ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושבע של הכנסת השבע-עשרה, 2008-02-12 00:00

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו – חבר הכנסת מיכאלי.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ביום ראשון פורסם בעיתון "ג'רוזלם פוסט", שפקיד בכיר ברשות הפלסטינית מסר כי במשא-ומתן סודי בין אבו עלא לשרת החוץ הושגה התקדמות משמעותית, ואני מצטט: "היום אנו יכולים לומר שישראל מוכנה לסגת כמעט מכל השכונות והכפרים הערביים בירושלים.

שמואל הלפרט: ישראל מוכנה לחלק את ירושלים וזאת התפתחות חיובית, אמר הפקיד".

שמואל הלפרט: אני מאוד מקווה שהדבר לא נכון, אבל הציבור בישראל מוטרד מאוד מהשמועות הבלתי-פוסקות לאחרונה, שהממשלה הסכימה לחלק את ירושלים.

שמואל הלפרט: אני פונה לראש הממשלה לבוא לכנסת ולומר דברים ברורים, ואם הדברים לא נכונים להכחיש אותם, כדי לפזר את הערפל הכבד סביב ירושלים.

שמואל הלפרט: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתייחס להפגנה שתושבי שדרות החלו לקיים ברחבי הארץ בימים האחרונים, בירושלים ובתל-אביב.

אברהם מיכאלי: אני חושב, גברתי היושבת-ראש, שהגיעו מים עד נפש.

אברהם מיכאלי: התושבים האלה לא יכולים לשבת שם בבית שלהם ולהרגיש שהם שייכים למדינה אחרת.

אברהם מיכאלי: המלחמה מתנהלת שם על גבם – ונאחל רפואה שלמה לאושר, הילד שנפצע, ולאחיו הגדול, ששניהם יבריאו ויצאו מזה.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שהם ימשיכו לחטוף "קסאמים" ומדינת ישראל תתנהל כאילו שום דבר לא קורה.

אברהם מיכאלי: אנחנו חייבים לשים את נושא שדרות על סדר-יומנו ולהתעסק בזה, שהממשלה תתעשת ותעשה הכול, לא בדיבורים אלא במעשים, כדי שמעשי הטרור האלה ייפסקו שם.

אברהם מיכאלי: אי-אפשר לנחם את התושבים וכל הזמן לעודד אותם במלים, ובפועל הם יסבלו ויחיו בתנאים בלתי רגילים.

אברהם מיכאלי: אנחנו חייבים – ככנסת ישראל, כאנשי ציבור – לעודד אותם, לחזק אותם לא רק בדיבורים אלא גם במעשים.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חברת הכנסת לנדבר, ואחריה – חבר הכנסת זחאלקה.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום אני רוצה לדבר על שכונת הארגזים.

סופה לנדבר: לפני כמה דקות הסתיימה ישיבה שאני ניהלתי, ואתם כנראה לא מכירים את שכונת הארגזים.

סופה לנדבר: לפני 16 שנים, כאשר החלה העלייה, אריק שרון הגיע אז עם המלצה לתת קרוונים לאנשים שהגיעו למדינת ישראל, כי לא היו פתרונות אחרים.

סופה לנדבר: לפני שבע שנים הוציא מינהל מקרקעי ישראל ואישר מכרז על השטח שבו נמצאים הקרוונים.

סופה לנדבר: עד היום האנשים האלה נמצאים בין חיים כאלה לחיים רגילים.

סופה לנדבר: הם לא מפונים משם, כי אין להם חוזה ארוך טווח, זה חוזה זמני.

סופה לנדבר: קרה היום בישיבה שנציגי ממשלת ישראל היו במבוכה בוועדה לפניות הציבור, כי לא ייתכן שבמדינת ישראל – סליחה על הביטוי הלא-פרלמנטרי – שמים פס על אנשים, ולא חושבים שהם בני-אדם שמגיע להם דיור, שמגיע להם להיות על הקרקע.

סופה לנדבר: וכאשר מאשרים את המכרזים צריכים לחשוב איך מפנים את האנשים האלה.

סופה לנדבר: מדינה מכובדת צריכה לכבד את בני-האדם ואת אזרחי מדינת ישראל.

סופה לנדבר: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת זחאלקה, ואחריו – חבר הכנסת מרגי.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, דוח מבקר המדינה האחרון הצביע על מצב עגום של החינוך הערבי בארץ.

ג'מאל זחאלקה: לא שהנתונים לא היו ידועים לנו, אבל בדוח המבקר יש קובץ של נתונים רבים בתחומים שונים, וכמעט כל דבר שנבדק נמצא במצב חמור ביותר.

ג'מאל זחאלקה: ההקצאה, למשל, בשעות שילוב במגזר היהודי מגיעה ל-100%.

ג'מאל זחאלקה: במגזר הערבי היא רק 25%.

ג'מאל זחאלקה: הצורך בחינוך מיוחד – רק 14% מהתקציב מופנה לציבור הערבי בזמן ששיעור התלמידים הוא 22% ומשרד החינוך עצמו אומר שהצרכים של המגזר הערבי גדולים יותר.

ג'מאל זחאלקה: חניונים בתוך בתי-ספר, זה אסור.

ג'מאל זחאלקה: חצרות – פחות ממה שמותר בחוק ולפי התקנות.

ג'מאל זחאלקה: גני טרום-חובה, 90% מהם, במיוחד במגזר הפרטי, לא עומדים בקריטריונים.

ג'מאל זחאלקה: אין תחום אחד שניתן להצביע עליו שהושג בו השוויון, אף-על-פי שזה ניתן וזה לא דבר שבשמים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לשנות את המדיניות ולהקצות תקציבים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי, ואחריו – חבר הכנסת זיו.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני חוזר מאוהל המחאה של תושבי שדרות.

יעקב מרגי: התחושה היא שהחיבוק שהם קיבלו מתושבי ירושלים ותל-אביב, להראות להם שאין מדינת תל-אביב ומדינת שדרות בנפרד – החיבוק הזה מחזק אותם.

יעקב מרגי: אני קורא לממשלה לא להתנכר ולא לראות בזה מאבק פוליטי, כפי שהזכירו כאן, אלא לחבק ולהיכנס.

יעקב מרגי: הם לא מבקשים שום דבר.

יעקב מרגי: הם מבקשים לאפשר לצה"ל לעשות את העבודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לסיים בנושא אחר, שאתמול עלה לכותרות: חוות-דעתו של היועץ המשפטי לממשלה בנושא אימוץ ילדים.

יעקב מרגי: אני חושב שהוא חצה קווים בתחום המקצועי.

יעקב מרגי: צריך הפרדת רשויות.

יעקב מרגי: אימוץ ילדים היה תחום מקצועי נטו.

יעקב מרגי: אל ליועץ המשפטי לממשלה להיכנס לסוגיה הזאת בכלל, אם באמת טובת הילד בלבד לנגד עיניו.

יעקב מרגי: זה היה תמיד לנגד עיניהם של אנשי המקצוע, וחוות הדעת שלו הזמינה מעורבות בלתי רצויה בחוות דעתם המקצועית.

יעקב מרגי: הייתי ממליץ לו לנסות לשמש דוגמה אישית ולפסול את האימוץ מרצון לזוג כזה, כמו שהוא המליץ.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת זיו, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת פינס.

יצחק זיו: כבוד היושבת-ראש, ראשית, אני רוצה לחזק את ידיהם של כל אנשי שדרות.

יצחק זיו: הם הגיבורים האמיתיים – לא להתעלם מהנוכחות הזאת ולתמוך.

יצחק זיו: אני רוצה לדבר על נמל אשדוד.

יצחק זיו: נמל אשדוד הוא השער של המדינה.

יצחק זיו: אם אנחנו לא נתייחס לנמל הזה כאל מקור שיכול לפתוח דלתות לכל העולם, לכל הצד המזרחי – זה אחד המקומות שאם נזניח אותו, אנחנו מאבדים את המקור הכי חשוב שיש לנו.

יצחק זיו: אני מבקש מחברי הכנסת שכל הצעה, כל נושא שנדון, לתמוך בו, כי הדבר הזה בנפשנו להמשך הדרך.

יצחק זיו: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, תודה.

אופיר פינס-פז: השבוע פרסם הממונה על השכר את דוח השכר בגופים ציבוריים.

אופיר פינס-פז: אני זוכר ימים שהדוח הזה זעזע את אמות הספים.

אופיר פינס-פז: והנה, בשנים האחרונות – ולא נודע כי בא אל קרבו.

אופיר פינס-פז: כלום.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות שני דברים.

אופיר פינס-פז: דבר אחד, בוועדת הכספים תקועה הצעת חוק של שכר מקסימום כבר שנים.

אופיר פינס-פז: אני מציע לחברינו בוועדת הכספים להעלות אותה לסדר-היום ולהתמודד אתה.

אופיר פינס-פז: אנחנו במקום הראשון בעולם בפערי שכר.

אופיר פינס-פז: דבר שני, בדוח הזה מפורטות המשכורות הגבוהות, אבל המשכורות הנמוכות של עובדי הציבור ברמות הנמוכות – זה לא כתוב בדוח – הן משכורות רעב, משכורות מינימום ומתחת למינימום.

אופיר פינס-פז: הייתי מאוד שמח אם הממונה על השכר היה מוסיף לצד המשכורות הבכירות, הגבוהות, גם את המשכורות הנמוכות ביותר בכל ארגון ציבורי.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאז נקבל פרופורציה נכונה יותר על מה שקורה היום במדינת ישראל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת ברכה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

דב חנין: כמה מלים על הפרשה הנוראה בכפר סילואן.

דב חנין: אנשים שגרים בבתיהם, והבתים כנראה מיועדים, לטעמם של גורמים שונים בארצנו, לשימוש אחר, להפקעה ולנישול.

דב חנין: אותם פלסטינים שגרים בכפר הזה מקבלים הודעות שצריך לבצע חפירות הצלה ארכיאולוגית מתחת ליסודות בתיהם.

דב חנין: באופן טבעי, הם רוצים לשמור על הבית ורוצים לשמור על נכסיהם, והנכסים, אגב, הם לא רק הבתים, אלא גם מה שנמצא – לפי החוק – מתחת לבתים האלה.

דב חנין: הם מנסים להגן על בתיהם ועל היכולת שלהם לחיות בהם.

דב חנין: אז מגיעה המשטרה ועוצרת אותם, כדי שלא יוכלו להפריע לאותן חפירות הצלה ארכיאולוגיות שחייבות להיעשות כדי שאחר כך יוכלו לפנות את האנשים מבתיהם ולהקים במקום הבתים האלה פרויקטים התנחלותיים.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, הדברים האלה הם פסולים, לא מוסריים, לא חוקיים, לא צודקים, ובסופו של דבר הם רק יבעירו תבערה גדולה בירושלים.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברכה, אחריו – חבר הכנסת צבי הנדל, וחותם את הרשימה חבר הכנסת אלדד.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, פרופסור דרור, חבר ועדת-וינוגרד, אמר שלפי דעתו קידום השלום צריך להיות אחד השיקולים בעבודת הוועדה.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שוועדות צריכות לקבוע את השלטון ומי יהיה בשלטון.

מוחמד ברכה: אבל ההתקוממות שקמה, גם בפוליטיקה וגם בכלי התקשורת, על האמירה הזאת, כאילו השלום, השאיפה לשלום וקידום השלום הפכו לקללה; כאילו לדבר על השלום הפך לדבר שצריך להתנער ממנו.

מוחמד ברכה: מה הגיוני יותר לאחר מלחמה מלהפיק ולהסיק שהתחליף למלחמה הוא שלום?

מוחמד ברכה: או שמא המחשבה שהשתרשה עמוק-עמוק בציבור הישראלי היא שהתחליף למלחמה הוא מלחמה אחרת.

מוחמד ברכה: אני חושב שהמהומה שקמה סביב הדברים האלה בחברה הישראלית מצביעה על כשל מוסרי חמור של כלל החברה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אני לא יודע עד איפה הממשלה מגיעה.

צבי הנדל: כולנו חוזים במה שקורה בשדרות.

צבי הנדל: עכשיו התבשרתי על סוגיה נוספת, בתחום אחר לגמרי.

צבי הנדל: כשסגרו את משרד הדתות כל תקציבי הישיבות והחינוך הדתי עברו למשרד החינוך.

צבי הנדל: היה תקציב מיועד ללימוד תורה והגברת לימודי יהדות.

צבי הנדל: שימשתי אז סגן שר, עשינו תקנונים כדי שגם בתי-ספר לא דתיים ייכנסו לשם – כל מי שמקבל על עצמו תוכנית לימודים מסוימת.

צבי הנדל: התבשרנו שהיום – למרות התחייבות גם של היועץ המשפטי לממשלה וגם של ראש הממשלה שסגירת המשרד לא תסגור תוכניות לימודים, התבשרנו שהתקציב הזה נמוג, ומשנת הכספים הנוכחית אין אגורה אחת מהכסף הזה שמיועדת לחינוך יהודי תורני.

צבי הנדל: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אלדד.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: לאחר מכן נעבור להצעות חוק.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, שמחתי לקרוא הבוקר שב"גלי צה"ל" החליטו להפסיק את שידורי המוזיקה בכל פעם שיש התרעת "צבע אדום" בשדרות ולהודיע למאזינים שהיתה התרעה ושיש נפילה בדרום הארץ.

אריה אלדד: אני מבקש לברך את "גלי צה"ל" על ההחלטה הזאת ולקרוא לתחנות שידור ציבוריות ופרטיות נוספות לנהוג כך – ל"קול ישראל" ולתחנות הרדיו האזוריות.

אריה אלדד: סולידריות היא לא מלה גסה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/182; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 13213; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, סעיף חקיקה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות למטרות חינוך) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

קולט אביטל: בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי, תודה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה, ברשותך, להעיר שאין שר במליאה – לא היה שר גם בנאומים בני דקה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להציע לחברי – אם מחר יקרה מה שקרה בכל ימי רביעי האחרונים, ששר אחד בא ועונה בשם כל השרים – אני רוצה להציע להחרים את ההצעות הדחופות לסדר-היום.

זבולון אורלב: צריך להחרים את הצעות החוק שהשר הזה מביא.

אופיר פינס-פז: זאת פשוט שערורייה מה שקורה פה.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס, אתה צודק.

אופיר פינס-פז: אני כבר הרבה שנים בבית הזה, ואני לא זוכר יחס כזה של שרי הממשלה כלפי הכנסת.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות למטרות חינוך ) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק זו, שיזמו חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין, נועדה למנוע מצב שבו, בשל חוב של רשות חינוך מקומית, יהיו נושים זכאים לפתוח בהליכי עיקול של נכסים המשמשים מוסדות חינוך ברשות זו למטרות חינוכיות ותיפגע יציבותה של מערכת החינוך ברשות.

אופיר פינס-פז: חוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות למטרות חינוך) נועד במקורו להבטיח כי ההקצבות מטעם המדינה המועברות לרשויות המקומיות למטרות חינוך ישמשו למטרות אלה ולהן בלבד.

אופיר פינס-פז: חוק ההקצבות קובע כי גם כספים אלה יהיו פטורים מעיקול.

אופיר פינס-פז: מוצע להרחיב את ייעודו של חוק ההקצבות כך שנוסף על ההגנה הניתנת לכספי ההקצבות מטעם המדינה תינתן הגנה מעיקול גם לנכסים המשמשים מוסדות חינוך, בכמה מגבלות, וכן לתשלומי הורים – גם תשלומי הורים יהיו פטורים מעיקול, והדבר הזה לא היה קיים עד היום, למרות כוונת המחוקק.

אופיר פינס-פז: ועדת הפנים והגנת הסביבה מצאה כי יש לאזן באופן ראוי בין הצורך בהגנה על נכסים כאמור לבין האינטרסים של נושי הרשות המקומית, כך שהפגיעה ביכולתם של הנושים לעקל נכסים תהיה במידה שאינה עולה על הנדרש.

אופיר פינס-פז: לשם כך מוצע כי הפטור מעיקול יינתן רק למיטלטלין של רשות חינוך מקומית המשמשים בפועל את מוסד החינוך וכאלה הנמצאים בתחומו ונחוצים לפעילותו התקינה כמוסד חינוך.

אופיר פינס-פז: הפטור מעיקול לא יחול אם הנושה הוא מי שהרשות המקומית התקשרה עמו בהסכם לרכישת הנכס וגם לא יחול על עיקול שהוטל מכוחה של התקשרות שנעשתה לפני מועד פרסום החוק.

אופיר פינס-פז: לא מדובר בחקיקה רטרואקטיבית.

אופיר פינס-פז: הגבלות אלה נועדו למנוע אפשרות של הברחת נכסים על-ידי הרשות המקומית למוסדות החינוך שבתחומה – הברחת נכסים, מי שירצה במירכאות ומי שירצה בלי מירכאות.

אופיר פינס-פז: נוסף על כך, כפי שאמרתי, מוצע לתקן את חוק חינוך לימוד חובה כך שהפטור מעיקול יחול גם על תשלומי ההורים המועברים למוסדות החינוך, כך שיובטח שימושם למטרה זו בלבד.

אופיר פינס-פז: להצעת חוק זו הוגשה הסתייגות.

קולט אביטל: המגיש לא נמצא פה, לכן לא נצביע עליה.

אופיר פינס-פז: לפיכך אני מבקש מחברי חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית על-פי נוסח הוועדה.

אופיר פינס-פז: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אנחנו נעבור ישר להצבעה, כיוון שחבר הכנסת דוד אזולאי, שהגיש את ההסתייגות, אינו נמצא כאן.

קולט אביטל: נצביע עכשיו על הצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות למטרות חינוך) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–6 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות למטרות חינוך) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות למטרות חינוך) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות למטרות חינוך) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, עברה בקריאה שלישית, והחוק יירשם בספר החוקים.

קולט אביטל: מי רוצה להודות?

קולט אביטל: יושב-ראש הוועדה, ואחר כך גם חבר הכנסת ברכה.

אופיר פינס-פז: ברשותך, גברתי, יש לי עוד הצעת חוק בנושא הבא, אז אני מציע שאודה למנהלת הוועדה, ליועץ המשפטי ולחברים המציעים – – –

קולט אביטל: כבר על הכול.

אופיר פינס-פז: ברשותכם, כבר אציע לכנסת את הנושא הבא, אם רק תקריאי אותו.

קולט אביטל: אני חושבת שגם חבר הכנסת ברכה רוצה להודות.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברכה, אולי תוכל להודות מהמקום?

קולט אביטל: בבקשה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת אופיר פינס, על כך שהוא קידם את החוק הזה, שהוא לדעתי חוק חשוב ליציבות מערכת החינוך ושמירת הנכסים של בתי-הספר.

מוחמד ברכה: אני רוצה להודות גם למנהלת הוועדה, הגברת יפה שפירא, להודות ליועץ המשפטי של הוועדה תומר רוזנר, ולצוות הוועדה, ולכל חברי הכנסת שתמכו בהצעת החוק, גם בוועדה וגם במליאה.

מוחמד ברכה: אני מקווה שחוקים כאלה ירבו.

