ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ועשרים-ושתיים של הכנסת השבע-עשרה, 2008-03-18 00:00

אחמד טיבי: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אחמד טיבי: היום יום שלישי, י"א באדר ב' התשס"ח, 18 במרס 2008.

אחמד טיבי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון מס' 7) (סמכויות מיוחדות בשעת-חירום) התשס"ח–2008, של חבר הכנסת יצחק לוי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ח–2008, של חבר הכנסת ישראל חסון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 36) (פנקס בוחרים), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת יעקב מרגי.

נאזם בדר: לוח תיקונים להצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 20) התשס"ח–2008.

נאזם בדר: נוסח מתוקן של הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – עישון באזור פתוח במקום בילוי והיתר עישון), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת צבי הנדל – פ/3472/17.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני.

אחמד טיבי: חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום הוא נאומים בני דקה.

אחמד טיבי: חברי הכנסת המעוניינים בכך יירשמו באמצעות מערכת ההפעלה האלקטרונית.

אחמד טיבי: נא להצביע, רבותי.

אחמד טיבי: גם מי שיצביע נגד זה ייחשב כהצבעה.

אחמד טיבי: השר אילון שואל על מה מצביעים.

אחמד טיבי: ככה נרשמים לנאומים בני דקה.

אחמד טיבי: אתה חופשי, אתה לא צריך להירשם.

אחמד טיבי: תיכף יביאו לי את רשימת השמות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, בעולם מתרחש משבר פיננסי רציני, הבורסות נופלות.

דב חנין: אני פותח היום את העיתון "דה מרקר", בעמוד הראשון כתוב שהקפיטליזם של וול-סטריט הפיל את הכלכלה האמריקנית.

דב חנין: בעמוד מאמרי המערכת כותבת הפרשנית הבכירה של העיתון שקרל מרקס כנראה צדק.

דב חנין: מובן שקארל מרקס צדק, זה לא דבר ישן, זה לא דבר שמחדש לנו שום דבר.

דב חנין: אבל, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים, מעבר לשאלות התיאורטיות הכלליות, לחשוב על מה שקרה אצלנו בכלכלה הישראלית; על אותה מדיניות מופקרת שהפכה את קרנות הפנסיה של הציבור להימור בבורסה.

דב חנין: יש למדיניות הזאת אחראי.

דב חנין: זה קפיטליזם, בהחלט, אבל זה גם קפיטליזם פרוע, אכזרי ומטורף במיוחד.

דב חנין: ביבי נתניהו הנהיג אותו בזמנו, אבל אחריו המדיניות הזאת נמשכת גם בממשלה הנוכחית.

דב חנין: הגיע הזמן, אדוני היושב-ראש, שהממשלה תתחיל להגן על האזרחים, על הפנסיה, על העובדים, על החוסכים הקטנים, מפני הטירוף הזה של הקפיטליזם חסר המעצורים.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, לרגל ביקורה של קנצלרית גרמניה אני מבקש לקרוא באוזניכם כמה שורות מתוך "רחובות הנהר" של אורי צבי גרינברג – "אל גבעת הגוויות בשלג": "וכשהוציאו את אבי אל גבעת הגוויות בשלגי השדה הנוכרי, הצטווח הסרדיוט הגרמני: אאוּסְצִיאֶן, והבין אבי את הדין.

אריה אלדד: פשט אבי את מעילו ואת מכנסיו כמי שמתפשט מגשמיות זה העולם, חלץ את מנעליו כבערב תשעה-באב ונשאר לעמוד בלבניו ובפוזמקאות.

אריה אלדד: מה עירום מן העירום הזה תחת כיפת הרקיע ובשלגי שדה בעצם היום בעולם?

אריה אלדד: " "ומשראה הסרדיוט שאבי אינו קם על רגליו, תחב את חרטום מגפו השחור אל מתחת בטנו של אבא-קודש ובעט בו והפכו על גב – והיו פני אבי: כאילו אדמת הגויים בעטה בם גם היא".

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת צבי הנדל.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, תודה, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, אורחים, בשבוע שעבר קראה בצדק יושבת-ראש הכנסת, מעל הבמה, לראש הממשלה ולסיעות הבית ובעיקר לאופוזיציה להביא לכדי הקמת ממשלת חירום לאומית.

צבי הנדל: אמרתי לה שלמרות עמדתי הידועה ואף-על-פי שאני יודע שחברי ודאי לא ישמחו, אני מוכן ברצון להוביל מהלך, כי המצב שבו ישראל נתונה, עם המנהיגים כפי שהם מנהיגים את המדינה, הוא באמת מצב חירום לאומי.

צבי הנדל: אני רק מבקש ממנה דבר קטן אחד, שמה שכבר ברק מזמן הבין, והוא לא מאנשי הימין, שאין עם מי לדבר ואין על מה לדבר – שיפסיקו את המשחקים האלה ואז יהיה אפשר גם להילחם בטרור וגם להקים ממשלת חירום לאומית.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מדינת ישראל היא מדינת חוק, והחוק הזה חל על כולם, על יהודים וערבים כאחד, ואסור לאפשר לאף אדם לקחת את החוק לידיים.

עבאס זכור: מה שקרה בג'בל-מוכבר לפני כמה ימים צריך להדליק אור אדום, והיה על כוחות הביטחון והמשטרה לטפל בצורה אחרת במה שקרה.

עבאס זכור: אני רוצה להדגיש, אם דבר כזה היה קורה ביישוב יהודי, והערבים היו אלו שהתפרעו והיו מיידים את האבנים, היה הטיפול שונה.

עבאס זכור: אסור להבדיל בין תושב לתושב, בין אזרח לאזרח.

עבאס זכור: הממונים על הגנת המדינה והביטחון חייבים לשמור ולאבטח את כל התושבים במדינת ישראל.

עבאס זכור: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת נאדיה חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים, בישיבה חגיגית היום ציינה הוועדה לזכויות הילד הקמת מועצה ציבורית להורים.

נאדיה חילו: זהו צעד מאוד חשוב שממקם את ההורים במרכז העשייה, במרכז קבלת ההחלטות, כשותפים בגורלם של הילדים, וחלק מהם אמורים להיות שותפים בקבלת החלטות ובמעורבות במשרדי הממשלה.

נאדיה חילו: אני רוצה לציין את עיקרי המטרות של אותה מועצה: העלאת נושא ההורים על סדר-היום הציבורי; הסדרת מעמדם; קידום נורמה חברתית של למידת תפקידי ההורות; קידום סביבה חברתית תומכת להורים.

נאדיה חילו: מכאן אני קוראת לכל משרדי הממשלה ולכל ועדות הכנסת לפתוח את דלתותיהם ולשתף את המועצה הציבורית הזאת בדיונים ובקביעת גורלם של הילדים.

נאדיה חילו: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב כהן.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, ממש עכשיו מבקרת קנצלרית מדינת גרמניה בכנסת, והיא תישא את דבריה.

יעקב כהן: עם כל ההערכה שיש לנו ליחסה למדינה, אני אישית לא חושב שאני מסוגל ורשאי להשתתף בישיבה זו עקב זה שסבי, סבתותי, דודי, דודותי – כל בני משפחתי נספו בשואה יחד עם שישה מיליוני קדושי ישראל.

יעקב כהן: כשאני מעלה על דעתי שברגעים האחרונים לפני שנרצחו הם שמעו את השפה הגרמנית, ושהם נרצחו – אני חושב שזו תהיה התנכרות ואפילו בגידה בשורשי ובמשפחתי אם אני אהיה בישיבה זו.

יעקב כהן: זה קשה לי מאוד.

יעקב כהן: עם זאת, אני חושב שאם כנים דבריה על הידידות שלה למדינה, הייתי אומר: בזאת תיבחנו.

יעקב כהן: בימים אלה מרחפת על מדינת ישראל סכנת השמדה ממדינת אירן, ואני שואל, מה היא עושה בעניין הזה בשביל לעצור את הסכנה.

יעקב כהן: אני קורא לה שתנתק את היחסים עם אירן, או לחלופין – תנקוט סנקציות חמורות יחד עם האיחוד האירופי, עד אשר תחלוף הסכנה המאיימת עלינו.

יעקב כהן: לא עוד שואה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אליהו גבאי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גבאי, או שאתה מדבר בנייד או שאתה מדבר משם.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום יום טרומפלדור.

אליהו גבאי: דורי דורות התחנכו על הגבורה של טרומפלדור.

אליהו גבאי: האריה השואג בתל-חי מסמל מקום של גבורה, מקום של הקרבה, מקום שאנשים מקריבים את עצמם למען המדינה.

אליהו גבאי: בימינו הנושא הזה יותר ויותר חשוב – שנמשיך לעודד ולהביא את תנועות הנוער שיבואו לאתר הזיכרון בתל-חי, כי בזכות אתרים כאלה אנחנו מצליחים לעורר את הנוער, להביא אותו להקרבה ולהזדהות עם מדינת ישראל, עם חשיבות המדינה, עם חשיבות הערבות ההדדית.

אליהו גבאי: ככל שנעודד יותר ללמוד על הנושא הזה, על התקופה שעברה, על זמן החלוציות, ההזדהות, זמן המלחמה בפורעים הערבים ונגד הרוצחים, כך הנוער ידע למה הוא נמצא כאן בארץ-ישראל.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, בשעות אלה מבקרת בכנסת קנצלרית גרמניה עם משלחת שרים רמת דרג.

שמואל הלפרט: כניצול השואה אני רוצה לנצל את ההזדמנות לפנות אליה ואל צוות השרים שנמצאים כאן ולומר להם: 60 שנה אחרי המלחמה הנוראה שבה שליש מהעם היהודי נרצח בצורה אכזרית ביותר, קיימת שוב סכנה לקיומו של העם היהודי על-ידי הרודן האכזרי מאירן.

