל זה לא בהכרח נוגע ישירות – – –

אורי אורבך: אצלכם הוא מנמיך, אצלנו – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מיכאלי, זה לא בהכרח נוגע ישירות לשינוי חוק הטיס, שבעצם יחליף את פקודת המלך מ-1927.

אופיר אקוניס: אנחנו בוודאי כולנו רוצים בזה, נכון?

אופיר אקוניס: המלך הבריטי, הכוונה.

אופיר אקוניס: הצעת החוק הזו – הצעת חוק התעופה האזרחית – הובאה במקור במסגרת סעיף 30 להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית, והיא פוצלה גם כן מחוק ההתייעלות והועברה לוועדת הכלכלה להכנה, כהצעת חוק נפרדת, לקריאה השנייה והקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: עניינה של הצעת החוק הוא בתקציב רת"א, רשות התעופה האזרחית, הפועלת מכוח חוק רשות התעופה האזרחית, 2005.

אופיר אקוניס: הרשות הוקמה כרשות פנים-ממשלתית במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, ותפקידה לרכז את הטיפול בענייני התעופה האזרחית, לרבות רישוי ופיקוח, והכול במטרה לעמוד בסטנדרטים הבין-לאומיים המחייבים בתחום זה, בעיקר בתחום בטיחות התעופה האזרחית.

אופיר אקוניס: עם זאת, במהלך השנים שחלפו מאז קבלתו של החוק האמור, התפרסמו דוחות חמורים של ארגון התעופה האזרחית הבין-לאומי ושל מינהל התעופה הפדרלי האמריקני, ה-FAA, שהצביעו על הצורך בשינויים במעמדה ובאופן פעולתה של הרשות, לרבות חיזוק עצמאותה.

אופיר אקוניס: בעקבות זאת הוקמה לפני כשנה וחצי ועדה בין-משרדית לחיזוק עצמאותה ויכולת תפקודה של הרשות, שהמליצה, בין היתר, על חיזוק עצמאותה התקציבית.

אופיר אקוניס: תקציב הרשות, העומד כיום על 50 מיליון שקלים, מורכב מסכומים המועברים אליו מתקציב המדינה וכן מכספי אגרות שגובה הרשות לפי דיני הטיס.

אופיר אקוניס: בהתאם לסעיף 9 לחוק כנוסחו היום, נקבע תקציב הרשות בחוק התקציב השנתי בתחום פעולה נפרד, במסגרת תקציב משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

אופיר אקוניס: הממונה על ניהול הסעיף התקציבי של המשרד האמור, לפי חוק יסודות התקציב, 1985, הוא שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

אופיר אקוניס: הצעת החוק הזו קובעת כי תקציב הרשות יוסיף אומנם להיות חלק מתקציב משרד התחבורה, אך מנהל הרשות יקבל לידיו כמה סמכויות לפי חוק יסודות התקציב, לגבי ניהול תקציב הרשות.

אופיר אקוניס: נעשה את זה בקצרה: ראשית, מוצע לחייב את שר האוצר להיוועץ במנהל הרשות, נוסף על חובת ההתייעצות עם שר התחבורה, בכל הנוגע לקביעת סכום ההרשאה שמותר להתחייב בו ולניהול תוכנית בתחום הפעולה האמור שלגביה נקבע סכום הוצאה מותנית בהכנסה.

אופיר אקוניס: שנית, מוצע לקבוע כי לעניין שינויים בתקציב הרשות ושימוש ברזרבות, יראו את מנהל הרשות כממונה על סעיף תקציב, שכן סמכויות אלה מוקנות כיום, לפי חוק יסודות התקציב, לשר התחבורה והבטיחות בדרכים או לממונה אחר על סעיף התקציב.

אופיר אקוניס: כך, מנהל הרשות יהיה רשאי להציע לשר האוצר לערוך שינויים בתקציב הרשות, ובכלל זה העברת מספר המשרות בכל תוכנית, והכול בתנאים כמפורט בחוק יסודות התקציב.

אופיר אקוניס: אדוני, אף-על-פי שיש, כפי שאמר וציין חבר הכנסת מיכאלי – שיצא בינתיים – עוד רבות בחוק רשות התעופה האזרחית הראשי, הוא חוק הטיס, אני מבקש מהכנסת לאשר בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, בשלב הזה – – –

ראובן ריבלין: הצעה ממשלתית.

אופיר אקוניס: ודאי.

אופיר אקוניס: בהחלט.

אופיר אקוניס: אנחנו מודים כמובן לכל העושים במלאכה הזאת.

אופיר אקוניס: קודם כול – אני לא יודע לאן הוא יצא – חבר הכנסת יצחק וקנין, שבאמת בכל ענייני רשות התעופה האזרחית וענייני הטיס, מנהל את ישיבות ועדת הכלכלה בצורה יסודית ועקבית, והייתי אומר מאוד מקצועית, הוא כמעט מתמקצע בדבר הזה; ולהנהלת הוועדה, למנהלת הוועדה, לייעוץ המשפטי ולכל העושים במלאכה.

אופיר אקוניס: אני מבקש לאשר בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר אקוניס: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה, וכאשר הוא יגיע למקומו אנחנו כמובן נצביע בקריאה שנייה, ולאחר מכן, אם יסכים, בקריאה שלישית, על הצעת חוק רשות התעופה האזרחית (תיקון), התש"ע–2010.

ראובן ריבלין: נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה הגיע למקומו.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו נצביע עכשיו בקריאה שנייה – מקשה אחת כי אין הסתייגויות – על הצעת חוק רשות התעופה האזרחית (תיקון), התש"ע–2010.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 41 בעד סעיף 1 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, האם אדוני רוצה שאני אצביע בקריאה שלישית?

אופיר אקוניס: כן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכלכלה ביקש להצביע בקריאה שלישית, ולכן אנחנו נעבור להצביע על הצעת חוק רשות התעופה האזרחית (תיקון), התש"ע–2010, בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 42 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק רשות התעופה האזרחית (תיקון), התש"ע–2010, נתקבל.

ראובן ריבלין: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק רשות התעופה האזרחית (תיקון), הצעת הממשלה, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/476; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 7642; פ/412/18, "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ד, עמ' 1961; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף הבא.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 28), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה ולכן אנחנו דנים בה עכשיו.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכלכלה על מנת שירצה את השיקולים של הוועדה שביקשה להציע לכנסת לקבל בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את החוק.

ראובן ריבלין: האם יש הסתייגויות?

אופיר אקוניס: לא, אין הסתייגויות, אדוני.

ראובן ריבלין: גם לחוק זה אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו שוב במליאה בחוקי הגנת הצרכן.

אופיר אקוניס: אני חושב שהקדשנו את כנס הקיץ שמסתיים היום, אדוני, לחקיקה מהירה ולהתקנת תקנות בצורה, הייתי אומר, אגרסיבית, אבל אגרסיבית לחיוב, בכל מה שקשור לחוקים ולתקנות שמטרתם הגנת הצרכן בישראל.

אופיר אקוניס: אנחנו בעניין הזה בהצעת חוק, אדוני, של חבר הכנסת אורי מקלב, שיזם אותה; חיברנו אותה, כזכור, בוועדת הכלכלה להצעת חוק ממשלתית.

אופיר אקוניס: אני מודה בהזדמנות הזאת כמובן בראש ובראשונה למציע, חבר הכנסת מקלב.

אופיר אקוניס: זאת הצעה שנועדה לקבוע הוראות מיוחדות לעניין עסקאות מתמשכות לשירותי רפואה.

אופיר אקוניס: מדובר בעסקאות למתן שירות רפואי באופן מתמשך, בין לתקופה קצובה ובין לתקופה שאינה קצובה.

אופיר אקוניס: החוק המוצע יחול על עסקאות למתן טיפול רפואי, לרבות טיפול פסיכולוגי, סיעודי או טיפול רפואי מונע, וכן למתן תמיכה רפואית כמו הסעה באמבולנס, הפעלת מוקדי טלפונים או לחצני מצוקה הנותנים מענה וטיפול בזמן חירום, וכן הספקת ציוד ומכשירים רפואיים.

אופיר אקוניס: עם זאת, הצעת החוק אינה חלה על טיפול רפואי הניתן על-ידי קופות-חולים ומעונות או על טיפול רפואי הניתן במוסדות רפואיים.

אופיר אקוניס: ציבור הצרכנים המתקשר בעסקאות מתמשכות לשירותי רפואה מורכב ברובו מחולים, אדוני, ומקשישים, ולפיכך מצוי לעתים קרובות בעמדת נחיתות מובהקת מול העוסקים.

אופיר אקוניס: לא אחת קורה שההתקשרות מלווה בשיווק אגרסיבי, תוך ניצול מצוקתם של צרכנים אלה, ובקביעת תנאים בחוזה המקפחים את זכויותיהם, לרבות לעניין קנסות יציאה גבוהים.

אופיר אקוניס: הביטוי הזה, אדוני, קנסות יציאה, יעלה על סדר-יומה של הכנסת הזאת, אני אומר לך בצורה ברורה, גם במושב הבא, גם בתחום הסלולרי, גם בתחום הכבלים והלוויין וגם בתחום הזה.

אופיר אקוניס: כל הסיפור הזה – מכבסת המלים הזאת, אדוני, שקוראים לה קנסות יציאה – אלה דברים שצריכים להיות מטופלים על-ידינו, כי כנראה קנסות היציאה – כן, בהחלט, הדבר הזה חשוב, זאת באמת מכבסה יפה של מלים – קנס יציאה – כובלים את הצרכנים לאותן חברות ובעצם בולמים את התפתחות התחרות במשק החופשי הישראלי.

אופיר אקוניס: אנחנו הצענו בהצעה הזאת, אדוני, להטיל על העוסקים בענף זה חובות מוגברות לעניין גילוי תנאי העסקה בטרם נחתם החוזה, וכן לקבוע הוראות מיוחדות לעניין משך ההתקשרות וביטול עסקאות אלה.

אופיר אקוניס: יש לציין כי הבעיות שהתעוררו לגבי עסקאות מסוג זה לא קיבלו מענה מספיק בהוראות חוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, בנוסחו היום, לעניין עסקה לתקופה קצובה ולעניין עסקה מתמשכת, ומכאן הצורך בקביעת הוראות מיוחדות.

אופיר אקוניס: בהתאם להצעת החוק, התקשרות בעסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה תהיה באמצעות חוזה בכתב בלבד.

אופיר אקוניס: בעניין זה ברצוני להבהיר כי אין בכך כדי לאסור שיווק מרחוק, למשל באמצעות טלפון, ובלבד שהחוזה יהיה בכתב.

אופיר אקוניס: נוסף על כך מוצע לחייב את העוסק למסור לצרכן, בנפרד מהחוזה ועד למועד חתימתו, טופס גילוי, שבו יפרט באופן ברור ובולט פרטים מהותיים לגבי העסקה.

אופיר אקוניס: החוזה וטופס הגילוי ייכתבו בעברית או בשפה שבה נמסר לצרכן מידע לגבי העסקה, לרבות בעת פניית העוסק לצרכן לצורך שיווק העסקה.

אופיר אקוניס: כאמור, עסקאות למתן שירות רפואי הן לעתים קרובות עסקאות לתקופות קצובות אך ממושכות.

אופיר אקוניס: בהתאם לחוק כנוסחו היום, עסקאות מסוג זה שהן לתקופה קצובה מהוות חריג לכלל האוסר הארכה אוטומטית של ההתקשרות ללא הסכמתו המפורשת של הצרכן.

אופיר אקוניס: אדוני, גם בסעיף הזה, בכל מיני עסקאות שאנחנו נתקלים בהן, גברתי סגנית שר התמ"ת – ראיתי שהשר יצא – הדבר הזה, שבו הגוף שנותן לך את השירות ממשיך אותו אוטומטית, והוא אומר לך, ואללה, לא ידעתי שאתה – זה מקובל, אגב, בהרבה מאוד תחומים אצלנו, וגם בתחום הזה.

אופיר אקוניס: זה אומר – זהו, אתה עכשיו נכנסת אוטומטית לשלוש שנים נוספות – זה דבר שגם הוא יטופל בוועדת הכלכלה בצורה מאוד נקודתית במושב הבא.

אופיר אקוניס: לעניין ביטול עסקאות מתמשכות לשירותי רפואה מוצע לקבוע כי צרכן המבטל את העסקה לא יחויב בדמי ביטול כלשהם, אף אם כבר החל לקבל שירות לפי העסקה, וזאת אם הביטול נעשה בתוך חודש – אנחנו קבענו 30 יום, חודש – מיום חתימת החוזה או מהיום שבו אישר הצרכן כי קיבל את הטופס, לפי המועד המאוחר ביניהם.

אופיר אקוניס: אם הביטול נעשה לאחר אותם 30 יום, אך בטרם הגיע מועד סיום העסקה, לא יהיה העוסק רשאי לגבות דמי ביטול מהצרכן, אלא אם כן הדבר נקבע במפורש בחוזה.

אופיר אקוניס: הצעת החוק מתייחסת כמובן גם לתוצאות ביטול העסקה, דהיינו החיובים החלים על כל אחד מהצדדים, וכן לאכיפה אזרחית ועונשית של הוראותיה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, התיקון לחוק יחול, בשינויים, גם על עסקאות קיימות, כלומר עסקאות מתמשכות לשירותי רפואה שנעשו לפני יום התחילה, שכן חלק לא מבוטל מציבור הצרכנים שעליו הצעת החוק מבקשת להגן כבול כבר היום לעסקאות אלה.

אופיר אקוניס: כך יהיה אפשר להשתחרר מחיוב בחוזה המטיל חיובים על משפחת הצרכן או על כל אדם אחר, לאחר פטירתו של הצרכן, ובלבד שתימסר לעוסק הודעה על פטירת הצרכן.

אופיר אקוניס: נוסף על כך אנחנו מאחלים לכולם אריכות ימים.

אופיר אקוניס: אני מבין שיש אריכות לא בזמן הדיבור, כי מסמנים לי פה.

אופיר אקוניס: מאחלים אריכות ימים לכולם.

ראובן ריבלין: זה לשיקול דעתך לשמוע ליושב-ראש הקואליציה או לא.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך שאין הגבלה על יושב-ראש ועדה כאשר הוא מנסה לשכנע את חברי הכנסת מדוע צדקה הוועדה – – –

אופיר אקוניס: אבל החיבור הזה שבין אריכות הדיבור לאריכות הימים – – –

ראובן ריבלין: זה לשיקולך.

ראובן ריבלין: זה לשיקולך.

אילן גילאון: – – – לאריכות, בלי אריכות ימים.

קריאה: יש הקצבה של מלים.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, אנחנו מאחלים אריכות ימים לכולם, אבל בסוף, אדוני, כל אחד מגיע לסוף ימיו, והוא גם נפטר, ולא לסוף דבריו.

ראובן ריבלין: סגנית השר גמליאל כמעט בירכה כל אחד מתושבי ישראל על החוק שעבר.

ראובן ריבלין: בהחלט זה היה דבר שהיה – –

אופיר אקוניס: דבר יפה.

ראובן ריבלין: – – משובב נפש.

ראובן ריבלין: כמעט לא היה בן-אדם שלא קיבל את הכבוד הראוי לו – – –

אורי אורבך: אנחנו לא יורדים לסוף דבריך, אבל אנחנו רוצים להגיע אליהם.

אופיר אקוניס: אני מגיע, אדוני.

אופיר אקוניס: השר ארדן, אני מייד מגיע לסיום – אתם עצרתם אותי בפטירת הצרכן.

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו מאחלים לכולם אריכות ימים, אבל קורה, חבר הכנסת מקלב, שאנחנו מגיעים לסוף דרכנו גם בחיים, לא רק בדיבור.

אופיר אקוניס: אנחנו לכן מציעים, כאמור, שהדברים יוכלו לבוא לידי ביטוי גם על-ידי משפחתו של הנפטר, אדוני, ובעצם לסיים את העסקה.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, אני מקווה שהצעת החוק תביא לשיפור משמעותי במסחריות המאפיינת את התנהלותם של חלק מהעוסקים בענף שירותי הרפואה ולשמירה על זכויותיו של ציבור הצרכנים המתקשר בעסקאות מסוג זה, וראוי, בשל מאפייניו המיוחדים, להגנה מוגברת.

אופיר אקוניס: אני מבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אופיר אקוניס: אני מאחל אריכות ימים לכל צופינו ולכל בית ישראל.

ראובן ריבלין: אמן, כן יהי רצון.

ראובן ריבלין: רבותי, להצעת חוק זו אין מסתייגים, ולכן נצביע עליה מקשה אחת בקריאה שנייה, ולאחר מכן, אם ייתן יושב-ראש הוועדה את אישורו – גם בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: לאחר מכן – הודעה לסגן מזכירת הכנסת בעניין חוק שכמה מחברי הכנסת מחכים לו.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 23), התש"ע–2010, בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 43 בעד סעיפים 1–5 – 24 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

ראובן ריבלין: קונסנזוס מלא בהצעת חוק זו: 24 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה – הצעת חוק של הממשלה ושל חבר הכנסת אורי מקלב.

ראובן ריבלין: אדוני, יושב-ראש ועדת הכלכלה, האם להצביע בקריאה שלישית?

אופיר אקוניס: כן.

ראובן ריבלין: היושב-ראש ביקש להצביע בקריאה שלישית, לכן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 23), בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 44 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 28), התש"ע–2010, נתקבל.

ראובן ריבלין: 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 23) – – –

אופיר אקוניס: זה תיקון מס' 28.

אופיר אקוניס: אני מבקש.

אופיר אקוניס: התיקון הוא מס' 28.

ראובן ריבלין: התיקון הוא תיקון מס' 28 וזאת טעות סופר.

ראובן ריבלין: אני בא וקובע שהצעת החוק שעברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית היא הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 28) וכך יהיה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

): לסגנית השר.

ראובן ריבלין: אני יודע הכול.

ראובן ריבלין: תודה רבה לממשלה ותודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

ראובן ריבלין: תעלה סגנית השר אורית נוקד.

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא סגנית השר אורית נוקד ותברך על המוגמר, ואחריה – חבר הכנסת אורי מקלב.

ראובן ריבלין: רק רגע, גברתי, תמתיני.

ראובן ריבלין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מבקש להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה), התש"ע–2010, שהחזירה הוועדה המשותפת של ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: גברתי, סגנית השר.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמחה ואפילו גאה על התיקון לחוק שעבר כרגע.

אורית נוקד: הוא מהווה חלק מסדרה של חוקים שהצלחנו להעביר במהלך המושב הזה והמושב שקדם לו, שמטרתם אחת: מתן הגנה אמיתית לאוכלוסיות צרכנים שסובלים באופן עקבי ומתמשך מפגיעה בזכויות שלהם, וחמור הרבה יותר מזה – מניצול החולשה שלהם והמצוקה שלהם.

אורית נוקד: אני, כתפיסת עולם, מאמינה שצרכנות נכונה היא צרכנות שמושתתת על בהירות, שקיפות, הוגנות ונגישות, ואנחנו משתדלים באמת כאן, בעזרתם של חברי הכנסת, לממש את זה; יש עוד הרבה לפנינו, אבל אנחנו מתקדמים.

אורית נוקד: אני רוצה להודות באופן מיוחד לחבר הכנסת מקלב על קידום הנושא, על פעילותו העניינית, המקצועית, שתורמת תרומה אמיתית ומשמעותית לציבור הצרכנים במדינת ישראל.

אורית נוקד: מובן שאני מודה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר אקוניס, על המחויבות, המקצועיות ושיתוף הפעולה.

אורית נוקד: אני חייבת לציין שבמושב האחרון חבר הכנסת אקוניס נרתם לשורה ארוכה של יוזמות ובראשן התקנות להחזר כספי, שייכנסו כנראה בעוד כשלושה חודשים לתוקף.

): בעוד שלושה חודשים, לא כנראה.

אורית נוקד: תודה נוספת מיוחדת למנהלת הוועדה, החברה לאה ורון, ולצוות המשפטי, עורכת-הדין אתי בנדלר ועורך-הדין תומר, שאני לא זוכרת את שם משפחתו.

): עורך-דין איתי עצמון.

אורית נוקד: איתי.

אורית נוקד: משרד התמ"ת ימשיך בשיתופי הפעולה האלה עם הכוחות הטובים שפועלים כאן בכנסת.

אורית נוקד: תודה רבה לכולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם מנהלת הוועדה לאה ורון והיועצת המשפטית הכללית לוועדה שמעו את הברכות שהן קיבלו?

ראובן ריבלין: לאה ורון ואתי בנדלר?

ראובן ריבלין: אם לא שמעתן, טוב שאני אומר את זה פעם נוספת כדי להסביר מי באמת עובד בכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מקלב יעלה ויבוא ויברך, כי מגיע לו, שכן הוא היוזם של חוק חשוב זה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין ספק שהצעת חוק זו היא נדבך חשוב בהגנה וביטחון לצרכנים.

אורי מקלב: איך אמרתי בוועדה?

אורי מקלב: שלא יהפכו לצרחנים.

אורי מקלב: החוק מכוון בעיקרו לקשישים וחולים, אבל הוא פריצת דרך בהיקפו ובעמקותו להרחבה בהגנה וביטחון לחוקים צרכניים כלליים.

אורי מקלב: בעיקר אני יכול להגיד זאת לאור שיתוף הפעולה המיוחד עם משרד התמ"ת, בהכוונתה של סגנית השר, חברת הכנסת אורית נוקד, שבאמת רואה את ההגנה על הצרכן כדרך, והיא מקפידה ודוחפת ואפשר להגיד שהדברים האלה הם נר לרגליה, ולכן אנחנו עדים לעוד חוק בשרשרת של חוקים שנעשו במושבים האלה, בכינוס הקודם ובכינוס הזה, לטובת הצרכנים.

אורי מקלב: תודות מיוחדות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר אקוניס, שאף שיש עומס גדול בוועדה, כשמגיעים לחוקים כאלה הוא מפנה מזמנו ונותן לזה את כל תשומת הלב במהירות ובמקצועיות.

אורי מקלב: כמובן, למנהלת הוועדה, גברת לאה ורון, ולעורכת-הדין אתי בנדלר, שהיא היועצת המשפטית של הוועדה, ולעורך-הדין איתי עצמון מהלשכה המשפטית של הוועדה, ועורכת-הדין חנה טיירי ממשרד התמ"ת, שהיתה שותפה מלאה בכל החוק הזה.

אורי מקלב: וכן יש לי מלה אחת לחברות הגדולות, הממוסדות, בתחום זה, על שיתוף הפעולה.

אורי מקלב: אף שזה מגביל אותן, בכל אופן זה ממסד אותן והן יכולות לתת שירות טוב; זה בעצם חוסם בעיקר, מקשה על החברות הקיקיוניות והשרלטניות, שהן אולי חוגגות בתחום זה, ועכשיו זה עושה קצת סדר בעניין.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה בשם העם בישראל לחבר הכנסת אורי מקלב ולסגנית השר, אשר עמלו וטרחו והביאו לידי גמר חקיקה בנושא זה, וכמובן ליושב-ראש .

ראובן ריבלין: עוד תהיה לנו הזדמנות.

ראובן ריבלין: [מס' מ/410; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' ח', עמ' 993; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו משנים את סדר-היום.

ראובן ריבלין: חוק בתי-המשפט יעלה עכשיו.

ראובן ריבלין: אחריו – אנחנו משנים את סדר-היום ושני החוקים שיבואו לאחר מכן – אני מודיע לכולם, הם בקונסנזוס, משום שיש הסכמת ממשלה – זה חוק האלכוהול וחוק באקה–ג'ת.

ראובן ריבלין: החוקים הבאים, נא להיערך, כל האנשים השומעים אותי בכל מקום שבו יהיו.

ראובן ריבלין: כל הסיעות המעוניינות, נא להיערך להצבעה לעניין זה.

ראובן ריבלין: אין מחלוקת משום שיש הסכמת ממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 60), התש"ע–2010, מטרתו המרכזית היא להעביר חלק מן התיקים מהרכב של שלושה שופטים לדן יחיד.

דוד רותם: החוק הוא תוצאה של החלטות, מסקנות והמלצות של ועדת השופטת נאור, שמונתה על-ידי שר המשפטים, ואשר המליצה להעביר יותר תיקים בפני הרכב של שופט אחד במקום שלושה שופטים, וזאת על מנת להקל את העומס המוטל על בתי-המשפט ועל מנת שמשפטים יתקיימו בסדר זמן מהיר יותר ובסדר זמן סביר יותר.

דוד רותם: על-פי ההצעה המקורית היו יותר סעיפים בחוק הפלילי שביקשו להעביר אותם לדן יחיד.

דוד רותם: בדיון בוועדה, אותם סעיפים שעסקו בעבירות מין ובעבירות מין כלפי קטינים או חסויים הוסרו, משום שאנחנו בוועדה סברנו כי העבירות האלה הן כל כך בזויות, שראוי שהרכב של שלושה שופטים ידון בהן, ואם ימצא את הנאשם אשם, זה יהיה לפחות בחתימתם של שלושה שופטים כדי לבטא את שאט הנפש מעבירות מהסוג הזה.

דוד רותם: אני כבר בשלב זה רוצה להודות ליועץ המשפטי – – –

ראובן ריבלין: אתה עושה נכון כי אתה זקן ומכיר – עולים פעם אחת במקום לעלות פעמיים.

דוד רותם: אדוני צודק.

דוד רותם: זה שאני זקן זה נכון.

דוד רותם: חוץ מזה, גם קשה ללכת הלוך וחזור.

ראובן ריבלין: לא אמרתי זקן.

ראובן ריבלין: אומרים: וקבל תפילתי כתפילת זקן.

דוד רותם: כתפילת זקן.

ראובן ריבלין: אתה כזקן – לא אמרתי לך: אתה זקן.

דוד רותם: זה בסדר, אדוני, אני כבר זקן.

דוד רותם: זה בסדר.

דוד רותם: עברתי את גיל 60, מותר לי להיות זקן.

ראובן ריבלין: אתה כזקן.

מיכאל בן-ארי: זקן זה לא גיל, הוא זה שקנה חוכמה.

דוד רותם: השונאים שלי שלא יזדקנו, האוהבים שלי שיזדקנו.

ראובן ריבלין: אבל כתוב: וקולו נעים וערב בדעת עם הבריות.

דוד רותם: ומעורב בדעת עם הבריות.

ראובן ריבלין: ומעורב, כן.

ראובן ריבלין: מעורב בא מהמלה ערב.

ראובן ריבלין: זאת אומרת בדעת עם הבריות.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הוא לא חייב להיות מי-יודע-מה הקול שלו, העיקר שהבריות אוהבים אותו.

דוד רותם: לכן אני רוצה להודות ליועץ המשפטי של הוועדה, שעסק בחוק הזה, עורך-הדין אלעזר שטרן, למנהלת הוועדה, לעוזרַי.

דוד רותם: תודה לשר המשפטים על הסכמתו להסרת אותם סעיפים שביקשנו.

דוד רותם: אני מבקש לאשר את החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד רותם: [מס' כ/250; "דברי הכנסת", הכנסת ה-17, מושב שלישי, חוב' מ', עמ' 19504.

דוד רותם: ]

דוד רותם: ומכיוון שכך, אני מבקש עוד דבר, אדוני, עוד לפני ההצבעה – להודיע שוועדת החוקה, חוק ומשפט החליטה להודיע לכנסת על רצונה להחיל רציפות על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת תוצרת הארץ), התש"ז–2007, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ וקבוצת חברי הכנסת, מס' פ/2434/17.

דוד רותם: אני מבקש שהודעה זאת תירשם.

דוד רותם: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, תגיע למקומך ואז אנחנו נצביע.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות להצעה זו.

דוד רותם: אדוני, אין – – –

מיכאל בן-ארי: – – –

ראובן ריבלין: מה פירוש?

ראובן ריבלין: כל מי שמסתייג מוצא מהכנסת באופן אוטומטי על-ידי הרוב?

דוד רותם: לא, הוא לא נכנס בכלל.

ראובן ריבלין: חשבתי שיש איזה דבר חדש, שהרוב מוציא כל מי שמסתייג.

ראובן ריבלין: זה בהחלט יכול להיות, רק אתה יודע, בהכירי את המזל שלך ושלי, אנחנו לא תמיד נהיה רוב ואז יוציאו אותנו.

דוד רותם: לא, זה לא עניין של רוב.

ראובן ריבלין: אני צוחק, אני צוחק.

ראובן ריבלין: כל הכבוד, אני יודע.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת רותם יושב.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 60), התש"ע–2010.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת רותם, כדי שלא תהיה איזו אי-הבנה, בקריאה שנייה, שכן אין לנו כל הסתייגויות.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד החוק בקריאה שנייה, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 45 בעד סעיפים 1–5 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, יושב-ראש הוועדה, מבקש להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 60), התש"ע–2010, קריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 46 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 60), התש"ע–2010, נתקבל.

ראובן ריבלין: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: ההצעה היא הצעה ממשלתית, שר המשפטים מרוצה, הוא לא רוצה לברך ולא רוצה להכביר מלים.

ראובן ריבלין: [מס' מ/469; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 6607; כ/311, חוב' כ"ב, עמ' 8523; חוב' כ"ג, עמ' 8985; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה), התש"ע–2010, בסדר-היום המתחדש והמחודש.

ראובן ריבלין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

ראובן ריבלין: הצעת החוק היא הצעתה של ועדת הפנים של הכנסת.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא יושב-ראש הוועדה דוד אזולאי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם בשם הוועדה המשותפת לוועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה), התש"ע–2010, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד אזולאי: הצעת חוק זו מהווה למעשה חלק מהצעת חוק המאבק בתופעת השכרות (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התש"ע–2010, אשר אושרה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית ב-17 במרס השנה.

דוד אזולאי: באותה עת החליטה הכנסת להתיר לוועדה המשותפת להביא את הצעת החוק האמורה ללא התיקונים לחוק רישוי עסקים, ותיקונים אלה מובאים בפניכם כעת.

דוד אזולאי: כפי שאמרתי גם לפני אישור חלקה הראשון של ההצעה, תופעת השכרות, על השלכותיה, מהווה כיום את אחת הסכנות החמורות המאיימות על שלום הציבור והסדר הציבורי במדינת ישראל, והיא בעלת השפעה רבה על תופעות של אלימות, עבריינות ותאונות דרכים חמורות וקטלניות.

דוד אזולאי: מחקרים שנערכו בנושא צריכת משקאות משכרים מצביעים באופן ברור על הקשר שבין שימוש מופרז באלכוהול וההסתברות להתנהגות אלימה של המשתמש כלפי הסביבה.

דוד אזולאי: לאחרונה אנו עדים לדיווחים רבים על היקפיה הנרחבים של תופעת השכרות ובייחוד על חומרתה בקרב בני-נוער.

דוד אזולאי: על החשיבות הרבה שבמיגור תופעה זו יכולה ללמד העובדה שההצעה המונחת בפניכם היא מיזוג של הצעה ממשלתית והצעה פרטית, כאשר ההצעה הפרטית עצמה היא מיזוג של חמש הצעות חוק פרטיות שהוגשו ביוזמתם של חברי הכנסת יריב לוין, , רוברט אילטוב, אברהם מיכאלי, חיים כץ, אורי אורבך, מוחמד ברכה ומציעים נוספים שהצטרפו אליהם.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, בחלק של הצעת החוק המונח בפניכם כעת מוצע לתקן את חוק רישוי עסקים, התשכ"ח–1968, ולקבוע כי בעסק שבו נמכרים משקאות משכרים לא ימכור אדם ולא יגיש ולא יספק משקה משכר מהשעה 23:00 ועד השעה 6:00 למחרת, וזאת במטרה לצמצם את האלימות הנלווית לא אחת לצריכת האלכוהול בשעות הלילה בעיקר בקרב בני-נוער אך גם בקרב האוכלוסייה הבוגרת.

דוד אזולאי: עם זאת, מוצע לסייג הגבלה זו כך שלא תחול על רשימת עסקים המנויה בתוספת המוצעת לגבי מכירה, הגשה ואספקה של משקאות משכרים לצורך צריכה במקום העסק בלבד, כגון מסעדות, פאבים וגני אירועים.

דוד אזולאי: בנוסף, מוצע כי כל עסק שבו נמכרים משקאות משכרים יהיה חייב להציב מודעה המפרטת את ההוראה האוסרת מכירת משקאות משכרים בשעות הלילה, וכן מודעה בדבר הנזקים האפשריים של צריכת משקאות משכרים אשר נוסחה ייקבע על-ידי שר הבריאות באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: עוד מוצע כי שר הפנים, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים, יהיה רשאי להכריז בצו על עבירה על סעיף זה כעל עבירת קנס.

דוד אזולאי: שיעורה של עבירת קנס כזאת, ככל שתיקבע, לא יפחת מ-9,000 שקלים חדשים.

דוד אזולאי: לבסוף, מוצע להסמיך קצין משטרה שדרגתו רב-פקד ומעלה, שהוסמך לעניין זה, לצוות על סגירה לאלתר של חצרים לתקופות מוגבלות של עד 15 ועד 30 ימים, אם קיים חשד סביר כי במקום התבצעה מכירה או הגשה של משקה משכר בשעות הלילה או התבצעה מכירה של משקה משכר לקטין.

דוד אזולאי: כל זאת, לאחר התראה שתינתן לבעל העסק.

דוד אזולאי: בשל מורכבות הסעיפים המוצעים והרצון לבחון את יעילותם במאבק בתופעת השכרות, מוצע לקבוע את הצעת החוק כהוראת שעה עד ליום 23 במרס 2013, שזהו גם המועד שבו אמור לפוג תוקפו של חוק המאבק בתופעת השכרות (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התש"ע–2010, כאמור לעיל.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זאת מוגשת בצירוף הסתייגות שלי, שאותה אנמק מייד, וכן הסתייגות דיבור.

דוד אזולאי: מעבר לכך, אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, לסיום, אני רוצה להודות לחבר הכנסת , יושב-ראש ועדת החוקה, וחבר הכנסת אורי אורבך, שהורידו את הסתייגותם בעניין אישור מכירת אלכוהול בתחנות הדלק במשך כל שעות היממה, הסתייגות שעברה בוועדה ורק לאחר הרוויזיה ירדה.

דוד אזולאי: לעניות דעתי, אם ההסתייגות הזאת היתה עוברת, זה פשוט היה מעכב את המשך החקיקה, ובכך שהם הסירו את ההסתייגות שלהם – אני מודה להם על שנתנו אור ירוק לקידום החקיקה החשובה הזאת, ובמיוחד בעונת הקיץ הבא עלינו לטובה.

דוד אזולאי: אני חושב שעשינו ומיצינו כל מה שאנחנו יכולים כדי לבלום את התופעה המסוכנת הזאת, שפוגעת בכל חלקה טובה במדינת ישראל.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת הפנים, שעוד יעלה ויבוא מייד לאחר מכן, כאשר נסיים את ההצבעה בחוק הבא.

ראובן ריבלין: יש כאן שתי הסתייגויות, בהצעת חוק זאת: האחת היא הסתייגות של יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: אמרת שאתה מוותר עליה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, לא שאני מוותר – היה אמור להעלות ולהציג אותה , אז יש איזו טעות – – –

ראובן ריבלין: אני מאוד מתנצל בפני כולכם על הטעות שהיתה בוועדת הפנים, אבל אני לא יכול לשנות, כי אחרת יתהווה דבר בלתי אפשרי.

ראובן ריבלין: אני יכול לתת רק למי שכתוב כמסתייג.

ראובן ריבלין: אם אני אבוא ואומר שהיתה טעות, מה אני אעשה כשיבוא אלי אחר כך חבר הכנסת עפו אגבאריה – כי אני לא רוצה לומר זחאלקה – ויאמר לי: חביבי, בטעות לא שמו את שמי.

ראובן ריבלין: אז מה אומר לו, שהוא צודק?

ראובן ריבלין: אנחנו לא נשנה מהתקנון, חבר הכנסת רותם.

ראובן ריבלין: מי שיעלה ויבוא זה חבר הכנסת אורי אורבך.

ראובן ריבלין: תשמע, הדברים שמופיעים אצלי הם תורה בכתב שאי-אפשר לשנותה אלא בתורה שבכתב.

דוד רותם: – – –

ראובן ריבלין: אם הוא ייתן לך להיות ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה – – –

דוד רותם: הייתי יושב-ראש משותף של – – –

ראובן ריבלין: היית יושב-ראש משותף – בוודאי אתה תעלה.

ראובן ריבלין: אם אתה יושב-ראש משותף, נתת לי דרך.

ראובן ריבלין: אבל לא יצביעו על ההסתייגות שלך.

דוד רותם: – – –

ראובן ריבלין: אין שום בעיה.

ראובן ריבלין: אתה יודע מה?

ראובן ריבלין: כיושב-ראש משותף תשיב על ההסתייגות שלו מה שאתה רוצה.

מוחמד ברכה: – – –

ראובן ריבלין: על ההסתייגות של אורבך יש שני מסתייגים?

ראובן ריבלין: אה, חבר הכנסת מוחמד ברכה גם מסתייג.

ראובן ריבלין: לא ידעתי, לא שמתי לב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורבך מסתייג, ואחריו חבר הכנסת ברכה מסתייג, ואחריו יעלה ויבוא חבר הכנסת רותם כיושב-ראש משותף ויאמר מה שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: ישיב גם למסתייגים אם הוא רוצה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, כל אחד יש לו חמש דקות.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היו דיונים ארוכים ומעמיקים וחלקם אפילו פרועים בוועדה המשותפת.

אורי אורבך: ראינו שיש מגזר אחד שעובד מאוד טוב במדינת ישראל – זה מגזר הלוביסטים.

אורי אורבך: אבל גם הם פה ושם נחלו תבוסות יפות גם בחוק הזה, ופחות או יותר אין חריגות – החרגות, לא היין ולא הסוּפֶּרים ולא כל מי שהביא איש-איש וצקלונו בידו לאינטרס שלו.

ראובן ריבלין: מערכת לוביסטית, שתמנע מהכנסת לקבל החלטות בניגוד לטובת הציבור, תאלץ אותי מטעם ציבורי להכניס חוקים לחוק ההסדרים, תדעו את זה – לא מפני שהממשלה תבקש, אלא כי אני אומר שזה אינטרס הציבור שלא יכולים למנוע מחברי כנסת בהשפעות כאלה או אחרות; ילכו כולם לחוק ההסדרים, וכל מי שמאמין באמת שאותם לוביסטים צודקים, יצביע נגד החוק, או יציע הסתייגות וילך לבחירות אחרי זה.

ראובן ריבלין: בוודאי כולם יצביעו בעדו, כי הוא שמע על כוחות כלכליים כאלה או אחרים.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, לוביסטים זה בסדר גמור, אבל צריך לעשות את חוק הלוביסטים מהמקפצה.

אורי אורבך: כל עוד לוביסטים זה רק בתוך הבריכה – – –

ראובן ריבלין: לוביסט הוא דבר לגיטימי לחלוטין.

אורי אורבך: כן, הוא לגיטימי לחלוטין, אבל גם את הדברים הלגיטימיים לחלוטין צריך לעשות בצורה כזאת שאנחנו לא נרגיש תחושת דחייה קשה מאוד, וגם צריך איזה היגיון בשיגעון, אבל זה מאחורינו.

אורי אורבך: אני רוצה להעלות את ההסתייגות שלי, שאחר כך אני גם אסיר אותה, אבל אף שאני אסיר את ההסתייגות, נשאר – במקומות שהם חזקים מאוד, ההסתייגות חזקה מאוד, גם כשאתה מסיר אותה, נשאר איזה כתם או חור, אז אני רוצה לשתף אתכם.

אורי אורבך: אנחנו רוצים שבתחנות הדלק תיאסר מכירת אלכוהול 24 שעות ביממה.

אורי אורבך: לא כשאר הקיוסקים והמקומות שבהם החוק הממשלתי אוסר, אלא באופן מיוחד בתחנות הדלק, כפי שמקובל בכמה וכמה מדינות במערב.

אורי אורבך: שם יהיה אסור לגמרי, לא משום שמשם, מהקנייה שם נגרמות יותר תאונות או לא – על זה אפשר להתווכח – אלא משום שתחנות אלכוהול בתחנות הדלק זה הסמל של ההפקרות.

אורי אורבך: כי מי שקונה אלכוהול בתחנות דלק, זה בשביל תדלוק לדרך.

אורי אורבך: היינו מוכנים אפילו לאיזה פשרה בהמשך, כשראינו שלא רוצים להחריג, כי יגישו בג"צים, למה בקיוסק הזה אפשר ובתחנה שליד, בתחנת הדלק, אסור.

אורי אורבך: אמרנו, בתחנות הדלק הבין-עירוניות, שם יהיה אסור, ובעיר ההפקרות תימשך, וזה לא צלח, ובאמת, כפי שנאמר פה, לא רצינו לעכב את כל החוק בשל ההסתייגות הזאת, ובסופו של דבר דינן של תחנות הדלק יהיה כדין שאר המקומות.

אורי אורבך: אבל תדעו לכם, כל פעם שתעברו בתחנות הדלק בשעות שמותר ואתם תראו אלכוהול, זה הסמל של ההפקרות.

אורי אורבך: במקומות שבהם נוהגים ובכבישים הבין-עירוניים נוהגים מהר, אנשים שעוצרים לקנות בקבוקים במחירים לא זולים, הם השתיינים, משם תבוא הסכנה.

אורי אורבך: לכן אני מניח שבהמשך החקיקה תתרחב גם לשם, עכשיו או אחרי שתיגמר הוראת השעה הזאת לשלוש שנים, ואני מקווה שבהמשך תהליך החקיקה יתווסף עוד משהו שמתוכנן להיווסף לחוקים האלה, זה כל נושא הפרסום שלא עסקנו בו עדיין.

אורי אורבך: אבל יושבי-ראש הוועדה, חברי הכנסת דוד אזולאי ו, שני הדָוִדים, יילחמו בגוליית הזה של פרסום האלכוהול שצריך לשים לו מחסום כמו ששמו לפרסום של ניקוטין, של טבק, של סיגריות.

אורי אורבך: זאת המשימה הבאה, לדעתי, של הוועדה המשותפת.

אורי אורבך: אני מקווה שהחוק החשוב מאוד הזה יעבור הפעם; הוא חלק מהמלחמה הכוללת בתופעת השכרות.

אורי אורבך: יישר כוח גם לשר לביטחון פנים שהיה בהידברות קבועה.

אורי אורבך: לא הסכמנו על הכול, אבל על הדרך ועל הכוונה בוודאי שהסכמנו.

אורי אורבך: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: המסתייג הבא הוא יושב-ראש הוועדה למאבק ולמלחמה בסמים, וגם כמסתייג כחבר כנסת, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: גם לרשותך חמש דקות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק חשובה, ואני מקווה שהיא תתרום ולו במעט ואולי אפילו יותר למאבק בתופעת האלימות והשכרות וההשתוללות ברחובות, במיוחד בשעות הלילה המאוחרות, ובמיוחד בקרב בני-נוער.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת נולדה אצלי לאחר דיונים בוועדה שאני עומד בראשה – הוועדה למאבק בנגע הסמים – כששמענו עדויות מסמרות שיער של בני-נוער, של תלמידים, על הזמינות של משקאות משכרים בכל מיני מקומות, ובמיוחד בשעות שרק הצריכה של האלכוהול מובילה למקומות מאוד חשוכים.

מוחמד ברכה: אני גיליתי, אדוני היושב-ראש, במהלך הדיונים בוועדה – ולא שמתי לב – שהרשות למלחמה או למאבק בנגע הסמים היא הרשות למלחמה בנגע הסמים והאלכוהול, והוועדה היא ועדה למאבק בנגע הסמים.

מוחמד ברכה: האלכוהול לא נמצא במנדט של הוועדה.

ראובן ריבלין: אתה בהחלט יכול כל נושא כזה להביא לידי – – –

מוחמד ברכה: ולכן, כשבאתי לטפל בזה בוועדה אמרו שזה בלתי אפשרי, זה לא נמצא במנדט של הוועדה, והוקמה הוועדה המשותפת שאני מברך על עבודתה, אגב.

