ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושש-עשרה של הכנסת השבע-עשרה, 2008-03-04 00:00

יצחק זיו: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, כ"ז באדר א' התשס"ח, 4 במרס 2008.

יצחק זיו: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 36), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק ועדת שמיטה ממלכתית, התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכלכלה; הצעת חוק הגליל (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכספים.

איל ינון: הצעות ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 98 ו-106ו לתקנון הכנסת.

איל ינון: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה למזכיר.

יצחק זיו: חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום: נאומים בני דקה.

יצחק זיו: ראשון הדוברים, חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לנוכח המצב הקשה שאנו נמצאים בו, אני רוצה לנצל את הדקה העומדת לרשותי לאמירת פרק תהילים: "שיר המעלות, ממעמקים קראתיך ה'.

שמואל הלפרט: ה' שמעה בקולי, תהיינה אזניך קשֻבות לקול תחנוני.

שמואל הלפרט: אם עֲונות תשמר יה, ה' מי יעמד.

שמואל הלפרט: כי עמך הסליחה למען תוָרא.

שמואל הלפרט: קויתי ה' קִותה נפשי ולדברו הוחלתי.

שמואל הלפרט: נפשי לה' משֹמרים לבֹקר שומרים לבקר.

שמואל הלפרט: יחל ישראל אל ה' כי עם ה' החסד והרבה עמו פדוּת.

שמואל הלפרט: והוא יפדה את ישראל מכל עונותיו".

שמואל הלפרט: אחינו כל בית ישראל, הנתונים בצרה ובשביה, העומדים בין בים ובין ביבשה, המקום ירחם עליהם ויוציאם מצרה לרווחה, ומאפלה לאורה, ומשעבוד לגאולה, השתא בעגלא ובזמן קריב, ונאמר אמן.

צבי הנדל: הפעם אני מסכים לכל מלה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני כמה שבועות הכריז היועץ המשפטי לממשלה על סגירת התיקים נגד אלה שהרגו, רצחו, 13 אזרחי המדינה באוקטובר 2000.

מוחמד ברכה: המסר היה ברור וחד-משמעי, שכל מי שיורה באזרח ערבי הוא חסין ודמו של אזרח ערבי הוא הפקר, כי כל הנתונים הצביעו על אחריות מאוד ממשית של אנשים מאוד מסוימים במערכת הביטחון ובמערכת השלטון.

מוחמד ברכה: שלשום, בעקבות ההרג הרב שיצר הצבא בעזה, מטבע הדברים אנשים מתקוממים ואנשים מפגינים ומוחים, נהרג נער בן 16, מוחמד שריתח, על-ידי אחד המתנחלים.

מוחמד ברכה: כמובן, אנחנו שומעים את הגרסה של המתנחל ושל חבריו.

מוחמד ברכה: אבל גם אם נאמין לאותה גרסה, דינו של מיידה אבן אינו הוצאה להורג.

מוחמד ברכה: וראו זה פלא, ולא פלא, שאותו מתנחל שרצח או הרג את הנער בן ה-16, מוצא את עצמו לאחר פחות מ-24 שעות חופשי.

מוחמד ברכה: זה מצביע על הפקרות מסוימת במערכת השלטונית.

מוחמד ברכה: כל רוצח של ערבי הוא חסין, וכל ערבי דמו הפקר.

מוחמד ברכה: זה אות קין על מצחה של הפרקליטות, כפי שההחלטה היתה אות קין על מצחו של מזוז.

מוחמד ברכה: לפחות צריך לייצר מראית עין של כאילו צדק, של כאילו לבוא חשבון עם מישהו שקיפח את חייו של אדם, אבל ממי לצפות?

מוחמד ברכה: מאנשים שכבר איבדו צלם אנוש?

מוחמד ברכה: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה, חבר הכנסת יוסי ביילין, בבקשה, אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לממשלת ישראל אין תשובה של ממש על ירי ה"קסאמים" וה"גראדים" על יישובי הנגב.

יוסי ביילין: אני חושב שממשלה אחראית חייבת לתת תשובה לתושביה, וזה לא המצב הנוכחי.

יוסי ביילין: כרגע, עד שתהיה לנו "כיפת ברזל", או אמצעים אחרים, אני לא חושב ולא רואה פתרון אחר מאשר הפסקת אש, שהיא אינטרס משותף גם ל"חמאס" בעזה וגם לישראל, שזקוקה לזמן.

יוסי ביילין: אחת הסיבות לכך שישראל דחתה עד כה את הרעיון של הפסקת האש עם ה"חמאס", גם אם זה לא דרש מאתנו משא-ומתן ישיר עם ה"חמאס", היה שבכך ייפגע אבו מאזן, תיפגע הרשות הפלסטינית, ייפגע אש"ף אל מול ה"חמאס" ויתעצם ה"חמאס".

יוסי ביילין: אני מוכרח להודות שזהו שיקול מסוים, אם כי נדמה לי שהאינטרס הלאומי והביטחוני שלנו הוא קודם כול להבטיח את השקט, אבל אני יכול להבין שחלק מהאינטרס הזה הוא גם לחזק גורמים פרגמטיים במחנה הפלסטיני.

יוסי ביילין: אתמול קם אבו מאזן והודיע שהוא רואה את עצמו כגורם שיהיה מוכן לתווך בהפסקת אש בין ישראל ל"חמאס".

יוסי ביילין: זה לא פשוט.

יוסי ביילין: אבו מאזן לא זוכה ללגיטימציה מלאה ב"חמאס" ואני לא בטוח שהוא באמת יכול להביא אש כזאת אל סיומה.

יוסי ביילין: עם זה, עצם העובדה שאבו מאזן קורא היום להפסקת אש כזאת ומציע את עצמו כמתווך – כלומר הדבר בוודאי, אם יעלה יפה, לא יפגע בו אלא להיפך – מחייב לדעתי את הממשלה לבדוק באופן רציני מאוד את ההצעה הזאת.

יוסי ביילין: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה.

אריה אלדד: אנחנו מציינים היום את יום האשה הבין-לאומי.

אריה אלדד: אני מבקש לדבר על נערה אחת, מקומית מאוד, ממש לא בין-לאומית.

אריה אלדד: שמה צביה שריאל, היא בת 18, וזה שלושה חודשים היא כלואה ב"נווה תרצה" באשמה שהיא התנפלה על שלושה ערבים, הסיגה את גבולם.

אריה אלדד: אבל יש עוד האשמה אחת – שהיא מסרבת להכיר בסמכות בית-המשפט ולכן היא לא משתחררת בערבות.

אריה אלדד: גם אם היה בחוק הפלילי של ישראל סעיף שאומר – ואין סעיף כזה, כמובן, שאומר שזאת עבירה לא להכיר בסמכות בית-המשפט – נדמה לי שמדינת ישראל מספיק חזקה כדי שתשרוד את האי-הכרה הזאת של נערה מקומית בת 18.

אריה אלדד: גם אם היה סעיף כזה בחוק הפלילי, העונש עליו לא היה מאסר עולם.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת צבי הנדל.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב בראש, חברי חברי הכנסת, בימים אלה, כשלצערנו מעגל האיבה בדרום מתרחב, אנחנו לצערנו רואים שההפגזה של ה"קסאמים" או ה"גראדים" או הטילים שיוצאים מעזה מגיעה כבר עד אשקלון ויישובים נוספים.

אברהם מיכאלי: אנחנו באמת מחזקים את כל תושבי האזור, משדרות והסביבה, מאשקלון וכל האחרים שלצערם החלו לקבל על ראשם את הדבר הלא-נעים הזה.

אברהם מיכאלי: אני מאמין ומקווה שהדבר הזה ייפסק במהרה.

אברהם מיכאלי: אם אין פתרונות מיידים, וכנראה אין פתרונות מיידיים לדבר הזה, אני מצפה שבבית הזה יימצאו כל הכוחות והמוחות הכי פרודוקטיביים שיש פה כדי שאנחנו כמדינה לפחות ניראה מחוזקים ומאוחדים בנוגע לבעיה הזאת שיש לנו.

אברהם מיכאלי: תפילות, כפי שציין קודם חבר הכנסת הלפרט, ובראשן אנחנו אומרים שאנחנו כבני-אדם מוגבלים, כנראה, ביכולת להגיע לפתרון, ורק הקדוש-ברוך-הוא יסייע בידנו.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חבר הכנסת משה גפני.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המצב הזה שאנחנו נמצאים בו בדרום, ההפגזות של ערי הדרום מכיוון עזה, מביא לידי כתיבת מכתבים, כמעט אין-סוף מכתבים שאני מקבל כל יום.

צבי הנדל: קיבלתי פה משהו, ואני אקרא פה קטע מזכיר נשכחות, עצוב.

צבי הנדל: כותב לי בחור ירושלמי שבזמנו, לפני כמה חודשים, העיתונאי חגי סגל מ"מקור ראשון" המליץ להזמין לוועדת החקירה את האלוף בני גנץ, מפקד זרועות היבשה, ולשאול אותו אם הוא עדיין עומד מאחורי התבטאות שבזמנו התבטא במכללת עמק-יזרעאל, כפי שפורסם ב-Ynet, ואני מצטט מדברי האלוף גנץ: "מאבק הימין בצה"ל מסוכן יותר מרקטות ה'חיזבאללה'".

צבי הנדל: גנץ הבטיח באותו יום שתהליך ההתנתקות בדרום עשוי להביא ליציבות גם בגזרת אחרות, ודאי בדרום, אבל לא רק.

צבי הנדל: אני רק רוצה להזכיר לכולנו שמאז מלחמת לבנון, שתמה, מי שנאמר עליהם שהם מסוכנים מרקטות ה"חיזבאללה", שוכבים תחת המצבות.

צבי הנדל: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

יצחק זיו: אחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, היום יום האשה הבין-לאומי, ומדינת ישראל עדיין מפגרת מאוד אחרי מדינות אחרות, משום שבה אשה שעובדת באותה עבודה שעובד בה גבר, באותו תפקיד, מקבלת שכר נמוך יותר משכר הגבר.

משה גפני: חוסר ההתחשבות באשה שעובדת, שעול הבית עליה, שיולדת ומטפלת בילדים וכל מה שנלווה לעניין הזה – היה צריך לתת לה הטבות.

משה גפני: מדינת ישראל עדיין מפגרת בעניין הזה ואין שוויון זכויות בין נשים לגברים בכל מה שקשור במה שנעשה במשק.

משה גפני: לעומת זאת, אני ראיתי שיש כמה חברי כנסת שמציעים לעשות עוול שאין כדוגמתו, דהיינו, לתת באופן מלאכותי ייצוג במערכת הבחירות לנשים לעומת גברים.

משה גפני: אם עד היום יש חברות כנסת שהן טובות והן מהשורה הראשונה ואנחנו כולנו מכבדים אותן עקב היותן פרלמנטריות מעולות, ייכנסו נשים על חשבון זה שגזבר המפלגה יקבל יותר כסף, כפי שמוצע גם היום בהצעת חוק.

משה גפני: זה לא לכבודה של האשה.

משה גפני: צריך להתמקד לא בדברים הפופוליסטיים, אלא ביום האשה הבין-לאומי צריך להתמקד באמת בהשוואת זכויותיה של האשה, ואולי אפילו לתת לה העדפה מתקנת לעומת הגבר, וזה לא קיים היום במדינת ישראל.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת אליהו גבאי.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר שאיננו, אם תואילו, סגני היושב-ראש, לדאוג גם לנוהל הזה: מתוך 26 אולי תימצא שרה אחת ביום האשה הבין-לאומי.

אורי אריאל: חז"ל, חכמינו, אומרים שאשה עושה רצון בעלה.

יצחק כהן: אשה כשרה.

אורי אריאל: הפשטנים מבינים בזה שהיא עושה מה שהוא אומר לה, אבל באמת, אנחנו יודעים שהיא קובעת מה הרצון שלו, לאן הוא ילך, מה הוא יעשה וכיצד הוא ינהג.

אורי אריאל: אני מבקש לומר עוד משפט אחד על ואל שרת החינוך.

אורי אריאל: שרת החינוך, הגברת תמיר, פוגעת באופן שיטתי במערכת החינוך הממלכתי-דתי.

אורי אריאל: בכל התחומים שקשורים לחינוך הממלכתי-דתי יש פגיעה קשה, הייתי אומר כמעט אנושה.

אורי אריאל: אנחנו לא נישבר ולא ניפול.

אורי אריאל: הדבר לא הגון וראוי לשינוי, ואני פונה אליה מכאן לשנות את זה ולתת שוויון לכל ילדי ישראל.

אורי אריאל: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלי גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני כשבועיים שמענו את עמוס עוז קורא לצה"ל ולמדינת ישראל שצה"ל לא יצעד לעזה.

אליהו גבאי: היום אנחנו שומעים את סמי מיכאל קורא לאולמרט להפסיק את הירי לעבר עזה.

אליהו גבאי: יש אנשים שרוצים לקבל פופולריות בעולם ולקבל פרסים בין-לאומיים – לצערי, הסופרים האלה, על גבם של היהודים הנרצחים בעזה ובסביבותיה של עזה.

אליהו גבאי: לכן מן הראוי שאם הם רוצים להיות מוסריים ורוצים להיות נאורים, שיקראו לפלסטינים לא לירות לא על אשקלון, לא על שדרות ולא על עוטף-עזה, כי לא מזה הם ייבנו ולא בגלל זה הם חשובים.

אליהו גבאי: ככה גם עושים סרטים שיש בהם יותר שנאת ישראל כדי לקבל פרסים בין-לאומיים.

אליהו גבאי: אני מקווה שאותו אדם, סופר, שנקרא סמי מיכאל, שהוא יושב-ראש האגודה לזכויות האזרח – שיתחיל לחשוב שהוא מייצג גם את האזרחים של מדינת ישראל, ולא רק את האזרחים הפלסטינים.

אליהו גבאי: קודם כול, בשביל זה הוא נבחר.

אליהו גבאי: אני מקווה שיבינו עבור מה הם נקראים כאן סופרים אזרחי מדינת ישראל.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: [מס' כ/206; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 14935; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים, לציון יום האשה הבין-לאומי, להצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חבר הכנסת גדעון סער, להציג את הצעת החוק.

יצחק זיו: בבקשה.

גדעון סער: למה אין שר?

יצחק זיו: יש, השר כהן.

יצחק כהן: אתה שעה מדבר אתו.

גדעון סער: מכובדי, הסתכלתי על השולחן.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי השר לשירותי דת, אני מתכבד להציג את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גדעון סער: הצעת החוק היא הצעה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ושלי, ובתמצית, היא מגדילה מ-12 ימים ל-16 ימים את מספר הימים שעובד שהוא הורה יחיד לילד שטרם מלאו לו 16 שנים, כאשר הילד הזה נמצא בהחזקתו הבלעדית, יהיה זכאי לזקוף בכל שנה בשל מחלת ילדו על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו.

גדעון סער: עובד שהוא הורה יחיד, כפי שברור, מתמודד לבדו עם גידול הילדים.

גדעון סער: ולכן, מה שאנחנו עשינו פה – זה נעשה גם בסעיפים אחרים בחוק, הוא נעשה גם, לא עלינו, כשמדובר בהורים לילד שסובל ממחלה ממארת – העמדנו את מספר ימי המחלה עבור מחלת ילד על כפל הימים שלהם זכאי אחד מההורים במשפחה דו-הורית, כפי שאמרתי, בדומה ליחס שקבוע בסעיפים 1(א) ו-1(ב) לחוק הקיים.

גדעון סער: הצעת החוק תשפר את האפשרות של הורים יחידים להקדיש לטיפול בילדיהם בימי מחלתם את הזמן הדרוש לכך.

גדעון סער: לפי הנתונים שהוצגו לוועדה לקידום מעמד האשה, בראש 97% מהמשפחות החד-הוריות בישראל של שנת 2007 עומדת אשה.

גדעון סער: ולפיכך, יש בהצעה זו כדי לסייע לאם, וגם לאב במקרים שמדובר באב, שהם הורים יחידים, לשלב בין עבודה לבין טיפול ראוי בילדיהם הצעירים, וזאת מעבר לתרומתה של ההצעה לטיפול בילדים הגדלים במשפחות חד-הוריות.

גדעון סער: הוועדה קבעה שהצעת החוק איננה הצעה תקציבית כמשמעה בחוק-יסוד: משק המדינה.

גדעון סער: גם לא הובאה בפני הוועדה עמדה אחרת מהעמדה הזאת.

גדעון סער: על כן, אני קורא לכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות.

יצחק זיו: נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 2 בעד סעיף 1 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 6, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות בהצבעה לקריאה שנייה.

יצחק זיו: ההצבעה אושרה.

יצחק זיו: אנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 6, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [מס' כ/198; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 14542; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חבר הכנסת גדעון סער, להציג את הצעת החוק.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשם הוועדה לקידום מעמד האשה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גדעון סער: הצעת החוק הזאת הוגשה ביוזמת חברת הכנסת נאדיה חילו וביוזמתי.

גדעון סער: אלימות כלפי נשים היא תופעה חברתית רבת-היקף, ואנחנו כחברה נאבקים למיגורה גם בגדר המאבק שלנו באלימות באופן כללי.

גדעון סער: מוטלת עלינו החובה להגן ככל הניתן על קורבנות של אלימות במשפחה.

גדעון סער: החוק למניעת אלימות במשפחה נחקק לפני כ-15 שנה במטרה לתת בידי מי שנפגעים מאלימות במשפחה כלים מהירים ויעילים, יחסית, לעצור אלימות המופנית כלפיהם בתוך ביתם פנימה מצד בן משפחה.

גדעון סער: החוק קובע כי בית-המשפט מוסמך לתת צו להגנתו של אדם מפני בן משפחתו אם הוא נהג כלפיו באלימות או ביצע בו עבירת מין, או שלנוכח התנהגותו ניתן להניח שהוא מסכן אותו מבחינה גופנית.

גדעון סער: החוק קובע כי בית-המשפט חייב לשמוע את שני הצדדים, וגם אם נתן צו במעמד צד אחד, יהיה עליו לקיים בתוך שבוע דיון במעמד שני הצדדים.

גדעון סער: לעומת זאת, החוק כפי שהוא היה קיים עד התיקון הזה, כאשר אנחנו מדברים על דחיית בקשה למתן צו הגנה – הדבר הזה יכול להיעשות לפי החוק הקיים גם ללא שמיעה בעל-פה של הצד המבקש את הגנת בית-המשפט או בא כוחו.

גדעון סער: ועדה בין-משרדית לטיפול בבעיית האלימות במשפחה, שהוקמה על-פי החלטת ממשלה מפברואר 1998 – אדוני יושב-ראש האופוזיציה, זו ממשלה שאתה עמדת בראשה – המליצה בדוח שהגישה לתקן את החוק בעניין זה ולא לאפשר דחייה של בקשה למתן צו הגנה מבלי שתינתן למבקשת – אגב, זה יכול להיות גם מבקש במקרים מסוימים, אם כי זה בוודאי מיעוטם הקיצוני של הדברים – הזדמנות לטעון בפני בית-המשפט.

גדעון סער: הצעת החוק מבוססת על המלצות דוח הוועדה הבין-משרדית.

גדעון סער: בדיון שקיימנו בוועדה התברר, או לפחות נטען, שבדרך כלל זו הפרקטיקה המקובלת בבתי-המשפט לענייני משפחה.

גדעון סער: עם זאת, חשוב לציין כי החוק למניעת אלימות במשפחה חל גם על בתי-הדין הדתיים וגם על בתי-משפט שלום שאינם בתי-משפט לענייני משפחה.

גדעון סער: לעניין זה, הוועדה לא שמעה דיווח מה הפרקטיקה הנוהגת בבתי-משפט אלה.

גדעון סער: מכל מקום, הוועדה והגורמים שהשתתפו בדיון ראו חשיבות רבה בקביעת הנורמה הראויה בחוק.

גדעון סער: הצעת החוק הזאת גם כוללת סייג אשר יאפשר לבית-המשפט, בנסיבות חריגות ובהחלטה מנומקת בכתב, לדחות בקשה בלי לשמוע את המבקש, כחריג לכלל.

גדעון סער: למשל, בנסיבות שמוגשות על-ידי אותו מבקש בקשות חוזרות ונשנות לצו הגנה כאשר בית-המשפט מכיר את הנפשות הפועלות מדיונים קודמים ויודע כי מדובר בבקשות מטרידות וקנטרניות, ולא בקשות שיש בהן ממש.

גדעון סער: חוק נוסף שאנחנו מתקנים כאן תיקון עקיף הוא החוק למניעת הטרדה מאיימת, חוק משנת 2001, שבא לתת כלים מהירים ויעילים כדי לעצור את התופעה של הטרדה מאיימת, הטרדות, איומים, פגיעות ברכוש ואף פגיעות בגוף ופגיעות אחרות.

גדעון סער: אלימות מעין זו מתרחשת במקרים רבים לאחר סיום מערכות יחסים רומנטיות, או לאחר סיום קשרים משפחתיים.

גדעון סער: החוק למניעת הטרדה מאיימת מסמיך את בית-המשפט לתת צו למניעת הטרדה מאיימת, שהוא צו דומה מאוד במאפייניו לצו הגנה לפי החוק למניעת אלימות במשפחה.

גדעון סער: הצעת החוק מתקנת בהתאמה גם את החוק למניעת הטרדה מאיימת, וקובעת שבקשה לצו מניעת הטרדה מאיימת לא תידחה אלא לאחר שבית-המשפט אפשר למבקש הזדמנות להשמיע את טענותיו.

גדעון סער: גם בהליך זה יוכל בית-המשפט, במקרים החריגים, לדחות בקשה, אם מצא שהתקיימו נסיבות חריגות, ובהחלטה מנומקת בכתב.

גדעון סער: אני מבקש להודות למנהלת הוועדה בפועל, לאריאלה.