שמואל הלפרט: אני רוצה לומר לקנצלרית ולמשלחת הרמה: על גרמניה מוטלת אחריות מוסרית להתייצב בראש קואליציה עולמית נגד המזימות השפלות של אחמדינג'אד ולהבטיח את שלומה ואת קיומה של ישראל.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בעוד כמה דקות תופיע בפנינו קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל.

אבשלום וילן: איש לא מציע לשכוח את ההיסטוריה הקשה של מלחמת העולם השנייה ושל השואה, אך אני חושב שמי שמסתכל קדימה ורואה את הדיאלוג שיש לנו עם גרמניה, דווקא לאור לקחי העבר, ואת המחויבות של גרמניה כלפינו, כלפי העתיד של מדינת העם היהודי, הבית השלישי – אני חושב שההיתלות של חלק מחברי הכנסת היום בשפה הגרמנית אינה במקום.

אבשלום וילן: דיבר פה נשיא גרמניה יוהנס ראו, זיכרונו לברכה, בגרמנית ודיברו פה אחרים.

אבשלום וילן: אני כנער, חבר הכנסת אלדד, כמוך הפגנתי נגד פתיחת שגרירות גרמניה, נגד גרמניה האחרת.

אבשלום וילן: אבל הזמנים השתנו, חלפו, וצריך למצות את הדיאלוג עם גרמניה עד תומו, קדימה, ולא לעסוק רק בעבר הקשה ולהיתפס לנושא כמו השפה.

אבשלום וילן: זה לא מכובד ולא לעניין.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר שיש לפנינו מסר היסטורי.

טלב אלסאנע: היו אירועים קשים אבל לא העבר הוא אשר ניצח אלא העתיד וההווה.

טלב אלסאנע: עובדה היא שקנצלרית גרמניה מגיעה לכאן, מתקבלת ומתארחת בכנסת.

טלב אלסאנע: זה המסר – שגם בתקופה הכי קשה, בסכסוך העקוב מדם בין הפלסטינים לישראלים, צריך לראות את העתיד ולא להנציח את העבר, עם כל הקשיים שבו, ולדעתי אין מה להשוות בין האירועים שהיו אז ושני הצדדים הצליחו להתגבר עליהם לבין האירועים שיש כאן, שזה סכסוך מוגדר על קרקעות, שניתן בקלות לפתור ובתנאי שיש מנהיגות אמיצה שתקבל החלטות נחושות ותוביל אותן.

טלב אלסאנע: בהזדמנות הזאת אני רוצה למחות, אדוני היושב-ראש, על כך שהמנהיגות הגרמנית, שכל הזמן דגלה במדיניות תומכת ומקדמת שלום, במסגרת הביקור הזה התעלמה לחלוטין מהצד השני, מהצד הפלסטיני.

טלב אלסאנע: ביקור ברשות הפלסטינית, ביקור אצל אבו מאזן, ייתן יתר תוקף לביקור הזה, יביע יותר מחויבות לשלום, ויאפשר גם לגרמניה למלא תפקיד חשוב לקדם את השלום באזורנו.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: שוחחתי עם הקנצלרית בנושא הזה בדיוק לפני רבע שעה.

אחמד טיבי: הערתי לה על העובדה שהיא לא מבקרת שם, והיא הבטיחה לבקר גם שם, ובסיור הבא היא תיפגש גם עם נציגי הציבור הערבי.

אחמד טיבי: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בהזדמנות זו אני רוצה לברך את אורחי הכנסת.

סופה לנדבר: אני רוצה לדבר על יישום החקיקה של בית-החולים באשדוד.

סופה לנדבר: בתור יושבת-ראש הוועדה לפניות הציבור החלטתי בעקשנות רבה לעזור לממשלת ישראל ליישם את החקיקה הזאת.

סופה לנדבר: כולנו יודעים שבשנת 2002 עבר חוק לגבי בניית בית-חולים ציבורי בעיר אשדוד, ועד כה לא קרה שום דבר.

סופה לנדבר: אנחנו היינו בבג"ץ, יחד עם נציגי אשדוד, שהגישו את הבג"ץ לפני כמה שבועות.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שהיה לי מוזר לשמוע מהשופט שניהל את בית-המשפט, שאם במדינת ישראל קיימים חוקים, צריך ליישם אותם.

סופה לנדבר: עם זאת, בלחץ הכנסת, אדוני היושב-ראש, הוקמה ועדה בין-משרדית – שהיתה צריכה לסיים את עבודתה לפני חצי שנה.

סופה לנדבר: היא לא עשתה כך, ושמענו בישיבה האחרונה שהוועדה התחילה לעבוד, והיא תציג לפנינו ולפני נציגי אשדוד את הנתונים של המכרז שיתקיים, ואתה יודע בדיוק באילו קשיים העברנו את החוק.

סופה לנדבר: אני צריכה להודיע לכנסת על כך שבשבוע הבא אני מקיימת ישיבה נוספת.

סופה לנדבר: הנה נכנס עכשיו שר הבריאות, ואני רוצה לעדכן אותו בכך שוועדה בין-משרדית תציג גם לו את הדברים, ואני מקווה שיהיו הכרזות כאן בכנסת והכרזות בוועדה לפניות הציבור על כך שהיישום של הוועדה הבין-משרדית הסתיים, ונעמוד מול העובדה שיקום בית-חולים בעיר אשדוד.

סופה לנדבר: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטרף לקריאתה של חברת הכנסת סופה לנדבר וקורא לראש הממשלה ליישם את החלטת הממשלה להקים בית-חולים באשדוד.

יעקב מרגי: לגופו של עניין, היום אנחנו מארחים במליאת הכנסת את הקנצלרית ד"ר אנגלה מרקל.

יעקב מרגי: בנקודה זו אני רוצה לברך את יושבת-ראש הכנסת, שלא נצמדה לתקנון ובנסיבות המיוחדות של אירוח ידידה אמיתית, ידידה אמיצה של מדינת ישראל, שהוכיחה בשנים האחרונות ידידות אמיצה מהי, החליטה לארח אותה ולתת לה לנאום כאן.

יעקב מרגי: ואני חושב שאין סטירת לחי יותר מצלצלת למייסדי התורה האנטישמית כמו העובדה שבא לכאן לפני שנתיים נשיא גרמניה ושבאה היום הקנצלרית של המדינה הגרמנית בידידות מופגנת, באומץ רב, ונואמת בכנסת.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לברך את יושבת-ראש הכנסת על היוזמה ועל המהלך, ונכבד בנוכחותנו את הנאום של הקנצלרית.

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית אני מברך את קנצלר גרמניה ואת המשלחת הגרמנית.

אבישי ברוורמן: המנהיגות הנוכחית והמנהיגות הקודמת עשו כל כך הרבה למען ישראל, ואנחנו מקדמים אותם בברכה.

אבישי ברוורמן: אני אישית, כנשיא אוניברסיטת בן-גוריון – זכינו בתמיכת הממשלה הגרמנית, שלפעמים היתה אפילו יותר ממה שממשלת ישראל עשתה.

אבישי ברוורמן: יש לי רק בקשה אחת, משר הבריאות: אדוני שר הבריאות, יש מרפאה אחת במדינת ישראל לפליטים.

אבישי ברוורמן: הפליטים שבאים לכאן מדרום סודן, מאריתריאה, מחוף-השנהב, הפליטים האלה מטופלים על-ידי העמותה לזכויות האדם.

אבישי ברוורמן: רופאים יקרים.

אבישי ברוורמן: הרופאים האלה הצהירו השבוע שהם סוגרים את המרפאה מפני שמשרד הבריאות לא מעביר את הציוד והתמיכה האלמנטריים.

אבישי ברוורמן: זו בושה.

אבישי ברוורמן: תפעל בנושא, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נודלמן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת סופה לנדבר, אתמול התקיימה ישיבת סיעת קדימה, וחברי הסיעה קיבלו פה אחד החלטה לתמוך ולדרוש בניית בית-חולים באשדוד.

מיכאל נודלמן: בישיבה נכח ראש העיר מר צילקר.

מיכאל נודלמן: פנו לשרי סיעת קדימה כדי לזרז את תהליך בניית בית-החולים באשדוד.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, לא מקובל שסגן שר ינאם בנאומים בני דקה, אבל אצטרף למברכים ולאומרים שהיום הוא יום חשוב.

מגלי והבה: אני גם מבין את היושב-ראש שלפעמים אילוצי הזמנים – אז כל מה שנשאר לנו הוא לומר שזה יום חגיגי ויום היסטורי ואנחנו מברכים את האורחים שלנו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מאוד רוצה לברך אותך על שהפתעת אותי בהזמנתך אותי להביע דברי ברכה ושבח על האירוע החשוב.

אחמד טיבי: אמרתי לך שכשאני אהיה בשלטון אני אגלה נדיבות לב.

נסים זאב: אז אני רוצה להודות לך על שהתחשבת בי ותודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: אני מצטרף לברכות על האירוע.

אלכס מילר: אני רק רוצה לציין אחד מהנושאים שהגיעו לאוזני, על אחד מבתי-הספר בחיפה.

אלכס מילר: מתברר שבשנת הלימודים האחרונה היו שלושה מקרי מוות של ילדים שלומדים בבית-הספר.

אלכס מילר: הגשתי הצעה לדיון מהיר בוועדת החינוך, ואני מקווה מאוד שנוכל לדון בנושא.

אלכס מילר: כנראה יש שם עניין של רשלנות של הנהלת בית-הספר, כי לא יכול להיות שבבית-ספר אחד קורים מקרים כאלה.