מוחמד ברכה: הצעת החוק האמורה היא תיקון של חוק שיזם בזמנו חבר הכנסת אורלב בעניין ייעוד כספי חינוך ברשות מקומית.

קולט אביטל: נכון.

קולט אביטל: למשכורות.

מוחמד ברכה: דרך אגב, גם תמר גוז'נסקי.

מוחמד ברכה: מה שהוגן הוגן, אני נותן לך את הקרדיט, אבל הוא גם של תמר גוז'נסקי ושל סיעת חד"ש בזמנה.

מוחמד ברכה: בכל אופן, אני חושב שהלוואי שירבו חוקים כאלה שיקדמו את החינוך וישמרו על יציבות המערכת.

מוחמד ברכה: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: נראה שלהבא נצטרך לחוקק חוקים כאלה גם בנושא התרבות.

קולט אביטל: למשל, בירושלים.

קולט אביטל: הנושא הבא על סדר-היום הוא הצעת ועדת הפנים והגנת הסביבה להסיר מסדר-היום את סעיף 112 להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008).

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, תודה.

אופיר פינס-פז: אני מציע לכם הצעה שהיא לא שגרתית, אבל אני בטוח שתקפצו עליה כמוצאי שלל רב.

אופיר פינס-פז: אני מציע להסיר סעיף מחוק ההסדרים.

אופיר פינס-פז: ועדת הפנים והגנת הסביבה החליטה להמליץ למליאת הכנסת להסיר סעיף מחוק ההסדרים שהיה בטיפולה.

אופיר פינס-פז: דרך אגב, ששר האוצר לא יחשוש: כל יתר הסעיפים, טיפלנו בהם וקידמנו אותם.

אופיר פינס-פז: הנושא הזה – הגענו למסקנה שלא נכון להמשיך לקדם אותו, ואני רוצה לנמק.

אופיר פינס-פז: מדובר בסעיף 112 להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008).

אופיר פינס-פז: נוסח ההחלטה: "הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת 2008) (להלן – חוק ההסדרים) נדונה בכנסת בקריאה הראשונה ב-17 באוקטובר 2007 והועברה לוועדת הכנסת לקביעת הוועדות שיטפלו בהכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אופיר פינס-פז: ביום ד', 14 בנובמבר 2007, החליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת הכנסת להביא בנפרד, בין היתר, את סעיף 112 מהצעת חוק ההסדרים לשנת 2008 לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: ועדת הכנסת קבעה כי ועדת הפנים והגנת הסביבה היא הוועדה שתדון בסעיף 112 האמור" – אחד מתוך סעיפים רבים שוועדת הכנסת החליטה שוועדת הפנים תטפל בהם – "בהתאם לסעיף 123(א) לתקנון הכנסת, מציעה ועדת הפנים והגנת הסביבה להסיר מסדר-היום את סעיף 112 להצעת חוק ההסדרים 2008".

אופיר פינס-פז: אני רוצה לנמק בפניכם את הסיפור.

אופיר פינס-פז: מדובר בהצעת חוק שעוסקת במבני דרך.

אופיר פינס-פז: הציע חוק ההסדרים שבתהליך קבלת ההחלטה על מבני דרך – שזה קשור למחלפים, לרכבת תחתית, לגשרים וכדומה – הציעה הממשלה שמהנדס ועדה מקומית, שעד היום היה שותף להחלטה עם מתכנן המחוז, לא יהיה יותר בתהליך.

אופיר פינס-פז: הוא יישמט מהתהליך, וההחלטה כולה תהיה בידי מתכנן המחוז.

אופיר פינס-פז: שמענו את מתכנני המחוזות, שמענו את משרד הפנים, שאומר שזו הצעה גרועה ביותר, שמשרד האוצר קידם אותה בניגוד מפורש לעמדתו המקצועית.

אופיר פינס-פז: הבנו שאם נקדם את הסעיף הזה לקריאה שנייה ושלישית התוצאה תהיה אנרכיה, משום שמתכנן המחוז לא יכול לקבל החלטה מהסוג הזה לבדו: הוא זקוק לעמדה המקצועית של מהנדס הוועדה המקומית, אחרת ידיו כבולות.

אופיר פינס-פז: הדברים נאמרו לנו בצורה המפורשת ביותר.

אופיר פינס-פז: לכן, השתכנענו שההסדר שהממשלה מציעה לא יעבוד, לא ייעל את התהליך.

אופיר פינס-פז: נהפוך הוא.

אופיר פינס-פז: הוא ייצר דבר חקיקה, סוג של גזירה שהציבור לא יוכל לעמוד בה, ובמקום לייעל ולקצר תהליכים הוא יגרום להיפך – להארכת התהליכים ולבוקה ומבולקה, שלא תוביל אותנו אלא למבוי סתום.

אופיר פינס-פז: לכן, נאלצנו להציע למליאת הכנסת להסיר את הסעיף הספציפי הזה מסדר-היום ולהוריד את דבר החקיקה הזה מסדר-יומה של הכנסת.

אופיר פינס-פז: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת ועדת הפנים והגנת הסביבה בדבר הסרה מסדר-היום של סעיף 112 להצעת חוק ההסדרים.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה – 18 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הפנים והגנת הסביבה להסיר מסדר-היום את סעיף 112 להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008), התשס"ח–2008, נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 18, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת בזאת שהצעת ועדת הפנים והגנת הסביבה להסיר מסדר-היום את סעיף 112 להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה התקבלה.

קולט אביטל: אני מזמינה עכשיו את יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל, להודיע הודעות.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

): גברתי היושבת-בראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק מועמדות ובחירת עובד מדינה לכנסת ולגוף בוחר (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): גברתי, אם תרשי לי אז אני אמשיך גם בהצעות חוק של ועדת הכנסת.

קולט אביטל: רגע, הצעות חוק של ועדת הכנסת, או יש הודעה שעליה צריך להצביע.

): אין הודעות.

): [מס' מ/360; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 14546; נספחות.

): ]

קולט אביטל: אם כך, אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום.

קולט אביטל: הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (הוראת שעה) (הארכת תקופת כהונה של מועצת הרבנות הראשית), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: להצעת החוק הזאת יש הסתייגות של חבר הכנסת דוד רותם.

קולט אביטל: כיוון שהוא לא נמצא – אם הוא לא יהיה, אנחנו נעבור ישר להצבעה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

): גברתי היושבת-ראש, תודה, עמיתי חברי הכנסת, אני מבקש להציג בפניכם, לקריאה שנייה ושלישית, את הצעת חוק הרבנות לישראל (הוראת שעה) (הארכת תקופת כהונה של מועצת הרבנות הראשית), התשס"ח–2008, שהגישה הממשלה.

): חוק הרבנות הראשית לישראל, 1980, קובע שחברי מועצת הרבנות הראשית, שיש לבחור בבחירות, יכהנו חמש שנים.

): הבחירות האחרונות למועצה התקיימו ביום כ' בטבת, 25 בדצמבר 2002, וכהונתם של חברי המועצה שנבחרו בהן נסתיימה כבר בחודש שעבר, מבלי שנערכו בחירות חדשות.

): על מנת שמועצת הרבנות הראשית תוכל להמשיך ולפעול עד לקיום הבחירות לחבריה החדשים, מוצע כי כהונתם של חברים שנבחרו בבחירות הקודמות, או מי שהחליפו אותם לפי החוק, תוארך עד שייבחרו מחליפיהם או עד ליום א' בתמוז תשס"ח, 4 ביולי 2008, לפי המוקדם.

): אני אבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות שהוגשו להצעת החוק ולאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בינתיים אני רואה שחבר הכנסת דוד רותם הגיע, ויש לו הסתייגות לסעיף 1 ולסעיף 2.

קולט אביטל: אשר על כן, אני קוראת לחבר הכנסת רותם לעלות לבמה ולנמק את הסתייגויותיו.

קולט אביטל: אני מציעה שתנמק את שתיהן בבת אחת, במסגרת חמש דקות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם לא החמיץ אף הסתייגות שהוא הגיש.

דוד רותם: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק באה להקים מחדש גוף שפג תוקפו, משום שבעצם תוקפה של מועצת הרבנות הראשית הסתיים.

דוד רותם: בהצעת החוק המקורית נתבקש להאריך את תוקפה של כהונת המועצה למשך חודש וחצי או חודשיים.

ראובן ריבלין: עד הבחירות.

דוד רותם: לא, לחודש וחצי או חודשיים, וצוין שם שבעצם כבר התחילו ונעשו פעולות קדחתניות לצורך קיום הבחירות.

דוד רותם: כשאני שאלתי בוועדה מה נעשה, נתברר שמה שכתוב בדברי ההסבר הוא לא נכון ולא נעשה דבר.

דוד רותם: אמרו: תראו, ראש הממשלה היה אחראי לנושא והוא היה עסוק מאוד, ובוא תסמוך על השר כהן שהוא יעשה את הפעולות כשר הדתות, ואכן יהיו בחירות במועד.

צבי הנדל: הוא לא הספיק לשנות את הכללים.

דוד רותם: מאחר שאני מעריך את השר כהן ואין לי ספק שהשר כהן, בתפקידו כשר הדתות, יפעל לעריכת הבחירות במועד, הצעתי להשאיר את המועד שהיה קבוע במקור בהצעת החוק, דהיינו א' בניסן או א' באייר, כמועד אחרון.

דוד רותם: אמרתי: בואו נראה.

ראובן ריבלין: א' בניסן, עם אפשרות ל-30 יום.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: ואמרתי: בואו ונראה.

דוד רותם: יבואו אלינו בא' באייר, או שבוע לפני א' באייר, ויגידו לנו: תראו, עשינו פעולות א', ב', ג', ד', טרם הספקנו לגמור, תאריכו לנו בעוד 30 יום.

דוד רותם: אלא שלצערי הרב, יושב-ראש ועדת הכנסת אמר להם: רבותי, תדעו לכם שאם תבואו בא' בניסן או בא' באייר, לא אתן לכם עוד שלושה חודשים, כי אני אתן לכם עכשיו מועד אחרון.

דוד רותם: ולכן ביקשו: בואו נאריך, אם כך, מייד מהתחלה, בעוד שלושה או ארבעה חודשים, והבטיחו ליושב-ראש ועדת הכנסת שתוך 30 יום יגידו לו מה עשו ומה לא עשו.

דוד רותם: לכן באתי ואמרתי: רבותי, אני רוצה להשאיר את התאריך המוקדם יותר.

דוד רותם: אני מבטיח לך, השר כהן, שאם בא' באייר אתה תבוא, או נציגיך יבואו, ויגידו: רבותי, עשינו כבר חלק גדול מהפעולות אבל לא הספקנו, אנחנו ניתן ארכה נוספת.

דוד רותם: אבל אי-אפשר, מראש, לקחת חמישה חודשים, כדי שבעוד חמישה חודשים תבוא לבקש את הארכה.

דוד רותם: ההסתייגות השנייה שלי נוגעת למועד.

): זה לא חמישה חודשים, זה חודשיים נוספים.

דוד רותם: חודשיים נוספים.

דוד רותם: כמה זה בסך הכול?

קולט אביטל: חמישה חודשים.

דוד רותם: בסך הכול זה חמישה חודשים.

דוד רותם: עכשיו, אני באתי ואמרתי דבר נוסף:

דוד רותם: תחילתו של חוק במדינת ישראל היא ביום פרסומו ברשומות.

דוד רותם: אין שום סיבה שבמקרה הזה יקבעו שהחוק הוא רטרואקטיבי ל-1 בינואר, משום שנתברר בוועדה שמועצת הרבנות הראשית לא החליטה, מאז פג תוקפה ממילא, החלטות שהן חשובות.

דוד רותם: אז למה שנלך רטרואקטיבית?

דוד רותם: נקבע שהחוק חל מיום חקיקתו.

דוד רותם: אני מבקש מהכנסת שלא לשנות את הנהגים המקובלים בה ולקבל את ההסתייגויות.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד, אדוני.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: קודם כול נצביע על שם החוק כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד שם החוק – 18 נגד – אין נמנעים – 1 שם החוק נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 18, אין מתנגדים.

קולט אביטל: אני קובעת כי שם החוק, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

קולט אביטל: לסעיף 1, כאמור, יש הסתייגות של חבר הכנסת רותם.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על ההסתייגות לסעיף 1.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 16 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת דוד רותם לסעיף 1 לא נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו שלושה, 16 התנגדו, אחד נמנע.

קולט אביטל: אני קובעת שנוסח ההסתייגות לא התקבל.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 21 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 21, מתנגד אחד, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיף 1 התקבל כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצביע על ההסתייגות לסעיף 2 של חבר הכנסת רותם.

קולט אביטל: נא להצביע על ההסתייגות.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת דוד רותם לסעיף 2 לא נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו שניים, התנגדו 19, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שההסתייגות נדחתה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 20 נגד – 2 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 20, נגד הצביעו שניים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיף 2, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית על כל נוסח החוק.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 20 נגד – 2 נמנעים – אין חוק הרבנות הראשית לישראל (הוראת שעה) (הארכת תקופת כהונה של מועצת הרבנות הראשית), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 20, שניים התנגדו, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (הוראת שעה) (הארכת תקופת כהונה של מועצת הרבנות הראשית), התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: [מס' כ/194; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 14016; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנו עוברים לדיון על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 23), התשס"ח–2008.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת דוד טל להציג את ההצעה.

): גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת צבי הנדל – – –

קולט אביטל: אדוני השר, אני מבקשת.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, אני מאוד מבקשת.

קולט אביטל: חברת הכנסת תירוש, חבר הכנסת מרגי – נא לשבת.

): גברתי, אני מבקש לשמור על זכותי לאחר מכן להודות לכל העושים במלאכה, ואני אעשה את זה אחרי הצעת החוק הזאת.

): גברתי, אני מבקש להציג בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 23), התשס"ח–2008, שיזמו חברי הכנסת מיכאל איתן, יעקב מרגי, אברהם מיכאלי, רוברט אילטוב, אלכס מילר וגם אביגדור יצחקי לפני התפטרותו.

): ההצעה באה להבטיח כי דברה של הכנסת יישמע בבית-המשפט אשר דן בתוקפם של חוקים שחוקקה הכנסת.

): בעבר אירע שבהליכים שהתקיימו בבית-משפט, ונדון בהם תוקפו של חוק, לא צורפה הכנסת להליך, בין בשל החלטתו של יוזם ההליך ובין בשל החלטתו של בית-המשפט.

): כך, למשל, הכנסת כלל לא היתה מיוצגת בבג"ץ שבו קבע בית-המשפט שסעיף מתוך חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון מס' 7), התשס"ה–2005, שלפיו המדינה לא תהיה אחראית לנזק שנגרם באזור עימות בשל מעשה שביצעו כוחות הביטחון, אינו חוקתי.

): היותה של הכנסת צד בהליך משפטי שבו נטענות טענות נגד תוקפו של חוק יכולה להשפיע על מהלך ההליך המשפטי, ולהציג פרשנות נוספת לחוק, שיכולה אף להכריע את הכף.

): לכן, מוצע לקבוע במפורש, שאם ראה בית-המשפט כי הוא נדרש לברר את שאלת תוקפו של חוק, יזמין את הכנסת להתייצב בהליך, והיא תהיה רשאית להשמיע את טענותיה להוכחת תוקפו של החוק.

צבי הנדל: האם בכל מקרה הכנסת תגן על החקיקה, או שזה שיקול דעת שלנו?

קולט אביטל: שיקול דעתה.

): אני סבור שהיועצת המשפטית תגן על החקיקה, שכן היא לא יועצת משפטית של יושבת-ראש הכנסת או של חבר כנסת זה או אחר.

): ברגע שמליאת הכנסת קיבלה את החוק, הוא נכנס לתוקף ואז היא מייצגת את הכנסת כולה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, האם אפשר להעיר הערה?

): אם היושבת-ראש תסכים.

קולט אביטל: היושבת-ראש תסכים.

קולט אביטל: רק תיתן לו לסיים.

קולט אביטל: גם אתה וגם חבר הכנסת ריבלין.

גדעון סער: אני רוצה לענות לחבר הכנסת הנדל.

גדעון סער: בנוסח שסוכם בוועדה נאמר שהכנסת תוכל לטעון להוכחת תוקפו של חוק.

גדעון סער: מכאן שהיא לא תוכל להתנגד, כיוון שההסמכה כפי שנקבעה בנוסח הזה מחייבת את היועצת המשפטית להגן על החקיקה.

קולט אביטל: זאת אומרת, שזו חובה.

): להצעה, גברתי, לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם, חברי חברי הכנסת, במיוחד ממך, חבר הכנסת הנדל, לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, רצית להעיר.

ראובן ריבלין: לא.

קולט אביטל: לא.

קולט אביטל: אני מודה לכם.

קולט אביטל: כיוון שלהצעת החוק הכנסת (תיקון מס' 23) אין הסתייגויות, אנו עוברים ישר להצבעה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 1– 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

קולט אביטל: אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 23) התקבלה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 23), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 22, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 23) התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת טל רוצה להודות.

): גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמח להודות לצוות הנפלא שיש לנו בוועדה: היועצת המשפטית המסורה, הגברת ארבל, לצדה דין הסטאז'ר, שיהפוך בזמן הקרוב ליועץ משפטי, לממלאת-מקום מנהלת הוועדה נועה בירן, ולכל מי שעסק, טרח, עמל ותרם את חלקו בהכנת שני החוקים הללו.

): [מס' כ/198; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 14540; נספחות.

): ]

קולט אביטל: אנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 43) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חבר הכנסת גדעון סער, להציג את החוק.

קולט אביטל: בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפני המליאה את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 43), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גדעון סער: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי במניין ימי ההודעה המוקדמת על פיטורים שחייב מעביד לתת לעובדו, לא יבואו התקופות של חופשה ללא תשלום של עובדת או של עובד לאחר חופשת הלידה, או של עובדת לאחר חופשת לידה שעבודתה אסורה כל עוד היא מיניקה, ו-60 הימים שלאחריהם, שבהם יש הגנה מפני פיטורים מכוח החוק.

גדעון סער: בתקופות האמורות חל כבר היום איסור על פיטורים ללא היתר, אך לפי החוק הקיים אין מניעה למנות במהלכן – או לפחות אין קביעה מפורשת ששוללת את היכולת לתת הודעה מוקדמת בתוך תקופת 60 הימים ועל-ידי זה לרוקן מתוכן את ההוראה המגינה מפני פיטורים בתקופה זו.

גדעון סער: בכך עלולה להתאפשר חפיפה בין תקופת החופשה ללא תשלום ו-60 הימים שלאחריה ובין תקופת ההודעה המוקדמת על פיטורים, דבר שמקהה את העוקץ של איסור הפיטורים שחל באותה תקופה.

גדעון סער: הצעת החוק תשווה לעניין זה את התקופות של חופשה ללא תשלום ו-60 הימים שלאחריהן לתקופות אחרות שבהן על-פי החוק אסורים הפיטורים וגם בהם אין מונים את ימי ההודעה המוקדמת, במהלכם – כגון חופשת הלידה עצמה ותקופת 60 הימים שלאחריה.