גדעון סער: אני מבקש להודות גם ליועצת המשפטית, ומבקש מהמליאה לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

גדעון סער: אין הסתייגויות להצעת החוק.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: כמו ששמענו, להצעת החוק אין הסתייגויות.

יצחק זיו: לכן, נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–2 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 9, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: ההצבעה אושרה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 9, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/213).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 46) (קיצור התקופה המזכה בחופשה ללא תשלום לאחר חופשת הלידה), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת גדעון סער ומרינה סולודקין – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער להציג את הצעת החוק.

יצחק זיו: לפני זה, אני רוצה לברך את החיילים שיושבים ביציע, מיחידת אלר"ם – לוגיסטיקה.

יצחק זיו: ברוכים הבאים.

יצחק זיו: בבקשה, חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אדוני, תודה.

גדעון סער: אני מצטרף לברכות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפני הכנסת את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 46) (קיצור התקופה המזכה בחופשה ללא תשלום לאחר חופשת הלידה).

גדעון סער: סעיף 7(ד)(1) לחוק עבודת נשים קובע את זכותה של עובדת שעבדה עד תחילת חופשת הלידה אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה לפחות 24 חודשים רצופים, לחופשה ללא תשלום אשר מגיעה לאחר חופשת הלידה, של מספר חודשים שהוא כרבע ממספר החודשים שבהם עבדה כאמור, אך לא יותר מ-12 חודשים מיום הלידה.

גדעון סער: היעדרותה של עובדת מעבודתה לפי סעיף זה, כידוע, דינה כדין חופשה ללא תשלום, ותקופת ההיעדרות אינה באה במניין לגבי זכויות התלויות בוותק.

גדעון סער: הוראות סעיף זה חלות, בשינויים המחויבים ובכפוף לתנאים הקבועים בחוק, גם על עובד שבת זוגו ילדה.

גדעון סער: אנחנו מציעים, אדוני היושב-ראש, להשוות את מעמדם של כל העובדות והעובדים בסקטור הפרטי למה שחל היום בסקטור הציבורי.

גדעון סער: בסקטור הציבורי, מכוח הסכמים קיבוציים וגם מכוח התקשי"ר, היום מספיק ותק של שנה על מנת לזכות באפשרות לצאת לחופשה ללא תשלום, שהיא לא דבר אשר נפגע המעביד ממנו מבחינה תקציבית.

גדעון סער: לעומת זאת, בסקטור הפרטי, ואני מדבר גם על עובדים מוחלשים אבל גם על עורכי-דין או על עובדים בתעשיית ההיי-טק, חלה ההוראה שקיימת היום בחוק, שדורשת ותק של שנתיים.

גדעון סער: התוצאה של זה, גברתי היושבת-ראש, היא שנשים רבות – מטבע הדברים נשים שיולדות הן בגיל צעיר ולא צברו את הוותק, לא היו שנתיים במקום העבודה – נאלצות לעמוד בפני דילמה של חזרה מוקדמת מדי אל מקום העבודה או ויתור על מקום העבודה.

גדעון סער: היום קיימנו דיון בוועדה לקידום מעמד האשה עם פורום המנהלות בהיי-טק ועם גורמים מהסקטור הפרטי ומנהלי חברות, כחלק מהניסיונות להתאים את שוק העבודה למצב שבו ניתן יהיה לשלב בין מחויבות הורית לבין מחויבות לעבודה ולקריירה.

גדעון סער: נדמה לי שזה בדיוק אחד המקומות שבהם אנחנו, באמצעות חקיקה, יכולים להתערב וליצור את האקלים הזה.

גדעון סער: כמובן, יש הרבה מאוד דברים שאינם תלויים בנו אלא תלויים בחברה האזרחית.

גדעון סער: אני רוצה מעל הבמה הזאת להודות לשר התמ"ת, אלי ישי, אשר אתו אני והמציעה האחרת – שכרגע אינה נוכחת, חברת הכנסת מרינה סולודקין, שהיא שותפתי להצעת החוק הזו – קיימנו שיחה.

גדעון סער: בתחילה הממשלה התנגדה להצעת החוק, אבל אנחנו הגענו להבנה עם שר התמ"ת.

גדעון סער: ועדת השרים לחקיקה, בישיבתה האחרונה ביום ראשון, החליטה לתמוך בהבנה ובהסכמה שהושגה, שמשאירה את המרכיב העיקרי, שהוא זכות אחידה לעובדת או לעובד שעבדו לפחות 12 חודשים אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה עד תחילת חופשת הלידה, לחופשה ללא תשלום.

גדעון סער: החופשה ללא תשלום, כאמור, היא פרופורציונית – רבע מתקופת הוותק שלהם במקום העבודה.

גדעון סער: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעה בקריאה הראשונה.

דליה איציק: ובכן, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

דליה איציק: ניתן למציע לשבת, כדי שתהיה לו זכות הצבעה.

דליה איציק: עכשיו אומרים לנו שלום חיילי יחידת אלר"ם.

דליה איציק: שלום לכם.

דליה איציק: ברוכים הבאים.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 46) (קיצור התקופה המזכה בחופשה ללא תשלום לאחר חופשת הלידה), התשס"ח–2008, לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה עברה באפס מתנגדים, והתקבלה בקריאה הראשונה, ותעבור לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

דליה איציק: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/212).

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו נעבור להצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 29) (תגמול לאלמנה שנישאה בעד יתומי הנספה), של חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, את אחד הפרקים המפורסמים בתנ"ך אנו נוהגים להגיד כל ערב שבת, פרק ל"א בספר משלי, שמיוחס למלך שלמה.

אורי אריאל: כך כותב שלמה המלך, גברתי היושבת-ראש: "אשת חיל מי ימצא ורחק מפנינים מכרה.

אורי אריאל: בטח בה לב בעלה ושלל לא יחסר" – אני מדלג על כמה פסוקים – "היתה כאניות סוחר, ממרחק תביא לחמה, ותקם בעוד לילה ותתן טרף לביתה וחוק לנערתיה – – – כפה פרשה לעני וידיה שלחה לאביון" – אני ממשיך לא ברצף – "פיה פתחה בחכמה ותורת חסד על לשונה – – – קמו בניה ויאשרוה בעלה ויהללה"; ואומרים לה: "רבות בנות עשו חיל ואת עלית על כלנה".

אורי אריאל: כך המנהג בידנו להגיד לאשה כל ערב שבת ולשבח את פועלה, כאשר היא מרכז הבית.

אורי אריאל: בלעדיה קשה לראות את המשפחה.

אורי אריאל: החוק שלפנינו עוסק בנשים שלא שפר עליהן גורלן והן נהיו אלמנות צה"ל.

אורי אריאל: החוק בא לתקן עיוות, ומוסכם על דעת משרד הביטחון ועל דעת משרד האוצר שראוי לתקנו ולהביא למצב שלא תהיה אפליה של אלמנות שנישאו פעם נוספת ויש להן ילדים.

אורי אריאל: החוק יצר מדרג שפוגע באלמנה שיש לה יותר מילד אחד.

אורי אריאל: העניין הזה, אף שהוא לא נוגע להרבה מאוד נשים אלמנות, הוא נוגע ללא מעט נשים.

אורי אריאל: יש לא מעט יתומים.

דליה איציק: אני לא מרשה לך לדבר במליאת הכנסת בפלאפון.

דליה איציק: אם אני אוציא אותך, לא יהיה לך נעים, וזו גם יכולה להיות הפעם האחרונה שתיכנס.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אני מאוד מודה לך.

דליה איציק: אל תעשה את זה יותר.

אורי אריאל: אני שמח שביום הזה נוכל לבשר פה בכנסת ישראל כולה לנשים הגיבורות, אלמנות צה"ל, שסוחבות קשיים גדולים מאוד, שנעשה הכול כדי לעזור לכן ולדאוג לילדיכן.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לאריה מועלם ממשרד הביטחון, ולהודות על תמיכת הממשלה והקואליציה בחוק הזה.

אורי אריאל: אנחנו נמשיך את הדיון, ויש כמה הערות שיצטרכו להיות מלובנות בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

אורי אריאל: אני בטוח שנגיע להסכמה ונביא קצת עזרה לאותם אלמנות ויתומים.

אורי אריאל: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה לך, חבר הכנסת אורי אריאל.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת אברהם מיכאלי, חבר הכנסת אריה אלדד, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, שאיננו כאן.

דליה איציק: זה חוק חשוב מאוד.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ביוזמתו של חברי, חבר הכנסת אורי אריאל, הצטרפתי לחוק הזה.

אברהם מיכאלי: זה חוק חשוב, שהוא תיקון עוול לנשים יקרות, שסובלות מספיק ממצבן כתוצאה מהריגת הבעל.

אברהם מיכאלי: הוא מספיק חסר בבית כדי שהן לא תהיינה מקופחות בדברים סוציאליים-כלכליים כאלה ואחרים.

אברהם מיכאלי: העיוות שהתגלה לנו בנוגע לילדים יתומים, שמתחנכים בבית שלה, שהם לא יקבלו את התגמול הנאות לפי מספר היתומים, הוא לא בסדר.

אברהם מיכאלי: אני חושב שאנחנו באמת עושים חסד לכל אותן נשים יקרות, כפי שחבר הכנסת אריאל הזכיר, שהן באמת גיבורות גדולות במצב שלהן ומתמודדות עם המצב המשפחתי שלהן.

אברהם מיכאלי: כל סיוע קטן שאנחנו, כחברי הכנסת וכמדינה, נותנים להן במצב שנוצר – אנחנו בסך הכול לא עושים להן טובה, אלא נותנים להן את גמולן, ומגיע לילדים היתומים שגדלים בבית של אלמנה לקבל את מה שמגיע להם.

אברהם מיכאלי: לכן, אם היתה פעם מחשבה שאלמנות צה"ל לא נישאות מסיבות כלכליות כאלה או אחרות, כי ברגע שהן נישאות הן גורמות לעצמן נזק כלכלי, אני מאמין ומקווה שהמצב הזה ישתנה, ואלמנות צה"ל יהיו רשאיות להמשיך ולשאת בנטל שמוטל עליהן בצורה מכובדת, ונוכל לומר ביום חשוב זה, שבו מציינים את יום האשה הבין-לאומי, שגם נשים אלה זוכות לתיקון העוול או לפיצוי נאות, והמדינה צריכה להוקיר אותן ולתת ליתומים שלהן את אותם דברים שחסרו כתוצאה מאותו עוול שנתגלה בחוק.

אברהם מיכאלי: כולנו באמת צריכים להתאחד סביב הצעת החוק הזאת ולתמוך בה.

אברהם מיכאלי: תודה.

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת מיכאלי.

דליה איציק: חבר הכנסת אריה אלדד.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, נדמה לי שזה חוק שלא יהיו עליו הרבה ויכוחים בבית הזה, חוק שבא לתקן מצב אבסורדי, וברבות השנים יש לנו כבר 60 שנה של מלחמות, שכול ואלמנות.

אריה אלדד: ב-60 השנה האלה היו אלמנות רבות שהצליחו לשקם את חייהן וגם להינשא שנית, אבל עצם המחשבה שבנישואים הללו הן פוגעות בזכויות המוקנות של ילדיהן היתומים, בניהם של אלה שנספו במערכה – המחשבה הזאת ודאי הכניסה שיקולים שלא ממין העניין ברצון הטבעי כל כך של כל אלמנה כזאת להשתקם.

אריה אלדד: הצעת החוק הזאת באה לתקן את המצב הזה ולהסיר לפחות את השיקול הבלתי-ענייני הזה, ולומר לאלה שהקריבו את חייהם במלחמה למען ארץ-ישראל ועם ישראל, שעם ישראל ידע לדאוג למשפחותיהם עד יום אחרון.

אריה אלדד: תודה רבה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

סטס מיסז'ניקוב: אני מוותר.

דליה איציק: אני מוכנה לאפשר לך.

סטס מיסז'ניקוב: אני מוותר.

דליה איציק: אתה בכל זאת מוותר.

דליה איציק: נעבור להצבעה.

דליה איציק: אם כולם יושבים, נעבור להצבעה.

דליה איציק: בבקשה, חברי, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 29) (תגמול לאלמנה שנישאה בעד יתומי הנספה), התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, אני קובעת בזאת שהצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 29) (תגמול לאלמנה שנישאה בעד יתומי הנספה), של חברי הכנסת אורי אריאל ואברהם מיכאלי, התקבלה בקריאה הראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

דליה איציק: [הצעת חוק מס' פ/131/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעות חוק לדיון מוקדם במסגרת יום האשה הבין-לאומי.

דליה איציק: אני מצטערת לראות מליאה כל כך דלה.

דליה איציק: חבר הכנסת מוחמד ברכה – בבקשה, אדוני.

דליה איציק: אלה הצעות חוק שהפכו להצעות לסדר-היום, ואנחנו כמובן נצביע עליהן אחר כך.

דליה איציק: יש לך עשר דקות, אדוני.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, עצם העובדה שבראש הכנסת יושבת חברת הכנסת דליה איציק זאת בעצם תרומה משמעותית למעמדה של האשה, אין שום ספק.

מוחמד ברכה: אני לא יודע כמה שמו לב, כשאנחנו מדברים על 8 במרס, גברתי – זו השנה ה-100 לציון יום האשה הבין-לאומי.

מוחמד ברכה: ב-8 במרס 1908 יצאו פועלות תעשייה בניו-יורק להפגנות ברחובות, והיה שם עימות עם המשטרה שתקפה אותן.

מוחמד ברכה: אותן הפגנות באו אחרי שביתה שארכה כארבעה חודשים של עובדות המחט והטקסטיל – כך קראו לזה – בגלל שהן לא קיבלו זכויות שוות, ואחרי אותם עימותים ב-8 במרס בעלי מקום העבודה ונציגי הממשלה נאלצו לשבת עם העובדות והבטיחו לשפר את תנאי עבודתן ולתת להן את זכויותיהן.

מוחמד ברכה: ב-1910 נערך כנס של ארגוני הנשים בקופנהגן שבדנמרק, ושם הוצע לבחור את 8 במרס כיום האשה הבין-לאומי.

מוחמד ברכה: אני שמח שגם הכנסת מציינת את היום הזה.

מוחמד ברכה: היו שנים שגם 9 במאי, יום הניצחון על הנאציזם – גם הוא שנים רבות לא נחגג במדינת ישראל, ונדמה לי שרק ב-15 השנים האחרונות או בעשור האחרון שני האירועים האלה נחגגים.

מוחמד ברכה: חשוב שהציון של יום האשה יקבל תוכן מעבר למליצות ולמלים כלליות.

מוחמד ברכה: ומעבר לכך, חשוב שהממשלה תציין את היום הזה, ולא רק בטקס – אני אפילו לא בטוח שהממשלה עושה טקס – אלא בהכרזה על שורה של פעולות ושל צעדים שיקדמו את שאלת השוויון משנה לשנה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק שאנחנו מביאים כאן קוראת להפוך את 8 במרס ליום שבתון לנשים, שבו יצוין הערך המרכזי שביסודו של היום הזה, והוא ערך השוויון וזכות התעסוקה וזכות האשה על גופה ועל גורלה.

מוחמד ברכה: האמת שהצעת החוק הזאת הועלתה לראשונה בכנסת ב-8 במרס 1994 על-ידי חברי ומורי, חבר הכנסת לשעבר תופיק זיאד המנוח, ואני רואה לעצמי זכות, גברתי היושבת-ראש, לצטט כמה פסקאות מהנאום שלו מעל הדוכן הזה ב-8 במרס 1994.

מוחמד ברכה: הדברים נאמרים בשם אומרם, חבר הכנסת המנוח תופיק זיאד.

מוחמד ברכה: הוא אמר כך: לאחר שנבחרתי לראשות העיר נצרת בדצמבר 1975 יזמתי החלטה במועצת העיר שיום ה-8 במרס יהיה יום שבתון לכל הנשים העובדות בעיריית נצרת.

מוחמד ברכה: ניסיתי גם לשווק את הדבר הזה, ורשויות מקומיות בארץ, ואפילו בחוץ-לארץ, ידוע לי שלפחות חלקן קיבלו את הרעיון הזה וביצעו אותו.

מוחמד ברכה: אחר כך הוא אומר: ברצוני להצביע פה על שני דברים: הדבר הראשון, שאין חקיקה מספיקה בתחומים רבים בנושא קידום מעמדה של האשה והבטחת שוויון לנשים.

מוחמד ברכה: ברור שקידום מעמד האשה והשגת השוויון של הנשים מחייבים חקיקה ענפה בכל מיני תחומים, במיוחד בתחומי החינוך, הבריאות, הרווחה ודיני האישות.

מוחמד ברכה: הדבר השני – יש בעיה בעניין אכיפת החוקים הקיימים.

מוחמד ברכה: אכיפת החוקים לא נעשתה כפי הצורך, ובמיוחד בנושא שוויון ההזדמנויות והמלחמה בכל דבר שבא כתוצאה מאפליה.

מוחמד ברכה: הוא מגדיל לעשות בשלב מאוחר יותר בנאום שלו, כשהוא פונה בכמה משפטים אל בנות העם שלי, אל הנשים הערביות בארץ, ואומר להן שיש כוחות פוליטיים שעובדים נגד מעמדה של האשה ונגד קידום האשה הערבייה, ומשתמשים בשם הדת לצורך זה.

מוחמד ברכה: גם אצל היהודים זה קיים, אבל אצל בנות העם שלי זה קיים במיוחד.

מוחמד ברכה: אני קורא להן מקרב לבי שלא להיכנע לשום הטפה בשם הדת שמטרתה למנוע את קידומה של האשה הערבייה.

מוחמד ברכה: כל הדתות מכבדות את האשה ואת זכותה לשוויון, את זכותה ללמוד ואת זכותה לעבוד ולהיאבק בכל קיפוח לאומי, חברתי ומכל סוג אחר ובעד חיים טובים יותר.

מוחמד ברכה: אני חושב שהנשים שלנו צריכות להיות גאות במין שלהן, והן צריכות לצאת עד המקסימום ללמוד ולעבוד, מפני שזה תנאי וזה נשק שיכול לקדם את השוויון שלהן.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, הדברים נכונים גם לגבי הצורך בחקיקה וגם לגבי הצורך ביישום החקיקה הקיימת, והדברים נכונים שבעתיים לגבי מעמדה של האשה הערבייה.

מוחמד ברכה: אני חושב, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, שיום האשה הבין-לאומי הוא לא יום של טקסים אלא הוא ערך.

מוחמד ברכה: להכיר בו כיום שבתון זה צעד משמעותי, אומנם זעיר ומצומצם, אך בעל משמעות רבה.

מוחמד ברכה: זו אמירה חברתית, אמירה שלטונית, אמירה פרלמנטרית לכלל הציבור, שהכנסת והמדינה שמות בראש מעייניהן להגיע לשוויון אמת של נשים וגברים, גברים ונשים.

מוחמד ברכה: אני, כמובן, עומד מאחורי המלים האלה, ובמיוחד בסיום אותו נאום של תופיק זיאד, שאומר: הנשים הישראליות מפגינות בימים אלה תחת הססמה "השלום לא מפחיד אותנו", ותחת ססמאות דומות מפגינות גם הנשים הפלסטיניות.

מוחמד ברכה: צר לי מאוד שהמצב הזה נמשך.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור, אבל אני רוצה להדגיש שהשגת השלום יוצרת אווירה אחרת, אקלים אחר, חיובי, לא רק לבעיות הישראליות אלא גם לקידום מעמדה של האשה בכל נושא השוויון.

מוחמד ברכה: הדברים האלה נכונים, למרבה הצער, גם היום, בעידן של מתיחות ושל קורבנות חפים מפשע ששני העמים משלמים, במיוחד אחרי המתקפה האחרונה בעזה – – –

יצחק כהן: ובאשקלון.

מוחמד ברכה: אמרתי שני העמים, במיוחד מי ששילם את המחיר, ואני מדבר על נשים.

מוחמד ברכה: אתה מכיר אותי, השר יצחק כהן, אני לא צבוע כמו רבים מחברי הבית הזה, שרואים את הכאב רק בצד אחד ולא יכולים לראות את הכאב בשני הצדדים.

מוחמד ברכה: אתה יודע שהייתי בשדרות לפני שנה, גם כשידעתי שאני אשמע גידופים, ואני עומד מאחורי כל מלה שנאמרה שם.

מוחמד ברכה: אני אומר מעל לדוכן הזה וגם בהרבה מקומות אחרים שאני נגד פגיעה בחפים משפע, אבל צריך לדרבן להגיע להפסקת אש, ולא לייצר מבצע צבאי על מבצע צבאי, שיזמינו לנו עוד מסלולים ועוד מעגלים של אלימות ושל שפיכות דמים.

מוחמד ברכה: בכל אופן, אנחנו מדברים על יום האשה, והאשה היא שסובלת ממלחמות.

מוחמד ברכה: כולנו סובלים ממלחמות, אבל הנשים, האמהות ועקרות הבית הן שמשלמות את המחיר הכבד ביותר של המלחמה, של המלחמות.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום שהכנסת, אף שהסכמנו להפוך את הצעת החוק להצעה לסדר-היום – אולי יום אחד הכנסת תתבגר, תתעלה ותגיע למסקנה שיום האשה הבין-לאומי צריך להיות יום שיצוין בכל רחבי הארץ, יום שבתון שיוקדש לדחיפה ולדרבון בכיוון של קיום ערכי השוויון בחברה בכלל ובעניין הנשים בפרט.

מוחמד ברכה: תודה רבה, גברתי.

מוחמד ברכה: אני מבקש להצביע על הצעת החוק.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: יפה דרשת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: מה אתה מציע, חבר הכנסת ברכה?

דליה איציק: לכלול בסדר-היום?

מוחמד ברכה: אם זה גורלן של – – –

דליה איציק: יש לך כמה אפשרויות: להסיר אתה לא רוצה; או לוועדה או לכלול בסדר-היום.

