ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושש של הכנסת השבע-עשרה, 2008-02-11 00:00

דליה איציק: אדוני השר, שלום לך.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שני, ה' באדר א', 11 בפברואר 2008.

דליה איציק: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

דליה איציק: בבקשה, סגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008; והצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון מס' 3), התשס"ח–2008 – שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: הצעת חוק הממשלה (תיקון – דיווח על דיון בעל-פה בנושאים מיוחדים), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ורן כהן; הצעת חוק ביקור תלמידים ב"יד ושם" ובבית-התפוצות, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת אמנון כהן ואלכס מילר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכנסת (תיקון – סייגים לזכות ההצבעה בוועדה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – הכללת המורשת הערבית), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון – איסור הפליה במתן שירותי ביטוח בשל מקום מגורים), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ושי חרמש; הצעת חוק המועצה הלאומית לחינוך, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת , סילבן שלום, מיכאל מלכיאור ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – ייצוג הולם בוועד החינוך), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהים צרצור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יום השוויון והמאבק בהפליה ובגזענות, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהים צרצור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מיסוי על הכנסה בגין השכרה או מכירת דירה שהופעל בה מקור קרינה ללא היתר (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק לשמירת זכויות תושבי שטח המיועד לפינוי, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק ביטול מועצה מקומית תעשייתית מגדל-תפן, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק תמריצים לסטודנטים בשירות מילואים ממושך, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ואיתן כבל; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (שלילת ביקורים מאסירים ביטחוניים המשתייכים לארגון טרור המחזיק שבויים ישראלים), התשס"ח–2008, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירותי הדת (תיקון – תשלום פנסיה תקציבית לעובדי מועצות דתיות), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת ועמיר פרץ; הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון – מתן צווי הגבלה ופיקוח על יישום החלטות בית-הדין), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת , ויולי יואל אדלשטיין; הצעת חוק סדרי השלטון והמשפט (תיקון – חוק רגיל במקום חוק-יסוד להסדרת משאל עם),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק המרכז להנצחת ותיעוד גוש-קטיף, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת אורי אריאל, , , לימור לבנת, יצחק גלנטי, יולי יואל אדלשטיין, ואסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכסי נפקדים (תיקון – איסור מכירת בית-קברות), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהים צרצור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון – הגבלות לאחר פרישה), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת אמנון כהן, משה כחלון ו; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס”ח–2008, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון – הוספת ארגונים למען חולים למועצה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת מנחם בן-ששון; הצעת חוק המפקח הכללי של משטרת ישראל (כשירות למינוי, תקופת כהונה ומילוי מקום), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ; הצעת חוק נכסי נפקדים (תיקון – בחירת ועדי נאמנים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהים צרצור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק כהונת ראש המטה הכללי, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – תנאי קבלה מותאמים לבעלי כישורי מנהיגות), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת היבוא והיצוא (סימון רמת הזיהום ברכב מיובא), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת משה כחלון; הצעת חוק הגנת הדייר (תיקון – ביטול איסור העברת דיירות מוגנת לקרובים בנכסים של המדינה ), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהים צרצור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק קבלת החלטות בעניין הסכמי סחר, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת , , רן כהן ויוסף ביילין; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (דיווח על מחלות), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת ועמירה דותן; הצעת חוק מקרקעי ישראל (תיקון – תנאים להעברת בעלות במקרקעי ישראל), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק הגנת הדייר (תיקון – תובענה לפינוי), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהים צרצור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לעידוד תחבורת אופניים, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת , מיכאל מלכיאור, אופיר פינס-פז, רן כהן,

ירדנה מלר-הורוביץ: , אורי אריאל, , יצחק גלנטי ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן מפני נזקי השימוש בטלפון נייד, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו על שולחנות חברי הכנסת בתאריך ט' בשבט התשס"ח, 16 בינואר 2008, מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא: שפל חסר תקדים בנתוני העלייה לישראל – הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, בתאריך ל' בשבט התשס"ח, 6 בפברואר 2008, הונחו מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בנושא: עלייה בשיעור חולי האסתמה בישראל, ובנושא: העלייה בזיהום האוויר גורמת לעלייה חדה בשיעור חולי האסתמה בישראל – של חברי הכנסת ו.

ירדנה מלר-הורוביץ: וכן, בהתאם לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, הונח היום על שולחן הכנסת דוח מס' 14 בעניין הוצאות השכר של גופים ציבוריים לשנת 2006, שהגיש לכנסת הממונה על השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: סירובו של ראש הממשלה להתפטר

דליה איציק: הצעה לסדר-היום מס' 4678.

דליה איציק: אני מזמינה את חבר הכנסת יובל שטייניץ.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת שטייניץ, יש לך עשר דקות.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, תודה, כבוד השרה המקשרת, חברי חברי הכנסת, סירובו של ראש הממשלה להתפטר – –

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

יובל שטייניץ: – – מעולם בתולדות ישראל לא היתה הצעה כזאת לסדר-היום.

גדעון סער: לא היה ראש ממשלה שסירב להתפטר.

יובל שטייניץ: לא, זה היה.

גדעון סער: לא, את זה אמרתי בנימה הומוריסטית.

יובל שטייניץ: אבל היו ראשי ממשלה שהתפטרו אחרי דוחות פחות חמורים, ומעולם לא היה כמצב הזה, שרוב גדול מאוד בציבור סבור שראש הממשלה אינו מתאים ואינו ראוי, גם מוסרית, לתפקידו; שוועדת חקירה שהוא מינה אמרה את מה שאמרה, גם בדוח הביניים וגם בדוח הסופי; ששר ביטחון ורמטכ"ל, שניים משלושת הקודקודים שהוועדה הזאת ציינה כנושאים באחריות ראשית בדוח הביניים, עזבו: שר הביטחון והרמטכ"ל – וראש הממשלה נאחז בקרנות המזבח.

יובל שטייניץ: ואני רוצה לפתוח, גברתי, בדברים לא של האופוזיציה – ידידי גדעון סער, מרכז האופוזיציה וראש הסיעה – אלא בדברים שאמרו שניים מהשרים הבכירים ביותר בממשלה, בממשלתו שלו: שרת החוץ ציפי לבני ושר הביטחון אהוד ברק.

ראובן ריבלין: – – – מרידור – – –

יובל שטייניץ: אני מדבר על שרים מהבכירים ביותר בממשלת ישראל.

יובל שטייניץ: שרת החוץ, באופן ברור וחד-משמעי, קבעה לאחר דוח הביניים שראש הממשלה צריך להתפטר.

יובל שטייניץ: היא אמרה את זה לא בחדרי-חדרים, היא אמרה את זה קבל עם ועדה.

יובל שטייניץ: זו אינה רק הבנתה של האופוזיציה, שמדרך הטבע רוצה להדיח ממשלה, להחליף ממשלה; זאת היתה אמירתה של ממלאת-המקום, היחידה – – –

גדעון סער: ידוע לך, אדוני, אם היא שינתה את עמדתה?

יובל שטייניץ: אני לא שמעתי שהיא שינתה את עמדתה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, הוא לא בירר.

יובל שטייניץ: לא אמרה מעולם.

יובל שטייניץ: נשאלה – – –

גדעון סער: – – – לדעת אם היא באותה עמדה, או אם היא שינתה את עמדתה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא שאל אותה באופן ישיר.

יובל שטייניץ: היא מתחמקת מהנושא.

גדעון סער: היא לא מביעה את זה.

יובל שטייניץ: אבל באמת מעניין.

יובל שטייניץ: שאלה טובה.

יובל שטייניץ: אבל אני אומר, אם שרת החוץ – –

גדעון סער: בכל זאת, ממלאת-מקום ראש ממשלה.

יובל שטייניץ: – – המכובדת מאוד, ממלאת המקום – כלומר, מספר שתיים בממשלה; לא אופוזיציה, גברתי, מספר שתיים בממשלה – קבעה, והקביעה היתה מספיק חדה וברורה, והיא אמרה את זה קבל עם ועדה; זה לא הרהורים מאחורי הקלעים; קבעה לאחר דוח הביניים בלבד, שהדוח חמור דיו, עד כדי כך שראש הממשלה צריך להתפטר – כמעט אין צורך באופוזיציה.

יובל שטייניץ: אבל הדברים מעידים על האובייקטיביות שלהם, זה לא עניין של אופוזיציה-קואליציה.

יובל שטייניץ: זה מתוך הממשלה.

יובל שטייניץ: שר הביטחון אהוד ברק הוא השותף הקואליציוני הבכיר בממשלה – – –

ראובן ריבלין: כדי להיות הגון עם שרת החוץ, צריך לומר שבוודאי התפטרה אחרי מה שאמרה.

יובל שטייניץ: עכשיו אני מגיע לשר הבכיר השני בממשלה, והשותף הקואליציוני הבכיר, שר הביטחון ברק.

יובל שטייניץ: גם הוא אמר לאחר דוח הביניים, שהוא מחייב פרישה של ראש הממשלה.

יובל שטייניץ: ולא רק זאת, לאחר הדוח הסופי של ועדת-וינוגרד אמר שר הביטחון, ואני מצטט, שבדוח הסופי – אני מצטט עכשיו לא את האופוזיציה, את שר הביטחון אהוד ברק – הוא אמר שבדוח הסופי יש דברים כל כך חמורים, שראש הממשלה היה יכול להתפטר כמה פעמים, או צריך להתפטר כמה פעמים, על-פי סעיפים שונים בדוח.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, רבותי השרים, קואליציה ואופוזיציה, רבותי חברי הכנסת, לא רק האופוזיציה.

יובל שטייניץ: הבכירים ביותר, גברתי, הבכירים ביותר בממשלה – – –

דליה איציק: לא נעים, חבר הכנסת שטייניץ, כשמדברים, נכון?

יובל שטייניץ: נכון.

יובל שטייניץ: הבכירים ביותר בממשלה – יד ימינו ויד שמאלו של ראש הממשלה – שרת החוץ ושר הביטחון, קבעו שהוא צריך להתפטר.

ראובן ריבלין: יש שמאל ויש – – –

יובל שטייניץ: כזאת לא היתה בתולדות ישראל.

יובל שטייניץ: אינני מכיר שום ממשלה בתולדות ישראל ששני השרים הבכירים ביותר בה קבעו שהתפטרותו של ראש הממשלה מתחייבת מהדוח, וראש הממשלה נאחז בכיסאו.

יובל שטייניץ: ועדת-וינוגרד – היה ניסיון לסנדל אותה מהרגע הראשון.

יובל שטייניץ: ראשית, ראש הממשלה עצמו בחר את החברים בה, מתוך רשימה ענקית – יש אומרים, של מאות אנשים; שנית, הוא קבע שזאת תהיה ועדה ממשלתית ולא ממלכתית; שלישית, היא סונדלה בבג"ץ; ורביעית – כמו שאמר הפרופסור דרור – ייתכן אפילו שמתוך עצמה.

רוחמה אברהם-בלילא: היא סונדלה בבג"ץ גם על-ידי הקואליציה.

יובל שטייניץ: ובכל זאת, גברתי, בכל זאת, הדוח הסופי הוא כל כך חמור, שרוב אזרחי ישראל – לרבות השר ברק – חושבים וסבורים, ועדיין חושבים וסבורים, שראש הממשלה היה צריך להתפטר בעטיו.

יובל שטייניץ: אבל, יש לנו ראש ממשלה שכנראה המדינה אינה קודמת לשיקוליו להישרדות האישית שלו.

גדעון סער: – – – התבטאויות של השרים בעבר.

גדעון סער: אבל אני, ששמעתי את דברי השרים מופז, וגדעון עזרא, ושרים אחרים בממשלה, ודיכטר, אדוני היה יכול להביא מובאות טריות יותר.

יובל שטייניץ: נכון, אתה צודק.

גדעון סער: אפילו השר להגנת הסביבה סבר שאסור בתכלית שראש הממשלה יצא לגרמניה.

יובל שטייניץ: כן, השרים מבינים את הבעייתיות, באנדרסטייטמנט, של התנהגותו של ראש הממשלה.

יובל שטייניץ: כישלון במלחמה, החמצה גדולה וחמורה, מלחמה שנוהלה מהשבוע הראשון עד השבוע האחרון בלי הכרעה אסטרטגית אם הולכים על הרתעה או על הכרעה – הכרעה קרקעית, או הרתעה באמצעות פעולה מהאוויר.

יובל שטייניץ: פסיחה על שתי הסעיפים, גמגום.

יובל שטייניץ: כל הדברים האלה נאמרו על ראש הממשלה הנוכחי.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה לעשות את ההשוואה המתבקשת בין ראש הממשלה לרמטכ"ל לשעבר דן חלוץ.

יובל שטייניץ: רבותי חברי הכנסת, מדוע התפטר הרמטכ"ל דן חלוץ עוד לפני שהיה איזה דוח רשמי בעניינו?

יובל שטייניץ: דן חלוץ לא חשב שהוא טעה במלחמה.

יובל שטייניץ: היו טעויות מסוימות – הוא אמר.

יובל שטייניץ: אבל ככלל הוא לא חשב שהוא צריך להתפטר בגלל תוצאות המלחמה או בגלל מעשיו.

יובל שטייניץ: האם אתם יודעים מדוע התפטר דן חלוץ?

יובל שטייניץ: הוא התפטר מתוך פטריוטיזם.

יובל שטייניץ: כי אמר לעצמו דן חלוץ, בין שצדקתי ובין שטעיתי, בין שהצלחתי ובין שנכשלתי, העם וחיילי המילואים, ומפקדי הצבא, איבדו את אמונם בי.

יובל שטייניץ: ומכיוון שכך, מוטב, אמר דן חלוץ, שלא אני האיש שינהיג את המרכבה מכאן והלאה.

יובל שטייניץ: מוטב לטובת צה"ל, ולטובת מדינת ישראל, לפנות את מקומי לאדם שיש בו יותר אמון, והמערכת לא איבדה את אמונה בו.

צבי הנדל: ועל כך יבורך.

יובל שטייניץ: ועל כן, הרמטכ"ל דן חלוץ כפטריוט ישראלי אמיתי התפטר בלי שאיש כפה עליו זאת.

יובל שטייניץ: לא הכנסת, ולא הממשלה, ולא ועדת-וינוגרד.

יובל שטייניץ: היא לא רמזה את זה אפילו, כי זה היה עוד הרבה לפני הדוח.

יובל שטייניץ: ראש הממשלה, הציבור במדינת ישראל איבד את אמונו בך, במניעיך, בהתנהלותך, בשכלך, ביישוב הדעת שלך, בטוהר המידות שלך.

יובל שטייניץ: מדוע לא תלמד מהרמטכ"ל רב-אלוף דן חלוץ ותתפטר גם אם אתה בטוח שאתה צודק וכולם טועים?

יובל שטייניץ: אינך יכול להמשיך להוביל את מדינת ישראל כאשר כל הציבור, הצבא, המפקדים, חיילי המילואים, האזרחים, חברי הכנסת, שרים בכירים בממשלתך, והייתי אומר 90% מהציבור במדינת ישראל איבדו את אמונם בך.

יובל שטייניץ: הסירוב של ראש הממשלה להתפטר, בלי קשר לשאלה אם הוא טעה, אם שגה, הוא דוגמה צינית, אנוכית, אגוצנטרית של אנטי-פטריוטיות.

יובל שטייניץ: גברתי, מוטב היה לו דאג ראש הממשלה למדינת ישראל והתפטר כמו שדן חלוץ דאג לעתידו של צה"ל אחריו, ולשם עתידו של צה"ל מחל על כבודו והתפטר, כי הוא העדיף את טובת המדינה על טובתו ועל כבודו.

יובל שטייניץ: חבל שראש הממשלה ממשיך להעדיף את טובתו ואת כבודו על טובתה של מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אנחנו נעבור לשרה רוחמה אברהם שתשיב על ההצעה בשם ראש הממשלה.

דליה איציק: יש קבוצת תלמידים מבית-הספר על שם יצחק רבין בכפר-סבא.

דליה איציק: שלום לכם.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת בראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת יובל שטייניץ, זו כבר הפעם המי-יודע-כמה שאתם מנסים ללעוס את הדוח החשוב הזה מכל כיוון.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לי תשובה ארוכה, ויש לי גם תשובה קצרה.