גדעון סער: לפי המוצע, תקופת ההודעה המוקדמת על פיטורים תתחיל או תתחדש רק בתום תקופת הגבלת הפיטורים, ובכך תחוזק ההגנה על עובדת או עובד שנטלו חופשה ללא תשלום בקשר עם הטיפול בילד במהלך שנת חייו הראשונה, אך זכאים ומעוניינים לשוב למקום עבודתם.

גדעון סער: אלה אותם חוקים רבים שאנו מקדמים בקדנציה הזאת ומטרתם להגביר את הסיכויים להשתלבות ולחזרה לעבודה לאחר תקופת חופשת הלידה.

גדעון סער: אני קורא לכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

גדעון סער: אציין שהצעת החוק במקור היא הצעת חוק של חברת הכנסת לימור לבנת ושלי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות.

קולט אביטל: נחכה שחבר הכנסת סער ישב.

קולט אביטל: נא להצביע על הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 43) בקריאה שנייה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 19, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עבודת נשים (תיקון 43) עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא לשבת ולהצביע בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 43), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 43) עברה בקריאה השלישית.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה, גברתי.

עתניאל שנלר: [מס' כ/194; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 14173; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

עתניאל שנלר: הסעיף הבא – הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 41), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, חבר הכנסת זבולון אורלב, להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 41), התשס"ח–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית; הצעת חוק שיזם יושב-ראש הישיבה, חבר הכנסת עתניאל שנלר.

זבולון אורלב: חוק מבקר המדינה, התשי"ח–1958 [נוסח משולב] – להלן: החוק – מאפשר לוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת לקבוע, בהתייעצות עם מבקר המדינה, כי דוחות המבקר או חוות דעת של המבקר או חלקים מהם לא יפורסמו בפומבי, לא יונחו על שולחן הכנסת, לא יתקיימו בהם דיונים במליאת הוועדה – אם הדבר דרוש לדעתה של הוועדה לשם שמירה על ביטחון המדינה או לשם מניעת פגיעה ביחסי החוץ או בקשרי המסחר הבין-לאומיים של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: במקרים האלה הוועדה מקיימת את דיוניה במסגרת ועדת משנה לביטחון, כאמור בחוק מבקר המדינה.

זבולון אורלב: כאמור, הדיונים בוועדת המשנה הם דיונים סודיים, וכך נשמרים העניינים הסודיים והאינטרסים החיוניים של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: הצעת חוק זו, אשר יזם, כאמור, יושב-ראש הישיבה, חבר הכנסת עתניאל שנלר, נועדה לעגן את הנוהג שלפיו ועדת המשנה של הוועדה היא שדנה בעניין אי-פרסומם של דוחות מסוימים, של חוות דעת או של חלקים מהם, זאת שלא כמו המצב החוקי היום, שבו יושב-ראש הוועדה רשאי לקבוע כי העניין נדון בוועדת המשנה, אך אין חובה חוקית לעשות זאת.

זבולון אורלב: עוד אציין כי לפי סעיף 18(א1) לחוק, ממילא ועדת המשנה היא שדנה בעניינים שהוחלט על אי-פרסומם כאמור, ולכן מוצע כי גם ההחלטה בדבר אי-פרסום תהיה מסורה רק לה.

זבולון אורלב: הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגויות.

זבולון אורלב: לכן אני מבקש שהכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

זבולון אורלב: כאמור, להצעת החוק אין הסתייגויות.

עתניאל שנלר: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, ואנחנו נעבור להצבעה בקריאה השנייה, משום שאין הסתייגויות.

עתניאל שנלר: נמתין שחבר הכנסת אורלב ישב ושחבר הכנסת גפני יהיה פנוי להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–2 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 17, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שהצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 41) עברה בקריאה השנייה.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לקריאה השלישית.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה, חברים.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 41), התשס"ח–2008, נתקבל.

שי חרמש: אני מבקש לצרף את קולי.

עתניאל שנלר: 16 בעד, אין נמנעים, אין מתנגדים.

עתניאל שנלר: אבקש לצרף את קולו של חבר הכנסת שי חרמש.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 41), התשס"ח–2008, עברה גם בקריאה השלישית.

עתניאל שנלר: אני לא רוצה לברך, משום שאני יושב כאן, ואני אשמח אם יושב-ראש הוועדה יעשה זאת.

זבולון אורלב: בדרך כלל נהוג שיוזם החוק הוא זה שעולה לברך לאחר שהחוק עובר בקריאה השנייה ובקריאה השלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, אבל במקרה דנן יוזם החוק, חבר הכנסת עתניאל שנלר, הוא יושב-ראש הישיבה, ושאלתי את חבר הכנסת רובי ריבלין, הסבא של הכנסת, האבא של הכנסת ומפרש התקנון, מה נהוג, והוא אמר שאין נהוג שהיושב-ראש מברך, לכן אני עושה זאת, כשליח מצווה במקומו של חבר הכנסת עתניאל שנלר.

זבולון אורלב: בראש ובראשונה אני רוצה להודות לצוות הוועדה בשמו של חבר הכנסת שנלר – גם למנהלת הוועדה חנה פריידין, גם למזכירה ריקי אליה, גם למזכירה הנוספת חנה יוסף, גם ליועץ המשפטי של הוועדה תומר רוזנר, ולעוזרו גלעד קרן, על העבודה המקצועית; גם להודות למבקר המדינה ולמשרדו, שתמכו בהצעת החוק לאורך כל הדרך.

זבולון אורלב: זה עוד ציון דרך חשוב וראוי של חבר הכנסת עתניאל שנלר בעבודה המסורה, המתמידה והתורמת שהוא עושה בוועדה לביקורת המדינה, ונאחל לך עוד חוקים רבים.

עתניאל שנלר: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה, שיותר מאשר אני מלמד אותו, הוא מלמד אותי.

עתניאל שנלר: תודה על כל הדרך ועל הליווי כיושב-ראש ועדה.

עתניאל שנלר: בטרם נעבור להצעה הבאה, הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון מס' 3), (הלוואות לסטודנטים לתואר שני), התשס"ח–2008; הצעת חוק הדרכים (שילוט) (תיקון מס' 5) (שילוט חוצות), התשס"ח–2008; הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4) (איסור תיקון בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית), התשס"ח–2008; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 5) (הגבלת גביית דמי כניסה), התשס"ח–2008; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8) (הוספת ימי היעדרות להורה יחיד), התשס"ח–2008.

נאזם בדר: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/363).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לסעיף הבא: הצעת חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשס"ח–2008, קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את השר יצחק כהן להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא לקריאה הראשונה הצעת חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, אשר היא תולדה של הסכמה ושיתוף פעולה היסטוריים של הממשלה עם לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים, המייצגת כ-11 ארגוני מעסיקים, ועם הסתדרות העובדים הכללית החדשה, שהיא ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול של עובדים במדינה.

יצחק כהן: ביום 6 באפריל 2006 מינה המנהל הכללי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, מר רענן דינור, ועדת היגוי לנושא אכיפת חוקי עבודה, בשל הפרות חוזרות ונשנות של הוראות חוקי עבודה ומתוך תפיסה הדדית כי "אכיפה יעילה של שכר וזכויות סוציאליות היא דרך ראויה להילחם בממדי העוני, שרק גדלים עם השנים, ולטפל בתופעה הקשה שעליה מצביע דוח העוני ולפיה עובדים מצויים מתחת לקו העוני".

יצחק כהן: הוועדה מונתה בהסכמת הממונה על התקציבים במשרד האוצר וראשי לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים והסתדרות העובדים הכללית החדשה.

יצחק כהן: ההמלצות העיקריות של ועדת ההיגוי בדבר תיקוני חקיקה באות לידי יישום בחוק המוצע, אשר נועד להגביר את האכיפה של חוקי עבודה על-ידי שני מהלכים עיקריים: ראשית, הנהגת הליך מינהלי של הטלת עיצום כספי בשל הפרות חוקי העבודה, בצד האחריות האזרחית והפלילית הקיימת כיום; שנית, הטלת אחריות אזרחית, מינהלית ופלילית על מזמיני שירות, לשם הבטחת תנאי העבודה של עובדי הקבלנים המועסקים אצלם, לרבות בדרך של קביעה בחוק של תנאים מחייבים בחוזה בין מזמין השירות לבין הקבלן המעביד.

יצחק כהן: התערבות בחוזה בין מזמין השירות לבין הקבלן – בעיקר למניעת חוזה הפסד, שבעצם מאלץ את הקבלן להפר את חוקי העבודה.

יצחק כהן: יצוין כי תיחום האחריות של מזמיני שירות, גם כשלא מתקיימים יחסי עובד ומעביד בין מזמין השירות לבין עובד הקבלן, ייעשה בשלב ראשון בענפי הניקיון, השמירה, האבטחה וההסעדה, ענפים שבהם – כמוסבר בפסיקת בית-הדין לעבודה – אין לחברות הנותנות שירותים מפעל משלהן, אלא הן פועלות בחצרים של מפעלים בבעלות אחרים, ועובדים המועסקים בענפים אלה נמנים עם קבוצות העובדים החלשים במשק.

יצחק כהן: כמו כן, ועל-פי נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חלק גדול מהם מועסקים במשרות חלקיות – כ-37% בשירותי אירוח ואוכל וכ-35% בשמירה, באבטחה ובניקיון.

יצחק כהן: לא זו בלבד, אלא שתחלופת העובדים בענפים אלה גבוהה במיוחד.

עתניאל שנלר: סליחה, יש משבר קואליציוני?

עתניאל שנלר: כל הזמן יש רחש-בחש.

עתניאל שנלר: אני יודע שהכול דברי תורה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גפני, למדתי מרבותי שדברי חכמים בנחת נשמעים, ומשום שכאן תלמיד חכם ואתם תלמידי חכמים, יהי כבוד חברך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, היתה החלטה של המזכירות שיהדות התורה תשב ליד ש"ס, זה המחיר.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אדוני ימשיך בניחותא.

יצחק כהן: זו הצעת חוק מאוד חשובה, חבל שאתם לא מאזינים.

יצחק כהן: על-פי נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חלק גדול מהם מועסקים במשרות חלקיות – כ-37% בשירותי אירוח ואוכל וכ-35% בשמירה, באבטחה ובניקיון.

יצחק כהן: לא זו בלבד, אלא שתחלופת העובדים בענפים אלה גבוהה במיוחד.

יצחק כהן: כך, לדוגמה, בענף השמירה נמצא שיעור כמעט כפול של תחלופה בהשוואה להיקף התחלופה של כלל העובדים, ורוב העובדים משתכרים שכר נמוך.

יצחק כהן: עם זאת, מודגש כי על-פי החלטת הממשלה 3077, מיום 3 בפברואר 2007, תיבחן האפשרות להחיל את החוק לעניין אחריות מזמין השירות גם על ענפים נוספים על אלה שבהצעה הנוכחית.

יצחק כהן: כאמור בדוח הוועדה, "ההסכמה ביטאה גישה חדשנית בתפיסה משותפת, המבטאת סולידריות חברתית, שבמרכזה זכויות העובד בהתאם לחוקי המגן ולצווי הרחבה, בהתאמה לנורמות כלכליות וחברתיות מתוקנות.

יצחק כהן: זאת, כאשר הצדדים הישירים ליחסי העבודה הקיבוציים במשק – ארגוני העובדים וארגוני המעסיקים – ביחד עם הממשלה, קובעים את הנורמות הראויות בשוק העבודה הישראלי".

יצחק כהן: אני רוצה להודות לכל העוסקים במלאכה, וכן להסתדרות הכללית ולעומד בראשה, מר עופר עיני, שעושים עבודת קודש; כמובן, גם למשרד התמ"ת ולעומד בראשו, הרב אלי ישי.

יצחק כהן: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת וזבולון אורלב – אינם נוכחים.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ.

אברהם רביץ: השר קרא את דברי ההסבר יותר מדי מהר, אני לא מכיר – – – ולכן אני מוותר על הדיבור.

עתניאל שנלר: האם השר יכול להביא את מה שקרא לחבר הכנסת רביץ?

עתניאל שנלר: אולי כך אני אעזור לכם.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת, אין מקומה בחברה שלנו.

נסים זאב: הרב רביץ, אתה תכיר את החוק אחרי שאני אסביר למה אני חושב שהוא הרה-אסון.

יעקב כהן: מי הציע את החוק הזה?

נסים זאב: זה לא משנה.

נסים זאב: לא משנה איזה פקיד שם את זה והשחיל את זה, כאילו הוא בא להיטיב עם עם ישראל, עם העובדים.

נסים זאב: הוא כל כך רוצה בטובת העובדים, חס עליהם.

נסים זאב: כשאומרים שהתופעה הולכת ומתרחבת, האם באמת מישהו בדק את הנתונים?

נסים זאב: מישהו ראה את העובדות?

נסים זאב: אני יודע שיש הרבה פחות מעסיקים, ובכלל יש הרבה פחות עובדים זרים.

נסים זאב: יש הרבה יותר ביקוש מאשר היצע.

נסים זאב: מדוע רק 11 ארגונים?

נסים זאב: בהסכמת לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים בשמם של 11 ארגוני מעבידים – למה 11?

נסים זאב: מישהו יודע כמה ארגונים היו עד היום?

נסים זאב: למה רוצים לבטל את שאר הארגונים?

נסים זאב: צריך לדעת מה מסתתר מאחורי זה.

נסים זאב: עומדים אנשים מסוימים שרוצים לבלוע את כל הקופה.

נסים זאב: אני אומר את זה ברחל בתך הקטנה.

נסים זאב: זה נושא שמצריך בדיקה.

נסים זאב: זה לא משהו שבא בתום לב להגן כביכול על עובדים.

נסים זאב: אני לא מקבל את זה כך.

נסים זאב: אני אומר את זה קצת בכעס – סליחה שאני אומר את זה כך – כי אומרים שזה לייעל את האכיפה.

נסים זאב: איזה יופי, איזה רוחב לב יש, להגן כל כך.

נסים זאב: אני רוצה שתדעו את העובדות בשטח: מי שלא העסיק עובדים זרים ואין לו מוסדות ואף פעם לא דרש להביא עובד זר, לא מבין את המשמעויות.

נסים זאב: אומרים שהחובה הפלילית של המעסיק שווה לאותה חברה שאולי מועלת בתפקידה ובחוק.

נסים זאב: הרב גפני, בבתי-ספר של החינוך העצמאי יש חברות ניקיון.

נסים זאב: זה קיים בכל בית-ספר.

נסים זאב: לפעמים אותה חברה מחליפה פעמיים בשבוע את העובדים.

נסים זאב: תגיד לי, מישהו מההנהלה יודע אם הביאו היום את אחמד או את מוחמד ומי מאושר ומי לא מאושר?

נסים זאב: אני לא יכול לפקח כל יום ולדעת איזה עובדים הביאו למוסד שלי, כשאני סומך על אותה חברה שאני משלם לה ונותן לה את כל הדרישות הכספיות, כולל ביטוח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, למה להשתמש בשמות של אזרחים בישראל – – –

נסים זאב: אלה שמות מכובדים ביותר.

נסים זאב: אולי אתה לא יודע, אבל אלה השמות הכי מכובדים.

נסים זאב: מספר השמות האלה במדינת ישראל הוא הגדול ביותר.

נסים זאב: תבדוק את זה.

ראובן ריבלין: אין לי ספק, אבל שלא יתפרש – – –

נסים זאב: אם השם לא היה כל כך יוקרתי, לא היו מתחרים עליו.

נסים זאב: אני חושב שאין מקום להעניש את אותו מעסיק, בפרט את הפרטי.

נסים זאב: לפעמים אנשים מבקשים עובד לכמה שעות ביום, עזרה אחר הצהריים לקשיש שאצלם בבית.

נסים זאב: אתה יכול להטיל עליו קנס של 20,000–30,000 שקל?

נסים זאב: אני אומר לכם שהיום יש תביעות כאלה נגד אנשים תמימים, שבקושי יכולים להביא את פת לחמם בכבוד.

נסים זאב: מוטלים עליהם קנסות, כי הם רצו לעזור לאותו קשיש שנמצא בבית.

נסים זאב: אני חושב שיש מקום לתיקון החוק הזה.

עתניאל שנלר: תודה, אדוני.

נסים זאב: צריך להטיל את האחריות על אותן חברות ולא על הבודדים, ולא על האנשים שמבקשים עובד בתום לב.

נסים זאב: אני מבקש שכולם יתמכו בהצעה שלי.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, נדמה לי שאתה רשום לכל הצעות החוק.

עתניאל שנלר: אם בכל הצעה תדבר שש דקות במקום שלוש, זה יכביד עלי.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת רביץ רוצה בכל זאת לדבר?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זבוון אורלב, בבקשה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה, שמענו אותך קשב רב, אמות הספים שמעו.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני מודה לך על שאפשרת לי בכל זאת לעלות ולדבר.

זבולון אורלב: חבר הכנסת נסים זאב, חבר הכנסת נסים זאב, אנחנו אמונים על מה שכתוב בפרשת משפטים: "כי תראה חמור שנאך רבץ תחת משאו – – –", לא תוכל להתעלם, "עזב תעזב עמו".

זבולון אורלב: קל וחומר בן בנו של קל וחומר בכל הקשור בסבלם של בני-אדם.

זבולון אורלב: לומר שהואיל ואנחנו הנהלה, לכן אנחנו נתעלם ואנחנו לא יודעים מה נעשה באחריותנו כשמדובר בזכויות בסיסיות של עובדים – מה זה זכויות בסיסיות של עובדים?

זבולון אורלב: שכר מינימום, שעות עבודה, קיום הוראות בטיחות בעבודה, ימי החופשה שמגיעים לעובד.

זבולון אורלב: הדברים הבסיסיים.

זבולון אורלב: אנחנו, היהודים שומרי תורה ומצוות – והתורה הנחילה לכל העולם את הזכויות המלאות שיש לעובד, ושיש לשלם לו שכר בזמנו ולא להלין שכר שכיר.

זבולון אורלב: אנחנו הראשונים, כשומרי תורה ומצוות, שהיינו צריכים להוביל חוק כזה.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שלא היה ראוי שתעלה ותאמר את הדברים האלה.

זבולון אורלב: אני שמח שחברי מהסיעות הדתיות והחרדיות, אני רואה לפי תנועות הראש, גם הם סבורים כך.

זבולון אורלב: חבר הכנסת כהן, אני חושב שהחוק הזה הוא חוק חשוב, וכל חוק שבא להגביר את האכיפה – מערכת החקיקה הרחבה מאוד במדינת ישראל, אחת המובילות בעולם בחקיקה להגנה על עובדים; אלא מה?

זבולון אורלב: אנחנו אחת המדינות הרשלניות בעולם בכל מה שקשור באכיפה.