מוחמד ברכה: ואני – – –

ראובן ריבלין: אני מבקש לכתוב לי מכתב מהוועדה, אני אדון על זה עם כל המחלקה – – –

מוחמד ברכה: בסדר – להרחיב את המנדט של הוועדה למאבק בנגע הסמים, לכלול גם כן עניין של – – –

ראובן ריבלין: – – –

מוחמד ברכה: כן, בהחלט.

מוחמד ברכה: לסיום, אני רוצה לומר שאני כמובן ער לכך שהנוסח שמובא להצבעה הוא הנוסח המוסכם ויש בו פשרות, כולל העניין של מכירת האלכוהול בתחנות דלק, שגם אני ויתרתי עליו.

מוחמד ברכה: מה שנותר, גם כדי לחסוך זמן לישיבת הכנסת, שאני לא אצא בין המברכים אחרי ההצבעה, אני כבר עכשיו רוצה לברך, ולהודות לכל מי שעסק במלאכה בוועדה המשותפת.

מוחמד ברכה: בעיקר אני רוצה להודות לאותם בני-נוער שהאירו את עינינו בוועדה למאבק בנגע הסמים.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה, יושב-ראש הוועדה למלחמה בנגע הסמים ובאלכוהול.

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת רותם כבר בדרכו לבמה, כמשיב; כיושב-ראש משותף הוא ישיב למסתייגים ויאמר בעצמו אם הוא מסתייג.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, שתי ההסתייגויות הסתייגויות ראויות, שתי ההסתייגויות הסתייגויות נכונות.

דוד רותם: היה מקום לאסור מכירת אלכוהול בתחנות דלק 24 שעות ביממה.

דוד רותם: אני ראיתי לא מזמן סרטון בתוכנית טלוויזיה, שאדם נכנס לתחנת דלק ויש שם שלט – אלכוהול במחירים מוזלים: כוס וודקה 20 שקל, כוס עראק 17 שקל, וכך קונה אדם מכל דלק, כוס משקה, נכנס למכונית שלו וממשיך בנסיעה.

דוד רותם: הייתי מתעקש על ההסתייגות הזאת, אלא שנתברר לי שהדבר עשוי לעכב את יתרת חקיקת החוק, ועל-ידי כך לאפשר עוד ועוד מכירה של אלכוהול.

דוד רותם: מכירת אלכוהול, שתיית אלכוהול בעת נהיגה היא מכת מדינה שכאשר רוצים להילחם בה צריך להוריד את הכפפות ולהכות; אי-אפשר להיות עדין נפש במלחמה באלכוהול.

דוד רותם: אנחנו שומעים מדי יום כמעט על תאונת פגע וברח, ואז מסתבר שהנהג היה שתוי.

דוד רותם: אבל מה אנחנו רוצים ממנו?

דוד רותם: אנחנו אפשרנו לו בתחנת הדלק האחרונה שבה הוא תדלק לקנות כוס אלכוהול.

דוד רותם: אני רציתי שהחוק יחוקק עם הסעיף, ויהיה מי שילך לבית-המשפט העליון – בעלי התחנות ובעלי חנויות – ויטענו לאפליה; שבית-המשפט העליון יגיד שמותר למכור שם אלכוהול.

דוד רותם: העדפתי שידינו יהיו נקיות, ומישהו אחר יפתור את הבעיה הזאת, ואז ידיו לא יהיו נקיות.

דוד רותם: אבל מכיוון שהחוק הזה חשוב מדי – מה אתה מקנא שאני מדבר, אתה גם רוצה לדבר?

דוד רותם: הקנאה הזאת אני לא אוהב אותה.

דוד רותם: על כל פנים, החוק הזה חשוב מכדי שנעכב אותו, אבל אני יכול להבטיח לכם, חברי הכנסת, שחבר הכנסת אורבך וחבר הכנסת ברכה ואנוכי וחבר הכנסת אילטוב – אנחנו נגיש הצעה נוספת, שתעסוק במכירת אלכוהול בתחנות הדלק, ואני מקווה שמי שבאמת רוצה להילחם במכירת אלכוהול יתמוך בחוק הזה.

דוד רותם: לכן אני מציע להסיר את ההסתייגויות ולהעביר את החוק.

דוד רותם: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, האם אדוני עומד על הסתייגותו?

ראובן ריבלין: לא עומד.

ראובן ריבלין: אתה מסיר אותה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי – אתה מסיר אותה.

ראובן ריבלין: הכוונה היא כוונה ברורה.

ראובן ריבלין: אמרתם את דברכם.

ראובן ריבלין: אתם רוצים לשים ולהרחיב.

ראובן ריבלין: תפסנו מרובה, לא תפסנו.

ראובן ריבלין: נראה איך זה הולך.

ראובן ריבלין: ובכן, אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: יושבי-ראש הוועדה, אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה בקריאה שנייה, מקשה אחת.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע – הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה).

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 47 בעד סעיפים 1–2 – 32 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: בעד – 32, מתנגד אחד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה), התש"ע–2010, עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש ועדת הפנים, כבוד יושב-ראש ועדת החוקה, האם להעביר את ההצעה לקריאה שלישית?

דוד רותם: כן.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: נצביע על ההצעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע – בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 48 בעד החוק – 38 נגד – אין נמנעים – אין חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה), התש"ע–2010, נתקבל.

ראובן ריבלין: 38 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק רישוי עסקים (תיקון מס' 26 – הוראת שעה) עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק באקה–ג'ת, בקשר לאיחוד הרשויות.

דוד אזולאי: אני מבקש להודות.

ראובן ריבלין: אה, מילות תודה, בבקשה.

ראובן ריבלין: מילות תודה לחוק הקודם, ולאחר מכן אתה בלאו הכי נשאר כדי להציג.

ראובן ריבלין: אני מבקש מסגן יושב-ראש הכנסת אחמד טיבי להתכבד ולנהל את הישיבה בעניין באקה–ג'ת כסגן יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לשר לביטחון פנים, השר אהרונוביץ, שעבדנו יד ביד לאורך כל הדרך על הצעת החוק הזאת, מתוך הבנה עד כמה הנושא הזה חשוב.

דוד אזולאי: אני באמת מנצל את ההזדמנות הזאת להודות לך, לצוות שלך, שעבד ביחד עם הצוות של הוועדה, ובראשם עורך-דין גלעד קרן, שעשו הכול על מנת להביא חקיקה טובה, ראויה ומהירה ככל האפשר.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, הגברת יפה שפירא, ולגברת שוש אזולאי; עוד אתמול, בעיצומו של יום תשעה באב, נאלצנו לעשות איזה תיקון בעניין הדיוטי-פרי, מפני שהדבר הזה נעלם מעינינו, ולפי החוק לא היה אפשר למכור שם משקאות חריפים בין 23:00 ל-06:00, ועוד אתמול והיום עשינו את התיקון הזה.

דוד אזולאי: כמובן, אי-אפשר לפסוח על יושב-ראש ועדת הכנסת ויושב-ראש הנהלת הקואליציה, ששניהם עשו הכול על מנת להביא את החוק הזה לאישור עוד היום, לפני יציאתנו לפגרה, שנוכל להגיד – ואנחנו מקווים שהקיץ הזה יעבור בשלום, עם פחות אלכוהול; אני ריאלי, אי-אפשר להגיד בלי אלכוהול.

דוד אזולאי: אנחנו מאוד מקווים שהחוק הזה יסייע למשטרה לאכוף את החוק, למנוע הרבה אלכוהול, ובכך להימנע מתאונות דרכים, ונקווה בעזרת השם אך ורק לטוב.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה לך, אדוני.

אחמד טיבי: [מס' כ/344; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 11938; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אחמד טיבי: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

זבולון אורלב: יש הסתייגויות?

אחמד טיבי: אין הסתייגויות.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת), התש"ע–2010, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד אזולאי: מקורה של הצעת חוק זו בשמונה הצעות חוק פרטיות, שיזמה קבוצה גדולה של חברי כנסת, ואשר אוחדו להצעת החוק המונחת בפניכם.

דוד אזולאי: ברצוני להזכיר לחברי הכנסת, כי הצעה זהה לפירוק האיחוד הונחה לקריאה שנייה בכנסת השבע-עשרה, יחד עם הצעות נוספות לביטול הרשות המאוחדת, עיריית עיר-הכרמל, ולביטול הרשות המאוחדת, עיריית שגור.

דוד אזולאי: שלוש הרשויות האמורות הוקמו בשנת 2003 לפי חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (מס' 2), התשס"ג–2003.

דוד אזולאי: שתי ההצעות האחרות עברו בכנסת בקריאה שלישית, ואילו ההצעה לפירוק באקה–ג'ת נדחתה בקריאה השנייה.

דוד אזולאי: לדעת המציעים, איחוד הרשויות, שמטרתו המוצהרת היתה טובת התושבים, לא קידם את עניין תושבי היישובים שאוחדו ולא שיפר את מצבם.

דוד אזולאי: הוא אף החמיר את המשבר שבו נתונים היישובים האמורים ויצר בעיות חדשות ובלתי פתירות.

דוד אזולאי: המציעים סבורים כי משאלתם של תושבי היישובים היא להשיב את הגלגל לאחור ולכונן מחדש את המועצות המקומיות שהיו קיימות ביישובים אלה בעבר, ועל כן יזמו את הצעת החוק המונחת לפניכם.

דוד אזולאי: הצעות החוק קובעות כי ביום 1 בנובמבר 2010 יוקמו מחדש המועצות המקומיות שהיו קיימות ערב האיחוד ויוחל בהליך של ביטול העירייה המאוחדת.

דוד אזולאי: הבחירות למועצות המקומיות יתקיימו תשעה חודשים לאחר מכן, כאשר שר הפנים יכול להקדים או לדחות את המועד האמור ב-90 ימים, מה שנקרא להלן – תקופת המעבר.

דוד אזולאי: התקופה שעד ליום הבחירות היא תקופה רגישה, שבה יהיה צורך לנקוט צעדים רבים לשם ביטולה של העירייה המאוחדת והקמתן מחדש של המועצות המקומיות.

דוד אזולאי: מדובר בהליך מורכב ביותר, של ביטול רשות מקומית והפיכתה לכמה רשויות מקומיות חדשות.

דוד אזולאי: במסגרת הליך זה יש צורך להתחשב במגוון רחב של אינטרסים מתחרים, בראש ובראשונה האינטרס של התושבים בקבלת שירותי הרשות המקומית וברציפות השלטון המקומי, וכן האינטרס של עובדי הרשויות המקומיות אשר יש להבטיח מניעת פגיעה בזכויותיהם.

דוד אזולאי: לצד אלה יש להביא בחשבון, כמובן, את האינטרס של הנושים אשר הרשויות המקומיות חייבות כלפיהם, ויש להבטיח שלא ייפגעו במידה העולה על הנדרש.

דוד אזולאי: לבסוף, יש להביא בחשבון גם את האינטרס של המדינה בנושא זה, בעיקר בהיבט התקציבי והשלטוני.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, שר הפנים ימנה לכל אחת מהמועצות המקומיות חשב מלווה לתקופת המעבר האמורה, ועד לתום שישה חודשים לאחר מכן.

דוד אזולאי: לאחר התקופה האמורה, אם נוכח שר הפנים כי יש צורך בהמשך כהונתו של החשב המלווה וכי אין בסמכויות הנתונות לו כדי להבטיח את תפקודן התקין והיעיל של המועצות המקומיות – יוכל להאריך את כהונתו של החשב המלווה בחצי שנה נוספת ולהעניק לו, במהלך מחצית השנה האמורה, סמכויות נוספות.

דוד אזולאי: על-פי הצעת החוק, חובת שר הפנים היא לפעול, בכפוף להוראות הצעת החוק, לחלוקת נכסיה, זכויותיה, חובותיה והתחייבויותיה של הרשות המאוחדת בין המועצות המקומיות ולהסדרת כל עניין אחר הדרוש לשם ביטולה וכדי להבטיח את רציפות השלטון המקומי בתחומן של המועצות המקומיות.

דוד אזולאי: על מנת להגשים חובה זו, מוצע ששר הפנים יקבע הוראות לעניין חלוקת נכסים, זכויות, חובות והתחייבויות של הרשות המאוחדת, וכן יקבע הוראות לעניין תקציבן של הרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: שר הפנים יקבע הוראות לעניין עובדי הרשות המאוחדת, ואולם מוצע כי הזכויות שהיו כדין לעובד רשות מאוחדת לפני ביטול האיחוד, יישמרו לו אם יהיה לעובד אחת מהמועצות המקומיות, ויראו אותן כזכויות הנובעות מעבודתו במועצה המקומית שאליה עבר כעובד.

דוד אזולאי: נקבעה הגנה בהצעת החוק שלפיה ההוראות הנוגעות לעובדי הרשות המאוחדת כפופות להוראות חוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, ולהוראות כל הסכם קיבוצי או הסדר קיבוצי החל עליהם.

דוד אזולאי: כמו כן, אם קיים בין מועצות מקומיות בתחומה של הרשות מאוחדת מיזם משותף, יעיל ופורה – מוצע לאפשר לשר הפנים לקבוע כי תפקיד, סמכות או תחום פעולה של הרשות המאוחדת ימשיכו להתבצע גם לאחר ביטול העירייה המאוחדת בשיתוף פעולה בין המועצות המקומיות שבתחומה.

דוד אזולאי: עוד מוצע לקבוע הוראות משלימות בכל הנוגע להגבלת קליטתם של עובדים חדשים והתקשרויות חדשות של העירייה המאוחדת ושל המועצות המקומיות המוקמות מחדש.

דוד אזולאי: כמו כן נקבעו הוראות שמטרתן להבטיח את רציפותם של חוקי עזר, צווים, רשיונות והיתרים אחרים שהיו בתוקף ערב ביטול האיחוד.

דוד אזולאי: כן נקבע כי לשר הפנים תהיה סמכות להעניק מענק הסתגלות לביטולה של הרשות המאוחדת וזאת בכפוף לסכום שייקבע לכך בחוק התקציב השנתי, בשנת הכספים 2011.

דוד אזולאי: להצעת חוק זו, אדוני היושב-ראש, לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית לפי נוסח הוועדה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: היות שאין הסתייגויות, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת).

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אחמד טיבי: רבותי, מי שבעד – בעד.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 49 בעד סעיפים 1–18 – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–18 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 39, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה אושרה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מתן וילנאי וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס אומרים שלא הספיקו להצביע אבל הם תומכים.

אחמד טיבי: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 50 בעד החוק – 41 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת), התש"ע–2010, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 41, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: בשעה טובה, מברוכ לתושבי באקה וג'ת.

אחמד טיבי: ברכות של יושב-ראש הוועדה, אחרי שהצעת החוק אושרה בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד אזולאי, יושב-ראש הוועדה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לכל אלה שיזמו את החקיקה הזאת.

דוד אזולאי: אני חושב שהיום תיקנו עוול שנעשה ליישובים הללו, שבמקרה הם לא הצליחו להעביר את זה בקדנציה הקודמת.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות לעורך-דין גלעד קרן, לגברת יפה שפירא, מנהלת הוועדה, לגברת שוש אזולאי, שעשו רבות כדי לקדם את החקיקה הזאת במהירות רבה.

דוד אזולאי: אני לא יכול לדלג על יושב-ראש הנהלת הקואליציה – אדוני, עמדת בלחצים כראוי וידעת לנווט את הדברים בחוכמה ובתבונה עד הלום, ועל כך אתה ראוי לשבח.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות גם ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, שהיה אתי לאורך כל הדרך; תמיד כשביקשנו פטור מחובת הנחה, עשה זאת בחפץ לב, בכל הזדמנות, ועל כך אני מודה לו.

דוד אזולאי: כמובן, רבותי, אני רוצה להודות לכל אלה שגם הצביעו, גם הובילו, אבל מעל כולם אני חושב שהתושבים שהאיצו בנו ודחפו אותנו כדי לקדם את החקיקה הזאת, אנחנו מקבלים משכורת, הם עשו את זה בהתנדבות, ועל כך הם ראויים לכל שבח ויישר כוח.

דוד אזולאי: אדוני, אני חייב, חבר כנסת שמרגע כניסתו לכנסת, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, שלא נח ולא שקט, לקח את זה כפרויקט לקדם את החקיקה הזאת, ועל כך הוא ראוי להערכה ביחד עם כולם.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: אני מודה לכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ינהל את הישיבה חבר הכנסת ריבלין, אבל אני מזמין את חבר הכנסת טיבי לברך, כאחד היוזמים.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאשר את הזמנתו של היושב-ראש הקודם, חבר הכנסת טיבי, ונותן לו את האפשרות לדבר.

ראובן ריבלין: ואחריו – חבר הכנסת מג'אדלה.

מוחמד ברכה: גם אני רוצה.

ראובן ריבלין: כל מי שירצה, ידבר, כל היוזמים של החוק.

ראובן ריבלין: גם אדוני היה?

ראובן ריבלין: אין שום בעיה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, גם אלה שתמכו ביוזמים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, לא נקיים עכשיו דיון של כל חברי הבית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני, לפי הדין, מותר לכל חבר כנסת יוזם לברך אחרי קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: כן, זה נכון.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, היום יש תיקון של עוול היסטורי.

אחמד טיבי: העוול הזה נגרם בקדנציה הקודמת לגבי באקה–ג'ת, כאשר שאר האיחודים בוטלו בהצבעה ובאקה–ג'ת, על חודו של קול שהיה חסר כדי לבטל את האיחוד – ההצעה נפלה אז.

אחמד טיבי: במשך חודשים ארוכים, גם תושבי באקה–ג'ת, נציגיהם, והוועד הציבורי והאנשים המסורים שביקרו כאן בכנסת כל הזמן והיה חשוב להם לפרק את האיחוד, שלא היה על דעת התושבים והיה איחוד כפוי שלא הוכיח את עצמו – הלחץ הציבורי הזה לצד היענות כל סיעות הבית וכל חברי הכנסת הניב פירות.

אחמד טיבי: לא היה קל בשבועות האחרונים, אדוני השר ברוורמן, ואתה ער לכך.

אחמד טיבי: רק בשבועות האחרונים המהלך קיבל תאוצה.

אחמד טיבי: לא היה קל מול האוצר שהערים קשיים, אבל תודות למאמץ של רבים, בסופו של דבר האוצר הסיר את ההתנגדות שלו, גם הודיע שההצעה היא לא הצעה תקציבית ולכן היה קל יותר להעביר אותה – בלי מחסום 50 חברי הכנסת.

אחמד טיבי: היום והלילה ניסה משרד הפנים להערים מכשול נוסף, להאריך את התקופה.

אחמד טיבי: בסוף, שיקול דעת נכון ומהלכים נכונים הביאו להחלטה שתחולת החוק תהיה ב-1 בנובמבר שנה זו ולא במאי שנה הבאה.

אחמד טיבי: יש לערוך ולקיים בחירות כמה שיותר מהר אחרי תחולת החוק, כי ראויים תושבי באקה–ג'ת, אדוני, שהם ינהלו את עצמם על-פי בחירות דמוקרטיות של אנשי באקה וג'ת ולא על-ידי פקידים ממונים שלא הוכיחו את עצמם, לא בבאקה–ג'ת, לא בא-שגור ולא בשום ועדה ממונה.

אחמד טיבי: כמו כן, לא בטייבה שמחכה ומצפה גם היא לבחירות.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך, מעמיתיך, מחבריך, לעשות ככל האפשר כדי להביא לבחירות.

אחמד טיבי: אלה הם הרגעים שבהם חברי כנסת יוזמים יכולים להגיד שהם מרגישים גאווה על התוצאה הזאת.

אחמד טיבי: אני מרגיש מקרוב את השמחה, הסיפוק והנחת שיש אצל תושבי באקה וג'ת ולכן אני רוצה להודות ממש לכולם.

אחמד טיבי: השמות הוזכרו, בצדק, על-ידי חבר הכנסת דוד אזולאי, שגם לו מגיעה תודה; גם לחבר הכנסת יריב לוין, שקיים היום ישיבה שלא מן המניין, על-פי הוראת והנחיית יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ריבלין.

אחמד טיבי: אני מודה לכולם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: הקודם היה תחת חסותו של היושב-ראש הקודם, יש תודות ויש הערות, הערות שהן חשובות.

ראובן ריבלין: ואחריו – השר ברוורמן, כנציג הממשלה אשר ידה רב לה וידו רבה לו.

ראובן ריבלין: אחריו יהיה מג'אדלה, והשר יסכם.

טלב אלסאנע: גם אני.

ראובן ריבלין: לא, אחד מכל סיעה, חבר הכנסת אלסאנע.

מוחמד ברכה: היוזמים.

ראובן ריבלין: גם טלב אלסאנע היה יוזם, אבל יש לי 500 יוזמים פה.

יעקב אדרי: אני ליוויתי את החוק הזה.

ראובן ריבלין: מצטער, אתה לא בין היוזמים.

ראובן ריבלין: אף שהיית רוח חיה, אתה לא מבין היוזמים.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להצטרף לתודות שנאמרו כאן, ליושב-ראש ועדת הכנסת, ליושב-ראש ועדת הפנים, כמובן, ליושב-ראש הכנסת ולכל אלה שהצביעו.

מוחמד ברכה: אבל עליתי רק לציין כי בשבילי אישית זו סגירת מעגל קטנה.

מוחמד ברכה: אני הייתי הראשון שהגיש הצעה לפירוק האיחוד של באקה וג'ת והיום אנחנו יכולים לברך על המוגמר.

מוחמד ברכה: אבל המעגל השני, ישבתי על כס היושב-ראש כשהיתה הצבעה על פירוק האיחוד של דאלית-אל-כרמל, עוספיא וא-שגור, שתיהן עברו.

מוחמד ברכה: באקה–ג'ת לא עבר.

מוחמד ברכה: 49 חברי כנסת הצביעו בעד מול אפס מתנגדים ונמנעים, והיינו זקוקים לקול אחד.

מוחמד ברכה: זה השאיר טעם מר מאוד, גם בקרב חברי הכנסת היוזמים וגם בקרב התושבים, אבל העקביות, העקשנות החיובית של התושבים, של הוועד הציבורי של באקה וג'ת לפירוק האיחוד הביאו אותנו עד הלום.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך את התושבים בבאקה-אל-ע'רביה וג'ת, ואני מקווה שעצם העובדה שהעניין חוזר לידיהם – שהם יבחרו ברשות שלהם, כל אחד ביישובו – אני חושב שזה מהלך דמוקרטי נכון.

מוחמד ברכה: אני מברך שוב את כל אלה שעסקו במלאכה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אחד מהעושים במלאכה, חבר הכנסת מג'אדלה, סגן יושב-ראש הכנסת – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – השר יסכם.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: גם אתה.

ראובן ריבלין: אתה צודק.

ראובן ריבלין: סגן המזכירה לא אמר לי, אבל בוודאי הוא לא עשה זאת במזיד.

ראובן ריבלין: כנראה לא ביקשת.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, אני שמח שהגענו לרגע הזה.

גאלב מג'אדלה: להצלחה הזאת היו הרבה שותפים.

גאלב מג'אדלה: אני, כיוזם הצעת החוק של הקואליציה, ואתי יזמו חברי הכנסת אורלב, גפני, אזולאי ואלקין, יושב-ראש הקואליציה – אני רוצה קודם כול להודות להם.

זאב אלקין: – – –

ראובן ריבלין: הוא מהיוזמים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלקין, גם אתה בין היוזמים.

גאלב מג'אדלה: נכון, הוא מהיוזמים.

זאב אלקין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה – – –

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר באופן הכי ברור, שללא תמיכת הממשלה והקואליציה לא יכולנו להגיע היום לרגע הטוב הזה.

גאלב מג'אדלה: זאת עובדה.

גאלב מג'אדלה: וללא הובלת השר אבישי ברוורמן, בסיעת העבודה בהתחלה ואחר כך מול הממשלה, כאשר הגיש גם את ההסתייגות לגבי – – –

ראובן ריבלין: אסור לדבר מהמרפסת, השר לשעבר וחבר הכנסת היותר ותיק, רן כהן, מה עוד שאתה יכול להיות למטה ולהיכנס.

ראובן ריבלין: פעם חבר כנסת, תמיד חבר כנסת.

ראובן ריבלין: חברנו השיח' אברהים צרצור הוא חבר כנסת מהמניין, וגם הוא ביציע.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: מה שרואים משם לא רואים מכאן.

גאלב מג'אדלה: השר אבישי ברוורמן, עוד לפני שחזרתי לכנסת, הביא את זה לאישור בסיעת העבודה, ובהמשך – לתיאום עם הקואליציה.

גאלב מג'אדלה: זו באמת הצעת חוק שהיתה חריגה כמעט מכל הבחינות – ישיבה חריגה של ועדת הפנים, ישיבה חריגה של ועדת הכנסת, קואליציה ששילבה ידיים עם האופוזיציה.

גאלב מג'אדלה: זה כמעט לא קרה.

גאלב מג'אדלה: בשלושת החודשים שאני כאן, לא ראיתי שזה קרה בשום הצעת חוק.

גאלב מג'אדלה: זה בגלל דבר אחד, אדוני היושב-ראש:

גאלב מג'אדלה: כולם מאוחדים בדעה שבקדנציה הקודמת נעשה עוול לתושבים בבאקה וג'ת.

גאלב מג'אדלה: אני גם שמח – אני אומר את זה כאן ברור.

גאלב מג'אדלה: אתם יודעים, אני לא מסתיר את דעתי, וגם אף פעם לא עשיתי חשבון לומר את דעתי – שהפעם שלושה חברים מישראל ביתנו הצטרפו להצבעה ותמכו בהצעת החוק, כאשר בפעם הקודמת הם הפילו אותה.

גאלב מג'אדלה: הם הפילו אותה במתכוון.

גאלב מג'אדלה: זה אומר שאנשים עושים חשבון נפש.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מפריע לי.

נסים זאב: רק אני מפריע לך? – – – רק אני.

גאלב מג'אדלה: אני עוד אגיע להודות לש"ס.

נסים זאב: רק אני מפריע לך, רק אני.

גאלב מג'אדלה: אני עוד אגיע להודות לש"ס – לשר הפנים וליושב-ראש ועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: אז תקשיב, כי אלה החברים שלך.

נסים זאב: כשתגיע לש"ס אני אקשיב.

גאלב מג'אדלה: הנה אני מגיע.

גאלב מג'אדלה: השר אלי ישי שינה את דעתו לטובה ותמך בהצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: וחבר הכנסת אזולאי, החבר שלך לסיעה, יושב-ראש ועדת הפנים, הוביל את זה באומץ לב, גם כשבממשלה לא תמיד ניתן לו אור ירוק.

גאלב מג'אדלה: לכן, אני אומר שגם חברי מהסיעות הערביות, גם מהימין וגם מהממשלה, התאחדנו על דבר צודק.

גאלב מג'אדלה: והנה, אני רואה את חבר הכנסת אורי אריאל מחייך.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שגם הוא הצביע – – –

אורי אריאל: מרוב שמחה.

אורי אריאל: נגמר י' באב ומחצי היום אפשר לשמוח.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, לא הספקתי להתגלח.

גאלב מג'אדלה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לכולם.

גאלב מג'אדלה: זו שעת אמת.

גאלב מג'אדלה: החזרנו לכנסת את הכבוד שלה, הממשלה תיקנה את הטעות שלה והאזרחים שלנו באו על סיפוקם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

אורי אריאל: גם אני יכול להודות לכולם?

ראובן ריבלין: אם היית יוזם, ברצון רב.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני ליוויתי את העניין של איחוד באקה וג'ת מקרוב.

ג'מאל זחאלקה: משרדי ממוקם בבאקה, וגם לפני האיחוד ליוויתי את עניין ההתנגדויות לאיחוד וגם במהלכו.

ג'מאל זחאלקה: בכל השנים האלה היו רגעים של ייאוש, היו רגעים של תקווה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שרגע המשבר היה באותה הצבעה אומללה שבה הצביעו 49.

ג'מאל זחאלקה: אני זוכר שהיושב-ראש, מר ריבלין, אמר אז שהוא לא מתנגד לאיחוד אבל הוא מתנגד לאיפה ואיפה, והגיב בחריפות על ההצבעה ההיא, שלא היתה צריכה להיות.

ג'מאל זחאלקה: חשוב שתוקן העוול ותוקנה הטעות.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להזהיר, ולכן ביקשתי לעלות, שגם הטעויות שנעשו במהלך הפירוק במקומות אחרים, אסור לחזור עליהן.

ג'מאל זחאלקה: אפשר שהליך הפירוק ייתן תקווה ויתקן הרבה עוולות שקיימות.

ג'מאל זחאלקה: ראיתי איך נעשה העניין בשגור, איך נעשה העניין בעיר-הכרמל.

ג'מאל זחאלקה: צריך לתת תקווה לתושבים.

ג'מאל זחאלקה: בפירוק האיחוד לא נגמרו הבעיות.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן התחלה חדשה שצריך לנצל אותה כדי לשקם את השלטון המקומי בשני היישובים.

ג'מאל זחאלקה: יש כוחות טובים וחזקים שם שאפשר לבנות עליהם, ולכן צריך לנצל את המצב הזה ואת העניין הזה כדי לגייס את כל התושבים לשיקום ופיתוח של השלטון המקומי בשני היישובים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד השר אבישי ברוורמן על מנת שיבוא ויאמר את דבריו.

ראובן ריבלין: ידיו רב לו בהשגת הסכמת הממשלה.

אבישי ברוורמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברתי השרה, חברי חברי הכנסת, פשוט לברך את תושבי באקה–ג'ת על המאמצים שלהם, על האמונה שלהם.

אבישי ברוורמן: הכנסת תיקנה היום, כמו שאמרו פה כולם, את העוול שנעשה בעבר.

אבישי ברוורמן: אני רוצה ללמד רק דבר אחד: ברגע שכולם עובדים ביחד, מתחברים ביחד, התוצאות ברורות.

אבישי ברוורמן: ופה ראיתם 41 מול אפס.

אבישי ברוורמן: כאשר לפני שנה הבטחנו שאנחנו נוביל את זה, הלכנו באמונה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת, ידידי היקר, גאלב מג'אדלה, שהצטרף לאחר מכן וחזר לכנסת לאחר שהיה שר, הוביל ביד רמה, חברי הכנסת הערבים, ובמקביל – האחריות שהיתה מצד הממשלה.

אבישי ברוורמן: בהתחלה היתה התנגדות של שר האוצר.

אבישי ברוורמן: הסברנו לו, שכנענו אותו, הוא הוריד את התנגדותו, שכנענו את שר הפנים, וזה עבר בוועדת השרים לענייני חקיקה.

אבישי ברוורמן: מה שהיה פה הוא שיתוף פעולה נפלא בין חברי הכנסת מכל הסיעות, בין השרים – שר הפנים, שר האוצר ולאחרונה שר המשפטים.

אבישי ברוורמן: מה שאנחנו למדים מכאן הוא שאם עובדים בתבונה ובחיבור ביחד, אפשר לעשות את הדברים הנכונים.

אבישי ברוורמן: עכשיו כמובן המבחן.

אבישי ברוורמן: יודע את זה חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, שהוא בן המקום, וגם אחרים, שזו תקופת מעבר שבה צריך לתקן חלק מהדברים, להתכונן, כדי שתבואנה הבחירות – כי אנחנו רוצים בכל מקום ראשי ערים ומועצות נבחרות שיהיו באמת מוכנים אחרי תקופת המעבר.

אבישי ברוורמן: אני מודה גם לך, אדוני היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: הכנסת תיקנה את אותו עוול שהיה בהצבעה האחרונה, שבה לא הצביעו על הפירוק הזה.

אבישי ברוורמן: הכנסת התאחדה בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: אני מברך את תושבי באקה–ג'ת ומודה לכל חברי הכנסת והשרים.

אבישי ברוורמן: הודיתי גם לך, השר נאמן, עוד לפני שנכנסת.

אבישי ברוורמן: תודה לך, אדוני יושב-ראש הכנסת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לשר אבישי ברוורמן.

ראובן ריבלין: פשוט בקדנציה הקודמת נפל דבר בכנסת שהוא דבר שבבחינת החוק מותר, אבל היה בהחלט כשעורה בעינה של הכנסת.

ראובן ריבלין: אני, למשל, חשבתי שלא צריך לפרק את האיחוד בין דאלית-אל-כרמל לעוספיא.

ראובן ריבלין: אבל כאשר נפל דבר והחליטו שמפרקים – כי רציתי לתת צ'אנס, חשבתי שהממשלה צריכה לסייע בהרבה לשתי הרשויות כאשר הן מתאחדות, שכן אי-אפשר לקיים את האיחוד בלי שמסייעים.

ראובן ריבלין: כי שני גופים שהם חלשים – כאשר מחברים אותם ולא מסייעים בידם, רק יוצרים מצב של גוף עוד יותר חלש.

ראובן ריבלין: מה שבאמת היה בעיני לדבר שהוא לא תקין מבחינת החברה בישראל זה שאנחנו מאשרים דבר שהקואליציה רוצה במשאלת לב הציבור, ולא מתקנים במקום שהאופוזיציה רוצה, או שאחת מקבוצות המיעוטים בכנסת כאן.

ראובן ריבלין: לכן חשבתי שאחידות הדיון ואחידות ההצבעה הן דבר חשוב ביותר.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהיום כנסת ישראל תיקנה את אשר היה מעוות מאז אותו זמן.

ראובן ריבלין: מי שהעלה זאת בצורה נחרצת הוא איש הקואליציה מג'אדלה, ואנחנו כולנו באמת עזרנו לו לתקן דבר שהיה בבחינת עוול פרלמנטרי.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/533).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התש"ע–2010 [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/539).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 65) (הסדר טיעון), התש"ע–2010 [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/536).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 66) (ייעול ההליכים הפליליים), התש"ע–2010 [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/538).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: לפני שחבר הכנסת מילר יחליף אותי, יש כעת שש הצעות חוק של שר המשפטים.

ראובן ריבלין: ארבע מהן נוגעות לסדר הדין הפלילי.

ראובן ריבלין: הן מאותו עניין ומאותו חוק.

ראובן ריבלין: האמת היא שכל אחת מהן נוגעת לנושא אחר.

ראובן ריבלין: אני מבקש כרגע לאחד את הדיון בארבעת הנושאים הנוגעים לחוק סדר הדין הפלילי, שהם ארבעת הסעיפים הבאים עלינו לטובה.

ראובן ריבלין: אני מציע ששר המשפטים יעלה ויביא לפנינו את כל ארבעת החוקים.

ראובן ריבלין: לאחר מכן יהיה דיון משולב בכולם.

ראובן ריבלין: אני ער לכך, רבותי, שהדבר הזה ייתכן שמצריך את החלטתה של ועדת הכנסת בדיון משולב.

ראובן ריבלין: אני מודיע לכם, חברי הכנסת – וכמובן יש הנחה שהיא חזקה שבחוק – שכל חברי הכנסת נמצאים כאשר הכנסת פועלת במליאה.

ראובן ריבלין: אני שואל אתכם.

ראובן ריבלין: אם יש אדם אחד שלא מסכים לדיון משולב – יקום ויאמר זאת כאן, שאם לא כן אני אחליט כרגע.

נסים זאב: אני בעד לשלב את כל החוקים.

ראובן ריבלין: לא, לא, אל תשלב את כל החוקים.

ראובן ריבלין: לא שילבתי את כל החוקים של משרד המשפטים.

ראובן ריבלין: שילבתי את כל החוקים הנוגעים לסדר הדין הפלילי – סדר הדין הפלילי הוא מקשה אחת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאלי, יש פה משפטנים רבים.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם, אני ער לכך, לכן אני שואל את כל המליאה.

ראובן ריבלין: ובכן, אם אין מתנגדים, אני מזמין את השר נאמן לעלות ולבוא ולהרצות על כל ארבעת החוקים בסדר הדין הפלילי לפי סדרם, ולאחר מכן יתקיים דיון שבו יהיה שילוב.

ראובן ריבלין: אם יהיה חבר כנסת שיבקש להתייחס לכל דבר בנפרד, יהיו לו שלוש דקות לכל דבר בנפרד, כדי לא לחסום את חברי הכנסת ביכולת הדיון.

ראובן ריבלין: מובן שחבר הכנסת מילר, סגן היושב-ראש, כאשר הוא יבוא להצביע, הוא יצביע על כל חוק בנפרד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני שר המשפטים.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני אדבר, ראשית, על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 9) (ערר שני ברשות והארכת מעצר או חידושו), התש"ע–2010.

יעקב נאמן: הצעת החוק שלפני

יעקב נאמן: כם, חברי הכנסת, היא פרי המלצת הוועדה המייעצת לשר המשפטים לעניין סדר הדין הפלילי ודיני ראיות, בראשות כבוד שופטת בית-המשפט העליון מרים נאור.

יעקב נאמן: מטרת ההצעה היא לקבוע באופן שונה איזון ראוי בין עקרון סופיות הדיון ושני העניינים שראוי שיתבררו בבית-המשפט העליון לבין מימוש הזכויות המהותיות של עצורים ונאשמים.

יעקב נאמן: על-פי נתוני הנהלת בתי-המשפט מתקיימים בבית-המשפט העליון בסביבות 1,000 דיונים מדי שנה בנושא הארכות מעצר וכ-600 דיונים בעררים על החלטות בתי-המשפט המחוזיים בהחלטות הנוגעות למעצר; מתוכם מעל 40% עוררים בפעם השנייה.

יעקב נאמן: ההצעה מבקשת לתקן את חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו–1996, הקרוי בקיצור חוק המעצרים, באופן שיצמצם את מספר הדיונים המתקיימים בבית-המשפט העליון בענייני מעצרים בשתי דרכים עיקריות.

יעקב נאמן: הדרך האחת היא השוואת היקף זכות הערר של עצור על החלטות בעניין מעצרו להיקף זכות הערר המוקנית לנאשם בהליך העיקרי.

יעקב נאמן: הכוונה היא להמיר זכות לערר שני, כפי שקובע סעיף 53 לחוק המעצרים, לבקשת רשות ערר שני על החלטות של בתי-משפט מחוזיים בערעור בעניין המעצר.

יעקב נאמן: הדרך השנייה היא צמצום הצורך בדיונים בהארכות מעצר בדרך של תיקון סעיף 62 בחוק המעצרים.

יעקב נאמן: באותן נסיבות שבהן ברור מראש כי פרק הזמן של 90 הימים לא יהיה בו די, ניתן יהיה להאריך את תקופת המעצר עד 150 יום; כך, למשל, במקרים שבהם מפאת מורכבות התיק, מספר הנאשמים ומספר העדים סביר שלא ניתן יהיה לסיים את העיון בתיק בפרק זמן של 90 ימים, כפי שמפורט בגוף ההצעה.

יעקב נאמן: בנוסף מבקשת ההצעה לקבוע סמכות לבית-המשפט הדן באישור בכפוף לקיום עילת מעצר, להורות על מעצר גישור לתקופה שלא תעלה על 72 שעות, שיאפשר לבית-המשפט העליון לדון בבקשה לחידוש המעצר.

יעקב נאמן: זאת, במקרה שבו שוחרר נאשם שהיה נתון במעצר לתקופה המצטברת כדי תשעה חודשים או תקופה ארוכה יותר אך טרם נגזר דינו, והתובע הודיע על כוונתו לבקש חידוש מעצרו בהתאם להוראות החוק.

יעקב נאמן: לאור המלצות ועדת השופטת נאור לעניין הצורך הקיים בהקלת העומס המוטל על בית-המשפט העליון ועל הפרקליטות בדיוני הארכות מעצרים ועררים שניים, ולאור האיזון שנעשה בהצעה במטרה למזער את הפגיעה בזכויותיהם של עצורים, אני מבקש מחברי הכנסת הנכבדים לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יעקב נאמן: זה החוק הראשון.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עניינה של הצעת החוק השנייה הוא תיקון חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה), התשס"ו–2006.

יעקב נאמן: בהצעת החוק מוצע להאריך את תוקפה של הוראת השעה הקיימת, ובמקביל לערוך בה כמה תיקונים מתבקשים עקב הלקחים שהופקו מהפעלתה של הוראת השעה ומהחלטתו של בית-המשפט העליון בתיק בש"פ 8823/07, פלוני נ' מדינת ישראל, מיום כ"ז בשבט התש"ע, 11 בפברואר 2010, שהורה על בטלותו של סעיף 5 להוראת השעה – סעיף שאפשר, בכפוף לתנאים שפורטו בו, לקיים דיון על הארכת מעצרו של חשוד בעבירת ביטחון, וכן דיון בערר או בעיון חוזר בנוגע למעצרו, שלא בנוכחות העצור.

יעקב נאמן: ההוראות המיוחדות הכלולות במסגרת הוראת השעה נובעות מהצרכים הייחודיים של רשויות החקירה בבואן לחקור עצורים החשודים בעבירות ביטחון, עקב המאפיינים של חקירות מסוג זה.

יעקב נאמן: אותם נחקרים החשודים בעבירות ביטחון פועלים, על-פי רוב, מתוך מניעים אידיאולוגיים.

יעקב נאמן: ישנו קושי בשיתוף פעולה שלהם או של עדים פוטנציאליים בקידום החקירה, והם נעצרים במקרים רבים לאחר שהוכנו מראש לשיטות החקירה השונות ולהתמודדות עמן.

יעקב נאמן: כמו כן, לעתים קרובות, מטרת החקירה של עצורים החשודים בעבירות ביטחון היא למנוע ולסכל פיגועי טרור מתוכננים, ובכך להגן על חיי אדם.

יעקב נאמן: מאפיינים מיוחדים אלה מביאים לכך שפעולת החקירה של אותם עצורים הופכת למורכבת ביותר, ומחייבת מתן כלים מתאימים לגורמי החקירה, ועיקרם – אפשרות לקיומה של חקירה רציפה ללא הפסקות שעלולות להפריע למהלכה התקין של החקירה ולמנוע את השגת מטרתה של החקירה, שעיקרה, כאמור, סיכול ומניעה של פגיעה בחיי אדם.

יעקב נאמן: בפסק-דינו קבע בית-המשפט העליון, כי זכות היסוד של החשוד להיות נוכח בדיונים בנושא מעצרו היא חלק מהזכות להליך הוגן, והיא גוברת על השיקולים הנוגעים לצורכי החקירה כפי שעוגנו בהוראת השעה, ועל כן הורה על בטלותו של סעיף 5 להוראת השעה, שעניינו, כאמור, דיון נוסף לעניין הארכת מעצרו של העצור, ערר ועיון חוזר שלא בנוכחותו.

יעקב נאמן: בעקבות פסק-דינו של בית-המשפט העליון תוקן הנוסח המוצע של החוק ונקבעו תנאים מחמירים ביותר לקביעת המקרים שבהם אפשר לקיים דיון שני בהארכת מעצר, בערר או בבקשה לעיון חוזר שלא בנוכחות העצור עצמו, וזאת ברוח העקרונות שהובאו בפסק-דינה של כבוד השופטת נאור ושופטים נוספים, תוך קביעת מנגנוני איזון המאפשרים לנהוג כך רק במקרים שבהם הדבר נחוץ לצורך סיכול פגיעה בחיי אדם, תוך הקפדה על עמידה במבחני המידתיות הקבועים בפסקת ההגבלה שבסעיף 8 לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, כפי שפורשו על-ידי בית-המשפט העליון.

יעקב נאמן: יודגש כי מדובר רק בדיון שני, שמטרתו הארכת מעצר בימים ספורים בלבד, ובדיון הראשון החשוד נוכח בפני בית-המשפט.

יעקב נאמן: נוסף על כך, על-פי המוצע, תוקן סעיף 3 לחוק הקיים ונקבעו תנאים מחמירים יותר כתנאי להארכת פרק הזמן שבו העצור מוחזק במעצר לפני הבאתו בפני שופט, על-ידי העלאת הדרג המאשר את הארכת הזמן, וקביעת חובה לאישור של בית-המשפט בכל מקרה שמתעורר צורך להשהיית הבאת העצור בפני שופט לאחר 72 שעות, עד 96 שעות.

יעקב נאמן: נוסף על כך, נקבעו הגבלות מסוימות על הגשת ערר ובקשה לעיון חוזר בהליכי מעצר, במטרה לצמצם פגיעה בחקירה, בלי לפגוע בזכויותיו המהותיות של העצור.

יעקב נאמן: השינויים המוצעים בהצעת החוק הם על דעתו של היועץ המשפטי לממשלה ובתיאום עמו.