מוחמד ברכה: כל ההצעות האלה באות במסגרת יום האשה הבין-לאומי – – –

דליה איציק: אני מציעה שתכלול בסדר-היום, אבל מה שתחליט.

דליה איציק: הרי ממילא אם זה ייכלל בסדר-היום נוכל להעביר את זה לוועדה.

מוחמד ברכה: בסדר.

גדעון סער: שייכלל בסדר-היום – – –

מוחמד ברכה: אם היושבת-ראש מציעה שזה יידון במליאה, אני מאמין שזה אכן יידון במליאה.

גדעון סער: יש חמש או שש הצעות, לדעתי – שיביאו את זה לדיון – – – אני אצביע לפי – – –

מוחמד ברכה: חבר הכנסת סער, אם היושבת-ראש מציעה לדון בזה במליאה, אני מסכים להצעת גברתי לדון בזה במליאה.

דליה איציק: אני לא מציעה.

דליה איציק: בואו נעבור להצבעה.

דליה איציק: מי שמצביע בעד – בעד הצעתו של חבר הכנסת ברכה.

דליה איציק: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה עברה ללא מתנגדים.

דליה איציק: לכן, אדוני המזכיר, נצטרך לכלול אותה בסדר-היום.

דליה איציק: [הצעת חוק מס' פ/2920/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק הרשות לקידום מעמד האשה (תיקון – התאמת שוק העבודה לנשים), של חברת הכנסת נאדיה חילו.

דליה איציק: חברת הכנסת חילו.

דליה איציק: הינך מוזמנת.

דליה איציק: השרה רוחמה אברהם לא נמצאת כאן, ולכן השר כהן ישיב במקומה, אם הוא יודע שהוא משיב במקומה.

דליה איציק: איפה השר כהן?

יצחק כהן: – – –

דליה איציק: בבקשה, חברת הכנסת נאדיה חילו.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, בפתח דברי אני רוצה לברך את כל הנשים ולאחל להן שמשנה לשנה תהיה קידמה ויפרצו דרך, ונוכל להגיד שהשגנו דברים והתקדמנו בתחומים שכולנו רוצים להתקדם בהם.

נאדיה חילו: הצעת החוק שלי היום – להתאמת עולם העבודה לנשים, להורוּת.

נאדיה חילו: אני בהחלט מקבלת את ההצעה של הרשות למעמד האשה, וזה הזמן לברך אותן.

נאדיה חילו: אני לא יודעת אם מרית דנון, יושבת-ראש הרשות, נמצאת פה, אבל בהחלט עבדתי אתם בשיתוף פעולה לגבש את ההצעה הזאת.

נאדיה חילו: נכון שזו הצעה הצהרתית, אבל העניין מאוד מהותי.

נאדיה חילו: אנחנו מדברים על קידום נשים, ואנחנו יודעים שאחד האלמנטים הכי חשובים לקידום נשים הוא התאמת עולם העבודה ושילובן, הלכה למעשה, בכל תחומי התעסוקה היומיומיים.

נאדיה חילו: כשאני מדברת על התחומים, אני מנסה לראות התפלגות לנגד עיני – –

דליה איציק: רק רגע, מישהו יכול לבדוק לי כמה חברי כנסת נמצאים בבניין היום?

נאדיה חילו: – – ממשרה מקצועית הכי גבוהה של ניהול בשוק העבודה הכי גבוה, ועד לנשים שהן בעצם מושפלות ומנוצלות, דרך עבודה ודרך ניצול, ועובדות בפחות מהשכר המינימלי.

נאדיה חילו: מה שקרה, גברתי היושבת-ראש, בשנים האחרונות חל שינוי בכלל בתפיסה, שינוי ערכי, שינוי שבהחלט אמור היה להיות מתורגם הלכה למעשה כך ששוק העבודה יקלוט ויאפשר ליותר נשים להשתלב מצד אחד, ומצד שני לנסות לבוא בהקלות ובגמישות מסוימת, שתאפשר את הקליטה והקידמה.

נאדיה חילו: אנחנו לא באים לבטל פה את כל התפקידים המסורתיים של הנשים.

נאדיה חילו: אני גם לא חושבת שנכון לעשות את זה.

נאדיה חילו: אני חושבת שנכון לעודד שותפות בחלוקת התפקידים בבית, אבל בואו נגיד את הדברים ישר ולעניין, ובלי משחקים: הנטל של ניהול הבית וגידול הילדים עדיין מוטל על שכמה של האשה.

נאדיה חילו: עם הנטל הזה צריך לאפשר התאמה בעולם העבודה ושילוב, וזה אומר שעות יותר גמישות; זה אומר להביא את כל האפשרויות של היצע המסגרות לטיפול בילדים; אם אני מדברת על נשים ערביות, וזה המקום להזכיר אותן – הן הכי מופלות מכל הקבוצות – לאפשר אמצעי תחבורה יותר נוחים, שזה גם אלמנט, כי אם אנחנו מסתכלים על אחוז המובטלים בכלל ומשווים אותו, אנחנו רואים שבראש הטבלה מופיעות הנשים הערביות, שעדיין, עם כל ההשכלה שרכשו בשנים האחרונות – הן יותר מ-50% באוניברסיטאות, ואנחנו יכולים להיות גאים בזה – אבל הלכה למעשה זה לא מתורגם בשוק העבודה וזה עדיין לא מאפשר להן להפוך להון אנושי ולהיות צלע שגם תעזור בחברה כלכלית וגם תשתלב חברתית.

נאדיה חילו: מובן שאני גם לא חוסכת מהחברה הערבית את ביקורתי בעניין הזה.

נאדיה חילו: אני לא רואה פה חברי כנסת ערבים, אבל אני חושבת שיש תפקיד מאוד גדול לחברה כולה לעודד ולאפשר את שילובן של נשים, לא לשים בפניהן חסמים ומחסומים מאוד עבים, שיקשו עליהן לעבור.

נאדיה חילו: אני בהחלט חושבת שהחקיקה בעניין הזה היא גורם מאוד רלוונטי, שמתווסף על כל העשייה החברתית-אזרחית הנוספת, כי חקיקה לבד לא תקדם אותנו אם לא יהיה תהליך סוציאליזציה מאוד ארוך ופנימי, שישנה גם ערכית את התפיסה, שייתן את הגמישות החברתית – אנחנו לא נוכל בעניין הזה להתקדם ולהגיע למהפכה האזרחית שכולנו מייחלים לה.

נאדיה חילו: אומרים לי הרבה פעמים שיש עלויות לחוקים.

נאדיה חילו: נכון שיש עלויות תקציביות, אבל מי שמנסה לחשב את העלויות הכלכליות, לא רק פר-שנה ופר-הוצאה על חוק, אלא מנסה לטווח ארוך לנקוט אסטרטגיה ומדיניות שיגידו אם ההשקעה היום בהקמת מסגרות מקצועיות ומסגרות נאותות לילדים בגיל הרך כדי לאפשר לנשים לצאת לעבודה; אם ההשקעה בהכשרות ובהשתלמויות מקצועיות ולא מקצועיות; אם ההשקעה בהחזר הוצאה, להכיר בהוצאה הזו של אשה שיוצאת לעבוד כפטורה ממס, ואני יודעת שיש חקיקה בעניין הזה – היא השקעה לטווח ארוך.

נאדיה חילו: אומרים שזו עלות, אבל בטווח הארוך ההנאה של המשק, אם אשה יוצאת לעבוד – יש רווח בסופו של דבר, אפילו בחישוב מתמטי מאוד פשוט.

נאדיה חילו: זה אולי לא באותה שנה, אבל אשה שיוצאת לעבוד, המדינה גם מרוויחה מזה, יש גם תשלום מסים מהעניין הזה.

נאדיה חילו: כמובן, זה לצד העניין הכלכלי ולצד העניינים הנוספים שהיא תורמת לביתה ותורמת לחברה שלה ותורמת לקהילה שלה, ובהחלט בעניין הזה צריך תמיד להסתכל לטווח יותר ארוך, ויש לי הרבה פעמים רושם שההסתכלות התקציבית בבית הזה היא רק הסתכלות מיידית והסתכלות לטווח קצר, וההחלטות שמתקבלות לטווח קצר הן לא תמיד החלטות נכונות.

נאדיה חילו: אנחנו גם עדים, גברתי היושבת-ראש, לחוליה מאוד גדולה של נשים בשוק העבודה.

נאדיה חילו: אם כבר הן נמצאות בשוק העבודה, לפחות לתגמל אותן בצורה נאותה ולא לראות התפלגות של 51% של נשים שמשתכרות שכר מינימום, ומגיעים אלי הרבה פעמים מכתבים של נשים שנמצאות בשוק העבודה ומשתכרות פחות משכר מינימום.

דליה איציק: חבר הכנסת נסים זאב, מי מעז להרגיז אותך?

נאדיה חילו: אני ממשיכה לדבר על אותן נשים שבכל זאת יוצאות לעבוד, מקדישות שעות, מנוצלות בצורה מאוד קשה ומקבלות פחות משכר מינימום.

נאדיה חילו: יש אצלי בלשכה מכתבים של נשים שעובדות בשכר של 2,000 ו-2,500 ש"ח.

נאדיה חילו: בעניין הזה לפעמים יש לי דילמה מאוד גדולה, כשאני מנסה לבקש מאותן נשים להתלונן, כי הרי זה מנוגד לחוק, אני עומדת מול דילמה שהיא אומרת:

נאדיה חילו: אם אני מתלוננת אני מאבדת את ה-2,000 או ה-2,500 ש"ח, והכסף הזה משמש לילדים לתזונה ולכלכלה.

נאדיה חילו: עדיף הרבה פעמים לאותה אשה כביכול לדלג על העניין הזה, והמעסיקים מנצלים ועושקים את אותן נשים, ואכיפת החוק הרבה פעמים לא ניתנת למימוש הלכה למעשה.

נאדיה חילו: ביום הזה אני גם רוצה לומר שהסולידריות של הנשים מאוד חשובה, וכשאני מדברת על סולידריות אני מדברת על צורך בסולידריות נשית בין כל קבוצות האוכלוסייה, בין נשים ערביות ובין נשים יהודיות.

נאדיה חילו: יש חוליות גם בתוך הקבוצה הזו שהן חוליות יותר חלשות, ואני חושבת שיש פה יותר מאחריות – יש פה שליחות של אותן חוליות יותר חזקות, גם של נשים, ויש כאלה בחברה הישראלית.

נאדיה חילו: עליהן מוטלת גם שליחות מסוימת, לתמוך ולהיות עוגן לאותן נשים חלשות, שהרבה פעמים קולן לא נשמע.

נאדיה חילו: גם אם הן משמיעות אותו, קולן נבלם ולא מתאפשר לו להגיע, והרבה פעמים הן צריכות את הדחיפה הזו, והתמיכה והגיבוי.

נאדיה חילו: לכן אני בהחלט מציינת את העניין הזה כעניין מאוד חשוב.

נאדיה חילו: דבר נוסף שהייתי רוצה להזכיר ביום הזה הוא שהחלק הפוליטי מאוד חשוב.

נאדיה חילו: נכון שההצעה שלי מדברת על עולם העבודה ועל הוספת אלמנט מאוד חשוב לתפקידים של הרשות למעמד האשה, שעושה עבודת קודש, אבל כשמדברים על גורם אצל נשים, אין גורם שהוא מנוטרל טוטלית משרשרת של גורמים, שמשפיעים זה על זה.

נאדיה חילו: נשים שנמצאות במוקדי קבלת ההחלטות, נשים שנמצאות במרכזי ההשפעה, מקצועית ופוליטית, יכולות להוביל את המערכה הבאה ולהוביל את הנושא של ייצוג הולם כנקודת התחלה אסטרטגית כדי להגיע לשוויוניות.

נאדיה חילו: אני שוב אומרת, בעניין הזה, גם דעתי היא שצריך לאפשר מאבק ומירוץ חופשי ושוויוני, אבל כשאנחנו מדברים על מירוץ שוויוני, אנחנו מדברים על אותה נקודת זינוק.

נאדיה חילו: הנשים טרם הגיעו לאותה נקודת זינוק שנמצאים בה הגברים.

נאדיה חילו: לכן המנגנון של ייצוג הולם – גם בעבודה, גם בפוליטיקה, גם בחברה, גם להתאמת עולם העבודה – הוא רצוי, כדי שנוכל לממש את החזון שאמור להיות חזון של כל החברה, שילובן של נשים בצורה אפקטיבית, יעילה וטובה בחברה הישראלית.

נאדיה חילו: תודה.

דליה איציק: תודה, חברת הכנסת נאדיה חילו.

דליה איציק: הוסכם שהצעת החוק הופכת להצעה לסדר-היום.

דליה איציק: אמרי לנו מה את מציעה – להעביר לוועדה לקידום מעמד האשה?

נאדיה חילו: כן.

דליה איציק: אם כך, נעבור להצבעה.

דליה איציק: נא להצביע.

דליה איציק: בעד זה בעד העברה לוועדה לקידום מעמד האשה.

דליה איציק: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

דליה איציק: אין מתנגדים, ההצעה עוברת לוועדה לקידום מעמד האשה.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/3176/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת החוק של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן – הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – שריון מקומות לנשים).

דליה איציק: חברת הכנסת קולט אביטל – – –

קריאה: – – –

דליה איציק: הצעה לסדר-היום.

אסתרינה טרטמן: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, עמיתי, חברותי, הנשים שיושבות ביציע, כמדי שנה אנחנו עומדות על הדוכן הזה ומייחלות, ולו קמעא, לעשות עוד צעד קטן ולהביא לאותו שוויון שאנחנו מייחלות לו כבר לפחות שני עשורים בפעילות אינטנסיבית של ארגוני נשים.

אסתרינה טרטמן: למען האמת, קרה משהו בשוק.

אסתרינה טרטמן: היום חיפשתי וביקשתי נתונים, ומצאתי שבהנהלה הבכירה בתקשורת מכהנות היום כ-20% נשים; בתחום הבנקאות – 20% נשים; בקופות-החולים 40% מההנהלה הבכירה – אני לא מדברת על נשים מועסקות בכלל, אלא על ההנהלה הבכירה – נשים; בתחום הביטוח 28% נשים.

אסתרינה טרטמן: זה מצביע כל כך שקרה משהו.

אסתרינה טרטמן: זה לא מספיק, אבל קרה משהו.

אסתרינה טרטמן: אני מודה שלנשים האלה ששולבו בעבודה אין שריון.

אסתרינה טרטמן: גם אני, בטרם היבחרי לכנסת, כיושבת-ראש פורום הנשים של ישראל ביתנו, התנגדתי לשריון נשים ברשימה, כיוון שאני סבורה שנשים טובות בזכות עצמן ולא רק בזכות מינן, ואין צורך לשריין את מקומן.

אסתרינה טרטמן: ואכן, לפחות אצלנו, בישראל ביתנו, זה הוכיח את עצמו, ואף-על-פי שבסיעת ישראל ביתנו אין שריון לנשים, אנחנו הסיעה המובילה בכנסת במניין הנשים באחוזים.

אסתרינה טרטמן: אבל, חברותי וחברי, מה קורה בתחום המוניציפלי?

אסתרינה טרטמן: בבדיקה שערכתי בתחום המוניציפלי התאכזבתי.

אסתרינה טרטמן: גברתי היושבת-ראש, מצאתי את הנתונים האלה: יש 225 רשויות במדינת ישראל, ורק ארבע נשים נושאות בתפקיד הבכיר; בסך הכול 1.5%.

אסתרינה טרטמן: רק 1.5%.

אסתרינה טרטמן: אם אני בודקת בשלב השני ברשויות המקומיות, קרי חברי המועצה, במדינת ישראל 3,346 חברי מועצה ובהם רק 342 נשים, קרי – רק 10%.

אסתרינה טרטמן: פה, חברי וחברותי, יש מקום לעשות מעשה שיהיה משום תיקון, תיקון אפליה, וזאת בעצם הצעת החוק שלי.

אסתרינה טרטמן: אני תוהה מדוע, מדוע ברשויות המקומיות – שזה ניהול של מיני-בית – כמעט אין ייצוג לנשים.

אסתרינה טרטמן: תראו את האבסורד, לנשים מיוחס התפקיד המרכזי של עקרת בית.

אסתרינה טרטמן: וכי מה זה "עקרת בית"?

אסתרינה טרטמן: עקרת בית היא עיקר הבית.

אסתרינה טרטמן: זה תפקיד שמיוחס לנשים אלפי שנים.

אסתרינה טרטמן: ומה זה הבית?

אסתרינה טרטמן: הבית הוא המבצר.

אסתרינה טרטמן: מפקידים בידי האשה את כל הטיפול בדבר הכי יקר לנו: במבצרנו, בכלכלה שלנו – משק הבית – ובוודאי בנכס היקר לכל בעל בית, קרי הילדים שלו.

אסתרינה טרטמן: זה מופקד בידי האשה.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, האשה הראויה יכולה, מסוגלת ועושה את זה היטב.

אסתרינה טרטמן: היא לא יכולה לנהל בית מורחב, כמו העיר שלנו או היישוב שלנו או המדינה שלנו, שזה בית גדול יותר?

אסתרינה טרטמן: למה אנחנו לא מוצאים שם את הנשים?

אסתרינה טרטמן: בואו נחשוב איך היו נראים המקומות האלה אילו היה ייצוג גדול יותר לנשים.

אסתרינה טרטמן: ולכן באה הצעת החוק שלי.

משה גפני: שהמפלגות יעשו את זה.

אסתרינה טרטמן: גם, לאט-לאט.

משה גפני: ביהדות התורה אין נשים ברשימה – שלא יצביעו בעדנו.

משה גפני: אצלכם בישראל ביתנו יש הרבה מאוד נשים ברשימה – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, אני יודעת שהנושא של נשים מאוד מלהיב אותך, אבל תן לה לדבר.

משה גפני: – – –

קולט אביטל: אז בוא נראה נשים גם במפלגתך.

אסתרינה טרטמן: חבר הכנסת גפני, אני יודעת מדוע אין נשים במפלגתך, אבל אני סבורה שאם אתם יכולים לשבת עם נשים במליאה, אתם יכולים לשבת עם נשים גם במישור המוניציפלי.

משה גפני: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, מדוע אתה מפריע לה? תתאפק.

משה גפני: אני מתנצל על שאני מפריע.

אסתרינה טרטמן: תודה לך, חבר הכנסת גפני.

אסתרינה טרטמן: אני יודעת שאתה אף פעם לא רוצה להפריע, לנשים בפרט, וביום האשה בוודאי ובוודאי שלא, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני מכבד מאוד את הנשים – – –

אסתרינה טרטמן: אני מאוד מעריכה את זה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

יואל חסון: גפני, איזה אומץ יש לך מול שתי נשים חזקות כאלה.

אסתרינה טרטמן: לא תמיד זה תוצאה של אומץ, לפעמים זה תוצאה של העדר חשיבה מספיקה.

יואל חסון: אל תתעסק עם הנשים, תאמין לי.

קולט אביטל: חבר הכנסת יואל חסון, מאוד נהנינו מהבדיחה.

קולט אביטל: עכשיו אני מציעה לחזור לנושא, כי הוא מספיק רציני.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: בבקשה, גברתי, תמשיכי.

אסתרינה טרטמן: גברתי היושבת-ראש, תודה.

אסתרינה טרטמן: חברי וחברותי, הצעת החוק אומרת, שבכל רשימה מוניציפלית יהיה לפחות שליש נשים ולפחות אשה אחת בשלושת המקומות הראשונים.

אסתרינה טרטמן: אני יודעת שיהיו מפלגות כאלה ואחרות שיהיה להן פחות נוח.

אסתרינה טרטמן: אפשר לדבר על זה.

אסתרינה טרטמן: אני מקווה שבאמצעות החקיקה הזאת נעשה שני דברים: א.

אסתרינה טרטמן: נגרום לסיעות למשוך את הנשים האיכותיות מביתן ולהזמינן להיכנס לרשימות; ב.

אסתרינה טרטמן: יהיה לנשים יותר קל לפלס את הדרך לאותם תפקידים.

אסתרינה טרטמן: האמינו לי, מי שיצאו נשכרים יהיו התושבים.

אסתרינה טרטמן: אני מקווה שבשנים הבאות נצטרך פחות ופחות לעמוד על הדוכן ולעשות את המעשה שאנחנו חותרות אליו, ואני מאחלת לכולנו שלא תרחק השנה שבה נוכל לוותר לגמרי על ציון יום האשה, משום שנגיע לאותו שוויון ראוי ויאה שאנו מייחלות לו.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

קולט אביטל: גברתי, אני מבינה שזו הצעה לסדר-היום.

אסתרינה טרטמן: אכן, זו הצעה לסדר-היום, ואני מבקשת להעביר אותה לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה.

קולט אביטל: לפיכך אני מציעה שנצביע על העברתה – – –

משה גפני: יש לי הצעה אחרת.

קולט אביטל: בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, בנאומים בני דקה אמרתי, ואני רוצה לחזור על זה ביחס למה שמציעה חברת הכנסת טרטמן.

משה גפני: אני סבור שנשים מופלות לרעה במגוון גדול מאוד של תחומים, אף-על-פי שאשה נושאת ביותר עול, כפי שאמרה נכון חברת הכנסת טרטמן.

משה גפני: אבל ללכת ולהפוך חוקי בחירות – כאשר היום מדובר בנשים ומחר ידובר על כל מיני קבוצות אחרות.

משה גפני: לב לבה של הדמוקרטיה הוא שהציבור בוחר.

משה גפני: מי שאומר שהוא לא רוצה לשים נשים ברשימה שלו, שיישא במחיר.

משה גפני: מי שאומר, כפי שאת אמרת, שצריך לתת ייצוג שווה לנשים, שיתחיל את זה קודם בבית.

משה גפני: קודם שאצלכם בבית נראה בין 11 חברי הכנסת חמש או שש נשים.

משה גפני: אבל אין.

משה גפני: מה אתם רוצים?

משה גפני: היות שאתם לא מצליחים בחוקת המפלגה שלכם להעביר את מה שאת מאמינה בו, את רוצה את העזרה שלנו?