זבולון אורלב: אלפי ועשרות אלפי עובדים שזכאים לשכר מינימום לא מקבלים את שכר המינימום, עובדים הרבה מעל ומעבר לשעות שהם צריכים לעבוד, אינם מקבלים את השכר, מורידים להם שכר, מנכים מהם כל מיני דברים שאסור לנכות מהשכר, לא נותנים להם את ימי החופשה.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שהחוק הזה ראוי, ואני, כאופוזיציה לוחמת נגד הממשלה, אתמוך ברצון ולכתחילה בחוק הזה של הממשלה.

זבולון אורלב: אני רק מבקש דבר אחד, אדוני היושב-ראש:

זבולון אורלב: שלא יהיה שוב חוק שחוץ מהאותיות הכתובות בו על הנייר לא קורה שום דבר, שלא יצטרכו עכשיו לעשות חוק של אכיפה על האכיפה.

זבולון אורלב: כי למעשה החוק הזה מיותר: יש לנו מערכת חוקים, וצריך לאכוף אותם.

זבולון אורלב: אז עכשיו עושים חוק שמגבירים את האכיפה.

זבולון אורלב: מה יקרה הלאה?

זבולון אורלב: לכן אני אומר לממשלה – ולצערי, אף אחד כרגע לא נמצא באולם – אני אומר את זה לשר אלי ישי, סגן ראש הממשלה ושר התמ"ת, שהחוק הזה הוא מטעם משרדו, שאנחנו מצפים בקריאה השנייה והשלישית – – –

עתניאל שנלר: זה יגיע לזה, אין ספק.

זבולון אורלב: אני חושב ששכנעתי את חבר הכנסת זאב לתמוך בחוק.

נסים זאב: בטח.

זבולון אורלב: אני חושב שאנחנו מצפים שכשהחוק יובא לקריאה שנייה ושלישית ייאמרו גם דברים קצת יותר מפורטים באשר לתקנים, באשר לדברים הקונקרטיים שיגבירו את האכיפה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, המליאה גם כך לא בדיוק גדושה בכל כך הרבה אנשים, וחבל שהיא תהיה חסרה בעוד אחד מהמעט שיש כאן.

עתניאל שנלר: בבקשה, דב חנין.

עתניאל שנלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב שאין כאן נוכחות של נציג הממשלה בחוק שהממשלה מגישה, וזה לא ראוי וכדאי שיהיה נציג ממשלה.

קריאה: תעכב את ההצבעה.

עתניאל שנלר: יכול להיות שנעכב את ההצבעה יותר ממה שיידרש.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

צבי הנדל: הממשלה היא ממשלה גרועה.

עתניאל שנלר: לא קיבלת רשות דיבור.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כיוון שיש לי הרבה מה לומר על החוק הזה, אני מציע שתפעיל את הנוהל שמקובל אצלנו בכנסת ותיתן לי לדבר עד שיגיע נציג הממשלה.

עתניאל שנלר: נציג הממשלה הגיע, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת היא לכאורה הצעה ראויה וטובה.

דב חנין: אני אומר "לכאורה".

דב חנין: חבר הכנסת אורלב, אני רוצה לשכנע אותך דווקא להתלבט בתמיכה שלך בהצעת החוק.

דב חנין: אלוהים והשטן נמצאים בפרטים הקטנים.

דב חנין: הפרטים הקטנים של הצעת החוק הזאת, שבסך הכול מדברת על נושא ראוי וחשוב, נמצאים ברשימת הפטורים שניתנים למזמיני השירות ובעצם מקשה על עובדי קבלן לתבוע את מזמיני השירות בגין הפרת זכויותיהם לפי דיני העבודה.

דב חנין: הצעת החוק הזאת, למשל, פוטרת את המזמין מכל אחריות אם הוא הוכיח, אני מצטט, ש"הוא הסתמך על בדיקות תקופתיות" של גורם מקצועי.

דב חנין: הצעת החוק הזאת פוטרת את המזמין מכל אחריות אם הוא הוכיח שההפרה איננה מקרה שכיח בקרב העובדים נשואי ההתקשרות עם הקבלן.

דב חנין: הצעת החוק הממשלתית פוטרת את המזמין מכל אחריות אם הוא הוכיח כי ביטל את חוזה ההתקשרות עם הקבלן.

דב חנין: מה קל מזה?

דב חנין: ברגע שיש תביעה של עובד קבלן הוא יבטל את חוזה ההתקשרות ואז הוא פטור מכל אחריות.

דב חנין: הדבר הכי קצר, הכי פשוט והכי קל.

דב חנין: הצעת החוק הממשלתית פוטרת את המזמין מכל אחריות אם הוא הראה שההפרה תוקנה.

דב חנין: הצעת החוק הממשלתית פוטרת את המזמין מכל אחריות כלפי עובדי קבלן שההתקשרות עמם נמשכה פחות משישה חודשים.

דב חנין: חבר הכנסת אורלב, אלה בדיוק המצבים השכיחים.

דב חנין: העובדים שמועסקים שלושה וארבעה וחמישה חודשים, ואלה הם המצבים שבהם המזמין פטור מכל אחריות.

דב חנין: הצעת החוק הממשלתית פוטרת את המזמין מכל אחריות כלפי עובדי קבלן המועסקים במשרות חלקיות ובמשרות משתנות.

דב חנין: רוב עובדי הקבלן עובדים במשרות חלקיות ומשרות משתנות.

דב חנין: זאת אומרת, הצעת החוק הזאת היא הצעה של פטור למזמין מאחריות לזכויות עובדי הקבלן.

דב חנין: יותר מזה, הצעת החוק הזאת מצמצת בצורה מאוד משמעותית את מספרם של עובדי הקבלן שיוכלו ליהנות מההצעה.

דב חנין: היא לא חלה, למשל, על תחומי הניקיון, תחומי השמירה, אבטחה, סדרנות, שליחויות, הסעדה, סיעוד, תחזוקה, גינון, מזכירנות, קלדנות, הוראה, הדרכה, שייאות, עבודה סוציאלית.

דב חנין: כל הדברים האלה, עמיתי חברי הכנסת, נמצאים בהצעת חוק פרטית, שכבר סוכמה בוועדת העבודה והרווחה, ורק ממתינה להבאה למליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: במקום הצעת חוק מלאה, שנותנת תשובה על הבעיה החברתית הנוראה הזאת של עובדי קבלן, או עבדי קבלן, באה הממשלה עם מין מנגנוני אכיפה, שבחלקם הם טובים וראויים, אבל יש בהם חורים עצומים, בעייתיים וקשים ביותר.

דב חנין: נקודה אחרונה: הצעת החוק הממשלתית מצמצמת משמעותית את היקף הזכויות שלגביהן עובדי הקבלן יוכלו להטיל אחריות על המזמין.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אומר לכל חברי הכנסת, צריכה להיות פה לכל אחד ואחד מאתנו התלבטות אמיתית אם בכלל לתמוך בהצעת חוק כזו, למרות המטרה הראויה ולמרות הערכים הראויים שנמצאים מאחוריה.

דב חנין: כי אם הצעת החוק הזאת לא תתוקן באופן יסודי ומהפכני – –

זבולון אורלב: אז בקריאה שנייה ושלישית אצביע נגד.

דב חנין: – – אני מקווה שבקריאה השנייה והשלישית כל חברי הכנסת יצביעו נגדה.

דב חנין: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אנחנו מודים לחבר הכנסת דב חנין.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אברהם רביץ.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מוכרח להתנצל לפני השר על כך שהגבתי כפי שהגבתי לאחר הקראת החוק, אבל חשבתי שאני לא מודע בכלל לחוק הזה.

אברהם רביץ: אבל אכן חבר הכנסת דב חנין הזכיר לי שבוועדת העבודה והרווחה דנו רבות בהצעת חוק פרטית שעוסקת בדיוק באותו נושא.

אברהם רביץ: אני מוכרח לומר לך, ידידי חבר הכנסת נסים זאב, לדידי יש כאן שאלות הלכתיות אמיתיות שיש לברר אותן, ואסביר בכמה משפטים קצרים את הבעיה שבה היתה לי התלבטות גם שם וגם כאן, ולכן אני חושב שכן צריך להעביר זאת לדיון בוועדה במסגרת הכנה לקריאה שנייה ושלישית, ואומר מדוע.

אברהם רביץ: באמת יש מציאות מאוד מוזרה כאן, בחברה הישראלית.

אברהם רביץ: המציאות הזאת מגיעה מאחד השיבושים בחיינו הציבוריים שנעשו על-ידי הממשלה.

אברהם רביץ: הממשלה משחקת בכאילו.

אברהם רביץ: זאת אומרת, יש הוראה שאין להוסיף כוח-אדם במשק, אין להוסיף כוח-אדם במשק הציבורי.

אברהם רביץ: אבל מה לעשות?

אברהם רביץ: מדינה הרי צריכה להתנהל.

אברהם רביץ: מצאו פתרון לבעיה הזאת.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דב חנין.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דוד רותם.

עתניאל שנלר: השר כהן.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת טל.

אברהם רביץ: ממש קשה.

אברהם רביץ: זה נשמע כמו בית-מרזח.

אברהם רביץ: היו צריכים להביא כמה מכוח-אדם.

עתניאל שנלר: אתה צודק, ואני בשם הכנסת מתנצל על שלא מאפשרים לך לדבר.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אברהם רביץ: נוצרה מציאות חדשה שהמדינה כל כולה – ויש משרדים ממשלתיים שאני מכיר ששם עובדי כוח-אדם רבים יותר מהעובדים הקבועים של המשרד.

אברהם רביץ: באמת האוצר בשעתו – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חנין, אני באמת באמת – – –

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אפשר לדבר.

עתניאל שנלר: לא, זה מפריע.

עתניאל שנלר: אני אומר פעם – זה מפריע לנואם.

עתניאל שנלר: כשעמדת כאן, שלוש פעמים אתה הפסקת את דבריך כי הפריעו לך.

עתניאל שנלר: זה היה לפני חמש דקות.

עתניאל שנלר: מה שהיה חשוב לך, חשוב גם לאחרים.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

אברהם רביץ: אתה הרי בעד שוויוניות בתפיסת עולמך.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, נוצרה מציאות חדשה שהיא מציאות של כאילו.

אברהם רביץ: המציאות הזאת הולידה את אחד הפגמים הקשים במדינה, ובאמת יש לי לבטים הלכתיים, ואני אסביר מה הם.

אברהם רביץ: במשחק הזה של כאילו תקעו טריז בין העובד לבין המעביד, ומשחקים כאילו לא לוקחים עובדים חדשים.

אברהם רביץ: היו לוקחים לעבודות מזדמנות ולכל זה.

אברהם רביץ: אני אומר לכם שבמשק המדינה יש עובדים קבועים שנים רבות – אומנם התקבלה תקנה שמי שעובד יותר מעשר שנים הופך להיות אוטומטית קבוע, אבל שנים רבות עדיין יש אנשים שעובדים והם לא עובדים.

אברהם רביץ: ועכשיו נשאלת השאלה באמת, מיהו המעביד האמיתי?

אברהם רביץ: זה שאני צריך לשלם לאיזהmiddleman , למתווך, דמי לא יחרץ כדי שאני אוכל לעבור על החוק שאני חוקקתי שלא להוסיף עובדים חדשים, האם זה באמת עושה אותי איזה מין חיצוני, אני אאוטסיידר, אני לא בעניין?

אברהם רביץ: אני נותן כסף פה, הוא לוקח את הכסף שם, ובאמצע הוא מקבל גם כן.

אברהם רביץ: האם כל החובות שיש לנו מבחינה הלכתית, החובות ההלכתיות באמת, כפי שהזכיר זאת חבר הכנסת אורלב בחלק מדבריו, האם זה לא מחייב אותי באמת?

אברהם רביץ: בקשר להלנת שכר שכיר, מה יקרה?

אברהם רביץ: כל העובדים האלה ילכו להלין, מכיוון שאם השולח זה משרד כוח-האדם, אני לא עברתי כלפיו עבירה – אולי גזלה, אבל לא "בל תלין" – העובד הוא בכלל לא העובד שלי, מה הוא רוצה ממני?

אברהם רביץ: זה נכון על-פי ההלכה, על-פי הפסיקה?

אברהם רביץ: לעניות דעתי, הוא פשוט העובד שלי.

אברהם רביץ: כל שאר הדברים זה משחק, כדי לכסות את המערכת בהחלטה הזויה שלה, כאילו שאפשר לנהל מדינה עם מחצית מעובדי המדינה.

אברהם רביץ: לכן אני חושב שצריך להעביר את החוק הזה לדיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם רביץ: יש לתקן.

אברהם רביץ: חבר הכנסת נסים זאב, הדברים שאתה העלית הם דברים מאוד חשובים, ובאמת יש לתת עליהם את הדעת.

אברהם רביץ: כיצד זה יפעל, כיצד המזמין הקטן – לא הגדול – יוכל לעמוד במטלה הזאת שמטילים עליו קנסות אשר לא ידעום אבותיו?

אברהם רביץ: ולכן אני, עם כל הסימפתיה שיש לי למיוחדות שלך, אני אצביע בעד החוק.

אברהם רביץ: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת רביץ.

עתניאל שנלר: אחרון הדוברים בדיון הזה – חבר הכנסת יעקב כהן.

עתניאל שנלר: בבקשה, גם לרשותך שלוש דקות.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גפני, אתה כל הזמן ברשות דיבור.

עתניאל שנלר: אתה לא רשום, הרשימה נסגרה.

עתניאל שנלר: בוודאי יהיה לך מה לומר בחוקים הבאים.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

עתניאל שנלר: אנחנו מחכים לך.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, השר כהן ידידי, חברי כנסת נכבדים, בקשר להצעת החוק שהוגשה כאן להגברת האכיפה של דיני העבודה, ברור שאנחנו, בתור עם ישראל, האמונים על שמירת התורה והמצוות, אחד התפקידים שלנו זה לשמור על זכויותיו של השכיר ושל העובד.

יעקב כהן: לכן, כל הצעה הבאה להגביר את האכיפה של דיני העבודה ראויה לשבח.

יעקב כהן: עם זאת, אני חושב שאנחנו צריכים לתת את הדעת לא להגזים.

יעקב כהן: יש דברים שהם יותר ממוגזמים, ואני אסביר.

יעקב כהן: אני מכיר, והיו אלי פניות של מבני ציבור, של מוסדות ציבור.

יעקב כהן: הוא לוקח קבלן ניקיון, קבלן הניקיון עשה חוזה עם חברת קבלן ניקיון.

יעקב כהן: אחרי זה החברה שולחת, או יכולה לשלוח לו, יום אחד או יומיים בשעה שש בבוקר – הוא שלח לו בין השאר גם עובדים שאינם כשרים, עובדים זרים.

יעקב כהן: באה משטרת ההגירה ועצרה אותם, והענישה את המוסד ב-20,000 שקל.

יעקב כהן: צועק המזמין, בעל המוסד, בעל העסק: מה אתה רוצה ממני?

יעקב כהן: שאני אקום בשש בבוקר לראות את מי הוא הביא לכאן?

יעקב כהן: עוד יותר, אני מכיר מקרה שבחוזה של המזמין עם הקבלן הופיע סעיף שהוא רשאי וחייב לתת לו רק עובדים חוקיים.

יעקב כהן: עם זאת, משטרת ההגירה עצרה אותם וחייבה את המוסד בתשלום.

יעקב כהן: אני חושב שאין בזה שום היגיון, ואי-אפשר להסביר את זה.

יעקב כהן: מה צריך עוד לעשות בעל המוסד כדי שהוא לא יחויב?

יעקב כהן: הוא הכניס בחוזה סעיף שחייב להיות רק עובד כשיר, שיקבל את כל התנאים שחייבים לתת לו.

יעקב כהן: אני חושב שאם הוא הביא לו בשש בבוקר עובד אחר, זה לא תפקידו לראות מי עובד היום.

יעקב כהן: האם כל יום הוא ילך לבדוק את התעודות ומי הגיע היום לעבודה?

יעקב כהן: זה דבר אבסורדי.

יעקב כהן: לכן, עם כל הכבוד להצעת החוק, אני חושב שצריך לתת את הדעת ולא צריך להגזים.

יעקב כהן: במקרה שיש תום לב של המזמין, אני חושב שזה מובן שהוא לא התכוון, ואין לו שום אחריות כאן, אז האחריות נופלת על הקבלן.

יעקב כהן: לא מדברים בפיקציה, מדברים בדבר שמצוי יום-יום, שמוסד או מזמין שלוקח חברה הן לשירותי שמירה, הן לשירותי ניקיון הן לשיפוצים – אין זה מתפקידו לקום בבוקר ולראות אילו עובדים הביא הקבלן.

יעקב כהן: לכן, על זה צריך לתת את הדעת, ואני מקווה שכך יהיה בהמשך חקיקת החוק.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת כהן.

עתניאל שנלר: ובכן, תם הדיון בסעיף הזה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מדבר לאט כדי לאפשר לכל מי שמבקש להצביע – להצביע.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 16, אין מתנגדים, נמנע אחד.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: היא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/200).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ממונה על תלונות הציבור), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת יעקב מרגי, זבולון אורלב וסטס מיסז'ניקוב – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת מרגי להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, בטרם אתחיל לנמק את החוק, זה המקום להודות ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, שבאמת לקח את החוק לידיים וקידם אותו.

יעקב מרגי: כל מי שמחוקק פה בבית הזה יודע שהזמן הוא סביר, והוא מתחת לממוצע של החוקים המהירים.

יעקב מרגי: זה המקום להודות לו על כך.

יעקב מרגי: לגופו של חוק, הרשויות המקומיות מספקות לציבור שירותים רבים ומגוונים שבשלהם נוצר קשר בין חוגים נרחבים בציבור לבין מוסדות הרשות המקומית ועובדיה.

יעקב מרגי: פעולותיה של הרשות המקומית משפיעות במידה ניכרת על התושבים ועל באיה האחרים.

יעקב מרגי: מטבע הדברים, לעתים מתעוררות תלונות של תושבי הרשות המקומית ושל אחרים הנזקקים לשירותיה בנוגע לטיב השירות או ליחס שהרשות המקומית מעניקה לתושביה.

יעקב מרגי: כיום, אין כתובת ברורה להפניית תלונות מעין אלה, וברשויות מקומיות שונות אומצו הסדרים שונים לטיפול בפניות הציבור.

יעקב מרגי: בשל היעדרו של גורם מוסמך לטיפול בתלונות, נותרות חלק מהתלונות כאמור ללא מענה או התייחסות עניינית מצד הרשות המקומית.

יעקב מרגי: הצעת החוק המתפרסמת היום מחייבת כל רשות מקומית למנות ממונה על תלונות הציבור וקובעת הסדרים למינויו ולפעולתו.

יעקב מרגי: הוראות החוק המוצע דומות בחלקן להוראות שקבועות בחוקים אחרים.

יעקב מרגי: אנחנו לא המצאנו את הגלגל.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לקרוא לזה תופעה, אך זה נוהג מכובד, שהחל בחוק מבקר המדינה, חוק הרשות השנייה לרדיו ולטלוויזיה, חוק נציב תלונות הציבור על שופטים.

