ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושלוש-עשרה של הכנסת השבע-עשרה, 2008-02-26 00:00

אמנון כהן: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אמנון כהן: היום יום שלישי, כ' באדר א' התשס"ח, 26 בפברואר 2008.

אמנון כהן: ראשית, הודעה למזכיר הכנסת.

אמנון כהן: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 3), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 49), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: כמו כן, חבר הכנסת יצחק זיו מבקש להסיר את שמו מהצעת חוק בריאות נפש ממלכתית, התשס"ח–2008, של חברי הכנסת שלי יחימוביץ, יעקב מרגי, דוד טל ודב חנין וקבוצת חברי הכנסת – פ/17/ 3359.

נאזם בדר: וכן בתאריך י"ב באדר א' התשס"ח, 18 בפברואר 2008, הונחו מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בנושא: האם ראוי לחדש את הפעולות בנחל הקישון?

נאזם בדר: – הצעתה של חברת הכנסת אורית נוקד.

נאזם בדר: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: נמצאים פה אתנו תושבים מכפר-קרע, של אגודת "למענך", שקיבלו היום את פרס יושבת-ראש הכנסת.

אמנון כהן: נמצא כאן בן הכפר שלהם, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ראשון הדוברים, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, אני רגיל לדבר מהמקום האחר, אבל זה כדי לראות את הנשים והגברים מכפר-קרע.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לברך, בבואם לכנסת, את ראש מועצת כפר-קרע, שזה הכפר שלי, מר זוהר יחיא, ואת רעייתו נג'יא יחיא, ואת החברות והפעילות בארגון "למענך" – המנכ"לית אמנה כנאענה ושאר חברי הוועד וחברי העמותה ופעיליה.

ג'מאל זחאלקה: אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לברך אותם על קבלת פרס יושבת-ראש הכנסת, וכן מנצל את ההזדמנות כדי לברך אותן לרגל יום האשה הבין-לאומי, ולהביע כאן את ההערכה על פועלם של ארגונים מקומיים.

ג'מאל זחאלקה: זה ארגון למופת, שפועל בכפר במגוון נושאים שקשורים לנשים – לא רק בפעילות הסברתית כללית אלא בפעילות ממשית בתחום הכלכלי, בתחום העזרה לנשים בלימודים ובהכשרה מקצועית, בבילוי ובשעות פנאי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שארגון "למענך" קיבל את הפרס כדין, מגיע להם, ואני רוצה שוב לברכם ולברך את ראש המועצה, את רעייתו ואת מזכיר המועצה המקומית, מר מוחמד כנאענה, שאני לא רואה אותו פה.

ג'מאל זחאלקה: ברשותך, חבר הכנסת יושב-ראש הישיבה, אני שוב מברך אותם ומאחל להם הצלחה ומקווה שהפרס ידרבן אותם לעוד הצלחות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה.

אריה אלדד: מדי שנה נפגעים בישראל אלפי ילדים, ולמעלה מ-200 מהם מאושפזים, ממתקנים בגני משחקים ובגני שעשועים שנמצאים ברשויות מקומיות, בבתי-ספר, בחצרות.

אריה אלדד: המתקנים הללו שבורים, אינם ראויים לשימוש ומסוכנים.

אריה אלדד: לפני למעלה משנתיים תקנן משרד התמ"ת חובת נשיאת תו תקן לכל רשות ולכל מתקן כזה, אבל הרשויות מתעלמות מהחובה שלהן לשאת תו תקן כזה ולעמוד בדרישותיו.

אריה אלדד: היום התקיים, על-פי בקשתי, דיון בוועדה לשלום הילד בראשות חברת הכנסת נאדיה חילו, וכמה הצעות מעשיות עלו על השולחן כדי להגביר את הפיקוח והאכיפה של משרד הפנים, של משרד התמ"ת ושל משרד החינוך.

אריה אלדד: באמת אפשר לעשות את הדברים האלה במאמץ קטן יחסית, וחובתנו להגן על הילדים מחייבת אותנו לפעול בעניין הזה.

אריה אלדד: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת יצחק זיו.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר היום על פרויקט שיפוץ מקלטים באזור הצפון.

עבאס זכור: ביום שישי האחרון פורסם בעיתון "ידיעות הצפון" כי הקרן לידידות שיפצה באזור הצפון 1,045 מקלטים, כולם ביישובים יהודיים – עכו, נהרייה, מעלות, כרמיאל, קריית-שמונה.

עבאס זכור: לא שופץ אף מקלט בצפון בכפרים הערביים.

עבאס זכור: ידוע לכולם כי במלחמת לבנון השנייה טילי ה"קטיושות" לא הבחינו בין יישוב ערבי ליישוב יהודי.

עבאס זכור: בין הקורבנות שנפלו במלחמה היו תושבים ערבים מאזור הצפון שלא מצאו מקלטים להתחבא מירי הטילים המסיבי באזור.

עבאס זכור: אני מבקש להתחיל לבנות מקלטים חדשים במגזר הערבי בצפון ולשפץ את כל המקלטים הישנים הקיימים – שמספרם, לצערי, קטן מאוד – ולא להפקיר את חייהם של התושבים הערבים, זאת בזמן שביישובים היהודיים הכספים זורמים ממשרדי הממשלה ומעמותות פרטיות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחק זיו, בבקשה.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להזכיר לכולם את ריבוי מקרי התקיפה של קשישים, שהפכו להיות מכת מדינה.

יצחק זיו: בין הנושאים שהצעתי בשלב הזה, לתת מענק לכל מי שיביא להסגרת אותו אדם שתקף קשיש.

יצחק זיו: לתת לו מענק, לתת לו תעודת הוקרה כחלק מהתהליך.

יצחק זיו: דבר נוסף, אחד מאותם קשישים שנפגעו מאלימות יהיה בין מדליקי המשואות ביום העצמאות.

יצחק זיו: אלה חלק מהתהליכים שננקוט כדי להביא למודעות הציבור את נושא תקיפת הקשישים.

יצחק זיו: הקנס הכפול שאושר בכנסת – כל הנושאים האלה, אני מקווה שבסוף יביאו לתוצאות חיוביות בקשר לתקיפת קשישים.

יצחק זיו: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחריו – חברת הכנסת קולט אביטל.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קרה ממש מעשה נבלה.

אופיר פינס-פז: מי שמכיר את בית-האבות "משען" ברעננה, מי שקיבל את ההחלטה לסגור אותו – זאת פשוט החלטה שערורייתית מאין כמותה, חצופה.

אופיר פינס-פז: אני בכלל לא מכיר את הפרטים, אבל הפרטים לא מעניינים – אני מכיר את המוסד הזה.

אופיר פינס-פז: איך אפשר לסגור מוסד כזה במדינת ישראל?

אופיר פינס-פז: מה יעשו עם האנשים?

אופיר פינס-פז: מה יעשו עם הזקנים, עם הגריאטריים?

אופיר פינס-פז: פתאום יש 200–300 מיטות פנויות במדינת ישראל?

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מכירים את המציאות?

אופיר פינס-פז: אני קורא לשר הבריאות לקחת את העניין הזה לידיו.

אופיר פינס-פז: לא שמעתי ממנו מלה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע במה הוא מתעסק, אין לי מושג במה מתעסק שר הבריאות.

אופיר פינס-פז: זה מהמפלגה של הגמלאים – אני לא יודע במה הוא מתעסק.

אופיר פינס-פז: אני מבקש משר הבריאות לדאוג לכך שמוסד "משען" ברעננה לא ייסגר.

אופיר פינס-פז: נקודה.

אופיר פינס-פז: הסברים אחר כך, מעשה תחילה.

אמנון כהן: תודה רבה, חברת הכנסת קולט אביטל.

אמנון כהן: אחריה – חבר הכנסת יעקב כהן.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, התבשרנו היום בשורה מרה על מותו ללא עת של הרמטכ"ל ה-13 של צבא-הגנה לישראל, דן שומרון, ואני רוצה להרכין ראש לזכרו.

קולט אביטל: בדקה שברשותי גם אני רוצה לדבר על נושא הבריאות.

קולט אביטל: אנחנו מרבים לדבר כל יום על הפצועים ועל אנשי שדרות.

קולט אביטל: אנשי שדרות הפצועים מגיעים לבית-חולים אחד – "ברזילי".

קולט אביטל: זה בית-חולים שמצבו פשוט בכי רע.

קולט אביטל: הוא מוזנח ברמות שקשה לתאר.

קולט אביטל: קשה לי להבין איך מערכת הבריאות ושר הבריאות שעומד בראש המערכת נותנים להידרדרות הזאת לקרות במקום שכל כך חיוני היום לאפשר לאלה שפצועים משדרות ומהסביבה להגיע אליו.

קולט אביטל: לכן, אני רוצה לקרוא לשר הבריאות מעל הבמה זאת – בשבוע הבא אני אבקר בבית-החולים "ברזילי" – זה חלק ממערך ההגנה שלנו, תעשה משהו למען בית-החולים הזה.

קולט אביטל: כולנו שומעים כל יום על מבצע מתוזמר ומתוזמן.

קולט אביטל: יש המון המון כסף לפרסום בעיתונות וברדיו על בית-חולים באשדוד.

קולט אביטל: בואו קודם כול נטפל בבית-החולים "ברזילי".

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן, ואחריו – חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, השבוע התפרסם שבשל האיומים המתמשכים על הצפון והדרום שוקלים במערכת הביטחון, בפיקוד העורף, לחייב את כלל אזרחי ישראל בבניית ממ"דים, ומובן שזה יצטרך להיעשות עם סיוע בבנייה – סיוע במענקים ובהלוואות.

יעקב כהן: בשנה האחרונה עסקתי בנושא הרבה, הגשתי הצעת חוק, העליתי את הנושא מעל במת הכנסת, והייתי בשיחות עם הגורמים הרלוונטיים.

יעקב כהן: חלק מהצעות החוק התקבלו, חלק נדחו.

יעקב כהן: הגדלת בניית הממ"דים, השטח של הממ"דים, הגשת אישורים בעירייה, הקלות במענקים – חלק נדחו.

יעקב כהן: ביום זה, כשאנחנו שומעים שסוף-סוף המדינה שוקלת את זה, אני חושב על הדבר בחיוב, ואני קורא לכל הגורמים לעסוק בדבר בדחיפות, ליישם את ההצעה, ובד בבד – לשלב בה את כל הסיוע שצריך לתת לתושבים, כדי שלא יישארו בעת חירום ללא מענה.

יעקב כהן: הדבר הזה חשוב, ויפה שעה אחת קודם.

יעקב כהן: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי חברי הכנסת, נחשפתי אתמול, ואני מקווה שלא רק אני, לתחקיר של ערוץ-1 במסגרת "מבט שני" על מה שמכונה "בדיקות מסוכנות של מועמדים לשירות ביטחון", של המתגייסים לצה"ל.

יורם מרציאנו: חשבתי שראית את התחקיר של ערוץ-10 ביום שישי.

יולי יואל אדלשטיין: הובאו לשם במסגרת התוכנית נתונים, שלצערי הרב, אדוני היושב-ראש, כשאנחנו מעלים את הנושא הזה בכנסת – ואלינו מגיעות פניות של המתגייסים הפוטנציאליים או של ההורים שלהם על כך שהם עוברים שיחות עם קב"נים, נציגי השב"כ ונציגי הצבא, עם שאלות פוליטיות – אומרים לנו ברמה של ססמאות:

יולי יואל אדלשטיין: הכול לא נכון, המדינה מגייסת, הכול דברים לא נכונים.

יולי יואל אדלשטיין: בתחקיר – ואני גם מברך על העבודה העיתונאית המאוזנת – נחשפו עובדות שונות, ומסתבר שמאות אנשים עוברים את השיחות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: על רקע הנתונים המדאיגים על ירידה במוטיבציה לגיוס ועל מספרים יותר קטנים של מתגייסים, הכנסת צריכה לעשות מאמץ משותף, ולגבי אותם מאות בני נוער שכן רוצים להתגייס – שיתגייסו בדרך הישירה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יוסף ביילין, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התפלאתי היום לשמוע את דבריו של המשנה לראש הממשלה, השר חיים רמון, שהבטיח את חידוש הבנייה בשטחים בתוך חודש או חודשיים.

יוסי ביילין: אם באמת ממשלת ישראל מחויבת למהלך מדיני, כפי שכולנו יודעים, יש הרבה אנשים בארץ ובעולם שמרימים גבה אם זאת כוונה רצינית.

יוסי ביילין: נדמה לי שהמשנה לראש הממשלה חיזק את תחושתם של רבים שמדובר כאן בתהליך מאוד לא רציני, מה גם שהוא השתמש בטיעון השחוק-מאוד של מה יקרה אם יהיה צורך בגן-ילדים.

יוסי ביילין: שנים הצדיקו את ההתנחלויות ואת הרחבתן בזה שאי-אפשר לעצור את גני-הילדים.

יוסי ביילין: כאשר הממשלה מחויבת למפת הדרכים – מפת הדרכים היא דבר שהממשלה חוזרת עליו בכל פעם, כולל באנאפוליס, ובמפה כתוב במפורש שמדובר בהפסקת התנחלויות מלאה, כולל גידול טבעי.

יוסי ביילין: מי שמתכוון לכך ברצינות לא יכול לומר מה שאומר המשנה לראש הממשלה, אלא אם כן הממשלה באמת לא מתכוונת לשום דבר רציני כשהיא מדברת על תהליך מדיני.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני מוסיף, אחרי חברת הכנסת אביטל – על מותו של דן שומרון, שבאמת הוא היה דוגמה גם כחייל וגם כבן-אדם.

אבישי ברוורמן: יהי זכרו ברוך.

אבישי ברוורמן: אני מקדם בברכה את הורדת שער הריבית ב-0.5% על-ידי נגיד בנק ישראל, פרופסור סטנלי פישר.

אבישי ברוורמן: זה נעשה בחוכמה.

אבישי ברוורמן: בכלל, לקראת השנה הזאת, התקציב הבא, אנחנו צריכים להתחיל להסתכל על חלק מהמשמעויות – גם הגלובליות: שתהיה האטה מסוימת בארצות-הברית ובאירופה עקב המדיניות הלא-אחראית של המשטר האמריקני מבחינה כלכלית, וההאטה הזאת תשפיע על צמיחה יותר נמוכה כאן.

אבישי ברוורמן: מכיוון שראינו שבארבע שנות הצמיחה האדירות של ישראל, פירות הצמיחה לא הגיעו לא לפריפריה ולא הצליחו לעזור לרמת החינוך, לבריאות ולשיטור בישראל, נצטרך לדון בכנסת ובממשלה, יחד עם הורדת שער הריבית, על תקציב יותר ראוי בשנה הבאה עלינו לטובה, שבסופו של דבר יתחיל לתת בשורה מסוימת שתשולב ברפורמות בפקידות הישראלית כדי שיהיו פירות, במיוחד לצפון ולדרום ולכל העם.

אבישי ברוורמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת פרוש, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יורם מרציאנו.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסמה נתון מדאיג לגבי העלייה לישראל.

מאיר פרוש: מסתבר שאשתקד, ב-2007 למניינם, רשמנו את המספר הנמוך ביותר של עולים ב-20 השנים האחרונות – ב-2007 הגיעו 18,129 עולים.

מאיר פרוש: כידוע, הממשלה מקיימת מדי פעם דיון ביחסי המדינה והתפוצות, אך נכשלת בכל פעם מחדש בהסקת המסקנות הנכונות.

מאיר פרוש: אני מציע לדיון מחודש את הנושאים האלה: א.

מאיר פרוש: אין תחליף לחינוך יהודי שורשי בתפוצות כבלם להתבוללות ולנישואי התערובת, שהגיעו לממדי שואה רוחנית בעמנו; ב.

מאיר פרוש: התנועה הרפורמית אחראית, במישרין ובעקיפין, לתהליך ההתבוללות, ולכן אסור לתת לה להרים ראש גם במדינת ישראל; ג.

מאיר פרוש: רבים מהיהודים בעולם מתאכזבים ממדינת ישראל, מההתפרקות שלה מערכי יהדות בסיסיים, מהמגמה של מחיקת כל סממן יהודי, מרמיסת השבת בפרהסיה, מקליטת מאות אלפי מהגרים נוכרים, מהאדישות של המדינה לעוני ולפערים בין השכבות, מזניחת המחויבות הכלל-יהודית לערבות הדדית ומההתרופפות של השורשים הקושרים אותנו לארץ-ישראל ולירושלים.

מאיר פרוש: הנביא יחזקאל אמר: שובו שובו מדרכיכם הרעים ולמה תמותו בית ישראל.

מאיר פרוש: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מרציאנו, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת דוד טל.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה בשמי ובשם כמה חברי הכנסת למחות על מה שהיה בערב שישי בערוץ-10, במהדורה המרכזית.

יורם מרציאנו: אותי חינכו להיות איש מנומס.

יורם מרציאנו: כשמתקשר אלי אדם עם מספר מחוץ-לארץ ומציג עצמו כנציג של אוניברסיטה, אף אחד לא מצפה ממני שאנתק לו את הטלפון – וכך שאר חברי.

יורם מרציאנו: העברנו אותם לעוזרים שלנו על מנת לבדוק את העניין.

יורם מרציאנו: אני חושב שמה שהיה בערב שבת זה לא רק הזילות של הכנסת או שלי, אני חושב שזה לבוא ולבזות אנשים בכלל.

יורם מרציאנו: לא יכול להיות שתוכנית טלוויזיה מכובדת במדינת ישראל תשלח מיילים מזויפים לחברי הכנסת.

יורם מרציאנו: התחזו לכל מיני שמות בדויים על מנת להפיל בפח את חברי הכנסת, וכבר נאמר:

יורם מרציאנו: אל תשים מכשול בפני עיוור, ואנחנו לא עיוורים ואנחנו אנשים מנומסים, וכשמזמינים אותנו ופונים אלינו לבוא לדבר על נושאים מרכזיים, אנחנו בהחלט שוקלים את הדברים וכמובן כפופים לוועדת האתיקה של הכנסת, שהיתה אמורה לאשר את הנסיעה, כן או לא.

יורם מרציאנו: אני חושב שמה שהיה בערוץ-10 ביום שישי – ובכלל, אני פונה לעיתונות ולאנשי התקשורת, שאולי אנחנו, חברי הכנסת, נמנעים מלדבר אתם בגובה העיניים ולומר להם שמאחורינו יש משפחות, אנחנו בני אדם, אנשים מכובדים, בחרו אותנו לכנסת ישראל ואנחנו במאה ה-21, והגיע הזמן שתתייחסו אלינו בכבוד, משום שגם אנחנו מתייחסים אליכם בכבוד ולא פוחדים מכם.

יורם מרציאנו: יש לנו המיקרופון הזה, לומר להם שלא כך צריכים לנהוג בבני אדם, קל וחומר בחברי הכנסת במדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: ההערה שלך מאוד חשובה, ואני מתכוון להביא את הנושא הזה לדיון בנשיאות הכנסת ביום שני הקרוב, ונדון בו בכובד ראש, איך צריכים להתנהג מול חברי הכנסת.

אמנון כהן: חבר הכנסת טל, בבקשה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לפי סיכום ישיבה עם שר הבריאות ומנכ"ל משרדו לפני למעלה משנה הוקמה ועדה לבחינת הצורך במאיצים קוויים בבתי-חולים נוספים.

דוד טל: עד היום, לאחר למעלה משנה, אין סיכומים ואין מסקנות, ובינתיים אלפי אנשים חולי סרטן מחכים בתורים ארוכים לקבלת טיפול ראוי.

דוד טל: מאיץ קווי לבית-החולים "אסף הרופא", לדוגמה, יכול לתת ארוכה לציבור חולים גדול, שלא יצטרך להמתין זמן רב.

דוד טל: כמו אופיר פינס, גם אני רוצה לשאול, היכן משרד הבריאות?

דוד טל: אין מנכ"ל למשרד הבריאות הזה?

דוד טל: יש מישהו שמנהל את המשרד הזה?