משה גפני: תתחילו כולכם בבית ואל תהיו כמונו.

משה גפני: אנחנו לא צבועים, אנחנו אומרים את זה.

משה גפני: אתם באים לבקש את עזרת הכנסת בחוקי בחירות?

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה בעד – להעביר לוועדה לקידום מעמד האשה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אפשר להוסיף אותי?

יצחק זיו: 12 בעד, מתנגד אחד ונמנע אחד.

יצחק זיו: אני מבקש להוסיף להצבעה את חבר הכנסת איתן כבל.

יצחק זיו: הנושא יועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

קולט אביטל: למה לוועדת הפנים?

קולט אביטל: לוועדה לקידום מעמד האשה.

יצחק זיו: הנושא יועבר לוועדה לקידום מעמד האשה.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2938/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת החוק המפלגות (תיקון – הבטחת ייצוג), התשס"ח–2007.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נציגות עמותת "כן", שעושות עבודה מדהימה, ונמצאות כאן אתנו ביציע, גם אני נאלצת להפוך הצעת חוק – שאין לה לצערי סיכוי, לפחות בשלב הזה בכנסת הזאת – להצעה לסדר-היום.

קולט אביטל: מדובר בהצעת חוק, למען הסדר הטוב, שהגשתי גם בכנסת החמש-עשרה וגם בכנסת השש-עשרה, והנה אני עכשיו בכנסת השבע-עשרה, וגם בכנסת הזאת, חבר הכנסת גפני, למרות מה שאמרת, ולמרות קריאתך ששימחה אותי מאוד, שתתחילו – קודם כול שיהיה ייצוג שווה בתוך המפלגות.

קולט אביטל: ובכן, הצעת החוק שלי מדברת בדיוק על כך.

קולט אביטל: בהצעת החוק שלי אין לי ההשקפה היומרנית מאוד להציע לכנסת לעשות מה שעשו במדינה נאורה כמו צרפת.

קולט אביטל: במדינה כמו צרפת יש חוק ממשלתי, שאומר parité-parité, כלומר שוויון, גבר-אשה-גבר-אשה.

משה גפני: 5%, ייצוג לנשים בפרלמנט בצרפת.

משה גפני: אנחנו יותר מהם.

קולט אביטל: סליחה, אדוני.

קולט אביטל: יש חוק בצרפת, והחוק אומר, והוא מתחיל להתקיים, שבכל רשימה שמגישים, צריך להיות ריץ'-רץ', גבר-אשה-גבר-אשה-גבר-אשה.

קולט אביטל: שאלו אותי: יש לכם חוק כזה?

קולט אביטל: נאלצתי להשיב, לצערי, שבכנסת בהרכבה כפי שהוא הצעת חוק כזאת לא תעבור.

קולט אביטל: אני רק רוצה לספר לאלה מביניכם שלא היו בכנסת החמש-עשרה, שכאשר הגשתי הצעת חוק כזאת, מי שהיה אז יושב-ראש שינוי, חבר הכנסת טומי לפיד, שהיה שר המשפטים, ואולי זה היה בכנסת השש-עשרה, טען שזאת הצעה לא דמוקרטית, משום שהיא פוסלת מפלגות שלא רוצות לבחור בנשים.

קולט אביטל: דרך אגב, הצעה דומה לשלי יש לחברת הכנסת אורית נוקד, שנמצאת אתנו היום.

קולט אביטל: הכוונה היא להציע שהמפלגות עצמן תעשינה את הצדק הזה, והיא מציעה שבכל רשימה שיש לה יותר מחמישה חברי הכנסת, זאת אומרת משישה חברי הכנסת ומעלה, במספר המועמדים יהיה ייצוג של לפחות שני גברים ושתי נשים.

קולט אביטל: זאת אומרת, שתהיה אפשרות לקדם יותר נשים בתוך הרשימות.

קולט אביטל: ביום האשה הזה, חברת הכנסת טרטמן, לצערי גם אני עושה השוואות, ודווקא מדינת ישראל הנאורה, שהיתה מן המתקדמות בתחום הזה בתחילת העצמאות – דווקא במדינת ישראל אנחנו נמצאים אי-שם באמצע בין העולם המתקדם לבין העולם הבלתי-מתקדם.

קולט אביטל: בייצוג נשים בפרלמנטים אנחנו במקום ה-84.

משה גפני: ה-56.

גדעון סער: לפני פקיסטן.

משה גפני: לפני ארצות-הברית.

משה גפני: מה הדיבורים האלה?

משה גפני: אנחנו במקום ה-56, לפני ארצות-הברית.

קולט אביטל: מה אתה כל כך שמח?

משה גפני: אנחנו לפני ארצות-הברית.

גדעון סער: בארצות-הברית יש גם הפרדת דת ומדינה.

משה גפני: תגידו את העובדות.

משה גפני: לפחות את העובדות אל תסלפו.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, כל הדבר הזה, וכל הצעקות של חבר הכנסת גפני, שמתלהב מאוד מהנושא היום – אני אף פעם לא ראיתי אותו כל כך מתרגש כמו בייצוג נשים.

קולט אביטל: אני באמת תוהה מדוע.

משה גפני: זה לא הנושא היחיד שאני מתלהב בו.

קולט אביטל: לפי הסטטיסטיקות שאני קראתי, אנחנו אחרי פקיסטן ואחרי רואנדה ואחרי הרבה מאוד מדינות באפריקה.

קולט אביטל: לגבי שרות שמכהנות בממשלת ישראל – יגיד לי חבר הכנסת גדעון סער.

קולט אביטל: נדמה לי שאנחנו גם כן אי-שם במקום ה-104, או משהו כזה.

גדעון סער: זה משטר פרלמנטרי, והדפוס של הממשלה משקף את הכנסת.

גדעון סער: אבל לא צריך יותר מ-15%.

משה גפני: אני בעד 80%.

משה גפני: מה אתם מטיפים מוסר?

קולט אביטל: אנחנו מטיפים מוסר, משום שכל הצעת חוק כזאת, חבר הכנסת גפני, אתה וחבריך בש"ס תעשו הכול כדי להכשיל אותה.

ראובן ריבלין: הוא לא ש"ס.

קולט אביטל: הצעת חוק כזאת לא תעבור בגללכם ובגלל ש"ס, המפלגות החרדיות.

קולט אביטל: לא תיתן לעולם להעביר חקיקה כזאת.

קולט אביטל: אנחנו נצטרך להתגבר, נצטרך להגדיל את מספר הנשים בכנסת.

משה שרוני: מפלגות ערביות יסכימו לזה?

קולט אביטל: גם המפלגות הערביות.

קולט אביטל: הצדק אתך, חבר הכנסת שרוני.

קולט אביטל: אני מציעה שאנחנו נעביר את הנושא הזה לוועדה לקידום מעמד האשה.

קולט אביטל: למרבה הצער, ביום האשה הבין-לאומי לא נצליח להעביר את החוק הזה.

קולט אביטל: נעביר אותו לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה.

קולט אביטל: אני מציעה, אדוני היושב-ראש, שנרגיע כאן את הרוחות, כי כל ייצוג שאנחנו מציעים מאוד מפריע לכמה חברים פה בספסלים האחוריים.

קולט אביטל: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: הצעה אחרת – חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, יש לי שתי הערות.

נסים זאב: הערה ראשונה, אני חושב שצריך לחשוב גם על רעיון של יום הגבר הבין-לאומי, כדי להשוות זכויות בתחומים אחרים שהגברים מקופחים בהם, ויש הרבה כאלה.

נסים זאב: זה לא הזמן, בדקה אחת אני לא יכול להעלות אותם.

נסים זאב: דבר שני, אני לא מבין מה הקשר של יום האשה לעניין הבין-לאומי.

נסים זאב: יום האשה היהודית – לדבר על ערכים, על תפקידה של האשה בחינוך, במסורת, הבהרה של תפקיד האשה בבית.

נסים זאב: הרי כאשר הקדוש-ברוך-הוא בא לתת את התורה לעם ישראל, הוא פנה קודם כול אל הנשים: "כה תאמר לבית יעקב", ואחר כך "ותגיד לבית ישראל".

נסים זאב: "בית יעקב" – אלו הנשים.

נסים זאב: פנה אליהן ברכות, בנעימות, לשכנע אותן.

נסים זאב: רק לאחר שהאשה השתכנעה שיש בתורה ובמצוות התורה ובחוקי התורה בסיס כל כך איתן לאותם ערכים שורשיים של עם ישראל, פנה גם לגברים.

נסים זאב: לכן חשוב מאוד שגם מהפן הזה, מהנקודות האלה, נוכל להעלות את הרעיון, ולאו דווקא זכות כזאת, או פחות משכורות או יותר משכורת.

נסים זאב: לא זה הדבר שיכול לשנות עולמות.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 14 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

יצחק זיו: 14 בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים.

יצחק זיו: הנושא יעבור לוועדה לקידום מעמד האשה.

יצחק זיו: יום האשה הבין-לאומי

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא יום האשה הבין-לאומי, מס' 4822, 4849, 4915, 4953 ו-4954.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת שבה אני אולי בפעם האחרונה יושב-ראש הוועדה, בוודאי בפעם האחרונה כיושב-ראש ביום האשה הבין-לאומי, להתייחס לנושא הזה ולהתמקד בשתי נקודות.

גדעון סער: אני מודה לחבר הכנסת גפני שהעלה את הסוגיה של ייצוג הולם לנשים.

גדעון סער: אתה שייך לאותם גורמים אשר מבחינתם המציאות הקיימת מאז קום המדינה, שבה באולם הזה יש בין 10 ל-20 נשים, פחות או יותר, 15%, היא מציאות מצוינת; היא מציאות שאתה מתנגד בכל כוח לשנות אותה.

משה גפני: תדבר בשמך, אני לא אמרתי כך.

גדעון סער: אתה מתנגד תמיד לשנות אותה, ואתה מתנגד לשנות אותה בכל אופן.

גדעון סער: אתה מתנגד לשנות אותה גם בחיוב של המפלגות לעשות את זה, וגם כאשר אין חיוב ויש תמרוץ, כמו שעלה היום בדיון בוועדת החוקה.

גדעון סער: אתה מתנגד לכל חוק אשר יהיה קשור לייצוג הולם.

משה גפני: חברות הכנסת שמכהנות הן ברמה יותר גבוהה מהגברים.

משה גפני: תשימו אתם רק נשים.

משה גפני: תשימו בסיעת הליכוד.

גדעון סער: אני מסכים אתך.

גדעון סער: סיעת יהדות התורה היא בין שש סיעות בבית הזה, חצי מסיעות הבית הזה, שאין בהן בכלל נשים.

גדעון סער: אנחנו חושבים שהדבר הזה הוא לא נכון והוא גם לא נורמלי.

גדעון סער: הולכות ומתמעטות הסיעות בפרלמנטים כלשהם בעולם, שהדבר נראה להן טבעי ונורמלי ומצדיק מאבק על מנת למנוע את שינויו.

גדעון סער: אגב, אתה יודע היטב שנציגי הזרם הפוליטי שאתה מייצג, ואני מכבד אותו, התנגדו גם למתן זכות הצבעה לנשים בשעתו.

משה גפני: מה?

גדעון סער: כן.

גדעון סער: אני משוכנע שלאדוני יש מקורות ידע שיאפשרו לו לאמת את מה שאני אומר עכשיו.

גדעון סער: אדוני לא יודע שרבנים התנגדו למתן זכות הצבעה לנשים?

גדעון סער: אדוני לא יודע שהיה ויכוח במוסדות של היישוב הישן על זכות הצבעה לנשים?

גדעון סער: אמרתי את זה רק כדי לסבר את האוזן במובן הזה שבמבחן היסטורי, כשם שהמאבק למנוע זכות הצבעה מנשים נועד לכישלון, גם המאבק למניעת ייצוג הולם של נשים נועד לכישלון, משום שזה בלתי סביר שציבור שמונה למעלה מ-50%, אבל נגיד באופן גס 50%, יהיה מיוצג על-ידי פחות משליש מהשיעור.

גדעון סער: הדבר הזה משפיע באופן ישיר, באופן הכרחי, על כל אותן סוגיות אשר יש בהן, בתחומים אחרים של החיים, כדי לתרום לקידום מעמד האשה או כדי לסייע להשגת שוויון בין המינים.

גדעון סער: אתם הייתם צריכים להגיד: זה מצוין מה שאתם מציעים, מכיוון שאתם לא מציעים שיטה שבאה להתערב במשטר האוטונומי של המפלגות, או באה להתערב בזכות שלי ושל הציבור שאני מייצג לא להכליל בכלל נשים ברשימות לכנסת, כי זה מה שרוצה הציבור שלנו, ועובדה שגם נשים מצביעות בעבור רשימות כאלה.

גדעון סער: אבל אתם באים וסוכרים את הסכר הזה מתוך אמונה שלעד אתם תצליחו למנוע שינוי כזה או אחר.

גדעון סער: אני חושב ששיטה שמכבדת את האוטונומיה של המפלגות היא השיטה המאוזנת ביותר כדי להגיע לשוויון.

גדעון סער: אם אתה מדבר על המדינות שציינת קודם, אלה מדינות שמפלגות חייבות להיות בהן דמוקרטיות.

גדעון סער: אלה מפלגות שחייבות להיות דמוקרטיות.

גדעון סער: אז בישראל, שיש בה מציאות של מפלגות רבות שאינן דמוקרטיות, שאין בהן בחירות משום סוג, שאין בהן ייצוג לנשים בכלל – לא ייצוג הולם אלא בכלל ייצוג לנשים – באים ומונעים.

גדעון סער: אגיד לך דבר שאמרתי לחבר אחר, בסיעה אחרת, אבל לא רחוקה מבחינה אידיאולוגית מהסיעה שאתה מייצג, בשעתו, כאשר התנגדו למתן זכות לקבלת אזרחות להורה כשמדובר בחיילים בודדים.

גדעון סער: היום כבר באה הצעת חוק יותר מרחיבה, ובזמנו התנגדו לכל שינוי.

גדעון סער: אמרתי להם: אתם תקבלו שינוי הרבה יותר רחב מהשינוי שאותו אתם מבקשים למנוע ברגע זה.

ראובן ריבלין: זה היה לגבי חלל צה"ל.

גדעון סער: אדוני בוודאי זוכר, כי אדוני היה שר בממשלה שדנה בזה בשעתו.

גדעון סער: אני רוצה לדבר על שוק העבודה.

גדעון סער: שוק העבודה הוא ההתמודדות העיקרית שלנו כחברה איך ליצור – קראתי לזה היום בדיון שהתקיים בוועדה "גשר של שוויון מעל השוני".

גדעון סער: כי שוני קיים.

גדעון סער: יש שוני שהוא מהטבע.

גדעון סער: אם אנחנו מדברים על לידה, אם אנחנו מדברים על היריון, אלה דברים שהטבע יצר, והם שוני שמשפיע גם על שוק העבודה.

גדעון סער: ויש שוני שנובע מהתנהגות של ציוויליזציה לאורך אלפי שנים, ושהוא קיים גם היום.

גדעון סער: זאת אומרת, כמה שהחברה התקדמה במובן של חתירה לשוויון, עדיין היא רחוקה מאוד משוויון אמיתי במה שנוגע למחויבויות הוריות.

גדעון סער: ברוב המכריע, בלשון המעטה, של הבתים יש תפקודים הוריים מסורתיים, והשינוי של זה הוא שינוי שבוודאי ייקח עשרות שנים.

גדעון סער: אבל בכל זאת אנחנו חיים בעידן – בניגוד לעבר, שבו הגבר היה מפרנס והיה מבנה משפחה מסוים – שבו הרווחה באיכות החיים מותנית, כמעט בכל המקרים, בכך ששני בני הזוג יהיו מפרנסים.

גדעון סער: במידה רבה גם המימוש העצמי של האדם כיצור אוטונומי בחברה.

גדעון סער: הדבר הזה יצר מצב שהוא מאוד לא פשוט לאשה בחברה המודרנית, שהיא צריכה למלא את כל הפונקציות הללו.

גדעון סער: אנחנו צריכים לבוא ולחשוב כמחוקקים איך אנחנו מאפשרים לשלב בין המחויבות ההורית, בין המחויבות המשפחתית, ובין היכולת להתמודד בשוק העבודה כדי ליצור פלטפורמה של שוויון הזדמנויות.

גדעון סער: זה אתגר קשה מאוד, מתמודדים אתו כל הפרלמנטים בעולם, מתמודדות אתו חברות אזרחיות בכל העולם.

גדעון סער: היום היה לנו דיון מעניין מאוד בוועדה, בהשתתפות פורום מנהלות בהיי-טק, שהחתימו כבר חברות רבות מאוד על אמנה עם ארבעה עקרונות בכיוון הזה: שכר שווה; ישיבות, למשל, שיסתיימו עד שעה מסוימת; מדידה לפי יעדים ולא לפי שעות.

גדעון סער: אני לא רוצה להיכנס לכל העניין הזה, אני רק רוצה לומר שלצד הפעולה שאנחנו עושים פה בכנסת, ועשינו כבר היום, גם עשינו צעד.

גדעון סער: כי היום אישרנו שני חוקים, אחד לגבי אמהות חד-הוריות ואחד לגבי היכולת לצאת לחופשה ללא תשלום, מועד הזכאות, שהם רלוונטיים להתמודדות בשוק העבודה, ליכולת להתמודד בו, ליכולת לחזור אחרי חופשת לידה וכדומה.

גדעון סער: אבל גם לחברה האזרחית יש תפקיד.

גדעון סער: לא הכול חוקים, וגם לא הכול אפשר לעשות בחוקים ובצווים.

גדעון סער: יש דברים – אינני משוכנע שפרלמנטים צריכים להיכנס לתחום של שעות עבודה בסקטור פרטי.

גדעון סער: אבל המודעות לנושאים הללו כדברים שתורמים לשוויון הזדמנויות, אבל גם תורמים לאיכות החיים שלנו כחברה, היא דבר מאוד חשוב.

גדעון סער: אני מאוד מקווה שנמצא דרך להמשיך בדרך הזאת, ואולי כדי לקשור בין שני הנושאים, חבר הכנסת גפני – – –

משה גפני: אל תקשור.

משה גפני: בחלק השני אני מסכים אתך לחלוטין.

גדעון סער: לכן אני קושר.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, לא חייבים להגיב על כל דבר.

גדעון סער: כל עוד לא יהיו מספיק נשים במוקדי קבלת ההחלטות ברשות המחוקקת וברשות המבצעת, יהיה קשה מאוד להתקדם בצורה שצריך להתקדם להשגת הנושא השני ונושאים רבים אחרים.

גדעון סער: הדבר שמקשה היום להגיע לייצוג הולם או אפילו קרוב לייצוג שוויוני הוא רק עובדה אחת – שהייצוג בבית הזה היום לא שוויוני.

גדעון סער: זה המכשול הגדול ביותר.

גדעון סער: אבל לפעמים בהיסטוריה – ואני ממליץ לכולם לקרוא על הפרקים שהיו בדרך של ארצות-הברית למתן זכות ההצבעה לנשים, המאבק שהיה שם.

גדעון סער: יש רגעים שגם גברים יכולים לעשות את הצעד ולעשות את המהלך שמקרב את החברה לשוויון.

גדעון סער: אני מאמין וגם מקווה שאנחנו קרובים מאוד לרגע הזה.

גדעון סער: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: תרשה לי בהזדמנות הזאת להודות לך על הדרך הנמרצת והנאורה שבה ניהלת את הוועדה עד עכשיו.

קולט אביטל: אני מקווה שתישאר חלק מהוועדה.

גדעון סער: תודה רבה.

גדעון סער: אני נשאר חבר בוועדה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מבקשת, בשם הכנסת, לברך כאן

קולט אביטל: ביציע קבוצה בראשותו של יושב-ראש ועדת החוץ של הפרלמנט האירי, חברי הפרלמנט האירי, חברי ועדת החוץ, והשגריר האירי שמלווה אותם.

קולט אביטל: ברוכים הבאים לבית הזה.

קולט אביטל: ביתנו הוא גם ביתכם.

קולט אביטל: תודה רבה על הביקור.

קולט אביטל: אני מבקשת עכשיו לקרוא לחברת הכנסת שרה מרום-שלו.

קולט אביטל: אחריה – חברת הכנסת אורית נוקד.

שרה מרום שלו: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת הנכבדים, לנשים במדינת ישראל יש הרבה סיבות להרגיש טוב ביום האשה הבין-לאומי.

שרה מרום שלו: ישראל היא מדינה ליברלית, מודרנית ונאורה, וככזאת נהנות הנשים שחיות בה מזכויות רבות.

שרה מרום שלו: כשחושבים על מדינות שבהן למיליוני נשים אין זכות לבחור ולהיבחר, ולעתים אף אין זכות לעבוד ולהסתובב ברחוב ללא ליווי גבר, אז בהחלט יש לנו על מה לשמוח.

שרה מרום שלו: ובכל זאת, כשבוחנים את הישגי הנשים הישראליות בכלכלה, בפוליטיקה ובחברה, אנחנו מבינים שגם אצלנו הדרך עדיין ארוכה.

שרה מרום שלו: שיעור הנשים בכנסת, בממשלה ובגופים פוליטיים אחרים עדיין נמוך במידה ניכרת מחלקן באוכלוסייה.

שרה מרום שלו: יש הרבה פחות נשים מנכ"ליות של חברות מובילות במשק מגברים בתפקידים אלו.

שרה מרום שלו: חלק גדול מהנשים עדיין מעדיפות לפנות למקצועות הנחשבים "נשיים", כמו הוראה, אדמיניסטרציה, סיעוד – אחיות.

שרה מרום שלו: פערי השכר עדיין עצומים.

שרה מרום שלו: זכויות של נשים בהיריון ונשים אחרי לידה ממשיכות להירמס.