אלכס מילר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו מתארגנים לקראת בואה, בעוד כמה דקות, של קנצלרית גרמניה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני בטוח שלביקור הזה יש הרבה היבטים חשובים מאוד למדינת ישראל, אבל כיושב-ראש השדולה להשבת החיילים החטופים, אני רוצה לברך את יושבת-ראש הכנסת על שהזמינה את המשפחות והפגישה אותן עם הקנצלרית, ואני מאוד מקווה שהביקור הזה יביא להגברת המודעות ולהעלאת הנושא לתודעה – המחויבות של מדינות אירופה לביצוע החלטת האו"ם 1701, שכללה גם חובה לשחרר את החיילים החטופים.

זבולון אורלב: אני מקווה שהביקור הזה יביא לידי כך שהבנים יחזרו הביתה.

זבולון אורלב: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד טל.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ב-2005 קיבלה הכנסת ואישרה הצעת חוק לגבי נגישות לנכים.

דוד טל: עד היום המשרדים הרלוונטיים טרם המציאו את התקנות בנושא הזה, והדבר הזה לא יכול להתקדם.

דוד טל: לבד ממשרד התקשורת, כל שאר המשרדים הרלוונטיים לא הגישו תקנות.

דוד טל: אני פונה כאן ממליאת הכנסת למשרדים הרלוונטיים: יש לכבד את החלטת הכנסת ולהתקין תקנות במהרה, לרווחתם של הנכים במדינת ישראל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: ביום חמישי יהיה יום העגונות ומסורבות הגט במדינת ישראל.

אורית נוקד: יש במדינת ישראל מאות נשים שהן עגונות ונתונות לחסדי בעליהן ובתי-הדין הרבניים.

אורית נוקד: מחר אני מתכוונת להעלות הצעת חוק שתביא פתרון יצירתי, ולטעמי הוא גם עולה בקנה אחד עם ההלכה, שישחרר את הנשים האלה.

אורית נוקד: אשמח מאוד אם כל חברי הכנסת יתמכו בהצעה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אחרון הדוברים, חבר הכנסת פלסנר, בבקשה.

יוחנן פלסנר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוחנן פלסנר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות בת הדקה לברך את קנצלרית גרמניה על הגעתה למדינת ישראל ועל הידידות הרבה שהיא מפגינה כלפי מדינת ישראל.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: מזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: חברי הכנסת והקהל מתבקשים לקום.

איל ינון: (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני קנצלר הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, נשיא מדינת ישראל ויושבת-ראש הכנסת.

איל ינון: )

איל ינון: כבוד קנצלר הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ויושבת-ראש הכנסת; כבוד הנשיא! "התקווה".

איל ינון: (שירת "התקווה")

איל ינון: בבקשה לשבת.

דליה איציק: כבוד נשיא המדינה מר שמעון פרס, כבוד קנצלר הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ד"ר אנגלה מרקל, שר ההגנה, שרת החינוך והמחקר, חברי הפרלמנט ושאר חברי הפמליה המכובדת, ראש הממשלה מר אהוד אולמרט, הנשיא החמישי מר יצחק נבון והגברת אורה הרצוג, שרי הממשלה, ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו, חברות וחברי הכנסת בהווה ובעבר, מכובדי סגל א' של המדינה, ראשי הנציגויות הזרות בישראל, כבוד שגריר גרמניה בישראל, כבוד שגרירי ישראל בגרמניה בהווה ובעבר, ראשי העדות הדתיות, ראשי ערים וראשי רשויות, משפחות שכולות, בני משפחות השבויים והנעדרים – משפחת גולדווסר, משפחת רגב – גברת נאדיה כהן, אלמנתו של אלי כהן, והאח אברהם כהן, משפחת אבוקסיס משדרות, ששכלה את בתם אלה בפגיעת טיל, נשים מובילות בחברה הישראלית מתחומי הממשל, המשפט, המשק, הכלכלה, האמנות, הספורט, הרפואה, המדע והתקשורת, אורחים יקרים.

דליה איציק: קנצלר הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, גברתי, ברוכה הבאה למדינת ישראל.

דליה איציק: מדינת ישראל פורסת את זרועותיה לקראתך ומקדמת את פנייך על-פי מסורת הכנסת האורחים, השגורה אצלנו מימי אברהם אבינו.

דליה איציק: ברוכים הבאים, חברי ממשלתך ומשלחתך, שהצטרפו אלייך במסע החשוב הזה אלינו.

דליה איציק: ביתנו ולבנו פתוחים בפניכם, ואנו נשתדל ונעשה הכול כדי להראות לכם את פניה היפים של מדינת ישראל.

דליה איציק: ברוך בואך, וברוך בואכם, גם למשכן הכנסת, בית-המחוקקים של מדינת ישראל, מעוז הדמוקרטיה, אולי היחיד, במזרח התיכון.

דליה איציק: שלום לבאים בצל קורתנו.

דליה איציק: גברתי, חברי המשלחת, כידוע לכם, לא מובן מאליו הוא שמדינת ישראל ואנחנו, אזרחי המדינה, נפתח את לבנו באהבה אליכם, בני העם הגרמני.

דליה איציק: נהרות של דם ודמעות הפרידו בינינו במשך שנות דור, ושום מחווה לא תוכל למחוק – ואיננו רוצים למחוק – מדפי ההיסטוריה את השואה הנוראה.

דליה איציק: צלה ירחף תמיד מעלינו ומעליכם, בירושלים ובברלין, בישראל ובגרמניה.

דליה איציק: גם היום, עשרות שנים אחריה, אני מסתכלת – כמוכם גם ברגעים האלה – אל האולם הזה ומעבר לו, אל מדינת ישראל ואל קהילות העם היהודי, ושואלת בלי קול:

דליה איציק: כמה סופרים וכמה מנצחי תזמורות, כמה עורכי-דין דגולים וכמה משוררים ונפחים, רופאים וציירים, כמה היו חיים עמנו כיום או היו חיים בעולמנו עד לפני שנים לא רבות אלמלא יצא הכורת הגרמני להשמידנו, להעבירנו מן העולם, להרוג אותנו?

דליה איציק: בכל טקס הענקת פרסים חשוב, פרסי נובל למשל, אני בוהה במסך הטלוויזיה ושואלת את עצמי ואת הסובבים אותי: כמה כלות וחתנים של פרס נובל הפסיד העם היהודי, הפסידה האנושות, משום שגרמניה בחרה להוליך את יהודי אירופה אל הכבשנים, אל תאי הגזים?

דליה איציק: אולי, ייתכן שבין מאות האלפים שהלכו ב"צעדות המוות" היה מי שיכול היה למצוא את התרופה לסרטן?

דליה איציק: אולי בין זעקות החנוקים למוות באושוויץ נמצאה מי שהיתה יכולה לפתור את בעיות העוני והרעב בעולם?

דליה איציק: אולי?

דליה איציק: גברתי, רבותי, שפר מזלי ואינני בת למשפחה ניצולת השואה, אך אני משוכנעת שאת, גברתי, ואתם, השרים, יודעים כי חייו של כל ישראלי – ואני מעזה לומר חייו של כל יהודי בעולם – מתנהלים כבר כמעט 70 שנה בצל השואה.

דליה איציק: רבים בתוכנו עדיין מתעוררים לעת בוקר לקול זעקות ההולכים אל מותם ונרדמים לעת לילה עם דממת תאי הגזים.

דליה איציק: השואה היא חלק בלתי נפרד מחיינו.

דליה איציק: היא נוכחת בחיינו כל יום, כל היום, גם כאשר אנו לא מדברים בה.

דליה איציק: היא חודרת גם אל טקסינו המשפחתיים החגיגיים ביותר: בר-המצווה, החתונה וגם ההלוויה.

דליה איציק: ואחרי ההלוויות, בבתי-הקברות שלנו, על קברות היקרים לנו, מוצבת תמיד יד זיכרון לבני משפחה שעלו בעשן המשרפות באירופה ואין איש יודע היום את מקום קבורתם.

דליה איציק: גברתי, חברי המשלחת, אני יודעת, אנחנו יודעים, כי בארצכם גוברים היום קולות שאומרים: די.

דליה איציק: מספיק.

דליה איציק: קולות גרמניים ששואלים: כמה שנים נישא על גבנו את נטל האסון הזה?

דליה איציק: אורחינו היקרים מגרמניה, אין די ואין מספיק.

דליה איציק: הזיכרון ההיסטורי הזה צריך, חייב, ללוות כצל גם את חייכם, כשם שהוא מלווה כבר שלושה דורות את חיינו כאן.

דליה איציק: אנו ערים לאחרונה לאמירות קשות ולהתעוררות של פרצי אנטישמיות בקרב חוגים מסוימים בגרמניה, ואנו מצפים מכם לטפל נכונה בבעיה זו, גם בדרך החינוך, כדי לדכא תופעות אנטישמיות בעודן באבן.

דליה איציק: אנו בישראל סבורים כי בצד מעשים גדולים בהנהגתך, גברתי הקנצלר, באחריותכם, עמיתי השרים מגרמניה – מעשים לפריחתה של ארצכם ולשגשוגה – יהיה זה נכון, בכל מעשה תרבותי או מדיני שלכם לרווחתה של גרמניה ולרווחתו של העולם, יהיה זה נכון לזכור גם את העבר האפל הזה, כדי שחלילה לא יישנה, לא בגרמניה ולא בשום מקום אחר בעולם.

דליה איציק: גברתי, על אחת מהאנדרטאות לזכר השואה בפולין נכתב: "יהי אסוננו אות אזהרה לכם!" אומרים בעולם: השואה לא תתרחש פעם נוספת, אומרים: בלתי אפשרי שאסון עולמי כזה יקרה שוב.