יעקב נאמן: לאחר דיונים לא מעטים, ולאחר שבחנו את נימוקי השופטים בפסק-הדין ואת הצורך החיוני של רשויות החקירה לפעול לסיכול פיגועי טרור, אנו סבורים שבהצעת החוק מוצע איזון ראוי בין זכותו החוקית של העצור להליך הוגן, הכוללת את זכותו להיות נוכח בעת דיון בעניינו, לרבות בהליכי מעצרו, לבין הזכות לחיים של הציבור, באשר השהיית הבאת העצור בפני שופט עקב החקירה נועדה למנוע סיכול פגיעה בחיי אדם.

יעקב נאמן: פרקי הזמן הקצרים שבהם הדבר מתאפשר, הדרג הבכיר המאשר, כמו גם העילות המכבידות שנקבעו בהצעה והאינטרס של מניעת סיכון לחיי אדם עקב ביצוע עבירת ביטחון, יש בהם, למיטב הבנתנו – במקרים שבהם כל אלה מתקיימים – כדי להצדיק במידה מסוימת פגיעה בזכות של העצור להיות נוכח בעת הדיון בעניינו בקשר עם הארכת מעצרו.

יעקב נאמן: יצוין כי ההסדרים המוצעים בהצעת החוק נכללים במסגרת הצעת חוק המאבק בטרור, התש"ע–2010, המקודמת בימים אלה.

יעקב נאמן: בהתאם לכך מוצע להאריך את הוראת השעה לתקופה של שנה נוספת, במטרה להשלים את הליכי החקיקה של החוק כולו עד אז.

יעקב נאמן: לאור האמור אני מציע לכנסת לתמוך בהצעת החוק ולהעבירה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יעקב נאמן: החוק השלישי הוא הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 65) (הסדר טיעון), התש"ע–2010.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים – –

מיכאל בן-ארי: – – – חבילות, חבילות.

יעקב נאמן: – – הצעת חוק סדר הדין הפלילי (הסדר טיעון), מבוססת בעיקרה – – –

אריה אלדד: יש הסתייגויות.

מיכאל בן-ארי: – – –

נסים זאב: – – –

אריה אלדד: זה לא עובד ככה.

אלכס מילר: חברי חברי הכנסת, חלקכם לא הייתם כאן.

אלכס מילר: יושב-ראש הכנסת פנה אל חברי הכנסת וביקש לאחד את ארבע הצעות החוק לדיון משולב.

אלכס מילר: לא היה פה אף חבר כנסת שהסתייג מהנושא הזה.

אלכס מילר: ההחלטה התקבלה – – –

מיכאל בן-ארי: אבל יש לנו הסתייגויות רשומות.

אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת בן-ארי, אתה לא מקשיב לי, אתה מתווכח אתי.

נסים זאב: קריאה ראשונה.

דוד רותם: קריאה ראשונה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה – – –

אלכס מילר: כל חבר כנסת שרוצה להתייחס – אנחנו לא פותחים את הנושא הזה לדיון.

אלכס מילר: כאשר היושב-ראש פנה אל חברי הכנסת, היתה הזדמנות להתנגד.

אלכס מילר: אם תרצה – ואתה רשום לדיון – להתייחס לכל חוק בנפרד, מגיעות לך שלוש דקות על כל חוק, זאת אומרת תוכל לדבר 12 דקות.

אריה אלדד: כמו במכירה סיטונית.

אלכס מילר: חבר הכנסת אלדד – – –

מיכאל בן-ארי: – – – עוד חבילות.

יעקב נאמן: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (הסדר טיעון), התש"ע–2010.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (הסדר טיעון), התש"ע–2010, מבוססת על המלצות הוועדה המייעצת לשר המשפטים לעניין סדר הדין הפלילי בראשות כבוד שופטת בית-המשפט העליון מרים נאור.

יעקב נאמן: מטרת הצעת החוק היא להסדיר בחקיקה שימוש בהסדרי הטיעון במערכת אכיפת החוק בישראל, כדי לעצב אמות מידה שקופות וברורות להפעלת הסדר זה ולהבהיר ככל האפשר עקרונות מנחים בעניין זה.

יעקב נאמן: העובדה שמרבית ההליכים הפליליים מסתיימים בהסדרי טיעון מצדיקה הסדרתם בחקיקה.

יעקב נאמן: בשנת 1995 הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 19) (הסדרי טיעון), התשנ"ה–1995, אך הליכי החקיקה לא הושלמו.

יעקב נאמן: הצעת חוק זו מבוססת על הצעת החוק משנת 1995, תוך עשיית השינויים המתחייבים מפסיקה עקרונית שניתנה בשנים האחרונות, מתיקוני חקיקה, וכן מחשיבה מחודשת על ההיבטים השונים של הנושא.

יעקב נאמן: בהצעת החוק נעשה מאמץ לעצב הסדר המאפשר הפקת תועלות מהסדרי הטיעון תוך הצבת ערובות להבטחת הליך הוגן וראוי.

יעקב נאמן: איזון כזה נחוץ לאור הקשיים שמעוררים הסדרי הטיעון, לצד הבנת ההכרח שבהם.

יעקב נאמן: הצעת חוק זו יוצאת מנקודת ההנחה שלפיה נוכח היתרונות הטמונים בהסדרי הטיעון אפשר לראות בהם הכרח בל יגונה, אולם יש למתן את החסרונות שבהם באמצעות כללים ראויים.

יעקב נאמן: הצעת החוק מגדירה מהו הסדר טיעון וקובעת מהן החובות המוטלות על התובע בעריכת הסדר טיעון, וקובעת כי הסדר טיעון ייערך רק אם הוא עולה בקנה אחד עם טובת הציבור.

יעקב נאמן: עוד קובעת הצעת החוק כיצד ייערך הסדר הטיעון, היא מגדירה מה תפקידו של בית-המשפט כאשר בא לפניו הסדר טיעון לעניין העונש, קובעת מתי יהיה אפשר לחזור מהסדר טיעון ועוד.

יעקב נאמן: נוסף על כך, הצעת החוק מתירה מעורבות של בית-המשפט בהסדרי טיעון בתנאים מסוימים במסגרת דיון מקדמי לפי סעיף 143א לחוק.

יעקב נאמן: מוצע לעגן בחוק מעורבות של שופטים במשא-ומתן לקראת הסדרי טיעון ולמסד תהליכים בעלי פוטנציאל של יעילות, המתקיימים ממילא, אולם תוך הצבת גבולות ותנאים ברורים שנועדו לקדם אחידות, שקיפות והגינות.

יעקב נאמן: אבקש מחברי הכנסת הנכבדים לתמוך בהצעה זו בקריאה ראשונה.

יעקב נאמן: ההצעה הרביעית – הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 66) (ייעול ההליכים הפליליים), התש"ע–2010.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (ייעול ההליכים הפליליים), התש"ע–2010, מבוססת בעיקרה על המלצות הוועדה המייעצת לשר המשפטים לעניין סדר הדין הפלילי בראשות כבוד שופטת בית-המשפט העליון מרים נאור.

יעקב נאמן: מטרת הצעת החוק היא לייעל את ההליכים הפליליים בבתי-המשפט, בלי שקידום ייעול ההליך הפלילי ייעשה על חשבון זכותו של הנאשם להליך הוגן.

יעקב נאמן: הצעת החוק נועדה להביא לייעול ההליכים הפליליים על-ידי מתן כלים לבית-משפט להרחבת ההבנה שלו בתיק כבר בתחילת המשפט, ובכך לאפשר לבית-המשפט לנהל את הדיון ביעילות רבה יותר תוך הבנת הרלוונטיות של הראיות המובאות בפניו.

יעקב נאמן: ניהול ההליך תוך שימוש בכלים המוצעים יכול לתרום, בעיקר בתיקים מורכבים, לחיסכון בזמן דיון מיותר אשר מתבזבז על חקירות סרק של עדים.

יעקב נאמן: כלים אלה אמורים גם לסייע לבית-המשפט לברר באופן יעיל את הסכמת הצדדים על שאלות עובדתיות ומשפטיות ולקבילות ראיות, ולצמצם מחלוקות ביניהם בנושאים אלה.

יעקב נאמן: מטרה נוספת של הצעת החוק היא לשפר את יכולת מימוש זכות העיון של הנאשם בחומר חקירה ולקבוע מועדים להגשת תעודות חיסיון.

יעקב נאמן: גם במטרה זו יש, מעבר לקידום זכויות הנאשם בהליך הפלילי, כדי לייעל את ההליך ולמנוע בזבוז זמן שיפוטי.

יעקב נאמן: הצעת החוק קובעת כי בית-המשפט יהיה רשאי לקיים דיון שמטרתו לבחון דרכים לייעול המשפט.

יעקב נאמן: לצורך כך מוצע לקבוע בחוק, בין היתר, כי בית-המשפט יהיה מוסמך להורות לתובע למסור רשימת ראיות שהוא מבקש לברר את הסכמת הנאשם לגביהן, ולהורות לנאשם למסור את הסכמתו או אי-הסכמתו להגשת הראיות אשר ברשימה האמורה, לצורך בחינת האפשרות לוותר על שמיעת ראיות מסוימות, ובכך למנוע את התארכות המשפט שלא לצורך.

יעקב נאמן: כמו כן, בית-המשפט יסביר לנאשם כי אם רצונו לטעון טענה כי עומדת לו הגנה מפני אחריות פלילית, עליו לעשות כן בתחילת המשפט, בשלב התשובה על האישום.

יעקב נאמן: בנוסף, על-פי הצעת החוק, ככלל, בית-המשפט לא ישאל את הנאשם מה תשובתו בנפרד לכל אחת מהעובדות הנטענות בכתב-האישום אם לא מצא שלנאשם התאפשר לעיין בכל חומר החקירה שהוא זכאי לעיין בו וכי לא מתקיימים הליכים בבתי-המשפט בעניין זכותו לקבלת חומר זה – זאת למעט חריגים מסוימים.

יעקב נאמן: כמו כן, כמענה על הצורך בהבהרת עמדת התביעה בתחילת המשפט, כך שיהיה בידי השופט מספיק מידע על מנת לנהל את הדיון ביעילות, מוצע לקבוע כי התביעה חייבת להקדים להבאת ראיות דברי פתיחה, ובכלל זה תפרט בפני בית-המשפט את הטענות שבכתב-האישום ותסקור את עיקרי הראיות שבדעתה להביא בפני בית-המשפט להוכחת הטענות האמורות.

יעקב נאמן: כיום התביעה בוחרת אם ברצונה לשאת דברי פתיחה.

יעקב נאמן: מוצע כי גם הסניגור יהיה רשאי לשאת דברי פתיחה לאחר דברי הפתיחה של התביעה, אם כי הוא לא יהיה חייב בכך.

יעקב נאמן: לשם כך מוצע להעתיק את המועד שבו ניתנת רשות לסניגור לשאת דברי פתיחה מתחילת פרשת ההגנה לשלב שלאחר דברי הפתיחה של התביעה, כדי שבפני בית-המשפט תיפרס תמונה מלאה על המהלך הצפוי של המשפט כבר בראשיתו.

יעקב נאמן: אבקש מחברי הכנסת הנכבדים לתמוך בהצעת חוק זו בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעקב נאמן: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה רבה לאדוני.

אלכס מילר: יש לנו רשימת דוברים שנרשמו לדיון זה לקראת הקריאה הראשונה בארבעת החוקים.

אלכס מילר: אני מקריא את הרשימה, ואם יש חברי כנסת נוספים שרוצים להצטרף, אנא עשו את זה עכשיו ואז אני אסגור את הרשימה: מוחמד ברכה, דב חנין, מיכאל בן-ארי, נסים זאב, אורי אריאל ואריה אלדד.

אלכס מילר: יש חברי כנסת נוספים שרוצים להשתתף בדיון?

אלכס מילר: אין.

אלכס מילר: הרשימה סגורה.

אלכס מילר: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

אלכס מילר: חבר הכנסת דב חנין.

אלכס מילר: חבר הכנסת חנין, יש לך משלוש עד שבע דקות, זה לפי החלטת יושב-ראש הכנסת.

דב חנין: משלוש עד 12 דקות.

אלכס מילר: שבע דקות, זה מה שאני קיבלתי.

דב חנין: לא נכון.

אלכס מילר: חברי חברי הכנסת, אני מברך את המשלחת שהגיעה אלינו מגרמניה, מ"ספורט-יוגנד" – ברוכים הבאים לישראל.

אלכס מילר: תודה רבה לחבר הכנסת מג'אדלה, שארגן את המשלחת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, לפני שאתחיל, יש לי 12 דקות, כי אני מתכוון להתייחס לכל אחד מהחוקים.

דב חנין: אנא ברר את הדברים עם יושב-ראש הכנסת.

אלכס מילר: הדברים הובהרו, ואני קיבלתי הנחיה.

דב חנין: לא, אני שמעתי את יושב-ראש הכנסת.

דב חנין: הוא אמר: לכל חוק שלוש דקות.

דב חנין: יש ארבעה חוקים.

אלכס מילר: חבר הכנסת חנין.

דב חנין: הוא לא מתכוון לשלול מאתנו את הזכות לדבר על כל אחד מהחוקים, ואני רוצה לדבר על כל אחד מהחוקים.

אלכס מילר: חבר הכנסת חנין.

אלכס מילר: אני ביררתי את זה עם יושב-ראש הכנסת, והוא אישר.

דב חנין: אני חולק על הבירור הזה.

אלכס מילר: אז תפנה ליושב-ראש הכנסת אחרי שאתה יורד.

דב חנין: הנה, אני פונה – אדוני סגן המזכיר, אני מבקש באופן רשמי לפנות ליושב-ראש הכנסת ולאפשר לי לדבר על כל אחד מהחוקים שלוש דקות.

דב חנין: בסדר?

אלכס מילר: תודה רבה.

דב חנין: אנא פנה ליושב-ראש הכנסת.

אלכס מילר: ומה שאנחנו מקבלים עכשיו, שבע דקות לרשותך.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני-היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת – – –

אריה אלדד: אי-אפשר לדבר על כל אחד מהחוקים לחוד?

אריה אלדד: מה זה דיון – – –

דב חנין: זה מה שסוכם, אבל לפחות את מסגרת הזמן אי-אפשר לשלול.

אריה אלדד: נכון.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יש לנו פה חבילת חוקים שהמשמעות שלה היא למעשה שינוי מרחיק לכת בשיטת המשפט הפלילי בישראל.

דב חנין: אני שמעתי בקשב רב את דברי שר המשפטים, שאני מאוד מכבד, גם כמשפטן, ואני משוכנע, אדוני השר, שגם אתה יודע שלחוקים האלה שאתם הבאתם כחבילה היום בפנינו יש משמעות מצטברת מרחיקת לכת מבחינת המשפט הפלילי, ולצערי הגדול, המשמעות הזאת היא משמעות שלילית.

דב חנין: המכנה המשותף של הנמקת ארבעת החוקים הוא היעילות, ואדוני שר המשפטים, אני בהחלט בעד יעילות.

דב חנין: אני בעד להגביר את היעילות במערכת המשפט.

דב חנין: יש צורך ביותר יעילות.

דב חנין: כדי להגביר את היעילות במערכת המשפט אנחנו צריכים יותר שופטים, יותר תקנים, אנחנו צריכים שהמערכת תעבוד בצורה יותר נכונה, ויש גם מקום, אדוני השר, אני לגמרי מסכים, לשינויים מסוימים, שיבטלו הליכים מסורבלים, לא נכונים, לא נחוצים, לפעמים אפילו אנכרוניסטיים שנותרו במערכת המשפט שלנו כשריד מתקופות עבר.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, בשם היעילות אסור לנו להקריב זכויות בסיסיות של אסירים, של עצירים ושל נאשמים.

דב חנין: בסופו של דבר ההליך הפלילי הוא לבו של המשפט.

דב חנין: ההליך הפלילי הוא אותו תחום שבו המדינה מתייצבת מול האזרח באופן חזיתי בטענות קשות, שבו האזרח עלול לשלם בחירותו, ולכן ההליך הפלילי חייב להתנהל בצורה מאוד מאוד קפדנית, בצורה שבה אנחנו נבטיח שזכויותיו של הנאשם, זכויותיו של הנחקר, זכויותיו של העצור, זכויותיו של האסיר יישמרו בצורה הקפדנית ביותר.

דב חנין: אני רוצה להתחיל, אדוני היושב-ראש, מהצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 9).

דב חנין: ההצעה הזאת מציעה להקנות לנאשם זכות ערר אחת בלבד על כל ההחלטות המתקבלות בעניין מעצרו, וכן רשות ערעור לבית-המשפט העליון.

דב חנין: בעצם אנחנו שוללים מהעצורים את הזכות שקיימת להם היום לערעור שני, להגיע בערעור על המעצר שלהם לבית-המשפט העליון.

דב חנין: אני רוצה להקדים ולומר שמעטים הם העצירים שבפועל משתמשים בזכות הזאת.

דב חנין: לא רבים הם המקרים שבהם ערעור על מעצר מגיע לבית-המשפט העליון, מכיוון שלפעמים, עד שמגיע הערעור כבר העציר משתחרר, בטל העניין ובטל עמו גם הצורך לערער, וגם מכיוון שההליך עצמו הוא הליך מורכב, מסובך, מחייב עבודה משפטית.

דב חנין: מעטים המקרים של עצירים שמערערים עד בית-המשפט העליון.

דב חנין: אבל הזכות הזאת, עמיתי חברי הכנסת, היא זכות חיונית.

דב חנין: היכולת להגיע עד בית-המשפט העליון של מדינת ישראל לאדם – שאני מזכיר לכם: לא הורשע בדין.

דב חנין: לא הורשע בדין, בסך הכול נעצר, נשללה ממנו חירותו, הזכות הבסיסית ביותר שלו, והוא מבקש להילחם על חירותו ולהגיע עם המלחמה הזאת עד בית-המשפט העליון של מדינת ישראל.

דב חנין: שלילת הזכות הזאת היא לא החלטה טכנית, שלילת הזכות הזאת היא שאלה של מהות ועיקרון.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי הכנסת, אסור לנו לשלול את הזכות לערעור נוסף לבית המשפט-העליון.

דב חנין: עוד שינוי שמוצע לנו בהצעה הוא שבית-המשפט יוכל להאריך את תקופת המעצר המרבית של נאשם טרם גזר-הדין, שעומדת היום על תשעה חודשים, לתקופות נוספות.

דב חנין: גם היום זה קיים.

דב חנין: כיום יש תקופות נוספות של 90 ימים, וההצעה היא להאריך את התקופות הנוספות האלה לתקופות של 150 ימים.

דב חנין: אגב, אדוני השר, כפי שהיום יש 90 ימים וניתן להאריך את התקופה מפעם לפעם, לפי ההצעה שאתם מביאים, 150 ימים, גם את התקופה שלהם ניתן להאריך מדי פעם בפעם.

דב חנין: בחילופי הדברים שהיו בינינו בעקבות נפילתה של ההצעה הזאת בשבוע שעבר, אני הבנתי ממך, אדוני השר, שדעתך היא ש-150 ימים, הארכה אחת – אולי מספיקה.

דב חנין: אם זה היה המצב, אפשר היה אולי לדבר על זה.

דב חנין: אבל כאן מציעים לנו, עמיתי חברי הכנסת, לאפשר, אחרי תשעה חודשים שבן-אדם עצור, לפני גזר-דין, הוא עוד לא אשם בשום דבר, להאריך את מעצרו הארכות מעצר נוספות, לא של 90 יום בכל פעם, אלא של 150 יום בכל פעם.

דב חנין: למה?

דב חנין: כדי לחסוך לבית-המשפט זמן לדון בהארכת מעצרו.

דב חנין: אני, כמובן, בעד חיסכון בזמנו של בית-המשפט, ואני מעוניין שכולנו נחסוך בזמנו של בית-המשפט.

דב חנין: אבל מה עם זמנו של האדם שיושב בכלא?

דב חנין: הוא עדיין לא הורשע בשום דבר, והוא צריך לשבת 150 ימים, כאשר התקופה הזאת יכולה לשוב ולהתחדש מדי פעם?

דב חנין: זה מין מצב שהדעת איננה יכולה לסבול אותו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החוק אומר שמרגע שהתחיל משפט פלילי, הוא צריך להתנהל מיום ליום.

דב חנין: זה מה שצריך לעשות.

דב חנין: אדוני שר המשפטים, זו צריכה להיות מטרת מערכת המשפט תחת הנהגתך בתחום הזה – ליצור מצב שבו בתי-המשפט יוכלו אכן לקיים דיונים בלי התמשכות מיותרת ובלי משיכת זמן מיותר, לא מצד התביעה ולא מצד ההגנה ולא מצד בית-המשפט, ושהדיון יתקיים מיום ליום, ושאדם, בסופו של דבר, ישב במאסר אחרי שהוא מורשע ולא ישב במעצר לשנים.

דב חנין: לפי החוק הזה זה יכול להיות לשנים, מבלי שהוא הורשע בדין, רק מכיוון שבית-המשפט לא סיים לדון בתיקו.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת, אני אומר את זה בצער, היא מוטעית ובעייתית.

דב חנין: לא זו הדרך.

דב חנין: אתם רוצים להקל על העומס בבתי-משפט?

דב חנין: לא באמצעות ביטולם של דיונים, של עתירות ושל עררים של אנשים שלא הורשעו בדין ומבקשים להתנגד למעצרם.

דב חנין: כאשר אנחנו סוגרים את דלתות בית-המשפט בפני אנשים כאלה, אנחנו לא מבצעים צעד של יעילות ושל ייעול – אנחנו מבצעים צעד של פגיעה משמעותית בצדק ובהיגיון.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, גם הצעת החוק השנייה, זו שעוסקת בעצור החשוד בעבירת ביטחון, היא הצעת חוק בעייתית.

דב חנין: אני לא תומך ברעיון הזה שעבירות ביטחון מחייבות מערכת נפרדת של סדר דין פלילי.

דב חנין: אני לא יודע במה עצורים בעבירות ביטחון שונים מרוצחים רגילים, במה שונה דינם מדין עברייני שחיתות בין-לאומיים כאלה או אחרים.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, כבר היום העצורים החשודים בעבירות ביטחון, יש להם סדר דין פלילי נפרד.

דב חנין: אז גם היום אפשר, יש אמצעים, יש תעודות חיסיון, יש אפשרויות של דיונים שלא במעמד – יש כל הכלים הדרקוניים שאפשר להעלות על הדעת כדי לתת טיפול מיוחד, חריף יותר, נוקשה יותר, בעצורים החשודים בעבירות ביטחון.

דב חנין: למה צריך עוד חוק?

דב חנין: למה צריך עוד חוק, שמוסיף דרקוניות על הדרקוניות הקיימת, מוסיף החמרות על ההחמרות הקיימות?

דב חנין: אדוני השר, אני הייתי מבקש לשמוע לא הנמקה כללית אלא הנמקה מעשית, שמסבירה לי מה הצורך האמיתי בדבר הזה.

דב חנין: האם באמת רשויות התביעה והחקירה היום לא מסוגלות לבצע את תפקידן עם הסעיפים הקיימים היום בחוק הפלילי?

דב חנין: אם זה היה המצב, היינו בוודאי צריכים לדון בזה בכנסת, כי הרי כולנו מעוניינים שגם עבירות ביטחון, כמו כל עבירה אחרת, תיחקרנה בצורה רצינית ומקיפה.

דב חנין: אבל כאן מחמירים מבלי לנמק.

דב חנין: אני מבין שההחמרה הזאת נועדה אולי לתת מענה מסוים או פתרון מסוים להחלטתו החשובה של בית-המשפט העליון בתיק פלוני נגד מדינת ישראל, שבו בית-המשפט העליון הורה לבטל את סעיף 5, שאִפשר לקיים דיון בהארכת מעצר של עצור בעבירת ביטחון וכן דיון בערר או בעיון חוזר בנוגע למעצרו שלא בנוכחות העציר.

דב חנין: אני מבין שהחוק הזה הוא סוג של "מענה" לאותו פסק-דין של בית-המשפט העליון או לאותה החלטה של בית-המשפט העליון, שהיא החלטה חשובה.

דב חנין: אבל, אני אומר שוב, בצער, עמיתי חברי הכנסת, מבלי להיכנס לפירוט – כי מסגרת הזמן לא מאפשרת לי – שהפתרון שאתם יוצרים פה הוא פתרון לא מאוזן, לא נכון, לא ראוי ולא תורם לזכויות האדם ולחוק הפלילי בישראל.

דב חנין: אני אסיים בעניין חוק ייעול ההליכים הפליליים, שאני חושב שגם בו, אדוני השר, אני אומר בצער: אין איזון נכון של זכויות הנאשם.

דב חנין: כללי המשפט הפלילי שאנחנו מכירים עוצבו במשך שנים, והם מבוססים על עיקרון אדברסרי, שאומר: לתביעה יש החלק שלה, להגנה יש החלק שלה.

דב חנין: ההגנה בהחלט יכולה ליהנות מסוג מסוים של ערפל בשלב הראשוני של הדיון.

דב חנין: היא לא מחויבת למסור את כל פרטי עמדותיה לפני שהתביעה מתכבדת למסור את פרטי עמדותיה ולפני שעדי התביעה נחקרים.

דב חנין: כאן אתם משבשים לחלוטין את הסדר הזה.

דב חנין: אתם מציעים שהסניגוריה תיאלץ לבצע איזשהו סוג של גילוי מוקדם.

דב חנין: אני חושב שהדבר הזה פוגע בזכויות הנאשמים.

דב חנין: אני חושב שהדבר הזה פוגע בסדר הדין הפלילי הנכון.

דב חנין: אני חושב שבסופו של דבר הדבר הזה פוגע בשיטת המשפט שלנו.

דב חנין: לכן, אדוני השר, משפט אחרון: אני הייתי מצפה שכיוון שהבעיה שאדוני השר מעלה היא בעיה אמיתית – יש אכן בעיות של דיונים שנמשכים, יש צורך ביותר יעילות במערכת המשפט, יש צורך ביותר שופטים – אני הייתי מצפה ומקווה שבנושאים האלה נמצא את המסגרת לדיון רציני.

דב חנין: אני אומר בשמי לפחות, ואני משוכנע שגם בשמם של רבים נוספים שבאים מהעולם המשפטי ומכירים את הבעיות של מערכת המשפט הפלילי, שאנחנו מוכנים לעשות שינויים.

דב חנין: אנחנו לא חושבים שכל מה שקיים הוא קדוש.

דב חנין: אבל, מצד שני, חבל מאוד לשפוך את התינוק הבריא עם המים המלוכלכים.

דב חנין: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה לאדוני.

אלכס מילר: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: כמה זמן?

מיכאל בן-ארי: לא פחות מהקודם.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אתחיל בסיפור: יולי 2003 – נחטף ונרצח החייל אולג שייחט, השם ייקום דמו.

מיכאל בן-ארי: נתפסו שלושה אזרחים מכפר-כנא, ואזכיר את שמותיהם, הם לא אלמונים: טארק נוג'ידאת, יוסף סבייח ושריף עיד.

מיכאל בן-ארי: נתפסו שלושת האזרחים הללו, היו במעצר בחקירה נוקבת, כנראה גם ללא פגישה של עורך-דין, וכל הדברים האלה, שהולכים ומחמירים.

מיכאל בן-ארי: אחד הבחורים הודה וגם האחרים, ואפילו שחזרו את הרצח.

מיכאל בן-ארי: רק, כשלימדו אותם לשחזר את הרצח, מי ששחזר, לימדו אותו לשחזר שהוא ירה בבטן בזמן שהירוי היה ירוי בראשו, הנרצח היה ירוי בראשו.

מיכאל בן-ארי: הבחורים קיבלו מאסר עולם – ודאי, רצח.

מיכאל בן-ארי: אלא מה?

מיכאל בן-ארי: למזלם, כעשרה חודשים לאחר מכן נתפסו הרוצחים האמיתיים.

מיכאל בן-ארי: ואז, בשקט-בשקט נפתחה דלת בית-המאסר, ושלחו את האנשים הביתה.

מיכאל בן-ארי: איך השמים לא נפלו באותו יום אני לא יודע.

מיכאל בן-ארי: מישהו אמר לי: זה ערבים.

מיכאל בן-ארי: אז מה?

מיכאל בן-ארי: משפט מעוות.

מיכאל בן-ארי: אדוני השר, אתה איש תורה.

מיכאל בן-ארי: אתה יודע ש"מלך במשפט יעמיד ארץ".

מיכאל בן-ארי: כשאין משפט, כשהמשפט מעוות – העולם לא קיים, לשמש אין סיבה לזרוח בבוקר.

מיכאל בן-ארי: זו לא הפעם הראשונה שאני מביא את הסיפור הזה של הרצח של אולג שייחט, כי הוא מדיר שינה מעיני.

מיכאל בן-ארי: אדוני השר, הם שחזרו את הרצח.

מיכאל בן-ארי: הם שחזרו את הרצח.

מיכאל בן-ארי: אתה חושב שבוצעו איזו בדיקה, איזה ניקוי אורוות?

מיכאל בן-ארי: אני אומר לך: לא רק שלא; מערכת החוקים שאתה הבאת היום היא אותה מערכת חוקים שבאה מאותו בית-המדרש של לדכא את זכויות האזרח ולהעצים את הכוח כנגד זכויות האזרח, כנגד זכויות החשוד, שהוא זכאי עד שהוא לא הורשע.

מיכאל בן-ארי: וכאן מעצימים ומעצימים.

מיכאל בן-ארי: גם כך יש עוצמה אדירה, ובצדק יש עוצמה לחברה להגן על עצמה מפני פושעים, מפני רוצחים, ואין שום מחילה לפושעים ולרוצחים.

מיכאל בן-ארי: עם זה, הסיפור הזה צריך לעמוד לנו לנגד העיניים.

מיכאל בן-ארי: צריך להיות – ההוראה הראשונה של כל חוקר, של כל שוטר, לפני שהוא נכנס לחקירה – הסיפור הזה של רצח אולג שייחט, והם לא היחידים.

מיכאל בן-ארי: והם לא היחידים.

מיכאל בן-ארי: לפני שבוע חזר לביתו איתי זר, איש של עבודת כפיים.

מיכאל בן-ארי: יש לו מפעל לבנייה ו-30 עובדים.

מיכאל בן-ארי: הוא מפרנס את עצמו ומפרנס 30 משפחות.

מיכאל בן-ארי: אבל אני חייב לדייק: הוא פרנס 30 משפחות עד לפני שמונה חודשים.

מיכאל בן-ארי: ואז במסגרת עלילה – ואני אומר היום "עלילה" – הבחור נעצר.

מיכאל בן-ארי: חודשים ישב בכלא "הדרים", ויש פה לפחות חמישה-שישה חברי כנסת שביקרו אותו.

מיכאל בן-ארי: בחור ישר דרך ותמים.

מיכאל בן-ארי: אני מכיר אותו משחר נעוריו בקרני-שומרון.

מיכאל בן-ארי: במלחמת "עופרת יצוקה" היה בין ראשוני הלוחמים.

מיכאל בן-ארי: גיבור אמיתי.

מיכאל בן-ארי: שמונה חודשים, ואז לפרקליטות היה קצת קשה ללכת לאחור – שמו לו אזיקון על הרגל והשאירו אותו בבית חמיו וחמותו, כשהוא לא יכול לזוז מחדר לחדר.

מיכאל בן-ארי: הוא חזר הביתה אחרי שמונה חודשים – אין מפעל, אין עובדים, איבד את רכושו.

מיכאל בן-ארי: אבל מערכת חקיקה שנותנת עוצמה אדירה בידי כמה אנשים – אני אזכיר מקרים ואני אביא דוגמאות, שלא יהיה נדמה שאנחנו מדברים על איזה מין קרקע "כבול", קרקע שאי-אפשר לגדל בה.

מיכאל בן-ארי: המציאות הולכת לנגד עינינו יום-יום, שהפרקליטות משתמשת בכוח לא לה.

מיכאל בן-ארי: ואני אזכיר כאן את השם המפורש, שי ניצן, שלטעמי מוביל את כל המהלכים האלה.

מיכאל בן-ארי: השנה אני נחרדתי להיות חשוף לכמה פרשיות קשות: ילדות שנעצרות ומופשטות.

מיכאל בן-ארי: אמר לי פה השר לביטחון פנים: לא היה כזה דבר; אלא שבית-משפט הוכיח שהיה כזה דבר.

מיכאל בן-ארי: הן הופשטו שלא כדין כדי לבצע חיפוש בגופן כדי להשפיל – לא היתה מטרה אחרת, אדוני השר; אף אחד לא חשד בילדות בנות 13–14 שהן מסתירות על גופן, לא סמים ולא כלי נשק.

מיכאל בן-ארי: המטרה היתה להשפיל.

מיכאל בן-ארי: ואני במקומך – הייתי מצפה, אחרי כזה דבר, כשר ולא כפקיד: אתה שר המשפטים, אתה לא אחרון הפקידים שלהם – לקרוא שם אנשים לסדר, להעמיד אותם לבירור.

מיכאל בן-ארי: במקום זה אתה מביא לנו חבילה של העצמת הכוח.

מיכאל בן-ארי: עוד עינוי דין – 90 יום, 150 יום.

מיכאל בן-ארי: מערכת המשפט צריכה לברר את המשפט.

מיכאל בן-ארי: אדם שיושב במעצר כי הוא חשוד, לפעמים יוצא זכאי.

מיכאל בן-ארי: אני מכיר אנשים שיש להם 40 זיכויים, 42 זיכויים.

מיכאל בן-ארי: הם נאלצים לבלות את ימיהם בבתי-המשפט, לכלות את ממונם ולכלות את זמנם, כי מישהו שם עליהם עין בפרקליטות.

מיכאל בן-ארי: ואם אתה רוצה את המקרים, אביא אותם אליך.

מיכאל בן-ארי: האם זה נראה לך סביר שאדם אחד, אחד, מקבל 42 זיכויים במדינה מתוקנת?

מיכאל בן-ארי: האם יש דמוקרטיה בעולם שהיתה מקבלת את זה, שהיתה עוברת לסדר-היום?

מיכאל בן-ארי: אתן לכם מקרה: יהודי בשם עמנואל גרטל – סליחה שאני מזכיר שמות כדי לאמת את דברי.

מיכאל בן-ארי: הוא הואשם שהפגין מול ביתו של האלוף יאיר נוה.

מיכאל בן-ארי: כתב-אישום, רדיפה שאין כדוגמתה, בסופו של דבר יצא זכאי בבית-המשפט.

מיכאל בן-ארי: השופט נזף במשטרה, נזף בעצם בכתב-האישום.

מיכאל בן-ארי: המקרים האלה חוזרים ונשנים.

מיכאל בן-ארי: בנות, שוב, ילדות צעירות, הפגינו מול ביתו של אחד מאנשי הציבור.

מיכאל בן-ארי: זה לא יפה, זה לא נעים, זה לא מכובד, אבל במדינת ישראל עדיין יש חופש הביטוי.

מיכאל בן-ארי: במה עוסקת הפרקליטות?

מיכאל בן-ארי: בדיכוי של חופש הביטוי, בניסיון להוציא כתב-אישום והרשעה בכל מחיר.

מיכאל בן-ארי: וכשבית-משפט נוזף הם אומרים: היתה אי-הבנה.

מיכאל בן-ארי: אי-הבנה?

מיכאל בן-ארי: מי משלם על זה?

מיכאל בן-ארי: אתם מקבלים משכורת, משלמים לכם ממיטב כספי האזרחים – אתם יכולים להרשות לעצמכם לומר אי-הבנה?

מיכאל בן-ארי: מי אתם חושבים שטיפש – השופט בבית-המשפט העליון או האזרחים?

מיכאל בן-ארי: סדרי העדיפויות שאנחנו נמצאים בהם מעידים, אדוני השר – – –

נסים זאב: – – –

מיכאל בן-ארי: אני מרגיש שאני מפריע לך, חבר הכנסת זאב, אני מתנצל.

דני דנון: כמדומני, יש לך הניסיון הכי רב במושב הזה במליאה.

דני דנון: אתה צריך לדעת שלא מדברים בפלאפון.

דני דנון: בבקשה, חבר הכנסת בן-ארי.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לחזור: אנחנו נמצאים היום חמש שנים לגירוש והעקירה מגוש-קטיף.

מיכאל בן-ארי: בימים של ההתנגדות הלגיטימית, אדוני השר, מחאה ציבורית; מה רצו, שזה יעבור ככה?

מיכאל בן-ארי: גירשו 10,000 איש מביתם, מסרו חבלי ארץ, הפקירו חייהם של מאות אלפי יהודים, גרמו לחטיפתו של שליט – ויהודים לא יפגינו?

מיכאל בן-ארי: הייתי בא לבתי-המשפט ורואה ילדות, בנות 12–13, שהפרקליטות מבקשת בשבילן, אדוני השר, מעצר עד תום ההליכים.

מיכאל בן-ארי: מעצר עד תום ההליכים על גרפיטי, על התקהלות אסורה, על חסימת כבישים.

מיכאל בן-ארי: מעצר לקטינות עד תום ההליכים.

מיכאל בן-ארי: איפה אנחנו נמצאים, בסדום?

מיכאל בן-ארי: איפה אנחנו נמצאים, בברית-המועצות של לפני כך וכך שנים, שבה אי-אפשר לפתוח ולדבר?

מיכאל בן-ארי: יש לי הרושם המר, אדוני השר, שמערכת החוקים הזאת, טוב לה שלא הובאה משהובאה, ועכשיו, משהובאה, היה טוב לקבור אותה במקום שאף אחד לא יראה ולא יציץ ולא יראה את העליבות של הבית הזה, שהוא מביא מערכת כזאת של חוקים.

מיכאל בן-ארי: היה ראוי שאתה בעצמך תדחה אותם על הסף.

מיכאל בן-ארי: למערכת המשפט ולפרקליטות יש הרבה מה לבדוק את עצמן.

מיכאל בן-ארי: אנחנו חשופים בשנים האחרונות לא להצלחות אדירות של הפרקליטות – לכישלונות חוזרים ונשנים פעם אחר פעם.

מיכאל בן-ארי: רק היום היה איזה משהו בוועדה לביקורת המדינה ובעקבות זה החלטה לבקר את הפרקליטות.

מיכאל בן-ארי: ואתה בא לכאן היום ומביא ערימה של חוקים כדי להעצים את כוחם של מי שזקוקים לבדק-בית, מי שזקוקים לניקוי אורוות.

מיכאל בן-ארי: מי יסבול?

מיכאל בן-ארי: האזרח הפשוט.

מיכאל בן-ארי: אותו טארק נוג'ידאת, ששחזר רצח שהוא לא שמע עליו לפני כן.

מיכאל בן-ארי: הוא שחזר את הרצח, אתם מבינים?

מיכאל בן-ארי: אני לא מספר סיפור.

מיכאל בן-ארי: מישהו ניקה את האורוות?

מיכאל בן-ארי: אני שואל את זה כל פעם מחדש: מישהו ניקה את האורוות?

מיכאל בן-ארי: אתם מתארים לעצמכם שיכול להיות שבבתי-הסוהר בישראל יושבים אנשים חפים מפשע, על דברים שהם לא עשו, והפרקליטות לא אומרת: אני אעשה בדק-בית, אני אפטר, אני אגיש כתבי-אישום נגד מי שבידה ראיות?

מיכאל בן-ארי: אנחנו יודעים, בוועדת החוקה, חוק ומשפט: יותר חסינות לשוטרים, יותר הגנה על שוטרים.

מיכאל בן-ארי: שוטר צריך להיות יותר קפדן מאחרים בשמירה על החוק.

מיכאל בן-ארי: הם יפשיטו ילדות, הן יעברו חוויית אונס, ואחר כך יבוא מישהו מהפרקליטות ויגיד: אני נותן להם חסינות?

מיכאל בן-ארי: האם הדברים האלו עולים על הדעת במדינה מתוקנת?

מיכאל בן-ארי: אדוני השר, הדברים קשים, כואבים.

מיכאל בן-ארי: אינך אחרון הפקידים, אתה שר.

מיכאל בן-ארי: אתה שר המשפטים, אתה אמור לנקות את האורוות האלה.

מיכאל בן-ארי: ולכן אני מבקש ממך: קח, משוך את החוקים האלה, תצניע אותם, לא במקום של גניזה כדי לא לטמא את המקום – במקום אחר.

מיכאל בן-ארי: כדי שלא נבוש ולא ניכלם מעוד מקרים כאלה כפי שהבאתי.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל בן-ארי.

דני דנון: הדובר הבא – חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי שר המשפטים, מדוע בחרת להיות זה שמביא את השינוי הכל-כך דרמטי בחוק הפלילי, ועוד להקריא את זה, ארבעה חוקים ביחד, ולהעביר את זה בצורה – הייתי אומר, שיש בה קלון?

אורי אריאל: למה אתה צריך להיות שותף לזה?

אורי אריאל: אני מבין, יושב-ראש הכנסת מנסה לחסוך פה זמן, לא הבנתי בדיוק למה.

אורי אריאל: אבל למה אתה צריך להיות שותף לזה?

אורי אריאל: רק אתה, כנראה, יודע, אני לא מבין.

אורי אריאל: כל חוק היה מחייב פה דיון בפני עצמו, דיון ארוך ורציני.

אורי אריאל: אבל בחרת, עשית.

אורי אריאל: אני כמוך וכמו אחרים פה אומר שלוש פעמים ביום: "השיבה שופטינו כבראשונה ויועצינו כבתחילה".

יעקב נאמן: אשיבה שופטייך.

אורי אריאל: אשיבה שופטי כבראשונה?

יעקב נאמן: שופטייך.

אורי אריאל: עכשיו, כשאתה אומר את זה, למה אתה מתכוון?

אורי אריאל: תראה, אני לא מחכה לתשובה, ואני לא באתי להביך אותך פה.

אורי אריאל: אני יושב אתך בוועדה למינוי שופטים; הוועדה היא בראשותך, מינינו כ-100 שופטים – הישג יפה, בניהולך.

אורי אריאל: אני חושב, ככל שאני יכול להעיד, והדיונים הם סגורים ואני לא מתכוון לפרט, הם ברובם המוחלט דיונים ענייניים.

אורי אריאל: ואז אנחנו מוסיפים: "והסר ממנו יגון ואנחה".

אורי אריאל: כידוע לך, וגם לשאר חברי הבית, אין עוד ברכות בשמונה-עשרה שמבקשים להסיר יגון ואנחה.

אורי אריאל: אולי זה כי מישהו ידע מה יקרה במערכת המשפט והפרקליטות שלנו, ועל כן כבר אז הכניס את המשפט הזה?

אורי אריאל: הרי זו מערכת יותר מבעייתית, ומי כמוך יודע את זה, ולא דווקא מהשנה הזאת, שאתה שר המשפטים.

אורי אריאל: אתה נוכחת בזה גם כשר המשפטים בפעם הקודמת, גם כפרקליט, גם כעורך-דין מצטיין, מוביל בתחום עורכי-הדין במדינת ישראל, ואתה, מניסיונך, תעמוד פה ותשכנע אותנו שראוי לתת לפרקליטות ולאחרים עוד כוח?

אורי אריאל: זה מה שצריך?

אורי אריאל: מה, אנחנו אחראים רק לזמן של השופטים?

אורי אריאל: אין זמן של הנאשמים?

אורי אריאל: אין זמן של האסורים?

אורי אריאל: של החשודים?

אורי אריאל: רק מערכת המשפט?

אורי אריאל: אדרבה, שר המשפטים יוסיף 100 תקנים ויוריד את העומס.

אורי אריאל: אני חושב שתהיה לך פה תמיכה מקיר אל קיר.

אורי אריאל: אבל אתה מציע דבר הפוך לגמרי: כדי לחסוך בזמנם, ולמען יעילות מערכת המשפט, אתה מציע לפגוע בזכויותיהם של הנאשמים – החשודים, לא הנאשמים; סליחה, חשודים.

אורי אריאל: עכשיו, נניח שהיתה מח"ש רצינית, וזה גם כפוף אליך, אז אומרים: בסדר, השוטרים, אולי, הפרקליטים לא בסדר, אבל יש מערכת שמבקרת אותם.

אורי אריאל: אתה יודע שזה לא כך.

אורי אריאל: אתה בעצמך מתלונן שזה לא כך, ואני אומר דברים שכתבת ואמרת.