דוד טל: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אליהו גבאי, ואחריו – חבר הכנסת חסון.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדינת ישראל נאבקת מול תעמולה שקרית, נבזית, של אנשי טרור מהסוג של "חמאס" וחבורתם, של שקרים.

אליהו גבאי: לצערי, במדינת ישראל מממנים סרטים שבאים להוסיף על התעמולה הזאת, שמן למדורה – שקרים של "חמאס" ותעמולה אנטישמית בסרטים שישראל מממנת אותם בחלקם.

אליהו גבאי: אתמול הוסרט הסרט "ג'נין ג'נין", שלא פעם נאמר שהוא שקרי, שפוגע ברגשות חיילי צה"ל, כי כל כולו מבוסס על שקר וכזב.

אליהו גבאי: הלכו והקרינו אותו ב"סינמטק" בתל-אביב.

אליהו גבאי: ה"סינמטק" ממומן על-ידי העירייה ועל-ידי גופים ציבוריים.

אליהו גבאי: מן הראוי שנדע שמדינת ישראל חוסכת ולא מממנת תרופות לחולי סרטן ולאנשים חולים שסכנת מוות מרחפת עליהם, והיא כן מממנת סרטים שבחלקם משמשים שמן למדורה של שונאי ישראל, בשקרים, וחלקם עושים את זה בכוונה כדי לקבל פרסים בעולם.

אליהו גבאי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יואל חסון, ואחרונת הדוברים – יושבת-ראש אגודת הידידות עם הפרלמנט בלטביה, חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום אנחנו מציינים את יום הולדתו של אריאל שרון, ראש הממשלה לשעבר.

יואל חסון: אדם שכל שנות חייו עוברות בשנות חייה של המדינה הזאת, מדינת ישראל, בכל ציר, בכל זמן, בכל רגע קריטי וחשוב.

יואל חסון: אריאל שרון היה כאן, אתנו.

יואל חסון: מהבית הזה אני רוצה לקוות ולאחל לו בריאות, בריאות ובריאות.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, נושא נוסף ב-30 השניות שנותרו לי: הייתי רוצה להתייחס למה שחבר הכנסת מרציאנו התייחס אליו קודם, לאותו "תחקיר" של ערוץ-10, אותו תחקיר שלא היה בו שום דבר עיתונאי, לא היתה בו שום תרומה לשיח הציבורי, לניקיון הציבורי, ולא לשום דבר.

יואל חסון: היתה לו מטרה אחת ברורה, ולא רק נגד אותם חברי הכנסת שהופיעו באותה כתבה.

יואל חסון: היתה כוונה לפגוע בבית הזה, בבית-הנבחרים, בחברי הכנסת.

יואל חסון: היתה לו כוונה להביא את המקום הזה וליצור יחס של זלזול וכעס גדול עוד יותר כלפי חברי הכנסת, ליצור מצג שווא כלפי חבר הכנסת, ליצור זלזול הולך ומתרחב כלפי חברי הכנסת.

יואל חסון: בדבר הזה לא היה שמץ של עיתונאות, שמץ של תחקיר, חוץ מ"פספוסים".

יואל חסון: במקום רביב דרוקר ושלח היה צריך להיות שם יגאל שילון, וזה היה פשוט "פספוס" ולא יותר מזה.

יורם מרציאנו: – – –

יואל חסון: לכן, כל חברי הכנסת צריכים להגיד בצורה כנה ואמיתית, ובאומץ, שלא היה שום תחקיר, שום עיתונאות, היה תרגיל ותכסיס זול ולא יותר מזה.

יואל חסון: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן, אחרונת הדוברים, בבקשה.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לשתף את עמיתי במפגש צהריים שהיה לי פה עם נציגות נכבדה של חברי מלטביה, שיושבים פה בקהל.

אסתרינה טרטמן: אני מברכת על הגעתם לישראל, ואני מקווה שזה ישמש מודל לברית אחווה בין מדינות שונות ובין מדינת ישראל, ושזה יהיה לתועלת.

אסתרינה טרטמן: אני רוצה לברך אותם על כך שבאו.

אסתרינה טרטמן: Welcome to .

אסתרינה טרטמן: תודה רבה, ונמשיך לעבוד בקשרי ידידות טובים.

אסתרינה טרטמן: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: גם אני רוצה לברך את המשלחת החשובה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, ביציע האורחים יושבים חברי משלחת הפרלמנט מלטביה, חברי אגודת הידידות עם ישראל, בראשות חבר הפרלמנט בוריס צילביץ, ואנחנו מקדמים את פניהם בברכת ברוכים הבאים.

אמנון כהן: אנחנו שמחים לקיים אתכם מפגש גלוי ופתוח, שבו אנו מביאים לידי ביטוי את מורכבות הרגשות שלנו כלפי העם הלטבי.

אמנון כהן: בארצות הבלטיות פרח יישוב יהודי שדברי ימיו משתרעים על פני מאות רבות של שנים.

אמנון כהן: באדמת לטביה חיה קהילה יהודית פעילה ותוססת, שיצרה נכסים תרבותיים בכל התחומים ותרמה רבות לעם הלטבי.

אמנון כהן: באה הטרגדיה הנוראה במלחמת העולם השנייה, והקהילות היהודיות המפוארות של הארצות הבלטיות נמחו מעל פני האדמה.

אמנון כהן: לפרלמנט הלטבי תפקיד חיוני: לפעול היום לחינוך הדורות הבאים, ובאמצעות מערכת החינוך ללמד את לקחי השואה ואת סיפור יהדות לטביה.

אמנון כהן: על כולנו גם מוטלת האחריות להילחם באנטישמיות הצצה ועולה ובגזענות ושנאת הזרים.

אמנון כהן: אורחים נכבדים, מאז סיום המשטר הקומוניסטי וכינונו של משטר דמוקרטי, מצאנו בלטביה מדינה ידידה ויש לנו עמה קשרים רבים.

אמנון כהן: אנחנו מקווים כי ביקורכם אצלנו יתרום להרחבת הבסיס ליוזמות כלכליות ולחילופי תרבות, כמו גם לחיזוק הקשרים בין המדינות.

אמנון כהן: בשם חברי הכנסת ובשמי אני מאחל לכם ביקור פורה ושהייה נעימה בארצנו.

אמנון כהן: שוב, ברוכים הבאים.

אמנון כהן: אנחנו נמשיך בסדר-היום.

אמנון כהן: יושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מבקש להודיע כמה הודעות של ועדת הכנסת למליאה.

): חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום, כדלקמן – ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון: בהצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (אישור תקן כליאה), התשס"ז–2006, של חבר הכנסת יצחק לוי – פ/1811/17; ובהצעות לסדר-היום בנושא: דוח מבקר המדינה על הרשויות המקומיות – של חברי הכנסת אברהם מיכאלי, חנא סוייד, סופה לנדבר, ג'מאל זחאלקה, אברהים צרצור, , רונית תירוש, ניסן סלומינסקי ונאדיה חילו.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 87) (חזקת אמינות למידע המופק ממכשירי אכיפה), התשס"ח–2008 – מ/364.

): ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: הפסקת פרויקט גבעת-זאב החדשה ופרויקטים אחרים בירושלים למרות השקעות ממשלתיות, של הצעת חבר הכנסת יעקב כהן.

): ועדת הכספים תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: קיצוץ בתקציב המיועד לנכים במוסד לביטוח לאומי, של חברי הכנסת סופה לנדבר ויעקב כהן.

): הוועדה המיוחדת לזכויות הילד תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: מתן חיסון שגוי בבית-הספר היסודי בגבעתיים, של חברי הכנסת חיים אורון, נאדיה חילו ומשה גפני.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: ביצוע בדיקות גינקולוגיות פולשניות בנשים ללא הסכמתן על-ידי סטודנטים לרפואה, של חברות הכנסת אסתרינה טרטמן וקולט אביטל.

): אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת הכספים מטעם סיעת ישראל ביתנו:

): במקום חברת הכנסת סופה לנדבר יכהן חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.

): [מס' כ/199; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 14725; נספחות.

): ]

אמנון כהן: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 24), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל, להציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מבקש להציג בפניכם לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 24), מטעם ועדת הכנסת, שעניינה קביעת חובת מסירת מידע למרכז המחקר והמידע של הכנסת.

): מקורה של הצעת החוק הוא בחוברת הצעות לתיקוני חקיקה ותיקוני תקנון שהגישה יושבת-ראש הכנסת, חברת הכנסת דליה איציק, במטרה לחזק את פיקוח הכנסת על הממשלה ולשפר את עבודת הכנסת.

): מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהוקם בשנת 2000, מספק לוועדות הכנסת ולחברי הכנסת שירותי מחקר ומידע לצורך מילוי תפקידינו בתחומי החקיקה והפיקוח על עבודת הממשלה ולצורך הדיונים בכנסת בנושאים שעל סדר-היום.

): עד היום הגיש מרכז המחקר והמידע מאות רבות של מסמכים ומחקרים במטרה לשפר את העבודה הפרלמנטרית.

): הצעת החוק באה לקבוע כי למרכז המחקר והמידע תינתן סמכות רחבה לקבל מידע ממשרדי הממשלה ומגופים מבוקרים נוספים, כגון מפעל או מוסד של המדינה, רשות מקומית וחברה ממשלתית.

): עוד מוצע כי במקרים מסוימים יוכל הגוף שנדרש למסור את המידע שלא למסור אותו, או למוסרו בתנאים, לפי סייגים מצומצמים המצוינים בהצעת החוק, שהם: מידע שמסירתו עלולה לסכן את ביטחון המדינה או את יחסי החוץ שלה; מידע שהכנתו מצריכה הקצאת משאבים בלתי סבירה; מידע מרשות שפיטה, תביעה או חקירה על-פי דין בגין הליך תלוי ועומד; מידע בדבר התייעצויות פנימיות וטיוטות.

): אני מאמין שעיגון סמכויות אלה בחוק יחזק את מעמדה של הכנסת ואת יכולתה לפקח על הממשלה ועל גופים מבוקרים אחרים בכל תחומי פעילותם.

): לחוק צורפה רק הסתייגות לדיבור.

): אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שהכינה הוועדה.

): תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

אמנון כהן: לפני שנעבור להצבעות, אני רוצה לברך אורחת חשובה נוספת שיושבת ביציע.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, ביציע האורחים נמצאת אורחת חשובה מנורבגיה, יושבת-ראש מפלגת הקידמה, גברת סיב ינסן.

אמנון כהן: ברצוני לברך את יושבת-ראש המפלגה וחברת הפרלמנט, גברת סיב ינסן, ואת מלוויה, ולהודות לה על ידידותה ועל תמיכתה בישראל.

אמנון כהן: אנחנו מקווים שביקורך בארץ יהיה פורה ויתרום להידוק היחסים בין נורבגיה לישראל.

אמנון כהן: ברוכה הבאה.

אמנון כהן: נעבור להצבעה על הצעת החוק שהציג יושב-ראש ועדת הכנסת.

אמנון כהן: כאמור, אין הסתייגויות, כי המסתייגים לא נמצאים כאן.

אמנון כהן: לפיכך נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 3 בעד סעיף 1 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אמנון כהן: עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

אלי אפללו: איפה השר?

אמנון כהן: אנחנו לא צריכים שרים.

אמנון כהן: אתה מתכוון לשר התורן?

אמנון כהן: השר יצחק כהן, שר הדתות של מדינת ישראל, נמצא כאן.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 24), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע כי הצעת החוק הכנסת (תיקון מס' 24), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: יושב-ראש הוועדה, יש לך הזכות לברך את כל אלה שעמלו על הכנת הצעת החוק.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לכבוד ייחשב לי לברך את העושים במלאכה: את היועצת המשפטית שלנו, גברת ארבל אסטרחן; את מנהלת הוועדה, אתי בן-יוסף; את גברת נועה בירן ואת כל האחרים שעסקו בנושא הזה; את חברי הוועדה שהצביעו, שכן ללא הצבעתם לא היינו יכולים להגיע לכאן.

): מעבר לכך, אני רוצה להעלות על נס את התרומה הסגולית של מחלקת המחקר והמידע.

): אני מקווה שבגלל הפרגונים והברכות שאנחנו מעניקים להם לא ירפו ידיהם בהמשך.

): זה אולי טבע האדם, אבל אני סמוך ובטוח שהגברת שירלי אברמי והצוות המסור שלה ימשיכו להוציא מתחת ידיהם הרבה מאוד מחקרים וחוות-דעת, שעוזרים לנו בעבודת היום-יום.

): יישר כוח לכולם.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

אמנון כהן: [מס' מ/331; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 10739; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 62 – הוראת שעה), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 62 – הוראת שעה), התשס"ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו היא חלק מההיערכות הכוללת של מדינת ישראל לרעידות אדמה, אשר נעשית, בין השאר, באמצעות תוכנית מיתאר ארצית לחיזוק מבנים קיימים מפני רעידות אדמה – תמ"א 38.

סטס מיסז'ניקוב: במסגרת היערכות זו החליטה הממשלה על מתן הקלות שמיועדות לעודד בעלי בתים לחזק מבנים ישנים מפני רעידות אדמה.

סטס מיסז'ניקוב: כחלק מההיערכות קיבלה הכנסת בחודשים האחרונים שני חוקים נוספים אשר עוסקים בחיזוק מבנים מפני רעידות אדמה: הראשון – תיקון לחוק התכנון והבנייה אשר קובע פטור מהיטל השבחה על ביצוע עבודות לחיזוק מבנים; השני – תיקון לחוק המקרקעין אשר מוריד את רף ההסכמה הדרוש על-פי חוק המקרקעין לשם ביצוע עבודות חיזוק מכוח תוכנית חיזוק ברכוש המשותף.

סטס מיסז'ניקוב: התיקון המוצע מעודד חיזוק מבנים מפני רעידות אדמה באמצעות מתן פטור ממס שבח מקרקעין וממס מכירה – ככל שחל מס כזה – במכירת זכות במקרקעין שתמורתה מושפעת מזכויות בנייה שניתנו לפי תוכנית החיזוק, כאמצעי מימון לביצוע עבודות החיזוק.

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן קובעת הצעת החוק כי מכירת זכות במקרקעין שהיא רכוש משותף במבנה שניתנו לגביו זכויות בנייה לפי תוכנית חיזוק תהא פטורה אף היא ממס שבח, וגם ממס רכישה.

סטס מיסז'ניקוב: במהלך הדיון בוועדת הכספים החליטה הוועדה שיש מקום להעניק פטור נוסף על אלו שנקבעו בהצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, בהצעה שלפני

סטס מיסז'ניקוב: כם קבוע גם פטור ממס ערך מוסף על שירותי בנייה שניתנו לפי תוכנית חיזוק בתמורה למכירת זכות במקרקעין שהתמורה המשתלמת בעדה מושפעת מזכויות בנייה לפי תוכנית החיזוק.

סטס מיסז'ניקוב: תיקון נוסף שקיבלה הוועדה הוא בהגדרה של שירותי בנייה שיוכרו לצורך פטור.

סטס מיסז'ניקוב: מובהר בהצעה שהפטורים יחולו גם על תשלומים לכיסוי הוצאות כרוכות, כפי שיקבע מנהל רשות המסים, בדומה להוראה הקבועה בפרק חמישי 4 לחוק מיסוי מקרקעין, העוסק בפינוי ובינוי.

סטס מיסז'ניקוב: עוד התחייבה רשות המסים בפני הוועדה כי הקלות המס הניתנות אינן מוגבלות לתוספת שטחי הבנייה המפורטים בסעיף 11 לתמ"א בלבד, אלא יחולו אף על תוכניות מפורטות שכוללות שטחי בנייה נוספים.

סטס מיסז'ניקוב: על מנת לעודד בעלי בתים לבצע את עבודות החיזוק בהקדם, הוחלט בוועדה לקבוע את ההצעה כהוראת שעה, אשר תחול מ-18 במאי 2005 ועד לתוך שנת 2016.

סטס מיסז'ניקוב: בחודשים האחרונים היינו עדים לכמה רעידות אדמה אשר פקדו את אזורנו, והאחרונה בהן התרחשה לפני ימים ספורים.

סטס מיסז'ניקוב: עובדה זו מחזקת את הצורך בהצעה חשובה זו, שמטרתה לקדם את היערכות המדינה כולה להתגוננות מפני רעידות אדמה שיתרחשו בעתיד.

סטס מיסז'ניקוב: ההסתייגויות להצעה זו הן הסתייגויות לדיבור בלבד.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, חברי הכנסת, אבקשכם לאשר את הנוסח המוצע בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ריבלין, אתה רשום כאן בהסתייגות לדיבור, אבל אתה מוותר, נכון?

אמנון כהן: החוק חשוב, ואנחנו צריכים להתקדם.

אמנון כהן: אדוני חבר הכנסת ראובן ריבלין, נכון?

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: אז אנחנו מקבלים שהמסתייגים ויתרו על זכות דיבור כי זה לשם דיבור, והם דיברו כבר בוועדת הכספים ואת כל מה שהיה להם לומר הם אמרו.

אמנון כהן: לכן, אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה השנייה כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אליהו גבאי, אתה יכול לשבת ולהצביע ולהשפיע, בבקשה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–3 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה, והיא עוברת להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: אני מבקש להצביע בקריאה שלישית על הצעת החוק שהציג חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב ביושבו כיושב-ראש ועדת הכספים של כנסת ישראל.

אמנון כהן: זה חלק מהעבודה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 62 – הוראת שעה), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 13, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 62 – הוראת שעה), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: יישר כוח לכל אלה שעמלו על הצעת החוק.

אמנון כהן: הוא נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אמנון כהן: [מס' מ/265; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' י"א, עמ' 5113; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 63 – הוראת שעה), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים סטס מיסז'ניקוב.

אמנון כהן: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, יש לי יום לימודים ארוך אתכם היום על-פי כל הצעות החוק.

אמנון כהן: זה מראה שוועדת הכספים פעילה כתמיד בכנסת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: נכון.

סטס מיסז'ניקוב: זה רק אומר שוועדת הכספים פעילה מאוד וגם מקיימת – – –

צבי הנדל: – – –

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, הוא חבר ועדה קבוע – מה זה: כמה שילמתי לו?

סטס מיסז'ניקוב: והוא אומר אמת.

סטס מיסז'ניקוב: ועדת הכספים של הכנסת מקיימת את החלטות הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: מה שפוצל מחוק ההסדרים עובר אוטומטית לדיון בוועדה, ואנחנו בחודש פברואר ואנחנו לא מושכים את הזמן.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני יושב-ראש הקואליציה, את כל הנאום הזה אמרתי בשבילך.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 63 – הוראת שעה).

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית.

סטס מיסז'ניקוב: התיקון המובא בפניכם נועד לעודד בעלי מפעלים באזור המרכז להעתיק את המפעלים שבבעלותם לאזורים בפריפריה שבהם הרמה החברתית-הכלכלית נמוכה או שיעור האבטלה השנתי גבוה.

סטס מיסז'ניקוב: מטרת העתקת המפעלים היא להגביר את שיעור התעסוקה ואת איכות המשרות באזורים אלה.

סטס מיסז'ניקוב: על מנת לעודד את המפעלים לעבור, מוצע לקבוע כי מכירת זכות במקרקעין – במקרקעין שהם מפעל שאינו באזור מוטב – תהיה פטורה ממס, בשיעורים הקבועים בהצעת החוק, ובלבד שהמכירה נעשתה לשם העברת המפעל לאזור מוטב ובמהלך ארבע שנים.

סטס מיסז'ניקוב: להחלת הפטור כמה תנאים, ובהם שהמפעל פועל עשר שנים רצופות אחרי המעבר ומספר העובדים לא פחת מ-75% ממספר העובדים במפעל המועבר, ונוסף על כך – בשלוש השנים האחרונות של תקופת ההפעלה הועסקו 60 עובדים לפחות ומתוכם 80% לפחות הם תושבי רשות מקומית מוטבת.