דליה איציק: אני מבקשת לומר לך, גברתי, אני מבקשת לומר לכם:

דליה איציק: מדינת ישראל קיבצה תחת כנפיה את ניצולי השואה מקצווי ארץ והיתה להם לבית חם.

דליה איציק: ניצולי השואה רבים כבר אינם עמנו היום.

דליה איציק: הם הלכו לעולמם עמוסי כאב ואנחנו כבר דור שני ושלישי להם, דור שמבקש לחיות בשלום.

דליה איציק: והנה, באירן מכינים בעצם ימים אלה נשק להשמדה המונית.

דליה איציק: נגד מי, נגד מה?

דליה איציק: הנה התשובה שלי: נגדנו.

דליה איציק: להשמידנו.

דליה איציק: לכלותנו.

דליה איציק: אומרים לנו מנהיגי העולם: אל תדאגו.

דליה איציק: לא יעלה בידיהם, הם לא יצליחו לבנות נשק להשמדה המונית, זה יארך עוד שלוש שנים או ארבע, אל תדאגו.

דליה איציק: ידידינו מגרמניה, אנחנו דואגים.

דליה איציק: 60 ו-70 שנים בלבד לאחר הניסיון המר ההוא, אנחנו לא מוכנים לקחת סיכונים.

דליה איציק: אנחנו לא נרגעים כאשר אומרים לנו: הם לא יצליחו וזה יארך זמן ואל תדאגו.

דליה איציק: למודי ניסיון מר אנחנו, גם אתם.

דליה איציק: מכאן, מביתם של ניצולים, אני קוראת לכם להושיט יד לנו ולאנושות כולה, במאמץ להעביר מן העולם את גזירת המוות הזאת.

דליה איציק: לעשות הכול, ומעבר לכול, כדי למנוע מאירן את הנשק הנורא הזה נגדנו.

דליה איציק: גברתי, בשם מיליוני ילדי ישראל ואמותיהם, בשם האבות שאינם רוצים במלחמה, אני פונה אליכם שוב ומבקשת: קומו ועשו מעשה, אל תחרישו.

דליה איציק: מכאן, מדוכן יושבת-ראש הכנסת, בשמי, בשם עמיתי, חברי הכנסת למפלגותיה, בשם מדינת ישראל, אני פונה אלייך ומבקשת ממך, בשובך לביתך בגרמניה, לעמוד בראש המחנה האירופי אשר יעשה כל מה שדרוש כדי לא לאפשר לאירן לייצר את הפצצה.

דליה איציק: גברת מרקל, אם לא תצליחו, אם אנחנו לא נצליח, איש לא יוכל עוד לרחוץ בניקיון כפיו, ואיש לא יוכל לומר: לא ידענו, לא חשבנו, לא שיערנו שכך יקרה.

דליה איציק: רבותי, מכאן, מדוכן יושבת-ראש הכנסת, מדינת ישראל אומרת לכם היום תודה.

דליה איציק: תודה לך, הקנצלר, ולכם, שותפיה, על המאמצים שאתם עושים לסייע לנו בשחרור הבנים החטופים שנמצאים בשבי.

דליה איציק: לילותיהם של בני משפחותיהם, כמו לילותינו, טרופי שינה מרוב דאגה להם.

דליה איציק: השתתפות

דליה איציק: כם אתנו במאמץ להחזיר את הבנים הביתה היא לנו מקור נחמה.

דליה איציק: מדינת ישראל אומרת לכם גם תודה חמה מקרב לב על חלקה של גרמניה בביצור ביטחוננו ועל תרומתה לחיזוק הכלכלה הישראלית ומעמדה של מדינת ישראל בקרב אומות העולם.

דליה איציק: תודה אישית ומיוחדת לך, הגברת אנגלה מרקל, על יחסך החם והמבין למדינת ישראל, על דאגתך למצוקותינו, על עמידתך הגאה לצדנו גם כאשר זה קשה לך ולנציגייך.

דליה איציק: תודה, גברתי, תודה, רבותי.

דליה איציק: אורחים יקרים, במליאת הכנסת שלפניכם יושבים יחד יהודים וערבים, מאמיני שלוש דתות בעלי אמונות שונות והשקפות עולם מגוונות ולעתים מקוטבות.

דליה איציק: אני מבקשת שתדעו כי על אף חילוקי הדעות ועל אף העדר הסכמות בינינו בנושאים רבים, שאיפה אחת מאחדת את כל חברי הבית: השאיפה לשלום.

דליה איציק: אשמח מאוד ונשמח כולנו אם בצאתך מכאן, בתום ביקורך, תתרשמי שאין עוד בעולם מדינה ואין עוד בעולם אזרחים שרוצים, לוחמים וחולמים שלום כמונו, רק שלום.

דליה איציק: למען השלום הרחוק הזה אנחנו מוכנים להקריב הרבה, לוותר ואולי אפילו להסתכן.

דליה איציק: אבל כדי לבנות את השלום הזה אנחנו זקוקים היום לשותף יציב, כן ומבין, ואין לנו כזה.

דליה איציק: יותר מזה.

דליה איציק: אנחנו עדיין הופכים כל אבן בדרך לשלום, אנחנו מוכנים לוויתורים, לסיכונים, אך נענים בירי רקטות ובמטחי אש שאין להם סוף.

דליה איציק: כבר שנים עולים כאן הורים וילדים על יצועם וקמים בבוקר לקול מטחי פגזים ורקטות.

דליה איציק: אין להם שינה בלילה ואין להם מנוחה ביום.

דליה איציק: הרקטות פוגעות בילדינו, ברקמת החיים של מאות אלפים.

דליה איציק: הן נושאות בקרבן מוות פיזי אך גם את מותו של חלום השלום.

דליה איציק: נשמח אם תמשיכו לסייע לנו לקומם את החלום מהריסותיו.

דליה איציק: גברתי, אני מבקשת בהזדמנות הזאת לציין מועד ישראלי אחר.

דליה איציק: בימים אלה אנחנו מציינים מלאות 75 שנים להתיישבות יהודי גרמניה בארץ-ישראל – הלוא הם, כך קראנו להם, הייקים.

דליה איציק: חלק גדול נמצא כאן, אתנו, היום.

דליה איציק: עם עליית הנאצים לשלטון בא הקץ לשילוב המופלא והפורה של הקיבוץ היהודי בחברה הגרמנית.

דליה איציק: מרקמת החיים בגרמניה נתלשו אז 10% מיהודי גרמניה ועלו לארץ-ישראל.

דליה איציק: חלקה של עלייה זאת בבניין המדינה היה, והוא, גדול ומפואר, וזו לי הזדמנות נדירה להפליג בשבחה וגם להם לומר תודה.

דליה איציק: חברי המשלחת מגרמניה, אתנו בישראל חיים כיום רבבות ניצולי השואה, פצועי גוף ונפש, שנושאים בגופם את צלקותיה.

דליה איציק: עם הזמן, מספרם פוחת והולך.

דליה איציק: חובה קדושה היא לנו ולכם לסייע להם באחרית ימיהם לחיות חיים ללא דאגות.

דליה איציק: אנחנו מאמינים ויודעים שלא תשכחו ולא תזניחו אותם, לבל תתגשם אזהרתו של ניצול השואה וחתן פרס נובל לשלום אלי ויזל, שאמר: הפניית עורף לשואה משמעה הרצון לשכוח אותה, וכל השוכח הופך לשותפו של הרוצח.

דליה איציק: שכחת הקורבנות משולה להריגתם בשנית.

דליה איציק: גברתי קנצלר גרמניה, זו לנו הזדמנות להודות לך שוב בשם כל העם בישראל, בשם כל חברי הבית הזה על ידידותך ותמיכתך ועל ביקורך החשוב אצלנו, בשנות ה-60 לעצמאותנו.

דליה איציק: אסיים בברכה: בואו בשלום, צאו בשלום והביאו וקחו עמכם לבתיכם את ברכת השלום.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אהוד אולמרט: כבוד נשיא המדינה מר שמעון פרס, גברתי יושבת-ראש הכנסת הגברת דליה איציק, הוד מעלתך קנצלר הרפובליקה הפדרלית של גרמניה הגברת אנגלה מרקל, כבוד נשיאת בית-המשפט העליון הגברת דורית בייניש, שרי הממשלה, חברי הכנסת, אורחים נכבדים וידידים יקרים, מושב מיוחד זה של כנסת ישראל מכבד אותך, גברתי הקנצלר, כמנהיגה אמיצה ודגולה של עמך, כאישיות מוסרית יוצאת דופן וכידידה עקבית ונאמנה של העם היהודי ושל מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: אין זו הפעם הראשונה שאנחנו זוכים לארח אותך במדינת ישראל, ברגשי הערכה והוקרה.

אהוד אולמרט: ברוך בואך לארצנו ולעיר ירושלים, בירת הנצח של עמנו, העיר שעליה כתב המשורר היינריך היינה בפואמה "יהודה הלוי" את השורות היהודיות כל כך: "עוד בשחר ילדותו היא/ כל אהבתו היתה/ כל לבו רעד לשמע/ המלה 'ירושלים' – – –".

אהוד אולמרט: גברתי, קשרי הידידות ההדוקים בין גרמניה לישראל אינם יחסים רגילים בין שתי אומות.

אהוד אולמרט: הם נושאים עמם את כובדו המעיק של הזיכרון ההיסטורי שעמינו מחויבים לו, אבל דווקא משום כך יש בהם עוצמה, רגישות ותוכן שאין דוגמתם בשום מקום אחר ובין שתי מדינות ריבוניות בזירה הבין-לאומית.

אהוד אולמרט: היחסים המיוחדים הללו הם מופת להתעלות מעל למשקעים קודרים ואפלים מבלי להתכחש להם וליכולת האנושית להתגבר ולפרוס גשר יציב מעל לתהומות.