אורי אריאל: אתה גם נותן כוח לפרקליטות מול החשודים, גם אין פיקוח על הפרקליטות ועל המשטרה ואיש הישר בעיניו יעשה, ואתה רוצה להגביר את כוחם.

דוד רותם: אתה לא סומך על ועדת החוקה שהיא תדע – – –

אורי אריאל: אני אגיד לך על מי אני לא סומך.

אורי אריאל: עד היום אני זוכר שהיה מושג כזה, "קו 300", ואני לא מתכוון למנות את כל הדברים שהיו בגדר עלילות דם מתוכננות, על-ידי גוף רציני בסך הכול, שעושה עבודה חשובה בדרך כלל.

אורי אריאל: אבל מי שחושב שאם כל הזמן ייתנו לו עוד סמכויות ועוד כוח וכשבאים אליו בטענה הוא אומר, יש לו גיבוי, יש לו אליבי, הכול בגיבוי של הפרקליטות – אבישי רביב בגיבוי של הפרקליטות, "קו 300" בגיבוי של הפרקליטות, הכול עם הפרקליטות.

אורי אריאל: ואתה רוצה לתת להם עוד כוח, מכובדי שר המשפטים?

אורי אריאל: הפכתם את הפרקליטות, יחד עם השב"כ ואחרים, לגופים שהם גם חוקרים, הם גם מאשימים ובסוף הם גם שופטים.

אורי אריאל: אתה יודע איך אני יודע?

אורי אריאל: אדוני שר המשפטים, הם אומרים לי את זה.

אורי אריאל: אומר לי בכיר במערכת הביטחון: ביצהר יש השתוללות.

אורי אריאל: אני אומר לו: בסדר, תעצרו את מי שצריך.

אורי אריאל: אתה יודע מה התוצאה?

אורי אריאל: התוצאה שכל אשה, כל נער ונערה עם רשיון שיוצאים מהיישוב וחוזרים ליישוב, המשטרה עוצרת, בהנחיית גורמי ביטחון בכירים מאוד, עוצרת אותם לבדוק את הווישרים, וכן הלאה וכן הלאה.

אורי אריאל: התעללות.

אורי אריאל: ואתה נותן לזה עוד כוח?

אורי אריאל: חסר להם כוח?

אורי אריאל: והכול – יעילות, מלים כאלה.

אורי אריאל: בשם החוקים האלה מתעללים באזרחים אחרי זה, ואתם צריכים להגיש את זה?

אורי אריאל: חסר כוח לפרקליטות?

אורי אריאל: זאת הבעיה שלנו?

אורי אריאל: אני אענה לך על מי אני לא סומך, חבר הכנסת רותם, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט: על אלה שלפני חמש שנים, היום הזה לפני חמש שנים, עשו לוחמה פסיכולוגית מכוערת, מנואצת, כלפי מתיישבי גוש-קטיף.

אורי אריאל: העלילו עליהם שהם מכינים מחתרת, העלילו עליהם שהם אוגרים כלי-נשק.

אורי אריאל: הכול, דרך אגב, מכובדי שר המשפטים, אדוני השר יעלון, הכול היה באישור הפרקליטות גם אז.

אורי אריאל: והכול בשם זה שהם ימנעו את המחתרת.

אורי אריאל: לא נסרט, לא נסרט חייל אחד.

אורי אריאל: לא נסרט שוטר אחד, אבל מי המציא את עלילת החומצה בכפר-דרום?

אורי אריאל: כוחות הביטחון.

אורי אריאל: מכובדי השר, יש נאשמים עוד מהמקרה החמור הזה?

אורי אריאל: הכול באישור הפרקליטות, שאתה רוצה לתת לה עוד כוח.

אורי אריאל: איפה נשמע הדבר הזה, שבמדינה כמו מדינת ישראל, מדינת היהודים, המדינה, הפרקליטות, כוחות הביטחון מעלילים על אזרחים, על קהילות שלמות, כבר לא על אדם אחד.

אורי אריאל: זה בכלל הולך בסיטונות.

אורי אריאל: על קהילות שלמות, על כל גוש-קטיף, על כל צפון השומרון.

אורי אריאל: ואתה רוצה לתת להם עוד כוח?

אורי אריאל: ואתה חושב שמפה תבוא הישועה, חמש שנים לגירוש?

אורי אריאל: ושיתקיים בנו "והסר ממנו יגון ואנחה".

אורי אריאל: תודה.

דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

דני דנון: הדובר הבא – חבר הכנסת אריה אלדד.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, לפני שאני מבקש להתייחס לחוקים לגופם אני מבקש להתייחס לחבילה לגופה.

אריה אלדד: יש בכך משום פגיעה אמיתית בכבוד הכנסת בדרך שמגישים חוקים שיש בהם שינויים מהותיים בסדר הדין הפלילי.

אריה אלדד: התחושה היא, בין השורות, שחברי הכנסת ממילא לא יודעים על מה הם מצביעים, אז מה אכפת לנו למכור חבילה של ארבעה חוקים, חמישה חוקים?

אריה אלדד: הלוא בפעם הבאה יציעו לנו להצביע על עמוד 4 בסדר-היום ולא משנה מה יש בו.

אריה אלדד: ממילא אלה קואליציה, אלה אופוזיציה.

אריה אלדד: קואליציה מחויבת במשמעת, האופוזיציה מחויבת בחוסר משמעת, וממילא לא יודעים על מה מצביעים.

אריה אלדד: זה מה שנובע מנוסח הצעות החוק המהותיות הללו, ואדוני שר המשפטים, אתה היית הראשון שצריך להתעקש לא לקבל את הצעת היושב-ראש ולא לדון בזה כחבילה אחת.

אריה אלדד: אם אתה מעניק איזו חשיבות לחוקים שאתה מביא, כל אחד צריך לעמוד בפני עצמו ולהידון בפני עצמו ולהיות מוצבע בפני עצמו.

דני דנון: ההצבעה תהיה בנפרד.

אריה אלדד: ההצבעה תהיה בנפרד אחרי שהדיון הפך להיות סלט, שקשוקה, מישמש.

אריה אלדד: מדברים על הכול.

אריה אלדד: בעצם לא מדברים על כלום.

נסים זאב: שקשוקה זה דבר טעים.

אריה אלדד: שקשוקה היא מאכל טעים, השאלה מי מאכיל אותה ומי אוכל אותה.

אריה אלדד: שיטת השקשוקה, לא יצא לה שם לתהילה במחוזותינו.

אריה אלדד: הדיון, באמת, קשה לו להיות דיון ענייני כשזה דיון בחבילה אחת.

אריה אלדד: ארבעה חוקים הבאת בפנינו, על אחד מהם אני יכול להצביע בעד, יכול לתמוך, אבל באמת לא לכבודך ולא לכבוד הבית הזה שיטת הדיון בחוקים בסיטונות, גם אם זה היום האחרון של המושב.

אריה אלדד: אם המערכת שאתה מופקד עליה ובא להגן עליה היתה מערכת מתוקנת באמת, לא היינו משתתפים היום בדיון בוועדה לביקורת המדינה על ממצאי המבקר ביחס להאזנות הסתר.

אריה אלדד: היה שם מי שהיה שר משפטים לפניך, חיים רמון, שניסה להפוך את הדיון שם בוועדה לתחליף לדיון בבית-המשפט, ולהשיג איזה זיכוי ציבורי במקום שהוא לא רוצה להתמודד בו, בבית-משפט, לערער ולקבל זיכוי משפטי.

אריה אלדד: אבל הדברים שהביא מבקר המדינה על הפרקליטות והמשטרה הם חמורים ביותר.

אריה אלדד: הוויכוח היה אם זו היתה תקלה משמעותית או תקלה רבתי, אבל זה לא סריטה – מה שאמר פרקליט המדינה לפני יומיים באיזה כנס.

אריה אלדד: לא מדובר בסריטה, מדובר בתקלות משמעותיות.

אריה אלדד: עכשיו, אם המערכת הזאת סובלת מתקלות משמעותיות ויש על כך אישור פורמלי של מבקר המדינה, אם אכן המערכת הזאת סובלת מתקלות קשות כאלה, מדוע אנחנו מביאים בפניהם עכשיו אמצעים דרקוניים עוד יותר כדי שלא יהיה אפשר להיאבק בתקלות שלהם?

אריה אלדד: כדי שלא יהיה אפשר לתקן אותן בזמן אמיתי?

אריה אלדד: הלוא החוק שהבאת בפנינו היום מדבר על הארכות מעצר, תשעה חודשים ועוד תשעה חודשים, עד אין סוף.

אריה אלדד: רק לפני שבועיים שאלתי אותך כאן על פסיקה של בית-משפט בתל-אביב, כמדומני, שבה פסקה השופטת 2.2 מיליוני שקלים פיצויים לאדם שנעצר על לא עוול בכפו, שתפרו לו תיק, שישב חודשים ארוכים.

אריה אלדד: היא פסקה לו פיצויים.

אריה אלדד: שאלתי אותך: מה קרה למי שעשה את זה?

אריה אלדד: אמרת שהפרקליטות החליטה לערער.

אריה אלדד: הלוא הפרקליטות בוודאי תחליט לערער, כי היא תחליט לערער את עצמה למוות, עד שהמסכן הזה, שהתאנו לו, תפרו לו תיקים, רדפו אותו, עד שיימאס לו, עד שיעברו שנים, עד שהוא לא יוכל למצות כבר את הצדק.

אריה אלדד: הפרקליטות תמיד תגן על עצמה.

אריה אלדד: ועכשיו אנחנו מתכוונים לתת בידה כלים נוספים לרדוף אזרחים בלא אפשרות להגן על עצמם.

אריה אלדד: וחוק אחד בא לדבר בשם הביטחון.

אריה אלדד: כי הרי ברגע שאומרים "ביטחון" כולנו עוברים לדום כי מדובר, כמובן, בביטחון המדינה, ומה יקר לנו יותר מביטחון המדינה?

אריה אלדד: ובשם חוקי הביטחון הללו עכשיו רוצים לקחת עצירים בעבירות ביטחוניות ולהקשות עוד יותר על היכולת שלהם להתגונן?

אריה אלדד: עזאת נאפסו, אנחנו זוכרים?

אריה אלדד: שכחנו את עזאת נאפסו?

אריה אלדד: תפרו תיק בשם הביטחון לבן-אדם, ישב שנים בכלא.

אריה אלדד: אנחנו רוצים להקל ולייצר עוד עזאת נאפסו?

אריה אלדד: לפני שלושה ימים שמענו בשולי פרשת פרלמן – אדם שחשוד ברצח ערבים, אבל שמענו באוזנינו מדובב מטעם השב"כ בשם דדה מציע לו לרצוח את שיח' ראאד סלאח.

אריה אלדד: עכשיו, לא ב"בשבע" ולא ב"מקור ראשון", אלא בעמוד הראשון של "הארץ" היתה כותרת: "ריח שמפניה באוויר".

אריה אלדד: מערכת שיודעת ככה לתפור תיקים, כך לייצר פרובוקציות, אנחנו מחפשים איך לתת להם כלים נוספים לדבר הזה, ועוד למכור לנו את הכול בעסקת חבילה של ארבעה חוקים, שאין בין אחד לשני דבר?

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, לא ראוי לכנסת, לא ההליך, וגם לא המהות.

אריה אלדד: ואני קורא לחברי להתנגד לשלושה מתוך ארבעת החוקים שהוצעו לנו.

אריה אלדד: החוק היחיד שאני יכול לתמוך בו הוא החוק שעוסק בעסקת טיעון.

אריה אלדד: לכל השאר, אקרא לכולם להתנגד.

אריה אלדד: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת אריה אלדד.

דני דנון: הדובר הבא – חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, כנראה החוק יעבור, כי יש לו רוב בקואליציה.

שלמה מולה: אני רוצה לפנות אליך, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט: אני מבקש ממך שהחוק יהיה אצלך, תעצור את החוק, ואני מקווה שאתה לא תקדם אותו.

שלמה מולה: מי שקרא את החוק ומי שיודע במדינת ישראל שחוק הוא חוק, חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו – לא התכוונו להמשיך לפגוע בחירותו של האדם.

שלמה מולה: לא התכוונו שלפרקליטות ולמשטרה יהיה כל הזמן שבעולם כדי להגיש כתב-אישום.

שלמה מולה: אני חושב שמי שבמעצר, נכון, טוב שיהיה, אבל אני לא חושב שבצורה מופרזת.

שלמה מולה: איך אפשר, איך יעלה על הדעת שעכשיו, במקום 90 ימים, יבקשו עוד חודשיים נוספים, יהיו 150 ימים.

שלמה מולה: אם יתברר אחרי 150 ימים שהאיש הזה נעצר לשווא, מי מחזיר את כבודו?

שלמה מולה: האם דינו של אותו אדם שנעצר בגלל הפגנה מסוימת ודינו של רוצח, שהמשטרה לא השלימה את הליכי החקירה, דומים?

שלמה מולה: איך אפשר, ואפילו לא חשבתם לעשות איזו דיפרנציאציה?

שלמה מולה: אני ממש לא מבין.

שלמה מולה: מדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית אבל היא לא יכולה להיות מדינה דמוקרטית שנותנת דיקטטורה למערכת המשפט ואכיפת החוק.

שלמה מולה: אדרבה ואדרבה.

שלמה מולה: אם רוצים, בבקשה, שייתנו יותר תקציבים, תיתנו יותר שופטים, תנו יותר חוקרים, אז זה בסדר, תדאגו לזכויות האדם.

שלמה מולה: אני אומר לכם, זה לא בכדי שההתנגדות העיקשת מגיעה דווקא מהקצוות: מהימין של בן-ארי ומהשמאל של דב חנין.

שלמה מולה: אני חושב שההתייחסות הזאת למעצר של האדם, שזה לפגוע בזכויותיו, זכויות בסיסיות, חירותו – צריך להיזהר כמה שאפשר.

שלמה מולה: אבל מה שמוצע כאן, באמת, זה מדיר שינה.

שלמה מולה: לא רק זה, באים ואומרים: אוקיי, אבל זכות ערעור תינתן לו רק פעם אחת, בלבד.

שלמה מולה: מה, בן-אדם שרוצה להגיד: נגרם לי עוול, אני רוצה שמערכת המשפט תעשה עמי צדק, אני רוצה להגיע לכל הערכאות האפשריות, יבואו ויגידו לו: אנחנו נותנים לך רק פעם אחת בלבד?

שלמה מולה: למה?

שלמה מולה: כי הכנסת חוקקה חוק?

שלמה מולה: אני חושב שזה לא נכון.

שלמה מולה: אדוני שר המשפטים, אתה משפטן דגול, אני חושב שחינכת הרבה מאוד אנשים כמשפטן.

שלמה מולה: אני מתפלא עליך, אפילו, איך הצעת החוק הזאת מגיעה דווקא דרכך.

שלמה מולה: הייתי מצפה ממך, שר המשפטים, גם אם הפרקליטות, גם אם המשטרה רוצה עוד, שאתה תבוא ותגיד: זה לא יהיה.

שלמה מולה: אבל זה לא מה שאנחנו רואים.

שלמה מולה: לכן, אדוני שר המשפטים, תחשבו על זה פעם נוספת.

שלמה מולה: אם כי, אני חושב שאם לא יהיה שינוי, בוועדת חוקה, חוק ומשפט לדעתי אסור לקדם את החוק.

דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה מולה.

דני דנון: הדובר האחרון, כמיטב המסורת, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

דני דנון: ואחריו, נעבור להצבעה בנפרד.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין דן יחידי, רק הקדוש-ברוך-הוא, ואנחנו רואים יותר ויותר שמערכת המשפט הולכת למצב של משלושה לדן יחיד.

נסים זאב: ולא זו בלבד – – –

דוד רותם: זה לא החוק הזה.

נסים זאב: זה לא החוק הזה, אבל אני רוצה לומר איך אנחנו לאט לאט מידרדרים במערכת המשפט, כי כל יום בא פה חוק חדש שפוגע בזכויות החירות, בזכויות הפרט.

נסים זאב: כשאנחנו אומרים "שמע בין אחיכם ושפטתם צדק בין איש ובין אחיו ובין גרו" – לעשות צדק צריך בשלושה, צריך שיהיו שלושה דיינים.

נסים זאב: אז זה כבר נמנע.

נסים זאב: באים ואומרים: אין כוח אדם, אין מספיק שופטים בישראל, ולכן צריך – בדיונים כל כך משמעותיים אנחנו כבר הולכים מדרגה אחת אחורה.

נסים זאב: אדוני השר, אני רוצה לומר לך שלאחרונה ליוויתי – סיפור קטן, רק כדי להמחיש לך מה המשמעות כשאין אפשרות לעתור לבית-המשפט העליון.

נסים זאב: האשימו ארבעה נערים בגרפיטי בישיבה מסוימת ברכסים, שהם אולי פגעו באיזה מסגד סמוך, שקוראים לזה אבטין.

נסים זאב: זה ידוע לך.

נסים זאב: עצרו ארבעה נערים, ואני אומר לך, אני מכיר אותם אישית: בחורים שהם רחוקים מכל עניין כזה.

נסים זאב: אבל אני יודע בדיוק איך הגיעו אליהם, למה הגיעו אליהם, ואיך השב"כ, בסופו של דבר, הגיע למסקנה כי הם הכי דומיננטיים בישיבה.

נסים זאב: ולכן – שאל: מי הכי דומיננטי?

נסים זאב: אמרו: א', ב', ג', ד'.

נסים זאב: אבל הם לא דומיננטיים במובן השלילי – במובן החיובי.

נסים זאב: הם דומיננטיים בחברה, בלימוד, בעשייה, בכל דבר שקשור לחסד.

נסים זאב: אבל מפה ועד להפוך אותם לעבריינים פליליים?

נסים זאב: ואני רוצה לומר לך, אדוני השר, מה שלא מקובל עלי, וגם לזה הכנסת אסור לה להסכים: איך יכול להיות שבא עורך-דין של אותם בחורי חמד, אני קורא להם, ואומר: אני רוצה לדעת מהם החשדות?

נסים זאב: על מה זה מתבסס?

נסים זאב: מהו חומר הראיות שיש בידכם?

נסים זאב: אין שום תשובה.

נסים זאב: הכול חסוי, הכול סודי, אי-אפשר לדעת, גם העורך-דין שמייצג אותם אסור לו לדעת, ודאי לא הם.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם, בסופו של דבר – אני אומר לך איך הם השתחררו.

נסים זאב: אני אמרתי להם: תלכו לבית-המשפט העליון, תערערו שם, אתם תראו שהפרקליטות תתקפל, וכך זה היה, כי לא היה להם שום בסיס, שום אמת בכל המעצר הזה.

נסים זאב: זה מעצרי שווא.

נסים זאב: אז אם יש 1,600 דיונים בהארכת מעצר, בשביל זה צריכים לשנות את כל מערכת המשפט?

נסים זאב: יכול להיות שאני אצביע בעד, כי אני בקואליציה, אבל אני אומר לך שזה נוגד את מצפוני.

דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה.

דני דנון: ההצבעה תתבצע בנפרד על החוק הראשון שאנחנו מצביעים עליו – הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 9) (ערר שני ברשות והארכת מעצר או חידושו), התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

דני דנון: הצבעה מס' 51 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 9) (ערר שני ברשות והארכת מעצר או חידושו), התש"ע–2010, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דני דנון: בעד – 24, נגד – 3, נמנעים – אין.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה בחוק השני, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

דני דנון: הצבעה מס' 52 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, לועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דני דנון: בעד – 26, נגד – 5, נמנעים – אין.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 65) (הסדר טיעון), התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

דני דנון: הצבעה מס' 53 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 65) (הסדר טיעון), התש"ע–2010, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דני דנון: 31 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה בחוק האחרון: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 66) (ייעול ההליכים הפליליים), התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

דני דנון: הצבעה מס' 54 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 66) (ייעול ההליכים הפליליים), התש"ע–2010, לועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דני דנון: 27 בעד, חמישה מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: לפני שנמשיך בסדר-היום, הודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

דני דנון: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד המשנה לראש הממשלה, השרים, חברות וחברי הכנסת, להלן הודעות מטעם ועדת הכנסת.

): ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות לסדר-היום, כדלקמן: ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: דוח-איילנד על אירועי המשט, הצעות חברי הכנסת אברהים צרצור ודניאל בן-סימון.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: הפצת שידורי הערוץ הייעודי בשפה הערבית במזרח התיכון, אשר הוסבה מהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הפצת שידורי הערוץ הייעודי בשפה הערבית במזרח התיכון), התש"ע–2010, הצעת חבר הכנסת נחמן שי וקבוצת חברי הכנסת, פ/2375.

): כמו כן, ועדת הכנסת קבעה כי ועדה משותפת של ועדת החינוך, התרבות והספורט וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות תדון בהצעת החוק הרשות לשימור המורשת של עדות ישראל, התש"ע–2010 (מ/505).

): הוועדה תהיה בת שמונה חברים, ארבעה מכל ועדה, כדלקמן: מטעם ועדת החינוך, התרבות והספורט, חברי הכנסת זבולון אורלב – יושב-ראש, ציון פיניאן, אלכס מילר ורונית תירוש; מטעם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חברי הכנסת ליה שמטוב, אברהם מיכאלי, מרינה סולודקין ודניאל בן-סימון.

): תודה.

דני דנון: אני מודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

דני דנון: הודעה לסגן המזכירה, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בנושא:

נאזם בדר: הדלפות מחדרי החקירות ופרסום פרטים המזהים קורבנות עבירות מין, הצעתה של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

נאזם בדר: תודה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/529).

דני דנון: ]

דני דנון: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 36) (הפסקת חברות של בעלי סמכות שפיטה וחידושה).

דני דנון: אני מזמין את שר המשפטים מר יעקב נאמן להציג את הצעת החוק.

דני דנון: בבקשה.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה ראשונה את הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 36) (הפסקת חברות של בעלי סמכות שפיטה וחידושה), התש"ע–2010.

יעקב נאמן: במסגרת הצעת החוק שבפני

יעקב נאמן: כם מוצעים שני תיקונים בסעיף 52א לחוק לשכת עורכי-הדין, התשכ"א–1961, אשר בחלקיו הנוגעים לענייננו קובע כיום כי "חברותו של חבר הלשכה שנתמנה שופט או דיין של בית-דין דתי נפסקת כל עוד הוא משמש בכהונתו".

יעקב נאמן: שני התיקונים המוצעים באים להסדיר את הנושא הזה, מה קורה בהפסקת כהונתם או כדיין או כשופט או כרשם.

יעקב נאמן: התיקון הזה הוא תיקון טכני גרידא, ואני מבקש מחברי הכנסת להעבירו בקריאה ראשונה, לאשר אותו בקריאה ראשונה ולהעבירו לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: תודה רבה, אדוני שר המשפטים.

דני דנון: נרשמו לדיון שלושה דוברים – חברי הכנסת דב חנין, אורי אריאל ונסים זאב.

דני דנון: אם יש דוברים נוספים – אם לא, אני נועל את הרשימה.

דני דנון: הרשימה ננעלה.

דני דנון: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: מוותר.

נסים זאב: אני גם מוותר, אפילו שלא נרשמתי.

דני דנון: אני מודה לך, חבר הכנסת נסים זאב.

דני דנון: אתה רשום פה קבוע.

דני דנון: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: מוותר.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 36).

דני דנון: הצבעה מס' 55 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 36) (הפסקת חברות של בעלי סמכות שפיטה וחידושה), התש"ע–2010, לוועדת החוקה, חוקה ומשפט נתקבלה.

דני דנון: 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/530).

דני דנון: ]

דני דנון: הצעת החוק הבאה:

דני דנון: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 31).

דני דנון: אני מזמין את שר המשפטים להציג את הצעת החוק, בבקשה.

יעקב נאמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, על-פי סעיף 68א לחוק ההוצאה לפועל, התשכ"ז–1967, שר המשפטים מוסמך, על סמך המלצותיה של ועדה ממליצה שבראשה שופט בדימוס, לקבוע רשימה של אנשים אשר יהיו חוקרי ההוצאה לפועל ויהיו מוסמכים לערוך בדיקה בדבר יכולת החייב בהוצאה לפועל.

יעקב נאמן: חוקר ההוצאה לפועל פועל מטעם רשם ההוצאה לפועל ובהתאם להוראותיו, וחובה עליו על-פי החוק להגיש לרשם דין-וחשבון על הממצאים והתוצאות של הבדיקה שערך.

יעקב נאמן: על סמך הבדיקה רשם ההוצאה לפועל רשאי לתת כל צו כאילו הוא ערך את הבדיקה.

יעקב נאמן: הרשם רשאי כמובן לעיין מחדש בדין-וחשבון ולערוך בדיקה נוספת.

יעקב נאמן: תוצאת ההמלצה, כאשר מתקיימת בדיקה, היא שבסוף התהליך רשם ההוצאה לפועל נותן צו חיוב בתשלומים לחייב בהתאם ליכולתו.

יעקב נאמן: לאחרונה יזמנו מהלך שיקדם מינוי חוקרי הוצאה לפועל, כדי להקל מהעומס הכבד בלשכות ההוצאה לפועל ובעיכוב המצטבר שיש בניהול חקירות יכולת, הן לצורך ייעול הגבייה מצד אחד והן מתוך הבנה שככל שהחייב מסדיר את חובותיו ונכנס למסלול תשלומים, יש בכך כדי להקל על החייב עצמו בפירעון חובו.

יעקב נאמן: סעיף 69יב לחוק, עניינו צו הבאה, והוא מסמיך את רשם ההוצאה לפועל להורות בצו על הבאת החייב לפניו או לפני רשם אחר, אם החייב לא התייצב לבירור או לחקירת יכולת.

יעקב נאמן: לאור העובדה שהוריתי לקדם את נושא מינוי חוקרי הוצאה לפועל, מוצע לבצע התאמה בהוראות סעיף 69יב לחוק, באופן שרשם ההוצאה לפועל יהיה מוסמך להוציא צו הבאה גם נגד חייב שלא התייצב לבדיקה בפני חוקר ההוצאה לפועל, על מנת לקדם את תהליך הבדיקה.

יעקב נאמן: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: אני מודה לשר המשפטים.

דני דנון: נרשמו לדיון חברי הכנסת חנין, אריאל, כץ וזאב.

דני דנון: אם אין דוברים נוספים, אני נועל את רשימת הדוברים.

דני דנון: חבר הכנסת דב חנין מוותר.

דני דנון: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

דוד רותם: תוותר, אורי.

מיכאל בן-ארי: אל תוותר, אורי, אל תוותר.

דני דנון: כמו שאני מכיר את אורי אריאל, הוא לא מהמוותרים.

דני דנון: לרשותך שלוש דקות.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, אני ותרן גדול, הייתי מוותר לולא עמד השר מרגי על כך שאני אדבר.

אורי אריאל: החוק הזה, כמו ארבעת החוקים שהובאו הנה בשיטת השקשוקה, גם הוא חוק שנועד לתת עוד כוח למערכת.

אורי אריאל: אני מכיר את השינוי – הייתי אומר כמעט מהפכה, מכובדי שר המשפטים – שעשיתם בהוצאה לפועל, ובדין ובצדק, יען כי ההוצאה לפועל הגיעה לקריסה מוחלטת, עם תיקים בהיקפים של מיליארדי שקלים, שאנשים לא סומכים על המערכת, פונים לשוק האפור ולדברים אחרים שמקומם לא יכיר במדינה מתוקנת כמו ישראל.

אורי אריאל: עם זאת, הניסיון לתת עוד ועוד כוח למערכת הזאת, בטעות יסודו, וגם שם יש אנשים שפונים אליהם מהמערכות הממסדיות ופועלים ומקשים עליהם את חייהם שלא כדין.

אורי אריאל: לתת לאנשים שאתה תסמיך כוח לחקור, זה כבר סיפור אחר לגמרי.

אורי אריאל: מאיזה בית-מדרש זה בדיוק הגיע?

אורי אריאל: איפה הגבול של הדברים האלה?

אורי אריאל: עכשיו כל רשות ממלכתית תבקש רשות לחקור.

אורי אריאל: לא מספיק רשויות המס, עכשיו הוצאה לפועל.

אורי אריאל: מה הלאה?

אורי אריאל: איפה הדבר הזה אמור להיעצר?

אורי אריאל: הדברים האלה, לצערי הרב, לא מתאימים.

אורי אריאל: כמו החוקים הקודמים שהגשת, תוכל להעביר גם את החוק הזה.

אורי אריאל: אגיד לך משפט אחד לסיום: לא על זה תהיה תפארתך.

אורי אריאל: יש דברים הרבה יותר טובים שעשית, חוקקת – אבל לא על אלה.

אורי אריאל: תודה.

דני דנון: אני מודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

דני דנון: חבר הכנסת כץ אינו נמצא.

דני דנון: חבר הכנסת נסים זאב – מוותר.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה.

דני דנון: אנחנו מצביעים על הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 31).

דני דנון: הצבעה מס' 56 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 31), התש"ע–2010, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

דני דנון: בעד – 17, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אורי אריאל: לוועדת הכלכלה.

דני דנון: אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת להכריע בסוגיה.

דני דנון: ועדת הכנסת תכריע בסוגיה הזאת.

דני דנון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/531).

דני דנון: ]

אנחנו עוברים להצעת חוק עובדים זרים (תיקון מס' 15) (צו כניסה למקום המשמש למגורים).

אני מזמין את שר הפנים.

השר מרגי יציג את הצעת החוק.

בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, הצעת חוק עובדים זרים (צו כניסה למקום המשמש למגורים), התש"ע–2010.

יעקב מרגי: הצעת החוק הנוכחית נקבעה בהתאם להחלטת הממשלה מיום ט' בשבט התש"ע, 24 בינואר 2010, אשר קבעה תוכנית כוללת להגברת האכיפה כלפי מי שמעסיק עובדים זרים שלא כדין, במטרה למגר תופעה פסולה זו.

יעקב מרגי: כיום המפקחים המבצעים פיקוח לפי חוק עובדים זרים אינם רשאים להיכנס באופן עצמאי לבתים פרטיים שבהם מועסקים עובדים זרים שלא כדין.

יעקב מרגי: מצב זה פוגע באכיפה הפלילית כלפי אותם מעסיקים.

יעקב מרגי: ההצעה הנוכחית תאפשר למפקחים ברשות ההגירה במשרד הפנים, וכן למפקחים במשרד התמ"ת, האוכפים את הוראות חוק עובדים זרים כלפי מעסיקים, לקבל צו מבית-משפט שיאפשר להם להיכנס לבית פרטי לצורך אכיפה פלילית של הוראות החוק.

יעקב מרגי: התיקון המוצע יאפשר את הגברת הפיקוח על מי שמעסיק עובד זר שלא כדין בבית פרטי, במטרה לצמצם ולמגר תופעה זו.

דני דנון: אני מודה לשר מרגי.

דני דנון: נרשמו שני דוברים, חברי הכנסת חנין ואריאל.

דני דנון: אם אין דוברים נוספים, אני נועל את הרשימה.

דני דנון: הרשימה נעולה.

דני דנון: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק שלפנינו מאפשרת לגורמים נוספים להיכנס למקומות מגורים או לחצרות פרטיות כדי לוודא שלא מתבצעת עבירה או פגיעה בהוראות חוקים בעניינים של עובדים זרים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, ככל שמדובר בכניסה למקומות כדי לוודא שזכויותיהם של עובדים נשמרות, אני מצדד בכך.

דב חנין: אני חושב שצריך להגן על עובדים, גם על עובדים זרים, מפני פגיעות ומפני הפרות של חוקי עבודה, ולכן זה דבר נכון ודבר ראוי.

דב חנין: החשש שלי, עמיתי חברי הכנסת, הוא מכך שהצעת החוק הזאת תשמש גם כלי נוסף לציד-אדם, לאותו מרדף שמתבצע אחרי אנשים שכבר נמצאים בישראל היום, מרדף שמתבצע בצורה בעייתית, פוגענית.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שהחוק הזה, בניסוח הנוכחי שלו, איננו ראוי ואיננו מתאים.

דב חנין: צריך להבחין בין הגנה על זכויות האדם לבין פגיעה בזכויות האדם.

דב חנין: הגנה על זכויות האדם לפעמים מאפשרת כניסה למקומות המשמשים למגורים או להעסקה.

דב חנין: פגיעה בזכויות האדם איננה צריכה להצדיק לא כניסה ולא חדירה למקומות מגורים או לחצרים פרטיים.

דב חנין: תודה רבה.

דני דנון: אני מודה לחבר הכנסת דב חנין.

דני דנון: הדובר הבא – חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק הזה, ככלל, הוא ראוי.

אורי אריאל: יחד עם זאת צריך להביא בחשבון את הערתו של חבר הכנסת דב חנין והערות נוספות שמן הסתם יעלו במסגרת ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי אריאל: החוק הוא נכון.

אורי אריאל: היה לנו מקרה של שר בכיר מאוד בממשל הישראלי, הייתי אומר בכיר מאוד מאוד, שהסתבר שבביתו עבדה עובדת כזאת.

אורי אריאל: היו לנו מקרים עם אנשים אחרים בתחומים של – – –

קריאה: שר מהקבינט.

אורי אריאל: היות שאומרים שיש הרבה בכירים וזה עלול להטיל חשד בשר הרצוג או באחרים, חס וחלילה, השר הזה, ראשי התיבות של שמו הם א"ב, לא א"א אלא א"ב, ובזה תם הניחוש ואף אחד לא יחשדו בו לחינם.

אורי אריאל: עם זאת, אני פונה לשר הפנים, כמו גם לשר התמ"ת ולאחרים, ומסב את תשומת לבם, שהמכונה הרשות הפלסטינית הודיעה שמ-1 בינואר 2011 לא תהיה כניסת פועלים פלסטינים למה שקרוי ההתנחלויות, ההתיישבות ביהודה ושומרון.

אורי אריאל: מדובר על אלפי פועלים.

אורי אריאל: אני לא מצר על זה, אני הייתי מעודד אותם לא לבוא לעבוד אצלנו, כי אנחנו יכולים לוותר עליהם.

אורי אריאל: עם זאת, אני פונה לשרים הנוגעים בדבר ולראש הממשלה להיערך לכך מבעוד מועד, מדובר על עוד כשלושה חודשים או קצת יותר, ארבעה חודשים, ולדאוג שיהיו מספיק עובדים הנקראים עובדים זרים, למלא את מקומם.

אורי אריאל: שהם ילכו לעבוד בכוויית ובכל מקום בעולם, ולא יישארו פה עמנו.

אורי אריאל: אני אברך על זה ואודה להם.

אורי אריאל: אבל צריך להיערך למציאות הזאת שהם כופים עלינו בגדר טרור כלכלי, ולתת תשובות לחקלאים בבקעת-הירדן כמו גם למעסיקים האחרים.

אורי אריאל: תודה.

דני דנון: אני מודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק עובדים זרים (תיקון מס' 15).

דני דנון: הצבעה מס' 57 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עובדים זרים (תיקון מס' 15) (צו כניסה למקום המשמש למגורים), התש"ע–2010, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דני דנון: 15 בעד, שני מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

דני דנון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/537).

דני דנון: ]

דני דנון: אנחנו עוברים להצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

דני דנון: יציג את הצעת החוק סגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא שאני עומד להציג הוא לא חוק חדש אלא תיקונים לחוק הג"א מ-1951.

מתן וילנאי: אנחנו במשרד הביטחון, כבר כמה שנים, עוסקים בארגון החזית האזרחית של מדינת ישראל, מה שנהוג לקרוא אצלנו עורף מדינת ישראל.

מתן וילנאי: מצאנו שהתשתית החוקית לפעולה בחזית האזרחית היא לא מספיק חזקה, היא נשענת כרגע על כמה החלטות ממשלה ועל חוק הג"א מ-1951, אשר בו אנחנו עוסקים כרגע.

מתן וילנאי: כאשר למדנו את החוק מצאנו שיש בו דברים טובים מאוד ונכונים מאוד, שהאבות המייסדים שלנו קבעו, והם דברים שכוחם, גם לאחר כמה דורות, הוא ברור וחזק.

מתן וילנאי: אבל באותה עת עצמה יש הרבה מאוד דברים שהם מיושנים, שהם לא מתאימים למציאות של שנת 2010, כשלושה דורות או שני דורות לאחר שהחוק הזה נכתב.

מתן וילנאי: אני מביא כאן סט של תיקונים לחוק, על מנת להתאים אותו למציאות של קיץ 2010 ולמציאות של השנים הקרובות קדימה, ועל כך אני מבקש הצבעה – להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון על מנת שתדון בזה ותכין את זה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מתן וילנאי: אני חייב להדגיש שני דברים.

מתן וילנאי: האחד, יש מחלוקת קשה בינינו לבין משרד הפנים בסוגיית האחריות למקלוט.

מתן וילנאי: זה מופיע בחוק.

מתן וילנאי: הבטחתי לשר הפנים שהדבר הזה יעלה לדיון בוועדה ושם ננסה להגיע לדרך הראויה, על מנת, מצד אחד לחוקק את זה, ומצד שני, לא להכביד הכבדת יתר על השלטון המקומי שתפקידו רב לו בנושא החזית האזרחית, אבל אנחנו חייבים לסייע לו בעניין הזה.

מתן וילנאי: והדבר השני, אנחנו נביא, אני מקווה, בפתיחת מושב הכנסת הבא, חוק עורף, וחוק העורף החדש יעשה סדר כללי בכל הגופים הפועלים בחזית האזרחית, משולב עם חוק הג"א מעודכן, שיהוו תשתית חוקית ראויה להתמודדות בחזית האזרחית שלנו.

מתן וילנאי: אני מבקש לתמוך בחוק הזה ולהעביר אותו לוועדת החוץ והביטחון על מנת להכין אותו לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מתן וילנאי: תודה רבה לכם.

דני דנון: אני מודה לסגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי.

דני דנון: נרשמו לדיון שני דוברים, חברי הכנסת חנין ואריאל.

דני דנון: אם אין דוברים נוספים אני נועל את הרשימה.

דני דנון: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, עמיתי חברי הכנסת, אני עליתי לדבר כאן על החוק כדי לדבר על השאלה של העורף וההתגוננות האזרחית במבט יותר רחב.

דב חנין: אדוני סגן השר, אני רוצה לברך אותך על הרצון והנכונות וההחלטה לגבש חוק עורף כללי שיוכל להסדיר בצורה יותר כוללת את השאלה של ההגנה על המרחב האזרחי הישראלי גם במצבי חירום.

דב חנין: אני רוצה לומר, עמיתי חברי הכנסת, שהשאלה הזאת איננה רק של הסדרה חוקית.

דב חנין: הסדרה חוקית היא חשובה, אבל לא פחות חשובה המדיניות, והמדיניות איננה רק מדיניות של מערכת הביטחון.

דב חנין: המדיניות צריכה לשקול שאלות רציניות ואמיתיות, שצריך לבחון אותן ועדיף לבחון אותן מוקדם מאשר מאוחר.

דב חנין: אני אתן דוגמה של נושא אחד שאנחנו עתידים לבדוק אותו גם בסיור של הוועדה המשותפת לסביבה ובריאות של הכנסת ביום ראשון הקרוב, וזה נושא החומרים המסוכנים.

דב חנין: יש אצלנו לא מעט ריכוזי חומרים מסוכנים בישראל, ולעתים ריכוזים כאלה נמצאים גם בקרבה, אפילו בקרבה מאוד גדולה, לריכוזים גדולים של אוכלוסייה אזרחית.

דב חנין: לא נכון להתייחס לשאלה כזאת רק ברגע שחס וחלילה נגיע לימי חירום, ואז נחשוב שאיכשהו, בדרך פלא, נוכל למצוא פתרון באותם רגעים או באותן שעות או באותם ימים שבהם אותו אסון יתרחש עלינו ואולי יתגלגל גם לפגיעה בחומרים ובמפעלים המסוכנים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, במקרה הזה נדרשת לדעתי מדיניות כוללת עם מבט מאוד אחראי ושקול.

דב חנין: והגישה הכוללת צריכה להיות שלא נכון לקיים מפעלים מסוכנים וריכוזים של חומרים מסוכנים בקרבה לאוכלוסיות גדולות.

דב חנין: אנחנו אף פעם לא נוכל לדעת מראש בביטחון מספיק מתי ייווצר סיכון.

דב חנין: כאשר ייווצר סיכון לא נוכל לפנות את החומרים האלה במהירות המתאימה.

דב חנין: מתוך הניסיון אנחנו גם יודעים שלפעמים הפינוי של החומרים המסוכנים, בשעת הסכנה, דווקא מחריף את הסכנה; עדיף לא לגעת בהם ולהשאיר אותם מרוכזים מאשר להתחיל לשנע אותם בכבישים, בדרכים ובצינורות.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, הסוגיה הזאת היא סוגיה שמחייבת דיון כולל, רציני ואחראי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני כמובן מתייחס לאפשרות של סכנת מלחמה, אבל סכנת מלחמה איננה הסכנה היחידה האפשרית, יכולה להיות גם סכנה של רעידת אדמה, או אפילו תקלה, חס וחלילה.

דב חנין: מדינת ישראל היא מדינה קטנה ומאוד מאוד צפופה.

דב חנין: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו מה שקיים במקומות אחרים, בארצות שהן הרבה יותר גדולות, הרבה יותר מרווחות מבחינת השטח והרבה פחות צפופות מבחינת האוכלוסייה.

דב חנין: ולכן יש צורך לחשוב.

דב חנין: השאלה הזאת איננה יכולה להיות רק באחריות מערכת הביטחון.

דב חנין: יש צורך לחשוב במבט כולל מה אנחנו באמת צריכים בישראל.

דב חנין: האם את כל המפעלים וכל החומרים המסוכנים שקיימים אצלנו אנחנו באמת צריכים?

דב חנין: מה שאנחנו באמת צריכים – האם אנחנו צריכים להחזיק אותו בקרבה לריכוזי אוכלוסייה גדולים או שיש חלופות?

דב חנין: אני ער לכך שהשאלות שאני שואל הן שאלות שיש להן משמעות כספית, אבל עלולה להיות משמעות כספית הרבה יותר קשה והרבה יותר מסוכנת אם לא נטפל בהן עכשיו מראש.

דב חנין: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

דני דנון: הדובר הבא, חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה; מוותר.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התש"ע–2010.

דני דנון: הצבעה מס' 58 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון מס' 16), התש"ע–2010, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

דני דנון: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

דני דנון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/535).

דני דנון: ]

דני דנון: אנחנו עוברים להצעת חוק המועצה הישראלית לצרכנות (תיקון), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

דני דנון: תציג את הצעת החוק סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, חברת הכנסת אורית נוקד.

דני דנון: בבקשה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק המועצה הישראלית לצרכנות קובע בסעיף 4 כי תקציב המועצה ייקבע בסעיף תקציבי נפרד כהגדרתו בחוק תקציב שנתי.

אורית נוקד: סעיף זה נועד לעגן את מעמדה התקציבי העצמאי של המועצה הישראלית לצרכנות.

אורית נוקד: בסעיף 8 לחוק נקבעה הוראת שעה שלפיה סעיף 4 לחוק יעמוד בתוקף רק עד 31 בדצמבר 2010, וזאת מתוך כוונה למצוא עד לתאריך זה את הדרך להבטיח את עצמאותה התקציבית של המועצה.

אורית נוקד: בתקופת הוראת השעה קיים משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה דיונים עם משרד המשפטים ומשרד האוצר, שבמסגרתם נבחנו האמצעים להבטחת עצמאותה התקציבית של המועצה.

אורית נוקד: עם מיצוי בחינת הדברים, הוחלט כי סעיף 4 לחוק הוא החלופה המועדפת.

אורית נוקד: בהצעת החוק שלפנינו מוצע לבטל את סעיף 8 לחוק, שמגביל את תוקפו של סעיף 4, ובכך להפוך את סעיף 4 לחוק להוראת קבע.

אורית נוקד: צעד זה חיוני לשם שמירת עצמאותה התפקודית של המועצה לצרכנות כגוף הייצוגי של הצרכנים בישראל.

אורית נוקד: חוק המועצה לצרכנות קובע כי השיקול היחיד שיעמוד לנגד עיני המועצה הוא טובת הצרכנים.

אורית נוקד: מול המועצה ניצבים במאבק זה אינטרסים עסקיים כבדי משקל ועתירי ממון.