רוחמה אברהם-בלילא: בחרתי להסתפק בתשובה הקצרה הזאת: תשובה על הצעתך ניתנה בפרוטרוט על-ידי ראש הממשלה בנאומו בכנסת בדיון שהתקיים אך ורק לפני שבוע בנושא ועדת-וינוגרד.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לראש הממשלה להוסיף על מה שנאמר בנאומו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מפנה אותך לקרוא שוב את הפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

יובל שטייניץ: את מפנה גם את ברק ולבני לפרוטוקול?

דליה איציק: גברתי מה את מציעה?

דליה איציק: להסיר מסדר-היום.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: בעד זה להסיר.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 12 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 24 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת בזאת שההצעה בנושא סירובו של ראש הממשלה להתפטר הוסרה מסדר-היום.

דליה איציק: שחרור מחבלים

דליה איציק: הנושא הבא הוא הצעה לסדר-היום מס' 6482, של חבר הכנסת אביגדור ליברמן, בנושא: שחרור מחבלים.

דליה איציק: מי מחליף אותו?

דליה איציק: בבקשה, אדוני, יש לך עשר דקות.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, שרים, חברי הכנסת, שבוע חלף מאז הפיגוע בדימונה.

יצחק אהרונוביץ': המשפחה קמה לפני כמה שעות מהשבעה.

יצחק אהרונוביץ': ראש המשפחה עדיין נאבק על חייו.

יצחק אהרונוביץ': הוא שוכב מחוסר הכרה בבית-החולים "סורוקה" בבאר-שבע ונאבק על חייו.

יצחק אהרונוביץ': לפני יומיים, שני האחים אושר ורמי טויטו הולכים לתומם באחד הרחובות בעיר שדרות להוציא כסף מהבנקט, ו"קסאם" נופל לידם.

יצחק אהרונוביץ': אושר נפצע קשה מאוד, רגלו נקטעה.

יצחק אהרונוביץ': אחיו פצוע.

יצחק אהרונוביץ': הם הועברו לבית-החולים "תל השומר" לשיקום.

יצחק אהרונוביץ': כל חטאם היה שהם הלכו ברחוב ללא מיגון, ללא מחסה.

יצחק אהרונוביץ': הם הלכו להוציא כסף כדי לקנות מתנה לאב המשפחה.

יצחק אהרונוביץ': אתמול התבשרנו שממשלת ישראל החליטה להלבין 32 מחבלים מתוך רשימה של כמה מאות שהגיש הנשיא הפלסטיני.

יצחק אהרונוביץ': אותם 32 מארגון "גדודי חללי אל-אקצא" שידם היתה בטרור, הם קיבלו למעשה זיכוי, והם יכולים להסתובב חופשי ברחובות.

יצחק אהרונוביץ': ה-32 הם רשימה חלקית, ובדרך נמצאים כמה מאות נוספים, שכל מה שמבקשים מהם זה לעבור שלושה חודשים כשידם לא תהיה בטרור.

יצחק אהרונוביץ': ואם זה יהיה לא 90 יום, זה יהיה 100 יום, או 92 ימים?

יצחק אהרונוביץ': פה יש בעיה.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו פשוט נותנים להם הלבנה.

יצחק אהרונוביץ': אחרי 90 יום משחררים אותם, והם יכולים לחזור לאותם ארגונים ולהיות פעילים.

יצחק אהרונוביץ': אסור להם לשאת נשק.

יצחק אהרונוביץ': אבל הם כן יכולים להיות בארגון.

יצחק אהרונוביץ': ההמשך הזה של שחרור מחבלים או הלבנת מחבלים הוא מדיניות לא נכונה, מדיניות של הדלת המסתובבת, מדיניות שאנחנו נשלם עליה מחיר יקר.

יצחק אהרונוביץ': אני מזכיר, בפיגוע בדימונה, אחד המחבלים שוחרר מהכלא הישראלי, ויש עוד דוגמאות של מחבלים שחוזרים ונוקטים אמצעי טרור.

יצחק אהרונוביץ': כל הנושא של שחרור וזיכוי – הם שוכחים את זה, הם חוזרים לסורם וחוזרים למעגל הטרור.

יצחק אהרונוביץ': בין אלה שקיבלו כרגע זיכוי נמצא רב-מחבלים בשם זכריה זביידי, אותו אחד, אותו פושטק שאנחנו מכירים מג'נין, שכל פעם מתגאה בנשק, הוא השלפן עם הנשק, שכל פעם הוא מאיים, והוא ששלח מחבלים לפגוע בכוחות צה"ל ובאזרחים.

צבי הנדל: כמה זמן הוא בכלא?

צבי הנדל: לא מזמן.

יצחק אהרונוביץ': הוא היה ברשימה של אלה שקיבלו למעשה זיכוי.

יצחק אהרונוביץ': הרי אנחנו נותנים עכשיו זיכוי ל-32 מחבלים שלא נגעו בטרור 90 יום, והם למעשה יכולים לחזור לשורות ה"פתח", לשורות הארגון, ולהיות למעשה לוחמים ללא נשק.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו לא יודעים מתי הם ייקחו את הנשק, איך הם ייקחו.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו פשוט מאמינים להם.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה לחזור לכמה דוגמאות מהעבר, כדי להראות את אחיזת העיניים שיש פה.

יצחק אהרונוביץ': אני לא יכול שלא להיזכר במה שהיה לפני 20 שנה, עסקת ג'יבריל, מי שזוכר.

יצחק אהרונוביץ': 1,150 שוחררו.

יצחק אהרונוביץ': שליש חזרו בתוך שנה, מתוך 1,150, והשאר חזרו בגל המהומות הראשון שפרץ.

יצחק אהרונוביץ': למעשה, כולם חזרו למעגל הטרור.

יצחק אהרונוביץ': אותם 415 מגורשי "חמאס" מלפני שבע שנים הניבו רבי-מחבלים, בהם מאמנו של יחיא עיאש – אותו יחיא עיאש הזכור לנו – אותו מאמן שלו ואותו המורה שלו, עבד-אלעזיז רנתיסי, שהיה אחראי למותם של למעלה מ-200 ישראלים.

יצחק אהרונוביץ': הוא שלח מחבלים שאחראים לפיגועים קשים מאוד.

יצחק אהרונוביץ': אלה אותם אנשים ששוחררו מהכלא הישראלי.

יצחק אהרונוביץ': הגל השלישי, משוחררי מחוות אוסלו, 50% מהם חזרו ונכלאו שנית.

יצחק אהרונוביץ': 854, ליתר דיוק, שוחררו וחזרו.

יצחק אהרונוביץ': התופעה הזאת נמשכת גם היום.

יצחק אהרונוביץ': כל השחרורים בשנה האחרונה, שאני התנגדתי להם גם כשר, חלקם יחזרו, ומי שמשלה, הוא משלה את האנשים ואת עם ישראל.

יצחק אהרונוביץ': הם יחזרו לסורם.

יצחק אהרונוביץ': אומרים שצריך לעשות מחוות; אי-אפשר, חייבים לעשות מחוות לעם הפלסטיני.

יצחק אהרונוביץ': לא למחבלים.

יצחק אהרונוביץ': אומרים: אבל אין להם דם על הידיים.

יצחק אהרונוביץ': מה זה אין להם דם על הידיים?

יצחק אהרונוביץ': מי שתכנן פיגוע, מי ששלח את המרצחים, לא נגוע בדם על הידיים?

יצחק אהרונוביץ': הפיצוץ שהיה בדימונה לפני שבוע – מעל במה זו אמרתי בשבוע שעבר שצריך לנקוט כמה פעולות מיידיות.

יצחק אהרונוביץ': האחת היא דרום הר-חברון, 10 קילומטרים של גדר.

יצחק אהרונוביץ': שמעתי שמתכוונים סוף-סוף לגדר את האזור ולחסום את המעבר בין דרום הר-חברון לישראל.

יצחק אהרונוביץ': לגבי גבול מצרים, הגדר שלא קיימת שם – שמעתי שסוף-סוף יימצאו המקורות והכסף כדי לשים שם גדר.

יצחק אהרונוביץ': עניין המחבלים שיכולים לבוא גם מדרום הר-חברון וגם מגבול מצרים, זה ביום-יום.

יצחק אהרונוביץ': מי שהוציא את המפגעים האחרונים של ה"חמאס" – זה מדרום הר-חברון, זה בשליטה של הרשות הפלסטינית.

יצחק אהרונוביץ': זה לא עזה, זה חברון.

יצחק אהרונוביץ': ואותם מחבלים שחדרו לסיני, והם ייכנסו אלינו מגבול מצרים – צריך להקדים ולהקים את הגדר, כי אין לנו פתרון יותר טוב.

יצחק אהרונוביץ': אי-אפשר להציב שם חייל על כל מטר.

יצחק אהרונוביץ': הירי על שדרות – הנושא הזה עלה יותר מפעם אחת.

יצחק אהרונוביץ': ואני חייב לציין גם את עניין שחרור המחבלים, שמביא את הרשות ואת הנוגעים בטרור ברצועת-עזה לעמדת כוח.

יצחק אהרונוביץ': מבחינתם הם שואבים כוח כדי להמשיך בזה.

יצחק אהרונוביץ': הם רואים בזה כלי כדי לנסות לסחוט ממדינת ישראל עוד ועוד ועוד.

יצחק אהרונוביץ': במקרה הזה זה שוב שחרור של מחבלים.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה לסיים ולומר שאני יודע, אדוני השר רמון שנמצא אתנו, אני יודע שאתה מנהל ויושב בראש ועדה לשחרור מחבלים.

יצחק אהרונוביץ': אני פונה אליך, השר רמון.

יצחק אהרונוביץ': אני יודע שאין מחיר בעבור החייל גלעד שליט, אבל כל מי שנגוע בטרור וכל מי שנמצא מאחורי סורג ובריח – שיישאר ויירקב במקומו.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את זה פה.

רוני בר-און: – – – הם לא מוכנים לקבל.

יצחק אהרונוביץ': הם לא מוכנים?

יצחק אהרונוביץ': אני מתאר לעצמי שתמצאו את הנוסחה.

יצחק אהרונוביץ': אני מבין את מידת הציניות, אבל אי-אפשר – – –

רוני בר-און: אז תן פתרון.

יצחק אהרונוביץ': לתת פתרון זה לא בכנסת, לתת פתרון זה להגיע לעסקה בחדרי-חדרים.

יצחק אהרונוביץ': אני לא דן פה כרגע בעסקה של גלעד שליט, אבל ברגע שנוגעים במחבלים – – –

רוני בר-און: זה קשה.

יצחק אהרונוביץ': ודאי שזה קשה.

יצחק אהרונוביץ': להמשיך במחוות זה מצוין.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו פשוט רק נותנים ולא מקבלים, ולתת ולא לקבל זה לא נכון.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: השר חיים רמון, בבקשה.

חיים רמון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ברצוני להבהיר שכל מה שאומר איננו מתייחס לנושאים הקשורים לגלעד שליט.

חיים רמון: אני כבר הבהרתי מעל הבמה הזאת, שכל מה שאנחנו מנסים לעשות על מנת להביא לשחרורו של גלעד שליט, אנחנו מייחדים את זה אך ורק לנושא הזה, ובאופן טבעי אני לא ארחיב על כך את הדיבור.

חיים רמון: הרבה מאוד מן הפרסומים שמתפרסמים רחוקים מלהיות מדויקים, ואני מקווה מאוד שמה שנעשה יביא בסופו של דבר לחזרתו של גלעד שליט הביתה.

חיים רמון: לא במקרה דיברת על כך שלפני 20 שנה חזרו רבים מעסקת ג'יבריל לטרור.

חיים רמון: נכון, העסקה הזאת מלווה אותנו הרבה מאוד שנים, ונדמה לי שאנחנו לא חזרנו על מה שהיה בעסקת ג'יבריל בשום מקרה אחר.

חיים רמון: היתה עסקה יוצאת דופן, חריגה, שנויה במחלוקת עד היום, ותוצאותיה בעייתיות מאוד.

חיים רמון: זה לא המצב עם מה שקרה בשנה-שנתיים האחרונות, כאשר הממשלה עשתה כמה מחוות כלפי הרשות הפלסטינית, במיוחד לאחר שהוקמה הממשלה בראשותו של סלאם פיאד.

חיים רמון: הממשלות לא עשו שום מחוות בנושא שחרור אסירים כאשר היתה ממשלת "חמאס" בשנים האחרונות.

חיים רמון: אנחנו לא עשינו מחוות בתקופת האינתיפאדה השנייה.

חיים רמון: אבל הגיעו לשלטון ברשות הפלסטינית, והם מייצגים את הרשות הפלסטינית, שני מנהיגים שאין מתונים מהם.

חיים רמון: הם חלשים, זה נכון.

חיים רמון: הם מנסים לעשות דברים – גם זה נכון.

חיים רמון: לא במקרה מה שקורה בשכם, אני בטוח שאתה מודע לכך, זו התחלה, זה לא מספיק, אבל זו בהחלט התחלה.

חיים רמון: והמנהיגים האלה הגיעו לשלטון והם משקל נגד ל"חמאס".

חיים רמון: מה תפקידה של ממשלת ישראל?

חיים רמון: מה היא עושה?

חיים רמון: מה היא צריכה לעשות מול המנהיגים?

חיים רמון: אז יש כאלה שמפחדים שחס וחלילה יהיה פרטנר ואז צריך לעשות הכול על מנת להפיל אותם מה שיותר מהר.

חיים רמון: כדאי להתנכר להם.

חיים רמון: אבל יש כאלה שסבורים שייתכן, לא בוודאות, שניתן לחזק אותם ולהפוך אותם לפרטנר.

חיים רמון: אחד האמצעים זה לעשות מחוות כלפיהם.

חיים רמון: מחוות מאוזנות.

חיים רמון: וכשאנחנו שחררנו כמה מאות אסירים, שחררנו כמה מאות אסירים שלאיש מהם אין דם על הידיים, ואתה יודע שההגדרה של דם על הידיים היא מאוד רחבה.

חיים רמון: מי שמשלח לא שוחרר, כי דינו כדין דם על הידיים.

חיים רמון: כל הקטגוריות שנקראות, 4, 5 ו-6, זה אלה שהיו מעורבים בניסיונות שלא צלחו.

חיים רמון: אני מסביר: בניסיונות שלא צלחו.

חיים רמון: אלה הקריטריונים.

חיים רמון: יש שישה קריטריונים; מי שגיבש אותם זה ראש השב"כ לשעבר והיום השר לביטחון פנים אבי דיכטר, והם אלה שמנחים את הממשלה עד היום.

חיים רמון: ובין כל האסירים ששחררנו, המחבלים ששחררנו, לא היה אף אחד עם דם על הידיים במובן הרחב של המלה.

חיים רמון: נכון, יש סיכונים.

חיים רמון: דרך אגב, השיעור – ואני בדקתי את זה – מהם שחוזר, הוא נמוך יותר מהשיעורים של האסירים שמשתחררים מבית-סוהר רגיל וחוזרים.

חיים רמון: אחוזים מאוד מעטים.

חיים רמון: אבל לקחנו סיכון מסוים, לא דרמטי, לא גדול, כדי שיהיה סיכוי.

חיים רמון: אי-אפשר ליצור סיכוי בלי לקחת איזה סיכון.

חיים רמון: והשאלה אם הסיכון הזה סביר.

חיים רמון: אני סבור, והממשלה היתה סבורה ברוב גדול, שהסיכון הזה הוא סיכון סביר; הוא סיכון סביר, זה הכול.

חיים רמון: אנחנו יכולים לעמוד בו.

חיים רמון: מדינת ישראל יכולה לעמוד בו.

חיים רמון: למה?

חיים רמון: כי אנחנו רוצים להילחם בקיצונים ולחזק את המתונים.

חיים רמון: זה מה שאנחנו רוצים לעשות.

צבי הנדל: אתם עוד מאמינים בזה?

חיים רמון: יש כאלה שלא מאמינים בזה בכלל, נכון.

חיים רמון: ואז באמת אין טעם, אם אתה לא מאמין בשום דבר.

חיים רמון: אם אתה חושב שכולם אותו דבר ואין הבדל בין ה"חמאס" לבין ה"פתח", לבין אבו מאזן לבין הנייה – אם אתה חושב כך זה בסדר, אז אסור לעשות את הדברים.