אהוד אולמרט: מדינת ישראל קמה לפני 60 שנה בצלה של השואה, שכילתה שליש מעמנו.

אהוד אולמרט: שנים מעטות אחרי כינונה נזרע הזרע הראשון שממנו צמחה והסתעפה הידידות המחודשת בין עמינו, כנגד כל הסיכויים.

אהוד אולמרט: שני מנהיגים גדולים משני עברי התהום, דוד בן-גוריון וקונרד אדנאואר, הרהיבו עוז לעשות את הבלתי ייאמן, לשתול שתיל רך באדמת האפר השרוף, שנדמה היה כי לעולם לא תוכל להצמיח דבר.

אהוד אולמרט: כאשר הובאה לראשונה סוגיית המגעים עם גרמניה המערבית לדיון בכנסת ישראל – זו שאת, גברתי, אורחת הכבוד שלה היום – נעו אמות ספיה של הכנסת והיא סערה וגעשה, ובדין, כפי שלא סערה וגעשה מעולם לפני כן או אחרי כן.

אהוד אולמרט: אבל הגרעין שנטמן אז, בשנת 1952, בקע, הכה שורש והעלה גבעול, ושינה את הנוף הצחיח והעקר, רווי המכאובים והיגון, שנותר בין עמינו.

אהוד אולמרט: המחויבות המשותפת לזכור ולהפיק לקח, ולהיאבק ללא פשרות בכל ניסיון הכחשה והשכחה, היא המסד שעליו הושתתו ונרקמו יחסינו.

אהוד אולמרט: גברתי הקנצלר, ביקורך החשוב במדינת ישראל מאפשר לנו לדון באופן ישיר, ובדרג הבכיר ביותר, במכלול הנושאים הדו-צדדיים החיוניים שבין מדינותינו ובין מדינת ישראל לאיחוד האירופי, ובמיוחד בבעיית ההתגרענות האירנית ובסוגיה הכאובה של חיילינו החטופים והנעדרים, שבה משקיעים אנשייך מאמצים אנושיים ראויים להערכה.

אהוד אולמרט: ברצוני, גברתי, להעלות על נס את עמדתך האיתנה והנחרצת נגד קריאתו המחפירה של נשיא אירן למחיקתה של מדינת ישראל מן המפה ונגד תכסיסי הרמייה וההטעיה של טהרן בחתירתה לנשק גרעיני.

אהוד אולמרט: מי כמוך מבין עד כמה נוגעות הכרזותיו האנטישמיות הבזויות של מכחיש השואה העומד בראש השלטון באירן בעצב רגיש מאוד בתודעה של עמנו, ועד כמה חשובה לנו עמדתך התקיפה ועמדתה של גרמניה בעניין זה.

אהוד אולמרט: במיוחד נגעה ללבנו אמירתך מראשית השבוע, שפגיעה בביטחונה של ישראל כמוה כפגיעה בביטחונה של גרמניה.

אהוד אולמרט: העם היהודי אינו חסר אונים כפי שהיה בעבר, ומדינת ישראל תדע להגן על עצמה מול כל איום ותוקפנות.

אהוד אולמרט: עם זאת, הבעיה האירנית חורגת מעניינה של מדינת ישראל ומהווה סכנה חמורה ליציבות המזרח התיכון ולשלום העולם.

אהוד אולמרט: אין לי ספק שעמדתך ועמדת ממשלתך תרמו לחיזוק החזית הבין-לאומית נגד יומרותיה שלוחות הרסן של אירן.

אהוד אולמרט: אבל עדיין נדרשים מאמצים רבים כדי שמדינות חשובות נוספות תיישרנה קו עם גרמניה ועם המדינות האחרות המתייצבות בראש המערכה, כדי להניא את אירן ממגמותיה המסוכנות.

אהוד אולמרט: גברתי הקנצלר, גולת הכותרת של ביקורך הינה כינונו של פורום ההתייעצויות הבין-ממשלתיות הגרמני-ישראלי, פורום שדוגמתו קיימה ממשלתך עד כה רק עם מספר מצומצם של מדינות אירופיות.

אהוד אולמרט: אנחנו מקבלים זאת בהערכה עמוקה ורואים בכך תשורה יקרה וחשובה מאוד למדינת ישראל בת ה-60 ומנוף לחיזוק נוסף של קשרינו ויחסינו.

אהוד אולמרט: שנות השלטון הנאצי והשואה האפילו, אבל לא מחקו, דורות של חיים יהודיים תוססים ויצירה תרבותית יהודית אדירה על אדמת גרמניה.

אהוד אולמרט: השתלבותם ותרומתם של בני עמנו בחיי הכלכלה, האקדמיה, המדע, המשפט, הרפואה, הספרות, השירה, המוזיקה, האמנות וכל שאר ענפי התרבות והמשק בארצך, כמו בעולם כולו, חקוקות בפרקי ההיסטוריה.

אהוד אולמרט: תקוותי ואמונתי הן כי באמצעות היחסים המיוחדים בין מדינותינו ובכינון פורום ההתייעצויות, אנחנו מוסיפים ורושמים דפים חשובים ביותר בפרק החדש, שגם אם שורשיו לא יינתקו לעולם מפרקי האופל, הרי צמרתו כבר נוסקת שוב אל שמים בהירים.

אהוד אולמרט: אנגלה מרקל, ידידה נאמנה ויקרה, ברוכה את בביתנו.

אהוד אולמרט: ברוכה את במדינת ישראל.

דליה איציק: אדוני ראש האופוזיציה, בבקשה.

בנימין נתניהו: כבוד נשיא המדינה מר שמעון פרס, גברתי יושבת-ראש הכנסת הגברת דליה איציק, גברתי קנצלר גרמניה הגברת אנגלה מרקל, נשיאת בית-המשפט העליון הגברת דורית בייניש, שרי ממשלות ישראל וגרמניה, חברי הכנסת וחברי הפרלמנט הגרמני, גברתי הקנצלר, שמחתי להיפגש ולשוחח עמך שוב הבוקר.

בנימין נתניהו: דנו בנושאים חשובים לשתי המדינות שלנו, ואני מאמין שלעולם כולו.

בנימין נתניהו: עכשיו אני שמח לקבל אותך בכנסת בשם האופוזיציה, וכך להבהיר שאת אורחת רצויה אצל כל חלקי העם.

בנימין נתניהו: אומנם, כמה מחברינו אינם נמצאים באולם המליאה, ובוודאי אפשר להבין את כאבם.

בנימין נתניהו: למיטב ידיעתי, זו אינה התרסה אישית נגדך או נגד ממשלתך.

בנימין נתניהו: את זוכה להערכה רבה על ידידותך לישראל, וכן על מנהיגותך האיתנה, הערכית, העקבית, שבאה לידי ביטוי בשיחתנו היום.

בנימין נתניהו: אני יודע שהחברה הגרמנית מתמודדת עם עברה; היא אינה מכחישה אותו.

בנימין נתניהו: אני יודע שאתם נאבקים בתופעות של אנטישמיות וניאו-נאציזם, ותמיד יש לעשות עוד, עוד ועוד.

בנימין נתניהו: אבל צלקות העבר הן עמוקות, עמוקות מאוד, והן אינן מתרפאות בשנות דור אחד – אם בכלל.

בנימין נתניהו: העם שלנו עדיין זוכר את הטראומה הגדולה של חורבן הבית לפני כ-2,000 שנה, וכיצד לא נזכור את חורבן עמנו על אדמת אירופה לפני פחות מ-70 שנה?

בנימין נתניהו: יש בינינו אנשים שמספרים טבועים על זרועותיהם, כפי שהם חקוקים בלבותינו ובזיכרון הלאומי שלנו.

בנימין נתניהו: עם זאת, אין בינינו איש שאינו יודע שקמה גרמניה אחרת.

בנימין נתניהו: כבר אמר בן-גוריון: "גרמניה של אדנאואר איננה גרמניה של היטלר", ומכאן שיחסי גרמניה-ישראל הושפעו במידה מכרעת על-ידי המחויבות המוסרית של גרמניה המתחדשת למדינת ישראל.

בנימין נתניהו: מאז ימיו של אדנאואר, דרך הלמוט קוהל ועד כהונתך שלך, גילתה גרמניה יחס של ידידות מיוחדת כלפינו.

בנימין נתניהו: גברתי, אני יכול להעיד שבתקופת כהונתי כראש הממשלה, תמיד מצאתי תמיכה חמה ועקבית בנו אצל הקנצלר קוהל – גם תמיכה מדינית וביטחונית חשובה מאוד וגם פעולה רבה לגיבוש עמדה כלל-אירופית שתהיה ידידותית לישראל; אני אגדיר זאת אולי, שלא תהיה בלתי ידידותית.

בנימין נתניהו: המסורת הזאת נמשכת עד ימים אלה בממשלתך, ככל יכולתך.

בנימין נתניהו: אנו מעריכים את הקשרים המדיניים, הכלכליים והביטחוניים בינינו.

בנימין נתניהו: אבל עננה כבדה מרחפת מעל כולנו, ואני אומר זאת דווקא לקראת חג פורים הבא עלינו לטובה.

בנימין נתניהו: גברתי, בחג זה אנו מציינים את כישלון הניסיון של צורר קדום, שניסה לפני אלפי שנים להכחיד את העם היהודי.

בנימין נתניהו: לשמחתנו, הוא לא הצליח בזה.

בנימין נתניהו: והנה קם עכשיו באותה ארץ, בפרס – אירן דהיום – משטר חדש, וגם הוא מבקש להכחידנו.

בנימין נתניהו: שיהיה ברור, ישראל היא רק התחנה הראשונה, המטרה הראשונה, בתוכנית המסוכנת של קיצונים אלה.