אורית נוקד: הממשלה והכנסת כבר קבעו כי קיים אינטרס ממלכתי בחיזוק הקול הצרכני במאבק הזה, וזאת כמובן באמצעות הבטחת כוח ההתמודדות המקצועי והעצמאי של המועצה לצרכנות.

אורית נוקד: התיקון לחוק יקנה למועצה יכולת זו, וממנה ייהנה כלל הציבור בישראל.

אורית נוקד: אני אודה לכם אם תתמכו בהצעה.

אורית נוקד: תודה.

דני דנון: אני מודה לסגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה חברת הכנסת אורית נוקד.

דני דנון: נרשמו לדיון חברי הכנסת חנין ואריאל.

דני דנון: אם אין עוד דוברים, הרשימה נעולה.

דני דנון: חבר הכנסת חנין – אינו נמצא.

דני דנון: חבר הכנסת אריאל – מוותר.

דני דנון: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק המועצה לצרכנות (תיקון).

דני דנון: בנושא הצרכנות נראה לי שכולם יהיו בעד.

דני דנון: הצבעה מס' 59 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצה הישראלית לצרכנות (תיקון), התש"ע–2010, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

דני דנון: 15 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דני דנון: יושב-ראש הקואליציה, אתה בחוץ, ויש רוב מקיר לקיר.

זאב אלקין: למה אני בחוץ?

זאב אלקין: הצבעתי.

ציון פיניאן: הוא היה שובר שוויון.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת הכלכלה.

דני דנון: אנחנו עוברים להצעת חוק הדיור המוגן.

דני דנון: יש כאן הצעת חוק ממשלתית והצעות חוק פרטיות.

דני דנון: נתחיל בהצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2010.

דני דנון: השר לשירותים חברתיים נמצא?

אורי אריאל: זה לא הסדר.

אורי אריאל: לפי סדר-היום אני צריך לדבר.

דני דנון: אם השר נמצא, אנחנו נתחיל בשר.

דני דנון: אם לא – אנחנו נתחיל במציעים.

יעקב אדרי: לא, מה הבעיה.

דוד רותם: אין בעיה, תן לו לדבר.

אורי אריאל: סדר-היום הוא אחר.

יעקב אדרי: אורי – – –

אורי אריאל: תן לו, יהיה בסדר.

אורי אריאל: סמוך על חבר הכנסת , סגן יושב-ראש הכנסת.

דני דנון: אוקיי.

דני דנון: חבר הכנסת אריאל, אני מבטיח לך שאתה תשוב לדוכן, אבל לא כעת.

דני דנון: כרגע ניתן לשר המשפטים להשיב על שאילתא דחופה של חבר הכנסת אריה אלדד.

דני דנון: לאחר מכן השר יישאר אתנו במליאה ויעלה ראשון.

דני דנון: בבקשה, אדוני שר המשפטים.

אורי אריאל: סדר-היום הוא אחר.

דני דנון: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

דני דנון: הכנסנו שאילתא אחת כי המתנו לשר שייכנס למליאה.

משה גפני: אבל חוק יישום תוכנית ההתנתקות קודם.

דני דנון: בבקשה, חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: שאילתא לשר המשפטים.

אריה אלדד: עמותת "רגבים" פרסמה מחקר שהשווה החלטות בג"ץ בתשובה לעתירות מן הימין ומן השמאל.

אריה אלדד: לטענתם קיימת הטיה בוטה נגד עתירות שהוגשו על-ידי גופי ימין.

אריה אלדד: ברצוני לשאול: 1.

אריה אלדד: האם ממצאי המחקר נכונים?

אריה אלדד: 2.

אריה אלדד: האם ייזום משרד המשפטים בדיקה אובייקטיבית של הנושא?

יעקב נאמן: אז כך, חבר הכנסת ד"ר אריה אלדד, לשאילתא שלך: עמותת "רגבים" לא העבירה אלי את המחקר שלה.

יעקב נאמן: אתמול עוזרי הוציא את זה מהאינטרנט והעביר את זה להנהלת בתי-המשפט, לקבל את ההתייחסות שלהם.

יעקב נאמן: מייד כשאקבל את ההתייחסות של הנהלת בתי-המשפט, אביא אותה לידיעתך.

אריה אלדד: תודה, אדוני השר.

אריה אלדד: הממצאים של עמותת "רגבים" אמרו שכאשר ארגוני שמאל הולכים לבג"ץ כדי לבקש צווי הריסה נגד בתי יהודים הם ממתינים 25 יום בממוצע לתשובת בית-המשפט; כאשר ארגוני ימין מגישים עתירות, הם ממתינים 88 ימים.

אריה אלדד: צווי ביניים הוצאו ב-90% מהמקרים של העתירות במקרה של פניות מארגוני השמאל, ואף לא במקרה אחד של עתירות מארגוני הימין.

אריה אלדד: עד הדיון הראשון בבג"ץ לגופה של עתירה המתינו ארגוני השמאל 177 יום; לעומת זאת, ארגוני הימין המתינו 389 ימים.

אריה אלדד: הנשיאה בייניש ישבה ב-57% מהעתירות של השמאל ואף לא בעתירה אחת של הימין.

אריה אלדד: אני אשמח מאוד, אדוני שר המשפטים, אם תבקש מהנהלת בתי-המשפט תשובות על כל אחד ואחד מהפריטים הללו ככתבו וכלשונו.

אריה אלדד: תודה רבה.

יעקב נאמן: אכן, כמבוקש ייעשה.

יעקב נאמן: כפי שהערתי, כבר אתמול ביקשנו מהנהלת בתי-המשפט תגובה על הדוח הזה.

יעקב נאמן: תודה רבה.

דני דנון: אני מודה לשר המשפטים.

דני דנון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/534).

דני דנון: ]

דני דנון: אני מזמין את השר לשירותים חברתיים, השר יצחק בוז'י הרצוג, להציג את הצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2010, לקריאה ראשונה.

דני דנון: אחריו, מהמקום, המציעים בקריאה טרומית, ואחר כך נעבור לדיון.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מתכבד בזאת להציג את הצעת החוק הממשלתית בנושא הדיור המוגן, התש"ע–2010, לקריאה ראשונה.

יצחק הרצוג: ברצוני לציין שאחרי יציגו שלוש הצעות חוק טרומיות – לקריאה טרומית – שעוסקות בנושא.

יצחק הרצוג: הצעות החוק האלה, בהתחייבות של המציעים, תהיינה מתואמות וצמודות להצעת החוק הממשלתית, ותקודמנה בהתאם.

יצחק הרצוג: מדובר בהצעת החוק של חבר הכנסת אורי אריאל, בהצעת החוק של חבר הכנסת גדעון עזרא ובהצעת החוק של חברי הכנסת יעקב אדרי וציון פיניאן.

יצחק הרצוג: אני מאוד גאה שלאחר תהליך ארוך אני מציג את החוק לפניכם היום.

יצחק הרצוג: הדיור המוגן הוא מסגרת מגורים שהתפתחה בשנים האחרונות, המיועדת לאוכלוסיית הזקנים המעוניינים לנהל אורח חיים עצמאי; דהיינו, זה שונה מבתי-אבות.

יצחק הרצוג: מדובר בסביבת מגורים מוגנת ובטוחה על-פי בחירתם.

יצחק הרצוג: אופי המגורים המוצע במסגרות אלה עונה על צרכיה של האוכלוסייה המבקשת בשלב זה של חייה לעזוב את דירת המגורים ולעבור למסגרת שתספק שירותים שונים ותהיה עבורם גם מסגרת חברתית מוגנת.

יצחק הרצוג: היקף שוק הדיור המוגן בישראל גדל מאוד בשנים האחרונות, כמו גם הניסיון שנצבר במהלך שנות הפעילות של שוק זה, ופניות מרובות של דיירים הביאו להכרה בצורך להסדיר תחום זה בעיקר לנוכח חוסר השוויון בין כוחם של מפעילי הדיור המוגן מחד גיסא ושל הדיירים מאידך גיסא.

יצחק הרצוג: כולנו מכירים מתקנים ומסגרות כאלה; הם צומחים כפטריות לאחר הגשם, ונוצרו בשל כך פערים בין הצדדים, שהביאו לכך שדיירים מצאו את עצמם נתונים לניצול בעת הכניסה למסגרת המגורים ובמהלך תקופת השהייה בה, ונמצא כי חלק מההסכמים מקפחים, וכן כי חלק מהכספים שניתנו כחלק מההתקשרות על-ידי הדיירים במטרה שישמשו לטובתם שימשו למטרות אחרות.

יצחק הרצוג: מצב זה דורש התערבות, על-ידי יצירת מנגנונים שונים, בין היתר כאלה שיחייבו שקיפות בהסכמים, הבטחת הכספים המופקדים על-ידי הדייר בעת כניסתו לדיור המוגן, שכן מדובר בפיקדון שלעתים הוא כל חסכונו של האדם, מערכת רישוי לאותם מקומות המבקשים להיות דיור מוגן וקביעת מנגנוני פיקוח ואכיפה, וכל זאת תוך שמירה על איזון ראוי בין ההתערבות הנדרשת לבין החובה לאפשר חופש עיסוק והתנהלות חופשית של כוחות השוק.

יצחק הרצוג: מטרת החוק המוצע להסדיר תחום זה של מערכת היחסים בין דיירי הדיור המוגן ובין בעליו של בית הדיור המוגן, בהתחשב בשיקולים האמורים לעיל, ועל כן יש חשיבות רבה בהעברת הצעת החוק היום בקריאה ראשונה, ובהצמדת יתר הצעות החוק להצעה זו.

יצחק הרצוג: אציין כי ההצעה היא מפורטת ורחבה.

יצחק הרצוג: היא עוסקת בנושאים מנושאים שונים: חובת רישוי פרטנית, אופן הגשת הבקשה לרשיון הפעלה ומינוי ממונה על הרשיונות במשרד הרווחה באמצעות המנהל הכללי, תנאים לרשיון הפעלה ופירוט התנאים הללו, דאגה לשלום הדיירים ובטיחותם, אמנה בין הדיירים למפעיל, אופן – התהליך לקבלת האישור והפיקוח על האישורים, וכמובן נושאים נוספים, שאני אפרט, שנוגעים בפעילות, תחולה, הביטחונות הניתנים בגין הפיקדון – יש פירוט מלא לגבי הביטחונות, וכמובן מחלקה סיעודית, התנאים למחלקה סיעודית, הפיקוח על המחלקה הסיעודית, וכל כיוצא בזה, בבית דיור מוגן מעל גודל מסוים.

יצחק הרצוג: החוק רחב, מקיף וממצה מאוד, לאחר עבודה מאוד מאוד קשה ומורכבת שהובילה המחלקה המשפטית של משרדי, בראשות עורכת-הדין רינת וייגלר, בהתייעצות עם משרד המשפטים, עורך-הדין דן אורן וגורמים שונים.

יצחק הרצוג: בכלל זה אני בעצם מאשר שגם קיימנו דיאלוג עם ארגון דיירי הדיור המוגן, עם ארגון בתי-האבות בישראל, מנגד, ועם המשרד לענייני גמלאים, ואני גם מאשר שלאחר הקריאה הראשונה היום נמשיך ונקיים דיאלוג, שיח ענייני, בין משרדי הממשלה השונים, במיוחד עם המשרד לענייני גמלאים, שאתו נתאם דברים מסוימים בהמשך הדרך; עם ארגון בתי-האבות, שאתו נקיים דיאלוג לקבלת הערות נוספות, עם עמותת הדיירים, במטרה לתת מענה רחב, הולם וטוב, ממצה וסביר, לציבור הדיירים המוגנים והציבור העתידי של בתי הדיור המוגן.

יצחק הרצוג: אני מאוד מודה לכם ומצפה לתמיכתכם.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

דני דנון: אני מודה לשר הרווחה והשירותים החברתיים.

דני דנון: [הצעת חוק פ/1867/18; נספחות.

דני דנון: ]

דני דנון: ההצעות המוצמדות של חברי הכנסת אורי אריאל, יעקב אדרי ושלמה מולה – בבקשה, יש לכם דקה מהמקום.

דני דנון: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לעמותת דיירי הדיור המוגן, שהם יוזמי החוק.

אורי אריאל: צריך להגיד להם תודה, כי השוק הזה, כפי שציין השר, הולך ומתרחב, וראוי שייעשה בו סדר, מה שלא ממש קיים היום, ולעתים – בלי הכללות, אבל לעתים – מנוצל לרעה.

אורי אריאל: החוק הזה בא להסדיר את כל הדברים ולהביא את אותם אנשים, בדרך כלל מבוגרים, קשישים, שצריכים את ההגנה הזאת, את הדיור הזה, לקבל את השירות המיטבי, גם מבחינת השירותים הניתנים להם בבית הזה, גם מבחינת כספם, שמושקע בבית הזה, איך הוא ינוהל, לאיזה מטרות הוא ילך, שתהיה להם הגנה על-ידי חוק שהכנסת תחוקק בעזרת השם במהירות.

אורי אריאל: אני הסכמתי לתאם את החוק הזה עם הממשלה, וכך אעשה, בתקווה שהממשלה תהיה פה זרז, ולא לעיכוב.

אורי אריאל: תודה.

דני דנון: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

דני דנון: [הצעת חוק פ/2191/18; נספחות.

דני דנון: ]

דני דנון: חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה.

דני דנון: מהמקום.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, מכובדי, השר, חברי חברי הכנסת, ציין השר – אני חושב שהוא עשה נכון גם כשהוא מעלה הצעת חוק מאוד מאוד חשובה, ואני שמעתי ממנו שזאת הצעה מאוד מקיפה, כי הנושא, באמת, שלא היתה אליו מודעות לפני הרבה שנים, תפס היום יריעה רחבה מאוד, והרבה מאוד מהקשישים כמובן משתמשים בדיור מוגן.

יעקב אדרי: חברי, וכמובן חברי ציון פיניאן ואנוכי, התמקדנו בנושא של הערבות, וגם בזה השר נגע.

יעקב אדרי: בנושא של הערבות, הקשישים – לא תמיד – הם הכוח החלש, אם אפשר להגדיר ככה את העניין, הם החלק החלש בכל הנושא הזה של הדיור.

יעקב אדרי: נכנסים, וכמובן מחתימים אותם על כל מיני הסכמים, והנושא של הפיקדון – נותנים 1,000 שקל היום, לדוגמה, כפיקדון, אחרי עשר שנים הם מחזירים, וזה כמובן בערכים – הוא כבר איבד מערכו.

יעקב אדרי: אני חושב שהדברים האלה, צריך לעגן אותם בחקיקה, ואני בטוח שהשר והצוות שלו, יחד אתנו, נעשה את העבודה על הצד הטוב ביותר.

יעקב אדרי: אני כמובן, ציון ואני נקדם את הצעת החוק בתיאום מלא עם המשרד ועם השר, ואני מקווה שיצא מתחת ידינו חוק טוב לטובת הקשישים.

יעקב אדרי: תודה.

דני דנון: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב אדרי.

דני דנון: [הצעת חוק פ/1911/18; נספחות.

דני דנון: ]

דני דנון: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, קודם כול רציתי להודות לך, אדוני השר, על יוזמת הצעת החוק, הצעת חוק ממשלתית ראויה, ואכן הסיכום מקובל, גם על חבר הכנסת גדעון עזרא וגם עלי, לקדם את הצעת החוק בתיאום עם הממשלה.

שלמה מולה: הצעת החוק מקורה בעצם – היא באה באמת להגיע לאיזה הסדר ממשלתי, חוקתי, בעיקר להגן על אותם קשישים שלפעמים אפילו מוכרים את דירותיהם, מגיעים לדיור מוגן, ולא היתה תשובה מה קורה חס וחלילה אם הדיור המוגן היה פושט רגל.

שלמה מולה: הקשישים האלה היו נשארים ללא שום רכוש.

שלמה מולה: ולא רק זה, אני גם חושב – במסגרת הצעת החוק, אני מקווה שגם בדיון שיהיה, ייקבע סל שירותים שהקשישים צריכים לקבל – עובדים סוציאליים, שייאות, ניקיון, וכן הלאה, לעשות את זה בצורה מסודרת, כדי שהקשישים, שהם הסבים והסבתות שלנו, אלה שבנו את המדינה ונתנו לחברה, יחיו חיים שלווים וטובים.

שלמה מולה: לכן, אדוני השר, אני מודה לך; אני וגם חבר הכנסת גדעון עזרא נקדם את הצעת החוק בתיאום עם המשרד שלך.

דני דנון: תודה רבה, חבר הכנסת שלמה מולה.

דני דנון: אדוני השר, תשובת השר – אתה לא חייב.

דני דנון: אתה תומך בהצעות?

קריאה: – – –

דני דנון: אם כך, לדיון נרשם חבר הכנסת נסים זאב.

דני דנון: מהמקום, בבקשה.

דני דנון: לאחר מכן נעבור להצבעה על הצעות החוק לפי הסדר המופיע.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני אדבר קצר: אחד הסעיפים הכי חשובים שיש בחוק הזה זה לאפשר לאותו זקן שהות ולבחון את עצמו אם המקום באמת מתאים לו; לאפשר כמה חודשים.

נסים זאב: אני הייתי מציע לפחות חצי שנה.

נסים זאב: אם אנחנו כל כך נלחמנו בכנסת הזאת לאפשר אחרי 30 יום להחזיר בגד שאדם קנה, והוא יכול להתחרט, אז על אחת כמה וכמה כשאדם משקיע את ביתו.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך: כל אדם מוגן כזה כבר נתן והפקיד את רכושו ואת ביתו ואת כל מה שיש לו, את כל ההון שיש לו, מתוך אמון ולפעמים מתוך תמימות, והוא מסכים לכל התנאים בלי שידע אפילו על מה חתם.

נסים זאב: לכן, החוק הזה בא לתת הגנה לאותם דיירים.

דני דנון: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

דני דנון: אני מציע שתגיע לוועדה שתדון בחוק הזה ותעביר את ההצעות האלה בתוך הוועדה.

דני דנון: בבקשה, אדוני השר.

יצחק הרצוג: אני מברך את כל הדוברים וכל המציעים.

יצחק הרצוג: אני רוצה לומר שאנחנו לוקחים פה תחום כלכלי שלא היה מכוסה באף מקום ועושים בו הסדרה.

יצחק הרצוג: טוב שזה על דעת כל סיעות הבית, וזה הישג חשוב מאוד ובשורה גדולה להרבה מאוד דיירים בדיור מוגן ברחבי הארץ.

יצחק הרצוג: תודה.

דני דנון: תודה, אדוני השר.

דני דנון: אנחנו מצביעים לפי הסדר המקורי של הצעות החוק.

דני דנון: ראשית, הצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2009, של חבר הכנסת אורי אריאל.

דני דנון: הצבעה מס' 60 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2009, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דני דנון: 26 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, ותעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דני דנון: הצבעה מס' 61 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דיור מוגן (הבטחת כספי פיקדון), התש"ע–2010, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דני דנון: 26 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ותעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2009, של חברי הכנסת גדעון עזרא ושלמה מולה.

דני דנון: הצבעה מס' 62 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2009, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דני דנון: 25 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ותעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דני דנון: אנחנו עוברים להצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2010 – קריאה ראשונה.

דני דנון: הצבעה מס' 63 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הדיור המוגן, התש"ע–2010, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דני דנון: בעד – 25, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דני דנון: אני רוצה לברך את כל הפועלים בנושא חשוב זה.

דני דנון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/341).

דני דנון: ]

דני דנון: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 8).

דני דנון: יציג חבר הכנסת , בבקשה.

דני דנון: לאחר מכן, הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 8) (ועדות קבלה ביישובים קהילתיים), היא הצעת חוק שבעצם הוגשה פעמיים.

דוד רותם: זו הצעת חוק של חבר הכנסת רוברט אילטוב ושלי וקבוצת חברי כנסת שהוגשה, והוגשה הצעה אחרת של חברי הכנסת ישראל חסון ושי חרמש וקבוצת חברי הכנסת.

דוד רותם: כמו כן, אנחנו מציעים לקבוע כי סירוב לאשר חברות יינתן בכתב ובאופן מנומק, וניתן יהיה להשיג עליו לוועדת השגה, שגם הרכבה נקבע בהצעה, והיא מורכבת מנציגים של שרים שונים.

דוד רותם: ההצעה קובעת כי ניתן לפסול מועמד בשל העובדות הבאות: הוא קטין, הוא נעדר יכולת כלכלית, אין לו כוונה לקבוע את מרכז חייו ביישוב, הוא אינו מתאים לקיום חיי חברה וקהילה על-פי חוות דעת מקצועית, אינו מתאים למרקם החיים הקהילתי ביישוב, הוא אינו עומד בתנאי או במאפיין מיוחד לקבלה הקבוע בתקנון האגודה.

דוד רותם: ועדת הקבלה מחויבת לשקול את גודל היישוב, אופיו וחוסן האוכלוסייה שבו, ובשום מקרה אסור לה לפסול מועמד מטעמי גזע, דת, מין, לאום או מוגבלות.

דוד רותם: אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה.

דוד רותם: תודה רבה.

דני דנון: תודה לחבר הכנסת .

דני דנון: נרשמו לדיון הדוברים: חברי הכנסת חרמש, אריאל, מטלון, וקנין, חנין וזחאלקה.

דני דנון: בואו נראה אם הם עדיין מעוניינים לדבר.

דני דנון: חרמש – אינו נמצא, אריאל – אינו נמצא, חבר הכנסת מוץ מטלון – מוותר, חבר הכנסת וקנין – מוותר, חנין – בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היתה מושא של ויכוחים רבים ועבודה רבה שנעשתה בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

דב חנין: היא עברה, אכן, שינויים, ואני רוצה לציין את השינויים האלה, אדוני יושב-ראש הוועדה, כי הצעות החוק שהגיעו לוועדה היו הרבה יותר מרחיקות לכת מאשר הצעת החוק שהוועדה הוציאה מתחת ידיה.

דב חנין: אני רוצה לברך על השינויים שנעשו – – –

דוד רותם: שמעתי אותך בוועדה – – –

דב חנין: אני קודם כול שמח ששמעתם אותי בוועדה, ושבכמה דברים אפילו השתכנעתם.

דב חנין: עם זאת, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם ממה אני מודאג, ככל שמדובר בהצעת החוק הזאת:

דב חנין: בעצם הצעת החוק נותנת לגיטימציה למנגנון של ועדת קבלה ביישובים, וקובעת ומגדירה את ההרכב של ועדת הקבלה הזאת, את הפרוצדורה של הפעולה שלה ואת העילות שעל-ידיהן היא יכולה לפסול מועמדים.

דב חנין: אני שמעתי את דברי יושב-ראש הוועדה ואכן, גם הדברים מופיעים בהצעת החוק כפי שהיא מובאת בפנינו, שהוועדה לא תוכל לפסול מועמד רק מטעמי גזע, דת, מין, לאום או מוגבלות.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, כמו שאנחנו מכירים את חיי המעשה, לא צריך להגיד את הדברים האלה בצורה גלויה, ולהגיד בהחלטות ועדת הקבלה: אנחנו לא קיבלנו את המועמד הזה רק מכיוון שהוא שייך לעדה האתיופית, או רק מכיוון שהוא שייך לעם הערבי, או רק מכיוון שהוא שייך לקבוצה חברתית שאנחנו איננו חפצים ביקרה.

דב חנין: בפועל, עמיתי חברי הכנסת, ועדות קבלה תמיד יודעות לעטוף את ההחלטות שלהן במגוון של עטיפות רכות ונעימות למראה, כולל, למשל, אותו סעיף כללי שמאפשר לוועדות הקבלה לפעול באופן מאוד מרחיק לכת למניעת כניסתם של מועמדים חדשים ליישוב, אותו סעיף שאומר: חוסר התאמה של המועמד למרקם החברתי-תרבותי של היישוב, שיש יסוד להניח שיהיה בו כדי לפגוע במרקם זה.

דב חנין: המרקם החברתי-התרבותי, עמיתי חברי הכנסת, זוהי נוסחה רכה ונוחה, שמאחוריה מסתתרת אפשרות לחסום כניסה באופן מאוד דרסטי ודרקוני של אנשים שאינם נראים מתאימים לחברי ועדת הקבלה.

דב חנין: מה הסכנה הגדולה שיש בכיוון הזה, עמיתי חברי הכנסת?

דב חנין: הסכנה הגדולה שאני רואה בכיוון הזה היא הרבה יותר גדולה ממה שקורה ביישוב קהילתי כזה או אחר, והיא הסכנה של פירוק החברה הישראלית למרכיבים קטנים ונקודתיים, שכל מרכיב ישאף למונופולין ולהתבדלות מוחלטת באותו קטע של המרקם החברתי או הקהילתי שיתאפשר לו.

דב חנין: הדבר הזה, עמיתי חברי הכנסת, הוא הרסני לכל חברה, אבל צריך לומר גם שהדבר הזה פוגע במיוחד, תמיד פוגע במיוחד, בקבוצות המוחלשות בחברה – – –

דני דנון: נא לסיים.

דני דנון: בבקשה.

דב חנין: אני מסיים.

דב חנין: יאמרו ויגידו לי, מה הבעיה?

דב חנין: אז לא יתקבלו אולי ערבים ליישוב קהילתי שבו המרקם החברתי-התרבותי של היישוב הוא אחר, אז הם יתקבלו ליישובים אחרים – – –

עתניאל שנלר: או הפוך – לא ייכנסו יהודים, ישאירו ערבים.

דב חנין: או הפוך.

דב חנין: אני לא חסיד לא של זה ולא של זה, אלא שבמציאות, חבר הכנסת שנלר ידידי – – –

דני דנון: חבר הכנסת חנין, משפט אחרון בבקשה.

דב חנין: המציאות היא שאין כל כך הרבה יהודים שמתדפקים על דלתותיהם של יישובים ערביים.

דב חנין: אני בעד, אגב, שיהודים יוכלו לגור ביישובים ערביים, אין לי שום בעיה עם זה, אני רק אומר:

דב חנין: אין כל כך הרבה יהודים שמתדפקים על הדלתות האלה, מכיוון שהמצב החברתי-הכלכלי של היישובים האלה הרבה הרבה יותר גרוע משל היישובים היהודיים.

דב חנין: אפשר לראות את היישובים הקהילתיים בגוש משגב לעומת היישובים הערביים שנמצאים ממש סמוך להם, ולראות איזה הבדלים עצומים יש בין שני סוגי היישובים.

דב חנין: יש בהחלט ערבים שגם כדי לשפר את איכות החיים שלהם רוצים לעבור לאותם יישובים קהילתיים ולגור בהם, ולמה לא?

דב חנין: סך הכול היישובים האלה יושבים על קרקעות ציבוריות ואין שום סיבה לא לאפשר לערבים לגור ביישובים האלה.

דב חנין: בתי-משפט קבעו שצריך לאפשר לערבים לגור ביישובים האלה.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת – –

דני דנון: לסיום.

דב חנין: – – אני אומר, כמשפט מסכם: הצעת החוק הזאת מאפשרת בפועל מנגנונים של חסימה גם על בסיס לאומי, אתני, עדתי, למרות האמירה המאוד-יפה שזה לא יהיה הטעם היחיד לפסילה.

דב חנין: זה ייעטף יפה, ייארז יפה, אבל התוכן של זה, עמיתי חברי הכנסת, יהיה מאוד מכוער.

דב חנין: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

דני דנון: חבר הכנסת זחאלקה – אינו נמצא.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 8).

דני דנון: הצבעה מס' 64 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק האגודות השיתופיות (מס' 8) (ועדות קבלה ביישובים קהילתיים), התש"ע–2010, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דני דנון: 19 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דני דנון: הודעת סגן המזכירה – בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בנושא: פרויקטים תחבורתיים מעוכבים במדינת ישראל, הצעתם של חברי הכנסת ישראל חסון וגדעון עזרא.

נאזם בדר: תודה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: [מס' כ/339; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 11795; נספחות.

דני דנון: ]

דני דנון: הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, קריאה שנייה ושלישית – יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני.

דני דנון: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, פינוי היישובים מגוש-קטיף היה שנוי מאוד במחלוקת, אך בלי להיכנס למחלוקת אם היה צריך לעשות את זה או לא היה צריך לעשות את זה – – –

אורי אריאל: אין מחלוקת, לא היה צריך לעשות את זה.

משה גפני: מעבר למחלוקת הזאת שהיתה בכנסת – מה זאת אומרת, לא היה צריך?

משה גפני: הממשלה עשתה, הממשלה שאתם הייתם חברים בה.

אורי אריאל: אנחנו היינו חברים בה?

משה גפני: אתם הייתם חברים בממשלה שקיבלה את ההחלטה הזאת.

משה גפני: אני הצבעתי נגד גם כשהייתי בקואליציה – –

אורי אריאל: גפני.

משה גפני: – – אבל אתם הייתם בקואליציה, וישראל ביתנו היתה בקואליציה, והמפד"ל היתה בקואליציה.

אורי אריאל: אתה טועה – – –

משה גפני: אנחנו וש"ס היינו באופוזיציה.

משה גפני: זאת היתה ממשלת שינוי, ואני לא נכנס לעניין הזה.

משה גפני: אין בכלל ספק שהמדינה כשלה בנושא הזה.

משה גפני: האזרחים שהיו בגוש-קטיף עלו לשם על-פי החלטות הממשלה, הוציאו אותם משם בבת-אחת ולא פיצו אותם כמו שצריך, וכולנו מאוחדים בדעה שצריך לסיים את הדבר הזה, שהמדינה צריכה לפצות את תושבי היישובים.

משה גפני: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 2), התש"ע–2010.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית שהוגשה על-ידי חברי כנסת רבים – חברי הכנסת זאב אלקין, אריה אלדד, רוברט אילטוב, זבולון אורלב, אמנון כהן, זאב בילסקי וחברי כנסת רבים נוספים, ואני בתוכם.

משה גפני: הצעת חוק זו הוכנה בוועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו ביקשנו, בוועדה, לסיים את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כבר במושב הנוכחי, כדי שיוכלו ליישם את הצעת החוק הזאת, והגענו לנוסח מוסכם ומתואם גם עם הממשלה.

משה גפני: היום אנחנו מביאים את ההצעה להצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, בדיוק במועד שבו מלאו חמש שנים להתנתקות.

משה גפני: אני סבור שהצעה זו היא צעד נוסף לקראת עשיית צדק עם המפונים, בייחוד לאור העובדה שהיא מיישמת את ההבנות ואת ההסכמות שגובשו בשיתוף עם המפונים בגוש-קטיף ועל דעתם.

משה גפני: בעקבות דוח הביניים של ועדת החקירה הממלכתית בנושא טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש-קטיף וצפון השומרון, נחתם ביום 6 בינואר 2010 מסמך עקרונות עם ועד מפוני גוש-קטיף ונציגי בעלי העסקים.

משה גפני: בדוח הסופי של ועדת החקירה מיום 6 ביוני 2010 המליצה הוועדה כי המדינה תפעל ליישם את ההבנות שהושגו בינואר.

משה גפני: בהסכם העקרונות נקבעו שני מסלולים חלופיים ועוד שני מסלולים חלופיים לפיצוי בעלי העסקים המפונים.

משה גפני: ההצעה מעגנת את המסלולים הללו כך שבעל עסק רשאי לבחור במסלול של קבלת דמי הסתגלות עבור תקופה נוספת על התקופה שהוא כבר קיבל, או במסלול של הורדת התקרה להפחתת השכר במסגרת חישוב הפיצויים.

משה גפני: כמו כן, הוא זכאי לבחור במסלול נוסף מהשניים: מענקים לעסק ממשיך או תשלום חודשי קבוע למי שגילו 55 ומעלה, לבעלי עסקים ושכירים, מה שהוגדר בחוק "קצבת התאמה".

משה גפני: נוסף על כך, במסגרת הצעת החוק מוצע להאריך את המועד האחרון לביצוע השקעות שעשויות להיות מוכרות לצורך קבלת המענק עד ליום 31 בדצמבר 2008, במקום עד תום 12 חודשים מיום הפינוי.

משה גפני: עוד קבענו כי ראש הממשלה ושר האוצר יאריכו את המועד האמור בכללים, בהתחשב בסיבות לעיכוב הנובעות מהמתנה להסדרת מגורי הקבע, במעבר של העסק ממקום זמני למקום קבוע וכן במועד שבו ועדת הזכאות החליטה על הפיצוי המגיע לעסק.

משה גפני: עוד מוצע לאפשר שהוצאותיו של עסק שהעתיק את פעילותו יהיו מוכרות בלי שיהיה צורך עוד בסיווג ההוצאה על-ידי ועדת הזכאות.

משה גפני: לפי ההצעה, המועד האחרון להגשת תביעות או לחישוב מחדש לעניין דמי הסתגלות ורווח תפעולי הוא שנה מיום תחילת החוק; ולגבי קצבת ההתאמה והתיקון הנוגע להוצאות העתקה, המועד האחרון להגשת תביעה או חישוב מחדש הוא שלוש שנים מיום תחילת החוק.

משה גפני: אנחנו רצינו להחיל את החוק גם על בעלי העסקים מארז, אבל הממשלה הודיעה שהיא מתנגדת לכך בגלל מספרם הגדול.

משה גפני: אני ביקשתי, ובוועדה ביקשנו כולנו, מהממשלה שאם אכן יתברר, כפי שנציג בעלי העסקים מארז טען, שמדובר על מספר מצומצם, ולא כפי שהממשלה אמרה – הממשלה דיברה על יותר מ-150 בעלי עסקים, והם מדברים על בין 30 ל-40 – אנחנו ביקשנו מנציגי הממשלה לעשות מאמץ, אף שזה לא בחוק, להגיע גם אתם להסדר, מכיוון שמדובר בבעלי עסקים בארז, שגם הם נפגעו מההתנתקות.

משה גפני: בעניין זה הוגשה גם הסתייגות מטעמו של חבר הכנסת חיים אורון, שהיא גם הסתייגות תקציבית.

משה גפני: הממשלה הודיעה בוועדה שהיא מתנגדת להסתייגות הזאת, והיא הסתייגות תקציבית.

משה גפני: יתר ההסתייגות שלפני

משה גפני: כם הן הסתייגויות לדיבור בלבד.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעה חשובה, שבאה לסייע ולהיטיב את מצבם של בעלי העסקים המפונים.

משה גפני: ההצעה מעגנת הסכמות בדבר מסלולי פיצוי חלופיים נוספים שבהחלט מגיעים לבעלי העסקים המפונים.

משה גפני: לפיכך אבקשכם לאשר את הנוסח המוצע בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: תודה רבה.

דני דנון: אני מודה לך, חבר הכנסת גפני.

דני דנון: אנחנו ציינו חמש שנים להתנתקות, אני מקווה שבעוד חמש שנים לא נעסוק בתיקון החוק הזה.

שי חרמש: – – –

דני דנון: מקווה מאוד שלא.

אילן גילאון: – – –

דני דנון: יש שני מסתייגים לנוסח שהציג יושב-ראש הוועדה.

דני דנון: חבר הכנסת אורון – אינו נמצא.

דני דנון: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, היום, ממש היום הזה, למחרת תשעה באב – חמש שנים להתנתקות.

אריה אלדד: היום הכנסת מתקנת מקצת מהעוול שנגרם באותו יום.

אריה אלדד: שוב מסתבר לנו שעסק שלוקח לטרקטור חמש דקות להרוס, המדינה לא מצליחה להקים ולשקם גם במשך חמש שנים.

אריה אלדד: אנחנו מפצים היום את אותם בעלי עסקים מגוש-קטיף שלעולם לא יצליחו להשתקם, ואנחנו באים לתקן במשהו את העוול הקשה שנגרם להם.

אריה אלדד: החוק הזה הוא גם סוג של בקשת סליחה של המדינה.

אריה אלדד: תודה רבה.

דני דנון: אני מודה לחבר הכנסת אלדד.

דני דנון: אני מבין שאת ההסתייגות אפשר למשוך.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה כלשון הוועדה; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 2), כלשון הוועדה.

דני דנון: הצבעה מס' 65 בעד סעיפים 1–15 – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–15 נתקבלו.

דני דנון: בעד – 25, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

דני דנון: אדוני יושב-ראש הוועדה, אפשר לעבור לקריאה שלישית?

דני דנון: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

דני דנון: כלשון הוועדה.

דני דנון: הצבעה מס' 66 בעד החוק – 24 נגד – אין נמנעים – אין חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, נתקבל.

24 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 2), התש"ע–2010, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

[מס' כ/330; "דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 10633, חוב' ל"ה, עמ' 11815; נספחות.

]

דני דנון: נמשיך בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 18), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דני דנון: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

דני דנון: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה עם השאילתות?

מייד נתחיל עם השאילתות; קראנו לשר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 18) (בתי-קברות שאינם משמשים למטרות רווח), התש"ע, הצעת חוק פרטית שיזמנו חבר הכנסת דוד אזולאי, חבר הכנסת אורי מקלב ואנוכי.

משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר – אני אעשה את זה בקצרה – אנחנו התחייבנו, גם חבר הכנסת דוד אזולאי, גם חבר הכנסת אורי מקלב וגם אני, לשני דברים.

משה גפני: התחייבנו קודם כול – כפי שכפו עלינו – להסכמה עם הממשלה; אבל היה דבר נוסף:

משה גפני: אנחנו הודענו במליאת הכנסת, בקריאה הטרומית, שלא נעביר את זה אלא בהסכמה עם האופוזיציה, על מנת שנגיע להסכמה על מה כן ומה לא, ואני שמח שהגענו להסכמות בוועדה.

משה גפני: הצעת החוק קובעת פטור מלא מארנונה לבתי-עלמין לפי הסדר שמייד אפרט.

משה גפני: מכל מקום, וכפי שהתחייבתי, הצעת החוק קודמה בהסכמה עם חברי האופוזיציה והקואליציה כאחד.

משה גפני: במסגרת חוק ההסדרים במשק המדינה לשנת 2003 – האמת היא שאני אדלג על כל זה, כדי לחסוך זמן.

משה גפני: מדובר על הצעת חוק שעד היום היה בחוק ההסדרים של שנת 2003, היו חייבים לשלם ארנונה בשיעור של שליש.

משה גפני: ממי לשלם את הארנונה הזאת, מאלה שקבורים?

משה גפני: מהמשפחות שלהם?

משה גפני: ממי ישלמו את הארנונה?

משה גפני: והתברר במהלך הדיונים בוועדה שאין בעצם רשות מקומית שגובה את זה; יש שתי רשויות מקומיות – מזה גם נולד החוק.

משה גפני: אני ביקשתי בוועדה להגיע להסכמה בין השלטון המקומי לבין החברות קדישא, ולא קידמתי את החוק עד שזה אכן נעשה.

משה גפני: והגיעה אכן הסכמה בין השלטון המקומי, כפי שהוא הודיע בוועדה, יחד עם אותם ראשי רשויות, יחד עם החברות קדישא, ולכן, היות שלא הסכימו להחיל את החוק הזה רטרואקטיבית, ואני חושב שגם היתה בעיה מבחינה משפטית, פיצלנו את החוק, ומה שמובא לכאן, למליאת הכנסת, זה הצעת חוק שמדברת אך ורק על בתי-קברות שאינם משמשים למטרות רווח, ורק לצורך העניין הזה.

משה גפני: לא מדובר על רטרואקטיביות, אלא מדובר רק מכאן ואילך.

משה גפני: נשארה על שולחן הוועדה הצעת החוק הרטרואקטיבית, שגם אותה לא נעביר – אני מקווה שלא נצטרך להעביר בכלל, בגלל ההסכמות שהושגו עם מרכז השלטון המקומי.

משה גפני: אם ההסכמות האלה יופרו, נמשיך לדון בעניין הזה בוועדת הכספים, אבל שוב, ההתחייבות של מציעי החוק, של כולנו, היא שהכול ייעשה בהסכמה.

משה גפני: לכן אני מבקש את תמיכת מליאת הכנסת בהצעת החוק הזאת, שהיא חיונית, חשובה וטובה.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

דני דנון: אני מודה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה.

דני דנון: נתיר לך לחזור למקומך.

דני דנון: נעבור להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 18).

דני דנון: אין הסתייגויות.

דני דנון: אנחנו מצביעים על הצעת החוק בקריאה שנייה.

דני דנון: הצבעה מס' 67 בעד סעיף 1 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

דני דנון: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

דני דנון: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם אפשר להמשיך לקריאה שלישית?

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 18), כנוסח הוועדה.

דני דנון: הצבעה מס' 68 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 18), התש"ע–2010, נתקבל.

דני דנון: 20 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 18), התש"ע–2010, עברה בקריאה שלישית ותירשם בספר החוקים של מדינת ישראל.

דני דנון: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: שאילתות דחופות.

דני דנון: אני מזמין את שר החינוך גדעון סער להשיב על השאילתות.

דני דנון: בבקשה.

דני דנון: חברת הכנסת רוחמה אברהם, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, 16.5 מיליון שקל מתקציב חוק ההזנה בבתי-הספר יורדים לטמיון עקב כמות פחותה של מוזנים – כיום 135,000 תלמידים, במקום 150,000 תלמידים, מקבלים את הארוחה החמה.

רוחמה אברהם-בלילא: שרי החינוך והרווחה לא מאפשרים כניסה של רשויות נוספות לפרויקט.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: מדוע לא מתאפשרת כניסה של רשויות חדשות לחוק ההזנה במקום אלו שלא מעוניינות בכך?

רוחמה אברהם-בלילא: מה נעשה עם הכסף העודף?

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפתח הדברים אני רוצה להעיר שלפי מיטב ידיעתי, הנתון התקציבי שהצגת, חברת הכנסת אברהם, הוא לא נכון; נכון שאין לנו עדיין נתונים מסכמים של עלויות מפעל ההזנה לשנה הזאת, שהסתיימה לפני כשלושה שבועות.

גדעון סער: עם זאת, ההערכה היא שהתקציב הלא-מנוצל יהיה פחות מ-10 מיליוני שקלים מתוך 110 מיליון שקלים שהוקצו לטובת מפעל ההזנה בשנת הלימודים תש"ע.

גדעון סער: אי-ניצול התקציב במלואו נובע משתי סיבות: האחת, רשויות שלא מעוניינות לשאת בחלקן בתקצוב ההזנה והן מנסות או פועלות למנוע את הפעלתו בתחומן, והשנייה, הורים שאינם מעוניינים בנושא.

גדעון סער: לגבי הרשויות המקומיות, כפי שאת יודעת, כמי שיזמה בשעתו את החוק, וחקיקת החוק על כל שלביה זכורה לי היטב, וגם החוק הוא חוק חשוב, חוק ארוחה יומית לתלמיד, התשס"ה–2005, מכוחו בעצם פועל מפעל ההזנה, ובמסגרתו זכאים לארוחה יומית תלמידים ביישובים, בשכונות ובמוסדות חינוך שבהם חל חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה בהתאם להחלטה של שר החינוך, בהסכמת שר האוצר, לעניין אוכלוסיית התלמידים הזכאית.

גדעון סער: רשות מקומית שבתחום שיפוטה מצוי מוסד חינוך שתלמידיו זכאים לארוחה יומית מכוח החוק, אחראית להפעלת החוק כלפי התלמידים הזכאים בתחומה, וכן מחויבת להשתתף במימון ההזנה בשיעורים שייקבעו בהתאם לדרגה הכלכלית-חברתית שלה.

גדעון סער: שיעור ההשתתפות נקבע על-ידי שר החינוך, בהסכמת שרי האוצר והפנים.

גדעון סער: על-פי החוק, שר החינוך, בהסכמת שר האוצר ושר הפנים, רשאי לקבוע שיעורי השתתפות מיוחדים לרשויות מקומיות שמתקיימות לגביהן נסיבות מיוחדות, לרבות מצב כלכלי מיוחד.

גדעון סער: בהתאם לכך, רשות שבתחום שיפוטה קיימים מוסדות חינוך שתלמידיהם נכללו באוכלוסייה הזכאית על-ידי שר החינוך, בהסכמת שר האוצר, מחויבת לפי החוק לספק הזנה לתלמידים הזכאים, ואינה יכולה להתנער מהחובה הזאת.

גדעון סער: כלומר, רשויות שמסרבות לקחת חלק במפעל ההזנה בעצם פועלות בניגוד לחובה הסטטוטורית שיש להן כלפי התלמידים הזכאים.