יעקב מרגי: אני באמת רוצה להודות לממשלה, שאכן תמכה בחוק ונתנה הסכמה לקידומו, לשר הפנים, שלא מנע את קידום החוק, וכמובן לרשויות המקומיות, שבעזרת השם ירימו את הכפפה ואכן ייתנו כתובת, מענה, לפניות הציבור.

יעקב מרגי: רבותי, פניות הציבור זה לאו דווקא תלונות או ביקורת.

יעקב מרגי: זו טעות מושרשת לפעמים.

יעקב מרגי: זה חזר על עצמו בוועדה.

יעקב מרגי: כשדיברנו על פניות ציבור, מייד אמרו: יש מבקר העירייה.

יעקב מרגי: פניות הציבור יכולות להיות בכל נושא.

יעקב מרגי: זה יכול להיות הצעות ייעול או פנייה לגבי בעיות ולאו דווקא תלונה, אלא בעיה אישית של תושב.

יעקב מרגי: כשיש כתובת, אני חושב שזה ערך מוסף קודם כול לראש הרשות.

אברהם רביץ: כל רשות מקומית או רשות גדולה?

יעקב מרגי: כל רשות מקומית, אבל – – –

זבולון אורלב: ברשות מקומית קטנה המשרה תהיה קטנה.

יעקב מרגי: המשרה תהיה קטנה, או מאן דהוא מתוך עובדי הרשות.

יעקב מרגי: זה גמיש.

יעקב מרגי: החוק גמיש.

יעקב מרגי: התגמשנו.

יעקב מרגי: זה לא עלויות.

יעקב מרגי: אין בו עלויות רבות.

יעקב מרגי: זה מתוך עובדי הרשות.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, כמי שהיה ראש מועצה – אומנם ראש מועצה דתית – גדולה, שלפעמים גם גדולה מחלק מהרשויות שמופיעות, שכשיש ממונה על פניות הציבור, זה ערך מוסף קודם כול לראש הרשות.

יעקב מרגי: אני החכמתי מזה הרבה.

יעקב מרגי: אני פעלתי הרבה.

יעקב מרגי: אם היתה לי הצלחה, זה הרבה הרבה בזכות זה שהיתה לי אוזן קשבת לאותם רחשי לב של הציבור.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות גם לחברי הכנסת שגם מגישים – ותשמעו אותם בהמשך – חבר הכנסת זבולון אורלב וחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, ושוב לכל מי שידו היתה במעש.

יעקב מרגי: אני אודה לחברי הכנסת שיתמכו היום בהצעת החוק.

יעקב מרגי: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

עתניאל שנלר: על מנת להסיר ספק, אחריו – חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב, , אברהם רביץ, נסים זאב ודוד אזולאי.

עתניאל שנלר: הרשימה סגורה ונעולה.

עתניאל שנלר: אדוני, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הניסיון של נציב תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה מלמד, בניתוח רב-שנתי של הממצאים, שבערך כשליש מהתלונות האישיות שמוגשות לנציב תלונות הציבור כנגד גופים מבוקרים – שביניהם, אגב, גם רשויות מקומיות – נמצאות מוצדקות.

זבולון אורלב: שני-שלישים אינן מוצדקות, ושליש מוצדקות.

זבולון אורלב: דרך אגב, יש מקרים שמייד אחרי הגשת התלונה, העניין מסתדר בעצם הגשת התלונה.

זבולון אורלב: פירושו של דבר שיש אזרחים לא מעטים שזקוקים לעזרת ממונה על תלונות הציבור כדי למצות את הזכויות שלהם וכדי שהם יוכלו לקבל את המגיע להם.

זבולון אורלב: חבר הכנסת רביץ, אני חושב שאין ויכוח שהרשויות המקומיות הן אלה שעומדות בדרך כלל בחזית מול האזרח.

זבולון אורלב: המגעים שיש למשרדי ממשלה עם האזרח פחותים.

זבולון אורלב: קח אפילו את משרד החינוך.

זבולון אורלב: מערכת החינוך ענקית, אבל מי שעומד מול האזרח זו הרשות המקומית.

זבולון אורלב: שם רושמים את הילדים, שם צריכים לבצע את השיפוצים בבתי-הספר, שם גובים את תשלומי ההורים וכדומה.

זבולון אורלב: לכן, יש חשיבות רבה לכך שהגוף הגדול ביותר במדינה שנמצא במגע עם האזרחים, אלה הרשויות המקומיות – יתמנה שם ממונה.

זבולון אורלב: ברור שאין מדובר כאן באישור תקנים, ובזה תהיה סמכותו של שר הפנים – באישור, כמובן, ועדת הפנים – לקבוע, כמו בכל המקצועות האחרים, למשל יועץ משפטי, מבקר פנימי וחשב של הרשות המקומית, את היקף המשרה שדרוש בכל מקום ומקום.

זבולון אורלב: דרך אגב, יכול להיות ממונה על פניות הציבור שעובד במשרה מלאה בארבע או בחמש רשויות מקומיות: יום אחד פה ויום אחד שם – מחלק את השבוע שלו בין רשויות מקומיות קטנות.

זבולון אורלב: אבל עצם הרעיון הוא רעיון נכון.

זבולון אורלב: מה שעוד חשוב מאוד, והניסיון מלמד זאת, הוא שעצם העובדה שיש ממונה על תלונות הציבור, ועובד ציבור יודע שיום אחד הוא עלול, או עשוי, תלוי בנקודת ההשקפה, לקבל פנייה מהממונה על פניות הציבור שפנה אליו אזרח – זה כשלעצמו משפר את השירות לאזרח.

זבולון אורלב: עובד עירייה, עובד רשות, שיודע שלעולם לא תהיה תלונה עליו, מעשיו לא ייבדקו, אזי בדרך הטבע הוא עלול להיכשל.

זבולון אורלב: לכן אני מקווה שעצם המינוי יביא לשיפור גדול מאוד.

זבולון אורלב: אני שמח על האופטימיות של חברי, חבר הכנסת מָרגי – –

ראובן ריבלין: מֶרגי.

זבולון אורלב: – – ששר הפנים ילווה אותנו עד הסוף.

זבולון אורלב: בוא ונביע תקווה – – –

יעקב מרגי: הודיתי לו.

זבולון אורלב: הודית לו כבר.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: אתה אומר שהוא לא ירצה לקלקל את ההודאה.

יעקב מרגי: הודיתי לו כמנהגנו ביום הכיפורים – – –

זבולון אורלב: גם אני רוצה לברך את חבר הכנסת מרגי ואת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

זבולון אורלב: כל אחד מאתנו התכוון להגיש את אותו חוק והגיש את אותו חוק, והסכמנו לשלב את זה להצעת חוק אחת שמונחת לפני המליאה, ואנחנו מבקשים לאשרה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: על זה נאמר: "ועשו כולם אגודה אחת".

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא – – –

סטס מיסז'ניקוב: הכול נאמר.

סטס מיסז'ניקוב: אני מוריד את עצמי.

עתניאל שנלר: אתה מוריד את עצמך.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אברהם רביץ יעלה יבוא.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: ויתרתי כי – – – שש דקות – – –

עתניאל שנלר: לא שמעתי.

נסים זאב: ויתרתי כי – – – שש דקות – – –

עתניאל שנלר: אז אחרי הוויתור אנחנו נעבור לחבר הכנסת דוד אזולאי.

עתניאל שנלר: אדוני חבר הכנסת רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לומר אמירה כללית בעקבות הערת האגב שלי בקריאת ביניים, כאשר שאלתי את השאלה אם זה גם לרשויות קטנות.

אברהם רביץ: ענה לי חבר הכנסת אורלב שכמובן לגבי חלקי המשרה יוחלט לפי גודל היישוב – – –

זבולון אורלב: – – – או שאחד מעובדי הרשות ימונה.

אברהם רביץ: או שאחד מעובדי הרשות.

אברהם רביץ: אבל יש גם כאן בעיה.

אברהם רביץ: אני חושב שביישובים קטנים שבהם הכול די אינטימי, החוק הזה בעצם עלול גם לגרום לכך שראש העיר ינתק את עצמו מרחשי לב הציבור.

אברהם רביץ: כל אחד שירצה לפנות, תהיה שם כתובת שאליה פונים, והוא כבר לא יצטרך לפנות לראש העיר או לאחד מהנציגים.

אברהם רביץ: חבל לנתק את ראש העיר.

אברהם רביץ: רצוי מאוד שהאזרחים ירגישו – אני לא מדבר על עיר גדולה ששם זה בלתי אפשרי, אלא על מקומות קטנים.

אברהם רביץ: וצריך להחליט מהו מקום קטן, שבו יוכלו לגשת באופן ישיר אל ראש העיר.

אברהם רביץ: לכן, שם הדבר הזה מיותר.

אברהם רביץ: זו הערה כללית.

אברהם רביץ: מה שכן חשוב, ואנחנו יודעים איך נעשים דברים: הרי זה נכון ששר הפנים יצטרך לאשר את המינוי.

אברהם רביץ: מי ימנה?

אברהם רביץ: ראש העיר ימנה.

אברהם רביץ: ראש העיר גם יוכל לפטר.

אברהם רביץ: אני לא יודע אם נתתם דעתכם, ולא קראתי את גוף החוק, לשאלה למי הוא ת"פ.

זבולון אורלב: מועצת הרשות.

אברהם רביץ: המועצה.

אברהם רביץ: הרי הוא פועל גם כאילו נגד המועצה או נגד חברי המועצה.

אברהם רביץ: יש תפקידים בכל מועצה שלא נמצאים תחת הפיקוד של ראש המועצה או אפילו המועצה, למשל החשב והיועץ המשפטי.

אברהם רביץ: הם נשלחים על-ידי משרדי הממשלה.

אברהם רביץ: אנחנו הולכים וקובעים בחוק, וגם משלמים תקציב מדינה על החוק הזה, והוא יצטרך מאוד מאוד להתחשב גם בראש העיר וגם בחברי המועצה.

אברהם רביץ: ראוי – ואם זה יתקבל אפשר לעשות זאת בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית – לעשות את התיקון שלא יוכלו לפטר אדם במשך הקדנציה, עד תום הקדנציה, אלא במקרים מיוחדים שיובאו לפני השר, או שהוא יהיה באמת איש של המשרד, של משרד הפנים במקרה זה.

אברהם רביץ: אבל ימנה ראש העיר את הדובר הזה, ימנה את נציג תלונות הציבור – יש לנו מספיק טענות גם במצב הנוכחי על כמה נציגים של תלונות הציבור לגבי הלויאליות שלהם, למקום העבודה או לאזרחים.

אברהם רביץ: לכן, אם אנחנו עושים משהו שהוא חשוב מאוד, צריך הדבר להיעשות כך שתהיה לו עצמאות מלאה לפחות לקדנציה שהוא משרת בה.

אברהם רביץ: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת רביץ.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את יוזמי החוק, חבר הכנסת יעקב מרגי וחבר הכנסת זבולון אורלב וחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

דוד אזולאי: אני חושב שזו הצעה ראויה וטובה, אבל יש לי הרושם שלא נעשתה מלאכה מלאה, ואסביר למה אני מתכוון.

דוד אזולאי: אין ספק שמינוי ממונה על תלונות ציבור הוא דבר מאוד חשוב ומשפר את השירות.

דוד אזולאי: איך אומרים?

דוד אזולאי: סוף כל סוף יש כתובת ברשות המקומית, חוץ ממבקר העירייה, שלצערי הרב לא תמיד ממלא תפקידו נאמנה, אבל סוף סוף יש לאזרח הקטן כתובת טובה להגיש את תלונותיו לאותו איש.

דוד אזולאי: אבל אני רוצה להסב את תשומת החברים לחוק, וכאן השאלה מי ממנה את האיש ומי האיש הממונה.

דוד אזולאי: מי שממנה את האיש זה מועצת רשות מקומית, היא שתמנה את מבקר הרשות המקומית לממונה על תלונות הציבור.

דוד אזולאי: כלומר, מה שאומרים כאן, לוקחים אחד מתוך המערכת והוא אמור למלא את הפונקציה, בתנאי שזה לא יפריע לו לתפקידו הקודם ולתפקידו הנוכחי.

דוד אזולאי: אנחנו בעצם מטילים עליו שתי משימות.

דוד אזולאי: אחר כך, בהמשך לזה הוא אומר: ואולם היא רשאית למנות עובד זה לתפקיד בכיר.

דוד אזולאי: והדבר שהכי מפחיד אותי זה שמבקר הרשות המקומית הוא אשר ימלא את הפונקציה של מה שנקרא "הממונה על תלונות הציבור".

דוד אזולאי: אני חושב שלא לזה התכוונו המחוקק, וחברי היוזמים, לא לכך התכוונתם.

דוד אזולאי: אני חושב שעל העניין הזה נצטרך לעמוד בוועדת הפנים, כי בזה אנחנו סותרים את החוק שאותו רצינו.

דוד אזולאי: עם זאת, כל עוד לא יהיה מכרז עם תקן של משרה כזאת, אני מצטער להגיד שזה יכול לפתור אי-אלו בעיות בתוך הרשות המקומית, לקחת עובד ולהגיד לו: תהיה ממונה על תלונות הציבור – ואז הוא יהיה כפוף למועצת העיר, לראש הרשות.

דוד אזולאי: אני חושב שיהיה קשה למלא תפקיד כזה, אבל מצד שני, צריך לראות גם את המצב הקשה של השלטון המקומי.

דוד אזולאי: אי-אפשר לדרוש היום למנות פקיד במשרה, כי אנחנו יודעים את העלויות של הדבר הזה.

דוד אזולאי: יכול להיות שבשביל התחלה זה טוב, אבל בשלב השני נצטרך לשפר הרבה הרבה את החוק הזה, על מנת שאכן נציב תלונות הציבור יהיה כמו שאנחנו רוצים, שהוא ימלא את הפונקציה כנאה וכיאה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אזולאי.

עתניאל שנלר: תם הדיון.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ממונה על תלונות הציבור), התשס"ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

עתניאל שנלר: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק הרשויות המקומיות (ממונה על תלונות הציבור), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/202).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 25) (הגבלת זמן המתנה ופיצוי ללא הוכחת נזק), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת גלעד ארדן ודוד טל – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת ארדן להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה לך, כנסת נכבדה, הצעת החוק שיזמתי יחד עם יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל, נועדה להבהיר בחקיקה ראשית הוראות הנוגעות להגבלת זמן ההמתנה של צרכן לביקור טכנאי במעונו וכן ליצור מנגנון אכיפה חדש לשם כך.

גלעד ארדן: הסדר חלקי קבוע כבר היום בתקנות הגנת הצרכן (אחריות ושירות לאחר מכירה), התשס"ו–2006.

גלעד ארדן: מנגנון האכיפה המוצע יסייע לשיפור השירות לצרכנים וימנע עיכוב צרכנים במענם בהמתנה ממושכת לטכנאי.

גלעד ארדן: סעיף 18 לחוק הגנת הצרכן מסמיך את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לקבוע הוראות בעניין מתן שירות לצרכן לאחר מכירה של טובין או שירותים, לרבות בעניין מתן השירות אצל הצרכן, הדרכים והמועדים לביצוע השירות וקיום תחנות שירות במקומות ובאזורים מסוימים.

גלעד ארדן: הצעת החוק מציעה להסמיך את השר לקבוע הוראות בעניינים אלה לא רק לגבי מוצרים שיש לגביהם אחריות בשנה הראשונה, כמו שהחוק קובע היום, אלא גם לגבי חוזה למתן שירות לתיקון ליקויים ופגמים והחלפת טובין שלא לאחר מכירה, לגבי תקופת אחריות ארוכה יותר מזו שנקבעה לפי סעיף 18 כנוסחו היום ולגבי חוזה למתן שירות שבו השירות מותנה בתקינות טובין הנמצאים אצל הצרכן.

גלעד ארדן: אבל, חברות וחברי הכנסת, עיקר החוק הוא בקביעת הוראות לעניין זמן ההמתנה המרבי ולעניין הפיצוי לצרכן שיחול עקב איחור טכנאי בתקופת האחריות ועקב איחור טכנאי לפי חוזה למתן שירות שבו השירות מותנה בתקינות טובין הנמצאים אצל הצרכן וכן עקב איחור טכנאי לפי חוזה למתן שירות מסוג שיקבע השר, ככל שיקבע.

גלעד ארדן: מי מאתנו לא נתקל פעם בתופעה שכשמגיעה לו אחריות מטעם יצרן שהוא רכש ממנו מוצר, או כשמישהו שמספק לו שירות כמו הכבלים והלוויין, ואנחנו מבקשים לקבל תיקון שמגיע לנו על-פי דין ואומרים לנו להמתין בביתנו ארבע או חמש שעות, וכך הצרכן שהמוצר שמכרו לו התקלקל בתקופת האחריות – במקום שמי שיישא בעלויות של התיקון ובהמתנה תהיה החברה, האדם צריך לקחת חצי יום חופש ולעתים יום חופש.

גלעד ארדן: הצעת החוק הזאת אמורה לשים קץ לתופעה הזאת, כיוון שמוצע בה להגביל את זמן ההמתנה המקסימלי לטכנאי לשעתיים מעבר לשעה המדויקת שתואמה, כלומר, מקסימום שעתיים ניתן יהיה לבקש מהלקוח להמתין.

גלעד ארדן: נותן שירות יהיה רשאי אומנם להציע לצרכן להמתין לקריאה טלפונית כתחליף לתיאום מועד, אולם רק אם תחליף זה יסייע ויקל על הצרכן, ובכל מקרה הצרכן לא יידרש להמתין מעבר לשעתיים.

גלעד ארדן: בנוסף, מוצע כי הצרכן יהיה זכאי לפיצוי ללא הוכחת נזק בשל איחור של הטכנאי.

גלעד ארדן: איחור העולה על שעה מעבר לשעתיים שנקבעו יזכה את הצרכן בפיצוי מהחברה בסכום של 300 שקלים חדשים, ואיחור העולה על שעתיים מעבר לשעתיים שנקבעו – בפיצוי בסכום של 600 שקלים חדשים.

גלעד ארדן: הפרת האיסור בנוגע להמתנה לקריאה טלפונית תזכה את הצרכן בפיצוי בסכום של 500 שקלים חדשים.

גלעד ארדן: מוצע כי הוראות סעיף 18 יחולו גם על עוסק שמכר לצרכן טובין במחיר העולה על 400 שקלים כאשר אין אפשרות לאתר את היצרן או את היבואן.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הצרכנית והחשובה הזאת ולהחזירה לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

גלעד ארדן: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: ראשון הדוברים, חבר הכנסת דוד טל – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, יפה אמר חבר הכנסת ארדן: מי מאתנו לא נתקל בתופעה זו אישית לוחצת.

אברהם רביץ: החוק הזה ראוי אם נוכל על-ידי חקיקה לתקן את אחד מפגעי החברה.

אברהם רביץ: זה פשוט פגע רע בחברה.

אברהם רביץ: אנחנו מראש מביאים בחשבון שמלה זו לא מלה, הם לא באים, וזה משבש לנו ימי עבודה ואורחות חיים.