שרה מרום שלו: נשים עדיין נושאות בעיקר הנטל בעבודות הבית ובטיפול בילדים.

שרה מרום שלו: האלימות נגד נשים ממשיכה להכות שורשים.

שרה מרום שלו: למה זה קורה?

שרה מרום שלו: איך זה שאף-על-פי שהנשים בארץ הן משכילות מאוד ומהוות כמחצית מהאוכלוסייה במדינה שכביכול מעודדת אותן להגיע להצלחה ומצוינות, הן עדיין מפגרות מאחור בתחומים רבים?

שרה מרום שלו: אני סבורה ששורש הבעיה הוא הנורמות החברתיות והתעסוקתיות בישראל.

שרה מרום שלו: במגזר התעסוקתי ובמישור החברתי אנחנו עדיין חיים בסביבה שבה לגבר הרבה יותר קל להצליח.

שרה מרום שלו: זה בא לידי ביטוי באופנים רבים.

שרה מרום שלו: עובדים עדיין נשפטים על-פי שעות העבודה שהם מסוגלים לספק ולא על-פי התפוקה שהם נותנים בסופו של דבר, וללא ספק זה משחק לרעתן של הנשים.

שרה מרום שלו: חברות רבות עדיין אינן מאפשרות השלמת עבודה מהבית ואינן מתגמלות עבודה מהבית, אף-על-פי שהדבר כבר מקובל ונפוץ מאוד במדינות אחרות בעולם.

שרה מרום שלו: במקרים של ילד חולה נשים הן אלה שברוב המקרים ייעדרו מהעבודה, ולא גברים, ומעסיקים רבים עדיין מעדיפים גברים בעבודה.

שרה מרום שלו: נשים עדיין נושאות ברוב העול של הטיפול בילדים ובמשק הבית.

שרה מרום שלו: לא משנה מה הסיבות לכך, זה ללא ספק מעכב נשים מלהתקדם ולהצליח.

שרה מרום שלו: לגבי האלימות נגד נשים אין מה להיות מופתעים.

שרה מרום שלו: הפכנו להיות חברה אלימה וחסרת סבלנות, וברור שמי שסובל מכך זה דווקא הקבוצות החלשות יותר פיזית, ובראשן נשים וקשישים.

שרה מרום שלו: אוזלת-ידה של המשטרה והעונשים הקלים ומידת הרחמים הגדולה שנוקטים בתי-המשפט כלפי עבריינים במקרים של אלימות נגד נשים תורמים גם הם את חלקם.

שרה מרום שלו: דווקא מבחינה חקיקתית אני חושבת שנשים זוכות להגנה מרבית, בעיקר בכנסת הזאת, שבה חוקקו או נמצאות בהליכי חקיקה מתקדמים כמה הצעות חוק מצוינות שמיטיבות עם הנשים, וביניהן הארכת חופשת הלידה והכרה בהוצאות טיפול בילדים לצורכי מס.

שרה מרום שלו: יום האשה הבין-לאומי הוא יום חשוב.

שרה מרום שלו: ביום הזה מציין העולם את הישגי הנשים והתנועה הפמיניסטית, ואת ההישגים הללו בהחלט ראוי לחגוג.

שרה מרום שלו: דרך ארוכה מאוד עברו הנשים ב-100 השנים האחרונות, אך דרך ארוכה עוד יותר יש לעבור עד שיהיה שוויון אמיתי ומלא.

שרה מרום שלו: אנחנו מבקשות שוויון זכויות.

שרה מרום שלו: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת אורית נוקד.

קולט אביטל: אחריה – חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

אורית נוקד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את כל הנשים וגם את הגברים לרגל יום האשה הבין-לאומי, אם כי אני מקווה שנגיע ליום שבו לא יהיה צורך לציין את היום הזה, והמשמעות תהיה שיהיה שוויון מלא בכל התחומים בין נשים ובין גברים.

אורית נוקד: אני רוצה לספר לכם שלפני כמה ימים, במהלך ישיבת הוועדה לקידום מעמד האשה, התברר לי ששר האוצר ושר המשפטים מינו צוות בראשות השופט שוחט, שידון בנושא חלוקת הפנסיה בין גברים לנשים לאחר הגירושין.

אורית נוקד: חלוקת פנסיה לאחר גירושין היא נושא רגיש מאוד, בעל השלכות משמעויות במיוחד עבור נשים.

אורית נוקד: הצעת החוק שיזמתי קובעת כי הפנסיה שנצברה על שמו בן-הזוג האחד בתקופת הנישואין תחולק בין שני בני-הזוג במקרה של גירושין, בניגוד למצב הנוכחי, שבו בדרך כלל אשה שהיא עקרת בית נשארת ללא פנסיה לאחר הגירושין.

אורית נוקד: בצוות הממונה 15 מומחים, ובין היתר שלושה נציגים של משרד האוצר ונציגים של קרנות הפנסיה, אך אין בו ולו נציגה אחת של ארגוני הנשים.

אורית נוקד: זאת, אף-על-פי שבארגונים האלה נערכה עבודה יסודית ומועסקים בהם מומחים בתחום.

אורית נוקד: בתשובה על שאלתי מדוע לא מונתה נציגה של ארגוני הנשים, ענה נציג הממשלה כי בניגוד לארגונים האחרים, שהם ארגונים מקצועיים, ארגוני הנשים הם ארגונים בעלי אינטרסים.

קולט אביטל: והארגונים האחרים הם לא בעלי אינטרסים.

אורית נוקד: כן, זהו.

אורית נוקד: אז הסיפור הזה, מעבר להיותו מקומם, הוא דוגמה אחת מני רבות ליחס של ממשלות ישראל לדורותיהן בכלל ושל משרד האוצר בפרט לנושא הזה שנקרא שוויון בין המינים.

אורית נוקד: בעיניהם שוויון לנשים נחשב נושא נחמד, שאין הרבה בינו לבין נושאים רציניים יותר, כמו אינטרסים כלכליים.

אורית נוקד: אני מאמינה שההיפך הוא הנכון.

אורית נוקד: העצמת נשים וצמצום הפער בין המינים הם לא רק אינטרס ערכי מהמעלה הראשונה, אלא אינטרס כלכלי מהחשובים ביותר.

אורית נוקד: אחד המדדים האהובים על משרד האוצר הוא תוצר מקומי גולמי לנפש, תמ"ג לנפש.

אורית נוקד: מדד זה לוקח את סך ערך התוצרת של המדינה ומחלק במספר התושבים.

אורית נוקד: כשהתוצאה גבוהה, המשמעות היא שלאזרח הממוצע יש כסף רב.

אורית נוקד: כשמשווים בין נתוני התמ"ג לנפש לבין נתוני הפער בין נשים וגברים, כפי שמפרסם פורום הכלכלה העולמי, מתברר כי שמונה מתוך עשר המדינות המדורגות כבעלות הפער הנמוך ביותר בין נשים וגברים נמצאות ברשימת 20 המדינות שבהן התמ"ג לנפש הוא הגבוה ביותר.

אורית נוקד: גם כאשר משתמשים במדד רגיש יותר מבחינה חברתית, מדד הפיתוח האנושי של האו"ם, שכולל תמ"ג לנפש, תוחלת חיים ורמת חינוך, מוצאים תוצאות דומות.

אורית נוקד: כל עשר המדינות בעלות הפער הנמוך ביותר בין גברים לנשים מדורגות ב-20 המקומות הראשונים.

אורית נוקד: התוצאות אינן מפתיעות.

אורית נוקד: כשאחוז גבוה מהאזרחים מעורב בשוק העבודה יש יותר תוצרת והשגשוג גדל.

אורית נוקד: כאשר תקרת הזכוכית נפרצת, ויותר נשים מצליחות להגיע למשרות בכירות במשק, באקדמיה ובממשלה, מאגר הכישרונות, הדעות והיכולות גדל בהרבה.

אורית נוקד: כשמחלקים את המשאבים בצורה הוגנת יותר, אזי בעיות העוני, החולי והפשע יורדות והיציבות הכלכלית והשלטונית גדלה.

אורית נוקד: בעיני, מבחינה כלכלית, חוסר שוויון בין גברים לנשים הוא כשל שוק.

אורית נוקד: שוק שלא מועסקות בו נשים אך ורק בגלל מינן הוא שוק שאינו מספק שירותים ומוצרים באופן המיטבי האפשרי, משום שהוא אינו משתמש בהון האנושי הקיים בצורה אופטימלית.

אורית נוקד: דבר זה נכון על אחת כמה וכמה בשוק מתקדם, המבוסס על עבודות עתירות ידע ולא עתירות כוח.

אורית נוקד: יש הרבה מה לעשות בשיתוף הכנסת וארגוני הנשים.

אורית נוקד: על שולחן הכנסת מונחות הצעות חוק חשובות, שאם הן תקבלנה את תמיכת האוצר הן תגדלנה את מספר הנשים בשוק העבודה.

אורית נוקד: כגון, הצעת חוק המכירה לצורכי מס בהוצאות על מטפלת או מעון, הצעת חוק המאפשרת לנשים חד-הוריות להמשיך לקבל קצבה בזמן שהן לומדות ורוכשות מקצוע, וכמובן הצעות החוק המגדילות את ייצוג הנשים ברשויות המקומיות ובכנסת.

אורית נוקד: על אף החשיבות הרבה, לא מספיק רק לסייע לנשים להיכנס לשוק העבודה.

אורית נוקד: תאילנד, זימבבואה וסין הן שלוש המדינות שבהן אחוז הנשים העובדות הגדול ביותר בעולם, ולצערי מדובר בעבודות שרק מקבעות את מעמד הנשים במעגל האפליה והעוני.

אורית נוקד: השינוי האמיתי מגיע כאשר נשים מגיעות לדרגות הגבוהות ביותר במוקדי הכוח.

אורית נוקד: לא פלא, אם כן, שכיום בראש שלוש מעשר המדינות בעלות הפערים הנמוכים ביותר בין המינים עומדות נשים, ראשי ממשלה.

אורית נוקד: הכוונה, כמובן, לגרמניה, פינלד וניו-זילנד.

אורית נוקד: לאוצר יש דרכים רבות לסייע לסגור את הפער במשרות הבכירות.

אורית נוקד: בין היתר, הוא יכול לסייע בתוכניות המעודדות העדפה מתקנת לנשים באקדמיה, במגזר הציבורי ובפוליטיקה.

אורית נוקד: חשוב לא פחות לתקצב את גורמי האכיפה האחראים למיגור הפשע, האלימות וניצול נשים.

אורית נוקד: מדינה לא יכולה לשלוח מסר של שוויון כשכל כך הרבה נשים מיובאות לארץ על מנת לעסוק בזנות.

אורית נוקד: מדינה אינה יכולה לעודד קידום נשים למשרות בכירות כאשר היא אינה משקיעה מספיק על מנת לשנות את המציאות הישראלית, שבה כל כך הרבה נשים, בעיקר במגזרי המיעוטים אבל לא רק, מרוויחות הרבה פחות משכר המינימום ולא מקבלות תנאים סוציאליים.

אורית נוקד: לסיכום, חברי וחברות הכנסת, על משרד האוצר להבין שהעצמת נשים תדחף את כל השוק הישראלי קדימה, ושכל עוד הוא אינו פועל לקידום מטרה זאת הוא פועל נגד האינטרסים הכלכליים שלשמם הוא קם.

אורית נוקד: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן – אינה נמצאת.

קולט אביטל: אדוני השר יצחק כהן יענה בשם שרת החינוך וגם בשם הממשלה.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את כל הנאומים, את כל הצעות החוק, את כל ההצעות לסדר-היום.

יצחק כהן: יפה אמרה חברת הכנסת אורית נוקד.

יצחק כהן: לפני שאתם מגיעים לטפל במספר חברות מועצה או במספר שוויוני כזה או אחר, היא העלתה פה שורה ארוכה של דברים שאני כישראלי מתבייש, מתבייש בהם.

יצחק כהן: את צודקת.

יצחק כהן: אומרים שחוקקנו את חוק כבוד האדם וחירותו.

יצחק כהן: מאז שחוקק החוק הזה לא היתה השפלה לכבוד האדם וחירותו כמו שיש היום במה שציינה חברת הכנסת נוקד – אני לא רוצה להגיד, כי אלה דברים שלא אומרים, כל העיסוקים שמעסיקים אותן, השם ירחם.

יצחק כהן: ומישהו פה העלה הצעה, למשל, שכל ארגוני הנשים ביחד יצאו לרחובות ויחפשו את הנערות ההומלסיות, שבגלל בעיה כזאת או אחרת נפלטו מאיזו מערכת חינוכית או נפלטו מהבית ומסתובבות ברחובות וישנות על ספסלים.

יצחק כהן: לא שמענו.

יצחק כהן: כל הנאומים לא שמענו, גברתי.

קולט אביטל: למה?

קולט אביטל: ארגוני הנשים עושים מספיק, אדוני השר.

קולט אביטל: אנחנו שואלים: מה תעשה הממשלה?

יצחק כהן: זה חשוב מאוד מה שהם עושים, אבל לפני שמגיעים לדברים החשובים מאוד שציינתם היום, ציינה פה חברת הכנסת נוקד, ואני מציין, שאלה דברים חמורים מאוד, ומשום-מה אתם שמים רטייה שחורה על העיניים, לא מסתכלים, מתחילים לדקלם לי נאומים על שוויון, על זכויות, כבוד האדם וחירותו.

יצחק כהן: רבותי, תורידו את הרטייה מהעיניים, תוציאו את הראש מהחול, תסתכלו סביב, באיזו מציאות אתם חיים, ואחר כך תתחילו לדאוג שבמועצת העיר תהיה עוד אשה, כל הנאומים שנאמתם.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שהשנה תיקחו כמבצע – – –

קולט אביטל: האם זאת עמדת הממשלה?

יצחק כהן: אם אני השר התורן ואני עומד כאן כשר תורן, זאת עמדת הממשלה, כן.

יצחק כהן: אני אומר לך, גברתי, אני מציע לכם: קחו את השנה הזאת כשנת החסד.

יצחק כהן: צאו, כל ארגוני הנשים, כולם, צאו לרחובות, חפשו את הנערות האלה שמשוטטות בלי בית, שקמו אותן.

יצחק כהן: לכו לכל המקומות, לכל המנוולים האלה שעושים מה שעושים לגבי מה שציינת – אני לא יכול לציין מפאת כבוד הבית – ותזרקו אותם לכל הרחובות שמהם הם באו.

יצחק כהן: אחר כך – שיהיה מינימום של "כל כבודה בת מלך", מינימום.

יצחק כהן: הלוא תורת ישראל מתייחסת לאשה כאל בת מלך.

יצחק כהן: שיהיה מינימום, שתוכלו לבוא לפה לדוכן ולדבר אתי על ייצוג פה ועל ייצוג שם.

יצחק כהן: זה יפה, דברים חשובים מאוד, חס ושלום, אני לא אומר.

יצחק כהן: אבל איפה אנחנו אוחזים בכלל?

יצחק כהן: איפה אנחנו אוחזים?

יצחק כהן: אוחזים בעוד איזו נציגה, בעוד איזה שוויון?

יצחק כהן: הנה, חבר הכנסת נסים זאב יוכל לעזור לכם.

יצחק כהן: אני הצעתי היום לנסים זאב שיכריזו השנה על שנת החסד לנשים.

יצחק כהן: שיצאו לרחובות, כל ארגוני הנשים, כולם יתאחדו ויחפשו את הנערות המסכנות ההומלסיות שזרוקות בחדרי מדרגות, שזרוקות בכל מיני מקומות.

יצחק כהן: בושה וחרפה.

דוד רותם: אפשר לעשות גם את זה וגם את זה.

יצחק כהן: אז קודם כול לעשות את זה, כי זה דבר שהוא פיקוח נפש, ולעשות גם את זה, אבל לבוא בידיים נקיות.

יצחק כהן: לבוא עם רצון באמת לכבוד האשה.

יצחק כהן: תודה, גברתי.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני השר.

קולט אביטל: אומנם אין לי זכות להשיב, אבל תרשה לי רק להעיר, חוץ מהעצב שגרמת לחלק גדול מהנשים כאן, שהרבה מאוד ארגוני נשים עושים עבודות קודש, ומוטב שאדוני ידע – – –

יצחק כהן: לא אמרתי שלא.

קולט אביטל: ארגוני הנשים עושים את העבודה הזאת.

יצחק כהן: בלי דמגוגיה.

יצחק כהן: אמרתי שזה חשוב, אבל תכריזו על השנה כשנת חסד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: יש עוד כמה דברים שארגוני הנשים עושים ועושים בצורה הטובה ביותר, האמן לי.

יצחק כהן: אמרתי את זה, אבל מעבר לזה.

דוד רותם: זאת עמדת הממשלה.

קולט אביטל: זה קצת מצער, הייתי אומרת.

קולט אביטל: דווקא ביום האשה הבין-לאומי היינו מצפים למסר יותר מעודד.

יצחק כהן: – – –

קולט אביטל: אדוני, מה אתה מציע?

קולט אביטל: להסיר?

קולט אביטל: לוועדה?

יצחק כהן: – – – כן, לוועדה של גדעון.

קולט אביטל: אוקיי.

קולט אביטל: הצעה אחרת, של חבר הכנסת גפני, שוודאי ישמיע לנו גם דברים טובים.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, חשובה לי ההקשבה שלך גם בעניין הזה.

משה גפני: אני מסכים עם הרוב המוחלט של הדוברים שדיברו על הנושא של קידום האשה וכל מה שנלווה לו.

משה גפני: אמרתי את זה כבר כמה פעמים היום, ואני חוזר על זה פעם נוספת.

משה גפני: אני גם חושב שארגונים שעוסקים בנושאים הללו עושים עבודה טובה בעניין הזה.

משה גפני: את כל הדברים האלה אמרתי, ואני כמובן תומך בזה.

משה גפני: ובאמת, חבר הכנסת גדעון סער כיושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה עושה עבודה מצוינת בנושא החקיקה שמקדמת נשים בנושאים שונים.

משה גפני: אני עליתי בשביל לדבר על מה שחבר הכנסת גדעון סער אמר לגבי החוק של הייצוג בבחירות.

משה גפני: זה אחד מהמקרים הבולטים שאני, כחבר כנסת חרדי, צריך להימנע מלהביע את דעתי לא כחבר כנסת חרדי.

משה גפני: הרי זה ברור לחלוטין, ומסתבר גם שבסופו של דבר יחריגו בכל חוק כזה את המפלגות החרדיות, כמו שהיה בחוק הפריימריס.

משה גפני: לא דיברתי אפילו לרגע לא כחבר שנמצא במפלגה חרדית ולא כחבר כנסת חרדי.

משה גפני: אמרתי שמבחינה דמוקרטית ומבחינת מעמד האשה, זה מה שאני אומר כל הזמן.

משה גפני: אני אמרתי את זה בקדנציה הקודמת, ואני אומר את זה גם היום.

משה גפני: דעתי היא, והתגברתי על עצמי, אפילו שאני חרדי, לומר את דעתי החילונית בעניין.

גדעון סער: יש לך דעה חילונית?

משה גפני: כן.

קולט אביטל: זה מעניין.

קולט אביטל: מה דעתך החילונית?

משה גפני: אני לא ייצגתי בזה את יהדות התורה, לא ייצגתי בזה את ש"ס.

משה גפני: ייצגתי את דעתי הפרטית, ודעתי הפרטית היא שבמקומות ובמדינות – אנחנו ראינו את זה גם בקדנציה הקודמת, וגם היום במחקר של הממ"מ שהוגש בוועדת החוקה – דיברו על צרפת.

משה גפני: אי-אפשר לסלף את העובדות.

משה גפני: צרפת נמצאת באחד המקומות הנמוכים ביותר – – –

ראובן ריבלין: – – – יום זכויות האשה.

קולט אביטל: גם אני שואלת.

ראובן ריבלין: למה אתם הופכים את גפני להיות עיקר ביום זכויות האשה?

ראובן ריבלין: אתם לא מבינים שאתם משחקים לידיו?

ראובן ריבלין: בשביל מה?

ראובן ריבלין: הוא, יש לו דעתו.

ראובן ריבלין: להפוך אותו לעיקר יום האשה?

קולט אביטל: יש לו הצעה אחרת, מותר לו לדבר.

קולט אביטל: אנחנו לא הפכנו אותו לעיקר.

קולט אביטל: מותר לו לדבר.

קולט אביטל: נא לסיים.

משה גפני: חבר הכנסת ריבלין – – –

ראובן ריבלין: אין לי דבר נגדך.

משה גפני: לא, לא, זה בסדר.

משה גפני: אני שותף בכנסת הזאת ובכנסות קודמות לחקיקה לקידום מעמד האשה באלף ואחד נושאים.

משה גפני: אמרתי את דעתי, שאני סבור שהחוקים של הבחירות אינם ראויים להיות ביום מעמד האשה.

משה גפני: זכותי המלאה לומר את דעתי.

משה גפני: אבל לפסול את דעתי בעניין הזה לא כחבר כנסת חרדי – לא אמרתי שאני מייצג מפלגה חרדית.

קולט אביטל: אף אחד לא פוסל את דעתך.

קולט אביטל: תודה רבה.

משה גפני: אני סבור שכבוד האשה – – –

ראובן ריבלין: דעתך מנוגדת לדעת 100 חברי כנסת.

משה גפני: אז מה?

קולט אביטל: בסדר, מותר לו להביע את דעתו – כבוד האשה בביתה.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

קולט אביטל: מה אמרת?

משה גפני: לא, אמרתי שעם רוב המוחלט של הדברים אני מסכים, אני שותף לחקיקה.

משה גפני: בעניין הזה – שכל אחד יעשה את זה במפלגה שלו.

קולט אביטל: אני מודה לך, זה נרשם בפרוטוקול.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר רוצה זכות להשיב.

רן כהן: – – –

יצחק כהן: רן, אתה הפסדת.

יצחק כהן: להבהרת הדברים – זה לא במקום אלא נוסף.