בנימין נתניהו: הם מכוונים את המשטמה שלהם גם נגד משטרים ערביים המזוהים עם המערב, ובסופו של דבר נגד המערב עצמו – נגדכם באירופה ונגד ידידתנו ארצות-הברית.

בנימין נתניהו: קיצונים אלה אינם שונאים את המערב בגלל ישראל; הם שונאים את ישראל בגלל המערב, כי הם רואים בנו נציגים מובהקים של תרבות החופש המערבית, שאותה הם דוחים כבר מאות שנים.

בנימין נתניהו: אני יכול לומר שבניגוד למצב שהיה לפני כ-70 שנה, העם שלנו, העם היהודי, אינו חסר אונים.

בנימין נתניהו: המגן האמיתי שלנו הוא צה"ל על חייליו, על מפקדיו – חייליו ומפקדיו עזי הנפש ורבי התושייה, ושאר כוחות הביטחון שעוסקים בהגנתנו.

בנימין נתניהו: אבל צריך לשאול: מה עלינו לעשות בזירה הבין-לאומית מול איום חובק עולם זה?

בנימין נתניהו: ראשית ומעל לכול, עלינו להבהיר שלאירן לא יהיה נשק גרעיני, נקודה.

בנימין נתניהו: זאת חייבת להיות העמדה הברורה והחד-משמעית של גרמניה ושל אירופה.

בנימין נתניהו: שנית, עלינו להפעיל ביתר שאת את הסנקציות הכלכליות והמדיניות נגד אירן.

בנימין נתניהו: גרמניה יכולה לגבש ולהנהיג את החזית האירופית בעניין זה.

בנימין נתניהו: שלישית, על כולנו להבהיר שאם הסנקציות לא יעצרו את תוכנית הגרעין, יש אופציות אחרות לעצירתה, כולל אופציה צבאית.

בנימין נתניהו: רק אם אירן תדע שיש אפשרות כזאת ושיש נחישות כזאת במערב, רק אז ייתכן שהסנקציות האחרות יצליחו.

בנימין נתניהו: גברתי, זו שעתם של מנהיגים.

בנימין נתניהו: כולנו נבחנים היום ביכולת לראות את המציאות, לומר את האמת לעצמנו ולעמינו ולהוציא אל הפועל מדיניות שתבלום את ההתחמשות של האסלאם הקיצוני בנשק גרעיני.

בנימין נתניהו: צ'רצ'יל כתב על שנות ה-30: "איך באיוולתם, בקלות דעתם ובטוב מזגם, הניחו העמים דוברי האנגלית לרשעים לחדש את חימושם".

בנימין נתניהו: דבריו תקפים היום יותר מאי-פעם לכל העמים ולדוברי כל השפות.

בנימין נתניהו: לפני שנה וחצי אמרתי שהשנה מזכירה את 1938.

בנימין נתניהו: בינתיים הזמן מתקצר, ועלינו לפעול מתוך הכרה באחריות הרובצת על מדיניותנו ועל מדינותינו.

בנימין נתניהו: עלינו לעשות דבר נוסף.

בנימין נתניהו: אנו פה בישראל בולמים את באי-כוחה של אירן.

בנימין נתניהו: אל לנו לאפשר את הקמתם של בסיסים נוספים לאירן סביבנו, ובלבה של ירושלים, כפי שקרה בלבנון ובעזה.

בנימין נתניהו: מדיניות של חולשה הוכיחה שהיא איננה מובילה להסכמים מדיניים יציבים ולשלום, אלא לטרור.

בנימין נתניהו: על כן, אנו מאמינים בשמירת הביטחון בידינו, בפיתוח שלום כלכלי עם המתונים יותר מבין שכנינו ובקידום שיתוף פעולה אזורי, ותחילה עם ירדן.

בנימין נתניהו: אלה יעדים ריאליים, ומדיניות צריכה להיות מבוססת על קריאה ריאלית ופרגמטית של המציאות.

בנימין נתניהו: גברתי, אני רוצה לברך אותך ואת שרי ממשלתך שבאו אתך לכנסת היום.

בנימין נתניהו: אנו מעריכים את פעולת

בנימין נתניהו: כם המתמשכת למען שחרור חיילינו המוחזקים בשבי האויב.

בנימין נתניהו: אתם מתקבלים כאן כשותפים שלנו, כנציגים של הדמוקרטיה הגרמנית וכמייצגים של העולם החופשי.

בנימין נתניהו: ואכן, גרמניה יכולה לפעול יותר מכל מדינה אחרת לשדרג ולמסד את קשריה של ישראל עם ברית נאט"ו ועם האיחוד האירופי.

בנימין נתניהו: הדבר יהיה אך המשך טבעי של הידוק הקשרים בינינו, שביקורך מסמל כאן היום.

בנימין נתניהו: ברוכים הבאים לכנסת ישראל, בירושלים המאוחדת, בירת הנצח של ישראל והעם היהודי.

אנגלה מרקל: (נושאת דברים בשפה הגרמנית; להלן תרגומם הסימולטני לעברית( כבוד נשיא המדינה, כבוד יושבת-ראש הכנסת, כבוד ראש הממשלה, כבוד נשיאת בית-המשפט העליון, חברי הכנסת, גבירותי ורבותי – (המשפט שלהלן נאמר בעברית) – אני מודה לכם על שניתן לי לדבר אליכם כאן בבית מכובד זה; זה כבוד גדול עבורי.

אנגלה מרקל: (מחיאות כפיים)

אנגלה מרקל: (נושאת דברים בשפה הגרמנית; להלן תרגומם הסימולטני לעברית( אני מודה לכל חברי הכנסת על כך, ואני מודה לכם על שאני יכולה לדבר בשפת אמי היום.

אנגלה מרקל: אני מדברת אליכם בשנה מיוחדת, כי בשנה זו, שנת 2008, אתם חוגגים 60 שנה להקמת המדינה – מדינת ישראל.

אנגלה מרקל: 60 שנה לישראל הן 60 שנה של בנייה אדירה בנסיבות ובתנאים קשים; 60 שנה כאלה הן 60 שנה של אתגרים במאבק באיום ולמען השלום והביטחון; 60 שנה לישראל משמען 60 שנות קליטת מהגרים עולים בקרב יושבי הארץ; 60 שנה משמען מדינה תוססת ובעלת ביטחון, עם הישגים טכנולוגיים, עושר תרבותי ומסורת; 60 שנה לישראל הן גם, מעל לכול, סיבה לשמחה גדולה.

אנגלה מרקל: בשם ממשלת גרמניה ועמה אני מברכת את כל אזרחי ישראל לרגל חגם.

אנגלה מרקל: גבירותי ורבותי, גרמניה וישראל קשורות ויהיו קשורות תמיד בדרך מיוחדת, בעקבות זיכרון השואה.

אנגלה מרקל: דווקא משום כך התחלנו את ישיבת הממשלה הגרמנית-ישראלית הראשונה אתמול בביקור ב"יד ושם".

אנגלה מרקל: אותו רצח עם של שישה מיליונים הביא סבל בל ישוער לעם הגרמני, לאירופה ולעולם.

אנגלה מרקל: השואה ממלאת אותנו, הגרמנים, בושה.

אנגלה מרקל: אני מרכינה ראש בפני הקורבנות, בפני כל אלה אשר סייעו להם לשרוד – לפניהם אני מרכינה את ראשי.

אנגלה מרקל: המשבר האנושי שבא בעקבות השואה, אין דבר שישווה לו.

אנגלה מרקל: הוא הותיר פצע פעור עד היום.

אנגלה מרקל: בתחילה נראה היה שיחסים בין ישראל לגרמניה אינם אפשריים.

אנגלה מרקל: בדרכון הישראלי היה כתוב במשך זמן רב: תקף לכל הארצות להוציא גרמניה.

אנגלה מרקל: לעומת זאת, אני עצמי, ב-35 שנותי הראשונות, הייתי באותו חלק של גרמניה – מזרח-גרמניה – שראה בנאציזם בעיה של גרמניה המערבית.

אנגלה מרקל: עד לא מזמן מזרח-גרמניה גם לא הכירה בכל הפעולות נגד היהודים.

אנגלה מרקל: עברו 40 שנה עד אשר, לאחר איחוד גרמניה, הכירה גרמניה כולה הן באחריות ההיסטורית והן במחויבות למדינת ישראל.

אנגלה מרקל: גבירותי ורבותי, אני משוכנעת בכל לבי שרק אם תכיר גרמניה באחריותה התמידית לשואה המוסרית בתולדות העם הגרמני, היא תוכל לבנות את עתידה בצורה אנושית.

אנגלה מרקל: במלים אחרות, האנושיות צומחת מאחריות לעבר.

אנגלה מרקל: לא פעם אנחנו אומרים: "בין גרמניה לישראל שוררים יחסים מיוחדים, יחידים במינם", אבל למה הכוונה כשאומרים "יחסים מיוחדים במינם"?

אנגלה מרקל: האם אנחנו מודעים להשלכות שיש למלים כאלה, ולא רק בנאומים חגיגיים, אלא דווקא בימים שבהם הדברים מתבקשים?

אנגלה מרקל: אולי השאלה היא גם איך אנחנו פועלים כאשר ממעיטים בזוועות הנאציזם.

אנגלה מרקל: על כך יכולה להיות רק תגובה אחת: כל ניסיון שכזה, יש לעצור אותו בעודו באבו.

אנגלה מרקל: אנטישמיות, גזענות, שנאת זרים – כל אלה אסור שיימצא להן אי-פעם מקום בגרמניה ובאירופה.

אנגלה מרקל: אנחנו יכולים לומר שהחברה הגרמנית, ההוויה האירופית, הבסיס הדמוקרטי, יעמדו בסכנה אם כך יהיה.