חיים רמון: הממשלה הזאת חושבת אחרת.

יצחק אהרונוביץ': איזו מחווה הם עשו?

חיים רמון: בפעם הראשונה אחרי הרבה שנים עומדים בראש הרשות שניים שמחויבים להילחם בטרור וגם מנסים.

חיים רמון: אתה יודע שהם מנסים.

חיים רמון: לא מצליחים?

חיים רמון: ייקח זמן.

חיים רמון: פועלים?

חיים רמון: בהחלט.

חיים רמון: תראה, במקום מאוד מסובך כמו שכם עושים עבודה.

חיים רמון: היא לא מושלמת – לא מושלמת, אבל נעשית.

חיים רמון: עכשיו באים ואומרים: הרי משם זה בא.

חיים רמון: מי ששולל מכול וכול ואומר: כולם אותו דבר, אז כולם יהיו בסופו של דבר "חמאס".

חיים רמון: אבל אז לא יהיה פרטנר ואנחנו נהיה מאושרים.

חיים רמון: הממשלה הזאת חושבת אחרת ולכן בהחלט לוקחת סיכון, לא גדול, כמחוות – משחררת כאלה שאין להם דם על הידיים, לא במספרים דרמטיים, ואומרת: בואו נחזק את אלה שאנחנו מאמינים שיהיו פרטנר.

חיים רמון: וזה סיכון סביר אל מול סיכוי שאנחנו צריכים לבדוק אותו.

חיים רמון: לכן זו המדיניות של הממשלה, ואנחנו מקווים שהיא תניב פירות.

חיים רמון: אם לא תניב פירות – הסיכון הוא בהחלט מחושב ורחוק מלהיות בעייתי.

חיים רמון: תודה רבה.

דליה איציק: מה אתה מציע?

חיים רמון: אני מציע להעביר את ההצעה לוועדת חוץ וביטחון.

רוני בר-און: להסיר.

חיים רמון: סלח לי, אדוני השר בר-און, אתה גם שר האוצר וגם יושב-ראש הקואליציה?

חיים רמון: חבר הכנסת אפללו – – –

אלי אפללו: הסתפקנו בוועדת חוץ וביטחון, להעביר לוועדת חוץ וביטחון.

חיים רמון: אני מסתפק בכך שהמציע יסכים להעביר את ההצעה לוועדת חוץ וביטחון, ושם נקיים דיון רציני, כי הסוגיה היא רצינית ובעייתית.

חיים רמון: היא לא פשוטה, ואני מציע ששם יתקיים הדיון לפרטיו.

חיים רמון: תודה רבה.

דליה איציק: חברים, לפני שאנחנו מצביעים, מי שבעד, בעד הצעתו של השר.

דליה איציק: מי שנגד – נגד.

דליה איציק: אם זה יעבור זה עובר לוועדת חוץ וביטחון.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 41 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה עברה ללא מתנגדים לוועדת החוץ והביטחון.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: בחינת אמינותו של דוח-וינוגרד

דליה איציק: הנושא הבא הוא הצעה לסדר-היום מס' 4679 בנושא: בחינת אמינותו של דוח-וינוגרד – של חבר הכנסת יצחק לוי.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק לוי, בבקשה.

דליה איציק: יש לך עשר דקות.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אחת מזמירות השבת מתחילה במלים: "דרור יקרא לבן עם בת".

יצחק לוי: אכן דרור קרא.

יצחק לוי: יחזקאל דרור, הפרופסור הנכבד, חבר ועדת-וינוגרד, קרא בקול רם קריאות שונות, והאמת, גברתי היושבת-ראש, הן ערערו בהחלט את אמינותה של ועדת-וינוגרד, ועל זה אני רוצה לדבר.

יצחק לוי: מלכתחילה נראה היה בעינינו משונה שמי שבודק את ראש הממשלה ממונה על-ידי ראש הממשלה.

יצחק לוי: והרי לא רצינו ועדת בדיקה, רצינו ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: ועדת חקירה ממלכתית ממונה כידוע על-ידי נשיא בית-המשפט העליון.

יצחק לוי: ההרכב של ועדת חקירה ממלכתית חף מנגיעות אישיות.

יצחק לוי: והנה, לצערנו הרב, הממשלה במקום להקים ועדת חקירה ממלכתית, הקימה ועדת בדיקה של אנשים מכובדים אחד לאחד, של אנשים טובים, של אנשים רציניים.

יצחק לוי: ואף-על-פי-כן תמיד קינן החשש שמא יש כאן איזו נגיעה, שמא היו כאן שיקולים פוליטיים, אולי שיקולים יותר כוללים שישפיעו על החלטות ועדת-וינוגרד.

יצחק לוי: והנה, כאשר התפרסם דוח הביניים, הדוח נראה דוח אובייקטיבי.

יצחק לוי: אומר לכם שגם כאשר התפרסם החלק השני של הדוח הוא נראה אובייקטיבי.

יצחק לוי: כלומר, בתוך הדוח אי-אפשר היה לבוא ולהבחין באיזה עניין שאיננו אובייקטיבי.

יצחק לוי: אפשר היה להתפלא על הפער שהיה בין הסגנון של דוח הביניים לבין הסגנון של הדוח הסופי.

יצחק לוי: אפשר היה להרים גבה ולהגיד: אותם ביטויים חמורים, אותם כשלים חמורים, פתאום הפכו להיות כשלים סבירים או אפילו ההיפך, וכן הלאה.

יצחק לוי: אבל לא היה אפשר להבחין בדוח שיש כאן נגיעה פוליטית או נגיעה אחרת.

יצחק לוי: בא פרופסור יחזקאל דרור, ואני חושב שגילה את הקלפים.

יצחק לוי: הוא בא ואומר בצורה ברורה: כאשר אנחנו צריכים להעדיף תהליך שלום בראשות אולמרט וברק מול ממשלת נתניהו שתקפיא את תהליך השלום – ברור שהדבר הזה הוא שיקול.

יצחק לוי: השיקול הזה הוא שיקול פסול, אין ספק בכך.

יצחק לוי: מכיוון שהוא לא נוגע לעניין.

יצחק לוי: העניין היה מלחמת לבנון השנייה.

יצחק לוי: מלחמת לבנון השנייה נוהלה בדרך שחייבה להקים ועדה.

יצחק לוי: ודאי וודאי שהשיקול הזה, שיש להמשיך את תהליך השלום, הוא שיקול נכבד, שיקול חשוב, אבל לא שיקול שקשור לעניין.

יצחק לוי: פרופסור יחזקאל דרור אומר שכן.

יצחק לוי: לדעתו, העניין הזה הוא שיקול.

יצחק לוי: האם הדבר הזה לא מעורר תמיהה או לא מעורר שאלה לגבי כל ההתנהלות של הוועדה, לפחות לגבי הממצאים של הדוח?

יצחק לוי: האם אנחנו יכולים לסמוך על הדוח?

יצחק לוי: האם אמירתו של פרופסור דרור, אם הייתי יודע שאני צריך לכתוב מסקנות אישיות לא הייתי בא לוועדה, איננה אומרת מראש שללא הבג"ץ היתה הנחיה לחברי הוועדה שלא יעסקו בעניינים אישיים?

יצחק לוי: כי אם לא, מדוע יחזקאל דרור נהיה חבר הוועדה, הרי הוא בפירוש אמר.

יצחק לוי: הוא אמר, לו ידעתי שאני צריך לעסוק בעניינים אישיים, לא הייתי בכלל לוקח על עצמי את התפקיד הזה.

יצחק לוי: לכן יש כאן צל, ענן, המוטל על כל הוועדה ועל הדוח הזה.

יצחק לוי: ומכיוון שמדובר בדברים של פיקוח נפש ממש; מכיוון שמדובר בדברים שהם בנפשנו; ומכיוון שעוד לא הגענו למנוחה ולנחלה, ואיננו יודעים מתי בנינו יצטרכו לאחוז שוב בנשק וללכת להגן על המדינה, בצפון או בדרום – השאלה הנשאלת היא אם אפשר לסמוך על מסקנות הדוח.

יצחק לוי: אני רוצה לקבוע, גברתי, שאי-אפשר לסמוך על מסקנות הדוח.

יצחק לוי: אי-אפשר לסמוך על מסקנות הדוח מכיוון שכנראה הן נגועות בנטייה פוליטית.

יצחק לוי: כנראה הן נגועות בנטייה פוליטית.

יצחק לוי: וזה חבל.

יצחק לוי: אני מבין את הנטייה הפוליטית – רוצים שלום ולא רוצים ראש ממשלה שיפסיק את השלום.

יצחק לוי: זה בסדר.

יצחק לוי: אבל זאת נגיעה פוליטית.

יצחק לוי: זאת בהחלט נגיעה.

משה שרוני: יש הבדל מהותי בין כנראה לבאמת.

יצחק לוי: אתה צודק במאה אחוז, לכן אני מבקש לבדוק את זה.

יצחק לוי: אני לא יכול לקבוע מסמרות, מכיוון שאינני יודע.

יצחק לוי: לא דיברתי עם שאר חברי הוועדה, ושאר חברי הוועדה לא הביעו את עמדתם.

יצחק לוי: אני זהיר בעניין.

יצחק לוי: אבל אם הייתי סומך על "כנראה" לא הייתי קונה אוטו.

יצחק לוי: אם היו באים ואומרים לי, תשמע, כנראה הרכב הזה לא עבר תאונה – לא הייתי קונה אותו.

יצחק לוי: אולי גם אתה לא, אני לא יודע.

יצחק לוי: כלומר, מספיק שאומרים לי "כנראה" – אולי לא, כנראה זה לא אמת.

יצחק לוי: אבל תשמע, מדובר בעניינים מספיק חשובים כדי ש"כנראה" יגרור אצלנו ספקות ותהיות ודרישות שאנחנו נצטרך לדרוש, ואינני יודע מהן כרגע.

יצחק לוי: חברי לסיעה, חבר הכנסת אורלב, דרש כתגובה על דבריו של פרופסור יחזקאל דרור להקים ועדה ממלכתית.

יצחק לוי: ייתכן שזה הפתרון, ייתכן שלא, אינני יודע.

יצחק לוי: אני מעלה את ההצעה כדי לדון בה, כדי לבחון אותה, כדי לבחון את הדברים יותר לעומקם, וכדי שהכנסת תיתן את דעתה ותגיע למסקנות מה יש לעשות כאשר האמינות של דוח ועדת-וינוגרד מתערערת.

יצחק לוי: האם אנחנו רוצים להקים כרגע ועדה נוספת?

יצחק לוי: האם אין טעם בכך כי עבר הרבה זמן, והדבר כבר נטחן עד דק וצריך לעשות דברים אחרים?

יצחק לוי: ואולי יש לקבוע בחקיקה שממשלה יכולה להקים רק ועדת חקירה ולא ועדת בדיקה, כדי שהדבר הזה לא יקרה לנו שוב?

יצחק לוי: יש לבחון את העניין הזה.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אני מציע לקיים דיון במליאה על הסוגיה הזאת, על אמינותה של ועדת-וינוגרד.

יצחק לוי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אני מבינה שהשרה רוחמה אברהם משיבה, נכון?

דליה איציק: מייד אחרי התשובה של השרה אנחנו נצביע.

צבי הנדל: הפעם תעני את התשובה הארוכה.

רוחמה אברהם-בלילא: הכי ארוכה שיכולה להיות.

רוחמה אברהם-בלילא: תן לי לבדוק.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת – – –

דליה איציק: גברתי, אני רוצה להודיע לפני שאני עושה פה טעות.

דליה איציק: הצביע חבר הכנסת יוחנן פלסנר?

דליה איציק: אני הודעתי את זה?

דליה איציק: איך הוא הצביע במקום שלמה מולה?

דליה איציק: אה, כבר יש השם של שלמה מולה.

דליה איציק: נא לרשום לפרוטוקול, כדי שלא ייווצר שהוא הצביע פעמיים.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, בפתח דברי חשוב להבהיר שממשלת ישראל סומכת על אמינותם של חברי ועדת-וינוגרד באופן מוחלט.

דוד רותם: בזה אין בכלל ספק.

רוחמה אברהם-בלילא: ברשותכם, אצטט בתשובתי מדברי ההבהרה שפרסמה הוועדה, ויכול שחבר יצחק לוי לא שמע את אותם הדברים שפרסמה הוועדה, שבהם נאמר שדברי הוועדה הם כל מה שכתוב בדוח החלקי ובדוח הסופי ורק מה שכתוב בהם: "פירושם של הדברים הכתובים בדוח, אף אם הם באים מחברי הוועדה, הם באחריות הבלעדית של מי שמשמיע אותם.

רוחמה אברהם-בלילא: לטעמנו, אין למי שהיו חברי הוועדה יתרון בעניין פירוש תוכן הדוח, מסקנותיו או המלצותיו, על-פני כל קורא או פרשן אחר.

רוחמה אברהם-בלילא: מבחינת תפקידו של המסמך, אנו מאמינים כי הוא מדבר בעד עצמו".

רוחמה אברהם-בלילא: עוד מבהירים חברי הוועדה, כי "בעבודת הוועדה פעלנו כולנו על-פי עקרונות הנוגעים לתפיסת התפקיד שלנו כחברי הוועדה" – וחבל, חבר הכנסת יצחק לוי, שאתה מטיל ספק בכך – וכי "הקפדנו במיוחד על תפיסת תפקיד שאינה נכנסת לנושאים הפוליטיים השנויים במחלוקת בציבור".

רוחמה אברהם-בלילא: לגבי דברי חבר הוועדה, פרופסור יחזקאל דרור, נאמר בהודעה לתקשורת, כי "יש בינינו מחלוקת לגבי איך ראוי למי שהיו חברים בוועדה לנהוג אחרי פרסום דוח שכזה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא יכולנו למנוע מאלה מאתנו שרצו להתבטא בנושא הדוח לאחר הגשתו, לעשות כן".

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת, גברתי היושבת-ראש, לאור האמור לעיל, להסיר את ההצעה מסדר-יומה של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: אנחנו נמתין לשרה עד שהיא תשב.

יואל חסון: אם רוצים להסיר?

דליה איציק: מי שמצביע בעד, המשמעות היא הסרת הנושא מסדר-היום; נגד זה הכללת הנושא בסדר-יומה של הכנסת.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 15 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 31 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שההצעה בנושא בחינת אמינותו של דוח-וינוגרד הוסרה מסדר-היום.

דליה איציק: סירוב הממשלה להעלות את קצבאות הילדים

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום מס' 4680 בנושא: סירוב הממשלה להעלות את קצבאות הילדים.

דליה איציק: חבר הכנסת עבאס זכור, יש לך עשר דקות, אדוני.

דליה איציק: אני אפעיל את השעון רק לאחר שתגיע.

דליה איציק: תמתין דקה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, מייד אחרי זה אנחנו נשביע את חבר הכנסת החדש, חבר הכנסת מולה.

דליה איציק: בבקשה.

עבאס זכור: כבוד היושבת-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, נושא הקיצוץ בקצבאות הילדים, דיברו עליו כמעט כל חברי הבית ועוד הרבה עמותות וגופים.

עבאס זכור: אבל, לצערי הרב, אין אוזן קשבת אצל שרי הממשלה, כדי לתקן את העוול שנעשה למאות אלפי משפחות בקיצוץ קצבאות הילדים.

עבאס זכור: הקיצוץ הדרמטי הזה הביא לכך שעשרות אלפי משפחות חיות מתחת לקו העוני ומאות אלפי ילדים הם עניים.

עבאס זכור: המחשבה של הממשלה דאז, כאשר קיבלה את ההחלטה האומללה, היתה איך להפחית את אחוז הלידות הגבוה במגזר הערבי ואיך לפגוע בערבים שיש להם משפחות ברוכות ילדים.

עבאס זכור: בזה הודה ראש הממשלה לשעבר נתניהו בהרבה נאומים.

עבאס זכור: אבל מה שקרה בפועל הוא שההחלטה פגעה בכל השכבות החלשות בשני המגזרים: במגזר הערבי ובמגזר החרדי.

עבאס זכור: הרבה משפחות התמוטטו ולא יכלו להתקיים ונכנסו לחובות גדולים, ובמיוחד חובות במשכנתה, כי הרבה משפחות סמכו על קצבאות הילדים לצורך החזר המשכנתה.