יצחק כהן: כל מה שביקשתי הוא שזה יהיה נוסף.

יצחק כהן: השרה ציפי לבני – לא במקום, אלא נוסף.

יצחק כהן: נוסף על כך ביקשתי שהשנה תהיה שנת החסד.

קולט אביטל: נוסף על מה?

יצחק כהן: נוסף על כל הדברים הטובים.

קולט אביטל: נוסף על זה שאתה מלגלג על רצוננו להגיע ליותר זכויות?

יצחק כהן: חס ושלום.

יצחק כהן: גברתי.

יצחק כהן: מי שמלגלג זה את.

יצחק כהן: סליחה, אל תכניסי מלים לפה.

יצחק כהן: מי מלגלג?

יצחק כהן: סליחה, תחזרי בך בבקשה.

יצחק כהן: מה זה מלגלג?

קולט אביטל: נדמה לי ששמעתי שבמקום לבקש ייצוג, עוד ייצוג – – –

יצחק כהן: קודם כול, תגידי שזו דעתך.

רן כהן: השר כהן, לא נהוג להתווכח עם היושבת-ראש.

יצחק כהן: אבל שתגיד דברים נכונים.

יצחק כהן: חס ושלום, אני מלגלג?

יצחק כהן: חס ושלום.

רן כהן: – – – ביום האשה הבין-לאומי.

יצחק כהן: אז למה לא היית כל היום בדיון אם זה כל כך חשוב לך?

רן כהן: הייתי בתחילת הדיון.

יצחק כהן: לא היית.

יצחק כהן: גם בתחילת הדיון לא היית.

יצחק כהן: לא, סליחה, לא היית.

יצחק כהן: אני פה מתחילת הדיון.

רן כהן: אני הייתי כאשר גדעון סער פתח.

יצחק כהן: אבל הלכת.

יצחק כהן: רן כהן, דיון כל כך חשוב ולא היית?

רן כהן: הייתי פה.

יצחק כהן: לא, אף אחד מהסיעה שלך לא היה.

יצחק כהן: גם זהבה גלאון לא היתה.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן.

קריאות: – – –

יצחק כהן: אבל הלכת, זלזלת.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני מבקשת ממך.

יצחק כהן: גברתי, אני ביקשתי, נוסף על כל הדברים החשובים, שיקראו לשנה הזאת שנת החסד – מה שאמרה חברת הכנסת אורית נוקד כל כך חשוב – לצאת, לחשוף, לעזור, להציל את כל הנערות חסרות הבית.

יצחק כהן: הדברים שאמרה חברת הכנסת נוקד הם דברים חשובים מאוד.

יצחק כהן: זה יכול באמת להציל.

קולט אביטל: אני מאוד מודה לך על ההבהרה.

יצחק כהן: אבל לא זלזלתי ולא פגעתי.

יצחק כהן: אני מבקש ממך לחזור בך מהדברים, חס ושלום.

יצחק כהן: והכול נוסף.

קולט אביטל: אני מודה לך על ההבהרה.

יצחק כהן: גברתי, בבקשה.

קולט אביטל: גברתי שרת החוץ, אני מאוד שמחה שסוף-סוף שרה עולה לבמה ביום חשוב זה.

ציפי לבני: גברתי היושבת-הראש, כנסת נכבדה, אני הפסדתי את תחילתו של הדיון.

ציפי לבני: למען הסר ספק, אני מבטאת כאן את עמדת הממשלה בוודאי, אבל גם את עמדתי כאשה וכמאמינה גדולה קודם כול בזכות הבחירה.

ציפי לבני: כשאני מדברת על זכות הבחירה אני לא מדברת רק על זכות הבחירה בקלפי ביום הבחירות, אלא על הזכות שיש לכל אדם לבחור מה הוא יעשה בחייו.

ציפי לבני: הזכות הזאת היא גם זכות של כל אשה להחליט אם היא רוצה לשבת בבית, לגדל ילדים.

ציפי לבני: בעיני זה סיפוק מהמעלה הראשונה כל עוד זה נעשה מבחירה.

ציפי לבני: לחלופין, היא בוחרת ללכת ולעשות מעשה שמביא לה סיפוק מסוג אחר.

ציפי לבני: זכותה לעשות את זה בלי הטלת ספק בזכות הזאת, בלי שאלות כמו האם היא פוגעת במשפחתה בעשותה את זה, ובאופן שיאפשר לה להתקדם בכל מקום שבו היא בוחרת לעשות – לא יותר ולא פחות משום גבר.

ציפי לבני: ואם אנחנו חושבים שאנחנו נמצאים בחברה שמאפשרת את זה, ומאפשרת את זה ללא מגבלות – לצערי התשובה היא לא.

ציפי לבני: ולכן אנחנו נזקקים, בין היתר, גם לחקיקה, להעצמה על דרך של מחויבות וחובה שהיא מעבר למחויבות האישית של כל אחד.

ציפי לבני: אני אומרת את זה דווקא כאדם שבא לכנסת כשסדר-היום, כשהאג'נדה שלי – זה לא היה כתוב שם מראש.

ציפי לבני: ה"דרייב" שלי, הדחף שלי לבוא ולהשתתף ולעשות ולעסוק בפוליטיקה, לא היה על רקע העצמת נשים, אלא על רקע שורה אחרת של דברים, ובין היתר הנושא המדיני, או בעיקר הנושא המדיני.

ציפי לבני: אבל ביום שהבנתי שהמלחמה הזאת, המאבק הזה לא ייעשה על-ידי אחרים – ולדעתי, דרך אגב, כל הגברים היושבים כאן צריכים להיות שותפים בעניין הזה.

ציפי לבני: זה עניין חברתי, זה לא איזה בעיה של נשים.

ציפי לבני: כשמוניתי למנכ"לית רשות החברות הממשלתיות מצאתי שבדירקטוריונים של חברות ממשלתיות יושבות 3% נשים, ולא 50% כפי שאנחנו באוכלוסייה, ואז מכובע של מנכ"ל אני מגלה שהשרים לא יעשו את זה כי במילייה – כי בסביבה – אין מספיק נשים, ובפוליטיקה אין מספיק נשים, אז הם מרגישים פחות מחויבות, ובצבא הם לא היו בחבר'ה אתה.

ציפי לבני: רק כשהיתה חקיקה, בתוך שנתיים הבאנו את זה ל-30%.

ציפי לבני: ולכן, לצערי הרב, באמת לצערי, אנחנו עדיין נזקקים לתמיכה, לא כדי לקבל עדיפות אלא כדי לייצר שוויון.

ציפי לבני: כדי לעשות את זה in – ואני לא מתייחסת לדברים שנאמרו כאן קודם, כי לא הייתי – ודאי שצריך לטפל בתופעות חברתיות קשות לא פחות כמו סחר בנשים, תופעות שמנצלות את חולשתן של חלק מהנשים ומביאות כל אחת מהן למקום שאנחנו מחויבים לטפל בהם כממשלה, כחברה, ככנסת.

ציפי לבני: אבל לא יכול להיות שתהיה בחירה בין שני התחומים.

ציפי לבני: יתירה מזו, האחד משליך על השני.

ציפי לבני: ככל שנשים יועצמו יותר, ככל שתינתן להן בחירה, ככל שיכבדו אותן יותר, כך הן פחות ופחות יהפכו להיות לחפצים בידי סוחרי נשים שעושים בהן כרצונם.

ציפי לבני: לכן, הדברים הם כאן לא רק ביום החשוב הזה.

ציפי לבני: זה דבר שאנחנו כולנו צריכים להיות מחויבים לו.

ציפי לבני: הממשלה מחויבת לו וכל אחד מאתנו, בין שזה חלק מהאג'נדה שלו במישור – – –

ראובן ריבלין: לא נוח לי לומר את זה, אבל אני מסכים לכל מלה שלך, אף-על-פי שאני לא חלק בממשלה.

ציפי לבני: אני יודעת שאתה מחויב לזה, ולכן אני גם מוסיפה ואומרת שזו מחויבות של כל הבית הזה, ללא הבדלי דת ומין.

ציפי לבני: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מאוד מודה לך, גברתי.

קולט אביטל: אנחנו צריכים להצביע על העברת כל ההצעות לסדר-היום לוועדה למעמד האשה.

קריאות: הצבענו.

קולט אביטל: לא הצבענו.

קולט אביטל: אנו מצביעים על העברת ההצעות לסדר-היום לוועדה לקידום מעמד האשה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שההצעות לסדר-היום עוברות לוועדה לקידום מעמד האשה.

קולט אביטל: הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008 [מס' מ/342; "דברי הכנסת", חוב' ח', עמ' 12386; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו חוזרים לחקיקה.

קולט אביטל: הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית – חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה – מחנה לבני – חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפניכם את הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 15) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק שיש לי אליה קשר סנטימנטלי מיוחד.

אופיר פינס-פז: כאשר כיהנתי כשר הפנים היתה סדרה של טרגדיות מאוד קשות בתחילת שנת 2005, עם שומרים מחברות שמירה, שלושה-ארבעה מקרים שבהם עשו שימוש נורא בנשק מחוץ לשעות העבודה.

אופיר פינס-פז: היה רצח במשפחה והיו עוד כמה דברים מאוד קשים.

אופיר פינס-פז: על רקע זה הקמתי ועדה ציבורית, שהמליצה המלצות, חלקן מרחיקות לכת, וממשלה כמו ממשלה, עכשיו הן הגיעו לכדי חקיקה, הפכו אותן לחקיקה.

אופיר פינס-פז: על הרקע הזה אנו מציעים לכנסת שורה של תיקונים בשורה של נושאים, שמצד אחד מבטיחים ביטחון ויתר התמקצעות של השומרים עצמם, ומצד שני שינוי בכל שיטת העבודה בחברות השמירה, כולל היבטים כלכליים של הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק שיזמה הממשלה מתקנת את חוק כלי הירייה בכל הנוגע להליכי רישוי כלי ירייה לחברות שמירה ולשומרים מטעמן ולהליכי הרישוי להדרכה בכלי ירייה.

אופיר פינס-פז: כן היא מציעה לבטל את ההוראות המיוחדות בחוק הנוגעות לשעת-חירום.

אופיר פינס-פז: יש שם דבר שקשור לנושא שעת-חירום ואנחנו הורדנו את זה מהחוק הזה, וזה יהיה בחקיקה נפרדת.

אופיר פינס-פז: ראשית, מוצע לעגן בחקיקה את חובת הרישוי של מדריכי הירי.

אופיר פינס-פז: הסמכות למתן רשיונות להדרכה בכלי ירייה מוסדרת היום בתקנות כלי הירייה (הכשרה למתן רשיון וחידושו).

אופיר פינס-פז: חובת הרישוי בחקיקה תביא להשוואת מעמדם של מדריכי הירי לשאר בעלי התפקידים העוסקים בכלי ירייה ותגביר את הפיקוח על המקצוע הזה.

אופיר פינס-פז: כיוון שמדובר, למעשה, בהסדרת עיסוק, ועדת הפנים והגנת הסביבה קבעה כי התקנות אשר יקבעו את תנאי הכשירות, את ההכשרה ואת שאר התנאים הנוגעים לעיסוק זה ולעיסוקים אחרים המוסדרים בחוק יובאו לאישורה בתוך 60 ימים.

אופיר פינס-פז: מי שאחראי לזה הוא שר הפנים בהתייעצות עם השר לביטחון פנים.

אופיר פינס-פז: עוד מוצע לקבוע חובת רישוי אישי.

אופיר פינס-פז: זה דבר מרכזי.

אופיר פינס-פז: מוצע לקבוע חובת רישוי אישי של שומרים המועסקים על-ידי בעל רשיון מיוחד, וזאת בניגוד למצב היום, שבו אין הליך של אישור אישי, אלא בעל הרשיון המיוחד הוא שרשאי להעניק הרשאה למועסקים על-ידו, בכפוף למגבלות החוק.

אופיר פינס-פז: חובת הרישוי האישי תביא להגברת הפיקוח על החזקת כלי ירייה על-ידי שומרים אלה, ובמקביל תנתק את תלותם של השומרים בחברות השמירה השונות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להסביר.

אופיר פינס-פז: עד היום חברת שמירה – ויש כ-400 חברות שמירה בישראל, זה עסק מאוד גדול; יש עשרות אלפי שומרים, משהו כמו 60,000 שומרים בישראל – היתה באה למשרד הפנים, היתה מבקשת אישורים ומקבלת 200 אישורים בלי שמות.

אופיר פינס-פז: אישורים.

אופיר פינס-פז: לך תדע את מי הם מעסיקים.

אופיר פינס-פז: לך תדע אם הוא כשיר.

אופיר פינס-פז: לך תדע אם הוא לא כשיר.

אופיר פינס-פז: הם מעסיקים.

אופיר פינס-פז: דבר מטורף.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים מעולם לא ידע מי השומרים ממש.

אופיר פינס-פז: הוא מעולם לא נתן רשיונות אישיים לשומרים.

אופיר פינס-פז: פשוט לא ייאמן הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אם אנחנו נעביר היום את החוק, הדבר הזה ישונה.

אופיר פינס-פז: הרשיון יהיה אישי.

ראובן ריבלין: האם לא היתה לחברות חובה לוודא שאין לאיש הרשעות קודמות?

אופיר פינס-פז: היתה להן חובה.

אופיר פינס-פז: הוטלו עליהן חובות, אבל לא היה מנגנון אמיתי של פיקוח ושל יכולת להבין את הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: הדבר השני שנובע מזה שהרשיון יהיה אישי ולא מערכתי הוא שהשומר יפסיק להיות עבד.

אופיר פינס-פז: עד עכשיו הוא היה במידה רבה מאוד סוג של רכוש של החברה, כי הרשיון לא היה שלו.

אופיר פינס-פז: ברצותה – נותנת לו, ברצותה – לוקחת לו.

אופיר פינס-פז: היום הוא יוכל לעבוד בחברה הזו ומחר בחברה אחרת, כי הרשיון הוא שלו.

אופיר פינס-פז: זה ישנה לגמרי את יחסי העבודה בתחום השמירה.

אופיר פינס-פז: בנוסף, מוצע כאמור לבטל את סעיפי החוק העוסקים בשעת-חירום, וזאת בהתאם להחלטת ממשלה הקובעת כי יש לפעול להתאמת החקיקה הקיימת למצב שבו תבוטל ההכרזה על מצב חירום.

אופיר פינס-פז: אנו מכירים את זה מחוק אחר.

אופיר פינס-פז: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה וקריאה שלישית התברר לחברי הוועדה, כי לחברות שמירה רבות אין כל כיסוי ביטוחי למקרים שבהם פעולות השומרים המועסקים על-ידן במילוי תפקידם גורמות נזק.

אופיר פינס-פז: אם שומר בקניון היה צריך להפעיל סמכות או כוח ונגרם נזק, אין ביטוח.

רן כהן: זה עדיין.

אופיר פינס-פז: זה עדיין עד היום בערב, עד שנאשר את השינוי.

אופיר פינס-פז: מרגע שאני וחברי הוועדה האחרים קלטנו את העניין הזה, החלטנו להציע תיקון עקיף לחוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, ולקבוע כי לא יינתן רשיון לחברה לשירותי שמירה אלא אם החברה הפקידה ערבות בנקאית, ערובה מתאימה אחרת, או ביטחה באופן מסודר את עצמה בביטוח מתאים.

אופיר פינס-פז: ההוראות לעניין פרטי הביטוח והערובות ייקבעו על-ידי שר המשפטים לאחר התייעצות עם המפקח על הביטוח.

אופיר פינס-פז: לבסוף, הוועדה החליטה להסמיך את שר הפנים לקבוע בתקנות הוראות לעניין אגרות עבור ערר על בקשה לרשיון שנדחתה, על מנת להבטיח שלא יוגשו עררי סרק.

אופיר פינס-פז: אתם מכירים את המצב שבו אדם קיבל תשובה שלילית, וכאילו הוא לא קיבל תשובה.

אופיר פינס-פז: הכול מתחיל מהתחלה פעם, פעמיים ושלוש.

אופיר פינס-פז: כאשר הייתי שר הפנים, ואני מניח שלא השתנה שום דבר גם היום, אדם יכול היה להגיש עשר בקשות בשנה, עשרה עררים שונים.

אופיר פינס-פז: החלטנו שהדבר הזה יעלה סכום של כסף, כי המצב הוא שהמערכת קורסת על רקע בקשות אין-סופיות.

אופיר פינס-פז: שיהיה ברור: הבקשה הראשונה היא חינם אין כסף.

אופיר פינס-פז: אלה הם הפרקים בהצעת החוק.

אופיר פינס-פז: להצעת החוק הזו אין הסתייגויות, ולפיכך אני מבקש לתמוך בה ככתבה וכלשונה בקריאה השנייה והשלישית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אנחנו נמתין עד שתשב כדי להצביע.

קולט אביטל: אנחנו נצביע על הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 15).

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: נא להצביע בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–14 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–14 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008, עברה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע בקריאה השלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק כלי הירייה (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו עשרה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שחוק כלי הירייה (תיקון מס' 15), התשס"ח–2008, עבר בקריאה השלישית.

קולט אביטל: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם אתה רוצה להודות?

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: תודה, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות לצוות הוועדה, למנהלת הוועדה, ליועץ המשפטי של הוועדה; אני רוצה להודות לנציגי הממשלה שסייעו לנו בעניין הזה וליוזמה הממשלתית, ובעיקר אני רוצה להודות לוולדימיר סברדלוב מנתניה, שעובד בחברת שמירה, ועזר לנו מאוד בניסוח סעיפי החוק ובהבאת דברים מהשטח בפני הוועדה.

אופיר פינס-פז: אני מעריך את העניין הזה.

אופיר פינס-פז: הוא תרם תרומה גדולה.

קולט אביטל: חברת הכנסת עמירה דותן, גם את רצית להודות?

עמירה דותן: פספסתי את ההצבעה, ביקשתי שיוסיפו את שמי.

קולט אביטל: נוסיף את שמך לפרוטוקול.

קולט אביטל: [מס' כ/179; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 11824; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, גברתי שרת החוץ, ממלאת-מקום ראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008.

רן כהן: ביקש ממני לעשות זאת יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת גלנטי, אולי בגלל שאני יושב-ראש השדולה לאנשים עם מוגבלויות, והוא זיכה אותי – – –

דוד רותם: אתה פשוט דואג לאנשים האלה.

רן כהן: אני פשוט דואג לאנשים האלה.

רן כהן: נכון, חבר הכנסת רותם.

רן כהן: מדובר בהצעת חוק שלעניות דעתי אין עליה שום מחלוקת.

רן כהן: כפי שידוע לכם, סעיף 19 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות קובע את זכאותם של תלמיד עם מוגבלות ושל אדם עם מוגבלות שהוא הורה של תלמיד לנגישות למוסד חינוך ולגן-ילדים.

רן כהן: החוק מחייב כי ביצוע התאמות הנגישות הפרטניות עבור התלמיד או הורהו ייעשה מייד לאחר המועד שבו נודע לראשונה למוסד החינוך או לגן-הילדים על רישומו של התלמיד המסוים הזה במקום.

רן כהן: אלא שלמרות החוק הזה, כפי הנראה הדברים לא פועלים כפי שצריך, והחוק לא מפורט מספיק ובמדויק.

רן כהן: חבר הכנסת סטס מיסז'

רן כהן: ניקוב יזם את התיקון הזה שהוועדה מגישה היום לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

רן כהן: הצעת החוק הזאת מבקשת לחייב יישום של ההוראה הכללית הקיימת כבר כיום באמצעות הוראות ביצועיות שיבטיחו כי התלמיד עם המוגבלות יוכל להתחיל את שנת הלימודים יחד עם כל חבריו – מה שעד היום לא היה מובטח, ודאי שלא בחוק – וכי כל התאמות הנגישות הנדרשות לצורך זה יבוצעו במועד.

רן כהן: הצעת החוק מסמיכה את שר החינוך לקבוע בתקנות הוראות שיחייבו את הגורם המופקד על רישום התלמידים לברר באופן אקטיבי אם יש צורך בביצוע ההתאמות בעבור התלמיד המסוים או הורהו, וגם לקבוע מועדים שבהם על הרשם ליידע את מוסד החינוך או את גן-הילדים על הצורך בביצוע ההתאמות.

ראובן ריבלין: מה קורה אם במקרה יש בית-ספר סרבן שלא מבצע את הדבר שאתה כופה עליו בחוק בצדק?

ראובן ריבלין: האם הלימודים יושבתו?

רן כהן: למיטב ידיעתי זה מסמיך את שר החינוך לנקוט אמצעים נגד – – –

ראובן ריבלין: תפטר את מנהל בית-הספר, אבל הלימודים לא יושבתו?

רן כהן: לא, הלימודים לא יושבתו, אבל ייעשו כל הסידורים כדי שהתלמיד הזה יוכל לבוא וללמוד עם שאר חבריו בדיוק במועד.

רן כהן: זה מה שהחוק הזה בא להבטיח.

ראובן ריבלין: צריך שייכתב – – –

קולט אביטל: חברים, שאלות אחר כך.

קולט אביטל: תנו לו להציג את הצעת החוק.

קולט אביטל: תודה.

רן כהן: הכוונה היא, חבר הכנסת ריבלין, להגיע למצב אופטימלי שבו ילד, מרגע שהוא נרשם, לו ולהורהו תהיה גישה כבר בתחילת שנת הלימודים, עם כל הסידורים הדרושים לכך.

רן כהן: זה מה שהצעת החוק הצנועה הזאת מבטיחה, ולטעמי היא מקדמת את המצב הנוכחי.

רן כהן: להצעת החוק הזאת, גברתי, אין הסתייגויות, ולכן אני מבקש מכם לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת רותם, רצית לשאול?

דוד רותם: האם גם נקבע מימון ביניים לעניין הזה?

סטס מיסז'ניקוב: יש מימון.

רן כהן: יש מימון מראש במשרד החינוך, שמובטח לבית-הספר בעבור התאמת הנגישות של כל ילד כזה.