סטס מיסז'ניקוב: את החישוב עשה חבר הכנסת אפללו, והוא יסביר אחר כך.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר בהצעת חוק שהיא הוראת שעה, ונדרש שיירכשו מקרקעין חלופיים להעתקת המפעל בתקופה שמיום תחילתו של חוק זה ועד לסוף שנת 2009.

סטס מיסז'ניקוב: הממשלה מעריכה שהצעת החוק עשויה לחול על 29 מפעלים, אולם לגבי 13 מפעלים מדובר בהיקף הטבה משמעותי.

סטס מיסז'ניקוב: אם ההצעה אכן תשיג את תכליתה, הרי היא תהווה נדבך נוסף בפיתוח אזורי הפריפריה.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שאני מבקש מכם להצביע ולאשר את הצעת החוק, אני רוצה לברך את חבר הכנסת אלי אפללו, יושב-ראש הקואליציה – –

אמנון כהן: הוא יעלה אחריך והוא ידבר.

סטס מיסז'ניקוב: – – שבהיותו סגן שר התמ"ת הוביל את החקיקה הזאת, תמך בה והשלים את המלאכה עכשיו, אחרי שנים רבות, ואנחנו יחד אתו.

סטס מיסז'ניקוב: אלי, ברכות רבות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד רותם: זו הצעת חוק של חבר הכנסת אפללו?

סטס מיסז'ניקוב: לא.

סטס מיסז'ניקוב: זו הצעת חוק ממשלתית.

דוד רותם: כי אז אי-אפשר להצביע.

אמנון כהן: כאמור, גם כאן יש כמה מסתייגים לשם דיבור.

אמנון כהן: הבנתי שהם מורידים את ההסתייגויות שלהם.

איתן כבל: לא, היא מהותית.

אמנון כהן: שאלתי.

ראובן ריבלין: – – – היתה לנו בעיה – – –

איתן כבל: הסתייגות מהותית.

אמנון כהן: אין בעיה.

אמנון כהן: אם מישהו מהמסתייגים רוצה כמובן לדבר – תיכף נראה מי הם המסתייגים.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

אמנון כהן: חבר הכנסת איתן כבל נוכח ורוצה למצות את זכותו לדבר.

ראובן ריבלין: האם אדוני שואף לגמור את הישיבה בשעה 17:00?

אמנון כהן: יש לנו עד מחר בבוקר בשעה 11:00 להמשיך את הדיון, ואין בעיה – וזאת ברצף.

ראובן ריבלין: השאלה היא, האם יש איזו הנחיה?

יצחק כהן: אני ביקשתי.

אמנון כהן: אדוני, אין שום הנחיה.

אמנון כהן: זה לפי טוב לבם של החברים.

אמנון כהן: אין פה עניין אישי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת רובי, בכל אופן, אני פה עד השעה 19:00.

ראובן ריבלין: השאלה האם יש איזו הנחיה – – –

אמנון כהן: אין שום הנחיות.

אמנון כהן: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביקשתי מכמה חברים להגיש את ההסתייגות הזאת, שנוגעת בעצם לכל אותם עובדים שלא נכללים, כלומר שלא עוברים במעבר למקום החדש, וכל הרצון הוא שזכויותיהם תמשכנה להישמר בהסכם הקיבוצי.

איתן כבל: זו חובתה של המדינה לדאוג לכך שאכן כך יהיו הדברים.

איתן כבל: אני מבקש את תמיכתכם בעניין הזה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ – איננה נוכחת.

אמנון כהן: אין עוד מסתייגים.

אמנון כהן: לכן, קודם כול, אנחנו נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת – – –

אלי אפללו: איתן, ההסתייגות.

אמנון כהן: לשם החוק אין הסתייגויות.

אמנון כהן: אנחנו נצביע על שם החוק.

אמנון כהן: אפשר להצביע על שם החוק.

ראובן ריבלין: אתה צריך לומר שזו הצעת חוק – – – הצבעה מס' 7 בעד שם החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: לשם החוק – הסעיף הזה אושר.

אמנון כהן: לסעיף 1 יש הסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, איתן כבל ושלי יחימוביץ.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לסעיף 1.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

דוד רותם: הם לא פה.

איתן כבל: למה לא פה?

אמנון כהן: חבר הכנסת איתן כבל נמצא כאן – מצביעים.

איתן כבל: ההסתייגות היא שלי.

אמנון כהן: בעד ההסתייגות או נגד ההסתייגות.

אמנון כהן: נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, איתן כבל ושלי יחימוביץ לסעיף 1 נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 18, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: ההסתייגות התקבלה.

אמנון כהן: יושב-ראש הוועדה, אתה רוצה שנמשיך?

אמנון כהן: כי ההסתייגות התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים על סעיף 1, כולל ההסתייגות.

אמנון כהן: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 18, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: סעיף 1 התקבל, כולל ההסתייגות.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שלישית, אלא אם כן יושב-ראש ועדת הכספים או הממשלה – מישהו רוצה למשוך את החוק.

אמנון כהן: אם הם לא רוצים למשוך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, עם ההסתייגות שהתקבלה בקריאה השנייה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 63 – הוראת שעה), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 20, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 63 – הוראת שעה), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית; עם ההסתייגות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים שחבר הכנסת , יושב-ראש הקואליציה, שפעל רבות למען החוק, יבוא ויברך את כל אלה שתמכו ועזרו לו להוציא את החוק שלו לפועל, ובסופו של דבר הוא נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אני רוצה להודות לך על העבודה הנהדרת שעשינו בהעברת החוק; רובי ריבלין, ידידי, חבר הכנסת, שעשה באמת לטובת החוק והפריפריה והגליל והנגב, ושאר החברים בוועדת הכספים.

אלי אפללו: אני רוצה לומר לכם, זה חוק שאנחנו עובדים עליו.

אלי אפללו: אחד מהחברים שביניכם – עבדנו כדי לעבור ולעודד את הפריפריה.

אלי אפללו: רבותי, החוק הזה בא לעזור באופן משמעותי להעתקת מפעלים ממרכז הארץ לפריפריה.

אלי אפללו: בזה אני רוצה להודות לכל מי שהיה, מי שתרם, מי שעזר, כדי שסוף כל סוף יהיה משהו, מנוף לעזור לפריפריה, כדי שיהיו פתרונות תעסוקה, כדי שיהיה עידוד ממשי להגיע לפריפריה, לבוא ולמצוא פתרונות תעסוקה, שלנו יש שם קושי.

אלי אפללו: תודה רבה לכל החברים.

אלי אפללו: אני מודה לכם על ההצבעה ועל התמיכה פה אחד.

אלי אפללו: תודה רבה, אדוני.

משה שרוני: תדאג שלא יכניסו את זה לחוק ההסדרים.

משה שרוני: [מס' מ/347; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 13165; נספחות.

משה שרוני: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים עם הצעת חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), קריאה שנייה ושלישית.

אמנון כהן: יציג את החוק חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), התשס"ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: בהצעת החוק מוצע לסיים את תחולתו של חוק התיאומים בתום שנת המס 2007.

סטס מיסז'ניקוב: כן קובעת הצעת החוק שורה של הוראות מעבר אשר יחולו בשנות המס הבאות, משנת המס 2008.

סטס מיסז'ניקוב: חוק התיאומים נחקק בשנת 1985, והוא נועד לתת מענה על שיעורי האינפלציה הגבוהים שהיו במשק באותה התקופה.

סטס מיסז'ניקוב: באותם ימים היו שיעורי האינפלציה במשק תלת-ספרתיים, דבר אשר יצר עיוות של ממש בחישוב ההכנסות החייבות במס.

סטס מיסז'ניקוב: מטרתו של חוק התיאומים היתה לנטרל את השפעת האינפלציה בחישוב ההכנסה החייבת של הנישום, כך שההכנסה החייבת שתתקבל לאחר ביצוע ההתאמות על-פי החוק תהיה בערכים ריאליים של סוף שנת המס.

סטס מיסז'ניקוב: בשנים האחרונות אנו עדים לשיעורי אינפלציה נמוכים, אשר אינם מצדיקים עוד את הטרחה שבקיום הוראות חוק התיאומים ואת העלויות שהיו כרוכות בביצועו.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, מוצע לבטל את החוק, אשר היה נכון ומותאם לתקופה שבה שיעורי האינפלציה היו גבוהים.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק קובעת כי חוק התיאומים יחול עד תום שנת המס 2007.

סטס מיסז'ניקוב: עם זאת, ועל מנת למנוע עיוותים שיכולים להיווצר עם ביטולו של חוק התיאומים, משנת 2008, הוחלט לקבוע כמה הוראות מעבר, אשר קובעות תחולה מסוימת של חלק מהוראות חוק התיאומים גם בשנות המס הבאות וכן קובעות את דרך החישוב לגבי נכסים שהיו בידי הנישום בתום שנת המס 2007.

סטס מיסז'ניקוב: כך, למשל, נקבע כי ניכוי בשל אינפלציה שלא נוכה בהכנסה בשנת המס 2007 יועבר לשנת המס הבאה, בלא תיאום למדד.

סטס מיסז'ניקוב: עוד נקבע, לדוגמה, כי סעיף 9(ג) לחוק, אשר מתיר הפסד ריאלי במכירת נכס קבוע, ימשיך לחול לגבי נכסים קבועים שהיו בידי הנישום בתום שנת המס 2007, אולם סכום ההפסד הריאלי הזה יחושב על-ידי תיאום עד תום שנת המס 2007 בלבד ולא עד ליום המכירה.

סטס מיסז'ניקוב: להצעה זאת אין הסתייגויות.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק המוגשת בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

אמנון כהן: אם אין הסתייגויות, כאמור, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), התשס"ח–2008 .

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–6 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 18, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית – כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

ניסן סלומינסקי: תשאל אם הוא לא רוצה למשוך.

אמנון כהן: אין מה למשוך, אין הסתייגויות, אף אחד לא עבר, לא אירע כלום, הכול בסדר.

אמנון כהן: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 20, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: תודה רבה ויישר כוח.

נסים זאב: סליחה, אדוני, לא הצלחתי להצביע.

אמנון כהן: אנחנו מוסיפים את הצבעתו של חבר הכנסת נסים זאב, אבל לא משנים את התוצאה.

אמנון כהן: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 11326; חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים.

אמנון כהן: הצעת חוק הבלו על הדלק (תיקון מס' 7), התשס"ח–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יושב-ראש ועדת כספים, תישאר כאן קבוע ואל תרד.

אמנון כהן: תציג לנו את הצעת החוק, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אמרתי שיש לי היום יום לימודים ארוך מעל הדוכן.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הבלו על הדלק (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו נכללה בהצעת חוק ההסדרים לשנת 2008 ופוצלה ממנה.

סטס מיסז'ניקוב: היא מובאת עתה בפניכם, לאחר שנסתיימה הכנתה בהליך רגיל בוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: סעיף 25א לחוק הבלו על דלק, התשי"ח–1958, מאפש הטלת עיצום כספי על מי שעבר על הוראה מהוראות חוק הבלו.

סטס מיסז'ניקוב: בחוק הנוכחי אין אפשרות לגבות את העיצום הכספי שמוטל באמצעות פקודת המסים (גבייה) – דבר אשר מקשה את הגבייה של העיצום הכספי.

סטס מיסז'ניקוב: מכיוון שלפי סעיף 7 לחוק הבלו, את הבלו עצמו ניתן לגבות בהליך הקבוע בפקודת המסים (גבייה), מוצע בהצעת חוק זו להוסיף לסעיף 7 גם את העיצום הכספי המוטל על הבלו, באופן שהוראות פקודת המסים (גבייה) יחולו גם על העיצום הכספי המוטל מכוח החוק.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר בהצעת חוק שלא היה לה מקום במסגרת חוק ההסדרים, והיא מהווה הוכחה נוספת לכך שוועדת הכספים והכנסת מחוקקות את הצעות החוק הממשלתיות מבלי שחרב הצעת חוק ההסדרים והתקציב על צווארן.

סטס מיסז'ניקוב: להצעת חוק זאת אין הסתייגויות.

סטס מיסז'ניקוב: כיוון שאני מסיים את יום הלימודים הארוך שלי פה, מעל הדוכן, בארבע הצעות חוק ממשלתיות, אני, כמובן, מנצל את העובדה ורוצה להודות לצוות של ועדת הכספים.

סטס מיסז'ניקוב: קודם כול לצוות היועצות המשפטיות בראשות שגית אפיק – ענת, מרב, שלומית.

סטס מיסז'ניקוב: למנהל הוועדה טמיר כהן ולכל צוות המזכירות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש לתמוך, רבותי חברי הכנסת, ללא הסתייגויות, בהצעת החוק הממשלתית הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

אמנון כהן: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים.

אמנון כהן: כאמור, אין לנו הסתייגויות.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 20, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לחצתי בטעות על – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב הצביע לא במקומו אלא במקום חברת הכנסת טרטמן.

אמנון כהן: להחליף את ההצבעה, שייחשב סטס מיסז'ניקוב במקום טרטמן.

אמנון כהן: אנחנו עוברים מייד להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 21 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הבלו על הדלק (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 21, נגד – 1, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הבלו על הדלק (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: [מס' כ/187; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 12970; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 85), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, להציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה.

גלעד ארדן: חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 85), התשס"ח–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלעד ארדן: מטרתה של הצעת החוק, שיזם חבר הכנסת יורם מרציאנו, היא לאפשר לנכים לנסוע בנתיבים המיועדים לתחבורה ציבורית, כדי להקל על אוכלוסייה זו את הגישה למרכזי ערים לשם ניהול חיי קהילה, מסחר ושירותים.

גלעד ארדן: בבסיס ההצעה עומד עקרון הנגישות של מקומות הפתוחים לציבור ושל שירותים הניתנים לציבור לאנשים עם מוגבלויות.

גלעד ארדן: לפי הצעת החוק, מי שניתן לו תג נכה התואם במראהו את תמרור ג-43: חנייה לרכב של נכה – משותק רגליים, לפי הודעת תעבורה (קביעת תמרורים), התש"ל–1970 – מה שמכונה על-ידי הציבור "תג כחול" – יוכל לנסוע, ברכב שלגביו ניתן התג, גם בנתיב שיועד לתחבורה ציבורית.

גלעד ארדן: ההיתר המוצע יחול גם על אדם המתלווה אל הנכה והנוהג עבורו ברכב.

ראובן ריבלין: ובלבד שברכב יהיה נכה.

גלעד ארדן: רגע, לא הספקתי לומר – ובלבד שהנכה, כמובן, נמצא גם הוא ברכב.

גלעד ארדן: אני רוצה לברך את חבר הכנסת יורם מרציאנו על הצעת החוק החשובה כל כך שהוא יזם.

גלעד ארדן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות מהותיות.

דוד רותם: למה רק "תו כחול"?

דוד רותם: לא – – –

גלעד ארדן: באופן עקרוני תמיד הכי טוב לתת לכל הציבור לנסוע בכל מקום שהוא רוצה.

גלעד ארדן: אני אסביר.

גלעד ארדן: משרד התחבורה התנגד להרחבת ההצעה הזאת לכל תגי הנכה.

גלעד ארדן: בתגים כחולים מדובר על כ-5,000 נכים שלגביהם היתה בדיקה והיה אישור של המדינה שיש להם בעיית נגישות ברגליים.

גלעד ארדן: יכול להיות שגם בקרב 80,000 הנכים האחרים שהוכרו כנכים ויש להם תגים שונים יש בעיות בנושא הזה.

גלעד ארדן: אבל המשרד טען שההרחבה ל-80,000 עלולה להביא למצב של סתימה של הנתיבים לתחבורה הציבורית, ולכן בשלב זה הוא מתנגד.

גלעד ארדן: צריך לדעת שבימים אלו יושבת ועדה שבודקת את כל עניין תגי הנכה במדינת ישראל.

גלעד ארדן: יכול להיות שלאחר שזה ישונה – הסטנדרטים, אפשר יהיה להרחיבם.

גלעד ארדן: אבל, אני רוצה להשלים את הצגת הצעת החוק, פשוט נשמט לי קודם עמוד מהנאום.

גלעד ארדן: רוב הנכים שייהנו מההסדר המוצע הם נכים המוגבלים בהליכה וזקוקים לכיסא גלגלים לצורך ניידותם, וכן נכים הזקוקים לרכב כאמצעי תנועה בגלל רגליהם הנכות.

גלעד ארדן: לפי הנתונים שנמסרו לוועדת הכלכלה, מספרם של הנכים הכלולים בהגדרה כאמור הוא כ-5,000.

גלעד ארדן: על כן, ככל הנראה, אין סכנה שההסדר המוצע ייצור עומס רב בנתיבים המיועדים לתחבורה הציבורית.

גלעד ארדן: במהלך הדיונים בהצעת החוק עלתה השאלה אם הצעת החוק צריכה לחול על כל הנתיבים הקיימים המיועדים לתחבורה ציבורית.

גלעד ארדן: ועדת הכלכלה החליטה להחריג מתחולתו של החוק נתיבים שמיועדים, על-פי תמרור, להסעת המונים שאינם אוטובוסים.

גלעד ארדן: למשל, לא יוכלו נכים, גם לאחר שיתקבל ההסדר המוצע, לנסוע בנתיבים שמיועדים לרכבות קלות – בעזרת השם כאשר יפעלו סוף סוף הרכבות הקלות.

גלעד ארדן: כמו כן, כדי לבחון את השלכותיו העתידיות של החוק על זרימת התחבורה הציבורית, הצענו לקבוע כי שר התחבורה והבטיחות בדרכים יהיה רשאי, בתום שנתיים מתחילתו של ההסדר המוצע, לשנות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, את הנתיבים הציבוריים שבהם תותר נסיעת הנכים.

גלעד ארדן: יתירה מזו, לפי הסמכות הנתונה לשר בסעיף 41 לפקודת התעבורה, יוכל השר לשנות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, את התוספות לפקודה.

גלעד ארדן: הוא יוכל גם לשנות את הגדרת הנכים הרשאים לנהוג בנתיב שיועד לתחבורה ציבורית.

גלעד ארדן: למשל, יוכל השר לקבוע שההסדר המוצע יחול גם על נכים שניתן להם תג ירוק, ולא רק על נכים שניתן להם תג כחול, כפי שמוצע כעת.

גלעד ארדן: חבר הכנסת רותם, זו התשובה לך – השר יוכל בעתיד להרחיב את זה, באישור הוועדה, גם לתגי נכה נוספים.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי קודם, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות מהותיות.

גלעד ארדן: אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת חוק חשובה זו בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שהוצע על-ידי הוועדה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני מבין שיש מסתייג אחד, שלא נמצא, חבר הכנסת יעקב כהן.

אמנון כהן: אני מבין שאין מסתייגים.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה – כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר לשבת ולהצביע – כהצעת הוועדה – בקריאה שנייה.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–2 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 19, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יוסף שגל: – – –

אמנון כהן: אנחנו מוסיפים את קולו של חבר הכנסת שגאל ולא משנים את ההצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע, אבל בקריאה השלישית.

אמנון כהן: אבקש – מי שרוצה, שיצביע.

אמנון כהן: אני לא מוסיף קולות אחר כך.

סופה לנדבר: גם אני כנראה התבלבלתי.

אמנון כהן: תשבו במקום.

אמנון כהן: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 85), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 18, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5) התקבלה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של הכנסת.

אמנון כהן: חברת הכנסת סופה לנדבר, מה רצית להגיד?

אמנון כהן: שאת התבלבלת כנראה?

סופה לנדבר: – – –

אמנון כהן: חברת הכנסת סופה לנדבר התבלבלה – במקום יצחק אהרונוביץ.

אמנון כהן: להחליף את ההצבעה של חברת הכנסת סופה לנדבר עם אהרונוביץ.

אמנון כהן: חבר הכנסת יורם מרציאנו רוצה לעלות ולהודות על הצעת החוק, שעברה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: בבקשה, כמה דקות.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש ובראשונה, ברצוני להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, שסייע לי להעביר את החוק, והיה מוביל בתוך ועדת הכלכלה כדי להוריד כל מיני מכשולים וכדי להביא אותה היום לקריאה שנייה ושלישית.