אנגלה מרקל: אנחנו יודעים שמשאל שנערך מטעם האיחוד האירופי מוכיח שרוב ברור של הנשאלים באירופה טוען שהסכנה הגדולה ביותר לעולם נשקפת לא מאירן אלא מישראל.

אנגלה מרקל: האם ממצאים שכאלה מבהילים אותנו, אנשי הפוליטיקה, וגורמים לנו – מחשש מפני ממצאי דעת הקהל – לא להטיל על אירן סנקציות נוספות וקשות פי כמה, במאמץ להניא אותה מלפתח את תוכנית הגרעין שלה?

אנגלה מרקל: לא ולא.

אנגלה מרקל: גם אם אין זה נוח, דווקא את זה אסור לנו לעשות.

אנגלה מרקל: אילו פעלנו כך, היינו שוגים גם בהבנת האחריות ההיסטורית שלנו וגם בהבנת האתגרים של ימינו.

אנגלה מרקל: שני הדברים האלה היו הרי-גורל.

אנגלה מרקל: זו גם תהיה טעות גורלית אם נתחמק מן השאלה כיצד עלינו לשמור את זיכרון השואה כאשר יום אחד לא יהיו אתנו עוד אלה שיוכלו להעיד עליה.

אנגלה מרקל: נכון, אתרי זיכרון הם דבר חשוב.

אנגלה מרקל: מקומות כמו האתר לזיכרון השואה בברלין ו"יד ושם" משמרים את הזיכרון, אך האמת היא שלא די באתרים כאשר הזיכרון הופך להיסטוריה.

אנגלה מרקל: את הזיכרון יש לשוב ולשמר תמיד.

אנגלה מרקל: את הרעיון יש לבטא במלים, ואת המלים יש לבטא במעשים.

אנגלה מרקל: ראש הממשלה הראשון שלכם, דוד בן-גוריון, והקנצלר הראשון של גרמניה, קונרד אדנאואר, העמידו זאת בפנינו בבירור, ולכן היה לי חשוב לבקר ביום ראשון בקיבוץ שדה-בוקר ולהניח זר על קברו של בן-גוריון.

אנגלה מרקל: דוד בן-גוריון ואדנאואר הם שנתנו לרעיונות ביטוי במלים, ואת המלים הפכו למעשים.

אנגלה מרקל: הם הניחו בזהירות ובחזון את היסודות ליחסים בין שתי מדינותינו.

אנגלה מרקל: היום מוטל עלינו – על דורי, עם הדור הצעיר – לעורר את הצורך בתרבות של זיכרון כזה, כדי שהוא לא יתפוגג גם אחרי שניצולי השואה לא יהיו אתנו עוד.

אנגלה מרקל: מובן שאין "פטנט" לכך, אבל להכיר בכך ולקבל עלינו את הדבר – זהו הצעד החשוב, שיאפשר לנו למצוא דרכים יצירתיות, יחד עם הנוער, ליצור תרבות של זיכרון בישראל וגם בגרמניה, יחדיו.

אנגלה מרקל: מה שיוכל לסייע לנו בכך הוא אותו כוח שעזר לנו גם בעבר, זהו הכוח שבמתן אמון.

אנגלה מרקל: הכוח לתת אמון מקורו באותם ערכים שאנחנו, הגרמנים והישראלים, חולקים: ערכי החופש, הדמוקרטיה והשמירה על כבוד האדם.

אנגלה מרקל: זה הנכס החשוב ביותר שבידינו, הכבוד שיש להעניק בלא סייג לכל אדם, מבלי להתייחס למינו, למוצאו, לשפתו, לאמונתו, לביתו, למקורו, למקור שפתו.

אנגלה מרקל: גבירותי ורבותי, ההכרה באחריות ההיסטורית והעמידה על הערכים המשותפים – כל אלה הן אבני היסוד של היחסים בין גרמניה לישראל, למן יומם הראשון ועד ליום הזה.

אנגלה מרקל: היום אנו חיים, גם הגרמנים וגם הישראלים, כמו כל עמי העולם, בתקופה שבה ניכרים שינויים.

אנגלה מרקל: אנחנו רואים שהאיזון העולמי משתנה, החיים יחדיו בין אומות, דתות ותרבויות הם שונים לחלוטין.

אנגלה מרקל: הרבה מפחדים מן ההתפתחות הזאת; הם מרגישים שהחיים יחד של האומות, של הדתות, של התרבויות – כל זה שייך לאותם נושאים שבהווה יש להם סיכויים אדירים, אבל לצדם מוצאים אנו גם סכנות לא מבוטלות.

אנגלה מרקל: לכך קוראים גלובליזציה.

אנגלה מרקל: אני משוכנעת, לאור ההתפתחויות האלה, שעלינו לפתח מודעות משותפת החוצה גבולות, מודעות גלובלית.

אנגלה מרקל: רק מודעות שכזאת תאפשר לנו לעמוד באתגרים המרכזיים של חלוקה צודקת של העושר, של הגנה מפני נזקי האקלים, של מאבק נגד האיום החדש בטרור ובנשק ההשמדה.

אנגלה מרקל: אבל אנחנו צריכים את המודעות הזאת לא רק כדי להכיר באתגרים האלה, אלא גם כדי לשלוט בדברים, כדי להתגבר עליהם.

אנגלה מרקל: אנחנו יודעים שהדברים לא עומדים בפני עצמם, את זה אי-אפשר לעשות לבד.

אנגלה מרקל: פה יכולים רק לפעול כשמדינות יפעלו יחדיו כשותפות עם ערכים משותפים, עם אינטרסים משותפים.

אנגלה מרקל: לי אין שום ספק – ישראל וגרמניה, ישראל ואירופה, הן שותפות שכאלה.

אנגלה מרקל: הן מחוברות בגלל ערכים משותפים, הן מחוברות בגלל האתגרים העומדים בפנינו, הן גם מחוברות בגלל אינטרסים משותפים.

אנגלה מרקל: היציבות והשגשוג הפוליטי, הביטחון והשלום משרתים את המזרח התיכון ואת אירופה גם יחד.

אנגלה מרקל: הם אינטרס משותף של שני הצדדים.

אנגלה מרקל: מתוך הכרה בכך העלינו נושאים אלה בדיון הבין-ממשלתי הישראלי-גרמני הראשון.

אנגלה מרקל: מתוך הכרה זו העלינו חבילה של רעיונות שנגעו גם למדיניות החוץ, לביטחון, לכלכלה, לחילופי נוער, לשיתוף פעולה בתחום המשפט והגנת הסביבה, ומה שחשוב לא פחות – בענייני מדע ומחקר.

אנגלה מרקל: לא מוגזם לומר שהיחסים בין שתי מדינותינו מצוינים, אך ערכם יפחת מאוד אם לא נחזק אותם, למשל בעבודת הנוער.

אנגלה מרקל: אנחנו צריכים להקים פורום של העתיד, שיוכל לפעול יחדיו ולהפגיש ישראלים וגרמנים צעירים בתחומי הכלכלה, המדע והתרבות.

אנגלה מרקל: בתחום המדע, למשל – בשנת המדע והטכנולוגיה, המשותפת לישראל ולגרמניה; בתחום הכלכלי, למשל, בכך שעסקים משתי המדינות ינצלו את הפוטנציאל הטמון בענפי העתיד; בתחום ההגנה על הסביבה והאקלים, למשל, תוכל ישראל, עם הטכנולוגיה המתקדמת שבה, לתרום את הידע הרב, בעיקר בתחום המים וההשקיה, ובכך להגיע לשיתוף פעולה תלת-צדדי בין גרמניה, ישראל ואפריקה.

אנגלה מרקל: גבירותי ורבותי, על עניינים אלה הנוגעים לעתיד ועל התוכניות הקיימות התקיים הדיון אתמול.

אנגלה מרקל: אך כל המיזמים האלה אינם מתקיימים בחלל ריק, מכיוון שבזמן הדיונים ריחף איום מעל ישראל.

אנגלה מרקל: בעוד אנו משוחחים היום חיים אלפי אנשים בפחד ואימה ממתקפות של רקטות "קסאם" וטרור מצד ה"חמאס".

אנגלה מרקל: אני אומרת בקול ברור ובריש גלי: יש להפסיק את ירי ה"קסאמים".

אנגלה מרקל: מתקפת טרור היא פשע והיא אינה מביאה לפתרון לסכסוך שבו נתון האזור – לחיי היום-יום של האנשים בישראל, לנסיבות החיים של האנשים בתחום האוטונומיה הפלסטינית.

אנגלה מרקל: חזרתי ואמרתי, ואני אומרת את זה גם עכשיו: גרמניה מצדדת בהחלטיות בחזון של שתי מדינות בגבולות ביטחון ובשלום העם היהודי בישראל והעם הפלסטיני בפלסטין.

אנגלה מרקל: לכן אנו תומכים, בעקבות ועידת אנאפוליס, בכל מאמץ, ובייחוד זה שנעשה על-ידי הממשל האמריקני, שיתרום להגשמת החזון ולהפיכתו למציאות, כדי שהשלום יגיע לאזור.

אנגלה מרקל: אני יודעת, אתם אינכם צריכים כל מיני עצות שיבואו מן החוץ, וודאי שלא במבט מלמעלה למטה.

אנגלה מרקל: פתרון יכול, בסופו של דבר, להימצא רק ביניכם, היושבים בישראל, ובין הפלסטינים.

אנגלה מרקל: אולם תמיכה מפורשת, באמצעות הקהילה הבין-לאומית – אותה הייתי רוצה להציע לכם ולשותפכם למשא-ומתן מן הצד הפלסטיני בראשות היושב-ראש עבאס.