רן כהן: אין מגבלת תקציב בעניין הזה.

דוד רותם: זאת אומרת, כאשר הרשם יקבע תאריך שבו בית-הספר צריך להיות מותאם, יהיה לו תקציב לזה.

רן כהן: נכון מאוד.

רן כהן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה.

קולט אביטל: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ואנחנו עוברים להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 15 בעד סעיף 1 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו שבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, עברה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו שמונה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, עבר בקריאה השלישית וייכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, האם אתה רוצה להודות?

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, א.

סטס מיסז'ניקוב: אני באמת מודה לכל אלה שבשעה המאוחרת הזאת הצביעו על הצעת חוק חשובה מאוד.

סטס מיסז'ניקוב: זה בדיוק שיתוף הפעולה בין בית-המחוקקים – זאת אומרת חברי הכנסת – לבין הרשויות המקומיות, כי הצעת החוק הזאת נולדה אחרי שסגן ראש עיריית ראשון-לציון, אסף דעבול, ביקר באיזה בית-ספר, ראה את המצוקה של התלמידים הנכים והציג את הבעיה הזאת לפני.

סטס מיסז'ניקוב: כך נולדה הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: זה היה לפני חודשים רבים, והיום אנחנו משלימים את החקיקה וזה הופך לעניין מוגמר.

סטס מיסז'ניקוב: זה שיתוף פעולה אמיתי.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה מאוד לחבר הכנסת יצחק גלנטי, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואני מאחל לו בריאות.

סטס מיסז'ניקוב: אף-על-פי שהוא חולה – או לא הכי בריא – הוא הסכים שלא לדחות את ההצבעה וביקש מחבר הכנסת רן כהן להציג את הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: אני גם מודה לחבר הכנסת רן כהן, שהציג אותה.

סטס מיסז'ניקוב: כמובן, אני מודה לצוות של היועצים המשפטיים של ועדת העבודה והרווחה ולכל מי שעסק בהכנה של ההצעה החשובה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

דוד רותם: אני מודה לך, חבר הכנסת מיסז'ניקוב, על כך שהבאת חוק חשוב כזה.

דוד רותם: [מס' מ/345; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 13969; נספחות.

דוד רותם: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלעד ארדן: חוק משק החשמל, התשנ"ו–1996, להלן – החוק, קובע חובת רישוי לביצוע פעילויות במשק החשמל, כך שייצור חשמל, ניהול מערכת החשמל במקטעי הייצור וההולכה, חלוקה, הספקה או סחר בחשמל – כל אלה טעונים קבלת רשיון מאת הרשות לשירותים ציבוריים – חשמל.

גלעד ארדן: בהתאם לסעיף 4(ב1) לחוק, לא יינתן לאדם רשיון לביצוע יותר מפעילות אחת, בסייגים הקבועים באותו סעיף.

גלעד ארדן: על אף הוראות הסעיף האמור, קבע תיקון מס' 5 לחוק, שהתקבל במרס 2007, הוראת מעבר המאפשרת לתת רשיון הספקה לחברה ממשלתית או לחברה-בת ממשלתית בעלת רשיון חלוקה עד ליום 1 בינואר 2012.

גלעד ארדן: בהתאם להוראת המעבר, שר התשתיות הלאומיות ושר האוצר, בהתייעצות עם רשות החשמל ועם רשות החברות הממשלתיות, רשאים להאריך תקופה זו בשנה, וכן לתקופה נוספת של עד שישה חודשים, אם נוכחו כי הדבר חיוני לקידום מטרות החוק.

גלעד ארדן: הוראת המעבר האמורה יצרה, כנראה שלא במכוון, הבחנה בין חברות ממשלתיות וחברות-בת ממשלתיות לבין חברות שאינן ממשלתיות.

גלעד ארדן: בהתאם לכך, חברות פרטיות, דוגמת חברת החשמל למזרח-ירושלים בע"מ, אינן חוסות תחת הוראת המעבר, ועל כן אינן רשאיות להחזיק רשיון חלוקה יחד עם רשיון הספקה.

גלעד ארדן: לפיכך, וכדי שלא לפגוע באספקת החשמל הסדירה, מוצע לקבוע הוראת מעבר דומה גם לגבי חברות שאינן חברות ממשלתיות או חברות-בת ממשלתיות.

גלעד ארדן: בהתאם למוצע ניתן יהיה לתת לחברות כאמור רשיון חלוקה נוסף על רשיון הספקה, וזאת עד ליום 1 בינואר 2012.

גלעד ארדן: שר התשתיות הלאומיות ושר האוצר, בהתייעצות עם רשות החשמל ועם רשות החברות הממשלתיות, יהיו רשאים לדחות מועד זה עד ליום 1 בינואר 2013.

גלעד ארדן: השרים יהיו רשאים, בהתייעצות כאמור, לדחות מועד זה לתקופה נוספת שלא תעלה על שישה חודשים אם נוכחו כי הדבר חיוני לקידום מטרות החוק.

גלעד ארדן: תחילתו של החוק המוצע תהיה ביום 1 בינואר 2008.

גלעד ארדן: מועד התחילה למפרע נדרש הואיל ורשיונות החלוקה וההספקה שניתנו לחברת החשמל למזרח-ירושלים בע"מ, עובר לחקיקתו של תיקון מס' 5 לחוק, עמדו בתוקפם רק עד ליום 31 בדצמבר 2007.

גלעד ארדן: חשוב להבהיר כי תחולתו של התיקון המוצע אינה מוגבלת רק לחברת החשמל למזרח-ירושלים בע"מ.

גלעד ארדן: התיקון יחול גם על גורמים נוספים אשר יהיו רשאים לקבל רשיונות לחלוקה ולהספקה במהלך תקופת המעבר, לפי הוראות החוק המוצע.

גלעד ארדן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: האם החוק הזה היה כלול בחוק ההסדרים?

גלעד ארדן: לא, הוא הוגש באיחור עלי-ידי משרד התשתיות הלאומיות בהתאם למסורת של חלק ממשרדי הממשלה להפר את החוק.

ראובן ריבלין: מה הם עשו בחודשיים האלה?

ראובן ריבלין: אתה נותן להם היום את הסכום למפרע – – –

גלעד ארדן: לא, צריך לומר שהם הגישו את זה לוועדת הכלכלה ימים ספורים – נדמה לי יומיים או שלושה – לפני פקיעת הרשיונות, אבל כיוון שסדר-היום של הוועדה היה מאוד עמוס, יכולנו לקבוע את זה רק לאחר כחודש וחצי.

קולט אביטל: תודה על ההבהרה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 7) – נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–2 – 5 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: ברוב מוחץ של חמישה, בלי נגד ובלי נמנעים, הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 7) עברה בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 5 נגד – אין נמנעים – אין חוק משק החשמל (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 5, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שחוק משק החשמל (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, עבר בקריאה שלישית, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/210).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס"ח–2008.

קולט אביטל: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי הכנסת, להצעת החוק המונחת בפניכם שתי מטרות.

גלעד ארדן: הראשונה – לקבוע את זכותו של רוכש רכב משומש לקבל מידע על תיקונים או טיפולים שבוצעו ברכב; השנייה – לקדם גילוי נאות בעסקאות למכירת רכב משומש על-ידי סוחרי רכב.

גלעד ארדן: מידע כאמור יסייע בבחינת כדאיות הרכישה, בין היתר בהתחשב ברמת בטיחותו של הרכב, רמת תחזוקתו, מחירו וסחירותו.

גלעד ארדן: הגילוי הנאות נועד להגן על צרכנים מפני סוחרי רכב שאינם מגלים להם את כל הפרטים הקשורים לרכב, וכן מפני סוחרי רכב שאינם מוסרים את זהותם האמיתית לרוכש.

גלעד ארדן: לפי הצעת החוק, מי שרכש רכב משומש יהיה זכאי לקבל מכל מוסך שבו תוקן או טופל הרכב ומכל מבטח רכב כל מידע שיש בידיהם על אודות הרכב.

גלעד ארדן: המוסך או המבטח, לפי העניין, יהיה רשאי לגבות תשלום עבור ההוצאות הכרוכות במסירת המידע.

גלעד ארדן: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית תבחן ועדת הכלכלה של הכנסת את הצורך לקבוע תקרה לתשלום האמור, בין בחוק זה ובין לפי חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.

גלעד ארדן: בסעיף 3 לחוק המוצע מוצע לקבוע כי עוסק ברכב לא יעשה עסקה בעניין מכירת רכב משומש אלא אם כן נחתם חוזה בכתב בינו לבין הצרכן.

גלעד ארדן: שוב, מדובר על סוחר רכב.

גלעד ארדן: עוד מוצע לחייב עוסק ברכב למסור לצרכן עד למועד חתימת החוזה, ובנפרד מהחוזה, טופס גילוי ובו כל הפרטים הנוגעים לעסקה, כגון פרטי המוכר, מצב הרכב, מחיר הרכב וההיסטוריה שלו.

גלעד ארדן: מוצע גם להטיל על העוסק ברכב לגלות לצרכן, בכל עסקה בעניין רכישת רכב משומש, כי הוא סוחר בכלי רכב דרך עיסוק.

גלעד ארדן: כמו כן, מוצע לקבוע חזקה שלפיה מי שמוכר רכב שלא בבעלותו ייחשב לסוחר בכלי רכב, אלא אם כן הוכח אחרת.

גלעד ארדן: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית הוועדה תדון בשאלה אם יש להוסיף לפרטים אשר הסוחר נדרש לגלותם בטופס הגילוי גם את שם מבטח הרכב והמוסך הקשור לרכב, כדי להקל על הצרכן את הגישה למידע על אודות הרכב.

גלעד ארדן: ההסדרים המוצעים בהצעת החוק, ובייחוד חובת המסירה של טופס הגילוי, נועדו להקל על רוכש רכב משומש שנמסרו לו פרטים כוזבים או מידע חסר על הרכב לפעול בהתאם להוראות סעיפים 14 ו-15 לחוק החוזים, שעוסקים בהטעיה, ולבטל את חוזה הרכישה.

גלעד ארדן: הוועדה גם תשקול, בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, את הצורך להטיל על רשות הרישוי ומשרד התחבורה והבטיחות בדרכים חובה לציין ברשיון הרכב, אגב המבחן השנתי לרכב, את מספר הקילומטרים שעבר הרכב עד למועד הרישום כאמור, וזאת לשם מתן מידע מלא יותר לרוכשי רכב משומש ולמניעת התופעה של זיוף הקילומטראז' של הרכב.

גלעד ארדן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק הצרכנית החשובה הזאת בקריאה הראשונה, ולהחזיר אותה לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

גלעד ארדן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לדיון על הצעת החוק.

קולט אביטל: כיוון שכל חברי הכנסת הרשומים לבד מחבר הכנסת נסים זאב לא נמצאים כאן, אני מבקשת מחבר הכנסת נסים זאב לעלות לדוכן.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק חשובה וזכותו של כל רוכש רכב משומש לדעת את המצב המכני של הרכב.

נסים זאב: הרוכש רוצה לדעת אילו תיקונים הרכב עבר ואיזה טיפולים.

נסים זאב: אנחנו עדים לרמאים מקצועיים שיודעים איך לעשות קוסמטיקה לרכב לפני שמוכרים אותו; אפילו ריחות נעימים נודפים ממנו.

נסים זאב: אבל הריח הטוב לא מעיד שהרכב תקין.

נסים זאב: למכור רכב לא תקין זה כמעט מעשה שנעשה בכל יום, כאשר הקונה תמים או קונה רכב בפעם הראשונה והוא מתפתה לקנות אותו.

נסים זאב: יש לי שתי הערות.

נסים זאב: הראשונה – השאלה אם בעל המוסך חייב למסור מידע, זאת אומרת, יש חוק חופש העיסוק, צנעת הפרט, הוא לא מוכן, כי להבדיל, אם לרופא יש פציינט והוא לא רוצה לגלות את המחלה של החולה, הוא אומר: אם אני מחר מגלה, מה אתה מחייב אותי?

ראובן ריבלין: לא יבואו אלי לתקן את האוטו.

נסים זאב: זאת אומרת, האם אני יכול לחייב את בעל המוסך?

נסים זאב: אני יכול לחייב את המוכר או את המתווך שייתן לי דוח.

נסים זאב: אבל את בעל המוסך – וזה מה שכתוב אצלך באחד מסעיפי החוק, שכאילו אני יכול לדרוש.

נסים זאב: השאלה אם דרישה כזאת מחייבת או שהוא יכול ברצונו לתת או לא.

קולט אביטל: מה שאלתך השנייה?

נסים זאב: דבר שני, מי שמוכר רכב בדרך כלל אומר לקליינט: תבדוק, תעשה מה שאתה מבין, איך שהוא, אני לא יודע מה יש בו, האחריות עליך.

נסים זאב: במקרה כזה, במה אתה יכול לחייב אותו?

נסים זאב: הקונה אומר: בסדר, ולאחר זמן יצא שהוא לקח את זה לאיזה מוסך לא מקצועי מספיק ולא גילה את הליקויים שהיו.

נסים זאב: אבל יש התחייבות, וזה נעשה כל יום.

נסים זאב: מוכרי רכב אומרים לקליינט: תחתום, על אחריותך, תבדוק, תעשה מה שאתה רוצה, ואם יש לך ויכוח אתי, תגיד לי לפני הקנייה.

נסים זאב: מה עושים במקרים האלה, אלה שני מקרים שנעשים בכל יום, והשאלה אם בסופו של דבר אפשר לחזור מהמכירה ולומר שהיתה פה הטעיה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אתה יכול לענות מהמקום – אתה מסתפק בזה.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס"ח–2008.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו שמונה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/210).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה.

קולט אביטל: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק חובת גילוי נתונים בדבר פליטת מזהמים בפרסומות של כלי רכב.

קולט אביטל: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, השימוש הנפוץ בכלי רכב משפיע רבות על הסביבה ועל החברה כולה ולא רק על המשתמשים ברכב.

גלעד ארדן: בין ההשפעות ניתן למנות את הזיהום הסביבתי, שמשפיע על תחלואת בני אדם, את התחממות כדור-הארץ ואת הרעש שכלי הרכב גורמים.

גלעד ארדן: הוועדה הבין-משרדית למיסוי "ירוק", שהיו חברים בה נציגי משרד האוצר, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, משרד התשתיות הלאומיות והמשרד להגנת הסביבה, פרסמה בדוח מינואר 2008 הערכה של עלויות הנזקים לבריאות האדם, לבניינים ולגידולים חקלאיים הנגרמים מפליטת מזהמים מרכב.

גלעד ארדן: הערכה זו נקבעה בדוח של תוכנית הוועדה האירופית לתחבורה, ולפיה עלות הנזקים מכל טונה של פליטת מזהמים מכלי רכב היא כ-30,000 יורו.

גלעד ארדן: נוסף על העלות האמורה, מזהמים הנפלטים מכלי הרכב המנועיים פוגעים בסביבה, מגבירים את אפקט החממה ומחריפים את משבר האקלים שפוקד את כדור-הארץ.

גלעד ארדן: לפיכך יש צורך דחוף לעודד את הציבור לרכוש כלי רכב שמזהמים את הסביבה במידה מעטה ככל האפשר.

גלעד ארדן: מטרתה של הצעת החוק היא להבטיח כי לרוכשי כלי רכב תהיה נגישות לנתוני מידע בדבר פליטת המזהמים מכלי רכב שונים, כדי לעודד שקיפות מרבית בתחום זה ולהביא לרכישה מוגברת של כלי רכב ידידותיים לסביבה במקום כלי רכב מזהמים.

גלעד ארדן: על-פי הצעת החוק יחויב כל מי שמפרסם רכב מנועי מסוגים המוגדרים בהצעת החוק, לייחד 10% משטח הפרסום לגילוי נתונים בדבר המזהמים שהרכב המנועי פולט לסביבה ולציון של דרגת הזיהום שנקבעה לרכב לפי מדדים של מזהמים אלה.

גלעד ארדן: כדי להמחיש, באיחוד האירופי נקבע צבע לכל רמת זיהום – אדום, צהוב, ירוק.

גלעד ארדן: והציבור לאט לאט לומד להבחין בין הצבעים שמופיעים במודעה וכך לסווג את הזיהום שנפלט מאותו כלי רכב.

גלעד ארדן: אדום – הכי מזהם, ירוק – הכי פחות מזהם.

גלעד ארדן: כמו כן, תחול חובה לפרט בפרסומת את הנתונים על צריכת הדלק של הרכב המנועי ביחידות של קילומטר לליטר.

גלעד ארדן: מוצע גם להסמיך את השר להגנת הסביבה לקבוע את דרגות הזיהום ואת דרך הצגתן בפרסומות, ובלבד שדרך ההצגה תכלול גם צבע שיסמן כל דרגת זיהום כדי להקל על הציבור לסווג את כלי הרכב.

גלעד ארדן: נוסף על כך, מוצע לקבוע חזקה שלפיה אם פורסמה פרסומת לרכב מנועי, רואים אותה כאילו היצרן פרסם אותה, ואם המוצר מיובא – היבואן; או שהפרסומת פורסמה לפי הוראותיהם כל עוד לא הוכח אחרת.

גלעד ארדן: כמו כן, כדי למנוע מצב שבו כל פרסומת בכלי תקשורת זר שהציבור בישראל יכול להיות חשוף אליה תהיה אסורה אם לא עמדה בתנאי הצעת החוק, מוצע כי לא יראו בפרסומת שמקורה מחוץ לישראל פרסומת אסורה, אם מהדרך שבה היא משודרת ומפורסמת לפי העניין עולה כי היא לא מיועדת בעיקרה לציבור בישראל.

גלעד ארדן: צריך להזכיר שהוראות דומות קבועות גם בחוק להגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק.

גלעד ארדן: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית תדון ועדת הכלכלה של הכנסת, בין היתר, באפשרות להחיל את חובת הגילוי של דרגת הזיהום של כלי הרכב גם באולמות התצוגה והמכירה שבהם מוצגים ונמכרים כלי רכב ולא רק בפרסומות, וכן את ההשלכות הכלכליות של קביעת דרגות זיהום כאמור.

גלעד ארדן: כמו כן, הוועדה תדון באופן שבו תוחל הצעת החוק בכלי תקשורת שונים, ובכלל זה ברדיו ובטלוויזיה.

גלעד ארדן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הראשונה ולהחזירה לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גלעד ארדן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אנחנו עוברים לדיון.

קולט אביטל: גם כאן, רוב חברי הכנסת, פרט לאחד, שנרשמו לזכות דיבור אינם נמצאים, לכן, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, ודאי שגילוי נתונים בדבר פליטת מזהמים יכול לעזור, אבל צריך להבין שכלי רכב זה לא – האינדיקציה של פליטת מזהמים, זה הרבה יותר אם הוא ישן או חדש, ויכול להיות שאותם כלי רכב שהם בשיווק והם כלי רכב חדשים, פליטת הזיהום שלהם מינימלית אבל שנה לאחר מכן הדברים משתנים, ולכן אני לא מבין מה זה נותן אם ייכתב כך או אחרת, כי בדרך כלל אנחנו מדברים בעסקאות של כלי רכב חדשים ולא בטסטים.

נסים זאב: אם יש צורך לדבר על פליטת זיהום מכלי רכב, זה בזמן הטסט כל שנה.

נסים זאב: אולי בעקבות אותן הערות צריכים לדרוש – – –

ראובן ריבלין: – – – אבל הוא יכול לנסוע.

נסים זאב: הוא נוסע, הוא לא צריך לנסוע אבל הוא נוסע.

נסים זאב: אבל זה לא קשור לחוק הזה, על זה אני מדבר.

נסים זאב: אני אומר שהחוק הזה לא יכול לצמצם את רמת הזיהום בפועל, כאשר הבדיקה נעשית פעם בשנה כאשר הרכב עובר טסט ועובר גם את רמת הזיהום של הרכב באותו רגע.

ראובן ריבלין: זה החיוב של מפרסמי רכב, אפשר לדבר גם על זה.

נסים זאב: אבל זה תלוי בתחזוקה.

נסים זאב: זה תלוי איך התחזוקה של הרכב, אם אתה מתחזק אותו טוב, אתה יכול לשמור עליו יותר שנים ויש לו אריכות ימים, ואם לאו, זה לא יעזור.

נסים זאב: לכן, יכול להיות שאם 10% מהטופס יתפוס את הראש של האנשים, וזה מה שיכול להשפיע עליהם, אני בעד זה, אבל אני לא חושב שזה מה שישנה את רמת הזיהום במדינה ישראל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק חובת גילוי נתונים בדבר פליטת מזהמים בפרסומות של כלי רכב, התשס"ח–2008.

קולט אביטל: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת גילוי נתונים בדבר פליטת מזהמים בפרסומות של כלי רכב, התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו שבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/210).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 26) (ביטול עסקה מתמשכת), התשס"ח–2008.

קולט אביטל: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק זו היא יוזמה משותפת של יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת אלי אפללו ושלי.

גלעד ארדן: צרכנים שמתקשרים בעסקאות לאספקת טובין או למתן שירותים באופן מתמשך נתקלים לעתים בקשיים בבואם לבטל עסקאות אלה, ועל כן הם מחויבים בהמשך התשלומים מכוחם אף שאינם מעוניינים עוד בקבלת הטובין או השירותים לפי העסקאות האמורות.

גלעד ארדן: עסקה מתמשכת, מעצם טבעה, מגבילה את חופש ההתקשרות של הצרכן, שעקב שינוי נסיבות או אי-שביעות רצונו מהשירות שניתן לו מעוניין לבטל את העסקה.

גלעד ארדן: לכן האינטרס הציבורי וגם של הצרכן הוא כי מנגנון סיום ההתקשרות יהיה מהיר ופשוט ככל הניתן מבחינת הפעולות הנדרשות ממנו ומבחינת העלות הכלכלית הכרוכה בו.