גדעון סער: לכן במקרים מסוימים אנחנו פועלים לאכוף את יישום מפעל ההזנה כלפי כלל האוכלוסייה הזכאית, על אף התנגדות של רשויות.

גדעון סער: היו לנו כמה מקרים, היה לנו מקרה כזה בקריית-גת השנה, ואנחנו כפינו בעצם את ביצוע החוק.

גדעון סער: עם זאת, המשרד מודע לקשייהן של רשויות מסוימות במימון חלקן במפעל ההזנה.

גדעון סער: לפיכך, בשנים עברו נקבעו שיעורי השתתפות מיוחדים לצורך מתן הנחות ליישובים שלהם מצב כלכלי מיוחד.

גדעון סער: לעתיד לבוא פועל המשרד להקטין את שיעור ההשתתפות של רשויות באשכולות הנמוכים, 1–4, על מנת להקל על כלל הרשויות באשכולות הללו מלכתחילה, בלי להידרש לשיעורי ההשתתפות המיוחדים.

גדעון סער: באשר להורים שאינם מעוניינים, משרד החינוך אינו יכול לחייב תלמיד שאינו מעוניין בהזנה, ומצד שני אי-אפשר לגרוע תקציב בשל כך, כי תלמיד גם יכול לאורך שנת הלימודים לשנות את דעתו.

גדעון סער: הוא נכלל באוכלוסייה הזכאית והוא יהיה זכאי, ואתה לא תמיד יכול לדעת מראש באילו תלמידים מדובר, באילו רשויות מדובר, מי יכול לחזור בו וכו'.

גדעון סער: לשאלה הראשונה – מאחר שהזכאות להזנה היא של התלמידים, ולא של הרשות, אין מקום לגריעת יישוב זה או אחר, גם אם אינו מעוניין להשתתף במפעל ההזנה.

גדעון סער: אני חייב לומר שבמסגרת ביקורים ברשויות אני מקבל בקשות של ראשי רשויות שרוצות לצאת מהמפעל, ואנחנו לא הסכמנו לפתוח את הרשימה, כי התפיסה שלנו היא שהזכות היא של התלמיד שנכלל באוכלוסייה המוזנת מול חובה חוקית של הרשות, ולא בזכות או בפריווילגיה שהרשות המקומית מקבלת מאתנו על-פי חלקנו בתקצוב של העניין.

גדעון סער: לכן, במקרה של רשויות סרבניות המשרד פועל לאכוף את יישום מפעל ההזנה.

גדעון סער: כמו כן, בסיכום בין משרד החינוך למשרד האוצר נקבע כי אם משרד החינוך יודיע כי יישוב יוצא מתוכנית ההזנה ולא צפוי שיחזור בו, יאשר משרד האוצר מעבר ליישוב הבא בתור.

גדעון סער: מהלך כזה כמעט בלתי אפשרי, כי יש יישובים שהביעו בתחילה התנגדות ליישום החוק במחוזם, ולאחר פעולת אכיפה ושכנוע חזרו בהם.

גדעון סער: לסיכום אוסיף כי חוק ההזנה מיושם בהדרגה ובקצב התקדמות שנקבע בהתאם למיקום הרשות במדד הלמ"ס.

גדעון סער: החוק בנוי כך שהוא מוחל קודם על הרשויות החלשות ואחר כך על שאר הרשויות שקיים בהן יום חינוך ארוך.

גדעון סער: השנה הוספנו למשל את אבו-בסמה, שמאגדת את היישובים הבדואיים בפזורה, שהיתה רשות מקומית המדורגת למ"ס 1, שלא היתה בחוק, וזה תקציב משמעותי, גם ליום חינוך ארוך וגם למפעל ההזנה.

גדעון סער: לשאלה השנייה – התקציב העודף, אם נשאר, עומד לרשות התוכנית לשנה העוקבת, ואם אינו מנוצל גם אז, לאוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: לא שמעתי את הסוף.

גדעון סער: התקציב העודף עובר לרשות התוכנית לשנה העוקבת, ואם גם בשנה העוקבת הוא לא ינוצל, הוא מוחזר לאוצר.

דני דנון: האם יש שאלה נוספת, חברת הכנסת רוחמה אברהם?

דני דנון: לא.

דני דנון: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רק רציתי להשלים.

זבולון אורלב: ביום שני אישרה ועדת החינוך את המחירים – את התעריפים שתלמידים צריכים לשלם עבור ההזנה, ובעניין הזה, ביוזמת השר, יש שיפור.

זבולון אורלב: כלומר – – –

גדעון סער: חברת הכנסת אברהם, יושב-ראש ועדת החינוך מעדכן שיש שיפור.

זבולון אורלב: יש שיפור, שאישרנו אותו, אבל זאת בקשה של המשרד, ובקשות כאלה תמיד נעים – לעומת השנה שעברה, עלה גובה ההכנסה עד שתלמיד צריך לשלם, כלומר, אם בשנה שעברה מ-1,301 ש"ח היו צריכים להתחיל לשלם, השנה העלו את הרף ב-10% או ב-15%.

זבולון אורלב: זה מכניס אוכלוסיות נוספות שישלמו מחירים מאוד מאוד נמוכים, וזה בהחלט שיפור שראוי לברך עליו.

זבולון אורלב: אולי זה יהיה אחד השכנועים, שאותם תלמידים, באותן רשויות שלא רוצות להיכנס, מפני שהאוכלוסייה לא רוצה לשלם, זה ייתן להם מוטיבציה יותר גבוהה להיכנס למפעל ההזנה.

גדעון סער: אני מודה ליושב-ראש ועדת החינוך על הערתו החשובה.

דני דנון: שאלה נוספת לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

דני דנון: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון שוויתרתי על זכותי לשאול שאלה נוספת, אבל מכיוון שיושב-ראש ועדת החינוך אמר שיש שיפור, אני אומר גם לכלל הציבור, ולך, אדוני השר – אני אספר על הצעת החוק שאני הנחתי, ואני מקווה שכאשר היא תובא לכנסת כבוד יושב-ראש ועדת החינוך לא יתנגד לה, וזה להחיל את הצעת חוק ארוחה חמה על כל תלמידי ישראל – –

זבולון אורלב: את מתכוונת – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – כולל המוכר שאינו רשמי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודעת לקשיים שיש גם לראשי הרשויות וגם למשרד החינוך לאשר את התקציב הזה, אבל מכיוון שהוכח שבאותם בתי-ספר שמוחל בהם חוק ההזנה – ואני אפרגן לך, אדוני השר, על עצם העברתו המקורית; עזרת לי מאוד אז, והיו מלחמות לא קלות להחיל את זה על כלל התלמידים – אבל אני אומר את זה, שבאותם בתי-הספר, ואתה יודע, האלימות פחתה, כושר הריכוז עלה, ההישגים עלו, אז זה אומר דבר אחד, שמפעל ההזנה, למרות הקשיים שבו ולמרות חוסר הרצון של אותם ראשי רשויות אולי להחיל אותו, הוא מפעל מצליח, ויש להחיל אותו על כלל תלמידי ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אשמח באמת אם במושב הבא אנחנו נצליח להעביר יחד את החוק החשוב הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני השר.

גדעון סער: רק מאחר שלישיבות מליאת הכנסת נערך פרוטוקול, אני רוצה להעיר – מאחר שאני מכיר את הצעת החוק החדשה של חברת הכנסת רוחמה אברהם ושל – נדמה לי – חבר הכנסת ציון פיניאן – – –

רוחמה אברהם-בלילא: ושל מקלב ושל אמנון כהן.

גדעון סער: בלי לפגוע באחרים, תמיד אתה זוכר קודם את חברי סיעתך.

גדעון סער: לפחות ככה זה בסיעה שלנו.

גדעון סער: אני מכיר את הצעת החוק.

גדעון סער: כפי שאת זוכרת מהדוגמה שנתת קודם, כי אז אנחנו היינו באותה סיעה, יהיה יותר ריאליסטי לצפות להתקדמות מדודה מאשר ליישום של הצעת החוק שאתם הגשתם, שמכפילה, לדעתי, פי-תשעה בערך את העלות התקציבית של החוק – גם מבחינת הפריסה הגילית, גם מבחינת החדירה למוכר שאינו רשמי, גם מבחינת ניתוק הזיקה ליום חינוך ארוך, וכל זה יחד מגיע לסכומים – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אני אהיה מוכנה ללכת אתך בהדרגה.

רוחמה אברהם-בלילא: נתפשר.

גדעון סער: לא, אני תמיד שמח לסכומים תוספתיים בתקציב משרדי, אבל רק לפני שבוע הגעתי לסיכום עם משרד האוצר לשנתיים הבאות, ואני בדרך כלל עומד בסיכומים.

גדעון סער: תודה.

דני דנון: תודה רבה, אדוני שר החינוך חבר הכנסת גדעון סער.

דני דנון: [מס' כ/337; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 11793; נספחות.

דני דנון: ]

דני דנון: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, חברי חברי הכנסת.

דני דנון: אנחנו עוברים להצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 28), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דני דנון: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

דני דנון: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 28) לקריאה שנייה ושלישית.

): מדובר בהצעת חוק פרטית שהיא פרי יוזמה משותפת של יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני ושלי בעקבות פניות ושיחות שהיו לנו עם שר האוצר ועם אנשי משרד האוצר.

): ההצעה באה לתקן הוראות שקיימות היום בחוק הכנסת בעניין דיון בוועדת משנה חסויה, והדיון הזה, כפי שאתם בוודאי יודעים, בא להחליף החלטות של הוועדה במליאתה במקרים מתאימים.

): כיום דיון כזה אפשרי רק מטעמים של ביטחון המדינה, יחסי החוץ או קשרי מסחר בין-לאומיים, אולם מאז שנחקק החוק התברר כי אין די בעילות שנקבעו בו מלכתחילה, ובעיקר משום שההתפתחויות הכלכליות מחייבות שינויים באופן הדיון בעניינים כלכליים, שלעתים מחייבים שמירת סודיות.

): לפיכך באה הצעת החוק לקבוע כי ועדת הכספים תוכל למנות ועדת משנה חסויה אשר תהיה מוסמכת לאשר נושאים שלפי החוק צריכים להיות מאושרים על-ידי ועדת הכספים במליאתה המלאה, וזאת כאשר יושב-ראש הוועדה, לאחר התייעצות עם יושב-ראש הכנסת, קבע כי טעמים מיוחדים של חשש לפגיעה של ממש בעניין כלכלי משמעותי של המדינה מחייבים כי האישור או הדיון בקשר אליו יישמרו בסוד.

): במקביל תימחק העילה הנוגעת לקשרי מסחר בין-לאומיים לגבי יתר הוועדות.

): הצעת החוק קובעת איזונים שונים, למשל בניסוח העילה בצורה מצמצמת מאוד וכן בקביעה כי ועדת המשנה תהיה בת חמישה חברים לפחות, חלקם מהאופוזיציה.

): ההצעה מוסיפה ומסייגת שבמקרים שבהם עוברת סמכות האישור לוועדת משנה של ועדת הכספים, הישיבה תהיה חסויה לתקופה הקצרה ביותר המתחייבת מאופי העניין, וזאת כדי לצמצם את הפגיעה בעקרון פומביות הישיבות.

): אני רוצה להדגיש כאן שבניגוד למה שהיה נהוג עד היום, שכאשר ישיבות הן חסויות אז הן חסויות לעולם ועד, כאן קבענו כלל חדש, שאני מקווה שיורחב גם לגבי ישיבות חסויות אחרות, ולפיו החיסיון קיים כל עוד צריכים אותו.

): במקרה המובהק הזה של ועדת המשנה החסויה הזאת, בדרך כלל מרגע שאושרה העסקה, למשל של מכירת מניות בנק – ברגע שהיא אושרה והדבר פורסם, לא רק שאין שום סיבה להשאיר את הפרוטוקול חסוי או את דבר קיום הדיון חסוי, אלא ההיפך הוא הנכון: יש אינטרס ציבורי ראשון במעלה שהדברים ייחשפו, וחשוב שמי שדן ומשתתף בדיונים האלה ידע שהם אומנם חסויים בשעתם אבל יהיו גלויים מייד לאחר קבלת ההחלטה ופרסומה.

): עוד אני מבקש להבהיר שההצעה מוסיפה הוראה ברורה שקובעת כי כאשר הישיבות הן חסויות אין לפרסם דברים שנאמרו בהן, הוראה שקיימת אומנם בדברי חקיקה אחרים אבל לא היתה כאן, והיא בעצם מבהירה את מהותו של החיסיון ואת תחולתו.

): הצעת החוק עברה כמה שינויים בעקבות הערות של חברים בוועדה, הן אחרי הדיון המוקדם והן אחרי הקריאה הראשונה.

): לאור העובדה שהערות אלו הוכללו בנוסח המוסכם שמונח בפניכם, לא הוגשו הסתייגויות.

): אני מבקש להעיר שאגב הדיון בהצעת החוק הזאת התברר שכל סוגיית החיסיון של הדיונים בכנסת איננה מוסדרת בצורה מובנית ומלאה, ואנחנו נשתדל להידרש לכך, אני מקווה שכבר במהלך כנס החורף וננסה לייצר הסדרה מלאה וכוללת.

): אבל ראינו לנכון כרגע להציע את ההצעה המצומצמת הזאת על מנת לתת מענה לצורך המיידי שישנו במנגנון הזה של ועדת משנה חסויה בוועדת הכספים.

): לאור זאת אני מבקש שהכנסת תאשר בקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק בנוסח שאישרה ועדת הכנסת.

): תודה.

דני דנון: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה.

דני דנון: מכיוון שאין הסתייגויות להצעת החוק, עוברים להצבעה בקריאה שנייה – כלשון הוועדה.

דני דנון: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 28), התש"ע–2010.

דני דנון: הצבעה מס' 69 בעד סעיפים 1–2 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

דני דנון: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

דני דנון: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם ניתן להמשיך לקריאה שלישית?

): בבקשה.

דני דנון: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית של הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 28), התש"ע–2010.

דני דנון: הצבעה מס' 70 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 28), התש"ע–2010, נתקבל.

דני דנון: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דני דנון: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 28), התש"ע–2010 עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

דני דנון: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, דברי תודה קצרים.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני, שהיה שותף אתי ביוזמה הזאת; להודות לצוות המשפטי, כמובן ליועצת המשפטית של הוועדה עורכת-הדין ארבל אסטרחן; לכל אנשי המחלקה המשפטית, שהיא נועצה בהם ונעזרה בהם כדי לגבש את ההצעה הזאת; כמובן לצוות הוועדה, לאתי בן-יוסף והצוות שעובד אתה, ולצוות העוזרים הפרלמנטריים שלי, על כל העזרה בקידום ההצעה הזאת.

): תודה.

דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת לוין.

דני דנון: [מס' כ/318; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8856; נספחות.

דני דנון: ]

דני דנון: אנחנו עוברים להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 44), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דני דנון: אני מזמין את חברת הכנסת ליה שמטוב, יושבת-ראש ועדת העלייה והקליטה, להציג את הצעת החוק.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, אני מתכבדת להציג בפניכם, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 44), התש"ע–2010, שעניינה העברה ללא תשלום של שידורי ערוץ ייעודי.

ליה שמטוב: חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982, מחייב בעל רשיון כללי לשידורי כבלים להעביר את שידוריו של מי שהוענק לו רשיון מיוחד לשידורי כבלים, ובכלל זה משדר ערוץ ייעודי.

ליה שמטוב: סעיף 6לד(ב) לחוק מאפשר לבעל רשיון כללי לשידורי כבלים לדרוש מבעל רשיון מיוחד תשלום עבור העברת השידורים.

ליה שמטוב: סעיף 6נה(ב) לחוק מאפשר לבעל רשיון לשידורי לוויין לדרוש ממפיק ערוץ עצמאי, לרבות משדר ערוץ ייעודי, תשלום בעד העברת שידוריו.

ליה שמטוב: יש להדגיש, כי חובת העברת שידורים חלה גם על שידורי הערוצים הפתוחים לציבור: שידורי רשות השידור, ערוץ-1 וערוץ-33, הערוצים המסחריים, ערוץ-2 וערוץ-10 וערוץ הכנסת, ערוץ-99.

ליה שמטוב: אבל לגבי ערוצים אלה לא קבועה בחוק חובת תשלום עבור העברתם.

ליה שמטוב: הערוצים הייעודיים ממלאים תפקיד ציבורי חשוב, כיוון שהם משודרים בשפה זרה מסוימת, פונים למגזרי אוכלוסייה מסוימים או שהם מוקדשים בעיקר לנושא אחד.

ליה שמטוב: לכן, יש מחלוקת אם ראוי להחיל עליהם חובת תשלום או לפטור אותם ממנה.

ליה שמטוב: זאת ועוד, ככל שמדובר בערוץ בשפה הרוסית, ערוץ-9, נמסר לוועדה שהוא נמצא מאז הקמתו בהפסדים כבדים ואין ביכולתו לעמוד בתשלום הסכומים הנדרשים ממנו כדמי מעבר.

ליה שמטוב: כדי להקל על הערוצים הייעודיים למלא את תפקידם כאמור, החליטה הוועדה המשותפת שיש להשוותם לערוצים הפתוחים לציבור ולפטור אותם מתשלום עבור העברת שידוריהם בשידורי הכבלים ובשידורי הלוויין, וכך למנוע אפליה בינם ובין הערוצים הפתוחים לציבור.

ליה שמטוב: אני מבקשת מחברי הכנסת לתמוך בחוק.

ליה שמטוב: הסתייגות של חבר הכנסת אלקין – אין.

ליה שמטוב: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת ליה שמטוב.

אורי מקלב: מכיוון שחבר הכנסת אלקין הוריד את ההסתייגות, אנחנו נאפשר ואפשרי לעבור להצבעה, ובתנאי שחברת הכנסת תגיע למקומה.

אורי מקלב: אנחנו נפעיל את ההצבעה לקריאה שנייה.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 71 בעד סעיפים 1–2 – 17 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 17, נגד – 1, ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 44), התש"ע–2010, אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: אם כך, נעבור לקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 72 בעד החוק – 15 נגד – 1 נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 44), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 15, מתנגד אחד ואין נמנעים.

אורי מקלב: אני קובע שהצעת החוק עברה גם בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: מילות תודה כבר נאמרו בהתחלה, אז אנחנו נעבור – – –

ליה שמטוב: אני רוצה להודות.

ליה שמטוב: אפשר מהמקום?

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה להודות ליוזמי החוק, חברי הכנסת רוברט אילטוב, זאב אלקין, מרינה סולודקין, אלכס מילר, משה מטלון – מוץ, חמד עמאר, אנסטסיה מיכאלי, פאינה קירשנבאום, ליה שמטוב, ליושב-ראש ועדת הכלכלה אופיר אקוניס, וגם לצוות המשפטי ולצוות הוועדות המשותפות וגם לעוזרים הפרלמנטריים.

ליה שמטוב: תודה.

רוברט טיבייב: גם לאחמד טיבי צריך להודות.

אורי מקלב: תודה רבה – – –

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לקח זמן לחוקק את החוק הזה.

מרינה סולודקין: אנחנו נלחמנו בוועדה המשותפת של ועדות הכלכלה והעלייה והקליטה, והיה מאוד מאוד קשה.

מרינה סולודקין: היו התקפות חזיתיות על ערוצים קהילתיים, ואנחנו מההתחלה אמרנו שזה לא שאנחנו נלחמים רק על ערוץ-9 כערוץ הרוסי; אנחנו נלחמים על ערוצים קהילתיים, שזה ערוץ-9, ערוץ ערבי שיהיה, ובעזרת השם גם ערוץ באמהרית, אם הציבור ירצה את הערוץ הזה.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שבלי העזרה של יושב-ראש ועדת הכלכלה אופיר אקוניס לא יכולנו להצליח, ואני רוצה להודות לחברי הכנסת אקוניס וליה שמטוב וגם ליושב-ראש הקואליציה זאב אלקין.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת מרינה סולודקין.

אורי מקלב: תודה רבה לכל היוזמים ולכל המציעים.

אורי מקלב: גם אנחנו מצטרפים להודעה, אבל כדי למנוע אי-בהירות, אני חוזר על כך שהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 44), התש"ע–2010, אושרה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: [מס' כ-316; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8858; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו עוברים להצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10), התש"ע–2010.

אורי מקלב: יושב-ראש ועדת העבודה, חבר הכנסת חיים כץ, בבקשה.

אורי מקלב: ללא הסתייגויות.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לפני הכנסת את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10), התש"ע–2010, הצעת חוק של כמעט כל אותם חברים מהחוק הקודם; כמעט.

חיים כץ: יש לנו פה – רוברט אילטוב, משה מוץ מטלון, חמד עמאר, ליה שמטוב, ופתאום לקחתם מישהו אחר – זאב אלקין.

חיים כץ: אלקין, חוק של ישראל ביתנו, איך התחברת?

רוברט אילטוב: אנחנו מספחים לאט-לאט את חברי הכנסת.

זאב אלקין: – – – שגם לחברי כנסת מהליכוד מותר לעסוק בעניינים חברתיים.

חיים כץ: אנחנו מביאים את החוק הזה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: חוק האזרחים הוותיקים קובע הטבות שונות לאזרח ותיק, כגון הנחה באגרת טלוויזיה והנחה בדמי נסיעה בתחבורה הציבורית.

חיים כץ: עוד קובע החוק הטבות נוספות לאזרח ותיק שמשתלמת לו גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה, למשל פטור מארנונה בתנאים הקבועים בחוק, הנחה במחיר התרופות, וכן הטבות לפי קודים והטבות הניתנות על-ידי גוף ציבורי לפי הסכם או נוהג לאזרח ותיק שמשתלמת לו גמלה כאמור.

חיים כץ: לפי סעיף 251 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], מי שקיבל קצבת נכות לפני שהחל להיות זכאי לקצבת זיקנה, זכאי לגמלה נוספת לנכה בשיעור ההפרש שבין קצבת הזיקנה שהוא זכאי לה לבין קצבת הנכות שהיה זכאי לה עד שהחל להיות זכאי לקצבת הזיקנה.

חיים כץ: במקרים רבים, קבלת הגמלה הנוספת לנכה כאמור שוללת את זכאותם של מקבליה לקבל גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה, ועמה נשללת גם זכאותם לקבל את אותן הטבות נוספות לפי חוק האזרחים הוותיקים שניתנות לאזרח ותיק שמשתלמת לו גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה, כאמור.

חיים כץ: כל זאת חרף העובדה שרמת ההכנסה של אותם אזרחים המקבלים את הגמלה הנוספת לנכה דומה לרמת ההכנסה של אזרחים ותיקים הזכאים לגמלה לפי חוק הבטחת הכנסה.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע שגם אזרח ותיק שמקבל את הגמלה הנוספת לנכה לפי סעיף 251 לחוק הביטוח הלאומי יהיה זכאי להטבות לפי כל דין ולפי חוק הביטוח הלאומי ולהטבות נוספות הניתנות על-ידי גוף ציבורי לפי הסכם או נוהג, כולן או חלקן, כפי שיקבע השר לענייני גמלאים באישור שר האוצר ובאישור השר שההטבה היא בתחום האחריות של משרדו.

חיים כץ: בדרך כלל אנחנו מסתכלים עכשיו – אנחנו צריכים אישורים של כל ממשלת ישראל על כל הטבה.

חיים כץ: כל הטבה – אנחנו צריכים לפנות אל השר הזה, אל השר ההוא, אל השר הזה, אל ראש הממשלה ואחר כך לוועדה, ובאישור ועדת העבודה והרווחה, ובלבד שאותו אזרח ותיק עמד באמות מידה שקבע השר לענייני גמלאים, באישור שר האוצר.

חיים כץ: אם שכחנו – יש גם שר האוצר.

חיים כץ: הן אמות המידה, הן ההטבות והן התקנות שיותקנו לפי התיקון המוצע, יחייבו את אישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

חיים כץ: ברצוני להודות לצוות המשפטי של הוועדה בראשות ג'ודי וסרמן, ובמיוחד לעורך-דין אייל לב-ארי, לצוות הוועדה, למנהלת וילמה מאור, אתי, מעיין וענת.

חיים כץ: כמו כן – לעוזרי הפרלמנטרים איילת השחר ואילן.

חיים כץ: מאחר שלהצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, אני פונה אל חברי הכנסת לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת חיים כץ.

אורי מקלב: אם כך, נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10), התש"ע–2010.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 73 בעד סעיפים 1–2 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 התקבלו.

אורי מקלב: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לכן, אני קובע שההצעה עברה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: אנחנו נעבור לקריאה שלישית, יושב-ראש הוועדה, בהסכמתך.

חיים כץ: בהסכמתי המלאה.

חיים כץ: הצבעה מס' 74 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 19, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 10), התש"ע–2010, עברה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: תודה רבה לכל העוסקים בכך.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, החוק הזה הוא חשוב ביותר, ועוד בקדנציה הקודמת רצינו לקדם את ההצעה.

ליה שמטוב: אני רוצה קודם כול לברך את יושב-ראש הוועדה, חיים כץ, שבאמת בזמן קצר העביר את ההצעה, ותודה מיוחדת ליושב-ראש סיעת הליכוד, לחבר הכנסת זאב אלקין, שקידם את ההצעה.

ליה שמטוב: שאלתי אותו: זאב, מתי אנחנו כבר נראה את ההצבעה?

ליה שמטוב: ואז הוא אמר: אני מבטיח לך, לפני הפגרה.

ליה שמטוב: ובאמת זה היה לפני הפגרה.

יולי יואל אדלשטיין: אני הבטחתי, הוא קיים.

ליה שמטוב: לחברי הכנסת שהיו יוזמי החוק ולעוזרים שלי.

ליה שמטוב: אני רוצה גם להודות לעמותת "חזית הכבוד", לאברהם שרנופולסקי ולאלכסנדר ברמן, שעזרו לקדם את החוק.

ליה שמטוב: תודה.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: [מס' כ/328; "דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 10630; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אחר דברי התודה החמים האלה נוכל לעבור להצעת החוק הבאה:

אורי מקלב: הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 14), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת זבולון אורלב.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: אין הסתייגות, מייד אחר כך נוכל לעבור להצבעה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 14), התש"ע–2010, שיזמו חבר הכנסת אלכס מילר ואנוכי, וכן חברי הכנסת דניאל בן-סימון, דני דנון, שנמצא כאן – קודם הוא היה – ורונית תירוש, ביחד עם קבוצה נוספת של חברי הכנסת.

זבולון אורלב: מטרתה של הצעת החוק לאסור העסקת בני נוער הלומדים בכיתות י"א וי"ב בשעות הלימודים.

זבולון אורלב: חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29) החיל את חובת הלימוד גם על כיתות י"א-י"ב; היתה לי הזכות להיות אחד מיוזמי החוק הזה, שנועד למנוע נשירה של בני נוער מבתי-ספר בכיתות י"א-י"ב.

זבולון אורלב: יצוין כי חוק זה מוחל בהדרגה ברחבי הארץ, ובשנת הלימודים תשע"א הוא יורחב, אך כאמור הוא לא התייחס לאפשרות של העסקתם של בני-הנוער הלומדים בכיתות אלה, והחוק המוצע בא להשלימו בנקודה זו.

זבולון אורלב: לפי סעיף 2(ב) לחוק עבודת הנוער, התשי"ג–1953, רק ילד שמלאו לו 15 שנים וטרם מלאו לו 16 שנים, וחל עליו לימוד חובה, לא יועסק, בין בשעות הלימודים ובין בשעות אחרות, אלא בנסיבות המנויות בחוק, והן, בין היתר: הילד עובד כחניך, כמשמעותו בחוק החניכות – אני בקושי שומע את עצמי.

אורי מקלב: חברי הכנסת, המציעים, גם המציעים, אנחנו לא יכולים לשמוע את חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אני כבר לא שומע את עצמי.

רוברט אילטוב: אנחנו מתלהבים מההצבעה הקודמת.

אורי מקלב: זה כבר על חשבון התודות של אחר כך.

זבולון אורלב: אנסטסיה, את מהידידים או – – –

אורי מקלב: בעדך.

אורי מקלב: בעדך.

זבולון אורלב: כאמור, הסיבות שמנויות בחוק – רק הן מתירות לעבוד מחוץ לשעות הלימודים או בשעות הלימודים: הילד עובד כחניך, כמשמעותו בחוק החניכות, או שהוא פטור מלימוד חובה, או שהשלים את חובת לימודיו.

זבולון אורלב: הסעיף אינו מסדיר, כידוע, את העסקתם של בני-נוער שמלאו להם 16 שנים ואשר לומדים בכיתות י"א וי"ב.

זבולון אורלב: על כן, מוצע לתקן את סעיף 2 לחוק האמור ולאסור העסקת בני-נוער שלומדים בכיתות י"א-י"ב וחל עליהם חוק לימוד חובה רק בשעות הלימודים, אלא אם כן התקיימו הנסיבות המתירות העסקת ילד כאמור, כמו שציינתי קודם.

זבולון אורלב: התיקון נועד להבטיח כי בני-נוער לא ייעדרו מהלימודים בשל עבודה ולמנוע את נשירתם בפועל, וכן להרתיע מעסיקים מלדרוש כי בני-נוער יעבדו בשעות הלימודים, שכן העסקתם בשעות אלה תהיה עבירה פלילית.

זבולון אורלב: בפני הוועדה היו עדויות מחרידות על כך שהורים ומעסיקים מנצלים בני-נוער לעבודה גם בשעות לימודים.

זבולון אורלב: על מנת שהמעסיקים ידעו בבירור מהן שעות העבודה של הילד המועסק ולצורך אכיפת איסור ההעסקה בשעות הלימודים – או יותר נכון מהן שעות הלימודים שבהן הילד צריך להיות בבית-הספר – מוצע כי יהיה על המעסיק לקבל הודעה של מוסד החינוך שבו לומד הנער ומפורטות בה שעות הלימודים שלו.

זבולון אורלב: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה יהיה רשאי, בהסכמת שר החינוך, לקבוע הוראות לעניין ההודעה, לרבות מי מוסמך לתתה, פרטיה, צורתה, דרכי מסירתה והחזקתה.

זבולון אורלב: מוצע כי גם הפרתה של הוראה זו תהיה בגדר עבירה פלילית.

זבולון אורלב: לסיום, התיקון המוצע מבקש ליצור איזון ולהגן על הזכות לחינוך של בני-נוער שמלאו להם 16 שנים, להבטיח את קיום חובת הלימוד ולמנוע נשירה – ומדינת ישראל, לפחות בתחום הזה, מצטיינת, והיא בצמרת העולמית בשיעורי למידה ומניעת נשירה – אך זאת מתוך הכרה באפשרות לצאת לעבודה בגילים האלה שלא בשעת הלימודים; ולא בשעת הלימודים, חשוב לעבוד גם בשעות החופשה של הקיץ.

זבולון אורלב: לפיכך, אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק, המוגשת ללא הסתייגויות, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

זבולון אורלב: מאחר שחבר הכנסת אלכס מילר, שהוא ראש וראשון ליוזמי החוק ואני רק אחריו, נאלץ לצאת לפגישה עם שר אוקראיני – שר החינוך או שר אחר מאוקראינה – אני רוצה להודות גם בשמי וגם בשמו.

זבולון אורלב: קודם כול, ליוזם החוק, חבר הכנסת אלכס מילר, וגם להודות למנהלת הוועדה , ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירב ישראלי, שבלעדיה כאמור אין חוקי חינוך, ולרכזת הבכירה של הוועדה רבקה וידר, וגם למזכירה לאה גופר ולעוזרי הנאמנים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: מכיוון שחבר הכנסת אלכס מילר לא נמצא כאן כדי להודות לך, אז אני מודה לך, גם יושב-ראש הוועדה וגם יוזם של החוק.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נוכל לעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 14), התש"ע–2010.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 75 בעד סעיפים 1–7 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

אורי מקלב: 14 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: ולכן אני קובע שהצעת חוק זו הועברה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ברשותך, יושב-ראש הוועדה, נעבור מייד לקריאה שלישית.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 76 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 14), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 14), התש"ע–2010, עברה גם היא בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: דברי תודה?

זבולון אורלב: – – –

זבולון אורלב: [מס' כ/321; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8991; נספחות.

זבולון אורלב: ]

אורי מקלב: אם כבר נאמר, נוכל לעבור להצעה הבאה, שגם אותה יציג חבר הכנסת זבולון אורלב – הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, ללא הסתייגויות – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

חיים כץ: לא הצביעו שלישית.

זבולון אורלב: הצביעו שלישית.

אורי מקלב: הצביעו, הצביעו.

אורי מקלב: אפילו שאלו אותי אם אני מוכן להצביע בקריאה שלישית.

חיים כץ: – – –

זבולון אורלב: הוא לא אמר שהתחילה ההצבעה, זה נכון.

עתניאל שנלר: הצביעו יותר מאשר בשנייה.

אורי מקלב: אני אמרתי: הצבעה.

אורי מקלב: אמרתי.

חיים כץ: אמרת הצבעה, ואני מחכה ללחוץ.

זבולון אורלב: אדוני חבר הכנסת כץ, כנראה אתה לחיץ.

אורי מקלב: הוא לא לחיץ.

חיים כץ: מה זה לחיץ.

חיים כץ: יש לי סיבה טובה, דרך אגב.

אורי מקלב: אני חושב שהצבעת בשתיהן.

אורי מקלב: מרוב חוקים, מרוב חוקים שהוא מציג – – –

זבולון אורלב: אגב, אתה יכול ללחוץ על המסך – – –

איתן כבל: חיים, אתה הצבעת בשלישית בוודאות.

זבולון אורלב: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ, אתה יכול ללחוץ על המסך ולראות שהצבעת.

זבולון אורלב: ככה מדווחים.

חיים כץ: יש לי פה הצעה מוכנה של מישהו, קוראים לו אילן גילאון, ואני – תאמין לי, כץ – – –

אורי מקלב: – – – יש עוד הרבה עבודה פה.

אורי מקלב: תודה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר המשנה לראש הממשלה, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, שיזמו, שוב, חבר הכנסת אלכס מילר – שכאמור איננו כאן ויצא למשימה פרלמנטרית אחרת – יחד עם חבר הכנסת ניצן הורוביץ ועם קבוצה של חברי הכנסת.

זבולון אורלב: חוק זכויות הסטודנט, התשס"ז–2007, קובע מגוון זכויות לסטודנטים הלומדים במוסדות להשכלה גבוהה ובמוסדות דומים המוגדרים בו.

זבולון אורלב: בין הזכויות: איסור אפליה בקבלה למוסד של השכלה גבוהה ובתנאי הקבלה, הזכות לחופש ביטוי ולחופש התארגנות, זכות בחירה של תחום הלימודים וזכויות המוקנות לסטודנט במהלך לימודיו בנושאי בחינות ועבודות, השעיית לימודים, זכות טיעון וערעור בהליכים משמעתיים והתאמות לסטודנטים המשרתים במילואים.

זבולון אורלב: מטרת החוק המוצע היא להחיל את הזכויות האמורות, או את חלקן, בהתאמה, גם על תלמידי מוסדות על-תיכוניים לאמנות שהם אינם מוסדות אקדמיים, לרבות בתי-ספר לקולנוע, לתיאטרון, למשחק, למחול, לאמנות פלסטית, למוזיקה, לצילום ולכתיבה יוצרת.

זבולון אורלב: מוצע לקבוע כי מוסד שמתקיימים בו לימודים בתחומי אמנות שונים כפי שפירטתי ועומדים בתנאים של היקף לימודים ומספר תלמידים מסוים, יוגדר "מוסד" שהוראות חוק זכויות הסטודנט חלות עליו.

זבולון אורלב: החוק המוצע מבחין בעניין זה בין מוסדות שבהם לומדים מעל 200 תלמידים, שלגביהם יחולו, ככלל, כל הוראות חוק זכויות הסטודנט, לבין מוסדות שבהם בין 70 ל-200 תלמידים, שלגביהם יחול רק חלק מהוראות החוק.

זבולון אורלב: כמו כן מוצע לאפשר לשר לקבוע כי גם מוסד שאינו עומד בכל התנאים המנויים בחוק ייכנס להגדרת "מוסד" ויחולו עליו הוראות חוק זכויות הסטודנט.

זבולון אורלב: בנוסף, מאחר שאופיים המיוחד והמגוון של המוסדות לאמנות עשוי לחייב שינויים בהחלת חלק מהוראות חוק זכויות הסטודנט לגביהם, מוצע לאפשר לשר התרבות והספורט, או לשרת התרבות והספורט במקרה שלנו, להחריג מוסדות מעין אלה, או סוגים שלהם, מתחולת הוראות סעיפים 7–22 לחוק, כולן או חלקן.

זבולון אורלב: כלומר, יש הוראות בחוק זכויות הסטודנט שאי-אפשר לקיים, למשל בסוגיה של ערעור – שבערעור ישב נציג הסטודנטים.

זבולון אורלב: כשבכל המוסד יש 70 סטודנטים, זה לא מעשי.

זבולון אורלב: עוד מוצע כי הסמכות לעניין ביצוע חוק זכויות הסטודנט לעניין המוסדות העל-תיכוניים לאמנות תהיה של שר התרבות והספורט, שמשרדו אף תומך בחלק מהם, ולא של שר החינוך, שהוא המופקד על ביצוע החוק באופן כללי.

זבולון אורלב: הבנתם?

זבולון אורלב: אף שעל החוק מופקד שר החינוך, בחלק של החוק הזה יש הסכמה בין השרים – תתפלאו – ששרת התרבות והספורט תהיה מופקדת.

זבולון אורלב: אני מבקש מחברי הבית לאשר את הצעת החוק, המוגשת ללא הסתייגות, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

זבולון אורלב: אני כבר מבקש להודות, ראשית, ליוזמים חברי הכנסת אלכס מילר וניצן הורוביץ, יחד עם יתר חברי הכנסת, וכן ל, מנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירב ישראלי, לרכזת הבכירה רבקה וידר ולמזכירת הוועדה לאה גופר ולעוזרי הנאמנים.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

אורי מקלב: אם כך, נוכל לעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 3), התש"ע–2010.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 77 בעד סעיפים 1–4 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שההצעה אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: אדוני יושב-ראש הוועדה, ברשותך, נעבור לקריאה שלישית.

זבולון אורלב: כן.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: חבר הכנסת כץ, הצבעה.

חיים כץ: תודה על התזכורת.

קריאה: חיים, עכשיו יש לך מטפלת צמודה.

חיים כץ: אבל הוא לא נראה לי כמו מטפלת.

חיים כץ: אתה יכול להגיד מטפל.

חיים כץ: הצבעה מס' 78 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 17, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: אני קובע שהצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 3), התש"ע–2010, הועברה ואושרה בקריאה שלישית, וגם היא תעבור לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: [מס' כ/312; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8876; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: נעבור להצעת החוק הבאה, שגם אותה יציג חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך: הצעת חוק המוסד העליון ללשון העברית (תיקון מס' 4), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קריאה: מה קרה היום?

קריאה: השתלטת על – – –

אורי מקלב: אין הסתייגויות.

זבולון אורלב: אצלי אין הסתייגויות.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי המשנה לראש הממשלה, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק המוסד העליון ללשון העברית – המכונה בלעז האקדמיה ללשון העברית – (תיקון מס' 4), התש"ע–2010, שיזם חבר הכנסת אורי אורבך, חבר סיעתי, שחוק זה הוא עדיין מפירות ביכוריו.

זבולון אורלב: נדמה לי, אם אינני טועה, זה החוק השלישי.

זבולון אורלב: תבורך על כך.

אורי מקלב: שלושה חוקים זה ודאי כבר חזקה.

אורי מקלב: לחבר כנסת חדש זו תוצאה יפה מאוד.

אורי מקלב: זה כבר המשך, זו חזקה להמשך.

זבולון אורלב: האקדמיה ללשון העברית הוקמה לפי חוק המוסד העליון ללשון העברית, התשי"ג–1953 – שימו לב שמ-1953 זה תיקון מס' 4, זה לא חוק שתוקן הרבה – ותפקידה הוא לכוון את התפתחות הלשון העברית על יסוד חקר הלשון לתקופותיה ולענפיה.

זבולון אורלב: החלטות האקדמיה בענייני דקדוק, כתיב, מינוח ותעתיק שהתפרסמו ברשומות מחייבות את מוסדות החינוך והמדע וכן את מוסדות המדינה.

זבולון אורלב: האקדמיה קבעה את משכנה בקריית האוניברסיטה העברית בירושלים, בגבעת-רם.

זבולון אורלב: על-פי סעיף 11 לחוק, הוצאות האקדמיה יכוסו מאוצר המדינה ויהיו כלולות בתקציב המדינה.

זבולון אורלב: מוצע לקבוע כי האקדמיה תהיה פטורה ממסים בהתאם להוראות סעיף 9(2) לפקודת מס הכנסה וסעיף 39(6) לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א–1961, וכי כל נכסיה יהיו פטורים מכל אגרה, ארנונה או תשלום חובה אחר המשתלמים לרשות מקומית, למעט לעניין נכסים המשמשים למטרות מסחריות.

זבולון אורלב: הוראות דומות קבועות לעניין רשויות ותאגידים אחרים שהוקמו בחוק, כגון חוק דוד בן-גוריון, התשל"ז–1976, חוק יד יצחק בן-צבי, התשכ"ט–1969, וחוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם, התשי"ג–1953.

זבולון אורלב: כלומר, אנחנו משווים את מעמדה של האקדמיה לזה של כל יתר התאגידים על-פי חוק שהם מוסדות תרבות.

זבולון אורלב: ההסתייגות שהוגשה להצעה זו היא הסתייגות דיבור בלבד, ואין הסתייגות מהותית; היא של אורי אורבך, אבל אתה תוכל לוותר על ההסתייגות, או שתרצה לומר את דבריך דברי הברכה לאחר מכן.

אורי מקלב: ניתן לך להגיד את זה בדברי הברכה לאחר ההצבעה.

אורי מקלב: נקצר את הזמן.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: נתתי לו טיפ של חבר כנסת ותיק, שכדאי שהוא יגיש הסתייגות דיבור, שמא יש זמן לדבר.

זבולון אורלב: לא ידענו שזה יגיע ביום האחרון.

אורי אורבך: – – –

זבולון אורלב: אבל הוא מוותר עליה.

זבולון אורלב: אני מבקש מחברי הבית לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, ושוב – לברך את חבר הכנסת אורי אורבך על החוק הזה, שהוא חשוב, וכן להודות למנהלת הוועדה , ליועצת המשפטית עורכת-הדין מירב ישראלי, לרכזת הבכירה של הוועדה רבקה וידר ולמזכירת הוועדה לאה גופר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אדוני יושב-ראש ועדת החינוך, תודה רבה על סדרת החוקים, ועל החוק הזה במיוחד.

אורי מקלב: ברשותכם, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק המוסד העליון ללשון העברית (תיקון מס' 4), התש"ע–2010.

אורי מקלב: חברים, בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 79 בעד סעיפים 1–2 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

חיים כץ: אני הצבעתי.

אורי מקלב: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לכן אני קובע שההצעה הועברה ואושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, ברשותך, נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 80 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק המוסד העליון ללשון העברית (תיקון מס' 4), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק המוסד העליון ללשון העברית (תיקון מס' 4), התש"ע–2010, אושרה והועברה גם בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: חבר הכנסת אורי אורבך, בבקשה, מהמקום.

אורי מקלב: היית יכול יותר מדקה, אבל זו לא סיבה לצמצם בזמנך.

אורי מקלב: אנחנו נחבר את שני הדברים.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חן-חן לעמיתי חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש הוועדה, שעזר לי להעביר את החוק הזה ביעילות ובמסירות.

אורי אורבך: תודה גם לשרת התרבות והספורט לימור לבנת.

אורי אורבך: תודה מיוחדת לקמץ, לפתח, לחולם המלא, לחולם החסר, לשורוק, לקובוץ, ולא נשכח בהזדמנות זו גם את הצירה שעמד לצדנו, ואולי האקדמיה תוותר לנו על המפיק – אני חושב שכבר אין בו צורך ממש, אבל אנחנו לא נעשה את זה בחקיקה.

אורי אורבך: חן-חן.

אילן גילאון: שכחת אותיות – – – בג"ד כפ"ת – – –

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אורבך.