עבאס זכור: מנתוני המוסד לביטוח לאומי עולה כי שנת 2002 היתה שנת מפנה ביחס לקצבאות הילדים, כך שהשחיקה בקצבאות הילדים ובקצבאות האבטלה היתה יותר מ-40%.

עבאס זכור: בניגוד למגמת העלייה בקצבאות הילדים במהלך שנות ה-90, הלכה והתחזקה מאז שנת 2002 תפיסה התומכת בקיצוץ עמוק במערכת קצבאות הילדים.

עבאס זכור: קיצוץ חד בקצבאות הילדים במהלך השנים האחרונות, ובעיקר למשפחות מרובות ילדים, הביא לעלייה ניכרת בממדי העוני בארץ בכלל ובקרב האוכלוסייה הערבית בפרט, נוכח העובדה כי שוק העבודה לא מסוגל לספק תעסוקה שתוציא משפחות ממעגל העוני, והקיצוץ החד והמהיר בקצבאות העמיק אותו.

עבאס זכור: למשל, מנתוני הדוח האחרון של המוסד לביטוח לאומי, שהתפרסם בספטמבר 2007, עולה כי מספר המשפחות הערביות החיות מתחת לקו העוני בשנת 2006 היה 146,000, לעומת 137,000 משפחות בשנת 2005, דהיינו, עלייה של 9,400 משפחות.

עבאס זכור: שיעור המשפחות הערביות שחיו בעוני בשנת 2006 היה 54%, לעומת 52% בשנת 2005.

עבאס זכור: נתונים השוואתיים מעלים כי העוני בקרב משפחות יהודיות ירד מ-16% בשנת 2005 ל-15% בשנת 2006.

עבאס זכור: דהיינו, שיעור המשפחות הערביות העניות גדול פי-3.6 משיעור המשפחות העניות היהודיות.

עבאס זכור: משקלן של המשפחות הערביות מכלל המשפחות העניות בארץ עמד על 36%, אף שמשקלן של משפחות אלו מכלל המשפחות בארץ עומד על 13%.

עבאס זכור: ולגבי העוני בקרב ילדים ערבים, בשנת 2006 המצב החמיר וניתן להעריך כי מספר הילדים העניים עבר את ה-430,000 ושיעור הילדים העניים בחברה הערבית מגיע ל-64%, בהשוואה ל-35% בקרב הילדים בארץ.

עבאס זכור: בשנת 2005, מתוך כ-55,000 הילדים שהצטרפו למעגל העוני, מספר הילדים הערבים הגיע ל-37,000 ילדים עניים חדשים, דהיינו מספר הילדים הערבים העניים ב-2005 הגיע ל-372,000, שהם יותר מ-63% מכלל הילדים הערבים.

עבאס זכור: אני בטוח שהמצב אינו שונה בהרבה במגזר היהודי אצל החרדים, אפילו אם אין לי נתונים מדויקים.

עבאס זכור: לכן, אני חוזר ומדגיש: קצבאות הילדים, במציאות הכלכלית בישראל היום, הן הכלי היחיד שיכול לאפשר לילדים סיכוי לחיים בכבוד במצב של עוני ואבטלה במשפחותיהם, כפי שקיים בשני המגזרים, הערבי והחרדי.

עבאס זכור: מהתכלית הראשונית של החוק המקורי בנוגע לקצבאות הילדים עולה כי קצבאות הילדים נועדו לסייע בעיקר למשפחות גדולות, שהעוני בקרבן גבוה יחסית, בגידול ילדיהן ובצמצום השפעות העוני וממדיו.

עבאס זכור: למרות כל זה, הכי מפתיע אותי שיש מפלגות המרכיבות את הקואליציה שיש להן מצע חברתי ויש להן משקל חשוב בממשלה, כמו ש"ס, ואני לא רואה אותן עושות דבר למען שינוי המצב העגום והקשה שאליו נקלעו המשפחות החלשות.

עבאס זכור: כולם יודעים שאין פתרון אחר אלא בהעלאת קצבאות הילדים ובהחזרת המצב לקדמותו.

עבאס זכור: אני רוצה להדגיש, בדת האסלאם בכל העולם מאמינים אנחנו, כפי שאמר הנביא מוחמד, עליו השלום, שלא מאמין בכנות מי שהולך לישון כשהבטן שלו מלאה ולא חסר לו כלום ובמקביל השכן שלו רעב – אני חושב שזה נכון גם ביהדות ובנצרות ובכל דת בעולם.

עבאס זכור: חברי חברי הכנסת, חובתנו המוסרית היא להגן על זכויותיהן של המשפחות העניות ועל זכויותיהם של הילדים העניים.

עבאס זכור: לכן, אני פונה לכל חברי הכנסת לעשות צעד אחד קדימה ולא לחכות לממשלה בנושא הזה.

עבאס זכור: יש צורך מיידי לתת מענה למשפחות הנזקקות והחלשות.

עבאס זכור: בואו נקבל החלטה אמיצה שתחייב את הממשלה לקחת אחריות ותבטל את הקיצוץ האכזרי בקצבאות הילדים, שנגזר על המשפחות האלה.

עבאס זכור: אני מציע להעביר את הנושא לוועדת העבודה והרווחה.

עבאס זכור: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: חברת הכנסת קולט אביטל.

דליה איציק: אדוני השר, נא לשבת.

דליה איציק: ברשותך, אדוני השר, אני רוצה לשאול, האם זה אפשרי שאנחנו נשביע רגע אחד את חבר הכנסת מולה ואתה תשיב אחר כך.

דליה איציק: חבר הכנסת עבאס זכור, אתה מסכים?

דליה איציק: אני רוצה להשביע רגע אחד את חבר הכנסת מולה.

דליה איציק: כל המשפחה מחכה כבר הרבה זמן.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: השר איתן, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת זיו, נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו משביעים עכשיו חבר כנסת, לא כל יום משביעים חבר כנסת, תכבדו אותו בבקשה, נא לשבת.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: נמצאים כאן יקירי העדה, משפחתו, אני בטוחה שאתה מאוד מתרגש, אפילו אני מתרגשת.

דליה איציק: הצהרת אמונים של חבר הכנסת שלמה נגוסה מולה

דליה איציק: חברי הכנסת, רבותי השרים, אני מתכבדת להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 43(א) לחוק-יסוד: הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת אביגדור יצחקי מן הכנסת, שנכנסה לתוקפה ביום ראשון, ד' באדר א', 10 בפברואר 2008, יבוא במקומו מר שלמה נגוסה מולה, מסיעת קדימה.

דליה איציק: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמינה אותך, שלמה נגוסה, עוד לא חבר הכנסת, לעלות לדוכן.

דליה איציק: מר מולה, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת ואתה תשיב "מתחייב אני" – רק אחרי שאני אקרא.

דליה איציק: זה נוסח ההצהרה: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

שלמה מולה: מתחייב אני.

דליה איציק: בהצלחה, חבר הכנסת מולה.

דליה איציק: אתה רוצה להגיד משהו?

דליה איציק: ועכשיו אני שמחה לברך אותך, חבר הכנסת מולה, ייקחו אותך לכיסא אחר כבוד.

דליה איציק: אני מברכת את בני המשפחה שיושבים כאן ביציע, אני משתתפת בשמחתכם ביומכם הגדול.

דליה איציק: שלמה מולה הוא בן לשבט עתיק יומין שרשם דפים מזהירים של הקרבה בדרכו לישראל.

דליה איציק: שלמה מסמל את סיפורה המרתק ומרטיט הלב של ציונות אמיתית, שחצתה מדבריות וימים בדרך חתחתים להגיע לארץ-ישראל.

דליה איציק: אמר לי חבר הכנסת אדלשטיין: הוא יהיה חבר כנסת טוב.

דליה איציק: בארץ הוא מילא תפקידים רבים למען קהילת יהודי אתיופיה.

דליה איציק: ואני מאחלת לך שבכנסת תהיה שופר נאמן ליוצאי אתיופיה ולכלל העולים לארץ-ישראל.

דליה איציק: נאפשר את החיבוקים והנשיקות.

דליה איציק: עוד כמה רגעים.

דליה איציק: אתה, אדוני השר, בינתיים מוזמן לעלות.

דליה איציק: אחרי דברי השר, נרים כוסית בחדרי לכבוד חבר הכנסת מולה.

דליה איציק: כדאי לך לשמוע את דברי השר, פה לא אומרים דברים טובים אחד על השני בקלות, יש הזדמנות חד-פעמית.

דליה איציק: נכון, חבר הכנסת פינס?

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: סדרנים, לא לתת לו עכשיו הדרכה.

דליה איציק: חבר הכנסת מולה, פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית.

דליה איציק: סירוב הממשלה להעלות את קצבאות הילדים

דליה איציק: אדוני השר, בבקשה.

רוני בר-און: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש, לפני שאני משיב על ההצעה לסדר-היום, לייחד כמה מלים לאירוע המרגש הזה שחווינו ממש בדקות האחרונות.

דליה איציק: סדרנים שם, בצד, אל תחכו שאני אעיר.

דליה איציק: תודה.

רוני בר-און: מכובדי, נכבדי קהילת יוצאי אתיופיה, כבוד הקייסים, משפחת מולה היקרה, וכל החברים הקרובים שנתקהלו כאן לכבודו של שלמה, אני חושב ששלמה, שהושבע כאן היום כחבר הכנסת, הוא סיפור מופלא של עלייה, של קליטה ושל התערות אמיתית בארץ הזאת, שהגם שאנחנו מפעם לפעם סונטים בה ונוזפים בה, בסופו של יום, באמת – ארץ האפשרויות הבלתי-מוגבלות.

רוני בר-און: שלמה עלה ארצה בשנת 1984, שירת כקצין בצבא-הגנה לישראל, השלים לימודים לשני תארים אקדמיים, גם בעבודה סוציאלית, גם במשפטים.

רוני בר-און: הוא חבר היום בהנהלת ההסתדרות הציונית ובסוכנות היהודית, הוא ממקימי קדימה, והוא איש ציבור במשך כל שנותיו הבוגרות, איש ציבור במלוא רמ"ח איבריו ושס"ה גידיו.

רוני בר-און: מחויב לציבור, נאמן לציבור, מחזר על הפתחים בשביל הציבור, ואיך נאמר בתפילה שאנחנו מתפללים מדי שבת?

רוני בר-און: מי שעוסקים בצורכי ציבור באמונה, הקדוש-ברוך-הוא משלם שכרם, והיום באת על מקצת שכרך על הפעילות הזאת.

רוני בר-און: אני חושב שאתה, שלמה, אות ומופת, מודל, לשילוב מופלא, לפרי המובחר של הקהילה שממנה אתה בא והקהילה שבה התערית והפכת חלק בלתי נפרד ממנה, ואני, בשם כל חברי הבית, מוכן לומר: כל חברי הבית מצדיעים לדרך שעשית עד כאן, ותולים בך הרבה תקוות מכאן ולהבא.

רוני בר-און: ברוך תהיה; ברוכים תהיו גם אתם, האורחים הנכבדים שלו.

שלמה מולה: תודה.

רוני בר-און: ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת עבאס זכור בעניין סירוב הממשלה להעלות את קצבאות הילדים, עניינה מדיניות הממשלה בנושא הקצבאות, מדיניות שנקבעה לפני כחמש שנים, ובאה לידי ביטוי בתשלום קצבה אחידה לכל ילד ללא התייחסות למיקומו בין ילדי המשפחה.

רוני בר-און: בהתאם לרפורמה שביצעה הממשלה בנושא, עומדות היום קצבאות הילדים על סכום אחיד של 152 ש"ח לכל ילד לחודש.

רוני בר-און: אנחנו יודעים לומר היום, עוד ביתר דיוק לעומת מה שידענו לומר כשההצעה הזאת באה לכנסת, שקצבאות הילדים ששולמו עד 2003 אינן האמצעי הנכון להתמודד עם בעיית העוני.

רוני בר-און: זה נכון שיש יותר עוני במשפחות ברוכות ילדים, אבל קצבאות הילדים בשום פנים ואופן – והיום אפשר להוכיח את זה, והיום קיימתי על זה דיון אגב עניין אחר וראיתי את הגרפים – קצבאות הילדים אינן המתכון להתמודדות עם העוני.

רוני בר-און: המתכון להתמודדות עם העוני הוא השילוב בעבודה של שני בני-הזוג.

רוני בר-און: על-פי נתוני דוח העוני של המוסד לביטוח לאומי, די אם נזכיר שכאשר מדובר במשקי-בית שבהם שני בני-הזוג מפרנסים עומד שיעור העוני, גברתי היושבת-ראש, על פחות מ-3%.

רוני בר-און: עכשיו אנחנו גם רואים את הגרף – המעניין, לא הגרף של האבטלה.

רוני בר-און: הגרף של האבטלה הוא גרף מעניין, אבל הגרף של שיעור ההשתתפות בעבודה הוא גרף הרבה יותר מעניין.

רוני בר-און: ואנחנו יודעים להגיד בביטחון מוחלט, שמאז צומצמו קצבאות הילדים, הגרף הזה, שהיה בצלילה מתמדת עד לאותו אירוע, התיישר.

רוני בר-און: ובמשך שלוש שנים, הגרף של שיעור העבודה, במקום להמשיך ולהידרדר במורד, עמד על איזה steady state, ובערך מ-2006 הוא מטפס בצורה דרמטית.

רוני בר-און: ושיעור ההשתתפות היום בעבודה טיפס מ-56%, ונוגע ב-65%.

רוני בר-און: וזה שיעור דרמטי.

נסים זאב: מי?

נסים זאב: מי צייר את הגרף?

נסים זאב: מי הצייר?

רוני בר-און: זו הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ולא מציירים את זה, חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: – – –

רוני בר-און: זה על-פי נתונים ברורים וידועים, ואנחנו מתברכים בזה פעם אחר פעם, וחשוב – – –

נסים זאב: איפה יש עבודה לשני בני-הזוג?

נסים זאב: באמת.

רוני בר-און: יש.

רוני בר-און: הא ראיה – תראה, שיעור האבטלה ירד מסדרי-גודל באותה שנת 2003, שבה עמד על למעלה מ-12%, בחודש נובמבר הוא הגיע ל-6.6%.

רוני בר-און: זאת אומרת שגם היום, אם מישהו באמת מחפש עבודה, הוא גם ימצא אותה.

רוני בר-און: שני הנתונים האלה ביחד הם המפתח, או הם הפיצוח, לשאלת העוני.

רוני בר-און: אתה גם יכול לשאול אותי, כמובן, מי קבע את השיעור הזה, שכאשר יש שני מפרנסים במשפחה אחת, אז מספרם בתוך העוני לא עולה על 3%, אבל אם רוצים לעשות חוכא ואטלולא ממספרים שגוף אובייקטיבי בלתי תלוי בודק אותם ומפרסם אותם, אז מכאן תקצר הדרך לעשות חוכא ואטלולא מכתובים אחרים או ממספרים אחרים.

רוני בר-און: אבל, כדי לעודד את ההשתתפות בעבודה, לא נחנו מהיוזמות שהתחיל בהן, למעשה, שר האוצר דאז סילבן שלום, והמשיך בזה שר האוצר ביבי נתניהו וגם שרי האוצר שבאו אחריהם – – –

גדעון סער: בנימין נתניהו.

רוני בר-און: אני אחזור על השם של סילבן שלום.

רוני בר-און: על השם שאתה הזכרת אני אפסח, הפעם.

גדעון סער: – – –

רוני בר-און: כמה שזה גורם אי-נחת למישהו שאתה הזכרת, אני אזכיר את זה עוד הרבה פעמים.

גדעון סער: אדוני לא שמע שיש אחדות בליכוד?

רוני בר-און: זה במסגרת פינת הבדיחה היומית.

גדעון סער: אדוני לא שמע על האחדות?

גדעון סער: גברתי תיתן לי הצעה לסדר לפנים משורת הדין – – –

רוני בר-און: אני אגיש הצעה לסדר על האחדות בליכוד.

רוני בר-און: הלצה לסדר.

רוני בר-און: זו לא תהיה הצעה לסדר, זו תהיה הלצה לסדר.

גדעון סער: – – – אדוני שמע אתמול את מופז או – – – או דיכטר?

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: אני קראתי את כתבי נתניהו באותו זמן.