יורם מרציאנו: כמו כן, ברצוני להודות לשמעון יאיר ולשמחה בניטה, ממנהיגי ארגוני הנכים, שהיו יוזמי החוק, פנו אלי וביקשו ממני להוביל אתם את החוק.

יורם מרציאנו: אני בהחלט מודה לכם על הרעיון ועל היוזמה.

יורם מרציאנו: תודה רבה לכם, חברי חברי הכנסת.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים.

אמנון כהן: הודעה למזכיר הכנסת – בבקשה, אדוני.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 41) (שירות סינון של תכנים בלתי הולמים לקטינים באינטרנט), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת גלעד ארדן ואמנון כהן; הצעת חוק גילוי נתונים בדבר פליטת מזהמים בפרסומות של כלי רכב, התשס"ח–2008, של חברי הכנסת גלעד ארדן ורונית תירוש; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 26) (ביטול עסקה מתמשכת), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת גלעד ארדן ואלי אפללו.

נאזם בדר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/208).

נאזם בדר: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 99) (הגנה עצמית), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת ישראל חסון וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת ישראל כץ להציג את הצעת החוק.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להעלות לקריאה ראשונה, לאחר דיון בוועדת החוקה והחלטת ועדת החוקה לתמוך בחוק בקריאה ראשונה, את הצעת החוק – שתכונה בסופו של דבר "ביתי הוא מבצרי" – הזכות להגנה עצמית מפני פורצים, שאותה יזמתי כבר לפני כמה קדנציות והיא קיבלה משנה תוקף לאחר אותו מקרה שקרה עם שי דרומי.

ישראל כץ: אז אני וחברים נוספים הנחנו הצעות חוק בנושא.

ישראל כץ: אני חייב לציין את חבר הכנסת צבי הנדל, חבר הכנסת אליהו גבאי וחבר כנסת יצחק אהרונוביץ, שהניח את ההצעה לפני שהתמנה לשר.

ישראל כץ: לאחר מכן הוא התמנה לשר, יצא, והיא נרשמה על שמו של ישראל חסון.

ישראל כץ: בתיאום מלא ובעבודה משותפת עם כל המציעים, ובתמיכה של כמעט כל חברי הוועדה, החלטנו להעלות למליאה שני נוסחים.

ישראל כץ: הנוסח הראשון הוא הנוסח שהתגבש סביב הצעות חברי הכנסת, וההצעה השנייה היא הנוסח שהניחה הממשלה, משרד המשפטים, והוא מדבר בניסוח אחר על אותו העיקרון.

ישראל כץ: יושב כאן יושב-ראש הוועדה, פרופסור מנחם בן-ששון, שעשה כאן עבודה מצוינת לקראת הקריאה הראשונה, וגם הודיע שבכוונתו לפעול על מנת למצוא את הנוסח המוסכם ולהוביל את זה עוד לפני תום המושב הנוכחי, בעזרת השם, לקריאה שנייה ושלישית.

ישראל כץ: הכוונה היא למצוא נוסח שיענה מצד אחד על העיקרון והזכות של אדם להגן על עצמו בביתו, ומצד שני יסייג באותה מידה – אם הפעילות היא בלתי סבירה לחלוטין, הוא לא יהיה זכאי לאותה הגנה.

ישראל כץ: אני בטוח שבדיונים שנעשה, אנחנו נמצא דרך לגבש רוב בעד ההצעה.

ישראל כץ: העיקרון הוא עיקרון הקיים משחר ההיסטוריה, היהודית בוודאי, לגבי פריצה אל ביתו של אדם, שהיא בדרך כלל בשעות הלילה.

ישראל כץ: החוק גם קובע ומדגיש שמדובר רק במי שבא בכוונה לבצע עבירה, ולא ילד תמים, לא אחד שרדף אחרי כדור, לא חייל תועה, לא שוטר שבא מתוקף החוק.

ישראל כץ: העיקרון הזה היה מקובל במסורת היהודית, והוא קיים במדינות רבות בעולם, ב-49 מתוך 50 מדינות בארצות-הברית, ללא כל הסתייגות.

ישראל כץ: למי שפורצים אליו הביתה אין היכולת האמיתית להבחין בזמן אמת מה מתכוון הפורץ לעשות, אם לנקות את הרהיטים בסלון במסגרת החסדים השנתיים שלו – באירוניה אני אומר זאת – או אם הוא בא בצורה שבה הוא יכול גם להפעיל אלימות ואפילו רצח.

ישראל כץ: בתקופה האחרונה ראינו לא מעט מקרים שבהם הפריצה הובילה לאלימות קשה ביותר.

ישראל כץ: מעבר לפגיעה באנשים עצמם, רמיסת כל זכויותיהם והטלת מורא וחרדה על כל יושבי הבית, יש כאן מציאות שהפכה לבלתי אפשרית.

ישראל כץ: אנשים מרגישים שחייהם הפקר.

ישראל כץ: לכן קודמה הצעת החוק הזאת גם בפעם הקודמת וזכתה לתמיכה רחבה בנוסח המשולב של חברי הכנסת והממשלה בוועדת החוקה, מעבר לכל עניין פוליטי ולכל כיוון אחר.

ישראל כץ: חבר הכנסת טלב אלסאנע היה היחיד שהצביע נגד.

ישראל כץ: אגב, למעלה מ-100 ראשי רשויות גם חתמו, באופן נדיר, על תמיכה בחוק הזה.

ישראל כץ: הכוונה שלי ושל חברי היא להעביר אותו בהסכמה רחבה.

ישראל כץ: היום הכנסת תוכל לפעול במידה ניכרת לשינוי המצב, ליצירת הרתעה, כך שאותם פורצים אלימים ידעו שהם יכולים להיתקל גם בתגובה.

ישראל כץ: היום לפי החוק אסור לאדם לפעול, אלא אם כן הוא יכול להוכיח שהיתה סכנה מוחשית כלפיו.

ישראל כץ: החוק הזה, גם בהצעת הממשלה, מתקן את הדברים ואומר שעצם הפריצה כדי לבצע עבירה מהווה התקפה.

ישראל כץ: ההתקפה מהווה סכנה מוחשית, ולכן העיקרון הזה יקבע איפה תהיינה המגבלות, ושאין חובת נסיגה בביתו של אדם.

ישראל כץ: איפה תהיינה המגבלות ומה יהיה מבחן הסבירות – אלה דברים שיהיו תוך כדי החקיקה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

ישראל כץ: השר כהן, לי ולאף אחד אין כוונה לאפשר לאנשים לעשות את מה שהם לא רוצים לעשות – לפגוע באנשים שהם לא תמימים, אבל הם שוליים.

ישראל כץ: הכוונה היא ליצור מציאות של איזון מול המציאות שקיימת היום.

ישראל כץ: היום זה מערב פרוע, היום זה מזרח פרוע, היום כבוד המשפחה וחיי המשפחה וביטחונה נתונים למרמס.

ישראל כץ: זה גם בפריפריה, זה גם במגזר החקלאי וגם בלב הערים הגדולות.

ישראל כץ: זה בכל מקום ומקום.

ישראל כץ: אני כבר הגשתי כמה חוקים בכנסת הזאת, והעברתי חוקים לא מעטים בתחומים חשובים.

ישראל כץ: תמיד השתדלתי שהם יהיו בהסכמה רחבה ככל שאפשר.

ישראל כץ: לעובדה שהיועץ המשפטי ומשרד המשפטים נתנו נוסח משלהם והם קיבלו שלעקרון הסכנה המוחשית יש חשיבות רבה, משום שזו תהיה גם עמדת התביעה.

ישראל כץ: מעבר לחוק עצמו, גם עמדת התביעה תהיה עמדה שקובעת שפריצה לביתו של אדם מהווה התקפה ומהווה סכנה מוחשית.

ישראל כץ: כמדיניות התביעה זה גם יופץ לכל המקומות שאליהם זה צריך להיות מופץ.

ישראל כץ: לכן אני מבקש מהכנסת לתמוך בחוק.

ישראל כץ: השר כהן, זה נכון ששר יכול לעלות בכל שלב, אבל בדרך כלל רצוי שאחרי שהוא חלק – – –

גדעון סער: כבר עלית בטרומית.

דוד רותם: עלית.

יצחק כהן: אל תסתום לי את הפה.

ישראל כץ: צריך להדגיש שזו תהיה עמדתך הפרטית.

יצחק כהן: אני שר תורן, אני אגיד את הדברים שלי.

ישראל כץ: אתה לא יכול.

ישראל כץ: יש לממשלה עמדה.

גדעון סער: שיעלה בשם הממשלה, תהיה עוד תבוסה לממשלה.

ישראל כץ: אני חושב שיש לך כאן מדיניות פרטית, השר כהן.

ישראל כץ: אתה יודע שגם בסיעתך אתה חריג בעניין הזה.

ישראל כץ: העניין לובן, והופנה לכל המקומות.

ראובן ריבלין: מותר לך כשר.

אמנון כהן: מה הוויכוח, תן לו לסיים.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין, יש עמדת משרד המשפטים שהובאה במיוחד, וחברי הוועדה קיבלו אותה והכניסו אותה לתוך החוק.

אמנון כהן: חבר הכנסת כץ, אתה תסיים, תסביר את החוק, תרד, ניתן למסתייגים לדבר ונקבל החלטה בסוף.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, זה המסורת של ממלכת כוהנים – אתה כהן, הוא כהן והוא כהן.

ישראל כץ: אבל אני כהן צדק.

צבי הנדל: שב בשקט, תפסיק להפריע למדינה שלנו.

ישראל כץ: אני מקווה שלא יובהר שיש כאן שלוש ממשלות במדינת ישראל כרגע, כי הממשלה עצמה – – –

צבי הנדל: ישראל, תפסיק להתנצל.

ישראל כץ: הממשלה הביאה את הנוסח ויושב-ראש הוועדה כלל אותו וחברי הוועדה תמכו בנוסח הזה.

ישראל כץ: אנחנו נדרשים להצביע כאן על נוסח הממשלה, כך שאין פרשנות מהי עמדת הממשלה.

ישראל כץ: אפילו לא דקדקנו בעניין ועדת השרים ובאנו וקיבלנו את הדבר הזה.

ישראל כץ: הכוונה לעשות את זה באופן כולל ורחב, וככה כל המציעים רואים את הדברים.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אני מקווה – – –

מנחם בן-ששון: לי תהיה זכות דיבור?

מנחם בן-ששון: אני לא שר.

ישראל כץ: כן, יושב-ראש הוועדה אולי יוכל גם הוא להבהיר את הנושא.

ישראל כץ: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: השר יצחק כהן יכול לעלות, בבקשה.

אמנון כהן: יש לנו כאן שורה ארוכה של מסתייגים, חברי כנסת שנרשמו ויוכלו להביע את עמדתם.

גלעד ארדן: זה בשם הממשלה?

יצחק כהן: כן.

גדעון סער: אני רוצה לדעת, האם עמדת השר כהן היא בשם הממשלה?

יצחק כהן: כן.

גדעון סער: טוב, זה לפרוטוקול.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא מבין מה קרה לנו.

יצחק כהן: מדינת ישראל כמדינה, לא קיים בה חוק עונש מוות, גם נגד רוצחים; היא לא מוציאה להורג.

יצחק כהן: מה אנחנו עושים בחוק הזה, אדוני, פרופסור בן-ששון?

יצחק כהן: מה אתם עושים – – –

משה שרוני: ביתי הוא מבצרי.

יצחק כהן: בסדר, ביתך הוא מבצרך, אני יכול להציג לך עכשיו מאה סיטואציות, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, מאה טרגדיות שיצמחו מהחוק הזה.

יצחק כהן: מאה – לא אחת ולא שתיים.

צבי הנדל: יותר טרגדיה להיות בממשלה.

יצחק כהן: כן, כן, שמענו עליכם בגוש-קטיף, שמענו.

צבי הנדל: חוצפן אחד.

יצחק כהן: שמענו עליכם בגוש-קטיף, ראינו מה עשיתם בגוש-קטיף, ראינו אתכם.

צבי הנדל: דבוק לכיסא.

יצחק כהן: שב בשקט, שב.

קריאה: חוצפן.

צבי הנדל: דואג לרוצחים.

צבי הנדל: אתה תייצג את הרוצחים.

יצחק כהן: מה אתם עושים?

יצחק כהן: למדינה אין בחוק העונשין עונש מוות.

יצחק כהן: אתם לוקחים את החוק, מפזרים אותו לכל מאן דהוא.

יצחק כהן: כל מי שיש לו אקדח בבית, הוא יחליט, הוא יהיה הסניגור, הוא יהיה הקטיגור, הוא יהיה המוציא לפועל, הוא יוציא להורג.

צבי הנדל: – – –

יצחק כהן: אני לא מדבר אתך, די, תעשה לי טובה.

יצחק כהן: כמה טרגדיות יכולות לצמוח, אתה רוצה כמה סיטואציות – – –

צבי הנדל: יש היום טרגדיות.

יצחק כהן: אין טרגדיות היום.

צבי הנדל: חקלאים נורו.

צבי הנדל: חקלאי יושב על כיסא גלגלים עד היום.

צבי הנדל: חוצפן.

יצחק כהן: אתה חוצפן ואתה טמבל.

יצחק כהן: תן לי לדבר ואל תפריע לי, בסדר?

יצחק כהן: די, חצוף.

אמנון כהן: חבר הכנסת כהן, מספיק לרדת לרמות כאלה.

אמנון כהן: חבר הכנסת כהן, תתמקד בעמדה שלך, מה מפריע לך – – –

יצחק כהן: אל תפריע.

גדעון סער: אדוני השר, יש סגנון פרלמנטרי.

יצחק כהן: הוא לא פרלמנטר?

יצחק כהן: תעיר לו.

יצחק כהן: הוא לא בפרלמנט?

אמנון כהן: חבר הכנסת כהן, תגיד מה מפריע לך.

יצחק כהן: אז אני אומר, אדוני, פרופסור מנחם בן-ששון, איך הגעת למציאות הזאת שאתה מאפשר לדבר כזה להתקדם?

יצחק כהן: הרי אתה נותן לכל בר בי רב דחד יומא אקדח ביד ואתה אומר לו: תוציא להורג לפי ראות עיניך.

יצחק כהן: זה מה שאתה אומר לו.

יצחק כהן: איך יכול להיות דבר כזה?

משה שרוני: המדינה לא מסוגלת לתת הגנה.

יצחק כהן: הרי בדיני נפשות יש 23 דיינים, וכאן דיין יחיד שהוא הקטיגור, הוא הסניגור, הוא המוציא לפועל, הוא התליין.

יצחק כהן: אני לא מבין מאיפה לקחתם את זה.

יצחק כהן: תראה לי מדינה אחת בעולם שמאפשרת את זה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, למען כבודה של הכנסת, כבודה של המדינה, תסירו את הצעת החוק מסדר-היום.

דב חנין: מישהו אחד מציל את כבודה של הממשלה.

משה שרוני: כל עוד המדינה לא מסוגלת לתת הגנה – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, כבוד השר שאיבד עשתונותיו, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד גם לחברי היושב מולי וגם לחברי היושב מולי מקרוב: מה לעשות, אנחנו דואגים לאזרחים המותקפים על-ידי אנשים שמוכנים לרצוח, ולא דואגים למי שרוצה לרצוח אלא למותקף.

דב חנין: – – –

צבי הנדל: אני מבקש ממך, אתה תעלה לדבר, ואין לי ספק שתעשה את זה בטוב טעם.

צבי הנדל: אני רוצה שתדעו, מכינים לי רשימת מקרים – איך נגמרו האירועים בתחום הגנבה החקלאית כשבעל החווה או בעל המשק היו באזור במקרה.

צבי הנדל: אחד גמר על כיסא גלגלים ואחד גמר כשהבן שלו על כיסא גלגלים.

צבי הנדל: ביקשתי רשימה מסודרת ומדויקת של כל אירוע ואירוע.

צבי הנדל: האנשים האלה שבאים לגנוב, על מנת לבצע את הגנבה – גם כאלה שחודרים בלילה לביתם של אנשים שישנים מוכנים נפשית, אם מישהו מתעורר, לתקוף אותו גופנית עד כדי רצח.

צבי הנדל: לא עולה על הדעת שבן-אדם – הרי בחוק אנחנו כותבים: אלא אם כן יוכח שהאדם עשה מעבר לדברים הנורמליים שצריך לעשות אדם להגנתו.

צבי הנדל: אבל אני לא מקבל את המצב שקיים היום בחוק, שבעל הבית או החקלאי צריך לברוח משם על מנת שלא להיפגע.

צבי הנדל: שומו שמים, הרי זה איבוד בלתי רגיל, שאם פורצים לביתו, למבצרו, או פורצים למשקו של אדם, החוק בעצם אומר שאם יכולת לברוח על מנת שלא להיות בסכנה ולא ברחת, אתה אשם.

צבי הנדל: זה הסיפור עם שי דרומי.

צבי הנדל: אין דבר יותר בסיסי בהלכה היהודית, במשפט היהודי, שמבחין בין מי שחודר בלילה, גנב שבא בלילה, יש לו דין אחר – אני חושב שאתה הבאת לי את הציטוטים, כבוד הרב – מגנבה באמצע הרחוב לאור היום.

צבי הנדל: לכן, הדבר הכי מינימלי שאפשר לדרוש מהמחוקק הישראלי – אגב, בשלב הראשון הממשלה היתה נגד, אל תטעו.

צבי הנדל: בסוף הם התרצו בהסכמות כאלה ואחרות.

צבי הנדל: היה סקר – ובזה אני מסיים.

צבי הנדל: רוב הציבור בישראל ודאי לא מתלהם; רוב הציבור לא רוצה לפתוח באש סתם.

צבי הנדל: 80% ומשהו חשבו שהחוק הזה ראוי, וחשבו ששי דרומי – שישב בכלא, עכשיו הוא כבר לא ישב, אבל בתחילה הוא ישב בכלא – בזמן המשפט, צריך לצאת הביתה.

צבי הנדל: אז כולם מטורפים?

צבי הנדל: לכן, אני מאוד מבקש, ואני בטוח שיהיה לזה רוב, אבל אני מבקש שזה יעבור פה אחד.

צבי הנדל: ראוי שיעבור חוק כזה, שמתקן את העיוות הנורא בחקיקה שדורש מבעל הבית לברוח משם, כדי שיוכל להגן על עצמו ולא ייחשב לפוגע אם הוא מגן על רכושו או על ביתו.

צבי הנדל: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: נרשמו כמה חברי הכנסת.

אמנון כהן: חבר הכנסת ישראל חסון – אינו נוכח.

אמנון כהן: חברת הכנסת סופה לנדבר – אינה נוכחת.

אמנון כהן: חבר הכנסת אלכס מילר, רוצה לדבר?

אלכס מילר: מוותר.

אמנון כהן: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב – אינו נוכח.

אמנון כהן: חברי הכנסת אורי אריאל, יעקב מרגי, יורם מרציאנו.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, רוצה לדבר?

גדעון סער: לא.

אמנון כהן: חבר הכנסת משה שרוני?

משה שרוני: מוותר.

אמנון כהן: חבר הכנסת אליהו גבאי.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר – אני לא רואה אותו כרגע.

דב חנין: אדוני השר, אני רוצה לברך אותך על הדברים שלך, אני חושב שאתה הצלת את כבודה של ממשלת ישראל.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק גרוע, הוא חוק מסוכן, הוא חוק שצריך לדחות אותו מעל סדר-יומה של הכנסת, הוא חוק של מערב פרוע, הוא חוק של הפקרות, הוא חוק של גזר-דין מוות במקום לאנשים שמבצעים עבירות של פריצה.

דב חנין: אני מציע לכל חברי הכנסת לקרוא את החוק לפני שהם מצביעים עליו.

דב חנין: מה אומר החוק, למשל?