אורי מקלב: [מס' כ/320; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8877, חוב' זו, עמ' 12246; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: נעבור להצעת החוק הבאה:

אורי מקלב: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 120), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת דוד אזולאי.

אורי מקלב: בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני המשנה לראש הממשלה, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 120), התש"ע–2010, שיזמו חברי הכנסת גדעון עזרא ורוני בר-און, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד אזולאי: סעיף 69 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב–1982, קובע כי נדרשת הסכמת היועץ המשפטי לממשלה בעת הגשת קובלנה פרטית פלילית נגד עובד המדינה בשל מעשה שעשה תוך מילוי תפקידו.

דוד אזולאי: בפסק-דין אבו סוכון נ' מדינת ישראל ואח', שניתן ביום 20 באוגוסט 2009, נדונה השאלה אם הסעיף האמור חל גם על עובדי הרשויות המקומיות, אף שאינם עובדי המדינה.

דוד אזולאי: סעיף 342 לפקודת העיריות קובע כי הוראות סעיף 18 לפקודת שיפוט בתי-משפט השלום, 1947, יחולו על פקידי העירייה ועובדיה כאילו הם עובדי מדינה.

דוד אזולאי: סעיף 18 לפקודת השיפוט קבע כי פתיחתם של הליכים פליליים נגד פקידי ממשלה טעונה אישורו של היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אזולאי: לאחר ביטולה של פקודת השיפוט קבע היועץ המשפטי לממשלה, בהנחיה מס' 4.3021, כי ניתן לראות את סעיף 69 לחוק סדר הדין הפלילי כגלגולו של סעיף 18 לפקודת השיפוט, ולכן הוא חל גם על עובדי עירייה.

דוד אזולאי: ואולם, בית-המשפט העליון דחה עמדה זו וקבע כי קיימים הבדלים מהותיים בין סעיפים אלו.

דוד אזולאי: נוכח האמור לעיל, אדוני היושב-ראש, מוצע לתקן את סעיף 342 לפקודה ולקבוע בו כי לעניין סעיף 69 לחוק סדר הדין הפלילי יראו את פקידי העירייה ועובדיה כעובדי מדינה.

דוד אזולאי: כמו כן, מוצע לתקן את פקודת המועצות המקומיות כך שההסדר המוצע יחול גם על עובדי מועצות מקומיות.

דוד אזולאי: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית דנה ועדת הפנים והגנת הסביבה באפשרות להרחיב את ההסדר המחייב את אישורו המוקדם של היועץ המשפטי לממשלה בעת הגשת קובלנה פרטית פלילית גם על קובלנות המוגשות נגד נבחרי ציבור ברשויות המקומיות.

דוד אזולאי: מכיוון שהממשלה עדיין לא גיבשה את עמדתה בעניין זה, החליטה הכנסת, על-פי בקשת הוועדה, לפצל את הנושא הזה מהצעת החוק ולאפשר להביאו בשלב מאוחר יותר.

דוד אזולאי: הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

דוד אזולאי: תודה, אדוני היושב-ראש.

דוד אזולאי: כדי להיות יותר יעילים, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך את צוות הוועדה, את מנהלת הוועדה גברת יפה שפירא, את שוש אזולאי, מזכירת הוועדה, ואת גלעד קרן, היועץ המשפטי של הוועדה, שעמלו על הכנת החוק הזה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת דוד אזולאי.

אורי מקלב: נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 120), התש"ע–2010.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 81 בעד סעיפים 1–2 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: אם כך, אני קובע שהצעת חוק זו אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 82 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 120), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שחוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 120), התש"ע–2010, אושר והועבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: איתן כבל, אתה היחיד מהיוזמים של הצעת חוק זו שנמצא פה, אז אני מעביר בשמך את תודתך ליוזמים ולכל אלה שעסוקים בזה.

אורי מקלב: חוץ ממך יש שישה יוזמים של החוק, אבל רק אתה נמצא.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: [מס' כ/217; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 5267; נספחות.

איתן כבל: ]

אורי מקלב: אם כך, אנחנו עוברים, בהסכמת חבר הכנסת חיים כץ, להצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 8), התש"ע–2010, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אני מודה לך על הוויתור לטובת הצעת חוק שלי.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התש"ע–2010, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד אזולאי: הצעת חוק זו, שיזם חבר הכנסת שי חרמש, נתקבלה בקריאה ראשונה בכנסת השבע-עשרה, במרס 2008, אך לא הגיעה לכלל מיצוי בשל בעיות משפטיות ופרקטיות שהתגלו במהלך הישיבות שקיימה ועדת הפנים והגנת הסביבה בעניין, כפי שאפרט בהמשך.

דוד אזולאי: בכנסת השמונה-עשרה ביקשה הוועדה להחיל על הצעת החוק דין רציפות, והיא חזרה לדיון בוועדת הפנים.

דוד אזולאי: חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה מסדיר את ההכרזה על אתרים לאומיים שהם אתרים בעלי חשיבות לאומית והיסטורית בהתפתחות היישוב בארץ ואת הטיפול בהם.

דוד אזולאי: לפי סעיף 41(ג) לחוק רשאי השר להגנת הסביבה להטיל ניהול של אתר לאומי על רשות מקומית שבתחומה הוא נמצא.

דוד אזולאי: עד היום הכריז שר הפנים, לפי סעיף 38 לחוק, על 19 אתרים כאתרים לאומיים, אולם מכיוון שרבים מהם אינם נשמרים ומטופלים כראוי, או אינם מטופלים כלל, מוצע בהצעת חוק זו לאפשר את ניהולו של אתר לאומי על גופים ציבוריים נוספים, כדי לשפר את ניהולם ואת החזקתם של האתרים הלאומיים.

דוד אזולאי: כאמור, במהלך דיוני הוועדה התעוררו שאלות משפטיות כבדות משקל, והעיקרית שבהן היתה כיצד ניתן למנוע פגיעה בזכות הקניין של בעלי וחוכרי הקרקע שבתחומה נמצא אתר לאומי.

דוד אזולאי: לאחר דיונים רבים החליטה הוועדה לקבוע כי השר יוכל לתת היתר לניהול אתר לאומי לגופים כאמור רק לאחר שמצא כי אין מניעה לתת היתר כאמור בשל הזכויות לגבי המקרקעין שהאתר הלאומי נמצא בהם, כלומר, במקרים שבהם הקרקע היא בבעלות פרטית יהיה צורך להגיע להסדר כלשהו עם בעלי הזכויות בקרקע.

דוד אזולאי: עוד מוצע בהצעת החוק כי השר יוכל לתת היתר לניהול אתר לאומי לתאגיד שהתאגד בישראל, שאינו פועל למטרות רווח, ובין מטרותיו שימור מבנים ואתרים בעלי חשיבות לאומית היסטורית בהתפתחות היישוב בארץ, ובהתקיים תנאים אחדים.

דוד אזולאי: כדי להבטיח בחירה הוגנת ושוויונית של גופים כאמור, מוצע כי בחירתם תיעשה בהליך פומבי של בחינת כמה הצעות.

דוד אזולאי: הגופים שיגישו הצעה כאמור יציעו תוכנית לניהול אתר, ובה יפרטו, בין היתר, את תוכניתם לשימור, לשיקום ולתחזוקה של האתר הלאומי ואת המקורות הכספיים למימון פעולה זו.

דוד אזולאי: בהצעת החוק הוראות נוספות, בין היתר לעניין הגבלת תוקפו של ההיתר, ביטולו או פקיעת תוקפו ולעניין תפקידיו של בעל ההיתר.

דוד אזולאי: לשם פיקוח יעיל על פעילות בעל ההיתר בניהול האתר הלאומי מוצע כי השר יוכל להסמיך מנהל לעניין אתרים לאומיים, ויוקנו לו סמכויות פיקוח מינהליות, כגון הסמכות לתת צו הפסקת פגיעה או צו הפסקה מינהלי.

דוד אזולאי: עוד מוצע כי מי שמנהל אתר לאומי יגיש לשר, אחת לשנה, דין-וחשבון על פעולותיו, וכן יהיה עליו למסור לשר מסמכים ומידע על פעולותיו כל אימת שיידרש לעשות כן.

דוד אזולאי: לבסוף מוצע כי בעל ההיתר יהיה רשאי לגבות דמי כניסה לאתר, על-פי קביעת השר, והשר יהיה רשאי לקבוע שיעורים שונים, פטורים לסוגים של מבקרים או הגבלות שונות על גביית דמי הכניסה.

דוד אזולאי: בכל מקרה, ההכנסות מדמי הכניסה ישמשו את בעל ההיתר לאחזקה ולפיתוח של האתר הלאומי בלבד, ולא למטרה אחרת.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן אבקש שהכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות ליועץ המשפטי של הוועדה גלעד קרן, שליווה את הנושא הזה.

דוד אזולאי: זאת ההזדמנות לברך את היועץ המשפטי שיצא בשליחות לחוץ-לארץ, את תומר רוזנר, שאף-על-פי שאינו כאן כבודו כאן, וזו ההזדמנות שלי לברך אותו ולאחל לו הצלחה בשליחותו בארצות-הברית.

דוד אזולאי: באמת, יועץ משפטי שעשה עבודה נפלאה, עבודה מצוינת, וכל החוקים שהעברנו היום – גם הוא היתה לו טביעת אצבע בכל החוקים.

דוד אזולאי: רבותי, אני מודה להם בשמכם.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: גם אנחנו מצטרפים לדברי הברכה.

אורי מקלב: אנחנו גם מודים לך, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת דוד אזולאי.

אורי מקלב: באין הסתייגויות, נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 8), התש"ע–2010.

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 83 בעד סעיפים 1–2 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 19, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת חוק זו התקבלה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אפשר לעבור לקריאה שלישית?

אורי מקלב: בבקשה, הצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 84 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 8), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 17, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: אם כך, אני קובע שהצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון מס' 8), התש"ע–2010, אושרה ועברה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: דברי תודה.

אורי מקלב: בבקשה, אם אפשר לפתוח לחבר הכנסת שי חרמש את המיקרופון.

שי חרמש: חוק קטן עם חשיבות גדולה לשימור אתרי מורשת.

שי חרמש: חבל שלהעביר דבר כזה טריוויאלי לקח ארבע שנים וחצי, עם המון הגבלות משפטיות שאפשר היה לפתור אותן מזמן.

שי חרמש: בינתיים הטיח מתקלף והאבנים נופלות.

שי חרמש: תודה לחברי הכנסת זבולון אורלב, איתן כבל, משה גפני וחיים אורון ולכל שדולת שימור אתרים, שזוכה היום לרוח גבית חזקה מאוד מהממשלה בתקציבי המורשת, ולחבר הכנסת דוד אזולאי, שעבר ועקף והתגבר על כל הקשיים המשפטיים.

שי חרמש: תודה לגלעד וליפה שפירא.

שי חרמש: אני רוצה לומר מלה אחת למי שאיננו חבר כנסת, וגם לא יהיה חבר כנסת, מהבמה הזאת: תודה בשם כולנו ליוסי פלדמן, איש שמפעל חייו הוא שימור אתרים במדינת ישראל.

שי חרמש: אני מאחל לו בשם כולנו בריאות טובה, אריכות ימים, ושיזכה לממש את החוק הזה כמה שיותר מהר.

שי חרמש: תודה רבה לכולכם.

אורי מקלב: נראה שלהציע הצעת חוק כאן במדינה זו גם סגולה לאריכות ימים.

אורי מקלב: זה לוקח ארבע שנים, החוק הפך כאן לשמורת טבע כמעט.

אורי מקלב: אנחנו מודים לך, אדוני היוזם.

אורי מקלב: [מס' כ/336; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 11795; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, נעבור לחבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שיציג את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 9), התש"ע–2010, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 9), התש"ע–2010, הצעת חוק של חבר הכנסת אילן גילאון, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: אנחנו באווירה אופטימית, סוף המושב, מריחים את היציאה לחופש, מברכים את כולם, אבל אני רוצה להגיד משהו.

חיים כץ: חבר הכנסת אילן גילאון, במסגרת עבודתו בכנסת ישראל, עומד בראש תת-ועדה בנושא נגישות.

חיים כץ: הבן-אדם מקדיש עשרות שעות בדיונים קבועים, פעם, פעמיים בשבוע, ויורד לפרטים ועושה עבודה ברוכה לציבור האנשים שכל כך נזקקים במדינת ישראל.

חיים כץ: אז אני, אילן גילאון, מתכבד לעמוד פה על הבמה ולהציג את הצעת החוק שלך, של אילן גילאון – לא ויעקב ומשה וזה; של אילן גילאון.

חיים כץ: אני, כוועדה, בתודות, מודה לך על כל מה שאתה עושה, בעבודת הוועדה, לאלה שצריכים כל כך את הנגישות.

חיים כץ: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2), התשס"ה–2005, הוסיף את פרק ה'1 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998.

חיים כץ: הפרק האמור דן בהתאמות נגישות שונות במקום ציבורי ובשירות הציבורי, כפי שהם מוגדרים בחוק.

חיים כץ: בנוסף, נקבעה בפרק האמור חובת הגשת תקנות לוועדת העבודה והרווחה עד ליום 1 במאי 2006, וכן שהתאמות הנגישות שייקבעו בתקנות יבוצעו במלואן לא יאוחר מ-1 בנובמבר 2018.

חיים כץ: שתבינו על מה אנחנו מדברים – על תהליך מסודר שמצריך המון פעילות, הן של עיריות והן של גורמים שלטוניים לעניין רשות ציבורית, ולא יאוחר מיום 1 בנובמבר 2012 לעניין המגזר הפרטי.

חיים כץ: דהיינו, מסגרת של 12 שנים לרשות ציבורית ושש שנים למגזר הפרטי.

חיים כץ: מלאכת התקנת התקנות התבררה כלא פשוטה כלל ועיקר, ואישור התקנות הראשונות שעוסקות בהנגשת מקומות או שירותים, כגון אתרים או שירותי בזק, החלה רק בשנת 2008, שנתיים לאחר המועד שקבעה הכנסת.

חיים כץ: כך, למשל, הדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בתקנות הדנות במקום ציבורי קיים החל בסוף דצמבר 2009, והדיון בתקנות הדנות בהנגשת שירות ציבורי החל בתחילת נובמבר 2009, לאחר שהתקנות הוגשו שנית לאישור הוועדה ביולי 2009.

חיים כץ: התקנות האלה הן העיקריות והמקיפות ביותר שהוגשו עד כה לוועדה.

חיים כץ: במהלך הדיונים בתקנות האמורות ציינו כלל המשתתפים, ובעיקר נציגי המגזר הפרטי, את העובדה שהזמן שנותר להם לבצע את התאמות הנגישות כקבוע בחוק התקצר בחצי.

חיים כץ: טענה מוצדקת זו חייבה תיקון חקיקה, ולאחר שנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות לא נרתמה ליזום הצעת חוק ממשלתית בעניין, יזם אילן גילאון, יושב-ראש ועדת המשנה לעניין התקנות, חוק לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

חיים כץ: אציין שהכנסת התירה לוועדה להביא בפניה חלק מהצעת החוק שאושרה בקריאה הראשונה, כך שבהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לתקן את סעיף 19ט לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שדן בתקנות נגישות לעניין מקום ציבורי.

חיים כץ: בהצעת החוק מוצע לדחות את המועד לקיום חובת הנגישות למגזר הפרטי בשלוש שנים – פרק הזמן שחלף עד להגשת התקנות לאישור הוועדה.

חיים כץ: עוד מוצע בהצעת החוק המונחת בפניכם שדחיית המועדים תחול על רשות ציבורית המנויה בתוספת השלישית עד לתאריך הנקוב לצדה.

חיים כץ: בשלב זה מוצע לדחות את מועד קיום חובת הנגישות שחל על הרשויות המקומיות עד ליום 1 בנובמבר 2021.

חיים כץ: אמרנו את זה ואנחנו מדגישים את זה עוד פעם.

חיים כץ: היום בדיון רצו משרד הפנים או שר הפנים לאשר רק לגבי הרשויות המבוססות, והרשויות החלשות – שלא יעשו.

חיים כץ: זאת אומרת, אלה שנזקקים, נכים בשדרות ובירוחם – מה לעשות, לא תהיה להם נגישות, לא יוכלו להגיע לראש העיר.

חיים כץ: אנחנו אישרנו בוועדה את התקנות כמות שהן, ואנחנו מצפים לראות את שר הפנים – אם הוא חותם על התקנות או לא חותם על התקנות – אומר: יש אנשים שצריכים את זה בתל-אביב, ברמת-גן, בחיפה, הם יהיו בסדר, אבל בפריפריה שיסבלו קצת.

חיים כץ: אני רוצה עוד פעם להודות לחבר הכנסת אילן גילאון על ניהול הדיונים בוועדת המשנה, על קידום החקיקה, ולעוזריו הפרלמנטריים.

חיים כץ: כמו כן – לעורך-דין אייל לב-ארי מהלשכה המשפטית של הוועדה, לצוות הוועדה – וילמה מאור, ענת, אתי ומעיין – ולכל העוסקים במלאכה, שעשו פה עבודת קודש.

חיים כץ: אני פונה אל חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק שאושרה בוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורי מקלב: באין הסתייגויות, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 9), התש"ע–2010.

אורי מקלב: הצבעה, בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 85 בעד סעיפים 1–2 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 19, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק זו אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ברשותך, אדוני יושב-ראש הוועדה, האם אפשר לעבור לקריאה שלישית?

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 86 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 9), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 19, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 9), התש"ע–2010, אושרה גם בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: אדוני, קודם כול תודה רבה ליושב-ראש שלי, שנתן לי כל כך הרבה מחמאות, אבל האמת היא שהוא מינה אותי לתפקיד הזה, ועל כך אני אסיר תודה.

אילן גילאון: עשיתי את מלאכתי ככל שיכולתי.

אילן גילאון: תודה רבה לחברים שלי בוועדה – לאורלי לוי אבקסיס, למוץ מטלון, לשלי יחימוביץ, לעפו אגבאריה – שבהחלט נתנו לנו כל הזמן רוח גבית, אף שהנושא הוא סיזיפי וקשה.

אילן גילאון: הפכנו שם פחות או יותר למשפחה.

אילן גילאון: כמובן – לווילמה מנהלת הוועדה, לאייל לב-ארי, לג'ודי.

אילן גילאון: אחרת זה לא היה הולך.

אילן גילאון: אני רוצה גם להודות תודה מיוחדת לאנשים שאנחנו בכלל לא מכירים כאן, לכל אותו שולחן עגול שהפך לחטיבת הנגישות בישראל.

אילן גילאון: גמרנו אומר שבתוך עשר שנים נצליח ביחד, כל חברי הכנסת, עם הוועדה שלנו, להנגיש את מדינת ישראל, משום שהנגישות היא בעצם השפה החדשה ל-100 השנים הבאות.

אילן גילאון: היא קובעת את המקום של הפרט ואת האחריות של הכלל, ואין דבר יותר טוב מנגישות.

אילן גילאון: אז כל המנגיש הרי זה משובח.

אילן גילאון: תודה רבה, חיבוק חם לכולם, ואנחנו נמשיך הלאה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת אילן גילאון.

אורי מקלב: אנחנו מודים לך גם בשם כל חברי הכנסת על עבודתך הנאמנה והמסורה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאתה עובד למען אנשים עם מוגבלות.

אורי מקלב: [מס' כ/330; "דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 11048; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 17), התש"ע–2010, קריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 17), התש"ע–2010, הצעת חוק של חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס – הצעת חוק ראשונה, שנייה ושלישית בוועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: זה קצת מתמיה, בגלל הפעילות הרבה, שאת באה ועוסקת ועושה, וזה בוועדה הראשונה, אבל אני מקווה שהסנונית הזאת מבשרת את בוא כל הלהקה.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת משותפת גם לציפי חוטובלי, שגם לה זו הצעת חוק ראשונה בוועדה.

ציפי חוטובלי: – – –

חיים כץ: ועדת העבודה והרווחה חוקקה כבר כ-50 חוקים בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

חיים כץ: שותפים גם חבר הכנסת זבולון אורלב וחבר הכנסת אלכס מילר, אבל לגביהם, כמחוקקים מובילים, זו לא הצעה ראשונה, וגם לא בוועדה.

חיים כץ: אני מביא את ההצעה הזאת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: סעיף 30 לפקודת הרוקחים קובע חובת סימון כלים ואריזות המכילים תרופות.

חיים כץ: לפי הסעיף האמור, הותקנו תקנות שבהן קבועות הוראות בדבר החובה לסמן סימונים נוספים על גבי אריזת התרופות.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת בפניכם נועדה להקל את זיהוי מטרת השימוש של התרופות ובכך להגן על בריאות הציבור מפני שימוש לא נכון בהן בשל היעדר מידע.

חיים כץ: לפיכך מוצע בהצעת החוק לקבוע כי על אריזת תרופה המסופקת בלא מרשם, אם היא נמכרת בידי רוקח, יסומנו באופן ברור וקריא בעברית גם שם התכשיר, מטרת השימוש בתכשיר, תוויות הזהירות וכן המלים "יש לעיין בעלון לצרכן לפני השימוש".

חיים כץ: בנוסף נקבע בהצעה כי יש לציין את שם התכשיר ואת המלים "יש לעיין בעלון לצרכן לפני השימוש" גם בשפות ערבית, אנגלית ורוסית, וכן לסמן על אריזת התרופה את המרכיב הפעיל, חובה הקבועה היום בתקנות.

חיים כץ: במהלך הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית הוחלט שהחוק ייכנס לתוקפו ב-1 באוגוסט 2012, כדי שהצרכנים והיבואנים יוכלו להיערך בהתאם להוראות הקבועות בהצעה המונחת בפניכם.

חיים כץ: ברצוני לציין שגם פה אמרו היבואנים והמפעילים: תראה, יש תרופות שאנחנו מסמנים אותן כל עשר שנים וכבר יש כאלה שסימנו, אז בואו תוותרו לנו.

חיים כץ: כדי שלא תהיה אנדרלמוסיה, קבענו שבתוך שנתיים, עד 1 באוגוסט 2012, כולם, אבל כולם, יסמנו את הסימונים הנדרשים על גבי הקופסאות.

חיים כץ: עוד פעם, ברצוני להודות לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס על מעורבותה בנושא וקידום הנושא בוועדה, לצוות הלשכה המשפטית בראשות ג'ודי וסרמן ולכל צוות עורכי-הדין, לווילמה מאור ולכל העובדות בוועדה.

חיים כץ: אני פונה אל חברי הכנסת – הצעת החוק הזאת מוגשת ללא הסתייגויות – לאשר את ההצעה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה, שוב, ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

אורי מקלב: כמו שאמרת, באין הסתייגות, נוכל לעבור מייד להצבעה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 87 בעד סעיפים 1–2 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק זו עברה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ברשותך, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אפשר לעבור לקריאה שלישית?

חיים כץ: בשמחה.

אורי מקלב: בבקשה, חברים, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: הצבעה מס' 88 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 17), התש"ע–2010, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס 17), התש"ע–2010, עברה גם בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שכמו שהוא הבטיח שהחוק הזה יעבור בקריאה שלישית לפני תום המושב; הוא הבטיח בשמו – הוא גם קיים.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת תודות.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד שהצעת החוק הזאת עברה בהסכמה, וגם התחשבנו בצורה כזאת או אחרת בתעשיינים וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הצעת החוק הזאת לא היתה עוברת ללא הצוות המקצועי והמשפטי של הוועדה בראשות הגברת ג'ודי וסרמן.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד תודה רבה לגברת יעקובית ישפה ולאדון אלקנה אפרתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להודות גם לגברת נילי דיקמן, רחל גוטמן ואילנה צינס ממשרד הבריאות, וכמובן – למנהלת הוועדה שלנו הגברת וילמה מאור ולעוזרות שלי אדוה ונטע.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה גם ליוזמים יחד אתי – ציפי חוטובלי, אלכס מילר וזבולון אורלב.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה גם בשמנו לכל היוזמים ולכל המציעים.

אורי מקלב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/340).

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: נעבור להצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 27) (כשירות לכהונה כדירקטור), התש"ע–2010, של חבר הכנסת יריב לוין – קריאה ראשונה.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני חבר הכנסת יריב לוין.

אורי מקלב: זה שהגעת בלי נייר – סימן שזה לא ייקח הרבה זמן.

יריב לוין: לא, לא, זה סימן שאני יודע על מה אני רוצה לדבר, אבל הרמז היה ברור.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד המשנה לראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת בפניכם יש לה תכלית כפולה, והיא באה לטפל בסוגיה שלא מרבים לטפל בה, אבל נדמה לי שהיא מטרידה לא מעט אנשים, והיא סוגיית מינוי הדירקטורים בחברות הממשלתיות.

יריב לוין: הצעת החוק הזאת באה לומר שיש אפשרות למנות בחברות האלה לא רק דירקטורים מתוך קבוצה מסוימת של מקצועות, בעיקר מתחומים שנוגעים לכלכלה, לכספים ולמשפטים, אלא היא באה להרחיב ולפתוח את שורות החברות הממשלתיות לדירקטורים שהם בעלי תואר שני ושלישי גם במקצועות אחרים, בפרט, כמובן, במקצועות מדעי הרוח.

יריב לוין: ההיגיון בעניין הזה הוא היגיון כפול.

יריב לוין: מצד אחד, אנחנו עדים בשנים האחרונות להידרדרות נמשכת במעמד הציבורי של הרבה מאוד מקצועות אקדמיים חשובים – שוב, בפרט בתחום מדעי הרוח.

יריב לוין: משום מה נדמה לאנשים שלימודים של תלמוד, לדוגמה, הם פחות טובים מאשר מקצועות אחרים.

יריב לוין: אבל המגמה הזאת והתדמית הזאת הן במידה לא מבוטלת גם יציר כפינו על-ידי כך שבכל מיני תחומים, כמו בחברות הממשלתיות, אנחנו באים ואומרים שמי שרוצה להיות דירקטור – אם הוא למד את הדברים האלה, אין לו מקום בחברות האלה.

יריב לוין: אני סבור שהנזק שאנחנו גורמים באופן הזה ללימוד של המקצועות החשובים האלה הוא נזק עצום, והמטרה של הצעת החוק הזאת היא לתקן את העניין הזה ולשדר מסר ברור: המקצועות האלה יפים, טובים וחשובים לא פחות מאחרים, ומי שהצליח ללמוד אותם ולהגיע לתואר שני ושלישי בהם, יש לו בוודאי מה לתרום בכל חברה, בוודאי בחברות הממשלתיות.

יריב לוין: הצד השני של העניין הוא גיוון הרכב הדירקטוריונים של החברות הממשלתיות, שרבות מהן, מעבר לצד הכלכלי או המשפטי של הניהול שלהן, יש להן גם מטרות ציבוריות שלשמן הן הוקמו, ונדמה לי שגם כאן, ראייה שונה, רחבה יותר, גיוון של ההשקפות ושל הדעות, הם חשובים.

יריב לוין: הצעת החוק כפי שהיא מונחת בפניכם טעונה ותתוקן עוד תיקונים לא מעטים לפני שתובא לקריאות השנייה והשלישית.

יריב לוין: בין היתר הוספה בשלב של ההכנה לקריאה ראשונה תוספת שקובעת שבמסגרת הרכב הדירקטוריון יהיה גם מומחה שהוא בעל מיומנות מיוחדת בחשבונאות, פיננסים וכן הלאה.

יריב לוין: הדבר הזה יש בו בהחלט היגיון, אבל לטעמי גם הוא טעון שני סייגים חשובים.

יריב לוין: האחד – ודאי שהדבר הזה לא צריך להיות חסם בפני מינויים כל עוד לא התמלאה מכסת הדירקטורים פחות אותו מקום שמיועד לאדם בעל כישורים כאלה.

יריב לוין: כשלעצמי אני סבור שהגיע הזמן גם לבחון בהזדמנות הזאת את כל שאלת משמעותן של הזיקות השונות בחקיקה הקיימת ולבחון האם אדם שהוא בעל כל הכישורים האלה יכול לענות – או כישוריו יכולים לגבור – על הזיקות האלה, על מנת לייצר גם בעניין הזה איזה איזון נכון ולמנוע את המציאות שקיימת היום, שאנשים בורחים מהעשייה הציבורית פן ידבק בהם הכתם שימנע מהם אחר כך, גם אם הם בעלי כישורים מיוחדים ויוצאי דופן, למצוא את עצמם נושאים בתפקידים כאלה ואחרים, והדוגמה של החברות הממשלתיות היא דוגמה טובה.

יריב לוין: על כן אני מבקש את אישור הכנסת להצעה בקריאה הראשונה, מתוך הבנה שנצטרך להעמיק ולשנות דברים לא מעטים לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

יריב לוין: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין.

אורי מקלב: באין דוברים, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

אורי מקלב: הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 27) (כשירות לכהונה כדירקטור), התש"ע–2010, קריאה ראשונה – הצבעה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 89 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 27) (כשירות לכהונה כדירקטור), התש"ע–2010, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק זו עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/346).

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, אנחנו ניגש להצעת חוק של חבר הכנסת משה מוץ מטלון, שהיא הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון מס' 6) (טיפול בידי פסיכולוג מומחה), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת מטלון.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, נכבדי השר לעניינים אסטרטגיים, חברי חברי הכנסת, קודם כול, אני שמח שאנחנו מעלים את הצעת החוק החשובה הזאת לקריאה ראשונה.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת כץ, שעזר וסייע להביא את ההצעה הזאת לקריאה ראשונה היום.

 משה (מוץ) מטלון: חוק חשוב, כשלנגד עינינו המטופלים, ומדובר באלפי מטופלים בכל רחבי הארץ, בוודאי באזורי העימות, שזקוקים, מצפים ומייחלים לחקיקה, שכמובן תיעשה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, ונסדיר את כל הדברים.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לציין כי בדברי ההסבר המצורפים כאן נפלה טעות בניסוח, כנראה בתום לב או מתוך חופזה ומהירות להעביר את הצעת החוק הזאת.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, סעיף 9(ב) לחוק הפסיכולוגים, התשל"ז–1977, קובע כי "לא ייתן פסיכולוג טיפול פסיכותרפויטי אלא אם הוא פסיכולוג קליני, ולא ייתן פסיכולוג קליני טיפול כאמור למי שיש לסבלו רקע אורגני או חשד ברקע אורגני, אלא לאחר שרופא בדק אותו בסמוך לתחילת הטיפול וקבע את הטיפול הרפואי הדרוש לו".

 משה (מוץ) מטלון: סעיף זה, אדוני היושב-ראש, נועד להבטיח כי רק מי שהוכשרו והתמחו במתן טיפול פסיכותרפי יוכלו לתת טיפול זה.

 משה (מוץ) מטלון: בשנים שחלפו מאז חקיקת החוק נוספו כאמור למקצוע הפסיכולוגיה תחומי מומחיות חדשים, שהוכרו ומנויים בתוספת לחוק, המתמקדים בטיפול באוכלוסיות מוגדרות, כגון ילדים, חולים ונכים.

 משה (מוץ) מטלון: הגם שמומחים אלה נדרשים בתקנות הפסיכולוגים (אישור תואר מומחה) להכשרה בטיפול פסיכולוגי בתחום התמחותם, הם אינם רשאים לעסוק בפסיכותרפיה בתחום התמחותם, אף שהחוק אינו מבחין כלל ועיקר בין שני המושגים – טיפול פסיכולוגי ופסיכותרפיה – משום שחד הם.

 משה (מוץ) מטלון: אם כך, מוצע להבהיר ולקבוע כי פסיכולוג רשאי להציע ולתת שירות הדורש מומחיות, מיומנות או הכשרה מוכרת רק אם אכן רכש מומחיות, מיומנות או הכשרה כאמור.

אורי מקלב: אין רמקולים.

 משה (מוץ) מטלון: משפט אחרון.

קריאה: אפשר – – – מראש את כל העובדים שנשארו – – –

 משה (מוץ) מטלון: כך יוכל כל פסיכולוג לתת את השירות המלא והמיטבי בתחום שבו התמחה והוכשר.

 משה (מוץ) מטלון: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לתמוך בהצעה בקריאה ראשונה.

 משה (מוץ) מטלון: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אין לנו הצבעה אלקטרונית.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה ידנית.

קריאה: הוא יכול לא לרדת, תשאיר אותו, זאת הצבעה ידנית.

אורי מקלב: רבותי, הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון מס' 6), קריאה ראשונה – מי בעד?

אורי מקלב: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: ההצעה אושרה פה-אחד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: נקבע שהיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קריאה: – – – ההיסטוריים.

אורי מקלב: – – – בצורה אחרת.

אורי מקלב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/346).

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99) (סייגים להגבלת שעות חנייה של נכים), התש"ע–2010.

אורי מקלב: חבר הכנסת משה מוץ מטלון – – –

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (סייגים להגבלת שעות חנייה של נכים).

 משה (מוץ) מטלון: צורכיהם המיוחדים – ודיברנו על זה קודם לכן בהצעת חוק הקודמת – של אנשים עם נכות טופלו בחקיקה.

 משה (מוץ) מטלון: בין היתר הוכרה זכותם להסדרי חנייה לכלי הרכב שבשימושם.

 משה (מוץ) מטלון: כך, למשל, חוק החנייה לנכים קובע כי נכה רשאי להחנות את רכבו הנושא תג נכה במקום שהחנייה אסורה בו בתנאים המפורטים, ויש כהנה וכהנה תנאים.

 משה (מוץ) מטלון: יתירה מזו, רשויות תמרור מקומיות מסוימות מגבילות לעתים את השעות שבהן מוקצה מקום חנייה למי שניתן לו תג נכה לשעות העבודה המקובלות.

 משה (מוץ) מטלון: מצב זה פוגע לא אחת ביכולתו של אדם עם נכות לנהל חיי שגרה סבירים, לרבות האפשרות להגיע למקומות בילוי בשעות הפנאי.

 משה (מוץ) מטלון: בהצגה הטרומית, אדוני היושב-ראש, הצגנו מצב עגום, שבמקומות בילוי, במרכזי קניות, במרכזי תרבות, בקניונים או סמוך להם אין מקומות חנייה לנכים בשעות הערב.

 משה (מוץ) מטלון: עד שעה מסוימת אדם מוגבל, וכאילו משעה מסוימת הוא קם על רגליו, רץ ומפזז.

 משה (מוץ) מטלון: לפיכך, הצעת החוק מציעה לאסור ככלל על רשות תמרור מקומית להגביל את שעות החנייה של מי שניתן לו תג נכה במקום שהקצתה לחניית נכים.

 משה (מוץ) מטלון: כמובן, יהיו סייגים כאלה ואחרים, שאנחנו גם בדיון המקדים, לקראת הקריאה הראשונה, קיבלנו.

 משה (מוץ) מטלון: אני משער שהנושאים האלה יבואו על פתרונם בצורה הטובה ביותר, ולאחר הפגרה אנחנו נתיישב ונכין את הצעת החוק הזאת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

 משה (מוץ) מטלון: גם כאן אני מבקש להודות לחבר הכנסת אופיר אקוניס, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שראה חשיבות רבה בתיקון העוול הזה ודאג וביקש להביא את הצעת החוק לקריאה ראשונה עוד טרם יציאתנו לפגרת הקיץ.

 משה (מוץ) מטלון: אני חוזר ומבקש, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לתמוך בהצעה ולהעבירה בקריאה ראשונה.

 משה (מוץ) מטלון: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת מוץ מטלון.

אורי מקלב: אנחנו נוכל לעבור להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99) (סייגים להגבלת שעות חנייה של נכים), התש"ע–2010.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: (סייגים להגבלת שעות חנייה של נכים), התש"ע–2010, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אורי מקלב: אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 99) (סייגים להגבלת שעות חנייה של נכים), התש"ע–2010, אושרה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/338).

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, נעבור להצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 18) (איסור שיווק תמרוק שבתהליך ייצורו נערך ניסוי בבעלי-חיים), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 18) (איסור שיווק תמרוק שבתהליך ייצורו נערך ניסוי בבעלי-חיים), התש"ע–2010, של חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

איתן כבל: החוק אומר את הדבר הזה: מוצע לאסור שיווק של תמרוק שבתהליך ייצורו נערך ניסוי בבעלי-חיים.

איתן כבל: המנהל הכללי של משרד הבריאות יקבע כללים להכרה בחלופות מאושרות לניסויים אלו, בין היתר על בסיס חלופות שאושרו בידי ארגונים בין-לאומיים, לרבות האיחוד האירופי.

איתן כבל: כמו כן, אם קיים חשש ממשי בנוגע לבטיחות התמרוק ולפגיעה בבריאות המשתמשים ללא עריכת ניסוי בבעלי-חיים, רשאי המנהל הכללי של משרד הבריאות להתיר את שיווק התמרוק אף אם נערך בתהליך ייצורו ניסוי בבעלי-חיים בתנאים מסוימים.

איתן כבל: יש שתי גרסאות המוצעות בשלב זה לעניין איסור השיווק: הגרסה הראשונה מציעה לאסור את השיווק אם הניסוי נערך בחלוף 90 יום מהיום שבו המנהל הכללי של משרד הבריאות הכיר בשיטת בדיקה חלופית, ואילו הגרסה השנייה מציעה כי אין לשווק מוצר שבמהלך ייצורו נערך ניסוי בבעלי-חיים אם ישנה חלופה לניסוי מיום תחילתו של חוק זה, אך עד יום 1 בינואר 2015, ואם לא נקבעה חלופה מאושרת לניסוי, יינתן היתר לשיווק תמרוק שכזה.

איתן כבל: כדי להקל על הדיונים ולהשאיר את העניין יותר פתוח, הצגנו בפני המליאה שתי גרסאות, ובהכנה לקריאה שנייה ושלישית נעלה אותן להצבעה בפני הוועדה, ואז נביא את זה למליאה.

איתן כבל: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

אורי מקלב: נעבור להצבעה ידנית על הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 18) (איסור שיווק תמרוק שבתהליך ייצורו נערך ניסוי בבעלי-חיים), התש"ע–2010.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לכן אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה פה-אחד, והיא תעבור להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

אורי מקלב: תודה לכולם.

אורי מקלב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/343).

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: הצעת חוק דיווח לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת על פעילות אגף שיקום נכים ואגף משפחות והנצחה במשרד הביטחון (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010.

אורי מקלב: חבר הכנסת משה מוץ מטלון, בבקשה.

 משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, מכובדי יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק דיווח לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת על פעילות אגף שיקום נכים ואגף משפחות והנצחה במשרד הביטחון (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010.

 משה (מוץ) מטלון: בהצעת החוק המתפרסמת בזה מוצע לעגן בחקיקה חובת דיווח של משרד הביטחון על פעילות האגפים העוסקים בטיפול בנכים ובמשפחות השכולות.

 משה (מוץ) מטלון: היוזמה להצעת החוק עלתה בדיוני צוות הבדיקה של ועדת החוץ והביטחון לבחינת תפקוד אגף השיקום ואגף משפחות והנצחה במשרד הביטחון בראשות חבר הכנסת חסון, בהשתתפותי ובהשתתפות חברים נוספים.

 משה (מוץ) מטלון: חודשים רבים עבדנו, פגשנו הן בני משפחות והן נכים, את אנשי האגפים, והגענו למסקנה שללא דיווח חד-משמעי חד-שנתי של השר ודו-שנתי של ראשי האגפים על תוכניות העבודה, על התקציב, על דרך הפעולה ועל ניצול התקציב ומימוש תוכנית העבודה, יקרו דברים רעים שאנחנו עדים לכך שהם קרו בשנים האחרונות לאגף השיקום.

 משה (מוץ) מטלון: ראשי אגפי השיקום ידווחו לוועדת החוץ והביטחון שישה חודשים לאחר כל דיווח בתחילת כל שנה על העמידה ביעדי האגפים, יישום תוכניות העבודה ומימוש תקציב בתקופה שחלפה מאז הדיווח, וכן על כל עניין הקשור באגפי השיקום לתוכנית העבודה העתידית.

 משה (מוץ) מטלון: אני מתכבד, בשמי ובשם יושב-ראש הוועדה, בשמי ובשם חברי ועדת חוץ וביטחון וחברים נוספים ויושבי-ראש ועדות הכנסת כמו חבר הכנסת יריב לוין ואחרים, שתמכו בחוק, להביאו לקריאה ראשונה ומבקש מהכנסת להצביע בעד.

 משה (מוץ) מטלון: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת משה מוץ מטלון.

אורי מקלב: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק דיווח לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת על פעילות אגף שיקום נכים ואגף משפחות והנצחה במשרד הביטחון (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: אני קובע שההצעה עברה בקריאה ראשונה פה אחד, ותעבור לוועדת החוץ והביטחון להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/345).

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 98) (מידע על שירותי תחבורה ציבורית), התש"ע–2010, קריאה ראשונה.

אורי מקלב: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק זאת מוגשת יחד עם חברי חברי הכנסת יריב לוין ונחמן שי.

שלי יחימוביץ': אקדים ואומר שאומנם חבר הכנסת לוין רשום שני בהצעת החוק הזאת, אבל הוא הרוח החיה מאחוריה והוביל את המהלכים מול משרד התחבורה.

שלי יחימוביץ': גם עוזרי הפרלמנטרי עמית בן-צור, שהיום אני נפרדת ממנו בצער רב אחרי ארבע וחצי שנות עבודה משותפות, עומד מאחורי החוק הזה ומאחורי קידומו באמצעות משא-ומתן אינטנסיבי עם המשרדים השונים – אני מנצלת את ההזדמנות הזאת להודות לו.

שלי יחימוביץ': מדובר בעוזר הפרלמנטרי הטוב ביותר שיש, שותף אידיאולוגי וביצועי לדרך, יד ימיני.

שלי יחימוביץ': אני נפרדת ממנו בצער, אך בשמחה בשבילו, כי הוא מקבל תפקיד משמעותי, ואני אצטרך להמשיך להוביל את הצעת החוק הזאת בלעדיו.

שלי יחימוביץ': על-פי הצעת החוק, יוקם מאגר מידע ארצי שירכז את מכלול המידע הנוגע לפעילות התחבורה הציבורית על כל סוגיה וינגיש את המידע הזה לציבור הרחב, הן בבית והן ברחוב, באופן שישים קץ לבלבול ששורר היום, כך שיתרחב ויתייעל השימוש בתחבורה הציבורית.

שלי יחימוביץ': נכון להיום, אני רוצה לציין, אדם יורד מהרכבת ולא יודע לאיזה אוטובוס לעלות כדי שיביא אותו למחוז חפצו.

שלי יחימוביץ': במידה רבה הדבר הזה קרה בגלל הפרטת הקווים ובגלל – חזר החשמל?

אורי מקלב: ויהי קול.

שלי יחימוביץ': זה לכבוד החוק שלנו, יריב.

שלי יחימוביץ': אני מודה שחשדתי ביושב-ראש הקואליציה שהוא עומד מאחורי הפסקת החשמל הזאת, אבל הוא הרגיע אותי שלא.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, היום שורר בלבול כזה, שאדם לא רק שאינו יודע על איזה אוטובוס לעלות, אלא אינו יודע לאן להתקשר כדי לדעת מהו האוטובוס שייקח אותו למחוז חפצו.

שלי יחימוביץ': כיוון שיש כבר כמה וכמה מפעילים, אין יד אחידה מכוונת, והאנדרלמוסיה גדולה ביותר.

שלי יחימוביץ': הדבר הזה, כאמור, קורה בגלל העברת קווי השירות למפעילים שונים.

שלי יחימוביץ': זה יצר לציבור קושי גדול מאוד בקבלת מידע ובתכנון נסיעה מוסדר.

שלי יחימוביץ': הצעת החוק הזאת תביא להקמתו של מאגר מידע ארצי אחד של כל התחבורה הציבורית – הרכבות, הרכבת הקלה, מערך האוטובוסים וכן הלאה – שיופעל באמצעים מאוד מאוד משוכללים ועל-פי קריטריון אחיד לכל מפעילי השירות.

שלי יחימוביץ': המידע יסופק ללא תשלום באמצעות הטלפון, האינטרנט, מערכות מידע אלקטרוניות, ויופיע – זה אחד החידושים בהצעת החוק הזאת – על צגים דינמיים בתחנות האיסוף.