רוני בר-און: עסוק בכתבי נתניהו.

רוני בר-און: בהתאם לכך, וכדי לעודד את התופעה, חוקקנו לאחרונה, גם כן ביוזמתו של שר האוצר לשעבר סילבן שלום – ואת זה לא תוכל לכחד – את חוק מס הכנסה שלילי – –

בהחלט.

רוני בר-און: – – שקובע מתן תגמול חודשי לעובדים עם ילדים, בהתאם להכנסתם ולמספר הילדים שלהם.

רוני בר-און: גובה התגמול – – –

שלי יחימוביץ': רק באזורי ויסקונסין.

רוני בר-און: אנחנו צריכים להתחיל באיזה מקום.

רוני בר-און: לנו לא כל כך קל, כמו לאחרים, להתחיל תיכף מכל הארץ, לוקח לנו זמן.

רוני בר-און: בודקים, רואים, מתקדמים הלאה.

רוני בר-און: גובה התגמול המרבי להורה עם ילד אחד או שניים עומד על 275 ש"ח לחודש, וגובה התגמול המרבי להורה עם שלושה ילדים או יותר עומד על 400 ש"ח לחודש.

רוני בר-און: אמצעי נוסף, לבד מחוק מס הכנסה שלילי, שנקטנו כדי לעודד שילובם בעבודה של שני בני-הזוג, הוא הגדלת ההיצע של מעונות-היום לילדי נשים עובדות והגדלת – –

דליה איציק: אנחנו נעבור להצבעה לאחר דברי השר.

דליה איציק: נא לצלצל.

רוני בר-און: – – הסבסוד הניתן באותם מעונות.

רוני בר-און: בהתאם לכך החליטה הממשלה להגדיל את התקציב המיועד למימון מעונות-יום במשרד התמ"ת בשנות הלימוד התשס"ט, התש"ע והתשע"א ב-67 מיליון, 134 מיליון ו-200 מיליון ש"ח, בכל שנה, בהתאמה.

רוני בר-און: עוד הוספנו, ביום 3 בפברואר, בהחלטת הממשלה ובהמשך ההחלטה על יישום דוח הוועדה הציבורית לבדיקת מצבם של ילדים ונוער בסיכון ובמצוקה, להקצות תוספת של כמעט רבע מיליארד ש"ח על פני חמש שנים לטיפול בילדים בסיכון במשרד הרווחה.

רוני בר-און: הממשלה, בסיוע של הכנסת, בסיוע של ועדת הכספים – –

דליה איציק: חבר הכנסת מלכיאור, אנא ממך.

רוני בר-און: – – בסיוע של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ובסיוע של כל אחד ואחד מכם, עושים את הניסיון הלא-פשוט להילחם בעוני ולהציל את הילדים מהמצוקה שבה הם נמצאים.

רוני בר-און: אנחנו סבורים שהדרך שבה אתם ואנחנו הולכים לעת הזאת היא דרך הרבה יותר נכונה, הרבה יותר מועילה והרבה יותר צודקת מאשר לשוב לחטא הקדמון של קצבאות הילדים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אין לי התנגדות, גברתי היושבת-ראש, כדי שהדיון הזה יקבל עוד עומק ועוד נפח, שהעניין יועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה, אם בזה חפץ גם המציע.

דליה איציק: המציע?

עבאס זכור: מסכים.

דליה איציק: אז אנחנו נצביע על זה.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: מי שבעד, בעד הצעת השר והמציע.

דליה איציק: כן?

דליה איציק: נמתין לך עד שאתה מגיע, אדוני השר, ומייד נעבור להצבעה.

דליה איציק: אם ההצעה עוברת, היא עוברת לוועדת העבודה, הרווחה ובריאות, אבל היא עוד לא עברה.

דליה איציק: נמתין בסבלנות.

דליה איציק: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 37 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה איציק: עכשיו היא עברה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חברים, בצער רב אני רוצה להודיע, שטום לנטוס, ידיד ישראל, ניצול השואה מהונגריה, ששיקם את חייו בארצות-הברית, כיהן שנים רבות בקונגרס, תחילה כנציג הרוב ואחר כך כיושב-ראש ועדת החוץ של הקונגרס, הלך לעולמו.

דליה איציק: הכנסת תמצא דרך לציין את מותו.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, אתה רוצה להגיד כמה מלים?

דליה איציק: בבקשה, אתה מוזמן.

דליה איציק: תחליף אותי חברת הכנסת קולט אביטל.

דליה איציק: נדמה לי שרק היום הוא פרש.

דליה איציק: נכון?

קולט אביטל: – – –

דליה איציק: נורא.

דליה איציק: הוא היה כאן בארץ.

דליה איציק: איש יוצא מן הכלל.

דליה איציק: כן, חבר הכנסת ריבלין.

דליה איציק: רצינו קודם לוודא את זה.

דליה איציק: תודה לחברת הכנסת קולט אביטל.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הכנסת, גברתי סגנית יושבת-ראש הכנסת, צער כבד אופף כל מי שידע והכיר את חבר הקונגרס לנטוס.

ראובן ריבלין: רק לפני כמה חודשים, כאשר ביקר בארץ, היינו אתו, ואני יכול לציין ולאפיין את חבר הקונגרס לנטוס, זיכרונו לברכה, באפיון אחד: הוא היה אמריקני גאה, הוא היה הונגרי גאה, הוא היה איש גאה, אבל בראש ובראשונה הוא היה יהודי גאה.

ראובן ריבלין: והוא באמת ראה במדינת ישראל – ואינני רוצה, חלילה, לומר על חבר קונגרס שהוא ראה במדינה שלנו את מדינתו, אבל דאגתו למדינתנו, בכל שלבי התפתחותה, היתה ממש מעוררת השתאות.

ראובן ריבלין: לאחרונה הוא היה – גם לפני כן, כיושב-ראש הוועדה בקונגרס, וגם כאחד האנשים המרכזיים, כיושב-ראש הרוב – חרד לגורלה של מדינת ישראל ולקיומה, והוא היה זה אשר עורר את דעת הקהל בארצות-הברית לכל דבר הכרוך והקשור בביטחונה של ישראל ובזכותה להתקיים, גם כאשר היא נמצאת במצב שבו יש עדיין ראשי מדינות בעולם המופיעים על במת הכנסת ומערערים על עצם זכות קיומה של המדינה.

ראובן ריבלין: הוא עשה זאת מבלי לחשוש מאיש, מבלי לבקש רשות מאיש ומבלי להתחשב בטובות או ברעות הפוליטיות העלולות לנחות על ראשו כתוצאה מעמידתו האמיצה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שיושבת-ראש הכנסת תשכיל לקיים כאן דיון זיכרון על כל מעשיו וקורותיו של חבר הקונגרס הנכבד שהלך לעולמו והוא לא כל כך מבוגר.

ראובן ריבלין: כולנו היום כאן, כאשר עדיין הידיעות הן – רק איששנו אותן לפני כמה דקות; חברת הכנסת וסגנית היושבת-ראש קולט אביטל הלכה לברר, כדי שלא תיפול איזו טעות מצדנו.

ראובן ריבלין: הדבר באמת מכה מכה קשה את כל שוחרי המדינה וכל אותם אלה אשר דאגו למדינה שלא על מנת לקבל פרס, שם, באותם מקומות אשר בהם מדינתנו פעמים רבות היתה זקוקה לסיוע.

ראובן ריבלין: אני יודע ששר האוצר נפגש אתו רק לאחרונה ודן אתו בעניינים שאני לא רוצה לפרט אותם.

ראובן ריבלין: ודאי שבעתיד אנחנו עוד נשמע, ובאמת חבל.

ראובן ריבלין: חבל על דאבדין ולא משתכחין.

ראובן ריבלין: והוא, לנטוס, ייזכר אצלנו תמיד לטובה.

ראובן ריבלין: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני, ואני, כמובן, מצטרפת לתחושות האובדן והאבל – אני הכרתי אותו מקרוב במרוצת חמש השנים שכיהנתי בארצות-הברית.

קולט אביטל: אני מבקשת מחבר הכנסת מלכיאור לבוא ולהגיד גם הוא כמה מלים, ולאחר מכן נחזור לסדר-היום הרגיל.

קולט אביטל: וגם השר רוני בר-און.

קולט אביטל: שתי דקות, אדוני.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת בראש, כבוד חברי הכנסת, אני מצטרף לדברים שלך ולדברים של חבר הכנסת רובי ריבלין, לזכרו של חבר הקונגרס טום לנטוס.

מיכאל מלכיאור: הכרתי אותו הרבה מאוד שנים, עשרות שנים.

מיכאל מלכיאור: לא פה העניין לספר את כל מעלותיו, אבל רק לספר סיפור אחד מהרבה מאוד סיפורים שהיו לי אתו וגם עם משפחתו, המגוונת מאוד.

מיכאל מלכיאור: הייתי בקונגרס והעדתי לפני הכנס הידוע לשמצה של דרבן, בדרום-אפריקה, ובין חברי הקונגרס שהיו נוכחים היה טום לנטוס.

מיכאל מלכיאור: הוא פשוט כל כך התקומם על הסיפורים שסיפרתי שם, שהוא קם והחליט שהוא מארגן משלחת ונוסע לדרבן – גם אם זו לא משלחת רשמית של ארצות-הברית – הוא נוסע לשם ובגופו הוא נלחם.

מיכאל מלכיאור: אני יכול לספר לכם כל מיני סיפורים מה קרה אחר כך בדרבן, איך הוא, גם בוועידה הרשמית וגם בוועידה של ה-NGOs, נלחם נגד דברים – באמת, הייחודיות של העם היהודי, שהושמץ בדרבן, מול כל העולם, דווקא העם היהודי, דווקא מדינת ישראל, בנושא השואה – אני מזכיר, כמובן, שהוא היה אחרון הניצולים בקונגרס האמריקני – וגם בדברים שנוגעים לכבוד האדם, לזכויות האדם.

מיכאל מלכיאור: וכמובן, מתוך הניסיון שלו כניצול השואה, היה לו התוקף המוסרי להילחם בכל מעשיו ופעולותיו למען המדינה ולמען העם, ולמען העם האמריקני וכבוד האדם בארצות-הברית.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שטוב שכנסת ישראל, כפי שאמרה היושבת-ראש, תמצא את הדרך לכבד את זכרו.

מיכאל מלכיאור: יהי זכרו ברוך.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: כבוד השר בר-און, בבקשה.

קולט אביטל: כל זה, כמובן, לא בסדר-היום, ונחזור לסדר-היום מייד לאחר מכן.

רוני בר-און: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברי חבר הכנסת ריבלין וחבר הכנסת מלכיאור היטיבו לתאר את האובדן לאינטרסים הישראליים, לעם ישראל, לכנסת ישראל, לממשלת ישראל עם לכתו, הסתלקותו של הקונגרס-מן טום לנטוס.

רוני בר-און: ביקרתי אותו רק לאחרונה, ומי שהיה אצלו בלשכה זוכר כמה הלשכה שלו היתה ציורית ומקושטת, עם הספינה הענקית הזאת, שתפסה כמעט חצי חדר, ולנטוס ורעייתו, שתמיד לצדו ונמצאת לידו, ושני הכלבים שיושבים אתו על הספה שעה שהוא מדבר אתך בעניינים שברומו של עולם.

רוני בר-און: זה היה האיש, והספונטניות שלו, והפתיחות שלו, והמחויבות שלו לעם ישראל ולמדינת ישראל היו כל כך עמוקות – לא אומר על מה שוחחנו, אבל ביקשתי ממנו לטפל בעניין מאוד מורכב, והוא מייד אמר:

רוני בר-און: לפני שאתה מרחיב בעניין הזה אני כבר קובע את הפגישות שבהן אוציא לפועל את מה שאתה מבקש ממני, וקרא למזכירה ואמר לה: תביאי את זה ואת זה ואת זה, ועד שהספקתי להסביר לו במה מדובר כבר היו מתואמות שלוש הפגישות האלה, שהן לא עם אנשים שעובדים תחתיו או עובדים אתו בקונגרס, אלא עם אנשים שצריך להדר בכבודם, והפגישות היו מתואמות ליום המחרת.

רוני בר-און: ועוד לפני שהספקתי להגיע לניו-יורק ולחזור ארצה, הוא כבר אמר: המסר הועבר, עם זה יש כזה עניין ועם זה יש כזה עניין.

רוני בר-און: המחויבות שלו היתה כל כך עמוקה, והרצון העז שלו לסייע לנו היה כל כך טבוע בדמו, שהיום – יש להזכיר שהוא ניצול השואה; הוא זכר את זה והיה גאה בזה, ולא ניער את חוצנו מהעבר הלא-פשוט הזה, כפי שאחרים נוטים לעשות.

רוני בר-און: ההיפך הוא הנכון.

רוני בר-און: וגם את אהבתו לעם ישראל ולמדינת ישראל הוא הפגין בגאווה, ובכך באמת יהיה קשה למצוא לו תחליף, במידת המחויבות ובמידת הנאמנות.

רוני בר-און: יהי זכרו ברוך.

קולט אביטל: ובמידת האהבה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אנו חוזרים לסדר-היום.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, הצעת חוק השמות.

קולט אביטל: אני מתנצלת.

קולט אביטל: לא ראיתי את זה בסדר-היום.

קולט אביטל: הרחבת תוכנית ויסקונסין וביטול שירות התעסוקה

קולט אביטל: אנו עוברים להצעה לסדר-היום מס' 4675 בנושא: הרחבת תוכנית ויסקונסין וביטול שירות התעסוקה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני שבוע התבשרנו על כוונת הממשלה – באמצעות הסכמה בין ראש הממשלה, שר האוצר ושר התמ"ת – להחיל את הרעיון של ויסקונסין במתכונתו החדשה, או במתכונתו הישנה, על כל חלקי הארץ, ובעצם לבטל את שירות התעסוקה.

מוחמד ברכה: שירות התעסוקה לא נודע במרוצת השנים – –

קולט אביטל: זה במסגרת הפרטת כל דבר שזז.

מוחמד ברכה: נכון.

מוחמד ברכה: – – בשירותיו המשובחים וברגישות לאנשים שמתדפקים על דלתותיו.

מוחמד ברכה: הרי לשירות התעסוקה מגיעים אנשים במצב סוציו-אקונומי מאוד קשה, אנשים שבאים לדרוש הבטחת הכנסה לקיום בסיסי, ובכל זאת, שירות התעסוקה היה באחריות המדינה, ולא היו לו אינטרסים של רווח לעצמו, והמדינה קיבלה על עצמה את האחריות לאנשים שנזקקים להבטחת הכנסה.

מוחמד ברכה: בעצם, לפני שאני נכנס לגופו של עניין, ובהמשך ההערה של היושבת-ראש, אני רוצה לומר שהדיבוק הזה של הפרטה פשוט מכלה כל חלקה טובה בכלכלה בישראל.

מוחמד ברכה: הממשלה בעצם נפטרת אט-אט מאחריותה כלפי האזרחים בתחומים שונים, החל בהבטחת הכנסה וחינוך וכלה אפילו בבתי-סוהר פרטיים, או מופרטים, ואפילו מגיעים במחשבות להפרטת משק המים – את המים, שהם מצרך יסוד, רוצים להפקיד בידי חברות פרטיות.

מוחמד ברכה: אני מבין את הרצון כאן, בישראל, לחקות את המודל האמריקני בכל מחיר, גם אם הוא לא הצליח שם מי-יודע-מה.

מוחמד ברכה: הרעיון הזה, של הוצאת שירות התעסוקה מידי המדינה והפקדתו בידי חברות פרטיות, הוא בעצם ביטוי של תפיסה אידיאולוגית שנותנת להון הגדול ולחברות ולוקחת מהעניים ומקשי היום.

מוחמד ברכה: בעצם הממשלה מתנערת מהשכבות החלשות ומגישה את הטרף – את האנשים העניים, לטורף – להון הגדול, בחברה קפיטליסטית שאין בה וסתים ואין בה בקרה של רודנות ההון בתחום שהוא פועל בתוכו.

מוחמד ברכה: חברות באות תמיד כדי להרוויח.

מוחמד ברכה: אני שומע כל מיני אנשים שנחשבים בעלי הון שמדברים על רגישות חברתית, אבל גם בעלי הון מהסוג הזה לא ויתרו על המטרה העיקרית שלהם, שהיא רווח, וחברות, גם לתחום הזה, באות כדי להרוויח.