דב חנין: גרסה א' של החוק: מי שמתפרץ או נכנס לבית מגורים, רואים את המותקף כאילו נשקפה לו או לזולתו הנמצא עמו סכנה מוחשית של פגיעה בחייו או בגופו.

דב חנין: גרסה ב' של החוק: לא יישא אדם באחריות פלילית למעשה שעשה כדי להדוף מי שפורץ או נכנס לבית מגוריו.

דב חנין: זאת אומרת, חבר הכנסת ריבלין, אם מישהו פורץ למקום מגוריו של מישהו, אפשר להרוג אותו.

דב חנין: הוא לא יישא באחריות פלילית.

דב חנין: תקרא את מה שכתוב בחוק.

דוד רותם: – – – בכוונה לבצע עבירה.

דב חנין: בכוונה לבצע עבירה.

דב חנין: אז הוא רצה לפרוץ, בשביל זה להרוג אותו?

דב חנין: בשביל זה גזר-דין מוות?

קריאות: – – –

דב חנין: אתם מחוקקים חוקים לא ראויים.

דב חנין: אתם מחוקקים חוקים של מערב פרוע, אתם מחוקקים חוקים שהתוצאות החברתיות שלהם הרסניות, אתם מחוקקים חוקים שאין בהם שום היגיון משפטי, אין בהם שום מחשבה משפטית, אין בהם שום הסתכלות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בחוק הישראלי – – –

אמנון כהן: השר כהן, אתה מוכן לשבת בבקשה?

אמנון כהן: אני לא שומע את הדובר כאן.

אמנון כהן: תודה.

גלעד ארדן: טוב, זו קריאה ראשונה.

דב חנין: יש דברים שאי-אפשר להעביר אותם גם בקריאה ראשונה.

דב חנין: גזר-דין מוות לפורץ, אפילו לא בהליך משפטי, אלא גזר-דין שהקורבן עצמו החליט לגזור – מוות, והוא לא יישא באחריות פלילית, כי מישהו התכוון לגנוב ממנו ובגלל זה הוא ירה בו והרג אותו.

דב חנין: הוא לא יישא באחריות פלילית.

דב חנין: אתם מבינים מה אתם מחוקקים פה?

דב חנין: הכנסת הזאת ירדה מהפסים, אני אומר לכם.

דב חנין: אין לי ביטוי יותר רך מזה.

דב חנין: אני חושב שזו חקיקה שאי-אפשר להעביר אותה בקריאה ראשונה.

דב חנין: אי-אפשר להעביר אותה בקריאה ראשונה.

דוד רותם: אבל כמה אפשר להגן על עבריינים, חבר הכנסת חנין?

דב חנין: חבר הכנסת רותם, אני רוצה לומר לך – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת דוד רותם, תיכף אתה תהיה הדובר.

אמנון כהן: תן לו לסיים את דבריו.

דב חנין: חבר הכנסת רותם, אני רוצה לומר לך: בחוק הישראלי, אתה כמשפטן יודע – יש היום הגנות שקיימות בחוק הישראלי.

דב חנין: יש הגנת הצורך, יש הגנה עצמית – זה לא שאם אתה קורבן אתה צריך להסתכל בשאננות על זה שתוקף אותך ואין לך מה לעשות.

דב חנין: יש לנו הגנות, יש הגנות שצריך להפעיל אותן.

דב חנין: אולי צריך לתקן בהן משהו – – –

דוד רותם: זה התיקון, זה התיקון.

דוד רותם: כי ההגנות – – –

דב חנין: לא, אבל זה לא תיקון.

דב חנין: בזה אתם שוברים לגמרי את כל העקרונות של המשפט.

דב חנין: מה שכתוב פה בוורסיה השנייה – שלא יישא באחריות פלילית – זה אומר שהוא יכול לירות בו ולהרוג אותו אם הוא התכוון לגנוב ממנו משהו.

דב חנין: הוא יכול לירות בו ולהרוג אותו והוא לא יישא באחריות פלילית.

דב חנין: אתם מבינים מה אתם עושים פה?

דב חנין: זה דבר – יש דברים – – –

אמנון כהן: משפט אחרון, בבקשה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם, אני יודע שאנחנו מדברים על בעיה קשה של עבריינות ועל התמודדות עם עבריינות.

דב חנין: וצריך להתמודד עם העבריינות הזאת.

דב חנין: הדרך להתמודד עם העבריינות לא עוברת דרך עבריינות נגדית.

דב חנין: הדרך להתמודד עם העבריינות לא עוברת דרך עשיית משפט עצמית.

דב חנין: הדרך להתמודד עם עבריינות לא עוברת דרך גזרי-דין מוות אינסטנט, שאותם ייתנו האנשים שיורים באלה שמנסים לפרוץ לבתיהם.

דב חנין: לכן אני מציע לכנסת לדחות את הצעת החוק הזאת, לא לקבל אותה ולבקש שתובא לנו הצעה יותר טובה להתמודד עם – – –

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אליהו גבאי, שלוש דקות, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – אנחנו נראה מי נמצא פה – חבר הכנסת מנחם בן-ששון, אם יהיה פה.

אמנון כהן: אם לא, אז חבר הכנסת דוד רותם.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמענו את זעקות השבר של חברי קודם, חבר הכנסת דב חנין, על הסכנה שעלול להיות פה מערב פרוע.

אליהו גבאי: אתה שומע מה אמרת?

אליהו גבאי: המערב הפרוע?

אליהו גבאי: אתה יודע מה יש בדרום?

אליהו גבאי: המערב הפרוע עוד קטן עליהם.

אליהו גבאי: ידוע לך שכאשר יש מלחמה בין שתי מדינות אז עושים גדר תיל, עושים תעלות, שלא יוכלו לעבור מכוניות, עושים גדרות חשמל, משטרה, אנשי ביטחון – כך חיים האנשים בדרום.

אליהו גבאי: לך ליישוב נבטים ותראה.

אליהו גבאי: תעלות שלא יעברו מכוניות.

אליהו גבאי: אנשי שמירה מחברת שמירה, גדרות תיל, גדרות חשמל.

אליהו גבאי: מי עושה דבר כזה, אם לא במקום שיש בו מערב פרוע?

אליהו גבאי: מי עושה שמירה כזאת על יישובים, אם לא אותו יישוב שמרגיש שהוא בסכנה?

אליהו גבאי: חברות הביטוח לא מבטחות את האנשים ואת היישובים האלה.

אליהו גבאי: מדוע הן לא מבטחות?

אליהו גבאי: כי יודעים שידה של ממשלת ישראל קצרה מלהושיע.

אליהו גבאי: המסכנים האלה, אלה שיושבים בביתם ובאים לגזול את רכושם ולסכן את נפשם, כאשר הם בסכנת מוות אם הם יתגוננו.

אליהו גבאי: ועכשיו, בא החוק הזה לשפר את הביטחון, החוק הזה בא לומר שאנחנו באנו להגן על האנשים האלה, שהם בסכנת מוות – הם בסכנת מוות, אלה שמגינים על רכושם.

אליהו גבאי: אז עכשיו זה בא להגן, ליצור הרתעה.

אליהו גבאי: החוק הזה בא להקל על המשטרה, החוק הזה בא לצמצם את הפשיעה.

אליהו גבאי: החוק הזה – הוא מצמצם את הפשיעה.

אליהו גבאי: ולכן, כל אדם שכואב לו מה שקורה בדרום ובצפון, הפריצות – אנשים שבאים ופורצים להם, והם יושבים בחיבוק ידיים ופוחדים לצייץ, שמא יירו בהם.

אליהו גבאי: אז אם יש חוק כזה, במקום לאמץ אותו – למה נולד החוק הזה?

אליהו גבאי: כי ממשלת ישראל לא מסוגלת להגן, לא על הכפרים ולא על הבתים ולא על המשק.

אליהו גבאי: אנשים שמגדלים משק, פרות וכבשים – באים עם משאיות ולוקחים את רכושם.

אליהו גבאי: וכאשר מישהו רדף אחרי המשאיות האלה שגנבו לו את הבקר ועבר לרשות הפלסטינית, אז אמרו לו: עברת את הגבול.

אליהו גבאי: לכן אני קורא לכנסת ישראל לתמוך בחוק הזה, כדי לאותת לאותם הפורצים שמסכנים גם חיי אדם: עד כאן.

אליהו גבאי: ולכן החוק הזה בא לצמצם את הפשיעה, ובא להגן על אותם המסכנים שהם אובדי עצות.

אליהו גבאי: סעו לדרום ותראו מה קורה.

אליהו גבאי: לצערי, אתם יודעים מי עושה את זה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה, שהכין את החוק והגיע לשלב הזה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: תסביר לחברי הכנסת ולשר יצחק כהן מה מהות החוק.

מנחם בן-ששון: השר כהן כבר הבין, ברגע.

מנחם בן-ששון: עכשיו אני רק רוצה להסביר לחברים האחרים.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – כי יגנוב איש שור או שה וטבחו ומכרו, חמישה בקר ישלם תחת השור וארבע צאן תחת השה.

מנחם בן-ששון: אומרת התורה בפרשת משפטים, פרק כ"ב פסוק א': אם במחתרת יימצא הגנב והוכה ומת – אין לו דמים.

מנחם בן-ששון: אם זרחה השמש עליו – דמים לו, שלם ישלם.

מנחם בן-ששון: אם אין לו, ונמכר בגנבתו.

מנחם בן-ששון: ההבחנה הבסיסית הזאת, שנמצאת בתורתנו הקדושה, שנמצאת בחוק האסלאמי, שנמצאת בכל מקום אחר בעולם, אומרת כך: מקום שיש סכנת נפשות שאדם צריך לעמוד ולהגן על נפשו – הוא לא צריך להפקיר את נפשו.

מנחם בן-ששון: יש כאן עניין של הצלת נפש, ולכן צריך למצוא לכך פתרון.

מנחם בן-ששון: מה עשתה ועדת החוקה כאשר באו אליה שלל ההצעות בעקבות יוזמתם של חברי – חבר הכנסת כץ, חברים נוספים; אני חייב להזכיר את שמו של חבר הכנסת רותם אף שהוא לא רשום במציעים, אבל הוא היה בעצם בין המציעים והמפעילים.

מנחם בן-ששון: מה עשתה הוועדה?

מנחם בן-ששון: קודם כול, כינסה את כל ההצעות שהיא ראתה בהן בעיה מסוימת לגרסה א' – והחברים יודעים את זה – ואת הצעת הממשלה בטהרתה, בלי שינוי של אות, שמה בגרסה ב'.

מנחם בן-ששון: זה היתרון של קריאה ראשונה.

מנחם בן-ששון: ועדת החוקה כבר עשתה כמהלך הזה לא פעם ולא פעמיים, ויכול להיות שלהוותי אצטרך לעשות כך גם כשנביא חוקה – שחלק מהסעיפים יהיו ביותר מגרסה אחת, ולאחר מכן נלבן אותם.

מנחם בן-ששון: אבל קודם כול אתה אומר: כנסת ישראל רוצה לומר את דברה.

מנחם בן-ששון: אין לי זמן להראות לכם באיזה מהלך היו האנשים שגרסו את גרסה א' וכבר ויתרו כדי להגיע לגרסה ב'.

מנחם בן-ששון: אני אומר את הדברים לשבח הוויתור, לא לשבח התוצאה, אבל גרסה ב' היא הדרך שהחוק מצוי בה בעליל.

מנחם בן-ששון: יש בו שתי חזקות, אין פה שתי אופציות, והחזקות בגרסה ב' אומרות שהן עומדות לו לאדם ביום שהוא בא לבית-המשפט.

דב חנין: – – –

מנחם בן-ששון: אדוני, בגרסה ב' שתי חזקות, בדיוק כמו שמצוי בפסיקה האירופית.

מנחם בן-ששון: ולכן, ממשלת ישראל הביאה את ההצעה בגרסה ב', ואני אשתדל, כפי שאמרתי לחברים גם בדיון, לשכנע אותם להצביע כגרסת הממשלה בקריאה השנייה והשלישית.

מנחם בן-ששון: תודה, אדוני.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דוד רותם, בבקשה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא יודע אם יש פה צביעות, רשעות או סתם חוסר הבנה בין המתנגדים לחוק.

דוד רותם: אנחנו עדים לתופעות אלימות במדינת ישראל.

דוד רותם: אנחנו עדים לפריצות לבתיהם של אנשים, למעשי רצח הנעשים בבתיהם של אנשים, לריקון משקים חקלאיים, לפגיעה בחקלאים, פגיעה בנשים, פגיעה בקשישים, וכאשר אנחנו באים ואומרים: רבותי, מי שעושה דבר כזה ויש בידיו של בעל הבית למנוע את הדברים תוך פגיעה במי שמנסה לחדור לביתו כדי לבצע עבירה – מתקוממים להם אנשים שאין לי אלא לקרוא להם יפי נפש.

דוד רותם: הם יפי נפש המנסים להגן על עבריינים.

דוד רותם: השר כהן, "לא תעמוד על דם רעך" הוא איסור מדאורייתא.

דוד רותם: כאשר אתה רואה את מה שקורה, כאשר פורצים לאנשים הביתה, מכים אותם, הורגים אותם, אז אתה בא להגן על הפורץ משום שאתה חושש שיהיו כאלה שיירו סתם.

יצחק כהן: כן.

דוד רותם: כמה כאלה יש?

יצחק כהן: הרבה.

דוד רותם: אתה טועה, ואתה יודע שאתה טועה ואתה יודע שאתה מטעה.

יצחק כהן: לא יכול להיות שיהיו טרגדיות בעניין הזה ושמישהו יירה בטעות בבן שלו?

דוד רותם: יכול להיות שיקרו טרגדיות, אבל טרגדיות יכולות לקרות גם היום, שהרי טוען דב חנין: יש ממילא הגנה, לא צריך הגנה חדשה.

משה כחלון: כל מי שיש לו נשק בבית – יכול להיות שתהיה טרגדיה.

דוד רותם: אני מודיע לך, בתקופת האינתיפאדה הראשונה והשנייה נסענו בכבישים וזרקו עלינו אבנים, וכשירינו להגנה עצמית אמרו לנו שזו לא הגנה עצמית.

מנחם בן-ששון: זה לא החוק הזה.

דוד רותם: כאשר פרצו לנו ליישובים לצורך פעולות חבלה אמרו לנו שזו לא הגנה עצמית.

דוד רותם: זה חוק שבא להיטיב עם העם, להגן על אנשים תמימים ולא לאפשר לעבריינים להרים ראש.

דוד רותם: יש לאשר את החוק.

דוד רותם: תודה רבה.

יצחק כהן: יש לך שיקול דעת – – –

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים – חבר הכנסת נסים זאב, כרגיל.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, צא ולמד, אדם רוצה להיפטר משכנו, חבר הכנסת שרוני, הוא מזמין אותו לביתו ויורה בו, ולאחר מכן הוא מוציא את החוק שמבוסס על התורה ועל הכוונה, והדברים האלה באים לידי ביטוי בדוגמה שהבאתי.

ראובן ריבלין: בפרוע פרעות בישראל, במקום שבו המשטרה לא יכולה לתת מענה, בא חבר הכנסת ישראל כץ ובצדק מבקש להגן על מבצרו של אדם.

ראובן ריבלין: אבל פעמים מתן אפשרות שהיא בבחינת חקר לב וכוונה של אדם בהנחה משפטית שכל מי שנכנס אליך הביתה מבקש לבצע עבירה, הוא דבר שהוא מעבר לכל הקריטריונים הפליליים של מדינה דמוקרטית.

דוד רותם: זה לא כתוב בחוק.

ראובן ריבלין: יש צורך ויש הגנת צורך ויש הגנה של שימוש בכוח סביר ויש מענה, ובוודאי במקומות שבהם יש פרעות, וידוע שיש מסתננים שנכנסים, כמו אצל אותו דרומי.

ראובן ריבלין: הרי הדברים באים ומתבקשים מאליהם בתוקף הנסיבות, והגנת הצורך תעמוד.

ראובן ריבלין: בשביל מה לנו לצאת ולתת איזו אפשרות, בבחינת כל מי שיבוא לביתי על מנת לבצע פשע איום – אני יכול להרוג אותו.

ראובן ריבלין: אבל אני לא יודע אם הוא ביצע פשע איום או התכוון לבצע פשע איום.

ראובן ריבלין: קודם כול אני הורג אותו, ולאחר מכן אני מברר.

ראובן ריבלין: לכן, קודם כול אני מברך את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט על כך שבמצוקה שאליה הוא נקלע עקב הצורך של החברה בישראל, עקב קוצר ידה של המשטרה לתת מענה לבעיות קשות ביותר של כל אותם מושבניקים הנמצאים על קווי תפר כאלה או אחרים וביתם הפך למרמס – יצר כמה גרסאות.

ראובן ריבלין: לא היה עולה על דעתי לתמוך בגרסה הראשונה.

ראובן ריבלין: בהחלט, בסייגים כאלה ואחרים, הקבועים כבר בעקרונות החוק הפלילי, ייתכן מאוד שגרסה ב' היא גרסה שעליה אנחנו יכולים להתכנס, ובלבד שתחייב את האוחז בנשק לסכן חייו של אדם אחר מתוך מחשבה שהוא מתכוון לבוא ולהרוג אותו, ולא רק מתוך כוונה לנצל חוק אשר יכול לתת בידי אדם בעל כוונות רעות לעשות פעולות נוראיות ואיומות בשם החוק, בשם הצדק ובשם שמירת הבית כמבצר.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו צריכים להיזהר מאוד, לתת מענה לבעיה שאנחנו חיים אתה ולבחון את כל העקרונות המשפטיים הקיימים היום.

ראובן ריבלין: לכן, היום זאת קריאה ראשונה, ולקראת קריאה שנייה ושלישית, אם בכלל נחליט בוועדה, חברי הכנסת השותפים, שניתן לתת מענה לכל אותם דברים שהשר יצחק כהן וחבר הכנסת חנין הצביעו עליהם, ואינני רואה בהם אנשים צבועים ומתחסדים.

ראובן ריבלין: יש פה בהחלט סכנה של עשיית שימוש לרעה בחוק ששרוני רואה אותו כחוק חיוני משום שהוא רואה את קוצר ידה של החברה להגן על אנשים חסרי ישע.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

אמנון כהן: ניתן גם דקה או שתיים למציע, חבר הכנסת ישראל כץ.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעיקרון אתמוך בחוק, אבל צריך להבין שהחוק הוא מאוד בעייתי, ואני מבטיח לכם שבעולם התחתון זה יעבוד טוב מאוד.

נסים זאב: המאפיה תנצל את החוק הזה טוב מאוד, וכל אחד ייתן הסברים טובים בדיוק איך השכן או החבר או הפורץ הגיע לבית שלו ואז הוא יקבל את ההגנה דרך החוק הזה.

נסים זאב: צריך להבין שאנחנו לא מדברים על אנשים תמימים, ואני מסכים בעיקרון: אם באים לגנוב, יש חשש לסכנת נפשות.

נסים זאב: הבא להורגך, השכם להורגו.

נסים זאב: וברור שכשגנב נכנס ומתפרץ לבית, אם בעל הבית מתנגד, הוא יכול להשתמש גם בנשק כדי להרוג אותו ולהשיג את המטרה שלו.

נסים זאב: הבא להורגך, השכם להורגו.

נסים זאב: לכן בעל הבית צריך להתגונן מפני הגנב.

נסים זאב: צריך לזכור שלא מדובר רק באנשים תמימים וישרים.

דב חנין: ההנחה היא לא שהוא יפרוץ אליך הביתה.

נסים זאב: נכון, אבל אם ברור לך או אם אתה חושב שאין לו כוונה להרוג, והוא גם לא מסוגל להרוג, למשל הגנב עכשיו מתפרץ לבית, ואין אף אחד בבית, ואני יודע שגם אם הוא ייקח משהו מהבית, הוא ייקח את הרדיו, ייקח מה שיש והוא יברח, ואני רץ אחריו עם נשק כדי לעצור אותו, אז צריך להביא בחשבון שעלול להתפתח מצב שהוא בא להגן על הבית, ומתוך הגנה על הבית מתפתח מצב שמידרדר לקטל ולהרג.