אברהם רביץ: אני פונה לחבר הכנסת ארדן, אני חושב שיש תופעה קרובה מאוד לתופעה זו, אם תוכל במסגרת הדיונים בוועדה להוסיף רעה חולה נוספת: יש סיפור יפה של קישון, אם מותר לצטט, על הסייד, שהסייד בא ושם את הפח והביא למחרת את המברשת ובינתיים קנה עוד כמה פחים ושם בעוד כמה דירות, בא מרח, ברח, חזר והלך, והוא מסייד כ-70 בתים בו-זמנית.

אברהם רביץ: התופעה הזאת קיימת גם היום, ברציו שלה זו אותה תופעה.

אברהם רביץ: אומנם לא קניתי ממנו מכשיר, אבל נקשרתי אליו, הוא הכניס את הסולם לביתי, הוא הבטיח לי ואני לא מתקשר למישהו אחר.

אברהם רביץ: מבחינתו, כמובן, זו פרנסה, והוא רץ ממקום למקום, מבטיח לעשרות אנשים.

אברהם רביץ: המשפחה שמחכה לסייד, מחכה.

אברהם רביץ: לכן אני חושב שבמסגרת הצעת החוק – הרי מותר להרחיב במסגרת דיוני הוועדה, יש פה בעיה איך תטיל קנס על אותו סייד, אבל כדאי להרחיב את זה לאחת התופעות הדומות והנלוות להצעת החוק שלך שהצגת, שהיא הצעה ראויה.

אברהם רביץ: תודה.

עתניאל שנלר: תודה לחבר הכנסת רביץ.

עתניאל שנלר: תם הדיון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, אני מתנצל על שלא קראתי בשמך.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הגנת הצרכן – כששומעים "הגנת הצרכן", מי לא רוצה להגן על הצרכנים?

נסים זאב: כולם רוצים להגן עליהם, זה טבעם של דברים.

נסים זאב: השאלה איך אני מגן.

נסים זאב: אני מגן כל כך עד שאנחנו נכנסים לבעיה שגובה הקנסות הוא ללא הוכחה שהיה נזק לצרכן.

נסים זאב: אני בעצם אומר: כל שעה של עיכוב אני קונס אותו בעוד 300 ש"ח, ואחר כך להכפיל ל-600 – כאשר הטובין זה רק 400 ש"ח.

נסים זאב: זאת אומרת שאני יכול לעשות אחלה ביזנס לפי זה.

נסים זאב: אני יכול לקנות מוצר ששווה 400 ש"ח ואני אקבל עליו פיצוי של 600 ש"ח, כי אולי לא קיבלתי את השירות בזמן או שהשירות התעכב בגלל אחריות שיש לאותו מוצר.

נסים זאב: צריך לקחת בחשבון את העניין שלפעמים בעלי חנויות שקשורות לחברות כאלה ואחרות – מי שבעצם עשה את החוזה זה אותו בעל חנות, ובדרך כלל הצרכנים רצים לבעל החנות ואומרים לו שהוא מכר להם משהו שלא עובד טוב.

נסים זאב: בעל החנות פונה לאותה חברה, והוא פונה בעצם למקור הבעיה.

נסים זאב: השאלה היא, התביעה היא כנגד מי?

נסים זאב: כמו לגבי החוק הקודם, שאמרנו ששניהם חייבים, גם בעל החברה וגם המעסיק הבודד, גם כאן יכול להיות ששניהם יתחייבו.

נסים זאב: אולי לא צריך להגזים בחומרת הדברים?

נסים זאב: לפעמים אנחנו הולכים יותר מדי רחוק ומענישים יותר מדי, עד שאנחנו מאבדים את האפקט האמיתי של הענישה.

נסים זאב: כי כשענישה היא מוגזמת ובלתי סבירה, היא מאבדת את האפקטיביות.

נסים זאב: לקחת את זה בחשבון.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אם כך, סיימנו את הדיון בחוק זה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 25) (הגבלת זמן המתנה ופיצוי ללא הוכחת נזק), התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

עתניאל שנלר: אני מודיע בזאת שאין מתנגדים ואין נמנעים, ועל כן הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 25) (הגבלת זמן המתנה ופיצוי ללא הוכחת נזק), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: נעבור לסעיף הבא.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/201).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצעת חוק לעידוד התאמה של מקומות עבודה לנשים ולשילוב ולקידום נשים בעבודה, התשס"ח–2008, של חברת הכנסת עמירה דותן.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חברת הכנסת דותן להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עמירה דותן: היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, חברת הכנסת וחברי הכנסת, הוועדה לקידום מעמד האשה קיימה דיונים רבים מאוד בין הקריאה הטרומית לקריאה הזאת בנושא המעניין הזה, שהגיע, כפי שאתם זוכרים, גם מהכנסת הקודמת, אחרי עבודת מחקר שעשה ארגון "נעמת".

עמירה דותן: הרקע הוא שהיום נשים הן 47% מכוח העבודה.

עמירה דותן: עם זאת, גם היום, עדיין הן רחוקות מלהגשים את הפוטנציאל שלהן, גם בענפים שנחשבים עד היום גבריים, גם בגובה השכר ותנאי ההעסקה, גם בקידום לתפקידים בכירים וכמובן לעמדות ניהול.

עמירה דותן: נשים רבות מועסקות במשרות חלקיות, ויש הרבה מאוד קושי לנשים, אפילו אחרי גיל 45, למצוא מקום עבודה, שלא לדבר על הבעיות שיש לנשים לחזור לאחר חופשת לידה, לאמהות לילדים קטנים ולנשים מאוכלוסיות בעלות מאפיינים מסורתיים.

עמירה דותן: על הרקע הזה באה הצעת החוק הזאת, שהמטרה שלה היא להגביר את המודעות הציבורית, לקדם שינוי של התרבות העסקית בחברה הישראלית – באמצעות תמריצים למעסיקים, כדי שיתאימו את מקומות העבודה ואת נוהלי העבודה, שעות העבודה, ההכשרה המקצועית וההדרכה, כל אחד לפי הנהוג אצלו, כדי לאפשר לנשים ולהורים ולעודד נשים והורים להגיע ולעשות מעשה בנושא של שוק העבודה.

עמירה דותן: הרעיון הוא להקים במשרד התמ"ת – וזה בהחלט ביחד עם משרד התמ"ת – גוף שיהיה מינהלת שתעסוק בנושא הזה.

עמירה דותן: המינהלת תהיה בת 11 חברים, שיהיו בה נציגים של משרדי ממשלה הנוגעים בדבר, נציגים של ארגוני נשים, ארגוני עובדים, ארגוני מעסיקים, נציגי אקדמיה העוסקים בתחום המגדרי ובקידום נשים, ובראשו תעמוד שופטת מבית-הדין הארצי לעבודה.

עמירה דותן: תפקיד המינהלת יהיה לקבוע אמות מידה ולייעץ לשר התמ"ת בכל הנוגע להענקת אותות ההכרה והמענקים למעסיקים אשר פעלו למען ההתאמה של מקום העבודה לנשים ולמען קידומן בעבודה.

עמירה דותן: התלבטנו הרבה בנושא של אמות המידה והחלטנו בוועדה שאנחנו מותירים את קביעת אמות המידה למינהלת, כדי לאפשר דינמיות ולא לחוקק היום בחוק מה שמתאים לתקופה הזאת, ולאפשר להם לעשות את מה שנכון כל פעם על-פי התקופה ועל-פי הדברים הדינמיים שיקרו אז.

עמירה דותן: עם זאת, הוועדה התייחסה ארוכות לחשיבות שיש בקביעת אמות מידה – שיקדמו העסקת נשים על-ידי עסקים קטנים ובינוניים, שהיום זו התופעה הכי רווחת; מתן ייצוג הולם לנשים בכלל ולנשים בעמדות בכירות ובעמדות ניהול; השתתפות מעסיקים בהוצאות בטיפול בילדים קטנים; הכרה בשעות עבודה גמישות; עבודה מהבית; קיום ישיבות בשעות עבודה רשמיות והעסקת נשים מקבוצות שמתקשות בדרך כלל להשתלב בשוק העבודה, כפי שאמרנו קודם.

עמירה דותן: איך אנחנו מציעים שזה יעבוד?

עמירה דותן: מוצע כי משרד התמ"ת יעניק אחת לשנה אותות הכרה ומענקים כספיים למעסיקים שהוכיחו שעשו משהו מעבר ליום-יום והתאימו את מקום העבודה לנשים ואת הפעולה שלהם לשילוב ולקידום של נשים במקום העבודה הספציפי.

עמירה דותן: אותות ההכרה והמענקים יוענקו לאחר בחינה ובדיקה של הנעשה במהלך שנת העבודה במקום העבודה הספציפי, ואומנם יוודאו שהנהלים הם לא רק מהפה ולחוץ, אלא אכן יש שינוי בהיקף ובתנאים של העסקת נשים.

עמירה דותן: אותות ההכרה למעסיקים הם גם למגזר הפרטי וגם למגזר הציבורי, ויש לזה חשיבות חברתית רבה לדידנו, בייחוד כשמדובר בכך שהגופים האלה יהוו תמריץ משמעותי.

עמירה דותן: הענקת אות ההכרה תקנה לפועלם של מעסיקים ראויים הכרה והערכה חברתית, תפרסם את פועלם, והם ישמשו – כך אנחנו מקווים – דוגמה להתנהלות ראויה של מעסיקים.

עמירה דותן: אשר לתמריצים הכספיים, דנו בזה ארוכות והחלטנו שאף שהצעת החוק באה לעודד שינוי של תרבות עסקית בכלל מקומות העבודה, בחרנו לייחד את המענקים הכספיים למעסיקים במגזר הפרטי, בין היתר משום שעל המגזר הציבורי חלות חובות מן הדין לשילוב ולקידום של נשים.

עמירה דותן: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית נבחן בוועדה שנית את גדרי המעסיקים במגזר הפרטי בכלל ואת שיוכן של חברות ממשלתיות בפרט.

ראובן ריבלין: יש לזה עלות תקציבית?

ראובן ריבלין: לא חוק תקציבי.

עמירה דותן: יש לזה עלות תקציבית, אבל מתחת לזו שדורשת – החוק גם מאוד מחובק על-ידי משרד התמ"ת, שמבין מתוך השטח שיש בזה צורך.

עמירה דותן: כמו כן, הוצע כי לצד הסמכות להעניק אות הכרה ניתן יהיה לשלול אותו, אם יתברר שלא היתה הצדקה לנתינתו.

עמירה דותן: אנחנו מבקשים שהתקציב יהיה צבוע, שלא ילך לדברים נוספים.

עמירה דותן: בשלב זה לא ניתן להעריך את העלות התקציבית הספציפית, אבל זה ייקבע בין הקריאה הזאת לקריאה השנייה והשלישית.

עמירה דותן: נביא את הדברים מסודרים לפני הקריאה השנייה והשלישית.

עמירה דותן: סיכמנו שיהיה דיווח שנתי לשר התמ"ת ולוועדות הכנסת הנוגעות בדבר על ביצוע ההוראות, כמוצע בהצעת חוק זאת, ויינתן פומבי לפעולות שיינקטו, כחלק משינוי התרבות והמודעות הציבורית, כדי לקיים דיון ציבורי נרחב בנושא של תרבות עסקית בישראל.

עמירה דותן: אני מבקשת מחברי הכנסת לאשר את ההצעה בקריאה הראשונה, ולאפשר לנו להמשיך לקריאה השנייה והשלישית.

עמירה דותן: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אני מודה לחברת הכנסת דותן.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת אורי אריאל – איננו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת – איננו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אברהם רביץ?

אברהם רביץ: החוק הוא טוב.

עתניאל שנלר: ובכן, חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: גם אני מוותר.

עתניאל שנלר: ובכן, תם הדיון.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לעידוד התאמה של מקומות עבודה לנשים ולשילוב ולקידום נשים בעבודה, התשס"ח–2008, לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 10, כמניין, נגד – אין, נמנעים – אין.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת כי הצעת חוק לעידוד התאמה של מקומות עבודה לנשים ולשילוב ולקידום נשים בעבודה, התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/205).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעה הבאה בסדר-היום, הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעה של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4) (אחריות המוכר והבנק ומינוי ממונה), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב וראובן ריבלין – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת סטס מיסז'

עתניאל שנלר: ניקוב להציג בשלוש דקות את הצעת החוק, ואחר כך ישלים שבע דקות נוספות חבר הכנסת ראובן ריבלין.

עתניאל שנלר: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, כולנו זוכרים – לא לטובה אלא לרעה – את משבר "חפציבה" שפקד אותנו בחודשי הקיץ, אוגוסט–ספטמבר, ועד כמה סבלו אותם רוכשים של הדירות, שהבינו שכל כספם היה על קרן הצבי.

יעקב מרגי: ועדיין סובלים.

סטס מיסז'ניקוב: ועדיין סובלים.

סטס מיסז'ניקוב: מאז נעשו כמה פתרונות, גם על-ידי הבנקים, גם על-ידי הגופים האחרים, אבל כמו שאמר חבר הכנסת מרגי, עדיין יש רבים שסובלים.

סטס מיסז'ניקוב: מצאנו לנכון לתקן את חוק המכר.

סטס מיסז'ניקוב: כשאני מדבר על "אנחנו" אני מתכוון לשותפי-חברי, חבר הכנסת ריבלין, אנוכי וכל חברי ועדת הכספים, התגייסנו לסתום כמה פרצות בחוק המכר.

סטס מיסז'ניקוב: ירחיב על כך שותפי לחקיקה חבר הכנסת ריבלין.

סטס מיסז'ניקוב: אציין רק שמצאנו לנכון לטפל בחוק הזה במשולש שמורכב גם מבנקים, גם מחברות בנייה או קבלנים וגם ממשרד השיכון.

סטס מיסז'ניקוב: לטעמנו, הבנקים צריכים להיות הרבה יותר זהירים כשהם מעניקים ערבות ובכלל מלווים פרויקט בנייה.

סטס מיסז'ניקוב: דהיינו, הם צריכים להיות ערבים על כל הסכום, מהשקל הראשון שמפקיד הלקוח שקונה את הדירות מחברות בנייה או מקבלן.

סטס מיסז'ניקוב: קבענו בחוק לא רק את האחריות הזאת להיות ערבים מהשקל הראשון, אלא גם אחריות פלילית כלפי אותם פקידי בנק שמועלים בתפקידם, והבנק כמובן אחראי לפקידים שלו.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו חושבים שגם חברות הבנייה וגם הקבלנים צריכים להיות הרבה יותר זהירים.

סטס מיסז'ניקוב: הם צריכים לדווח על הפרויקט שלהם, והם צריכים לדווח לאותו ממונה – שאנחנו חושבים שהוא צריך להיות במשרד השיכון.

סטס מיסז'ניקוב: אותו ממונה צריך לאסוף נתונים על אודות פרויקט הבנייה, אותו ממונה צריך למנוע מאותן חברות בנייה או מהקבלנים שחטאו ומעלו בתפקידם ועשו מעשים שלא ייעשו ללקוחות שלהם, להשתתף במכרזים ציבוריים.

סטס מיסז'ניקוב: לדעתי, זה עונש מרתיע.

סטס מיסז'ניקוב: יש דברים אחרים, שגם משרד השיכון וגם חברות הבנייה צריכים להיות אחראים להם כלפי הלקוחות.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שאני מעביר את השרביט לשותפי חבר הכנסת ריבלין, אני מבקש מכולכם לתמוך בהצעת החוק הזאת בקריאה הראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, כפי שהיטיב לומר יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת מיסז'ניקוב, פרשת "חפציבה" חשפה פרצות משמעותיות בחוקי המכר לסוגיהם, דבר שבא לידי ביטוי גם בתגובותיו של השר הנמצא אתנו כאן, שר השיכון, שגם הוא שוקד על סתימת פרצות.

ראובן ריבלין: התברר לנו, גם בוועדת הכספים, גם בוועדת הכלכלה וגם בוועדה משותפת לכספים ולכלכלה, כי אין במעטפת החוק הגנה חקיקתית אשר יכולה למנוע הונאות ענק.

ראובן ריבלין: יזמנו אותו חברי, יושב-ראש ועדת הכספים, אנוכי, וכמובן עוזרינו הנאמנים, יחד עם כל חברי ועדת הכספים: חבר הכנסת ליצמן, חבר הכנסת אורון, חברת הכנסת יחימוביץ, חבר הכנסת אמנון כהן, חבר הכנסת יצחק וקנין וכן חברי הכנסת האחרים, אשר אני לא מציין את שמותיהם כאן אבל מגיע להם אותו יישר כוח, שכן הם ראו את הצורך שניתן מענה לציבור.

ראובן ריבלין: לא היה אפשר להשאיר זאת בלי מענה לציבור.

ראובן ריבלין: אני גם ער לכך שיש קשיים שאנחנו מטילים על הממונה במשרד השיכון, ואנחנו מתחייבים, אדוני השר, שבהמשך החקיקה ניקח בחשבון את הרצון שלך לראות את מערכת הפיקוח במשרדך, בין על-ידי ממונה, כפי שאנחנו הצענו, בין על-ידי רשם הקבלנים, בדרך שתיראה לך נכונה.

ראובן ריבלין: אבל יש לנו כאן בעיה לא פשוטה, ואנחנו מציעים חשבון ליווי סגור, ערבות בנקאית, חובת יידוע.

ראובן ריבלין: בורותם של רוכשי דירות ואי-מודעותם לאמצעים העומדים לרשותם בהבטחת כספם תרמו תרומה מכרעת למצב העגום.

ראובן ריבלין: אחריות הבנקים – אי-אפשר לומר שהבנקים יכולים לרחוץ בניקיון כפיהם.

ראובן ריבלין: אכן, בהכנה לקריאה ראשונה היה לחברי חבר הכנסת מיסז'ניקוב ולי ויכוח קשה עם הבנקים, שביקשו לומר: אנחנו יכולים להרוויח, אבל אנחנו לא רוצים להיות אחראים.

ראובן ריבלין: הבנקים, בכל נושא המשכנתאות חלקם רב להם גם בעשיית טובה, גם במחדלים, גם, כמובן, בעשיית רווחים.

ראובן ריבלין: הם לא יכולים לרחוץ בניקיון כפיהם, משום שפעמים רבות, אדוני השר, התברר לנו בוועדה, כוועדה חוקרת, שאכן היה מצב שבו הבנקים ידעו וראו ולא הזהירו.

ראובן ריבלין: יותר מכך, הם נתנו את ידם לאותה שערורייה אשר מתרגשת עלינו.

ראובן ריבלין: בדרך הטבע, כאשר אתה נקלעת באותו שבוע למשרד השיכון ועברת למשרד העלייה והקליטה, עמדת בפני אותם מים אדירים אשר פשטו בחברה כולה, והיינו המומים מגודל השערורייה, שהיתה מנת חלקו של הציבור כולו בישראל, ושלא ידענו כמותה לפני כן.

ראובן ריבלין: אז אנחנו מבקשים, כמובן, גם לקבוע סנקציות פליליות מלבד הסנקציות האזרחיות שאנחנו מבקשים להטיל על הבנקים.