מוחמד ברכה: יש להן אינטרס להשקיע כמה שפחות בנזקקים כדי להאדיר ולהגדיל את רווחיהן.

מוחמד ברכה: יש להן אינטרס שלא לקבל על עצמן את האחריות לגורלו של ה שבא כדי לקבל הבטחת הכנסה, ואין להן שום אחריות לקליטתו במערכת האבטלה, הנזקקות, העוני והנחשלות.

מוחמד ברכה: ביולי 2005, כששר התמ"ת היה עדיין ראש הממשלה דהיום, אולמרט, החלה הממשלה ליישם את מה שקראו לו אז תוכנית מהל"ב – ויסקונסין – תוכנית שהיתה בנויה על תמריצים לחברות שהפעילו אותה למנוע מאנשים את הקצבה.

מוחמד ברכה: כלומר, אם החברה הצליחה לגרום ל שבא לקבל קצבת הבטחת הכנסה להיפלט מהמערכת באמצעים שונים, כמו אי-התייצבות, אי-קבלת עבודה לא מתאימה או רחוקה, וכל מיני דברים כאלה, זה היה אז בעצם רווח נקי של החברה.

מוחמד ברכה: שלא לדבר על מסכת ההשפלות ועל יצירת מעין שוק עבדים – שוק של עבדות.

מוחמד ברכה: לפני פחות משנה בא השר אלי ישי ואמר – בעקבות ביקורת קשה על התוכנית ההיא, בעקבות המחאה של אותם אנשים מוכי גורל שנאלצו לקבל את המציאות הזאת, של עבדות והשפלה, בעקבות היווצרות לובי אדיר כאן, בכנסת, שחצה את כל הסיעות ואת כל המפלגות, נגד התוכנית, בעקבות הסתייגויות שהוגשו לתקציב המדינה לשנת 2007, לא לשנת 2008, בעקבות הצעות חוק של חברי הכנסת מסיעות שונות בדבר ביטול התוכנית ההיא, תוכנית מהל"ב, שלא היה בה שום לב ולא היתה בה שום חמלה, אף שאני לא אוהב את המלה הזאת, כי עובדים ואנשים קשי-יום זכאים לזכויות, ולא לחמלה או לרחמים.

מוחמד ברכה: בא השר ישי והכניס שינויים בתוכנית ההיא, והשינויים בהחלט היו בכיוון החיובי.

מוחמד ברכה: שני השינויים העיקריים שהיו – ואני לא אסקור את כולם – הוצאת בני ה-45 ומעלה מהחובה להתייצב אצל אותן חברות ומתן תמריצים על שילוב בעבודה ולא על שלילת זכאות, וזה כשלעצמו דבר חיובי.

מוחמד ברכה: התוכנית החדשה, שנקראה "אורות לתעסוקה", יושמה במסלול של ניסיון, ועד היום אין לנו נתונים על היישום החדש.

מוחמד ברכה: יש בידי מידע שלפיו מוצאים עבודה, אבל העבודה היא ארעית, לתקופה קצרה, או במשכורת נמוכה וכדומה.

מוחמד ברכה: עוד לפני שהונחו לפני משרד התמ"ת וחברי הכנסת המסקנות – יש להזכיר שאז גם הובטח שיהיה מעקב של הכנסת וועדותיה – לפחות של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – מכריזים על הרחבת התוכנית לפריסה כלל-ארצית.

מוחמד ברכה: אני עדיין לא יודע ולא בטוח – ואני מקווה שהשר ייתן תשובה בעניין זה – אם הכוונה של הוועדה בראשות פרופסור יערי היא לעשות פריסה כלל-ארצית של התוכנית החדשה והמחודשת שיצאה מבית-היוצר שלו, או שהכוונה היא לתוכנית המקורית שיש בה הרבה יותר רע ממה שיכול להיקרא טוב.

מוחמד ברכה: אם העניין ילך לכיוון של פריסה כלל-ארצית, עומדות שאלות נוספות: מה יהיה גורלו של שירות התעסוקה, מה תהיה מידת האחריות של המדינה ומה יהיה גורל העובדים הרשומים בשירות התעסוקה.

מוחמד ברכה: לכן צריך שהמבחן יהיה – וזה מה שאמרנו לאורך כל הדרך – בכמה פרמטרים: הפרמטר הראשון הוא שלמדינה תהיה אחריות לגורלם של אותם אנשים; הפרמטר השני צריך להיות שמי שתישלל קצבתו לא ייזרק לרחוב, אלא המדינה תקבל את האחריות לגורלו; הפרמטר השלישי צריך להיות איכות המשרות ואיכות ההכשרה, כלומר שההכשרה תהיה אמיתית, העבודה תהיה ראויה והיחס יהיה אנושי.

מוחמד ברכה: כל זה, גברתי היושבת-ראש, צריך להיעשות תחת כיפת המדינה ואחריותה.

מוחמד ברכה: חברה, גם אם היא תהיה החברה הרחמנית ביותר, עדיין תבוא לקצור רווח ולא לייצר צדק חברתי.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני.

קולט אביטל: אדוני שר התמ"ת, בבקשה.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, עניין התוכנית "אורות לתעסוקה", מה שהתחיל ונולד בחטא שנקרא "ויסקונסין" ולאחר מכן "תוכנית מהל"ב", שגרמה הרבה אירועי לב קשים להרבה אנשים, ואז סגירתה ופתיחת "אורות לתעסוקה" – כל אלה תהליכים מאוד מעניינים ומרתקים.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, אני אנצל את ההזדמנות כדי לרענן את הזיכרון הקצר שלנו: כבר לפני יותר מעשור, כשעוד הייתי שר העבודה והרווחה, באו מהאוצר עם הרעיון של תוכנית ויסקונסין.

אליהו ישי: שאלתי מה התוכנית וענו לי שזאת תוכנית שנועדה לשלב אנשים במקומות עבודה.

אליהו ישי: אמרתי שזה מצוין, הרי מי לא רוצה לשלב אנשים במקומות עבודה?

אליהו ישי: אני לא מכיר אחד בבית הזה ובכל הארגונים החברתיים שמתנגד – או שלא היה פועל בשמחה – לשלב אנשים במקומות עבודה.

אליהו ישי: יש גם מוגבלים מ"המשקם" שיש להם מקומות עבודה.

אליהו ישי: גם למשרד התמ"ת מגיעים אנשים משוקמים לעבודה.

אליהו ישי: זה דבר נפלא.

אליהו ישי: הרעיון הוא רעיון אדיר, נכון, אמיתי, צודק, אדיר מאין כמוהו; אחד הדברים החשובים ביותר שהחברה הישראלית צריכה להתמודד אתם בצורה נכונה.

אליהו ישי: אז מה קרה?

אליהו ישי: בקדנציה הקודמת, כשהיתה פה ממשלה מאוד קפיטליסטית, עם הרבה רוע ואכזריות, באו פקידי האוצר והציבו תוכנית שהרעיון שלה לא היה לשלב אנשים בעבודה אלא לשלול מאנשים את קצבת הבטחת ההכנסה – את דמי הקיום שלהם.

אליהו ישי: מדובר באנשים מוגבלים, עם בעיות פסיכו-סוציאליות, עם מוגבלויות קשות, חד-הוריות, עולים חדשים – היו בתוכנית הזאת רוע ואכזריות שקשה מאוד לתאר.

אליהו ישי: כשנכנסתי לממשלה בקדנציה הזאת סיירתי במרכזים, ביקרתי בשטח, ואמרתי שזה שוק עבדים, זאת התעללות, זאת אכזריות, זה רוע; אמרתי שזה לא יהיה וכי אפעל לסגירת התוכנית.

אליהו ישי: וכך עשיתי.

אליהו ישי: הרבה מחברי הכנסת תרמו לזה רבות, גם אתה, חבר הכנסת ברכה, וגם חברת הכנסת ליה שמטוב, ואחרים, וגם את, גברתי היושבת-ראש.

אליהו ישי: ישבנו יחד בוועדות הכנסת והצלחנו להביא למהפך אמיתי.

אליהו ישי: התוכנית ההיא נסגרה, ונפתחה תוכנית ידידותית ועניינית – "אורות לתעסוקה".

אליהו ישי: קודם כול אמרתי שזה יהיה עד גיל 45.

אליהו ישי: שאלו אותי אם זה הגיוני ש אחרי גיל 45 לא יוכל לעבוד.

אליהו ישי: אני כבר בן יותר מ-45, אז מה, אני כבר לא יכול לעבוד?

אליהו ישי: אמרו לי שפרס בן 84 והוא נשיא המדינה.

אליהו ישי: מצאו גם שמות של אנשים בכירים בגיל 50 ו-60.

אליהו ישי: זאת כבר באמת ציניות, כי מה אתה משווה בן 50 שהוא בתפקיד בכיר וחשוב ל עם מגבלות רפואיות כאלה ואחרות שמפנים אותו לגזום דשא או לשטוף כלים וכאלה עבודות רס"ר?

אליהו ישי: יש מה להשוות כאן?

אליהו ישי: זאת ציניות.

אליהו ישי: אנשים הופנו לשטוף כלים בגופים וולונטריים, נשלחו לעשות עבודות רס"ר בבסיסים צבאיים – איזה מין דבר זה?

אליהו ישי: לכן, קודם כול אמרתי שזה יהיה עד גיל 45.

אליהו ישי: גם בני 50 רוצים לעבוד ויכולים לעבוד וצריך לשלב אותם בעבודה, אבל צריך להכשיר אותם הכשרה מקצועית מתאימה ולשלב אותם בצורה נכונה, להעצים אותם, לתת להם עבודה מכובדת, ראויה, פרנסה בכבוד וכדומה.

אליהו ישי: על כך אין ויכוח, אבל האוצר רצה לראות את זה דרך החור שבגרוש – איך אפשר לשלול מהאנשים את קצבת הבטחת ההכנסה שמגיעה להם, את דמי הקיום שלהם, ולשלוח אותם – סליחה על הביטוי – לעזאזל.

אליהו ישי: לכן התעקשתי על הגיל הזה.

אליהו ישי: בפגישה עם פרופסור יערי, שעשה עבודה חשובה מאוד, עבודה יפה, אמרתי שלהמלצה על הרחבה כללית, גורפת, אני מתנגד, ולא אתן לה את ידי.

אליהו ישי: הוא עשה עבודה יפה, כתב את כל מה שהבאנו מהשטח – מה שאני הבאתי מהשטח, מהסיורים שלי עם אנשי המקצוע, ומה שחברי הכנסת והארגונים החברתיים הביאו.

אליהו ישי: לכן, הרחבה כללית וגורפת לא נביא בחשבון.

אליהו ישי: לא תהיה.

אליהו ישי: אני מתנגד לה.

אליהו ישי: אני בדעה שצריך לעשות טיפול יסודי, לגמור את הפיילוט של "אורות לתעסוקה" ולראות אם היתה הצלחה.

אליהו ישי: אני מעריך שתהיה הצלחה גדולה לגבי אנשים עד גיל 45.

אליהו ישי: אני בעד לבחון – לא שהמרכזים יבחנו, אלא שהמדינה תבחן – לגבי הגילים המבוגרים יותר, עם המגבלות שיש להם, מגבלות כאלה ואחרות, ואז לעשות מדרג.

אליהו ישי: אם הולכים לעשות הרחבה של התוכנית, זה יהיה באזורים מסוימים, על-פי השינויים שאני רוצה להחיל בתפיסה, דוגמת התוכנית "אורות לתעסוקה" – הכשרה מקצועית תחילה; עבודה מכובדת תחילה.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, יש קבוצת אוכלוסייה שאינה גדולה – לא נכון לומר שכולם אוכלי חינם – מקבלי הבטחת הכנסה.

אליהו ישי: חברים, מי רוצה להרוויח 1,300 שקל לחודש?

אליהו ישי: זה טמטום, מי רוצה להרוויח 1,300 שקל לחודש?

אליהו ישי: אבל אם שולחים שמקבל הבטחת הכנסה לשטוף כלים, לעשות עבודות רס"ר או לגזום דשא, הוא מסכים להישאר עם 1,300 השקלים העלובים האלה ולא ללכת לעבוד עבודה פיזית שאחרי יום הוא יתמוטט ממנה – וזה קרה הרבה.

אליהו ישי: לכן אני בדעה שצריך לומר למבוגרים ולמוגבלים במוגבלויות שונות: חברים, תמשיכו לקבל את הבטחת ההכנסה, לא קרה כלום.

אליהו ישי: יש לשלב אותם במקומות עבודה מרצון, והם יבואו לעבוד.

אליהו ישי: נרוויח פה שני דברים.

אליהו ישי: האחד, שהם כבר לא יהיו מתחת לקו העוני, כי יש להם הכנסה – הבטחת הכנסה פלוס התעסוקה, כמו שאנחנו עושים עם "המשקם" – גפני, תמיד אתה מפריע לי, גם כשאני מדבר פה למעלה.

אליהו ישי: אל תשב פה, תחזור למקום שלך, שם אתה לא מפריע.

אליהו ישי: אחד מהשלושה: או שהיושבת-ראש מוציאה אותך החוצה, או שאתה חוזר למקום, או שאני מתחיל לגעור בך.

אליהו ישי: תבחר אחד מהשלושה.

משה גפני: אדוני סגן ראש הממשלה, המזכיר העביר אותי ליד ש"ס.

משה גפני: אני לא יודע מה הסיבה.

משה גפני: זה המקום שלי.

קולט אביטל: יש פה שותפות חדשה.

אליהו ישי: משה, אני אגיד לך למה העבירו אותך לפה.

אליהו ישי: אתה משתולל פה יותר מדי, אתה מוסת על-ידי החברים שלך.

אליהו ישי: פה אם אתה מדבר שטויות, אז וקנין מושך לך באוזן.

אליהו ישי: זה בסדר גמור, אני עכשיו מבין את השיקול של המזכיר.

משה גפני: מה שנכון נכון.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, לכן אני מתנגד להרחבה.

אליהו ישי: אני בעד, כמו כולם, לשלב את האנשים בעבודה ברגישות, בהתאמה, על-פי המוגבלויות שלהם.

אליהו ישי: מי שלא מתאים, לא יכול להשתלב.

אליהו ישי: מי שמוגבל באופן כזה שהוא לא יכול, הוא לא יכול.

אליהו ישי: מי שמוגבל חלקית ויכול לעבוד, והוא בגיל מבוגר ומתבגר, הייתי נותן לו להמשיך לקבל הבטחת הכנסה ולעבוד, לצאת בכבוד לפנסיה.

אליהו ישי: למדינה יש פה שני רווחים משמעותיים.

אליהו ישי: האחד, תרבות עבודה, שהדורות הבאים ידעו שהוא הולך לעבוד, וגם לו תהיה תרבות עבודה, לקום בבוקר לעבוד.

אליהו ישי: דבר שני, ברגע שיש לו הכנסה, הוא לא יהיה מתחת לקו העוני.

אליהו ישי: אי-אפשר לחנך אנשים בני 50–60, אי-אפשר לקחת אדם ש-30 שנה קם בבוקר ומשחק שש-בש ואין לו שום תרבות עבודה והוא מוגבל, להגיד לו: לך תעבוד בעבודות רס"ר.

אליהו ישי: זה לא ילך.

אליהו ישי: לכן, לטעמי שיעור קטן מאוד בחברה הישראלית הוא באמת עם מוגבלויות קשות, וצריך לטפל בהם באופן ראוי ונכון.

אליהו ישי: חלק גדול מאוד – ניתן לשלב אותם בעבודה באופן רצוי.

אליהו ישי: מי שבאמת לא רוצה לעבוד וסתם מנצל את 1,300 השקלים שלו – אין כאלה.

אליהו ישי: ואם יש כזה, ודאי שישללו לו את הבטחת ההכנסה, משום שייתנו לו הצעת עבודה, ואם הוא יסרב לה, אז הוא לא יקבל את ההכנסה שלו.

אליהו ישי: לכן, בואו נבוא אליו לא עם המקל, נבוא אליו עם הגזר.

אליהו ישי: נגיד לו: קח את הבטחת ההכנסה, תקבל גם מקום עבודה.