נסים זאב: צריך להביא את זה בחשבון לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

נסים זאב: דבר אחד לא מובן לי.

נסים זאב: כולנו חושבים על אותם הגנבים שצריך לפעול נגדם ביד קשה, אבל תראו מה קורה כשזורקים על שוטר למשל בקבוק תבערה או אבנים, אפילו מתוך כוונה לפגוע ואולי גם להרוג אותו.

נסים זאב: שוטר כזה שיורה על אותו אזרח, מעמידים אותו לדין.

נסים זאב: איזה היגיון יש בין שני החוקים האלה?

נסים זאב: כרחוק מזרח ממערב.

נסים זאב: ושוטרים עומדים היום לדין על זה שמתוך הגנה ומתוך אילוץ מסוים היו צריכים להשתמש בנשק כדי להגן על עצמם.

נסים זאב: ואומרים להם: למה פתחתם באש?

נסים זאב: הרי זה אבסורד.

אמנון כהן: ולכן, אדוני?

נסים זאב: אנחנו צריכים באותה הזדמנות, באותה חקיקה, גם להשתמש בחוק הזה כהגנה על שוטרים כאשר הם מרגישים שנשקפת סכנה לחייהם, שהם יוכלו להתגונן בנשק.

נסים זאב: ועוד דבר, ובזה אני מסיים.

אמנון כהן: תודה.

נסים זאב: אדוני, אי-אפשר לדבר על הגנה כשנכנסים כל כך הרבה גנבים לבתים ויש פריצות, ולא לחלק נשק לכל בית.

נסים זאב: אם אנחנו מדברים על הגנה, אני בעד לתת רשיון לכל אחד ואחד, ובכל בית יחזיקו נשק דרוך, כדי שכל אחד ואחד יוכל להגן על עצמו בשעת אמת.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה אולי.

אמנון כהן: חבר הכנסת כץ, בוא נעבור להצבעה, וזהו.

ראובן ריבלין: כל מי שחברי הכנסת יציידו אותם בנשק, אפשר לירות בו – מספיק עם ההפקרות.

ישראל כץ: חברי הכנסת, אני רוצה להדגיש שהכוונה היא בהשלמת תהליך החקיקה, כמו שאמר יושב-ראש הוועדה, כמו שאמרתי וכמו שהכוונה היתה מלכתחילה, ולכן גם מביאים את זה ביחד עם הצעת הממשלה.

ישראל כץ: הכוונה היא ליצור גם את התמיכה בעיקרון של זכות ההגנה העצמית וההגנה על הבתים של האנשים, וגם למצוא את האיזון המתאים על מנת שלא ייפגעו חפים מפשע, אף-על-פי שהדאגה הנוגעת ללב של חבר הכנסת חנין לאותם מסכנים כבר נובעת יותר מהשיוך המפלגתי שלו מאשר מזכויות אדם.

ישראל כץ: כנראה הוא לא ראה הרבה זמן את הזקנים, את המוכים, את המותקפים ואת המציאות ששוררת כאן, במדינת ישראל.

ישראל כץ: כדאי מאוד שאלה שדוברים נגד יתעוררו, כולל השר כהן.

ישראל כץ: תתחיל לרחם על המסכנים ולא על האכזרים, כי ידוע הפסוק שמי שמרחם על האכזרים, סופו שהוא מתאכזר למסכנים ולחלשים.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה, חברי חברי הכנסת, על הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 99) (הגנה עצמית), התשס"ח–2008, בקריאה ראשונה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 99) (הגנה עצמית), התשס"ח–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 28, אחד נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע בזאת שהצעת חוק העונשין (תיקון מס' 99) (הגנה עצמית), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה הראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/208).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 88) (דמי חנייה בחניון בבעלות רשות מקומית), התשס"ח–2008.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק שיזמו יחד אתי שני חברי כנסת נוספים, חברת הכנסת אורית נוקד וחבר הכנסת יואל חסון.

משה כחלון: מדובר בהצעת חוק שבאה להגביל את דמי החנייה בחניונים הציבוריים.

משה כחלון: נוצר היום מצב, כשאנחנו נכנסים להחנות רכב במגרש חנייה ציבורי, גם פרטי, שאם אנחנו מחנים את הרכב במשך שעה ושתי דקות, החניון גובה עבור שעתיים, ואם זה שעתיים ושתי דקות, הוא גובה עבור שלוש שעות.

משה כחלון: הצעת החוק הזאת באה להסדיר את זה ולחייב את בעלי החניונים לגבות בפעימות של רבע שעה, 15 דקות.

משה כחלון: אם אנחנו מחנים את הרכב לשעה ושתי דקות או חמש דקות או עשר דקות, הוא יגבה עבור שעה ורבע, בפעימות של רבע שעה.

משה כחלון: לא רצינו להפוך את זה לפעימות של דקה או שתיים, לא רצינו להיות קטנוניים, אבל מצד שני לא יכולנו להרשות לעצמנו לפרוץ את זה עד כדי כך שעבור דקה או שתיים נשלם כמו על שעה.

משה כחלון: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא הצעת חוק צרכנית, צודקת.

משה כחלון: התקיים דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת לקראת ההכנה לקריאה הראשונה, נכחו בעלי חניונים, נכחו מנהלי חניונים מטעם העיריות, רובם הסכימו אתנו, העלו בעיות של מכשור, של כלי מדידה, ואז, אני לפחות, יחד עם החברים שלי, התחייבנו בפניהם שניתן להם זמן מספיק להיערך לזה, אם צריך לרכוש קופות, אם צריך להחליף את הקופות, שעונים.

משה כחלון: אנחנו נאפשר להם להיערך לזה, אבל גם הם הסכימו שהצעת החוק הזאת נכונה וצודקת.

משה כחלון: לצערי היא לא מוחלת על חניונים פרטיים, זה קצת יותר קשה ויותר מסובך, אבל אני מקווה שעם הזמן אפשר יהיה להחיל את זה גם על חניונים פרטיים.

משה כחלון: אני לא רואה צורך, אדוני היושב-ראש, להסביר יותר מדי או לנצל את כל הזמן שהעמדת לרשותי.

משה כחלון: אני מבקש, כמובן, את תמיכת הכנסת בהצעת החוק הזאת.

משה כחלון: אני חוזר ואומר שזה חוק צרכני, חוק שבא לטפל בכשל.

משה כחלון: מבחינת ההיגיון אין שום צורך לחוקק חוק כזה, כי כל אחד מאתנו יודע שהוא צריך לשלם עבור צריכה.

משה כחלון: אם הוא צרך עשר דקות, הוא צריך לשלם עבור עשר דקות, ואם הוא צרך חצי שעה, הוא צריך לשלם עבור חצי שעה, כמו שאנחנו נכנסים לסופר וקונים שלושה מוצרים, אנחנו לא משלמים עבור ארבעה מוצרים.

משה כחלון: יש היום מבצעים שאתה קונה שני מוצרים ומשלם עבור אחד, אבל גם לזה אני לא מצפה.

משה כחלון: אני מצפה שבעלי החניונים יתפרנסו, יפעילו את העסקים שלהם, ירוויחו כסף, שיהיה להם לשלם גם לעובדים, גם את המסים וגם לקחת כסף הביתה, אבל מצד שני, שהאזרח לא ירגיש שעושקים אותו, שהאזרח לא ירגיש שהוא חסר אונים כשהוא מגיע לעיר סואנת כמו תל-אביב.

משה כחלון: אם הוא מחנה את האוטו לדקה וחצי במקום שאסור לחנייה – זה כבר עולה לו 250 שקלים.

משה כחלון: הוא מוצא את עצמו במשפך לתוך חניון – וגם שם הוא משלם ומנוצל, בגלל מצוקת החנייה בערים הגדולות.

משה כחלון: אני מבקש מהבית לתמוך בחוק, וכפי שאמרתי, לקראת הכנה לשנייה ושלישית, חברת הכנסת נוקד וחבר הכנסת חסון ואני נשב עם בעלי החניונים, ואם יש צורך בשינוי הוראות המעבר – אפשרות לתת להם להתארגן, לרכוש ציוד חדש – כמובן נעשה את זה.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: תודה רבה למציע החוק.

אמנון כהן: יש כמה חברי כנסת שנרשמו להצעת החוק הזאת כדי להציג את עמדותיהם.

אמנון כהן: אני אקרא לאלה שנמצאים במליאה: חבר הכנסת דב חנין – היה פה כרגע.

אמנון כהן: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, כפי שהוצגה על-ידי חבר הכנסת כחלון, היא הצעת חוק שמאחדת הצעות חוק של חברת הכנסת נוקד, של חבר הכנסת כחלון ושלי.

יואל חסון: לכל הצעות החוק האלה בנפרד וביחד היתה אותה מטרה, שבעיני היא מטרה מרכזית: הפיכת שוק החניונים לשוק הגון יותר ונכון וטוב יותר לצרכן, שבו מחושבת עד כמה שניתן השעה הספציפית, הברורה, שבה חנה אדם, לפי מרווחי זמן הגיוניים ולא לפי מרווחי זמן שבדרך כלל מחמירים עם הלקוח.

יואל חסון: חבר הכנסת כחלון הסביר את הצעת החוק הזאת די טוב, אבל אני רוצה להוסיף, ברשותכם, ולהתייחס לעובדה שהצעת החוק מדברת על חניונים ציבוריים, של רשויות מקומיות בדרך כלל, וכיוצא באלה.

יואל חסון: יכול להיות שבמהלך הדיונים הצעת החוק הזאת תכלול גם חניונים ששייכים לגופים ציבוריים שהם לא רשויות מקומיות.

יואל חסון: זה דבר שנשקול אותו בדיונים בוועדה.

יואל חסון: לגבי ההתייחסות לחניונים פרטיים, נראה לי שלא נוכל להחיל את ההצעה הזאת על חניונים פרטיים, אבל אני מאמין שברגע שזה יוחל על חניונים ציבוריים זה ישפיע באופן משמעותי על שוק החניונים, ומה שקורה בדרך כלל בשוק חופשי – יכול להיות שתהיה לזה גם השפעה על החניונים הפרטיים.

יואל חסון: חשוב לציין שבעיני זה חוק מקצועי מאוד, שראוי שהוא לא רק יחוקק אלא שהוא גם יוכל לפעול בצורה נכונה בשטח.

יואל חסון: ולכן אני חושב שצריך לחוקק אותו יחד עם הגורמים הרלוונטיים והמקצועיים שעוסקים בתחום החנייה, מכירים אותו ויעזרו לנו לעצב את החוק בצורה שהצרכן ירוויח.

יואל חסון: השוק הזה יוכל להמשיך להתקיים בכבוד ויהיה טוב לכולם.

יואל חסון: לכן, אני מקווה שהכנסת תצביע בעד החוק.

יואל חסון: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת אורית נוקד – אינה נוכחת.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין – אינו נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורי אריאל – לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת – לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת צבי הנדל – לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב – אחרון הדוברים.

אמנון כהן: לאחר מכן נעבור להצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק היא הצעה ראויה והוגנת ובוודאי נתמוך בה.

נסים זאב: יש לי הערה לגבי אותם חניונים שבדרך כלל עושים חוזה חכירה לעשר שנים; למשל, החניונים של עיריית ירושלים, אני יודע שהם לטווח ארוך.

משה כחלון: – – –

משה כחלון: נעשה את זה מדורג.

נסים זאב: בסדר, אבל אם רוצים לממש את זה, יכול להיות שצריך להוסיף פה עוד משהו ולשפר את ההצעה.

נסים זאב: דבר נוסף, אנחנו מדברים כל כך הרבה על זה שצריך לעשות צדק בין מה שאדם צורך בפועל – והוא הדין בכרטיסיות ומי שעולה באוטובוסים.

נסים זאב: יש הבדל אם הוא נוסע תחנה אחת או שתיים או אם הוא נוסע חצי שעה.

נסים זאב: למעשה זה עולה אותו דבר.

נסים זאב: אם היה אפשר לומר שתהיה חצי עלות של מחיר כרטיס באוטובוס למי שעולה לשלוש או לארבע תחנות, ושם יש מבקר שבודק אם הוא ירד בזמן או לא – קשה יותר לעקוב אחרי העניין הזה, אבל גם אם זה היה ראוי, יש אנשים שעולים רק לתחנה אחת ויש אנשים שיושבים באוטובוס כמעט חצי שעה, כי הם צריכים לעבור ממזרח למערב בתוך העיר.

נסים זאב: אנחנו בוודאי נתמוך בהצעת החוק.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 88) (דמי חנייה בחניון בבעלות רשות מקומית), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת יואל חסון, אורית נוקד ומשה כחלון.

אמנון כהן: נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 88) (דמי חנייה בחניון בבעלות רשות מקומית), התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 13, נגד – אין, נמנעים – אין.

אמנון כהן: אני קובע בזאת שהצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 88) (דמי חנייה בחניון בבעלות רשות מקומית), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/209).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, התשס"ח–2008.

אמנון כהן: יציג את החוק חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

קולט אביטל: ההצבעה שלי היתה ממקום לא נכון.

אמנון כהן: לא צריך כל כך לצעוק, נתקן את זה עכשיו.

אמנון כהן: זה ייחשב לה שאכן הצביעה מהמקום הנכון.

ראובן ריבלין: לא ראיתי סדר-יום נוסף עד להצעה כרגע.

ראובן ריבלין: זו ההצעה האחרונה?

סטס מיסז'ניקוב: הוסיפו.

אמנון כהן: התוספת של החוק הזה קיימת, והמזכיר אומר שיש הצעת חוק נוספת.

ראובן ריבלין: אבל היא לא הונחה.

אמנון כהן: הונחה או לא, מטפלים בזה.

אמנון כהן: בינתיים יציג את החוק שלו חבר הכנסת מיסז'ניקוב, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לדעת.

סטס מיסז'ניקוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה שהצעת החוק הזאת נוספה, היא מחוץ לסדר-היום.

ראובן ריבלין: הביאו לפני את אותה הצעה של מיסז'ניקוב שוב.

אמנון כהן: תן לו להציג את החוק, ואם לא יתקבל, לא נדון בה.

ראובן ריבלין: ברגע זה אין לנו יותר – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: זו הצעת חוק מאוד מאוד קלה, ולכן אני לא אזדקק לכל עשר הדקות.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר לכל חברי הכנסת, שכיום סיבת המוות העיקרית בעולם המערבי היא דום לב.

סטס מיסז'ניקוב: מה זה דום לב?

סטס מיסז'ניקוב: זו פעילות חשמלית לקויה של הלב.

סטס מיסז'ניקוב: רק בישראל מתים מסיבה זו כ-8,000 אנשים בכל שנה.

סטס מיסז'ניקוב: חלק ניכר מהמקרים, אדוני היושב-ראש, מתרחש בבית, במקום העבודה או במקומות ציבוריים.

סטס מיסז'ניקוב: 95% מאלה שלוקים בדום לב פשוט לא שורדים.

סטס מיסז'ניקוב: לקראת הדיון בוועדת העבודה והרווחה הזמנתי מחקר מהממ"מ.

סטס מיסז'ניקוב: המחקר הזה מצטט דברים של פרופסור עמוס כץ, מנהל מערך קרדיולוגיה בבית-החולים "ברזילי" באשקלון.

סטס מיסז'ניקוב: גם פרופסור כץ מצטט את הנתון שלפיו 95% מהאנשים שלוקים בדום לב לא שורדים את ההתקף.

סטס מיסז'ניקוב: גם הוא מציין שחלק ניכר מאירועי דום הלב מתרחשים במקומות ציבוריים.

סטס מיסז'ניקוב: על-פי איגוד הקרדיולוגים בישראל, בישראל מתים בכל שנה 8,000 איש מדום לב.

סטס מיסז'ניקוב: הטיפול היחיד להפסקת הפרפור הוא על-ידי מתן שוק חשמלי – זה נשמע איום ונורא, אבל זה הדבר היחיד שעוזר למנוע דום לב – ואת זה צריך לעשות מוקדם ככל שניתן.

סטס מיסז'ניקוב: השוק החשמלי חייב להינתן בתוך שבע הדקות הראשונות מתחילת האירוע של דום לב.

סטס מיסז'ניקוב: הפעלת הדפיברילטור בתוך דקה מרגע ההתמוטטות עשויה להציל ב-90% מהמקרים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מצטט את כל הנתונים האלה כדי שתבינו עד כמה חשובה הצעת החוק שאני מביא בפניכם.

סטס מיסז'ניקוב: מלבדי יזמו את ההצעה גם חבר הכנסת גלעד ארדן, חברת הכנסת מרינה סולודקין ושורה ארוכה של חברי כנסת שחתמו על הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מציעים לקחת מכשיר דפיברילטור – מכשיר החייאה – ולשים אותו בכל מקום הומה אדם, דהיינו, איצטדיון, קניון, בית-מלון ועוד שורה ארוכה של מקומות.

ראובן ריבלין: זה באחריות המזמין?

סטס מיסז'ניקוב: זה באחריות המדינה, כי זה נקנה על-ידי משרד הבריאות, אבל ההפעלה – כפי שנוכחנו לדעת בוועדת העבודה והרווחה – היא קלה מאוד.

סטס מיסז'ניקוב: יש הוראות בעברית, ובהמשך יהיו גם הוראות בשפות אחרות.

סטס מיסז'ניקוב: כרגע זה רק בעברית.

סטס מיסז'ניקוב: לא נדרשת מיומנות מיוחדת.

סטס מיסז'ניקוב: מובן שאדם יקבל הכשרה, אבל זה שהמכשיר יהיה נגיש במקומות הומי אדם, יציל את חיי אותם אנשים שחלילה מקבלים דום לב.

סטס מיסז'ניקוב: זה עשוי להוריד את התמותה ב-90%.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא רוצה להאריך מעבר למה שנדרש, במיוחד כשחבר הכנסת ריבלין קיבל תוספת לסדר-היום ונצטרך להישאר פה עוד קצת.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש את תמיכת חברי הכנסת בהצעת חוק זו.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

אמנון כהן: נרשמו שני דוברים להצעת חוק זו.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – כמובן חבר הכנסת נסים זאב, ולאחר מכן נצביע.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, גם אני הצעתי הצעת חוק דומה מאוד, והיא אוחדה עם הצעת החוק המונחת לפניכם.

אריה אלדד: אני מבקש להוסיף על הדברים שאמר חברי, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, ולנסות להניח את דעתם של החוששים שמא המכשיר הזה עלול לשמש לרעה.

אריה אלדד: הטכנולוגיה שפותחה כדי לסייע להצלת חיים במקרים האלה היא מדויקת למדי.

אריה אלדד: אדם שסתם איבד את הכרתו מסיבה אחרת, לא בשל הפרעת קצב שניתן לטפל בה על-ידי שוק חשמלי מהסוג הזה – המכשיר לא יפעל לחלוטין.

אריה אלדד: המכשיר ידבר ויגיד שזה לא מתאים לשוק חשמלי ושצריך לחפש סיבה אחרת.

אריה אלדד: אדם שאיבד את הכרתו עקב ירידה פתאומית של סוכר בדם או חבלה בראש או מכל סיבה אחרת שאיננה קשורה לפרפור חדרים או להפרעת קצב חשמלית, לא יוכל להיות מטופל באמצעות המכשיר הזה, כי המכשיר לא יפעל בהעדר הפעלה.

אריה אלדד: הרישום החשמלי הספציפי של הפרעת הקצב הזאת הוא כמו עוד מתג הפעלה של המכשיר.

אריה אלדד: בלי להפעיל את המתג הזה, המכשיר לא יפעל.

אריה אלדד: לכן, המכשירים האלה הופכים להיות רווחים יותר ויותר במקומות רבים בעולם.