ראובן ריבלין: אודה ולא אבוש, יש לנו ויכוח, ועדיין הוויכוח קיים.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה, בשם כולנו, אמר שתם ולא נשלם.

ראובן ריבלין: אנחנו הזמנו את הבנקים להביא בפנינו את כל אותם דברים שלהם צריך על מנת להחליט ולהכריע.

ראובן ריבלין: אבל חבר הכנסת ליצמן אמר זאת בצורה מפורשת גם בוועדה: הבנקים הרי לא מתנדבים באלטרואיזם בלתי ניתן להבנה כאשר הם משרתים את הציבור במתן משכנתאות; חלק גדול מהרווח של הבנקים נובע מהעיסוק שלהם בנושא זה, ואנחנו לא מדברים כאן על מפעל צדקה.

ראובן ריבלין: הבנקים מחויבים כלפי הציבור וכלפי כולנו שלא להפקיר את אותם אזרחים, אשר משליכים יהבם על הבנקים ואשר חושבים שכאשר הם נותנים את אותם כספים לבנקים הם גם מבטיחים את כספם.

ראובן ריבלין: הרי בסופו של דבר אזרחי המדינה הם אזרחים תמימים.

ראובן ריבלין: בשבילם אותן מעות שחסכו, בצירוף אותה משכנתה, שחלקה המדינה מעמידה לזכותם וחלקה הם בעצמם ביגיע כפיהם מבקשים לקבל על מנת לרכוש את אותו בית, שכן כולנו בעלי בתים – יש מדינות שבהן רוב האזרחים הם שוכרים והמדינה גם מקימה בתים להשכרה; אצלנו המסורת כזאת שטוב להיות בעל בית.

ראובן ריבלין: אכן, אנחנו מעמידים לרשות הצעירים ואזרחי ישראל את כל האמצעים להביא לידי מצב שבו הם יוכלו לרכוש את ביתם.

ראובן ריבלין: במקום שישלמו שכר דירה, שישלמו כל חייהם את המשכנתאות.

ראובן ריבלין: אבל הדברים האלה לא יכולים לבוא כאשר אתה שם את כספך ומתברר לך ששמת אותו על קרן הצבי.

ראובן ריבלין: אנחנו מחויבים לחייב את הבנקים ולהזהירם באזהרת יתר שאם הם לא ייתנו את דעתם ולא יזהירו כל אזרח תמים כאשר הוא בא ומתייצב בפניהם על מנת לבצע את אותה רכישת חיים, שהיא הבסיס המרכזי לחיי המשפחה בישראל, הם יהיו עתידים לתת את הדין.

ראובן ריבלין: לתת את הדין גם במישור הפלילי, בפני הממלכה, וגם בפני האזרחים.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב שאנחנו נעשה טוב אם נאשר את הצעת החוק.

ראובן ריבלין: אדוני השר, אני יודע שהממשלה עדיין עומדת בסירובה, לא מפני שהיא מתנגדת לחוק, אלא משום שהיא רוצה להגיש הצעת חוק דומה.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו משרתים את הממשלה בהצעת חוק זאת.

ראובן ריבלין: אין זאת הצעת חוק תקציבית, אבל בהחלט אנחנו נתנו לבנו, מבחינת שלמות הקואליציה ושמירת כבודו של שר השיכון כלפי הממשלה, שסירבה – אנחנו בהחלט נתאם עם הממשלה, בכל הקשור והכרוך בתפקידה של הממשלה במערכת הפיקוח באמצעות משרד השיכון, בנוגע להחלת החוק בין באמצעות ממונה על מכר דירות ובין באמצעות מרכז הקבלנים.

עתניאל שנלר: שר השיכון, היתה כאן הצהרה חשובה של חבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: לא באנו להתחרות עם הממשלה, באנו לעשות יד אחת עם הממשלה – אתה, כמובן, יכול להתערב בכל רגע – משום שמדובר בדבר שהוא באמת מטרה משותפת של השר כשר וכחבר הכנסת תקופה ארוכה כבר בכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו מחויבים להראות לציבור שאיננו רק זועקים ואיננו רק מדברים ומצהירים הצהרות כאשר ההתרגשות אוחזת בציבור כולו, אלא גם נאה דורשים ונאה מקיימים.

ראובן ריבלין: קידום החוק הזה הוא בהחלט אחת התוצאות שתעלה את קרנה של הכנסת והממשלה בהתייחסות למצב שאליו נקלענו ושאנחנו צריכים להסיק ולהפיק ממנו את כל הלקחים.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ, ונדמה לי ששר השיכון ביקש בסוף הדיון.

עתניאל שנלר: אני מניח שהשר יבקש לדבר לפני ההצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק באה בעקבות קריסת חברת "חפציבה", קריסה שאולי היו בה גם שחיתויות.

נסים זאב: בדרך כלל מדובר בקונים תמימים, שאינם בעלי הון.

נסים זאב: לא אנשים שבאו להשקיע כדי לעשות ביזנס, להשכיר דירות.

נסים זאב: אנשים שיש להם זכאות, קיבלו ממשרד השיכון את הסכום שמגיע להם כהלוואה וחלק כמענק והלכו והשקיעו בתום לב, כאשר סומכים כולם על הבנקים.

נסים זאב: אומרים, יש ערבות בנקאית.

נסים זאב: הבנק ערב שאכן הפרויקט הזה, בסופו של דבר, יקום, והבנק, מבחינת הקונה הוא אחראי, וכולם סומכים על הבנקים.

נסים זאב: אני אגיד לכם את כל ההוכחה שאנשים את כל כספם שמים בבנקים.

נסים זאב: אז כשבא מוכר, חברה גדולה כמו "חפציבה", ואומר: אני אחראי ואני כחברה גדולה ידועה ומוכרת ואמינה – והיא היתה אמינה כל הזמן; אי-אפשר לומר שלא היו להם פרויקטים ואולי גם רבבות של דירות שמכרו והיתה הגינות.

נסים זאב: בסופו של דבר החברה הזאת קרסה מסיבות כאלה ואחרות.

נסים זאב: אבל אותם אנשים, כמעט 1,000 משפחות, נשארו ללא מענה.

נסים זאב: אי-אפשר שהבנק פתאום יתנער ויאמר: אני לא שותף למחדל הזה.

נסים זאב: כאשר הוכח שהבנקים, ביודעין, ידעו ואולי אפילו היו שותפים למהלך הזה.

נסים זאב: אבל מתוך רצון, אולי, בסופו של דבר להתנער ולהשאיר את הקליינט, אולי להתמודד עם הצד של העיקולים שבאים מצד הצרכן, מצד אותם ספקים – אז בעצם הקונה נשאר בשוליים.

נסים זאב: גם הוא אחד הנושים, גם הוא אחד התובעים.

נסים זאב: אבל יש חברות גדולות מסביב שגם תובעות ובעצם הקונה לא מוצא את עצמו, וכך נגרם נזק עצום לאותן משפחות.

נסים זאב: אני רוצה לומר עוד דבר, שלפעמים הבנקים, הם גם מתנערים מאחריות.

נסים זאב: לפעמים הבנקים לוקחים שיקים דחויים, ויודעים שלשיקים האלה אין כיסוי.

נסים זאב: מדובר, למשל, בחשבונות חדשים של נערים בני 18 ו-19, שמשאירים שיקים בסכומי עתק של מאות אלפים.

נסים זאב: אני אומר לכם מתוך ידיעה: אותה חברה שגלגלה ולקחה את השיקים מאותם הנערים, בתום לב, עשתה אתם עסקה כזאת או אחרת, היא העבירה את זה לבנקים כשהבנקים מודיעים שאין כיסוי, כשאותם נערים ידעו שעשו שימוש באותם שיקים ונתנו הודעה לבנקים, קודם לכן, שהשיקים האלה נלקחו במרמה.

נסים זאב: הבנקים התנערו מאחריות ותבעו את אותם הנערים.

נסים זאב: זאת אומרת, הבנק כשהוא יכול להתנער הוא מתנער מאחריות, וטוב לו להשאיר את האחריות בצד השני ולהמשיך כתובע מרכזי.

נסים זאב: לכן, אי-אפשר פה להשאיר אותם בצד.

נסים זאב: לכן המחוקקים והחברים שיזמו את החקיקה הזאת, יבורכו על כך.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת זאב.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, יש לי ארבע הערות.

אברהם רביץ: הערה ראשונה: החוק הוא טוב וראוי, אבל אני רוצה להזהיר את עצמנו.

אברהם רביץ: יכול לקרות דבר כזה, ועל זה ייפול דבר, שתחל ביורוקרטיה מכוונת על-ידי הבנקים, שיטרטרו את הקבלנים כאשר מגיע לתת להם את הכסף.

אברהם רביץ: אז הבנקים, בתום לב, לא יהיו מוכנים, מבחינת הפיקוח, לבדוק אם הוא אכן עשה את השלב שתורם לו, ויכול להיות שזה יהיה מושפע גם משיקולים אחרים.

אברהם רביץ: צריך בהתקדמות בהצעת החוק לתת תשומת לב לבעיה הזאת, שבהחלט יכולה להיות לרועץ לחוק הזה.

אברהם רביץ: יש לי הערה לך, אדוני השר.

אברהם רביץ: אני שמחתי לשמוע שפתחת ערוץ שאנחנו מדברים עליו כל הזמן, שיאפשר לזוגות צעירים ונצרכים אחרים לקבל קורת גג, כך שאתה במקביל מקדם את הנושא של דירות להשכרה.

אברהם רביץ: אסור שהמסלול הזה לא יהיה קיים בכלל.

אברהם רביץ: יש כאלה שזהו הפתרון היחיד עבורם.

אברהם רביץ: לכן צריך לעודד את זה לצד עידוד דברים אחרים.

אברהם רביץ: אני רוצה להזכיר נשכחות.

אברהם רביץ: אחת ההצלחות הגדולות שהיו בשעתו, כאשר אני שימשתי סגן שר השיכון ואריק, שיהיה בריא, היה השר אז, היתה בנייה על-ידי עמותות.

אברהם רביץ: קרה מה שקרה, היו כמה עמותות שפישלו בדרך והיו שם כמה דברים פליליים, ואז הפקידים במשרדך, שהיו במשרדי אז, אמרו: אנחנו נפסיק עם זה.

אברהם רביץ: הם חששו ממה שקרה, שמא זה יחזור על עצמו.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר לך שהניסיון של בנייה על-ידי עמותות ברמת-שלמה כאן בירושלים, הוא אחד הניסיונות המוצלחים ביותר.

אברהם רביץ: אנשים עניים קיבלו דירות שאפשר לגור בהן במחירים סבירים, כיוון שקיצצו לכל קבלן שתי הוצאות מאוד כבדות: השיווק והמימון.

אברהם רביץ: בנייה על-ידי עמותות חוסכת את הדברים האלה.

אברהם רביץ: אני חושב שכדאי שהמשרד ייתן דעתו גם לנישה כזאת, על מנת לחדש את הדבר הזה.

אברהם רביץ: זה היה ניסיון מוצלח.

אברהם רביץ: את הדבר האחרון אני רוצה לומר במלים של תקווה.

אברהם רביץ: כאשר יחזור ראש הממשלה לארצנו, אני מקווה שהוא יפתח את הפתח לבנייה בירושלים ובסביבותיה, שגם שם, בין השאר, יש מענה לאלפי יהודים שלא יכולים להגיע לדיור במצב היום של ירושלים רבתי.

אברהם רביץ: אנחנו לא נוכל להשלים עם מציאות כזאת, שהבנייה בביתר, בגבעת-זאב ובכל היישובים, שנותנת את הפתרון החשוב, היחיד והזמין שיש היום, תבוטל בגלל חשבונות שלא עומדים מבחינה לאומית, מבחינת העם והמדינה, ולא עומדים מבחינה אנושית אל מול החברה בישראל.

עתניאל שנלר: תודה רבה, חבר הכנסת רביץ.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

דוד רותם: אל תבנה על הממשלה.

אברהם רביץ: אני בונה על קרקע, לא על הממשלה.

עתניאל שנלר: צריך לבנות עם הממשלה.

עתניאל שנלר: זה מה שהתכוונת ודאי לומר, חבר הכנסת רותם.

דוד רותם: הבעיה עם הממשלה הזאת – הרי אתה יודע את זה יותר טוב מכולם.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, היושב-ראש התכוון להגיד "אם הממשלה" – באל"ף.

עתניאל שנלר: עם הממשלה.

יעקב ליצמן: הוא התכוון להגיד "אם הממשלה" – באל"ף ולא בעי"ן.

יעקב ליצמן: אין ממשלה.

יעקב ליצמן: אני מודה לאדוני שנתן לי אפשרות להתבטא.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדבר על הנושא של "חפציבה".

יעקב ליצמן: אני מודה לסטס, לרובי וליושב-ראש, ולעוד חברי כנסת שיצטרפו, כי אני חושב שהחוק נורא חשוב בעקבות מה שקרה – אף שבדיונים בוועדת הכספים ראינו עוד כל מיני פרצות, וגם היה איום מסווה על-ידי הבנקים ועל-ידי קבלנים, שלא ייתנו ערבות או כן ייתנו ערבות.

ראובן ריבלין: הקבלנים התרצו.

יעקב ליצמן: לכן ברור שצריך את החוק הזה, וחבל שהוא לא היה קודם.

יעקב ליצמן: אני גם חייב לברך את בנק ישראל, שהודיע אתמול על הסדר התשלומים, שדרך המגנט, דרך הכרטיס, כל הכסף ייכנס לחשבון.

יעקב ליצמן: אני חושב שגם זה צעד לשיפור הביטחון של האנשים והתשלומים.

יעקב ליצמן: זה, לצערי, בעקבות מה שהיה.

יעקב ליצמן: אני חייב לצאת בקריאה, אדוני היושב-ראש, לכונס הנכסים, האפוטרופוס הכללי.

יעקב ליצמן: לדעתי, הסיפור של הדירות שנשארו נסחב הרבה זמן.

יעקב ליצמן: אנשים פלשו לדירות שלהם.

יעקב ליצמן: הם לא פלשו – נכנסו אף שלא קיבלו את המפתח.

יעקב ליצמן: זו לא, חלילה, פלישה אפילו.

יעקב ליצמן: הם נכנסו לדירות והכול במצב זמני עד שיקבלו את הדירות.

יעקב ליצמן: לצערי, הכונס ומי שמטפל מטעמו בבית-המשפט משכו זאת הרבה זמן, לטעמי.

יעקב ליצמן: צריך לגמור את העניין, ואני לא מבין למה ההסכם שהגיעו אליו חלק מהבנקים עם ועד הדיירים מפריע.

יעקב ליצמן: הוא טוען שזה לא טוב ומתנגד לזה בבית-המשפט.

יעקב ליצמן: אני חושב שטוב היה עושה אם הוא היה מצטרף לדברים.

יעקב ליצמן: אני חושב שנעשה גם מצד התושבים צעד גדול.

יעקב ליצמן: אדוני השר, מה שפורסם היום בעיתון "הארץ" מפי יאיר מעיין, מנכ"ל עיריית ירושלים – ושמעתי אותו היום ברדיו, ב"קול ישראל", ושמעתי אותך מגיב על זה – והדברים לא מסתדרים לי.

יעקב ליצמן: הוא טוען חד-משמעית את אותו דבר שהוא טען בוועדה, והוא חזר על זה ברדיו.

יעקב ליצמן: שמעתי מבכירי משרדך, אוף-דה-רקורד ואון-דה-רקורד, שיש הקפאה עד אחרי בוש.

יעקב ליצמן: זה היה בהתחלה.

יעקב ליצמן: כדי שש"ס לא יפרשו מהקואליציה, לא נותנים את זה בכתב אלא מפה לאוזן.

יעקב ליצמן: מאז בוש חזר, וכמעט עוד פעם בא.

יעקב ליצמן: הוא בדרך עוד פעם.

יעקב ליצמן: לדעתי, עד אז גם ההקפאה תישאר.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אחרון הדוברים, חבר הכנסת, השר, שר השיכון זאב בוים.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חברי הכנסת סטס ורובי על החוק שהם גיבשו כלקח בעקבות משבר "חפציבה".

זאב בוים: היתה לנו מחלוקת בקריאה הטרומית לגבי העיתוי – הזמנים.

זאב בוים: הצבעתי היתה אז על רקע המחלוקת הזאת.

זאב בוים: בסופו של דבר בכוונתי להביא בשבוע הבא לקריאה ראשונה את הצעת החוק הממשלתית.

זאב בוים: בסך הכול המטרה היא החשובה בעניין הזה, היא מטרה משותפת לנו: לתקן את אשר נדרש כלקח מהמשבר הזה, לסגור פרצות שנוצרו, אף-על-פי שאמרנו, וגם עכשיו אנחנו חושבים, שהחוק הוא חוק טוב ביסודו, ואם היו נוהגים על-פי החוק הזה, יש להניח שהמשבר לא היה כה חמור, אם לא בלתי נמנע לגמרי.

זאב בוים: מכיוון שזה הניסיון, נכון עשו חברי הכנסת, ואני מעריך שמכאן ואילך, בהכנה לקריאה השנייה והשלישית, נעשה במסגרת הוועדה מאמץ להוציא מתחת ידינו משתי הצעות החוק את המיטב, לרווחתם של הרוכשים.

זאב בוים: זה עניין אחד.

זאב בוים: העניין השני.

זאב בוים: אני רוצה להתייחס במהירות, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

זאב בוים: קודם כול, חבר הכנסת רביץ, לעניין העמותות.

זאב בוים: אני לא מכיר אותו לפרטים, אבל אני בהחלט ארים את הכפפה, לפחות ברמה של בדיקה, וגם אבקש ממנכ"ל משרדי הוותיק, ד"ר פיאלקוב, לבוא אתך בדברים ולראות אם יש כאן אולי הזדמנות לחדש.

זאב בוים: אולי גם צריך ללמוד מלקחים לגבי עמותות שלא צלחו, אבל אלה שלא צלחו, אני מקבל ברמה העקרונית שעדיין אין פירוש הדבר שדווקא מהן צריך היה ללמוד ולהסיק מסקנות.

זאב בוים: אני כך אעשה, ואעמוד אתך בקשר.

זאב בוים: אשר לבנייה בירושלים, אני רוצה לחזור ולהצהיר את מה שכבר אמרתי: בונים בירושלים בגבולותיה המוניציפליים, אין הגבלה בבנייה.

זאב בוים: אני רוצה לחזור על העניין הזה, ואני אומר לך, חבר הכנסת – – –

קריאות: – – –

זאב בוים: אני לא שומע כשמדברים ביחד, זה סטריאופוני.

עתניאל שנלר: אתה רוצה לשאול את השר משהו, חבר הכנסת רותם?

דוד רותם: כן.

עתניאל שנלר: עוד מעט.

יעקב ליצמן: שאלתי אם גם לגבי מכרזים חדשים משרד השיכון מוציא לדירות בירושלים – – –

זאב בוים: אני אענה לך בדיוק על שני הדברים גם יחד.