אליהו ישי: אנשים צעירים שיכולים לעבוד – יכשירו אותם, יתאימו אותם בהכשרה מקצועית ראויה, בהשלמת השכלה אם צריך, וישלבו אותם בעבודה בצורה מכובדת.

אליהו ישי: אני מניח שהדבר הזה יביא לתמיכה לא של רוב חברי הבית, אלא תמיכה פה-אחד מכל חברי הבית, כי מי שיאמר "לא" הוא נגד תעסוקה לאנשים שרוצים באמת לעבוד.

אליהו ישי: ומי שיאמר "כן" – אני מניח שאלה יהיו כולם.

אליהו ישי: אני מציע להעביר לוועדת העבודה והרווחה.

אליהו ישי: תודה רבה.

קולט אביטל: אתה מסכים?

מוחמד ברכה: כן.

סטס מיסז'ניקוב: ביקשתי כספים.

קולט אביטל: אתה לא בין המציעים, לכן אתה לא יכול להציע.

מוחמד ברכה: השר מתנגד שזה יעבור לוועדת הכספים?

אליהו ישי: זה קשור לוועדת העבודה והרווחה.

קולט אביטל: הצעה אחרת, חברת הכנסת ליה שמטוב, בבקשה.

ליה שמטוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד השר, בשבוע שעבר הוגשו המלצות של פרופסור יערי, המלצות לגבי תוכנית ויסקונסין.

ליה שמטוב: אני רוצה להגיד שתי מלים: בושה וחרפה.

ליה שמטוב: כי ישבו כל מיני פרופסורים ודוקטורים במשך שנתיים וגילו שהתוכנית, אחרי כל הביקורת שהשר ישי הזכיר, היא טובה מאוד.

ליה שמטוב: הם לא הסכימו עם הצעת החוק שלי, שחתמו עליה 83 חברי הכנסת, וגם אלי ישי תמך בהצעת החוק, ובמקום לקדם אותנו לפתרונות חדשים, הם מחזירים אותנו לשנת 2005.

ליה שמטוב: קראתי את הדוח ולא מצאתי שום פתרון לאנשים בעלי השכלה גבוהה.

ליה שמטוב: לא מצאתי פתרון לנכים עם נכות של 10% ו-20%, אנשים שלא יכולים לעבוד שמונה שעות.

ליה שמטוב: בעבר קראתי לתוכנית ויסקונסין תוכנית "וירוס-קונסין".

ליה שמטוב: כנראה צריכים לתת אנטיביוטיקה יותר חזקה ולהיאבק במחלה הזאת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כרגע יש הצעה אחת.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברכה, האם אתה מסכים לוועדת העבודה והרווחה?

מוחמד ברכה: כן.

קולט אביטל: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב הסיר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: מי שמצביע בעד, זה להעביר לוועדת העבודה והרווחה.

קולט אביטל: מי שמצביע נגד, הוא בעד הסרה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 24 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: 24 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהנושא עובר להמשך טיפול בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: [מס' כ/189; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 13810; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק השמות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

קולט אביטל: בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק השמות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, שיזמו חברות הכנסת וזהבה גלאון כשתי הצעות חוק פרטיות, שאוחדו להצעת חוק אחת.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק נועדה להתמודד עם תופעה רווחת בימינו, של אמהות הבוחרות להביא לעולם ילדים באמצעות תרומה מבנק הזרע או בדרכים אחרות, שכתוצאה מהן זהותו של האב אינה ידועה.

אופיר פינס-פז: עם זאת, במקרים רבים נדרש אדם לציין את שמו הפרטי של אביו, למשל בעת מילוי פרטיו האישיים בטפסים רשמיים.

אופיר פינס-פז: לכן לעתים נוצר צורך לקבוע לאותם ילדים, שזהות אביהם אינה ידועה, שם אב לצורך מניעת זיהוים ותיוגם כחסרי אב.

אופיר פינס-פז: חוק השמות, התשט"ז–1956, מסדיר את הסוגיה של מתן שמות פרטיים ושמות משפחה בישראל ואת הדרך שבה ניתן לשנותם.

אופיר פינס-פז: סעיף 9א לחוק, שנוסף בשנת 1975, ועניינו קביעת שם פרטי של אב, קובע פיקציה, ולפיה כאשר שמו הפרטי של אב הילד אינו ידוע, השם שיירשם כשם האב יהיה שמו הפרטי של אבי האם.

אופיר פינס-פז: אם גם שמו הפרטי של אבי האם אינו ידוע, רשאי שר הפנים לקבוע מה יהיה השם הפרטי שיירשם כשם האב, סתם, בצורה שרירותית.

אופיר פינס-פז: סעיף זה אינו נותן מענה לאמהות ששמו הפרטי של אבי ילדן אינו ידוע והן מעוניינות לקבוע מה יהיה השם הפרטי של האב או מעדיפות להשמיט פרט רישום זה.

אופיר פינס-פז: לדעת היוזמות, אשר אומצה בוועדת הפנים, מדובר בהסדר פטרנליסטי ומיושן ויש לשנותו.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק נועדה לתקן את המצב הקיים, על-ידי החלפת הסעיף האמור והעברת ההכרעה לגבי קביעת שם אב במקרים כאמור לידי אם הילד, אשר תוכל לקבוע שם כאמור או להשמיטו.

אופיר פינס-פז: בעת הדיונים בהצעת החוק המאוחדת, החליטה ועדת הפנים והגנת הסביבה לבטל את סמכותו של שר הפנים בדבר קביעת שם פרטי של אב.

אופיר פינס-פז: כמו-כן החליטה הוועדה לאפשר לאדם שהגיע לגיל 16 לשנות את ההחלטה בנוגע לשם הפרטי של אביו על-ידי הוספת שם, אם לא נקבע, או השמטתו, באופן חד-פעמי.

אופיר פינס-פז: עם זאת, משנקבע שם האב, לא יהיה רשאי ילדו לשנות קביעה זו ולקבוע שם אחר במקומו.

אופיר פינס-פז: כפי שאמרתי, החלטה חד-פעמית בגיל 16.

אופיר פינס-פז: הברירה בידו היא רק להחליט ששם שנקבע כאמור יושמט מן המרשם, ופרט רישום זה ייוותר ריק.

אופיר פינס-פז: על מנת למנוע שימוש לא נאות בזכות שמקנה הסעיף – לקבוע שם אב בנסיבות המפורטות – מוצע להחיל את סעיף 16 לחוק, שמאפשר לשר הפנים לפסול שם שנוגד את תקנת הציבור או עלול לפגוע ברגשות הציבור גם על סעיף 9א המוצע.

אופיר פינס-פז: מדובר במקרים שבהם מישהי תנסה לקחת שם שיש בו כדי לפגוע או לנסות לייצר איזה מצג שווא כאילו מישהו הוא אבי הילד וכדומה.

אופיר פינס-פז: פה שר הפנים יכול להתערב ותהיינה לו כל הסמכויות בהקשר זה.

אופיר פינס-פז: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: לפיכך אבקש מחברי הכנסת לאשרה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, כנוסח הוועדה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות גם לצוות המשפטי והניהולי של הוועדה ולשתי המציעות, כי לא אעלה שוב.

אופיר פינס-פז: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כיוון שאין הסתייגויות להצעת החוק, נעבור להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 10 נגד – אין נמנעים – 2 סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: עשרה בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק השמות (תיקון מס' 5) עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו נעבור אפוא להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – 2 חוק השמות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: 11 בעד, אין מתנגדים, עדיין שני נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שחוק השמות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, התקבל בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: חברת הכנסת גלאון רוצה להודות, בבקשה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, בשמה של חברת הכנסת ובשמי, אנחנו רוצות להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר פינס, ולצוות הוועדה, שקידמו את התיקון החשוב של החוק הזה, שהיה באמת היה קצת פטרנליסטי ואנכרוניסטי.

זהבה גלאון: מעתה אמהות תוכלנה לקבוע בתעודת הזהות את שם אבי ילדן, והוא לא ייקבע עוד באופן שרירותי על-ידי שר כלשהו, במקרה זה שר הפנים במדינת ישראל.

זהבה גלאון: תודה רבה.

זהבה גלאון: זה עוד צעד חשוב.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 11326; חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 60), התשס"ח–2008.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להציג את הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 60), התשס"ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו פוצלה מהצעת חוק ההסדרים לשנת הכספים 2008.

סטס מיסז'ניקוב: עניינה העלאת שיעור מס שבח לגבי מכירת נכסים שנרכשו בין השנים 1949 ו-1960.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק הממשלתית ביקשה להעלות את המס החל משנת 2009, אולם במסגרת הדיונים בוועדה ובהסכמת הממשלה הוחלט לדחות את העלאת שיעורי המס כך שרק בשנת 2011 תחל בהדרגה העלאת השיעורים – בשנת 2011 יתווסף לשיעור המס 1%, כך גם בשנת 2012, ונוסף על כך, משנת 2013 ואילך יעלה המס בכל שנה ב-2%.

סטס מיסז'ניקוב: הצעה זו נכללה, כאמור, במקור בהצעת חוק ההסדרים ונכרכה ביחד עם ביטול מס המכירה.

סטס מיסז'ניקוב: לנוכח הפיצול של הצעת חוק ההסדרים, ועדת הכספים הכינה את שתי הצעות החוק הללו כהצעות חוק נפרדות, כפי שראוי היה לעשות מלכתחילה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר על שניהם, כי עוד מעט אקרא גם את תיקון מס' 61.

סטס מיסז'ניקוב: זאת הוכחה לכך שהצעות חוק יכולות לעבור בכנסת גם כשאינן כרוכות בחוק ההסדרים, גם כשמדובר בהעלאת שיעורי מס.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש מחברי הכנסת שמסתייגים, אני לא יודע אם יש הסתייגויות – –

קולט אביטל: יש שתי הסתייגויות.

סטס מיסז'ניקוב: – – להסיר את הסתייגויותיהם ולאשר את הנוסח המוצע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: להצעת החוק יש שתי הסתייגויות.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון – לא נמצא.

קולט אביטל: אני מזמינה אפוא את חבר הכנסת ראובן ריבלין לנמק את הסתייגותו במסגרת חמש דקות.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, בהעדר שר, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, ההסתייגות שלי היא הסתייגות לדיבור בלבד.

ראובן ריבלין: אנחנו בליכוד שקלנו, כמובן, להצביע נגד, וגם דרשנו להוציא את החוק מרשימת החוקים אשר יאושרו במקשה אחת בחוק ההסדרים, משום שחשבנו שצריך לדון ולברר לעומק מה באמת עומד מאחורי הצעת החוק הזאת – האם יש כאן משום העלאת מסים, שהליכוד מתנגד לה באופן גורף.

ראובן ריבלין: אבל כאשר באנו ובחנו וקיבלנו את ההסברים מרשות המסים, ובחלק מהזמן היה יושב-ראש הוועדה הקבוע ובחלק מהזמן הוא ביקש ממני להוביל את הדיון, התברר לנו בצורה הברורה ביותר שיש פה הפחתת מסים מצד אחד, הפחתה שכבר נעשתה, והעמדת מס שבח כמס שיהיה שוויוני לגבי הכול.

ראובן ריבלין: כתוצאה מכך רצינו להיענות ולהיעתר לבקשת האוצר שלא לקיים דרגת מס נפרדת לאנשים אשר רכשו את הקרקע שלהם לפני שנת 1948, ובוודאי לפני חקיקת החוק בשנת 1962.

ראובן ריבלין: שוכנענו שלאחר שניתנה אפשרות לכל בעלי המקרקעין למכור את הקרקע שלהם עד 2011 מבלי שיצטרכו לשלם ולו אחוז מס נוסף, ולאחר שגם קבענו דרגות מס אשר יאפשרו הסתגלות ויאפשרו לבעלי המקרקעין לשקול אם הם רוצים להעביר את הנחלה שהם מחזיקים בה שנות דור, הם יוכלו לעשות זאת, ולאחר מכן, החל משנת 2015, אנחנו נגיע למצב שבו יהיה שוויון מלא.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שרוב אותן חלקות הן חלקות אשר נרכשו בעבר על מנת לעבדן, ולא על מנת לעשות איזו ספקולציה בהן.

ראובן ריבלין: אלה נחלות אבות, אלה נחלות שכמו ההיגיון אשר אומר שאין צורך להטיל מס ירושה, כך גם מס שבח, לאחר כל כך הרבה שנים, לא צריך שייגבה מהן.

ראובן ריבלין: אבל בכל זאת אנחנו יודעים שרוב רובן של העסקאות הנעשות במקרקעין אלה עסקאות ספקולטיביות הנרכשות על-ידי מממן כלשהו שכל המס בסופו של דבר נחסך על-ידו ולא על-ידי בעל המקרקעין עצמו, שכן בעסקאות אלה אם אתה לא יוצר את המערכת שבה אתה משביח את הקרקע ומאפשר הפיכתה מאזור חקלאי לאזור של בנייה, הרי אין בכך ערך.

ראובן ריבלין: פירושו של דבר שהבאנו למצב שבו ראינו בהיגיון של צד האוצר ורשות המסים להביא לידי שוויון, ואין לראות בכך איזו נטייה מצד הוועדה להיענות לדרישות האוצר להעלות מסים כאלה או אחרים, אשר פעמים הדרישות מוצדקות, אם וכאשר אנחנו נצרכים בצורך לאומי להכנסות נוספות לצורך מימון דבר שאנחנו רואים בו בסדר עדיפויות שלא חשבנו עליו לפני כן.

ראובן ריבלין: לכן, אנחנו רואים את הצעת החוק כמוצדקת, ואני מוכרח לומר שאם היינו מעבירים את זה בחוק ההסדרים – כפי שהיטיב לומר יושב-ראש הוועדה – היו אומרים שהכנסת לא הבינה במה היא דנה ומה היא קובעת, והיא נאלצת, בגלל אילוצי חוק התקציב וחוק ההסדרים במשק, להצביע בעד חוק שהיא אינה רוצה בו.

ראובן ריבלין: הנה, ראיתם שקיימנו שתי ישיבות שבהן לובנו כל השאלות, חברי הכנסת יודעים על מה הם מצביעים, והממשלה אפילו היתה יכולה לשכנע אותם, במקום לאלץ אותם להצביע על חוק שאין להם מושג מהו.

ראובן ריבלין: לכן אני מסיר את הסתייגותי.

ראובן ריבלין: אני יודע שגם חבר הכנסת אורון ביקש את ההסתייגות רק לצורך דיבור, וגם אנחנו בליכוד נצביע בעד הצעת החוק הזאת, כי היא הצעת חוק צודקת.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני.

קולט אביטל: כיוון שהסרתם את ההסתייגויות, גם אתה וגם חבר הכנסת אורון, אנחנו עוברים ישר להצבעה על הצעת החוק בקריאה שנייה.

קולט אביטל: כיוון שיש הצעה דומה – אנחנו מצביעים על הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 60), בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה על הצעת חוק מיסוי מקרקעין (תיקון מס' 60) בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – אין חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 60), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 60) התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 11326; חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה), הפעם תיקון מס' 61, ואני מזמינה שוב את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת מיסז'ניקוב, להציג את הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 61).

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו, כמו קודמתה, פוצלה מהצעת חוק ההסדרים לשנת הכספים 2008, ועניינה ביטול מס המכירה.

סטס מיסז'ניקוב: כדי לעודד את שוק הנדל"ן בישראל הוחלט לבטל את מס המכירה החל על מכירת זכויות במקרקעין ועל זכויות באיגוד מקרקעין.

סטס מיסז'ניקוב: נוסף על כך, מוצע לשנות את שמו של חוק מיסוי מקרקעין ולמחוק ממנו את המלה "מכירה", שכן מס זה לא יהיה קיים עוד.

סטס מיסז'ניקוב: אף שהצעת חוק זו פוצלה מהצעת חוק ההסדרים בלא מגבלת זמן, ועדת הכספים דנה בה ולמדה אותה בתוך זמן קצר.

סטס מיסז'ניקוב: זאת ההוכחה לכך שהוועדה שוקדת על הצעות חוק ממשלתיות ומכינה אותן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית גם כשהן אינן כרוכות בחוק ההסדרים.