אריה אלדד: אפשר לראות אותם היום מותקנים בנמלי תעופה רבים בכל רחבי העולם ובמקומות ציבוריים, מקומות הומי אדם.

אריה אלדד: ככל שהם הופכים להיות נפוצים יותר, יותר ויותר אנשים זוכים להינצל בזכות התקנתם.

אריה אלדד: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק ולהיות בבחינת כל המקיים נפש אחת.

אריה אלדד: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אמנון כהן: לאחר מכן נעבור להצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים – אין ספק שהדבר הזה יביא להצלת חיים, אבל צריך לשים דגש בשתי נקודות.

נסים זאב: הדבר הראשון – מי שמחזיק את המכשיר הזה צריך להיות מיומן, כזה שעבר קורס עזרה ראשונה, וגם הרבה מעבר.

נסים זאב: היום יש רבים שעוברים קורסי עזרה ראשונה, וייתכן שבמסגרת זו צריך לתת להם אפשרות לעשות סטאז', שיהיה להם ניסיון גם בתחום הזה.

נסים זאב: לא ידוע לי שבקורסים הללו מלמדים להפעיל את המכשירים הללו במינון הנכון, כדי שחלילה וחס לא תהיה פגיעה במקום החייאה.

נסים זאב: הדבר השני שאני מבקש להעלות הוא העניין של מקומות ציבוריים.

נסים זאב: האם החובה הזאת תהיה גם בבתי-ספר?

נסים זאב: מי ממונה על כך?

נסים זאב: מי אחראי?

נסים זאב: הדברים צריכים להיות מוגדרים יותר.

נסים זאב: כשמדברים על מקומות ציבוריים, זה יכול להיות מפעלים, בתי-חרושת וכו'.

נסים זאב: דבר נוסף – מה לגבי מד"א?

נסים זאב: פעמים רבות אנחנו רואים נט"ן שיש בו כל המכשירים כדי לטפל במקרים בעייתיים כאלה, אבל לפעמים שולחים אמבולנס שבא לתת טיפול רגיל לפצועים, כאשר למעשה הוא לא יודע שמדובר בבעיה חריפה יותר וחושב שאולי מדובר בפגיעה גופנית-פיזית.

נסים זאב: לכן, אני חושב שצריך קודם כול לחייב את כל האמבולנסים, פרופסור אלדד – כי כבר היו דברים מעולם, שמעתי על הרבה מקרים ששלחו אמבולנס, אבל לא היו בו כל המכשירים שהיו יכולים לתת את התשובה והמענה.

נסים זאב: הזמן שאובד עד להגעת האמבולנס – כשבע

נסים זאב: צם היו צריכים להזעיק את נט"ן – שלא היו לו המכשירים המתאימים להשתמש בהם בזמן אמת, כדי לעשות החייאה, מביא לסכנת נפשות.

נסים זאב: לכן ודאי שהצעת החוק חשובה, כדי שבכל מקום ובכל הזדמנות הכלים האלה יהיו במקומות ציבוריים.

נסים זאב: אני מברך את המציעים, בוודאי את פרופסור אלדד ששותף להצעת החוק, כי היא באמת עוסקת בדברים המיוחדים האלה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 12, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, התשס"ח–2008, עברה בקריאה ראשונה.

יצחק זיו: היא עוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/210).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנו עוברים להצעת חוק (בזק ושידורים) (תיקון מס' 41) (שירות סינון של תכנים בלתי הולמים לקטינים באינטרנט), התשס"ח–2008, קריאה ראשונה.

יצחק זיו: יציג חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, הנתונים לגבי שיעור הגלישה של נוער בישראל באתרי אינטרנט פוגעניים הם מזעזעים.

אמנון כהן: כ-60% מבני-הנוער בישראל גילאי 9–18 באים במגע עם אתרים פורנוגרפיים ברשת.

אמנון כהן: מצד אחד, האינטרנט הוא למעשה כלי מבורך.

קריאה: יש הצבעה?

יצחק זיו: הצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: כן, הצבעה מחר, לא במועד אחר.

אמנון כהן: סיכמנו, רציתי להגיד את זה בסוף.

אמנון כהן: האינטרנט הוא למעשה כלי מבורך, אשר נותן לילדים בישראל אפשרויות להגיע למידע רחב ולהרחיב את אופקיהם.

אמנון כהן: אך בצד היותו מבורך שכזה הוא גם עמוס אלפי אתרים שאינם מתאימים לילדים ולנוער, אתרים המראים פורנוגרפיה קשה, המבזה את גוף האדם והאשה בפרט, אלימות קשה, הימורים.

אמנון כהן: הצעת החוק שלי באה למנוע מצב שבו תכנים פוגעניים מגיעים לילדינו ופוגעים בהם בתקופה שבה הם אינם מעוצבים מבחינה שכלית ורגשית.

אמנון כהן: האם אנו רוצים שילדינו יראו בדברים קשים אלו דוגמה שעל-פיה יש להתנהג?

אמנון כהן: אני בטוח שאף אחד מיושבי כנסת זו אינו מעוניין בכך.

אמנון כהן: הצעת החוק אינה מגבילה את אפשרויות הגלישה באינטרנט עבור אנשים בגירים, ואף מאפשרת גלישה לנוער ולילדים אשר הוריהם יאפשרו להם גישה לאתרים אלו.

אמנון כהן: המקטרגים למיניהם, שזועקים חמס על רמיסתו כביכול של חופש הביטוי, למעשה נלחמים על חופש הביזוי, החופש לספק לילדינו תכנים המבזים את גופן של נשים ומשחיתים ואת נפשם ואת תומתם.

אמנון כהן: מדוע אין שומעים את אותם מקטרגים כנגד אותה פעולה המבוצעת על-ידי חברות הכבלים?

אמנון כהן: האם רצונם שישודרו סרטים פורנוגרפיים באופן חופשי במהלך היום בערוצי הטלוויזיה השונים?

אמנון כהן: במציאות של ימינו לילדינו מיומנות רבה בהפעלת המחשב ובשליטה בו – רבה לאין שיעור מזו של הוריהם.

אמנון כהן: להורים רבים אין כלל ידע או גישה למחשב, והילדים הם המשתמשים הבלעדיים בו.

אמנון כהן: יהיה זה מגוחך לחשוב שרוב ההורים יוכלו למנוע בעצמם את גישת ילדיהם לתכנים אסורים ומזיקים.

אמנון כהן: אם רוצים ההורים לקחת לידיהם את האחריות לחינוך ילדיהם, אין מונע זאת מהם.

אמנון כהן: רשאים הם לאפשר גלישה בכל האתרים לילדיהם, ולדאוג באמצעות חינוך והסברה בביתם להסביר את משמעות האתרים הפוגעניים.

אמנון כהן: כנסת יקרה, איני סבור – ואני מדגיש, איני סבור – כי חקיקה היא האפשרות הנכונה ביותר עבור מקרים רבים.

אמנון כהן: אך למרות בקשות חוזרות ונשנות מצדי לא השכילו ספקיות האינטרנט להגיע להסדר מוסכם בנושא – הסדר הקיים במדינות מערביות רבות.

אמנון כהן: שלוש שנים של ניסיונות להידבר ולהגיע להסכמים העלו חרס, ולא הותירו ברירה אחרת מלבד חקיקה זו.

אמנון כהן: כנסת ישראל צריכה להיות גאה על כך שבנושא זה היא אינה מתחמקת מאחריותה לשלום ילדיה, בשונה ממחדלים אחרים, שבהם המדינה מתנערת מאחריות.

אמנון כהן: בטוחני כי לא תיכנעו ללובי מסיבי וללחצים כלכליים בבואנו לדאוג לשלום ילדינו.

אמנון כהן: אני סיכמתי – כי הדפוס וכל התהליך הביורוקרטי לקחו זמן, והחוק הזה לא שובץ מראשית היום בסדר-היום של הכנסת, ולכן, בתיאום עם יושב-ראש האופוזיציה או יושב-ראש סיעת הליכוד , סיכמנו שאנחנו נציג את החוק, נדון בו היום, ונצביע עליו מחר, כשרוב החברים שרוצים להביע עצמם בהצבעה, מי בעד ומי נגד – יבואו לידי ביטוי.

אמנון כהן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עם כל הכבוד וההערכה לכוונות הטובות שיש למציע החוק, וודאי שכולנו שותפים לרצון לצמצם את החשיפה של הדור הצעיר במדינת ישראל לאתרים פוגעניים, אתרים שמכילים תכנים כמו מין, אלימות, הימורים – אבל בואו נוציא קודם כול מהדיון הזה כל מיני אתרים שהתוכן שמופיע בהם הוא בלתי חוקי.

גלעד ארדן: אתר שיש בו תוכן שכולל פדופיליה או עידוד לאלימות הוא בוודאי אתר שכבר היום אסור על-פי החוק, וזה בכלל לא רלוונטי לחוק שהציע חבר הכנסת אמנון כהן.

גלעד ארדן: חבר הכנסת אמנון כהן רוצה להשיג צמצום של החשיפה של הצעירים במדינת ישראל לאתרים שמכילים מין, אלימות או הימורים.

גלעד ארדן: אבל לצערי הרב, חבר הכנסת כהן, יחד עם משרד התקשורת, הביאו לכאן הצעת חוק חשוכה, קיצונית, שפוגעת בזכויות יסוד של אזרחי מדינת ישראל, כאשר ניתן היה להשיג את אותן מטרות בדיוק בלי לעשות זאת בצורה שהיא כל כך פוגענית – לא פוגענית בהיבט של האתרים, אלא פוגענית מבחינת זכויותיהם של אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: ראשית, אנחנו קיימנו דיונים ארוכים בוועדה.

גלעד ארדן: לא מצאנו ולו מדינה מערבית אחת שנקטה את הגישה הכל-כך קיצונית של הצעת החוק הזאת.

גלעד ארדן: הרי אין שום סיבה לחייב בכך כל אזרח במדינת ישראל שכן רוצה להיות חשוף לאותם אתרים – או מהסיבה שהוא בעצמו מתעניין באתרים האלה, ורוצה לראות אותם, וזו זכותו, או מהסיבה שבכלל אין לו קטין בביתו, כי הוא אדם מבוגר וילדיו כבר עזבו את הבית או שאין לו ילדים בכלל, או שמדובר בכלל באתר אינטרנט שהוא במחשב שנמצא בבית-עסק.

גלעד ארדן: אז למה אותו אדם, המחוקק צריך לבייש אותו ולכפות עליו להתקשר לחברת האינטרנט ולהגיד: אנא, אל תחסמו אצלי את אתרי האינטרנט?

גלעד ארדן: זו תוצאה קיצונית, שאין לנו שום צורך להגיע אליה בחקיקה ראשית, כאשר ניתן היה להסתפק בחיוב של כל ספקיות האינטרנט – והן הביעו את הסכמתן לכך בוועדה – שהן יחלקו חינם אין כסף את תוכנות הסינון.

גלעד ארדן: כך הורה שרוצה לדאוג לילדו ולסנן את התכנים במחשב יוכל חינם אין כסף, על-ידי הורדה פשוטה למחשב, לקבל את תוכנת הסינון.

גלעד ארדן: זו הדרך הנורמטיבית והנורמלית שנקטו מדינות מערביות שרצו באמת לעזור להורים לדאוג לילדים.

גלעד ארדן: כי מקום שבו ההורה לא מתעניין במה שעושה ילדו, הילד יצרוך את התכנים האלו אם במחשב בבית ואם בכל מקום אחר שהוא מסתובב בו.

גלעד ארדן: אני רוצה לומר דבר נוסף, והוא אולי הדבר הכי משמעותי, כי את כל הדברים האחרים הרי אנחנו רואים: ההצבעה פה היא פוליטית.

גלעד ארדן: לתדהמתי, גם מפלגת העבודה הוכיחה שוב שהיא בסך הכול סרח עודף של ממשלת קדימה וש"ס, וגם היא לא התנגדה ולא פעלה נגד אישור הצעת החוק החשוכה הזאת, שהופכת את מדינת ישראל לסוג של אירן.

גלעד ארדן: אבל צריך לא להתעלם גם מההיבט המשפטי.

גלעד ארדן: מדובר פה על הצעת חוק – תאמינו או לא, חברי חברי הכנסת – שאין לה עדיין יישום טכנולוגי.

גלעד ארדן: כי גם נציגי משרד התקשורת המקצועיים אמרו בוועדה שאין עדיין דרך לחסום מחשבים של מאות אלפי משתמשים בלי לפגוע באופן משמעותי במהירות הגלישה.

גלעד ארדן: ולכן, הטכנולוגיה עצמה עדיין לא ישימה.

גלעד ארדן: כשאנחנו מדברים על הצעת חוק שמעגנת טכנולוגיה שעדיין לא קיימת, ונותנת סמכות רחבה יותר מהאוקיינוס לשר לבדו, להחליט בעתיד באיזו דרך הוא יחסום לנו את האתרים, מי ירכיב את הוועדה שתקבע אילו אתרים מכילים תכנים של סקס, או אלימות, או הימורים, וגם על-פי אילו קריטריונים ואמות מידה הוועדה הזאת תפעל – כל אלו הרי הסדרים ראשוניים ואין להם אח ורע, והשר מבקש סמכות בלעדית, בלי שום בקרה של הכנסת, לקבוע בעתיד את כל ההסדרים האלה בלי שאף אחד מאתנו יוכל להשפיע.

גלעד ארדן: על-פי הנוסח שאושר בוועדה – כשהקואליציה הדפה את ההסתייגויות וההצעות שאני ניסיתי להכניס כדי למתן טיפה את הסמכויות של הרשות המבצעת – לכאורה ולא לכאורה, על-פי הסמכות שאושרה, השר גם יוכל לקבוע שמועצת חכמי התורה היא שתקבע אילו אתרים ייחסמו ואילו לא, ואף אחד מכם לא יוכל להגיד ולו מלה אחת נגד הקביעה הזאת, כי זה מה שמונח כרגע על שולחן הוועדה.

גלעד ארדן: השר הוא הגורם הבלעדי שקובע לפי אילו קריטריונים – – –

אמנון כהן: מועצת חכמי התורה, ולא השר.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: לא.

אמנון כהן: מועצת חכמי התורה.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: כרגע קבוע בחוק – – –

אמנון כהן: – – –

גלעד ארדן: אני מבקש להוריד את הזמן שהיושב-ראש מפריע לי.

גלעד ארדן: כרגע החוק קובע שהשר יקבע מי הגורם שיחליט אילו אתרים ייחסמו ואילו קריטריונים הוא יפעיל ואיזה שיקול דעת – אין לכנסת, ואין שום הליך נוסף שהשר צריך לעבור כדי לבקר את שיקול הדעת שלו.

גלעד ארדן: לכן, כאשר מדובר בחקיקה כל כך קיצונית, כאשר השר לא הסכים להכניס שום בקרה על שיקול דעתו, כאשר אפילו לאדם שרוצה כבר לבקש לא לחסום אותו אומרים: אנחנו נצטרך לזהות אותך שאתה בגיר, והשר לא הסכים אפילו על השאלה באיזו דרך הוא יזוהה כבגיר, כלומר האם תסתפקו בזה שהוא ישלח ספח תעודת זהות או שהוא יצטרך לבוא בעצמו אל משרד התקשורת – שום בקרה ציבורית לא הסכמתם להכניס בחוק הזה, חוק כל כך קיצוני שפוגע בחופש הביטוי, בהגנת הפרטיות – אני חושב שהכנסת מוכרחה להתנגד לו, ואני קורא לחברי הבית להצביע נגד הצעת החוק.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

ראובן ריבלין: מתי ביטלנו את הצנזורה?

ראובן ריבלין: ב-1989?

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יש לנו בעיה בנושא האינטרנט, בעיה אמיתית – אנחנו רוצים להגן על ילדים, אנחנו רוצים להגן על הציבור.

דב חנין: כל אלה הם ערכים נכונים, ערכים אמיתיים, שאנחנו צריכים למצוא דרכים להגן עליהם.

דב חנין: אנחנו לא מעוניינים שילדים יהיו חשופים לתכנים פורנוגרפיים באינטרנט.

דב חנין: אבל כשאנחנו מתמודדים עם רעה אחת, אנחנו לא צריכים לייצר רעות אחרות.

דב חנין: אני רוצה, בכל הכבוד, להסכים לדברי קודמי, חבר הכנסת ארדן.

דב חנין: הצעת החוק הזאת, שבאה להתמודד עם בעיית הפורנוגרפיה באינטרנט, יוצרת מנגנונים מוגזמים וקיצוניים של צנזורה, מנגנונים שאינם מתאימים למדינה דמוקרטית, מנגנונים שאינם מתאימים לחברה חופשית.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק מרחיק לכת מאוד.

דב חנין: בכל הדיונים שנעשו בוועדה לא הצלחנו להכניס בו אפילו מידה מסוימת של ריסונים, בקרה ואיזונים.

דב חנין: הממשלה החליטה בנושא הזה ללכת עד הסוף – לשמור את כל הסמכויות בידי השר, שהוא יקבע בעצמו, לבדו, איך מסננים ואת מה מסננים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, במקרים רבים אנחנו מדברים על מדרון חלקלק, וזו הדוגמה הקלאסית למדרון חלקלק.

דב חנין: הנה, אנחנו יצרנו את המנגנון שמאפשר לשלטון לקבוע מה אנחנו האזרחים נראה ומה לא נראה.

דב חנין: יצרנו את המנגנון הזה במו ידינו.

דב חנין: מובן שכאשר יוצרים מנגנונים כאלה, זה תמיד נובע משיקולים טובים וחיוניים של הגנה על הציבור והתמודדות עם כל מיני רעות ועם כל מיני פגעים חברתיים וכדומה, אבל התוצאה היא תוצאה איומה.

דב חנין: במצב שבו החוק נמצא בו כרגע אני חושב שאסור לכנסת לאשר אותו בקריאה ראשונה.

דב חנין: אני חושב שזה חוק שאי-אפשר לתת לו להמשיך את דרכו בדרך החקיקה.

דב חנין: אני חושב שאם רוצים לחוקק חוק שיגן על קטינים מפני תכנים פורנוגרפיים באינטרנט, יש דרכים אחרות לגמרי – אפקטיביות הרבה יותר אבל גם דמוקרטיות הרבה יותר – לעשות את זה.

דב חנין: איך אנחנו מאפשרים באמת הגנה על קטינים, איך אנחנו מטילים אחריות על אלה שמפיצים פורנוגרפיה ברשת – זו צריכה להיות המגמה שלנו, זה צריך להיות הכיוון שלנו, ולא כיוון שבמרכזו מערכת מסיבית של צנזורה, שאני חייב לומר לכם שהיא מזכירה לי מקומות ומשטרים שאני חושב שהבנו כולנו שהם לא ראויים, לא נכונים, לא מתאימים ולא דמוקרטיים – –

אמנון כהן: אדוני, אתה צריך לסיים.

דב חנין: – – ואנחנו לא רוצים שחלקנו יהיה אתם.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אף-על-פי שלא רבים הם חברי הכנסת ששומעים את הדברים, אל אלה שנמצאים אני פונה בבקשה ובהצעה שלא לאשר את ההצעה הזאת בקריאה ראשונה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב ששוגה נשיאות הכנסת כאשר היא מאפשרת פיצול בין הדיון לבין ההצבעה.

דב חנין: אני אומר את זה, וכבר אמרתי את זה בעבר.

אמנון כהן: רצו להצביע היום, והאופוזיציה אמרה שהיא רוצה מחר.

דב חנין: אני חושב שיש בזה שגיאה.

דב חנין: אני חושב שהדיון צריך להיות כרוך בהצבעה.

ראובן ריבלין: רצינו דיון גם מחר, ואז הסכמנו לדיון היום והצבעה מחר, כי היום הרבה חברי כנסת לא ידעו שהחוק עומד לעבור פה, והם לא – – –

דב חנין: לכן – – –

ראובן ריבלין: – – – חשבו להם את דרכם – – – ככזה שלא מצדיק את נוכחותם.