זאב בוים: יש עכשיו לפרסום שלושה מכרזים בחומת-שמואל, אחרי שלפני חודשיים פרסמנו את המכרז על 307 יחידות הדיור: 120 יחידות דיור במחיר למשתכן; 120 יחידות דיור להשכרה – וכבר דובר לפני על החשיבות דווקא של הדיור להשכרה וגם על מחיר למשתכן להורדת המחיר; עוד 130 יחידות דיור במקבץ דיור לקשישים – כל אלה בחומת-שמואל.

זאב בוים: ואני מעריך שממש בטווח קצר של ימים, שבועות, לא יותר, יצאו כל שלושת המכרזים האלה.

זאב בוים: זה דבר אחד.

זאב בוים: דבר שני, לגבי הוויכוח עם מנכ"ל עיריית ירושלים יאיר מעיין.

זאב בוים: פשוט לא היתה מונחת אינפורמציה אצלו כשהוא התראיין.

זאב בוים: מייד אחרי הריאיון גברת צביה צרפתי, שהיא מנהלת אגף הפרוגרמות, התקשרה אליו ואמרה לו: תבדוק אצלך, במחלקת ההנדסה בעירייה, עם האיש הזה והזה, והוא יעדכן אותך שיש פה רק עניין של בירור הנדסי בין מחלקת ההנדסה ובין משרד הבינוי והשיכון לגבי סוגיית עלויות, תשתיות, מי לוקח מה.

זאב בוים: שום דבר אחר לא מעכב 750 יחידות דיור בפסגת-זאב.

זאב בוים: אכן הוא חזר אליה, אחרי שהוא דיבר עם אותו איש שאליו היא הפנתה.

זאב בוים: היא אתו בקשר, ואכן הוא אמר שכך הם פני הדברים.

זאב בוים: אשר לעניין שאתה משרבב, עניין ש"ס וכן הלאה.

זאב בוים: את הפוליטיקה הזאת אנחנו מבינים, אבל תרשה לי בצד המקצועי של משרד הבינוי והשיכון לא לערב את העניין של הפוליטיקה, כי היא לא קיימת.

ראובן ריבלין: אדוני השר, אנחנו סומכים עליך במאה אחוז, השאלה אם אין עליך מרות אחרת.

זאב בוים: אני אגיד על המרות האחרת.

ראובן ריבלין: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ריבלין, השר הבין את השאלה.

זאב בוים: אם זו שאלה רטורית, אני לא עונה.

זאב בוים: אם זו שאלה באמת, כבר אמרתי את הדברים.

ראובן ריבלין: לא, זאת שאלה מורכבת.

זאב בוים: בירושלים, בגבולותיה המוניציפליים, אין שום מגבלה של בנייה.

זאב בוים: יש מגבלות אם יש מספיק שטח, אם יש מספיק תוכניות מפורטות לבנייה, זו סוגיה אחרת.

זאב בוים: אני לא רוצה להיכנס לזה.

גלעד ארדן: בהר-חומה אין שום מניעה לשיווק?

זאב בוים: אנחנו בוחנים עכשיו, בגלל מצוקה של קרקעות במזרח העיר.

זאב בוים: צריך לחשוב אם לא צריך לחזור חזרה ולהתבונן 360 מעלות, ולראות גם במערב העיר חידוש של בנייה.

עתניאל שנלר: אדוני השר, לפני שאתה יורד, חבר הכנסת רותם רצה לשאול שאלה והבטחתי לו.

עתניאל שנלר: אין יותר שאלות לשר.

דוד רותם: רציתי לדעת, כשאתה אומר ימים ושבועות, האם זה 18 שבועות, 28 שבועות או 39 שבועות, אולי תגדיר את זה.

זאב בוים: האוזן שלי מוזיקלית מאוד.

זאב בוים: בעצם השאלה שלך, לא בטוח שאני צריך לענות עליה – – –

דוד רותם: ודאי לא צריך לענות כשאתה אומר ימים או שבועות.

עתניאל שנלר: השאלה הובנה מצוין.

זאב בוים: אני מתכוון לסדר גודל של חודש.

זאב בוים: אני מעריך שעד אז יצאו כל המכרזים שציינתי.

יעקב ליצמן: כולל בביתר?

זאב בוים: על זה אני לא יכול להתחייב, אבל אני כן יכול לומר ולאשש את מה שכבר אמר חבר הכנסת רביץ, שהנושא הזה של עוטף-ירושלים, שזה לא בגבולות המוניציפליים של ירושלים, מונח אצל ראש הממשלה להחלטה, ויש לי סיבות טובות להניח שההחלטה הזאת תהיה החלטה טובה.

זאב בוים: אם כן, אלה הדברים, אדוני היושב-ראש.

עתניאל שנלר: תודה רבה, אדוני השר.

עתניאל שנלר: תם הדיון.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: בבקשה, הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4) (אחריות המוכר והבנק ומינוי ממונה), התשס"ח–2008, לוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: אם כן, בעד – 18, כמניין ח"י, אין נמנעים, אין מתנגדים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4) (אחריות המוכר והבנק ומינוי ממונה), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה הראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת הכספים, לשם הכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/206).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לעוד שני נושאים בסדר-היום, כפי שאמר סגן המזכיר.

עתניאל שנלר: הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4) (איסור תיקון בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת משה כחלון – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת משה כחלון להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, חברי הכנסת, מדובר על הצעת חוק שתמנע תיקוני כלי רכב ישראליים בשטחי הרשות.

משה כחלון: תיקון כלי רכב בשטחי הרשות גורם לפגיעה קשה בכלל הציבור בישראל, החל בבטיחות, דרך נזקים כלכליים, גנבות רכב, סחר בחלקי חילוף גנובים, מכירת כלי רכב לא בטיחותיים שתוקנו במוסכים ללא פיקוח, ללא השגחה, ללא שום מבחן טכני.

משה כחלון: הם מתוקנים שם, מגיעים לכאן, לארץ, נוסעים על הכבישים, מסכנים חיי אדם, וכמובן זה יוצר אובדן הכנסות למדינה, כל העסקים נעשים שם בשחור, לא דרך קבלות, לא דרך חשבוניות.

משה כחלון: זה עובר מעת לעת גם לשיתוף פעולה בין פושעים.

משה כחלון: זה מגיע עד לשיתוף פעולה בנושא פח"ע – העברות נשק, חומרי חבלה.

משה כחלון: המשטרה מעריכה שהחוק הזה יגרום לירידה משמעותית של גנבת אלפי מכוניות בשנה.

משה כחלון: אני חושב שהצעת החוק הזאת, שאני שמח שיש לה גם תמיכת ממשלה, והיא עברה בוועדת שרים לחקיקה – נחסוך בזה גם חיי אדם, נגרום להכנסות נוספות למדינה, כלי הרכב יהיו הרבה יותר בטיחותיים, ואני מאמין שנמנע גם פגיעה בחפים מפשע באמצעות כלי נשק שהועברו בכלי הרכב הגנובים.

משה כחלון: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת כחלון.

עתניאל שנלר: נרשמו הרבה חברי כנסת לדיון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב – בבקשה, אדוני.

עתניאל שנלר: אחריו – אין עדיין נרשמים.

עתניאל שנלר: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

יעקב מרגי: – – – זו תהיה חריגה מהתקנון.

עתניאל שנלר: הפעם אנחנו נחרוג אם מישהו ירצה לחרוג מאחרון הדוברים.

עתניאל שנלר: אם אין – נסגור את הרשימה לדיון הסוער הזה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים – זה חוק חשוב.

נסים זאב: צריך להבין באיזה היקף ובאיזו שיטה של העולם התחתון, של המאפיה, זה נעשה.

נסים זאב: מדובר ב-50 כלי רכב, זה המינימום, שעוברים לרשות הפלסטינית כמעט כל יום, 15,000 כלי רכב בשנה.

נסים זאב: איך זה עובד?

נסים זאב: בדרך כלל החוק אומר שאם מעבירים רכב לתחום האזרחי הפלסטיני ומתקנים שם, אז אם הוא עוסק מורשה, הוא קצת אמין.

נסים זאב: אבל תלכו לוואדי-ג'וז, לא צריך ללכת לשכם ולא לג'נין.

נסים זאב: אם אתה בא לשם עם הרכב ואין לו החלק שצריך, הוא אומר: תבוא מחר בשעה 12:00 ויהיה לי משהו משומש.

נסים זאב: הוא רושם את הפריט שאתה צריך, והוא כבר מודיע לגנבים שהוא צריך את החלק דחוף-דחוף.

נסים זאב: הוא קונה את זה עוד לפני המשחטה, עוד לפני שזה נשחט.

נסים זאב: כך זה עובד במשך שנים רבות.

נסים זאב: המשטרה יודעת – – –

מיכאל איתן: הכי גרוע שזה משחטות בלי משגיחי כשרות.

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: לכן ההשגחה במקרה הזה היא על כנסת ישראל.

נסים זאב: היא נותנת את ההכשר והיא צריכה גם לדעת מתי לקחת את ההכשר הזה.

נסים זאב: עכשיו הגיע הזמן שניקח את ההכשר מאותן משחטות, ששוחטות בלי רחמים כל כך הרבה כלי רכב.

נסים זאב: דרך אגב, אתה עצמך, חבר הכנסת כחלון, דיברת לא מזמן בוועדה על חברות הביטוח, על כך שאף אחד לא רוצה לבטח.

נסים זאב: המגפה היא פראית ובלתי נשלטת והמשטרה לא יכולה למנוע את זה.

נסים זאב: לפני כמה שנים גנבו לי מול עיני את הרכב שלי, "פז'ו 504".

נסים זאב: התקשרתי למשטרה ואמרתי שאני נמצא ברחוב בר-אילן והרכב נוסע לכיוון רמאללה ושיעצרו אותו.

נסים זאב: אמרו לי: אדוני, תבוא, תגיש תלונה למשטרה, תבוא בצורה מסודרת.

נסים זאב: אני אומר להם: אבל עד שאני אגיע הרכב יגיע לרמאללה.

נסים זאב: אכן, ה"פז'ו 504" נגנב והגיע לרמאללה.

נסים זאב: מעבר לזה, נגנבו שני מיניבוסים של המוסד שאני ממונה עליו, שני מיניבוסים חדשים של "מרצדס".

נסים זאב: משום שעקבתי וביקשתי מחברה פרטית לגלות היכן הם, ידעתי שאחד מהם בכפר דורא, ליד חברון.

נסים זאב: הגיע הזמן לחוקק את החוק הזה.

נסים זאב: חבר הכנסת כחלון, צריך לשים לב שזה לא יהיה רק בג'נין, אלא גם בעיר העתיקה.

משה כחלון: אנחנו נרחיב את זה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: דרך אגב, 50 ביום כפול 360 יום בשנה זה 18,250 ולא 15,000.

עתניאל שנלר: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4) (איסור תיקון בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית), התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

עתניאל שנלר: עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4) (איסור תיקון בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/206).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר-היום: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8) (הוספת ימי היעדרות להורה יחיד), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת גדעון סער ושלי יחימוביץ – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת סער להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אברהם רביץ: זה כולל גם אבות?

גדעון סער: כן, בוודאי, כל מי שהילד הוא בחזקתו הבלעדית, לא קשור אם הוא אב חד-הורי או אם חד-הורית.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההיגיון של החוק הוא כדלקמן: סעיף 1 לחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) קובע כי עובד שעמו ילד שטרם מלאו לו 16 שנים זכאי לזקוף על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו שמונה ימי היעדרות בשנה בשל מחלת ילדו, בתנאי שבן-זוגו עבד באותם ימים כשכיר או כעצמאי.

גדעון סער: עובד שהוא הורה יחיד של הילד או שהילד נמצא בחזקתו הבלעדית – להלן: הורה יחיד, וכפי שאמרתי לחבר הכנסת רביץ, זה יכול להיות גבר וזה יכול להיות אשה – זכאי לזקוף בשל מחלת ילדו כאמור 12 ימי היעדרות בשנה.

גדעון סער: לפי השנתון הסטטיסטי של 2007 יש היום בישראל 145,000 משפחות חד-הוריות – אומדן של שנת 2006 – שבהן הורה יחיד מתמודד עם גידול הילדים.

גדעון סער: אנחנו מציעים להגדיל את מספר הימים בשנה שהורה יחיד זכאי יהיה לזקוף על חשבון תקופת ימי המחלה הצבורה מ-12 ל-16 ימים, ובכך לקבוע שמספר הימים שהורה יחיד זכאי לזקוף לפי החוק יהיה כפול ממספר הימים שהורה שיש לו בן-זוג זכאי לו.

גדעון סער: דרך אגב, זאת בדומה ליחס שקבוע בסעיף אחר בחוק, שנוגע להיעדרות, לא עלינו, בשל מחלה ממארת של ילד.

גדעון סער: גם שם יש ההסדר הזה של כפל.

מיכאל איתן: לכמה ימים הוא זכאי בזכות עצמו?

גדעון סער: אני לא יודע מה מספר ימי המחלה הצבורים.

אלכס מילר: 18 ימים – יום וחצי לחודש – – –

גדעון סער: בכל אופן, זה על חשבון אותה תקופה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, הוועדה קבעה כי אין עלות תקציבית להצעת החוק כמשמעה בחוק-יסוד: משק המדינה.

גדעון סער: מאחר שבדיון בקריאה הטרומית עלה הנושא התקציבי, שאלתי על כך את נציגי הממשלה שנכחו בדיון בוועדה.

גדעון סער: גם הם לא טענו שמדובר בהצעת חוק תקציבית כמשמעה בחוק-יסוד: משק המדינה.

גדעון סער: לכן אין צורך ברוב מיוחס על מנת להעבירה בקריאה ראשונה.

גדעון סער: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת סער.

עתניאל שנלר: נרשמו לדיון: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יעקב מרגי: החוק יהיה חסר – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מרגי ועליזה, אנחנו נמשיך את הדיון בצורה מסודרת עד תומו.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אומרים שאין בית-מדרש ללא חידוש ולכן לפעמים קורים דברים כל כך פשוטים, מה יש בכלל לדבר.

נסים זאב: בסך הכול משמונה ימי מחלה שהיה עד היום, להורה יחיד – מה זה יחיד?

נסים זאב: הקדוש-ברוך-הוא יחיד בעולמו; מה זה יחיד?

נסים זאב: אלמן זה יחיד, אלמנה זה יחידה.

נסים זאב: נכון?

נסים זאב: גרוש וגרושה.

נסים זאב: אני רוצה להבין, גרושים זה הורה יחיד?

נסים זאב: יש לו אבא ואין לו אמא?

נסים זאב: יש לו אמא ואין לו אבא?

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם שכל ההגדרה הזאת היא מוטעית וצריך לשנות אותה בחוק, ואני מתכוון לשנות בחקיקה.

נסים זאב: הורה יחיד זה רק אם מדובר באלמן או אלמנה או במקרים שאנחנו מכירים שמביאים ילדים בצורה כלשהי.

נסים זאב: דבר נוסף שאני רוצה להעיר: מה קורה בעקבות הצעת היועץ המשפטי לממשלה לגבי בני-זוג מאותו מין?

נסים זאב: זה נקרא הורה יחיד?

נסים זאב: הלוא שניהם זכרים.

נסים זאב: אני מבקש שבחוק יאפשרו להכיר בהם כהורה יחיד, כי באמת אותם ילדים נחשבים כיתומים ובוודאי בעניין הזה אני אתמוך.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת זאב.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ראובן ריבלין, ואם עוד מישהו רוצה לדבר, הוא יכול להירשם, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני יודע שאני פה מפר את אחד מהכללים היותר מקובלים בכנסת, שחבר הכנסת נסים זאב נועל כל דיון, ובלבד שאחריו, כמובן, השר יכול.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת נסים זאב: שער בנפשך שזוג מתגרש, ואחד ההורים רוצה לבקר את בנו אחת לשבוע, אחת לשבועיים, אחת לחודש.

ראובן ריבלין: אבל כל המעמסה של חינוך הילד וליוויו בימים טובים ובימים פחות טובים, בימי מחלה ובימי גשם ובימי שלג – היא מוטלת על אחד ההורים.

ראובן ריבלין: יכול להיות מקרה שבו האם נטשה את הילד למעשה, לא להלכה חלילה.

ראובן ריבלין: ויכול להיות מקרה שבו האב נטש את הילד.

ראובן ריבלין: מקימים משפחה אחרת, ויוצא מצב שבו יש הורה שבפועל הוא הורה יחיד.

ראובן ריבלין: זכית ותתברך, וכך לעולמי עד, שאתה חי במשפחה ובמסורת כזו שהדברים שאתה מעלה כאן מעל במת הכנסת הם בעיניך נראים כבלתי אפשריים, אבל החיים לצערנו הרב חזקים יותר מכל אותה מערכת שאתה סובב אותה וחי בתוכה וגם זכית לה.

ראובן ריבלין: אבל בהחלט, חבר הכנסת סער, עד לתופעה שבה יש יותר מ-100,000 משפחות – – –

גדעון סער: 145,000 משפחות.

ראובן ריבלין: 145,000 משפחות שהן חד-הוריות למעשה.

ראובן ריבלין: אני לא אומר – אדם הוא לא יתום, יש לו אב ואם, וגם האב והאם כל אחד אוהבים אותו אהבה גדולה, אבל מי שמגדל אותו הוא האב, והאם יש לה עניינים אחרים, או להיפך.

ראובן ריבלין: אבל המעמסה העיקרית ברוב ימות השבוע וימות השנה היא על אחד ההורים.

נסים זאב: זה כשמדובר במגדל יחיד, כשמדובר בגרושים יש לו הורים.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח, אבל מי שהיה שומע אותך היה חושב – בלשון הבריות, "הורה יחיד", אתה צודק: אדם שהוא לא יתום מאב או יתום מאם, יש לו שני הורים ולעולם יהיו לו שני הורים.

ראובן ריבלין: אבל אנחנו בלשון החוק משתמשים במובן הורה יחיד.

ראובן ריבלין: ובאמת יש דבר שבו אני מברך את חבר הכנסת סער: מאז שהיה ליושב-ראש הוועדה שהיא הוועדה למעמד האשה – אני לא חושב שהיתה איזו אשה בכנסת ישראל, כן ירבו, שעשתה כל כך למען אותו מגזר כמו חבר הכנסת סער כיושב-ראש הוועדה, וזה לא כי הנשים לא רצו.

ראובן ריבלין: הנשים רצו מאוד, ועשו ובאמת פעלו ללא לאות, אבל גדעון סער הוכיח שהגברים בעניין זה יותר נשים מהנשים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ריבלין.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זאב, רצית להגיד משהו?

נסים זאב: אני רוצה לומר שגם המצרים השתמשו בשוטרי בני ישראל כדי להריץ אותם בעבודה – – –

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, נעבור להצבעה, בבקשה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8) (הוספת ימי היעדרות להורה יחיד), התשס"ח–2008, לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אם כך, אני קובע בזאת שהצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8) (הוספת ימי היעדרות להורה יחיד), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

עתניאל שנלר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ז' באדר א' התשס"ח, 13 בפברואר 2008, בשעה 11:00.

עתניאל שנלר: ישיבה זאת נעולה.

עתניאל שנלר: נסיעה טובה, סעו בזהירות.