סטס מיסז'ניקוב: ההסתייגויות להצעה זו הן הסתייגויות לדיבור בלבד, ולפיכך אבקשכם לאשר את הנוסח המוצע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ובכן, המסתייגים.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: כל מה שאמרתי בחוק הקודם תקף גם לעניין חוק זה.

קולט אביטל: אם אתה מוותר על זכות הדיבור אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק מיסוי מקרקעין (תיקון מס' 61).

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–9 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה בקריאה שלישית – הצעת חוק מיסוי מקרקעין (תיקון מס' 61).

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 61), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 17, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: האם מישהו רוצה להודות?

קולט אביטל: אין צורך.

קולט אביטל: [מס' כ/197; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 14163; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 5).

קולט אביטל: אני מזמינה שוב את יושב-ראש ועדת הכספים סטס מיסז'ניקוב להציג גם את הצעת החוק הזאת.

רונית תירוש: – – –

סטס מיסז'ניקוב: את רוצה להקריא במקומי, רונית?

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: על-פי החוק להסדר ההימורים בספורט, התשכ"ז–1967, יתרת הסכום מההימורים שנשארת בידי המועצה להסדר ההימורים בספורט משמשת לקידום ולפיתוח תרבות הגוף, החינוך הגופני והספורט בישראל.

סטס מיסז'ניקוב: כיום, 15% מהסכום שמועבר לאגודות הספורט ולמועדוני הספורט מועברים לארגוני הספורט שהאגודות והמועדונים מסונפים אליהם.

סטס מיסז'ניקוב: למעשה נגרע חלק מההקצבות של האגודות והמועדונים ומשמש למימון ההוצאות של הארגונים.

סטס מיסז'ניקוב: בהצעת חוק זו מוצע להפריד את ההקצאה לארגונים מההקצאה לאגודות ולמועדונים.

סטס מיסז'ניקוב: לפי ההצעה, סכום נפרד, בשיעור 4% מיתרת ההכנסות של המועצה, ישמש לחלוקה לארגוני הספורט.

סטס מיסז'ניקוב: ארגוני הספורט ישתמשו בסכומים אלו לפיתוח אגודות ומועדונים, ובעיקר לקידום הספורט העממי החובבני, כלומר פעילות ספורט שנעשית שלא במסגרת הליגות המקצועניות.

סטס מיסז'ניקוב: החלוקה כאמור תיעשה מתוך התחשבות באמות מידה שקבעה הוועדה הציבורית לחלוקת התקציב לאגודות ולמועדונים.

סטס מיסז'ניקוב: מכיוון שתקציב המועצה לשנת 2008 כבר גובש, מוצע כי ההסדר החדש יחול רק משנת הכספים 2009 ואילך.

סטס מיסז'ניקוב: הבנתי שאין להצעה זו הסתייגויות.

קולט אביטל: אין הסתייגויות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מניח שהיוזמת, חברת הכנסת תירוש, תרצה לברך.

סטס מיסז'ניקוב: אני מברך אותך, רונית, על כך שהעברת את הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: אני מברך את כל חברי ועדת הכספים ששקדו ועמלו על האישור המהיר של הצעת החוק הזאת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: אני מברך כמובן את צוות הוועדה – קודם כול את היועצות המשפטיות, ובראשן שגית אפיק, ענת, מירב ושלומית, וכמובן את מנהל הוועדה טמיר כהן ואת היועצת הכלכלית .

סטס מיסז'ניקוב: אני מזמין את כל חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: כיוון שאין הסתייגויות – לא עכשיו, גברתי, תוכלי להודות אחרי ההצבעה – אנחנו קודם כול נעבור להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו נצביע עכשיו בקריאה שנייה על הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 5).

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–2 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 5), התקבלה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: אדוני השר, אם אפשר קצת יותר בשקט.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק להסדר ההימורים (תיקון מס' 5) התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חברת הכנסת תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני בהחלט חושבת שזה מהלך היסטורי בספורט הישראלי, שבו אנחנו מבטלים את התלות שהיתה בין אגודות וקבוצות הספורט לבין מרכזי הספורט, קרי "הפועל", "מכבי", בית"ר, אס"א.

רונית תירוש: אני רוצה להודות מאוד ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

רונית תירוש: אני רוצה להודות כמובן גם לטמיר כהן, מנהל הוועדה, וכמובן לחברי הוועדה, שסייעו, כי היה שם לובי חזק מאוד והיו לחצים.

רונית תירוש: תודה אישית לחבר הכנסת רובי ריבלין, שהבין היטב את הנושא הזה והסביר אותו בצורה ששכנעה את החברים.

ראובן ריבלין: ועמד בלחצים.

רונית תירוש: ועמד בלחצים, שזה מאוד-מאוד-מאוד – באמת קצת יוצא דופן, הייתי אומרת.

רונית תירוש: אני מבקשת לברך – להודות לכל היועצות המשפטיות: לשגית אפיק, לענת מימון, למירב, לשלומית, לסמדר אלחנני, היועצת הכלכלית, ואחרונים חביבים, ואולי הראשונים, שבעצם עושים לי את כל עבודת החקיקה וטורחים לילות כימים – העוזרת הפרלמנטרית שלי, הגברת שרה אבידן, והעוזר הפרלמנטרי שלי והדובר שלי, עורך-הדין דן יעקב.

רונית תירוש: כן ירבו החוקים הטובים.

רונית תירוש: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך, גברתי.

קולט אביטל: [מס' כ/191; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 13229; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 15).

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת יצחק גלנטי, לבוא ולהציג את החוק.

קולט אביטל: בבקשה.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, אין פה שר?

קולט אביטל: יש שר והוא יושב פה.

קולט אביטל: אדוני השר, מבקשים שתקשיב.

קולט אביטל: תודה.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק גלנטי: את הצעת החוק הזאת יזמו חברי הכנסת חיים כץ ואלכס מילר.

יצחק גלנטי: לפי סעיף 21 לחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) התש"ט–1949, ועדת התעסוקה רשאית לפסוק – בשל הפרת הוראה מהוראות החוק על-ידי מעביד – סעדים שונים, ובהם גם צו לפיצויים שאינו מלווה בצו החזרה לעבודה.

יצחק גלנטי: במקרה של פיטורי עובד בעת שירות מילואים, ב-30 הימים שלאחר שירות מילואים או בשל שירות מילואים, ועדת התעסוקה רשאית, לפי החוק הקיים, לפסוק צו לפיצויים בסכום השווה לחמש פעמים שכר העבודה שהיה מגיע לעובד בחודש שקדם להפרה.

יצחק גלנטי: כשמדובר בעובד ברמות השכר הנמוכות, הפיצוי בגובה הסכום המצטבר של חמש משכורות איננו גבוה באופן יחסי.

יצחק גלנטי: הצעת החוק המונחת לפניכם נועדה לקבוע פיצוי בסכום גבוה, שירתיע את המעסיקים ויקנה לעובד המשרת במילואים הגנה אפקטיבית מפני פיטורים הקשורים בשירות המילואים או החלים סמוך לשירות המילואים.

יצחק גלנטי: בהצעת החוק מוצע כי הפיצוי שוועדת התעסוקה תהיה מוסמכת לפסוק יהיה בסך חמש פעמים השכר הממוצע במשק, אם שכרו של העובד נמוך מהשכר הממוצע, או חמש פעמים שכרו של העובד, אם הוא גבוה מהשכר הממוצע.

יצחק גלנטי: כך מביאה הצעת החוק לכך שגם עובדים ברמות השכר הנמוכות המשרתים במילואים יוכלו לקבל פיצויים, אם פוטרו על רקע שירות המילואים, בסכום גבוה מזה שקיים בחוק כיום.

יצחק גלנטי: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: מכיוון שאין הסתייגויות, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, האם אתה לא מצביע?

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–2 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 18, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 15) התקבלה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 15) התקבלה ותיכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: האם מישהו רוצה להודות?

קולט אביטל: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת חיים כץ, על השותפות הנפלאה בקידום הצעת החוק.

אלכס מילר: אני מקווה שנזכה להצלחות רבות בקידום הצעות חוק משותפות.

אלכס מילר: אדוני יושב-ראש הוועדה, תודה על הקידום הכל-כך מהיר של הצעת חוק זו.

אלכס מילר: אני חושב שההצעה הזאת חשובה מאוד לחיילי המילואים.

אלכס מילר: אני כמובן רוצה להגיד תודה לחיילי המילואים שמשרתים ונותנים מעצמם ואת כל כולם למדינה.

אלכס מילר: אני רוצה שהם ידעו שאנחנו לא ניתן לאיש לפגוע בכבודם.

אלכס מילר: אני רוצה לברך גם את מכללת "ספיר" על החלטתה אשר הביאה לפיטורי אותו מרצה שהחליט לפגוע בכבודו של חייל מילואים.

אלכס מילר: הגיע הזמן שהאקדמיה הישראלית תבין את ההבדל בין חופש הביטוי לחופש הביזוי.

אלכס מילר: אני גם רוצה להודות לצוות הוועדה, שעזר וסייע בקידום הצעת החוק, ליועצים שלך, חיים, וכמובן ליועצים שלי.

אלכס מילר: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/175; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 11257; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא והאחרון בסדר-היום: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 31) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת יצחק גלנטי להציג אותה.

קולט אביטל: אדוני, אתה מציג, אבל יש לך גם הסתייגות, לכן תישאר בבקשה על הדוכן אחרי שאתה מציג את הצעת החוק כדי להציג גם את ההסתייגות.

ראובן ריבלין: אם לא תביא 50 איש, זה לא שווה – – –

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 31), התשס"ח–2008, שיזמו חברי הכנסת זאב אלקין, אביגדור יצחקי שכעת כבר לא חבר הכנסת, סטס מיסזניקוב ומרינה סולודקין, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק גלנטי: חוק הבטחת הכנסה, התשמ"א–1980, קובע זכאות לגמלה למי שמתקיימים בו תנאי הזכאות שבחוק.

יצחק גלנטי: זכאי אשר אין לו הכנסה תהיה זכאותו לגמלה לפי הסכומים המחושבים בתוספת השנייה לחוק, ואילו זכאי שיש לו הכנסה, תהיה גמלתו בסכום השווה להפרש שבין הגמלה שהיה זכאי לה לולא הכנסתו לבין ההכנסה.

יצחק גלנטי: סעיף 12 לחוק קובע כי בחישוב הכנסתו של זכאי מנוכה מהכנסת עבודה או משלח יד סכום השווה ל-13% מהשכר הממוצע אם הוא יחיד, וסכום השווה ל-17% מהשכר הממוצע אם יש לו בן-זוג או שבחזקתו ילד.

יצחק גלנטי: התיקון המוצע מבקש לקבוע הקלות לגבי זכאים שהגיעו לגיל הפרישה וזכאים שמשתלמת להם קצבת זיקנה, שאירים או תלויים.

יצחק גלנטי: מוצע לקבוע כי הסכומים שינוכו מהכנסתו של זכאי כאמור מעבודה או משלח יד, יוגדלו ל-20% מהשכר הממוצע אם הוא יחיד, ול-24% מהשכר הממוצע אם יש לו בן-זוג או שבחזקתו ילד.

יצחק גלנטי: כך בפועל תגדל הקצבה לגבי מי שהגיעו לגיל הפרישה ואשר יש להם הכנסות ממשלח יד בכ-500 ש"ח לחודש.

יצחק גלנטי: הסכומים שינוכו מהכנסה אחרת שאינה עבודה או משלח יד, כגון קצבה, פנסיה, ליחיד יישארו 13% מהשכר הממוצע ואילו לזכאי עם בן-זוג או ילד בחזקתו הסכום יעמוד על 20.5% מהשכר הממוצע.

יצחק גלנטי: אני קורא לכם, לפיכך, לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק גלנטי: עם זאת, יש לי הסתייגות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לנימוק ההסתייגות שלך.

חיים כץ: אני מבין שהיא תקציבית ולכן צריך 50 איש, וגם אם תעביר אותה פה-אחד היא לא תיכנס.

יצחק גלנטי: רבותי, אני מבקש, אף-על-פי שדרושה הצבעה של 50 איש, להעמיד אותה להצבעה.

קולט אביטל: בבקשה.

יצחק גלנטי: הצעת החוק מוגשת בצירוף הסתייגות שלי אשר באה להשוות את סכום הניכוי מהכנסתו של זכאי מעבודה או ממשלח יד לסכום הניכוי מהכנסה אחרת כגון הכנסה מפנסיה, דהיינו להגדיל את סכום הניכוי ליחיד כגון על הכנסה מפנסיה ל-20% מהשכר הממוצע, וסכום הניכוי לזוג ל-24% מהשכר הממוצע, אם לזכאי בן-זוג או ילד בחזקתו.

יצחק גלנטי: על-ידי כך תגדל הקצבה לזכאים שהגיעו לגיל הפרישה ויש להם הכנסות מפנסיה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: יש פה איזו הופעת בכורה של חבר הכנסת כבל שחזר בתשובה.

קולט אביטל: חבר הכנסת כבל, התכבד להיכנס.

קולט אביטל: לשם החוק אין הסתייגות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 16 בעד שם החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 25, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת ששם החוק עבר כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: כיוון שלסעיף 1 יש הסתייגות של חבר הכנסת ברכה והוא לא נמצא, ולסעיף 2 יש הסתייגות של חבר הכנסת חנא סוייד שגם הוא לא נמצא, אנחנו נעבור להצבעה על סעיפים 1 ו-2 כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–2 – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 25, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיפים 1 ו-2 עברו בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצביע על הסתייגות לסעיף מס' 3.

יצחק גלנטי: אני מסיר.

חיים כץ: נו, באמת, יש לך רוב פה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 3 כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: לסעיף 4 יש הסתייגות של חבר הכנסת חנין, שאיננו.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על סעיפים 3 ו-4 כהצעת הוועדה, נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 3–4 – 24 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3–4 נתקבלו.

קולט אביטל: 24 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיפים 3 ו-4 עברו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על כל נוסח החוק כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: אני מזכירה שזו הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 31).

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 24 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 31), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 24, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 31) עברה.

קולט אביטל: אני קוראת לחבר הכנסת אלקין להודות, בבקשה.

זאב אלקין: אני רוצה להודות קודם כול לשותפים שלי לגיבוש הצעת החוק, חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב ומרינה סולודקין, ולחבר הכנסת לשעבר – אני חושב שזה מקרה נדיר שבשבוע שחבר כנסת פרש מהכנסת עובר בקריאה שלישית חוק שהוא היה בין היוזמים שלו.

זאב אלקין: זאת גם הזדמנות להגיד דברי פרידה ואיחולי הצלחה לחבר הכנסת אביגדור יצחקי שהיה שותף מהימן ובין השאר גם בהובלת הצעת החוק הזאת.

זאב אלקין: אני רוצה להודות גם לשרה המקשרת רוחמה אברהם-בלילא, שללא התערבותה הצעת החוק היתה נתקעת באמצע הדרך, ורק בעקשנות שלה ובעזרתה הצלחנו לחלץ אותה מול משרד האוצר ולהביא את התוצאה לידי גמר; כמו כן – ליושב-ראש הקואליציה אלי אפללו וליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת גלנטי, שבסופו של דבר אני חושב שללא הטיפול שלהם הצעת החוק הזאת לא היתה עוברת את כל המשוכות ומהר יחסית.

זאב אלקין: לקח לה רק שנה וחצי של קרבות מול משרד האוצר להגיע לנקודת הגמר.

זאב אלקין: העיקר, אני רוצה להודות מעל הבמה הזאת, בשם לפחות כ-15,000 גמלאים נזקקים מקבלי הבטחת הכנסה שמצבם יוטב כתוצאה מהחוק הזה, שבמקרה נדיר כאן משרד האוצר בסופו של דבר תמך בהצעה למרות עלותה, יותר מ-35 מיליון שקל, והצלחנו במאמצינו המשותפים להביא אותה לגמר.

זאב אלקין: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

קולט אביטל: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 115), התשס"ח–2008; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 87) (חזקת אמינות למידע המופק ממכשירי אכיפה), התשס"ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 23), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכנסת; הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (הוראת שעה) (הארכת תקופת כהונה של מועצת הרבנות הראשית), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 114), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 84), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך, גברתי.

קולט אביטל: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ו' באדר א' התשס"ח, 12 בפברואר 2008, בשעה 16:00.

קולט אביטל: הישיבה נעולה.