דב חנין: לכן, ראוי היה – – –

ראובן ריבלין: – – – חבר הכנסת מיכאל איתן, אין דבר כזה יום שחבר כנסת לא יכול – – –

דב חנין: לכן, חבר הכנסת ריבלין, אני חושב שהדבר הנכון והראוי היה שגם הדיון וגם ההצבעה יהיו ביום אחד, שבאמת יאפשרו לחברי הכנסת – – –

אמנון כהן: אתה סיימת את זמנך.

אמנון כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: צריך מחר לתת אפשרות לפני ההצבעה – – –

דב חנין: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין, זמנך הגיע ותוכל להתבטא ככל העולה – – –

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש ויוזם החוק, הייתי כאן בכנסת באחד הימים של התעלות נפש והתרוממות רוח, כאשר כנסת ישראל ביטלה את הצנזורה.

ראובן ריבלין: היא לא ביטלה את הצנזורה על מנת לאפשר הפקרות.

ראובן ריבלין: היא לא ביטלה את הצנזורה על מנת להוביל את הנוער לדרכים אשר בהן הם ימצאו את עצמם בפורענות אשר החינוך אין לו יד ורגל בה.

ראובן ריבלין: אנחנו ידענו שכמדינה דמוקרטית הצנזורה לא יכירנה מקומה כאן, וחופש העיתונות, חופש הביטוי, הם נכסי יסוד, מה שנקרא: ערכים חוקתיים בחיינו כמדינה ובחיינו כעם.

ראובן ריבלין: אבל ראה מה אתה רוצה לעשות.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לתת בידי שר התקשורת, כפי שהיטיב לומר זאת יושב-ראש ועדת הכלכלה, חופש פעולה כמעט מוחלט לגבי הסינונים ולגבי מה מותר ומה אסור.

ראובן ריבלין: היום, ברוך השם, יש לנו שר תקשורת מעולה, והוא באמת יודע מה צריך לסנן ומה לא צריך לסנן – – –

אמנון כהן: לא הוא קובע.

אמנון כהן: יש ועדה.

ראובן ריבלין: אני מבקש שלא תגיד לי שהוא לא קובע.

ראובן ריבלין: תקרא את החוק ותראה מה עוללתם.

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: יש ועדה.

ראובן ריבלין: החוק נותן לו, למעשה, חופש כמעט מוחלט לבוא ולהחליט, אפילו בלי להתייעץ עם הכנסת ובלי לקבל את אישורה של ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: אבל לזה אני לא דואג.

ראובן ריבלין: כל זמן שהשר המכהן הוא האדם המחזיק במושכות, אני בטוח שאתה יכול לסמוך עליו.

ראובן ריבלין: אבל תאר לך שתחזור ההיסטוריה ואני אהיה שר התקשורת – אללי, אוי ואבוי, מה אני יכול לעשות?

ראובן ריבלין: לכן, אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה: ידידי הטוב חבר הכנסת אמנון כהן, אין לי כל ספק שאתה מחנך את ילדיך ומשפחתך בדרך הראויה.

ראובן ריבלין: אני מבקש שלא יהיה לך ספק שאני מחנך את ילדי ואת נכדי בדרך הראויה.

ראובן ריבלין: אני אדע לשמור על אורחות חייהם וכיצד למנוע מהם מפגעים ותקלות אשר יכולים להביא לידי שיבוש דעתם.

ראובן ריבלין: אתה תסמוך עלי, ואני אסמוך עליך, וכל אחד יסמוך על עצמו, ואל נבוא ונעשה פה הסדרים חדשים שכאשר יש לך כוח פוליטי אתה רוצה לחייב את כל המדינה לנהוג על-פי אורחות חייך.

ראובן ריבלין: יותר מכך, אלה הידועים כחוגים חופשיים כמעט שלא מזדקקים לאותה תרבות שהיום, אללי לנו, היא נחלתנו באינטרנט גם כן.

ראובן ריבלין: דווקא אנשים אשר נמצאים במצב חברתי כזה שבו יש דברים שהם טבו, הם נזקקים יותר לאינטרנט.

ראובן ריבלין: כאשר אתה על-פי חוק זה מחייב אותם להירשם, אתה מחייב אותם לאמור: ידע כל אדם אשר מבקש אי-סינון ששמו יפורסם, אתה גורם להם עוול גדול.

ראובן ריבלין: כן, אתה לא קראת את החוק ולא ירדת לאותם דברים.

ראובן ריבלין: אני יודע, הכנת אותו; עם זאת, פעמים רבות קורה לי כשאני מכין חוק, שאני לא מכיר את הפרטים שלו.

ראובן ריבלין: הפרטים של החוק שאתה הכנת מביאים למצב שבו יפורסמו בסופו של דבר שמות של אותם אנשים שאינם מבקשים סינון.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע לכם, כאותם אנשים אשר שומרי אמוני ילדי ישראל וחינוכם, ובאמת זו הליכה בדרך שהיא דרך הישר בעיניכם, אל נתערב אלה באלה בחיים הפרטיים ונדבק באותו מסע שהתחלנו בו, שבו הצנזורה היא מיותרת, שכן אנחנו סומכים כל אחד על בתי-האב, על האמהות, על האבות, ועל הסבים ועל הסבות שהם ידאגו לילדים שלנו ולחינוכם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אתה בעד החוק?

מיכאל איתן: אני בעד החוק אבל לא במתכונת הזאת.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו שוכחים מהר מה ההשפעה ההרסנית של האינטרנט על בני-הנוער.

נסים זאב: אנחנו שוכחים שבבתי-ספר יש כבר אונס, ואונס קבוצתי, אלימות.

נסים זאב: מאיפה זה בא?

נסים זאב: מאיפה זה בא?

נסים זאב: מתרבות האנשים החטאים.

נסים זאב: אנחנו מקנים להם, לא ביודעין, לא ברצון, אבל נותנים להם את הרעלים ואומרים להם: תשמעו, מותר לכם לראות, מותר לכם לשמוע כל דבר, מותר לכם לביים את זה.

נסים זאב: אבל מה לעשות?

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לכם את הרצח שהיה בבית-הכרם, לפני שנים רבות, שביום שבת הילד רצח ארבעה מבני משפחתו.

נסים זאב: שאלו אותו: מה ראית לרצוח את בני המשפחה?

נסים זאב: הוא אמר: אתמול ראיתי סרט מאוד מעניין של רצח.

נסים זאב: והוא רצה להיות איזה קאובוי כזה.

מיכאל איתן: זה היה בטלוויזיה, אז נסגור את הטלוויזיה.

נסים זאב: בטלוויזיה, כן.

נסים זאב: אז זאת אומרת, יש השפעה או אין השפעה?

נסים זאב: יש השפעה.

נסים זאב: צריך לסנן?

נסים זאב: צריך לסנן.

נסים זאב: תגיד לי, אדוני, אני רק רוצה שתסביר לי.

נסים זאב: עד לא מזמן היו בבתי-קולנוע סרטים מעל גיל 18.

נסים זאב: אז יש סינון או לא? יש בקרה או לא?

נסים זאב: והיו גם מבקרים, אם יש לו תעודת זהות והוא מעל גיל 18 או לא.

נסים זאב: אז תאמר, מה זה, זה חופש הביטוי?

גלעד ארדן: זה לא בבית שלכם, זה בחוץ.

נסים זאב: אדרבא, היא הנותנת.

נסים זאב: משום שבבית אין מגבלה, והכול מופקר וההורים לא יודעים מה קורה בתוך ביתם.

נסים זאב: את השרפה לא רואים בבית כי ההורים עסוקים בעבודה.

נסים זאב: כל אחד בענייניו, והילדים ממש פיקחים.

נסים זאב: אני מבטיח לך שהילדים יודעים הרבה יותר מההורים איך לחדור ואיך להגיע לכל ערוץ ולכל אתר שהם רוצים.

נסים זאב: מה כתוב בהצעת החוק?

נסים זאב: חשבתי מי יודע מה.

נסים זאב: לצמצם את חשיפתם של קטינים לאותם האתרים.

נסים זאב: אילו אתרים?

נסים זאב: "בלתי הולמים לקטינים", "שעיקר תוכנם אלימות, הימורים, חומר תועבה", "הצגת יחסי מין שיש בהם אלימות, התעללות, ביזוי, השפלה".

נסים זאב: כל מה שאנחנו רואים יום-יום אצל בני-הנוער שלנו, את זה רוצים למנוע.

נסים זאב: "הצגת יחסי מין עם קטין או עם אדם הנחזה לקטין", "הצגת אדם או איבר מאיבריו כחפץ זמין לשימוש מיני", רחמנא ליצלן.

נסים זאב: אז מה אתם רוצים?

נסים זאב: אנחנו מחוקקים, האחריות המוסרית שלנו.

נסים זאב: קודם כול האחריות לילדים שלנו, לילדינו, לבני-הנוער.

נסים זאב: אז אנחנו יכולים להטיף מוסר: תראו, עלייה באלימות, עלייה באונס, הכול קיים, וכשבאים לעשות מעשה פתאום כולם אומרים: חוק חופש הביטוי, חוק חופש האינטרנט, אנחנו צריכים להוריד את הצנזורה.

נסים זאב: אז רובי ריבלין בירך הגומל כשהורידו את החוק של הצנזורה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שמה שהיה לפני 20 שנה זה לא מה שקיים היום, אלה לא אותם סרטים ולא אותן תועבות.

נסים זאב: הגיע הזמן שסוף סוף אנחנו, חברי הכנסת, נישא באחריות לבני-הנוער שלנו.

נסים זאב: הנער איננו ואני אנה בא?

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מיכאל איתן, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת אליהו גבאי.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כל מי שחושב שהחוק הזה נועד להגן על קטינים, כמו שהציג כאן חבר הכנסת נסים זאב, אני רוצה לומר לו, לא מיניה ולא מקצתיה.

מיכאל איתן: מדברים על קטינים ומתכוונים למשהו אחר לגמרי.

מיכאל איתן: אם אתם כל כך דואגים לקטינים, הנה יש כאן הצעה.

מיכאל איתן: המועצה הלאומית לשלום הילד – חבר הכנסת נסים זאב, שכל כך דיברתם בעד הקטינים – הגישה הצעה.

מיכאל איתן: בראש המועצה עומד אדם דתי.

מיכאל איתן: בא לוועדה, הגיש הצעה מאוזנת, שנועדה לתת הגנה לקטינים, ואפשר להתאחד סביבה.

מיכאל איתן: לא, שר התקשורת, יש לו אג'נדה אחרת לגמרי, שלא כוללת קטינים, כי אצלו בבית הוא לא נותן אינטרנט, אין אינטרנט.

מיכאל איתן: אז הוא נגד האינטרנט.

מיכאל איתן: אז הוא, יש לו אג'נדה אחרת, והוא בא להילחם על החוק הזה בוועדת הכלכלה ומאיים על הקואליציה.

מיכאל איתן: אז לא מדובר בקטינים.

מיכאל איתן: אנחנו בעד הגנה על קטינים, לפי המועצה הלאומית לשלום הילד, לא לפי המועצה הלאומית לשלום ש"ס, שזה משהו אחר לגמרי.

אמנון כהן: חבר הכנסת איתן, החוק שלי.

מיכאל איתן: החוק שלך, אתה מהאגודה?

מיכאל איתן: גם אתה מש"ס.

מיכאל איתן: החוק הזה הוא חוק שאין לו אח ורע בשום מדינה דמוקרטית.

מיכאל איתן: הוא גורם נזק למטרה שאתם רוצים כאילו לקדם.

מיכאל איתן: החוק הזה גורם נזק לצורך להגן על הקטינים ולסנן במידה ראויה וקשובה, כי הסינון דורש שיתוף פעולה.

מיכאל איתן: ובדרך הכפייה שאתם כופים לא תקבלו שיתוף פעולה, ואתם תחטיאו את המטרה.

מיכאל איתן: כשאפשר להידבר, אפשר להגיע לסינון מוסכם ולא לכפות.

אברהם מיכאלי: איך?

מיכאל איתן: אני אגיד לך איך, אפשר להגיע להסכמות.

מיכאל איתן: אבל אליכם אין לי טענה.

מיכאל איתן: אין לי טענה אליכם.

מיכאל איתן: אתם באים עם האג'נדה שלכם, אין לי טענה.

מיכאל איתן: יש לי טענה כבדה מאוד לאנשי מפלגת העבודה.

מיכאל איתן: עכשיו רואים אותי ציבור של אלפי אנשים, חלקם הצביעו למפלגת העבודה.

מיכאל איתן: איפה האג'נדה שלהם?

מיכאל איתן: איך הם מוכנים לתת יד לדבר כזה?

מיכאל איתן: אתם יודעים מה?

מיכאל איתן: דתיים יותר רגישים לצד הזה.

יצחק וקנין: מה זה שייך לדתיים?

מיכאל איתן: אפילו הליכוד, אנחנו מפלגה שתומכת בעקרונות דתיים.

מיכאל איתן: אבל מפלגת העבודה הסוציאליסטית הזאת, שמדברת על ערכים כאלה ואחרים, איפה היא?

מיכאל איתן: באה לבחירות לקבל קולות של אנשים.

מיכאל איתן: איפה אחד מהם שיבוא וייאבק כאן למען חופש הביטוי, למען אינטרנט?

מיכאל איתן: הגולשים עכשיו שואלים אותם, מפלגת העבודה, איפה אתם?

מיכאל איתן: שלא לדבר גם על קדימה.

מיכאל איתן: אני רוצה לסיים את דברי ולומר לכם, אני אומר לכם עכשיו ברוח טובה: אין לכם עסק עם אדם שהוא נגד הדת.

אמנון כהן: אין קשר לדת, אין פה דת.

יצחק וקנין: איזה דת יש פה?

יצחק וקנין: יש לי אינטרנט בבית.

מיכאל איתן: אני אומר לכם, הדרך הנכונה להשיג את המטרה, שהיא של כולנו, היא להגן על שלום הילד לפי המלצות המועצה הלאומית לשלום הילד, ולעשות סינון בהסכמה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת – אחרון הדוברים.

אמנון כהן: יש לנו כמה הכרזות של המזכיר ונסיים את היום היפה של יום שלישי פעמיים כי טוב.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי, האינטרנט הוא כלי חשוב ביותר ללמוד, להשכיל, להתחבר, להתיידד, לכתוב, להתקשר.

אליהו גבאי: זה כלי בעל ערך חינוכי ממדרגה ראשונה.

אליהו גבאי: כל כלי, צריך לדעת להשתמש בו לטוב.

אליהו גבאי: בכלי כזה יכולים להשתמש גם לרע.

אליהו גבאי: בואו ותראו.

אליהו גבאי: לפי הסקרים, הבדיקות והמחקרים שנעשו, 60% מילדי ישראל גולשים באתרי אלימות ופורנוגרפיה.

אליהו גבאי: האם עולה על דעתכם שיש הורים שרוצים את זה?

אליהו גבאי: לא.

אליהו גבאי: למה הם עושים את זה?

אליהו גבאי: כיוון שהם לא מסוגלים לפקח על הילדים שלהם.

אליהו גבאי: הם לא יושבים ליד הילדים שלהם מול האתר.

אליהו גבאי: הם לא יכולים להטיל את מרותם על הילדים שלהם.

אליהו גבאי: לכן אנחנו עדים לאחרונה לאלימות בבתי-הספר.

אליהו גבאי: כולם מנסים לחשוב מה לעשות כדי לבלום אותה: בוא נחפש בכלי הילדים, בוא ניתן להם שיעורים.

אליהו גבאי: אנחנו שומעים כל פעם על מעשים איומים, הגובלים בהטרדות מיניות.

אליהו גבאי: ילדים קטנים מצלמים את המעשים בגיל שבע ו-12.

אליהו גבאי: אם זה לא מזה, אז ממה זה?

אליהו גבאי: מה פתאום כל החברה שלנו כעת מתעסקת בזה?

אליהו גבאי: כל יום אנחנו פותחים עיתון, רואים ומזדעזעים מחדש.

אליהו גבאי: האם זו לא השפעה של הכלי שנקרא אינטרנט?

אליהו גבאי: מה נעשה אם טבעו של האדם הוא גם לחטט באתרים לא טובים?

אליהו גבאי: רבותי, החוק הוא מידתי.

אליהו גבאי: האם מישהו מפריע למבוגרים לגלוש?

אליהו גבאי: הם יירשמו, יבקשו ויגלשו.

אליהו גבאי: למה להפוך את זה לקטסטרופה של ש"ס?

אליהו גבאי: אני שייך לאופוזיציה בכנסת ישראל.

אליהו גבאי: אני שייך לאופוזיציה ולא לקואליציה, אבל אם אני רואה חוק טוב, למה שלא אתגייס אליו?

אליהו גבאי: אני בטוח שרוב מחנכי ישראל יצביעו עבור החוק הזה.

אליהו גבאי: בואו נאמר גם את הדברים הטובים.

אליהו גבאי: לא כל חוק חייב לחצות לקואליציה ולאופוזיציה.

אליהו גבאי: החוק הזה יכול להביא גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה לתמוך בו.

אליהו גבאי: רבותי, החוק הוא מידתי וסביר.

מיכאל איתן: הוא לא קיים בשום מדינה דמוקרטית בעולם, בשום מדינה.

אמנון כהן: מיקי, דיברת.

אמנון כהן: תן לו לסיים את דבריו.

אליהו גבאי: מה החוק אומר?

אליהו גבאי: הוא בא לדבר על אלימות, הימורים, הצגת יחסי מין שיש בהם אלימות, התעללות, ביזוי, השפלה, ניצול.

אליהו גבאי: האם יש מישהו בעד הדברים האלה?

אליהו גבאי: שיקום ויגיד לי.

אליהו גבאי: הצגת יחסי מין עם קטין או עם אדם הנחזה לקטין – זה מה שהוא בא לחסום.

אליהו גבאי: אם את זה לא נחסום, אז את מה?

אליהו גבאי: האם אנחנו צריכים לתת חופש?

אליהו גבאי: אם לא ניתן מגבלות לאדם, זה לא טוב.

אליהו גבאי: אם הוא רוצה לעצמו, שיבקש.

אליהו גבאי: האם מישהו ימנע ממנו?

אליהו גבאי: הוא יוכל לבקש.

מיכאל איתן: בטח שימנעו, זו עבירה פלילית.

מיכאל איתן: זו עבירה פלילית להפיץ את זה.

אליהו גבאי: רבותי, אני מקווה שהחוק הזה יביא בשורה למערכת החינוך, יצמצם את האלימות, יצמצם את ההטרדות המיניות.

אליהו גבאי: אני מברך את אמנון כהן ואת אלה שהביאו את החוק, ושיהיה רצון שיעבור בהקדם.

אמנון כהן: כאמור, אנו דנים בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 41) (שירותי סינון של תכנים בלתי הולמים לקטינים באינטרנט).

אמנון כהן: קיימנו כרגע גם את ההצגה וגם את הדיון.

אמנון כהן: בתיאום עם האופוזיציה, ההצבעה על החוק הזה תתקיים מחר.

אמנון כהן: כרגע אני רוצה להודיע על תיקון הצעת החוק שבה היתה טעות בדפוס.

אמנון כהן: לאחר הצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 85) היתה טעות דפוס, ונאמר שמדובר בהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), שהתקבל בקריאה שנייה ושלישית.

אמנון כהן: אני מתקן ואומר שהצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 85), התשס"ח–2008, היא זו שהתקבלה בקריאה שלישית כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: יש הודעה לסגן מזכיר הכנסת, ובזה נסיים את הדיון של היום.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאזם בדר: הצעה לתיקון סעיף 10 לתקנון הכנסת, מטעם ועדת הכנסת.

נאזם בדר: התיקון כולל השגות שקיבלה ועדת הכנסת בישיבתה מיום כ' באדר א' התשס"ח, 26 בפברואר 2008.

נאזם בדר: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

אמנון כהן: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, ביום רביעי, כ"א באדר א' התשס"ח, 27 בפברואר 2008, בשעה 11:00.

אמנון כהן: ישיבה זו נעולה.