שלי יחימוביץ': כלומר, בתחנת האוטובוס יהיה צג דיגיטלי שיאמר לנוסעים מתי מגיע האוטובוס הבא.

שלי יחימוביץ': התחבורה הציבורית היא שירות שניתן בעיקר לאנשים עניים, לבני מעמד הביניים, לחיילים, לאנשים צעירים, לסטודנטים, וכאן אנחנו מנגישים את השירות הזה, הופכים אותו זמין, בהיר, ברור יותר.

שלי יחימוביץ': כך אנחנו מקווים שגם השימוש ברכב הפרטי יפחת, כיוון שהתחבורה הציבורית תהיה נוחה יותר לשימוש.

שלי יחימוביץ': בשולי הדברים, אבל לא באמת בשוליהם, אני רוצה להביע צער על הפרטת הקווים.

שלי יחימוביץ': כאן אני מייצגת את עמדתי בלבד ולא את עמדתו של חבר הכנסת יריב לוין.

שלי יחימוביץ': ההפרטה הזאת נעשית בלי לבדוק באמת אם כשחברה פרטית מפעילה קו תחבורה ציבורית היא נותנת שירות יותר טוב.

שלי יחימוביץ': בפועל היא נותנת שירות יותר רע.

שלי יחימוביץ': הרי אי-אפשר לחסוך במחירו של אוטובוס; אוטובוס עולה 1.2 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': אז איפה חוסכים?

שלי יחימוביץ': חוסכים בשכרו של הנהג, שמרוויח היום – נאמר 28 שקלים בשעה.

שלי יחימוביץ': כך מרוויח נהג ותיק של "דן".

שלי יחימוביץ': אחרי הפרטת קוו הוא ישתכר 20.70 בקו המופרט.

שלי יחימוביץ': כך יושג החיסכון.

שלי יחימוביץ': גם ההפסקות לצורך הליכה לשירותים לנהגים מקוצצות.

שלי יחימוביץ': השירות נעשה גרוע יותר, וכך, מכל ההפרטה האובססיבית הזאת של כל מה שזז, הציבור יוצא נפסד.

שלי יחימוביץ': אנחנו כאן מנסים בכל זאת לשים איזה סדר בכאוס, כדי שלפחות השירות לציבור לא ייפגע.

שלי יחימוביץ': עוד אומר שעל-פי הצעת החוק ישולטו בשילוט דיגיטלי לפחות 200 תחנות בשנה, ושהצעת החוק הזאת נעשית בברכתו ובשיתוף פעולה מלא של שר התחבורה ישראל כץ, ואני מודה לו על כך.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה, גם כן ידנית – ההצבעה האלקטרונית עדיין לא עובדת.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 98) (מידע על שירותי תחבורה ציבורית), התש"ע–2010.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: אין מתנגדים.

אורי מקלב: לפיכך אני קובע שהצעת חוק זו אושרה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/2328/18; "דברי הכנסת", חוברת ל"א, עמ' 10654.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור, אם כך, להצעת חוק התניית תמיכות במחקר ופיתוח ובהשקעות הון בעמידה בחוקי העבודה (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ – תשובה והצבעה.

אורי מקלב: סגנית השר, חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה, תשובה, ואחר כך נעבור מייד להצבעה.

אורי מקלב: בבקשה, סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה מסמיך את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה לקבוע הוראות לעניין התניית אישורים הניתנים מכוח החוק בקיום הוראות שכר מינימום.

אורית נוקד: כוחן של ההוראות שנקבעו על-ידי השר יפה רק לאחר שהן מאושרות על-ידי ועדת הכלכלה של הכנסת.

אורית נוקד: בנוסף, החוק לעידוד השקעות הון מסמיך את שר התמ"ת, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, להתנות מתן אישור לתוכנית השקעות בקיום הוראות שכר מינימום.

אורית נוקד: הצעת החוק מציעה ליצור הסדר שלפיו יותנו המענקים המוענקים מכוח החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה והמענקים מכוח חוק עידוד השקעות הון בקיום חוקי עבודה, בהתאם לכללים שיקבע שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

אורית נוקד: על-פי הצעת החוק, ההסדר המוצע יחליף את ההסדר הקיים היום, המתנה את הסיוע על-פי חוקים אלה בעמידה בשכר מינימום ובאישור כללים אלו על-ידי ועדת הכלכלה.

אורית נוקד: ההצעה למעשה מרחיבה את התנאים שבהם צריכה לעמוד חברה המבקשת סיוע מהמדינה לפי החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה ועידוד השקעות הון בכל הקשור ליישום חוקי העבודה בישראל.

אורית נוקד: הגם שקיום הוראות דיני עבודה חשוב, הרי שחשיבות הנושא והשפעותיו האפשריות על מפעלים וחברות מצריך בחינה יסודית של ההשלכות האפשריות של מניעת מתן מענקים ומצריך קבלת עמדה של ארגונים יציגים, כמו ההסתדרות והתאחדות התעשיינים.

אורית נוקד: לכן, עמדת הממשלה היא כי יש לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לתיאום הנוסח.

אורית נוקד: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת סגנית השר אורית נוקד.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה טרומית על הצעת חוק התניית תמיכות במחקר ופיתוח ובהשקעות הון בעמידה בחוקי העבודה (תיקוני חקיקה), התש"ע–2010, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ וקבוצת חברי הכנסת.

אורי מקלב: אנחנו נמשיך בהצבעה ידנית.

אורי מקלב: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק זו אושרה בקריאה טרומית ותעבור לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: תודה רבה לכולם.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/2489; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, אנחנו עוברים להצעה – – –

חיים כץ: יש לנו הצעה אחת.

חיים כץ: – – – שלושה חודשים – – –

אורי מקלב: רבותי, יש לנו עוד הצעת חוק, הצעה טרומית – הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון – אי-תחולה על זכאי לקצבת פרישה שמשתכר מקופת הציבור), התש"ע–2010, של חברי הכנסת עתניאל שנלר וחיים כץ.

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת עתניאל שנלר.

אורי מקלב: באין תשובת השר, נעבור מייד אחריו להצבעה.

חיים כץ: ודאי, כי השר תומך בשתי ידיים.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק שלפנינו הוא חוק שיזמנו אני וחבר הכנסת חיים כץ.

עתניאל שנלר: מטרתו של החוק הזה היא להחריג את התעשיות הביטחוניות הממשלתיות – תע"ש, רפא"ל, התעשייה האווירית – מהגדרת הקופה הציבורית, על מנת לאפשר להן לעמוד ביעדים העצומים שיש לתעשיות הביטחוניות במדינת ישראל.

עתניאל שנלר: הסיפור, בשביל לעשות אותו פשוט ביותר: היום, על-פי החוק, ברגע שאדם עובד כעובד מדינה – לצורך העניין הוא היה בצה"ל או עבד במערכת הביטחון – ופרש או מגיעה לו קצבה, הרי אם הוא חוזר לעבוד באחת מהמערכות הממשלתיות, הקצבה נחשבת לעניין שכרו.

עתניאל שנלר: הדבר יוצר מצב מדהים, שעליו מצביע מבקר המדינה.

עתניאל שנלר: הדבר יוצר מצב שהיום, מי שהיה במערכת ביטחונית ורוצה לעזוב, לטובת העניין, נגיד לרפא"ל, לייצור, נאמר, "כיפת הברזל", הוא לא יכול להשתלב ברפא"ל אם השכר שלו, הקצבה שלו תינזק מכך.

עתניאל שנלר: לכן הוא ילך לחברות פרטיות.

עתניאל שנלר: לתעשייה האווירית או לתע"ש – אותו דבר, הוא ילך לחברות פרטיות.

עתניאל שנלר: הדרך היחידה שבה הוא יכול לעבוד בתעשיות הביטחוניות היא בעצם כיועץ חיצוני או כעובד חברת כוח-אדם.

עתניאל שנלר: את הדבר הזה צריך לעצור על מנת לאפשר לכל אחד ואחד שמשתחרר לנצל את הידע שרכש, את הניסיון העצום שיש לו, ולתרום הלאה לביטחון המדינה אחרי שהוא רכש את הידע הגדול במהלך אותן שנים שבהן הוא עבד במערכת הביטחון.

עתניאל שנלר: החוק שלנו מבקש להחריג את אותן תעשיות ביטחוניות ממשלתיות על מנת שלא ייחשב לו נושא הקצבה לעניין הקופה הציבורית, ובכך מאפשר לכל הפורשים ממערכת הביטחון להשתלב הלאה במערכות התעשייה הביטחונית.

עתניאל שנלר: אני מבקש מהכנסת לאשר את החוק בקריאה הטרומית, ואני רוצה להודות מאוד דווקא כאן לחבר הכנסת כץ על השותפות בניווט החוק עד כאן.

עתניאל שנלר: עוד יש לך דרך ארוכה מאוד כיושב-ראש הוועדה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת עתניאל שנלר.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה טרומית על הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון – אי-תחולה על זכאי לקצבת פרישה של משתכר מקופת הציבור), התש"ע–2010.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: (תיקון – אי-תחולה על זכאי לקצבת פרישה שמשתכר מקופת הציבור), התש"ע–2010,

אורי מקלב: אני קובע שהצעת חוק זו הועברה ואושרה בקריאה טרומית ותעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: תודה רבה לכם, לכולכם.

אורי מקלב: [נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת ועדת הכנסת, על-פי סעיף 151 לתקנון, לתיקון תקנון הכנסת, הכוללת תיקונים שונים.

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין יגיד לנו מה התיקונים שמוצע לנו להצביע עליהם.

אורי מקלב: בבקשה, יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, ברוח הדברים שאמרת קודם, הפעם באתי עם חבילה של דפים, אדוני, אבל אני מבטיח לא להקריא את כולם, אז אנחנו נתקזז עם ההסדר של הפעם הקודמת.

): אני מתכבד להציג בפניכם בפעם השביעית שתי הצעות נוספות לתיקונים בתקנון הכנסת שהכינה ועדת הכנסת במסגרת התהליך שאנחנו מקיימים כאן של גיבוש מחדש של נוסח חדש ועדכני לתקנון.

): הוועדה דנה בנושא הזה באופן שוטף ואנחנו, כפי שהחלטנו, מביאים את הצעות התיקון פרק-פרק במטרה להשלים את כתיבתו מחדש של התקנון כולו.

): אני יכול לומר שעם אישור התיקונים האלה אנחנו נשלים כבר כ-40% מהוראות התקנון בעדכון מחדש בהסכמה כללית רחבה.

): ההצעות שמובאות בפניכם מצריכות שתי הצבעות נפרדות, כל תיקון בנפרד, אבל אני אציג אותן ביחד על מנת לחסוך זמן.

): התיקונים המובאים היום מוסדרים במסגרת חלק חדש שכבר אישרנו, שכותרתו: כלים פרלמנטריים, והתיקונים האלה עוסקים בפרק השאילתות ובסעיף הנוגע לנאומים בני דקה.

): רוב ההוראות בנושא השאילתות אינן מעוגנות כיום בתקנון אלא מוסדרות בכל מיני החלטות של ועדת הכנסת, שחלקן, אגב, כבר לא בתוקף למרות שממשיכים לפעול על-פיהן.

): לפיכך, אנחנו ערכנו הסדרה ברורה בתוך מסגרת התקנון של כל נושא השאילתות בפרק שיוחד לכך בנפרד.

): הפרק מפרט את סוגי השאילתות, הרגילות, הדחופות והישירות, את דרך הגשתן ואת המכסות, וזאת בהסתמך על ההחלטות הקיימות כיום.

): עם זאת, הפרק הזה כולל כמה שינויים משמעותיים.

): אני לא אעמוד על כולם, אבל לשניים מהם אני חושב שמתחייבת כאן התייחסות.

): קיימת בעיה, שכולנו מודעים לה, שבמקרים רבים מאוד חברי כנסת אינם נוכחים בעת שניתנת תשובת השר על שאילתא, ומאידך גיסא – בעיה שהיא תמונת ראי של העניין הזה – שאילתות רבות מוגשות לשרים ואינן נענות במועד עד כדי הפיכתן לפעמים לבלתי רלוונטיות במועד שבו התשובה ניתנת.

): אנחנו קבענו הסדר שמטרתו באמת לעשות סדר בעניין הזה.

): מצד אחד נקבע שחבר כנסת שאיננו נוכח במליאה בעת מתן התשובה, השאילתא שלו פשוט תימחק ולא תועבר לפרוטוקול.

): מאידך גיסא נקבע ששר שאיננו עונה במועד על שאילתא רגילה – לבקשת חבר הכנסת השאילתא שלו תהפוך לשאילתא דחופה ותידון מייד בשבוע שלאחר מכן ביום רביעי, במתכונת של שאילתא דחופה, כולל שאלות של חברי כנסת נוספים.

): מובן שהדבר הזה גם מחייב הוראות שהכנסנו, שמבטיחות מתן הודעה מוקדמת לחברי הכנסת על מועדי השאילתות, כדי שמי שרוצה למשוך את השאילתא כי הוא לא יכול להימצא במליאה ביום או בשעה שאמורה להינתן התשובה יוכל לעשות זאת מבעוד מועד.

): נדמה לי שהדבר הזה יחזיר את המוסד החשוב הזה של שאילתא, שהוא כלי מרכזי בפיקוח על עבודת הממשלה, באמת למקום הרבה יותר משמעותי, ויאפשר דיון הרבה יותר ענייני.

): אגב, הכנסנו הוראה שגם שאילתא רגילה תיקרא על-ידי חבר הכנסת, ולא כפי שזה היום, על מנת שמי שצופה בנו בערוץ-99 או מי שאחר כך מבקש לעקוב אחרי הדברים, כולל חברי הכנסת שנמצאים כאן במליאה, ידע במה מדובר ומהן השאלות המקבלות תשובה.

): לעניין הסעיף העוסק בנאומים בני דקה – בעיקרון הוא מבוסס על ההוראות הקיימות תוך התאמתן לפרקטיקה הנוהגת.

): נמחקה הוראה שמגבילה את נאומים בני דקה לשלושים דקות באופן שבעצם יאפשר לכל חבר הכנסת שנוכח במליאה בתחילתה ביום שלישי, או בכל מועד אחר שבו יהיו נאומים בני דקה, להירשם ולנאום, וזאת נוכח ההצלחה של הכלי הזה, שרבים מאתנו משתמשים בו ומעלים באמצעותו נושאים שעל סדר-היום.

): שוב אני מדגיש, כפי שאנו נוהגים בוועדת הכנסת, גם שתי ההצעות שבפניכם התקבלו בהסכמה כללית, מקיר לקיר, על דעת כולם, ועל כן אני מבקש מהכנסת לאשר אותן.

): אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת להודות שוב לצוות הוועדה בראשותה של אתי בן-יוסף, לנועה, שחזרה אלינו מחופשת הלידה ומסייעת ותורמת גם היא, כמובן, לעבודת הוועדה, וליועצת המשפטית ארבל אסטרחן ולצוות שלה, שמלווים את כל העבודה הזאת.

): תודה מיוחדת למנהלי הסיעות, שהם שותפים מלאים מניסיונם ומהידע שלהם בכל התהליך הזה, ליועץ המשפטי של הכנסת איל ינון, למזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ ולסגנה נאזם בדר, וגם לעורך-דין סהר פינטו, שמלווה ותורם רבות לישיבות ולעבודה הזאת.

): נדמה לי שהעבודה הזאת, המשותפת, של כולם – הצוות המינהלי, הצוות של הסיעות, חברי הכנסת והצוות של הוועדה – באמת מביאה אותנו עד כאן לפחות לתוצאות משמעותיות ולהתקדמות בעניין שלא התקדם במשך עשרות שנים.

): תודה אחרונה, עם סיום המושב, באמת לצוות של העוזרים שמלווה אותי, ללילך, לרועי ולמיכל.

): תודה.

אורי מקלב: תודה רבה גם לך.

אורי מקלב: אנחנו מודים לך על החידושים המרעננים שאתה מכניס בעבודת הכנסת על-ידי התיקונים בתקנון הכנסת, שבוודאי יוסיפו חיות ורלוונטיות בדברים שאמרת.

אורי מקלב: אנחנו מקיימים שתי הצבעות נפרדות: הצבעה ראשונה היא הצבעה על הצעת ועדת הכנסת על-פי סעיף 151 לתקנון בדבר תיקון תקנון הכנסת, הכוללת תיקונים אלה: 1.

אורי מקלב: הוספת פרק שלישי בחלק ד' – שאילתות; 2.

אורי מקלב: ביטול הסעיפים 161–168.

אורי מקלב: הצבעה ידנית עדיין.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: בעד הצעת ועדת הכנסת – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: בתקנון הכנסת נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – רוב, נגד – מיעוט, אין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, אני קובע שתקנות אלה אושרו.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה השנייה שהיא על הצעת ועדת הכנסת, על-פי סעיף 151 לתקנון, לתיקון תקנון הכנסת הכוללת תיקונים אלה: 1.

אורי מקלב: תיקון סעיף 25; 2.

אורי מקלב: הוספת פרק רביעי בחלק ד' – נאומים בני דקה; 3.

אורי מקלב: ביטול סעיף 158.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: בעד הצעת ועדת הכנסת – רוב

אורי מקלב: נמנעים – אין

אורי מקלב: אין מתנגדים.

אורי מקלב: אם כך, אני קובע שגם הצעות התיקון האלה בתקנון אושרו.

אורי מקלב: אנחנו נבקש מיושב-ראש הכנסת רובי ריבלין – את הסיום של המושב, של כנס הקיץ הזה, נעביר אליו.

אורי מקלב: לפני כן יש עוד שאילתות.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אנחנו עכשיו בסעיף השאילתות.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה לעלות על הבימה ולענות על שאילתות אם החברים נמצאים.

ראובן ריבלין: אם לא – יועברו לפרוטוקול כמצוות התקנון.

ראובן ריבלין: ובכן, כבוד סגנית השר תשיב על שאילתא מס' 877 בנושא: תמריץ על העסקת בני-נוער, של חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח; לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ח באייר התש"ע (12 במאי 2010): כמה בתי-עסק, בתי-מלאכה ומפעלים קולטים תלמידים מבתי-הספר הטכנולוגיים במגזר הבדואי בדרום כדי להכשיר אותם ולהקטין את שיעור האבטלה.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם יש כוונה לתגמל אותם?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: האם יקבלו סיוע כלשהו?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מה ייעשה בעניין?

אורית נוקד: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) משרד התמ"ת משקיע משאבים רבים בהכשרה מקצועית של בני-נוער מהמגזר הבדואי בדרום.

אורית נוקד: בין היתר מפעיל המשרד מרכזי הכשרה בבתי-הספר "עמל רהט", "עמל ערערה" ובחורה.

אורית נוקד: נוסף על פעילות המשרד כיום, המשרד מתכנן לפתוח בית-ספר נוסף לאוכלוסיית הפזורה הבדואית בשנת הלימודים תשע"א במועצה האזורית אבו-בסמה.

אורית נוקד: כל בני הנוער שמשתתפים במסלול החניכות של בתי-הספר הטכנולוגיים שבפיקוח המשרד משתכרים בשכר שאינו נמוך משכר המינימום וזכויותיהם הסוציאליות נשמרות.

אורית נוקד: אף שמעסיקים לא מקבלים באופן אוטומטי תמריץ על העסקת בני-נוער מהמגזר הבדואי, משרד התמ"ת העמיד כמה מסלולים לרשות ציבור המעסיקים, וכולם מוזמנים להגיש את מועמדותם לקבלת סיוע.

אורית נוקד: אחד המסלולים באגף להכשרה מקצועית נקרא OJT – On the Job Training – ובאמצעותו האגף מאפשר לכל מעסיק המעוניין לקלוט עובדים חדשים לקבל סיוע בתמורה לכך שיכשיר את העובדים שגויסו לשורותיו.

אורית נוקד: האגף להכשרה מקצועית נותן סכום של 3,000 ש"ח לחודש על כל חונך, ועל כל עובד יקבל המעסיק סכום של 1,000 ש"ח לחודש.

אורית נוקד: מסלול נוסף הוא "כיתה במפעל".

אורית נוקד: במסלול זה כל מפעל המעוניין להפעיל – הוא בעצמו או באמצעות מוסד עיוני – קורס באחד ממקצועות האגף או בתוכנית ייחודית למפעלו, יקבל את מימון הקורס במלואו, בתנאי שהמפעל יתחייב לקלוט 75% מבוגרי הקורס.

אורית נוקד: נוסף על המסלולים שעומדים כיום לרשות ציבור המעסיקים, האגף להכשרה ולפיתוח כוח-אדם במשרדי שוקד בימים אלה על עדכון חוק החניכות כך שמעסיקים יתומרצו גם במסלולים נוספים.

אורית נוקד: תודה.

ראובן ריבלין: שאילתא מס' 878, של חבר הכנסת אורי אורבך, בעניין שכרם של בעלי צרכים מיוחדים – אינו נוכח; לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אורבך שאל את ראש הממשלה ביום כ' בסיוון התש"ע (2 ביוני 2010): ב-14 במרס 2010 התפרסם ריאיון של נערים בעלי צרכים מיוחדים עמך.

ראובן ריבלין: במהלך הריאיון הוצגו בפניך נתונים על השכר המביך שמקבלים בעלי צרכים מיוחדים עבור עבודתם.

ראובן ריבלין: מאחר שהנתונים היו חדשים עבורך, ביקשת ללמוד אותם.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: מה תעשה לטובת אנשים אלו, אשר שכרם החודשי לא עולה לעתים על עשרות שקלים בחודש?

אורית נוקד: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) השאילתא שהעלית, חבר הכנסת אורבך, הוגשה לראש הממשלה בעקבות ריאיון שהעניק, ובהמשך הועברה אל משרד התמ"ת.

אורית נוקד: חשוב מאוד להבחין בין סוגי העבודות שבהם מועסקים בעלי הצרכים המיוחדים על מנת שניתן יהיה לייחס את הדברים למשרד הממשלתי המתאים.

אורית נוקד: לטובת העניין אני אציג, ברשותך, את ההבדלים.

אורית נוקד: בעלי צרכים מיוחדים עובדים במגוון עבודות, חלקן בשכר נמוך ובלי שמתקיימים יחסי עובד–מעביד.

אורית נוקד: המסגרות הללו אינן באחריות המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה שבמשרד התמ"ת, אלא באחריות משרד הרווחה ומשרד הבריאות, ולכן אינני יכולה להתייחס לאותן מסגרות.

אורית נוקד: האחריות שהוטלה על המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות היא לטפל בשילובם של אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה שאיננו מוגן ומתקיימים בו יחסי עובד–מעביד.

אורית נוקד: במסגרות אלו נקבע השכר נקבע בהתאם ליכולת העבודה של העובד.

אורית נוקד: ראוי להדגיש שפערי השכר בין עובדים במפעלים מוגנים לבין עובדים בשוק החופשי יכול להגיע לאלפי שקלים בחודש.

אורית נוקד: המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה פועל במלוא המרץ לניוד אנשים מתעסוקה מוגנת אל שוק העבודה הרגיל ולשיפור שכרם ומעמדם של אנשים עם מוגבלות בתוך מקום עבודתם.

אורית נוקד: כדי לנייד אנשים בעלי צרכים מיוחדים מהמערכות המוגנות אל שוק העבודה הרגיל מפעיל המטה תקנות לשכר מינימום מותאם, ובמסגרתן יכולים אנשים עם מוגבלות בשתי רמות יכולת העבודה הנמוכות ביותר להשתלב בעבודה בשוק החופשי בלי שיתקיימו יחסי עובד–מעביד, אך על-פי הנחיות המופיעות בחוק – חוק המשתקמים.

אורית נוקד: כדי לשפר את שכרם ומעמדם של אנשים עם מוגבלות, אנו מגינים עליהם בעזרת אבחוני שכר המינימום המבטיחים תשלום שכר הוגן וראוי, ומפעילים תוכנית לשדרוג יכולותיהם של פרטים בעלי צרכים מיוחדים במקום העבודה בעזרת התקנות להשתתפות במימון התאמות במקום העבודה.

אורית נוקד: במסגרת זו מקבל המעסיק מענקים לקליטה, שילוב ושדרוג עובדים בעלי מוגבלות.

אורית נוקד: זאת ועוד, ועדה בין-משרדית המליצה לאחרונה על שינויים בתקנות השתתפות המדינה במימון ההתאמות כדי לאפשר למעסיקים שימוש מיטבי בתקנות.

אורית נוקד: כלי נוסף שמפעיל התמ"ת הוא השתתפות בשכר העובדים במשך 30 חודשים, וכן מימון של התאמות במקום העבודה.

אורית נוקד: על-פי המתוכנן, המסלול יופעל במטרה לאפשר את קליטתם של עד 500 עובדים בסכום כולל של 15 מיליון ש"ח.

אורית נוקד: המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות במשרד התמ"ת רואה חשיבות מרבית בניסיון לשלב אנשים עם צרכים מיוחדים בשוק העבודה הרגיל לצד עובדים שאינם עם מוגבלות, ורק במקרים חריגים – לשלבם במערכות המוגנות.

אורית נוקד: אני מאמינה שזוהי הדרך הנכונה לסייע לאנשים עם מוגבלויות לשפר את מצבם ולמצות את יכולתם.

ראובן ריבלין: שאילתא מס' 884, של חבר הכנסת דוד אזולאי, בנושא: פגיעה במפעלים ובעסקים בגלל ההקפאה – אינו נוכח; לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ח באייר התש"ע (12 במאי 2010): מפעלים ביהודה ושומרון טוענים כי נפגעו בגלל הקפאת הבנייה ומאיימים בהעתקת הפעילות מברקן שבשומרון לסין.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מה היא עמדת משרדך בנושא?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: האם נפגעו מפעלים עקב החלטת הממשלה?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מה ייעשה למנוע סגירת מפעלים, העתקתם לחוץ-לארץ ופיטורי עובדים?

אורית נוקד: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אורית נוקד: מרכז ההשקעות במשרד התמ"ת אחראי לעידוד פעילות כלכלית, וכן להקמה ולפיתוח של מפעלים מכוח חוק עידוד השקעות הון.

אורית נוקד: מסלול התמיכה המרכזי במרכז ההשקעות הוא מסלול המענקים, שתקציבו בשנתיים האחרונות עמד על 400 מיליון ש"ח – זאת לאחר קיצוצים משמעותיים בתקציב מרכז ההשקעות בשנים שקדמו ל-2009.

אורית נוקד: נוסף על מסלול המענקים פועלים מסלולים מינהליים מכוח החלטות ממשלה, דוגמת מסלול התעסוקה, התומך בהעסקת עובדים בפריפריה, בדגש על העסקת חרדים ובני מיעוטים, ומסלול מחולל שינוי, שנועד לעודד הקמה והעתקה של מפעלים גדולים מאוד מהמרכז לאזורי פיתוח א'.

אורית נוקד: 2.

אורית נוקד: לא ידוע לנו על מפעלים שנפגעו כתוצאה מהקפאת הבנייה באזור התעשייה ברקן, אך כיוון שאזור התעשייה ברקן נמצא באזור פיתוח א', המפעלים שנמצאים באזור זה זוכים לתמיכה רציפה של מרכז ההשקעות לאורך השנים.

אורית נוקד: לדוגמה, בשנים 2008–2010 תמך מרכז ההשקעות בחמישה מפעלים הנמצאים באזור תעשייה זה, ובהם "אסטרון עבודות הנדסיות", "מגה פרינט", "אימי דיפנס", "הארגז", "טכנופח תעשיות מתכת" ו"אי.

אורית נוקד: אר.

אורית נוקד: פי.

אורית נוקד: סי – מוצרי גומי ישראליים".

אורית נוקד: סכום ההשקעה המאושרת במפעלים האלה עומד על כ-47 מיליון ש"ח וסכום המענקים שאושרו למפעלים אלה הוא כ-10 מיליוני ש"ח.

אורית נוקד: מרכז ההשקעות שבמשרד התמ"ת ממשיך וימשיך לתמוך בתעשייה ישראלית בפריפריה, ובכלל זה באזור התעשייה ברקן.

ראובן ריבלין: שאילתא מס' 924, של חבר הכנסת נחמן שי, בנושא: ביטול הסיוע וההטבות למשתתפי "אורות לתעסוקה" – אינו נוכח; לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נחמן שי שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ו' בסיוון התש"ע (19 במאי 2010): השבוע הוחלט לבטל את ההטבות למשתתפי תוכנית "אורות לתעסוקה", שנועדה לתמוך בכ-5,000 מובטלים, לסייע להם ולשלבם במעגל התעסוקה.

ראובן ריבלין: הפסקת הסיוע וביטול ההטבות שעמדו לרשותם באופן מיידי עשויים לגרום להחרפת מצבם.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מה הן הסיבות להחלטה? 2.

ראובן ריבלין: מה ייעשה כדי שמשתתפי התוכנית לא ייפגעו?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: האם יש תוכנית חלופית שתסייע להגברת התעסוקה של משתתפי תוכנית זו?

אורית נוקד: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אורית נוקד: תוכנית "אורות לתעסוקה" נועדה לסייע למשתתפיה להשתלב במעגל העבודה.

אורית נוקד: התוכנית התבססה על התחייבות המדינה להשקיע משאבים שיאפשרו התאמת תוכנית אישית לסיוע ולהכשרת כל משתתף ולאספקת שירותים תומכי-עבודה.

אורית נוקד: עם החלטת הכנסת להביא לסיום התוכנית הופסקו כל הפעילויות הקשורות בה, לרבות השמות המשתתפים, התאמת התוכניות האישיות והשירותים תומכי העבודה שניתנו במסגרתה.

אורית נוקד: 2.

אורית נוקד: כדי למזער את הפגיעה במשתתפי התוכנית הופנו אלו למצות את זכויותיהם, ככל אזרחי ישראל, במסגרות האחרות הקיימות, כגון סבסוד מעונות, הטבות לנשים חד-הוריות, שירותי הרווחה וכדומה.

אורית נוקד: 3.

אורית נוקד: כידוע, משרד התמ"ת תמך בתוכנית "אורות לתעסוקה" והאמין שהיא נותנת את המענה הנכון לאוכלוסיית מקבלי הבטחת הכנסה ומובטלים שנמצאים זמן רב מחוץ לשוק העבודה.

אורית נוקד: עם זאת, משרדי מכבד את הכרעת כנסת ישראל אשר החליטה לסיים את התוכנית, והשר בן-אליעזר הנחה את ראשי המשרד לפעול בשיתוף פעולה עם משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה להכנת חלופה לתוכנית אשר תיתן מענה הולם ותתמודד עם הקשיים שאפיינו את התוכנית הקודמת.

אורית נוקד: אני מקווה שבזמן הקרוב תוצג תוכנית חדשה ויינתן לציבור מענה הולם.

ראובן ריבלין: שאילתא מס' 970, של חבר הכנסת אמנון כהן, בנושא:

ראובן ריבלין: מחסור במשפחתונים בנווה-יעקב – אינו נוכח; לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ' בסיוון התש"ע (2 ביוני 2010): בשכונת נווה-יעקב בירושלים יש מחסור במשפחתונים.

ראובן ריבלין: כיום פועלים כ-16 משפחתונים, ועשרות אמהות העומדות בקריטריונים נענו בשלילה עקב היעדר תקנים ונאלצו לנטוש את עבודתן.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מה הם הקריטריונים לאישור משפחתונים?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: מדוע חרף הביקוש הגדול לא מאושרים בנווה-יעקב משפחתונים נוספים?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מה ייעשה לטיפול בעניין זה?

אורית נוקד: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אורית נוקד: משרד התמ"ת, בהובלת השר, הציב לעצמו כמטרה ראשונה במעלה להביא לבלימת האבטלה, ליצור יותר מקומות עבודה ולעודד יותר נשים לצאת ולעבוד.

אורית נוקד: כחלק ממדיניות משרד התמ"ת, המשרד פועל לפתיחת מסגרות טיפול לילדים על מנת לשרת את כל חלקי האוכלוסייה הישראלית בכל רחבי הארץ.

אורית נוקד: האחריות לפתיחת משפחתונים בירושלים, לרבות בשכונת נווה-יעקב, מצויה בידי אגף הרווחה בעיריית ירושלים, המתאם את הדברים עם האגף למעונות-יום.

אורית נוקד: על-פי הצרכים להרחבה שהגיש אגף הרווחה למשרד התמ"ת אושרה עד כה מכסה של 15 משפחתונים, ונוסף על כך יוקצו עוד כ-50 משפחתונים להרחבה בשכונות השונות בעיר.

אורית נוקד: למען הסר ספק אדגיש כי אין כל בעיה של הקצאת תקנים למשפחתונים, ומשרד התמ"ת משלם לעירייה עבור הפעלה של כל משפחתון ומשפחתון שנפתח בתיאום עם המשרד.

ראובן ריבלין: שאילתות של חבר הכנסת חיים אורון ושל חבר הכנסת יצחק וקנין, שאילתות 1038 ו-1044, בנושא: עובדות ניקיון באוניברסיטת בן-גוריון – תשובה אחת יש לשני השואלים.

ראובן ריבלין: אינם נוכחים – לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"א בתמוז התש"ע (23 ביוני 2010): אוניברסיטת בן-גוריון מעסיקה עובדות ניקיון באמצעות חברות שירותים.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מה היא עמדת המשרד בעניין העסקה של עובדי ניקיון כעובדי קבלן?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: מה הם הנהלים לגבי העסקת עובדי ניקיון?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מה נעשה כדי לוודא שהעובדות מועסקות כדין?

ראובן ריבלין: 4.

ראובן ריבלין: האם נקבעו נהלים למניעת פגיעה בזכויות העובדים?

ראובן ריבלין: אבקש לקבלם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"א בתמוז התש"ע (23 ביוני 2010): עובדות הניקיון באוניברסיטת בן-גוריון הן עובדות קבלן, ולא קיבלו זכויות סוציאליות במשך 15 שנה בגלל החוזים שבין האוניברסיטה לקבלנים.

ראובן ריבלין: כבר ארבע שנים מתנהל מאבק למען העסקתן כעובדות האוניברסיטה.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם נכון הדבר?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – מה ייעשה לבדיקת הנושא?

אורית נוקד: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לפני כמה שבועות התייחסתי לנושא במסגרת הצעה דחופה לסדר-היום שהעלה חבר הכנסת אדרי, אך אשמח להשיב שוב לגופו של עניין על השאילתות.

אורית נוקד: משרד התמ"ת, באמצעות מינהל האכיפה וההסדרה, אחראי לאכיפה הפלילית של חוקי העבודה.

אורית נוקד: עבודת אגף האכיפה במינהל נעשית הן באמצעות טיפול בתלונות והן באמצעות אכיפה יזומה.

אורית נוקד: לאורך השנים נפגעות זכויות העובדים, ובמיוחד העובדים המאורגנים פחות.

אורית נוקד: לנוכח עובדה זו הושם בשנים האחרונות דגש על אכיפה במגזרים אלה, ובהם בתחום השמירה והניקיון.

אורית נוקד: מדיניות המשרד להקצות משאבים לטובת ההגנה על זכויות העובדים מצאה ביטוי גם בדיוני התקציב האחרונים, ואני שמחה לבשר על גידול של 31% בתקני האגף לאכיפת זכויות עובדים, דהיינו כ-48 תקנים חדשים.

אורית נוקד: חשוב להדגיש שלא בכל מקום שבו העובדים אינם זוכים לקבל את מלוא זכויותיהם או שהסכם שנחתם מולם לא מכובד יש למשרד התמ"ת סמכות.

אורית נוקד: נציגי מינהל האכיפה ביקרו באוניברסיטה במסגרת פעילותנו היזומה ובדקו את השמירה על זכויות עובדי חברות הניקיון באוניברסיטה במישור הפלילי, המצוי בתחום סמכות משרד התמ"ת.

אורית נוקד: מאחר שמדובר בהליכים פליליים, אנו מנועים מלהעביר כל מידע על חקירות אלו.

אורית נוקד: בנושאים האזרחיים, אשר להבנתי נמצאים במרכז מאבקן של עובדות הניקיון, כמו מעמד עובדות הניקיון כעובדות האוניברסיטה או כעובדות קבלן, אין למשרד התמ"ת כל סמכות, ולכן המשרד מנוע מלהתערב בהם.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לסגנית השר על הימצאותה כאן בשעה מאוחרת זו.

ראובן ריבלין: אני מודה לה.

ראובן ריבלין: כמצוות החוק, העניינים יועברו לפרוטוקול, וכל המבקש לעיין בהם יוכל למצוא אותם בפרוטוקול הכנסת של ישיבה זו.

ראובן ריבלין: האם יש עוד שאילתות?

ראובן ריבלין: – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: שאילתא דחופה שהשר לא הגיע ואין שר משיב במקומו, כי השר נהרי אמר לנו שהוא עומד להגיע.

ראובן ריבלין: אם אדוני רוצה שאני אביא את סגן ראש הממשלה לכאן, השאילתא לשר הפנים?

ראובן ריבלין: – השר לביטחון פנים היה פה כל היום, זאת האמת.

ראובן ריבלין: אני אעביר את השאילתא.

ראובן ריבלין: קודם כול אעביר לו שאילתא על מנת שיחזיר לך תשובה מלאה, וכן אני אשמור.

ראובן ריבלין: ביום שבו תכונס הכנסת אני אזמין את השר להשיב על שאילתא זו, אם עדיין תהיה רלוונטית.

ראובן ריבלין: על כל פנים, שאילתות בעל-פה דחופות הן סעיף ראשון בסדר-היום.

ראובן ריבלין: בגלל היום המיוחד וסדר-היום המיוחד, שבו גם ליושב-ראש הקואליציה היה מה לומר, שכן גם הוא היה צריך לנצח על התזמורת של המערכת כולה כדי שתבוא ותבחן בעד מי הממשלה מוכנה, במי הממשלה מוכנה לתמוך ולא – דבר שלא מחייב כמובן את הכנסת, אבל בסופו של דבר משפיע.

ראובן ריבלין: לכן אני רואה בזה – השר אהרונוביץ מקפיד קלה כחמורה על עבודת הכנסת ועל כבודה של הכנסת.

ראובן ריבלין: לא היתה פעם שהוא לא בא על מנת להשיב על שאילתות, ולכן אנחנו מבינים שהדבר נובע מכך ששאילתא דחופה הועברה מתחילת היום לשלהי היום או למוצאי היום.

ראובן ריבלין: אני מבטיח לך שהשאילתא שלך תיענה בצורה הברורה ביותר, בצורה ישירה, וגם תפורסם, אם יהיה צורך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו לפני ההכרזה על יציאתנו לפגרה.

ראובן ריבלין: סיום המושב השני של הכנסת הזאת, וכנס הקיץ לפני סיומו.

ראובן ריבלין: אני רוצה באמת, בשם כולכם, בכנס זה – כנס קיץ זה, שהיה סוער, והמושב כולו, שהיה סוער מצד אחד, עם מחלוקות רבות, ומצד האחר גם היום ראינו יום חקיקה מלא, שבו הזרעים והשתילים ששתלו חברי הכנסת במשך השנה האחרונה, ואולי השנה וחצי, באו לידי קציר ואסיף היום בשורה רבה של חוקים אשר נתקבלו, ואשר חלקם נוגע באמת לחיי היום-יום שלנו.

ראובן ריבלין: אני בשמכם מבקש, אדוני המשנה לממשלה וחברי חברי הכנסת, להודות קודם כול למזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ, לסגן מזכירת הכנסת נאזם באדר ולצוות מזכירות הכנסת; ליועץ המשפטי לכנסת, עורך-דין איל ינון, ליועצים המשפטיים ולצוותי הלשכות המשפטיות השונות והצוות כולו; למנהלי ומנהלות ועדות הכנסת וצוותי ועדות הכנסת, אשר בלעדיהם לא יכולה היתה לפעול כל עבודת ההכנה לרגעים שבהם אנחנו מריעים כאן בסיכומו של יום ובסופה של עבודה מה יהיה החוק שייכנס לספר החוקים ומה לא, מהם הדברים שיהיה פיקוח על הממשלה ומהם אלה שנקל עליה.

ראובן ריבלין: כל הדברים האלה לא יכולים היו להיעשות ולא היו נעשים בלי כל צוותי הוועדות.

ראובן ריבלין: אני מבקש להודות למחלקת קשרי החוץ בראשות מירה רצאבי והשגריר דן אשבל; לצוות מחלקת הפרוטוקולים; ל וצוות מחלקת הדפוס; לאנשי משמר הכנסת ובראשם קצין הכנסת, שהוא ממלא-מקום קצין הכנסת, יוסף גריף; ליחידת סדרני הכנסת וכל צוות המליאה; לצוות עובדי המשק והתחזוקה; לחברנו ד"ר יצחק ליפשיץ ולאחיות המרפאה – ורפואה שלמה נאחל כולנו לחנה, האחות המסורה; לצוות עובדי המשק והתחזוקה; לעובדי מזנון הכנסת; לעובדת המסורה של מליאת הכנסת, שירה, אשר בלעדיה לא היינו יכולים להשיב נפש ולהתכונן בכל פעם למאבק ולדיון רציני כזה או אחר במליאה.

ראובן ריבלין: שירה, תודה לך באמת, מכל חברות וחברי הכנסת, כולל השרים, אשר כולם יודעים עד כמה את מסורה; לצוות המחשוב ו; לצוות ערוץ הכנסת – אתם הפרוטוקול המצולם, אבל יחד עם זה אתם אשר מביאים את דברה של הכנסת ואת עבודתה של הכנסת לכל בית בישראל; לצוות מינהל הכנסת ולצוות לשכת יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: לבסוף – למנכ"ל הכנסת, אשר אפילו ברגע זה, כאשר קרתה תקלה, הוא הוזעק וגם נתן טיפול חירום, אבל עם זה אנחנו בטוחים שהוא גם יעסוק ויעשה שהכנסת לא יהיו בה הפתעות של תקלות כלשהן, שכן בשנה וחצי הראשונות נתנו לו את האפשרויות לראות איפה יכולה להיות תקלה, ולכן הוא יוכל למנוע אותה מראש.

ראובן ריבלין: אם יתקשה בגלל ניסיונו שאינו רב, יש לנו פה כמה רמטכ"לים שיודעים גם מה זה קלקולים, וכולם יוכלו לייעץ לך.

ראובן ריבלין: הם רובם יושבים לשולחן הממשלה.

ראובן ריבלין: חלקם גם יושבים לשולחנות האופוזיציה, וזאת גדולתה של הדמוקרטיה בישראל.

ראובן ריבלין: אם שכחתי את עובדי מזנון הכנסת, אם שכחתי מישהו מאותם אנשים אשר עמלים ועובדים כל כך – פעם נוספת לסדרנים בכלל, למשמר, שהשנה היו לו תפקידים לא פשוטים פה בתוך המליאה עצמה, דבר שלא ידענו קודם, חריפות כזאת בהתנהלות והתנהגות, שהם מחויבים גם בכבוד חברי הכנסת אבל גם בסדר של הכנסת ובכבוד הכנסת כולה, ופעמים הדברים באים לידי מצב שבו הסדרן לא יודע, איש המשמר, מתי הוא צריך לכבד את חבר הכנסת ומתי הוא צריך לכבד את הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מקווה שלעולם לא נעמוד במצב שבו יהיה קונפליקט בין כיבוד חבר הכנסת לכיבוד הכנסת, כי אם נגיע לימים כאלה – אוי לה ואבוי לה לכנסת ואוי לה ואבוי לה לדמוקרטיה.

ראובן ריבלין: אני מודה לכולכם.

ראובן ריבלין: אדוני הדוקטור, אני לא משאיר לך נפגעים היום.

ראובן ריבלין: כולנו נתפנה בכוחות עצמנו.

ראובן ריבלין: תמה ישיבה זו, תם המושב השני של הכנסת, תם כנס הקיץ ותם סדר-היום היום.

ראובן ריבלין: המושב השלישי של הכנסת והישיבה הבאה, הרשמית, ייפתחו ביום שני, ג' בחשוון תשע"א, 11 בחודש אוקטובר 2010 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: רבותי, ישיבה זו נעולה.

ראובן ריבלין: חופשה נעימה לכולכם.

ראובן ריבלין: אל תשכחו שגם בחופשה אתם שליחי ציבור.

ראובן ריבלין: אדוני המשנה לראש הממשלה, תודה לממשלה.

ראובן ריבלין: ישיבה זו נעולה.