גלעד ארדן: כולנו נתקלנו בפער, גם בזמנים וגם בקושי, בין הניסיון להתקשר לאנשי המכירות כאשר אתה רוצה להתחבר לשירות לבין הקושי וזמן ההמתנה הממושך כאשר אתה רוצה להתנתק מהשירות, בקשיים שמוערמים על הצרכן.

גלעד ארדן: הצעת החוק נועדה להקל על הצרכנים לבטל עסקאות מתמשכות ולחזק את מעמדם מול העוסקים, תוך צמצום פערי הכוחות וחוסר השוויון בעמדות המיקוח של הצדדים, באופן העולה בקנה אחד עם עיקר תכליתו של חוק הגנת הצרכן.

גלעד ארדן: החוק מציע להגדיר עסקה מתמשכת כעסקה לרכישה של טובין או שירותים באופן מתמשך, בין שמדובר בעסקה לתקופה קצובה ובין שבעסקה לתקופה בלתי קצובה.

גלעד ארדן: כדי להבהיר כי עסקה מתמשכת כוללת שירותים נלווים או נוספים על השירותים שניתנו במסגרת העסקה העיקרית, מוצע לקבוע כי עסקה מתמשכת תכלול גם כל שינוי בעסקה או תוספת לה.

גלעד ארדן: לצורך העניין, אם התחברת לחבילת בסיס ובאמצע הוספת עוד ערוצים, הכול נחשב חלק מאותה התקשרות מקורית בעסקה מתמשכת.

גלעד ארדן: זו לא עסקה חדשה.

גלעד ארדן: החוק אוסר על עוסק להטעות את הצרכן בכל עניין מהותי בעסקה, לרבות לאחר מועד ההתקשרות בעסקה, ומגדיר לשם כך כמה עניינים שיראו אותם כמהותיים בעסקה.

גלעד ארדן: מוצע לתקן את הסעיף האמור ולקבוע כי עוסק לא יטעה את הצרכן בכל הנוגע לתנאי הביטול של העסקה, ואלה יהיו, על-פי התיקון המוצע, עניין מהותי בעסקה.

גלעד ארדן: התיקון האמור יחול על כל עסקה למכירת נכס או למתן שירות, ובין היתר על עסקה מתמשכת כהגדרתה בהצעת החוק.

גלעד ארדן: החוק, שעניינו חובת גילוי לצרכן, מטיל על העוסק חובה לגלות לצרכן כל פגם או תכונה המפחיתים באופן משמעותי מערכו של הנכס או השירות, כל תכונה בנכס או בשירות המחייבת שימוש בדרך מיוחדת, במטרה למנוע פגיעה בצרכן או באדם אחר, וכן כל פרט מהותי שקבע שר התמ"ת, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

גלעד ארדן: מוצע לקבוע חובות גילוי מוגברות, שיוטלו על עוסק בעסקה מתמשכת, כך שיחויב – וזו מהות החוק – לגלות לצרכן בעל-פה וכן בחוזה, באופן מודגש ובאותיות ברורות וקריאות, טרם ההתקשרות בעסקה המתמשכת, את משך העסקה ואת מועד סיומה, ככל שנקבע, את תנאי העסקה ואת זכות הצרכן לבטלה ואת דרכי הביטול, את פירוט התשלומים שעל הצרכן לשלם בשל ביטול העסקה – אם נקבעו תשלומים כאלה לפי תנאי העסקה – וכן את פרטי העוסק.

גלעד ארדן: אם נערכה העסקה בעל-פה, ימסור העוסק מסמך בכתב הכולל את הפרטים האמורים.

גלעד ארדן: נוסף על הפרטים האמורים שעוסק יידרש למסור לצרכן קודם ההתקשרות בעסקה, מוצע לחייבו לציין בכל חשבונית הנשלחת לצרכן, באופן מודגש ובאותיות ברורות וקריאות, את מועד סיום העסקה המתמשכת ואת מען העוסק שאליו יוכל הצרכן לשלוח הודעה חד-צדדית בדבר רצונו לבטל את העסקה המתמשכת.

גלעד ארדן: זאת כדי לסייע לצרכנים שהתקשרו בעסקאות מתמשכות לעקוב אחר מועד סיום העסקה.

גלעד ארדן: כמו כן, מוצע כי העוסק יפרסם גם באתר האינטרנט שלו את הפרטים הנוגעים לדרכי ביטול עסקה מתמשכת, וכן את המען, מספר הטלפון, מספר הפקסימיליה וכתובת הדואר האלקטרוני לצורך הודעה על ההתנתקות מהשירות.

גלעד ארדן: כדי להקל על צרכנים המעוניינים לבטל עסקאות מתמשכות ולהגן על זכותם לעשות כן, מוצע כי עוסק יחויב להפסיק את הספקת הטובין או את מתן השירותים, לפי העניין, וכן את גביית התשלומים מהצרכן בשל כך, מהמועד שהצרכן יציין בהודעה החד-צדדית שימסור לעוסק, ובלבד שההודעה נמסרה באמצעות אחד מאלה: טלפון, פקסימיליה, דואר אלקטרוני, הודעה בעל-פה במקום העסק או דואר רשום, ובצירוף פרט מזהה לצורך ביטול העסקה, כפי שהוסכם עם העוסק בעת ההתקשרות.

גלעד ארדן: כלומר, לא יצטרכו לחכות לשימור לקוחות ולתיאום עם טכנאי.

גלעד ארדן: ברגע שהצרכן נתן הודעה חד-צדדית שהוא מעוניין להתנתק בדרך שהוסכם עליה, העוסק יפסיק לחייב אותו ויפסיק לתת לו את השירות.

גלעד ארדן: אולם אם לא ציין הצרכן מועד כאמור לביצוע ההתנתקות מהשירות, יפסיק העוסק את ביצוע העסקה המתמשכת ואת חיוב הצרכן בתשלומים כאמור בתוך שני ימי עסקים מיום שנמסרה הודעת הביטול, ואם נמסרה הודעה באמצעות דואר רשום – בתוך חמישה ימי עסקים.

גלעד ארדן: ולבסוף, כדי לחזק את ההגנה על זכויות צרכנים המתקשרים בעסקאות מתמשכות ולהרתיע עוסקים מהפרת הוראות ההסדר המוצע, מוצע לתקן את סעיף 31א לחוק, שעניינו פיצויים לדוגמה, ולהסמיך את בית-המשפט לפסוק פיצויים שאינם תלויים בהוכחת נזק, עד לסכום של 10,000 שקלים חדשים, במקרה שבו עוסק המשיך לחייב את הצרכן בתשלומים בשל עסקה מתמשכת גם לאחר שהצרכן מסר לו הודעה בדבר רצונו לבטל את העסקה.

גלעד ארדן: בהתאם להוראות החוק המוצע, סעיף 31א(ב) לחוק קובע כי לא תוגש תביעה לפיצויים לדוגמה אלא לאחר שהצרכן ביקש מהעוסק, בכתב, כי יקיים את הוראות החוק.

גלעד ארדן: מוצע לקבוע חריג להוראה זו, שלפיו לצורך הגשת תביעה לפיצויים, לדוגמה בשל חיוב הצרכן בתשלומים לאחר שמסר הודעת ביטול לעוסק, די בכך שהצרכן מסר את ההודעה לעוסק ואין צורך כי ימסור לו הודעה נוספת בכתב.

גלעד ארדן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת חוק צרכנית וחשובה זו בקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: אני מודה ליושב-ראש הקואליציה על שיתוף הפעולה.

נסים זאב: אני יכול לשאול שאלה?

גלעד ארדן: אם היושבת-ראש תאשר, אני אשמח להשיב על שאלה.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: אבל אתה עוד מעט מדבר.

נסים זאב: במקום לדבר.

נסים זאב: שאלת הבהרה – – – אתה לא כותב כמה ימים.

גלעד ארדן: כל עסקה שלא מסתיימת בעת עשייתה.

גלעד ארדן: אין לזה פרק זמן מינימלי או מקסימלי.

נסים זאב: – – –

גלעד ארדן: כשאתה רוכש מכשיר פלאפון ומתחבר לחברה או לאינטרנט מהיר או לכבלים או ללוויין, אתה לא מודיע להם בעת ההתקשרות מתי אתה מפסיק את השירות, ולכן זה נחשב שירות מתמשך.

גלעד ארדן: השירות גם יכול להיות קצוב בזמן.

גלעד ארדן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לדיון.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אלי אפלללו, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אלי אפללו: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, הצעת החוק הזאת שהכנו יחד היא הצעה צרכנית ממדרגה ראשונה.

אלי אפללו: עד היום, אם חלק מהאנשים לא הבינו – חבר הכנסת נסים זאב שאל מה זה "עסקה מתמשכת", כמה זמן זה נמשך.

אלי אפללו: כל עסקה שהיא מתמשכת – ולא משנה כמה זמן – ואדם החליט לבטל אותה, מכל סיבה, עד היום נגזר עליו גזר-דין שמחייב אותו בתשלומים ובקנסות ובכל מיני גזירות.

אלי אפללו: הרבה אנשים לא יכולים להתנתק.

אלי אפללו: אם התנתקת ולא מילאת את תקופת ההתחייבות שלך או הרצון שלהם להתחייבות – אפילו במלים שאתה בקושי רואה, וזה לא משנה במה – האזרח משלם מחיר יקר בעניין הזה.

אלי אפללו: אין לי ספק, חבר הכנסת נסים זאב, שאתה אולי בין האנשים החשובים שרואים את הנושאים החברתיים ודואגים לכך, כמו יושב-ראש הוועדה וכמוני, שלא רוצים שיטילו על אנשים קנסות ועונשים שלא מגיעים להם.

אלי אפללו: אם התחברת למשהו או עשית הסכם עם חברה כזאת או אחרת וראית שזה לא נכון, שזה לא טוב לך או שאתה לא מקבל את השירות שאתה חושב שאתה צריך לקבל אותו, צריך לתת לך, לאזרח, אפשרות להתנתק מזה.

אלי אפללו: פשוטו כמשמעו.

אלי אפללו: למה לקשור אותו?

אלי אפללו: זה גזר-דין מוות?

אלי אפללו: בית-סוהר?

אלי אפללו: אם זה טוב לאדם, הוא ימשיך.

אלי אפללו: אם זה לא טוב לו, למה צריך להמשיך?

אלי אפללו: זאת הצעת חוק צרכנית ממדרגה ראשונה.

אלי אפללו: אני רוצה להודות לוועדת הכלכלה, שעבדה קשה כדי לתקן את העוול הגדול שהיה, וישנו עד שהצעת החוק תעבור במלואה.

אלי אפללו: אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

קולט אביטל: זו הצעת חוק חשובה.

קולט אביטל: אני יכולה להעיד על חברות שגם כשאתה מפסיק את ההתקשרות אתן ומודיע להן, הן ממשיכות לגבות כספים עוד כמה חודשים.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה, כמובן, להתייחס לחוק הזה, אבל אני רוצה לנצל את היותה של שרת החוץ פה ולשאול אותה אם יש לנו עסקה מתמשכת עם הצרפתים.

ראובן ריבלין: מה אנחנו מטרידים אותם?

ראובן ריבלין: לפני שבוע ביקר שם ראש הממשלה; עכשיו אני שומע שנשיא המדינה; השבוע גם טסה לשם יושבת-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: כתוב במשלי: הוקר רגליך מבית רעך פן ישבעך ושנאך.

ראובן ריבלין: מה הדבר הזה, גברתי שרת החוץ?

ראובן ריבלין: תפני את תשומת לבם של הסמלים הלאומיים של ישראל שלא טוב להטריד את האומה הצרפתית כל כך הרבה – – –

קולט אביטל: – – – שמקבלים אותם שם בחום.

קולט אביטל: בחום רב.

גלעד ארדן: מה עוד שנשיא צרפת מנסה להקים משפחה.

ראובן ריבלין: בעסקה מתמשכת.

קולט אביטל: בחום רב.

ראובן ריבלין: קודם כול, אני מוכרח להודות שבשנות חלדי נסעתי והייתי בצרפת.

ראובן ריבלין: טוב מאוד להיות בצרפת.

ראובן ריבלין: קודם כול – מאוד נעים.

ראובן ריבלין: אבל לעשות כל יום טקסים, ולהצדיע, ודגלי ישראל – זה יכול לעייף את הצרפתים ויצא הפסדנו בשכרנו או שכרנו בהפסדנו, הכול לפי הרואה.

ראובן ריבלין: זה בקשר לעסקה – – –

קולט אביטל: גם כשטוב לנו צריך להתלונן?

נסים זאב: – – –

ראובן ריבלין: אני בטוח שיש חברי כנסת רבים המרבים לנסוע משום שמשוועים לראות אותם בבירות העולם, והם גם נוסעים לצרפת.

ראובן ריבלין: חברים, באמת, הניחו לצרפתים.

ראובן ריבלין: לאט-לאט – פעם בחודשיים, פעם בשלושה חודשים.

ראובן ריבלין: לא לתקוף אותם באותו החודש עם שלושה סמלים לאומיים של ישראל.

ראובן ריבלין: אני מקווה שגברתי, שנוסעת בשליחות המדינה למרות חילוקי הדעות בינינו ומייצגת את המדינה, תביא בחשבון שבצרפת כבר היו, וכדאי שהיא תיסע, באמת – תפגוש את הצרפתים בלונדון אולי, או במקום אחר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק היא הצעה טובה.

ראובן ריבלין: בכל מקום שבאים להגן על צד חלש בעסקה – ואנחנו עשינו את זה בחוקי החוזים וההתקשרויות השונים שבהם אנחנו נותנים ביטוי לאותיות הקטנות ולהגנה על הצרכן.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה להזהיר ולבקש מיושב-ראש ועדת הכלכלה שידון ויגבש את החוק לקראת קריאה שנייה ושלישית, להבחין ולראות אם טמונה כאן איזו סכנה בנושא הזה שנותנת בידי צרכן הזדמנות להשתמש לרעה בחוק הזה.

ראובן ריבלין: אם, למשל, אני מבקש לרכוש אנציקלופדיה ואני מקבל, כתוצאה מכך שאני עושה עסקה מתמשכת, הנחה גדולה, ולקראת הסיום אני מבקש לנצל את הפתח שניתן לי בחוזה זה על מנת לבוא ולבטל עסקה, כאשר אני כבר ניצלתי את כל טובה של העסקה לטובתי – האם הדבר מתאפשר – – –

קריאה: סליחה, אבל אם הוא לא יבטל – – –

ראובן ריבלין: קראתי את סעיפי החוק, ונדמה לי שיש כאן דבר שצריך תשובה עליו.

ראובן ריבלין: אני לא בטוח, נדמה לי שאתם נותנים מענה ושהחוק לא פורץ את הפרץ הזה, אבל כדאי להבחין בו.

ראובן ריבלין: או לדוגמה אחרת – כבוד יושב-ראש הוועדה הביא את ההתקשרות על בסיס של חבילת בסיס, ויש תוספות שונות.

קולט אביטל: נא לסיים.

ראובן ריבלין: אני כבר מסיים.

ראובן ריבלין: פשוט עניין צרפת לקח לי כמה שניות.

ראובן ריבלין: אני חושב שאם, למשל, אדם לקח בהנחה גדולה איזו עסקת חבילה, הוא לא יכול בזמן שנוח לו לבוא ולומר שכתוצאה מהוספת ערוצים הוא מבקש היום לבטל את העסקה שהיתה קודם לכן, משום שהוא היה צריך לצפות שהעסקה כוללת גם אפשרות לצד האחר להוסיף ערוצים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהחוק הזה פותח פתח שמאפשר התחכמות ועשיית שימוש לרעה.

ראובן ריבלין: אני מבקש שהוועדה תיתן את דעתה לכך ותדאג שלא כך יהיה.

ראובן ריבלין: אני אצביע בעד הצעת החוק.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אף-על-פי שחבר הכנסת נסים זאב הפר את ההסכם בעסקה המתמשכת בינינו – דקה משם, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רק רוצה להעיר שתי הערות.

נסים זאב: כשמדברים על עסקה – יש שני סוגי עסקאות.

נסים זאב: יש עסקה, אתה מזמין למשל פריג'ידר, ומחכה 30 יום.

נסים זאב: קבעו תאריך והמוצר לא מגיע.

נסים זאב: אז אני מבין.

נסים זאב: לפעמים יש מצב – זה שהוא לא הגיע זה לא באשמת המוכר או החברה, יכול להיות שהוא צריך להגיע דרך הים, אינני יודע איזה סוג של עסקה היא זו.

נסים זאב: לכן אני אומר – צריך שלא ביום או בתאריך שנקבע כבר יהיה ניתן לבטל את העסקה ואין שום אפשרות להארכה נוספת או כמה ימים נוספים.

נסים זאב: דבר נוסף – כשאנחנו מדברים על פיצוי של 10,000 שקל – לא משנה איזה סוג של עסקה, בכל מקרה אפשר לתבוע אותו עד 10,000 שקל, ואני אומר: תלוי באיזה סוג של עסקה.

נסים זאב: אם אדם רכש ב-100 שקלים דבר, אי-אפשר לתבוע 10,000 שקל.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: נא להצביע – הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 26), קריאה ראשונה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 26) (ביטול עסקה מתמשכת), התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו תשעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 26) עברה, והיא תעבור לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: גברתי שרת החוץ, תרצי לענות על עניין יחסינו הנפלאים עם צרפת?

קולט אביטל: לא, אין צורך.

קולט אביטל: C'est pas nécessaire.

קולט אביטל: [מס' מ/351; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 13988; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה בסדר-היום שלנו: הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 3).

קולט אביטל: יציג את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: בבקשה.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, ידידי חברי הכנסת, אני יודע שראש האופוזיציה רוצה שנסיים בגלל שהוא רוצה לראות את "ברצלונה" מנצחת את "סלטיק" היום.

גדעון סער: המשחק הרלוונטי בליגת האלופות יתקיים מחר.

צחי הנגבי: אוקיי.

צחי הנגבי: אני אזכיר לבית שחבר הכנסת סער תומך משום מה בקבוצה בשם "ריאל מדריד", שאני מבין שרוב החברים טרם שמעו עליה, אבל – – –

קריאות: – – –

קולט אביטל: זה חלק מההטבות למילואים?

קריאה: – – –

צחי הנגבי: אני רוצה להודות לגברתי על שהסכימה להעלות את הנושא לדיון ולהצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

צחי הנגבי: מדובר בהצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 3), שיזמה הממשלה.

צחי הנגבי: הוועדות הרפואיות, גברתי היושבת-ראש, הקובעות את שיעורי הנכות של חיילי מילואים שנפגעו במהלך שירותם, רשאיות לקבוע שיעורי נכות גבוהים ב-50% ממה שנקבע בכללי אגף השיקום.

צחי הנגבי: בחוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם נקבע, כהוראת שעה, כי ועדות רפואיות תהיינה רשאיות לקבוע שיעורי נכות גבוהים אף יותר.

צחי הנגבי: זאת, במקרים חריגים וכאשר הפציעה הביאה גם לאובדן יכולת ההשתכרות של חייל המילואים עם שובו לחיים האזרחיים.

צחי הנגבי: הוראה זו נקבעה בשעתו כהוראת שעה, וזו הסתיימה במאי 2007.

צחי הנגבי: בהצעת חוק זו המונחת בפני חברי הכנסת מוצע להאריך את הוראת השעה בחמש שנים נוספות, עד מרס 2013.

צחי הנגבי: כמו כן, מוצע לקבוע כי תחילתו של תיקון החוק תהיה רטרואקטיבית, כדי שלא לפגוע בחיילי מילואים שנפגעו או שעניינם נדון בפני ועדות רפואיות במהלך התקופה שבה הסעיף לא היה בתוקף.

צחי הנגבי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

גדעון סער: מה אומרת בתמצית הוראת השעה?

צחי הנגבי: הסברתי, אני יכול לחזור על ההסבר.

צחי הנגבי: במשפט אחד – – –

גלעד ארדן: – – –

צחי הנגבי: אני אשב אתך אחרי זה, אבל במשפט אחד: לסייע לחיילי המילואים להתמודד עם פציעות ועם נכויות, וזה בסך הכול דבר שמקובל על כלל משרדי הממשלה – על משרד האוצר, על משרד הביטחון, וגם על ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: זה עבר פה אחד.

צחי הנגבי: מדובר בהארכת תוקף של הוראת שעה שהיתה תקפה כבר שנים ולא הוגשו – – –

גדעון סער: למה לא עושים אותה הוראה קבועה?

צחי הנגבי: היה בעניין הזה דיון – בעיקר מהטעם שהאוצר רוצה לוודא את המשמעויות ושאכן לא מדובר בסכומי עתק, אף-על-פי שזאת השורה התחתונה של חמש השנים הקודמות.

צחי הנגבי: עדיין היתה בקשה.

צחי הנגבי: אנחנו הארכנו את ההוראה מעבר למה שהאוצר ביקש, נדמה לי לחצי שנה.

צחי הנגבי: בכל מקרה, לא הוגשו הסתייגויות.

צחי הנגבי: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: הגיע הזמן שיכניסו את זה לבסיס התקציב.

צחי הנגבי: אם חבר הכנסת יגיש הצעת חוק פרטית, הראוי יהיה לדון בה בכובד ראש בוועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: גברתי, תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים על הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 3), התשס"ח–2008, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 22 בעד סעיפים 1–2 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו עשרה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 3), התשס"ח–2008, עברה כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 23 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 3), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו תשעה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מס' 3), התשס"ח–2008, עברה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת הנגבי, תרצה להודות?

קולט אביטל: בבקשה.

צחי הנגבי: גברתי, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לצוות המשפטי של ועדת החוץ והביטחון, בהנהגתה של היועצת המשפטית מירי פרנקל-שור, ולכל הצוות שלה שעבד על ההצעה.

צחי הנגבי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 35), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ובכן, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ח באדר א' התשס"ח, 5 במרס 2008, בשעה 11:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.