אנגלה מרקל: ברור לנו שכדי שהחזון של שתי מדינות יהפוך למציאות נדרשות פשרות שיתקבלו על-ידי כל הצדדים.

אנגלה מרקל: גם ידוע לנו שיידרש כוח לוויתורים כואבים.

אנגלה מרקל: זה לא רק אינטרס של האזור שלכם להביא את התהליך הקשה הזה לסיכום מוצלח, אלא אינטרס של כולם, כי יציבות באזור, יש לה השלכות גם על גרמניה וגם על אירופה.

אנגלה מרקל: גם המצב בלבנון מקרין חוסר ודאות.

אנגלה מרקל: גרמניה תומכת במאמצי הליגה הערבית לפתרון המשבר, אולם הדבר יצלח רק אם גם סוריה תכיר סוף-סוף בממשלה הלגיטימית בלבנון ותפעל בצורה קונסטרוקטיבית לפתרון המשבר.

אנגלה מרקל: מכאן אני פונה אל סוריה בקריאה לעשות כן.

אנגלה מרקל: גבירותי ורבותי, אין ספק שסיבה מיוחדת לדאגה נעוצה באיומים שנשיא אירן מפנה נגד ישראל והעם היהודי.

אנגלה מרקל: הגידופים והנאצות החוזרים ונשנים ותוכנית הגרעין האירנית הם סכנה לשלום ולביטחון.

אנגלה מרקל: אם יהיה בידי אירן נשק גרעיני, יהיו לכך תוצאות הרסניות, ובראש ובראשונה, מבחינתה של ישראל – קיומה וביטחונה – ואחר כך מבחינת האזור בכללותו, ולבסוף לגבי אירופה והעולם בכלל, לכל אלה שבעיניהם יש משמעות לערכי החופש, הדמוקרטיה וכבוד האדם.

אנגלה מרקל: חייבים למנוע זאת.

אנגלה מרקל: עם זאת, דבר אחד חייב להיות ברור, וכבר אמרתי את הדברים בספטמבר שעבר באו"ם, ואני חוזרת עליהם עכשיו: אין זו חובתו של העולם להוכיח לאירן שהיא בונה פצצת אטום, אלא אירן חייבת לשכנע את העולם כי היא אינה רוצה בפצצה.

אנגלה מרקל: בנקודה זו אומר בלשון ברורה: כל ממשלה פדרלית וכל קנצלר בגרמניה שכיהנו לפני חשו מחויבות ואחריות היסטורית מיוחדת של גרמניה לביטחון ישראל.

אנגלה מרקל: האחריות ההיסטורית הזאת של גרמניה היא חלק מה-raison d'être, מיסודות הקיום של ארצי.

אנגלה מרקל: משמעות הדבר היא שביטחונה של ישראל מבחינתי, כקנצלר גרמניה, הוא חד-משמעי ולא נתון לוויכוח.

אנגלה מרקל: אם זה המצב, אסור שבשעת מבחן יהיו אלה מלים חלולות.

אנגלה מרקל: גרמניה נוטה, יחד עם שותפיה, למציאת פתרון דיפלומטי.

אנגלה מרקל: אם אירן לא תקבל את הדברים, תחליט גרמניה על הפעלת סנקציות נוספות.

אנגלה מרקל: ההחלטה החדשה, שהתקבלה לפני ימים אחדים במועצת הביטחון, הוכיחה את הנחישות ללא עוררין של הקהילה הבין-לאומית בעניין זה.

אנגלה מרקל: הקהילה הבין-לאומית תלך על-פי הקו הזה, ואני אפעל גם באיחוד האירופי לעמדה ברורה והחלטית.

אנגלה מרקל: חשוב לי שישראל תפעל באמצעות השותפות האירופית-הים-תיכונית – של האיחוד ושל המדינות השכנות של ישראל – בצורה הדוקה.

אנגלה מרקל: אנו יכולים וגם רוצים לחזק את הקשר הזה.

אנגלה מרקל: אני כבר אמרתי שישראל ואירופה כרוכות יחדיו בזכות הערכים המשותפים, האתגרים והאינטרסים.

אנגלה מרקל: לפיכך, אני תומכת חד-משמעית בהידוק ההתקרבות שישראל מבקשת לאיחוד האירופי.

אנגלה מרקל: יהיה בכך רווח לשני הצדדים.

אנגלה מרקל: יהיה בה כדי לתת סיכוי לרבים.

אנגלה מרקל: גברתי היושבת-ראש, גבירותי ורבותי, מתולדות אירופה למדנו, האירופים, שהשלום יכול להיכון גם אחרי מאבקי דמים בני מאות שנים.

אנגלה מרקל: בייחוד אנו, הגרמנים, למדנו לדעת, בעקבות הנס של נפילת החומה ואיחוד שתי הגרמניות, שגם לאחר עשרות שנים, כאשר רבים איבדו את התקווה, ייתכנו שינויים פוליטיים עמוקים ומרחיקי לכת.

אנגלה מרקל: לא הייתי יכולה להתייצב לפניכם היום ולשאת דברים כקנצלר גרמניה – אני, שגדלתי בגרמניה המזרחית לשעבר – אילולא קמו לאחר מלחמת העולם השנייה ברפובליקה הגרמנית דאז מדינאים כמו קונרד אדנאואר, וילי ברנדט והלמוט קוהל.

אנגלה מרקל: הם האמינו בכוחה של החירות, בכוחה של הדמוקרטיה ובכוחו של כבוד האדם.

אנגלה מרקל: הם הורישו לנו את הדבר, את האמונה שמה שנראה בלתי אפשרי יכול להפוך לאפשרי – השלמת איחוד גרמניה בשלום ובחירות – וכך בא הפיוס אל יבשת אירופה.

אנגלה מרקל: מתוך הניסיון שאפשר להפוך את הבלתי-אפשרי לאפשרי, יכולים אנו לגבש נחישות וביטחון שכל מאמץ כדאי כדי לקדם את המזרח התיכון צעד אחד נוסף.

אנגלה מרקל: במילותיו הידועות של דוד בן-גוריון אוכל לומר: "מי שאינו מאמין בנסים – אינו ריאלי".

אנגלה מרקל: כשהיום, 60 שנה לאחר הקמת המדינה, אנחנו משקיפים על היחסים בין ישראל לגרמניה, אנחנו יודעים שדבריו הוכיחו את עצמם כריאליים ונכונים כאחד.

אנגלה מרקל: כן, אלה יחסים מיוחדים, שיש בהם אחריות שאיננה משתנה לגבי העבר, ערכים משותפים, אמון הדדי, סולידריות הדדית וגם מחשבה לעתיד.

אנגלה מרקל: ברוח זו חוגגים אנו את האירוע הזה.

אנגלה מרקל: ברוח זו גרמניה אף פעם לא תותיר את ישראל בדד, אלא תמיד תהיה שותפה וידידת אמת.

אנגלה מרקל: בחגיגות 60 שנה למדינת ישראל – שלום.

אנגלה מרקל: (מחיאות כפיים)

איל ינון: חברי הכנסת והקהל מתבקשים לקום ליציאת כבוד הנשיא.

איל ינון: כבוד הנשיא.

איל ינון: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת קנצלר גרמניה ונשיא מדינת ישראל מאולם המליאה.

איל ינון: )

איל ינון: הצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008 [מס' מ/299; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ג, עמ' 9885; נספחות.

איל ינון: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2) – קריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, להציג את הצעת החוק.

קולט אביטל: אין הסתייגויות להצעת החוק.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אורחים יקרים, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2) לקריאה שנייה ושלישית.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק היא הצעה ממשלתית, והיא כוללת תיקונים נאותים בעניינים שונים לחוק שמאי מקרקעין.

מנחם בן-ששון: אני אציג בקצרה את עיקרי התיקונים.

מנחם בן-ששון: כשירות לרישום בפנקס – החוק קובע היום כמה תנאים לצורך ביסוס כשירות לרישום בפנקס.

מנחם בן-ששון: אחד התנאים הוא ביצוע התמחות בישראל בשמאות מקרקעין במשך שנה אחת ובהיקף שאינו פחות מ-40 שעות שבועיות.

מנחם בן-ששון: במהלך הדיון בוועדה הוסבר שכנגד תנאי זה הועלו טענות שלפיהן התמחות המחייבת 40 שעות שבועיות מונעת ממתמחה להתפרנס בדרכים אחרות זולת ההתמחות.

מנחם בן-ששון: לפיכך, מוצע לאפשר מסלול מקביל של התמחות שתימשך שנתיים בהיקף שבועי של 20 שעות לכל הפחות.

מנחם בן-ששון: הדבר האחר הוא תשלום אגרה תקופתית.

מנחם בן-ששון: סעיף 8 לחוק קובע הוראות לעניין חובת תשלום אגרה שנתית ששיעורה נקבע בתקנות.

מנחם בן-ששון: הסעיף קובע שמקום שבו לא שולמה אגרה במועד, יתווספו לה אגרה והפרשי הצמדה, כפי שנקבע בתקנות.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק מוסיפה להוראה כמה הוראות חדשות.

מנחם בן-ששון: מוצע לקבוע שאם בוטל מרצון רישומו של שמאי בפנקס והסתיימה תקופת ההתליה במהלך שנה שלא שולמה בשלה האגרה התקופתית, יהיה הסכום שעל שמאי המקרקעין לשלם כתנאי לחידוש רישומו בשיעור יחסי לפרק הזמן שנותר עד תום השנה שבשלה היא משולמת.

מנחם בן-ששון: בדיון בוועדת החוקה הובהר שהוראה זו מוצעת אף שמדובר באגרה שאינה תלויה במישרין בפרק הזמן שבו שימש מי שחב בה כשמאי מקרקעין בפועל.

מנחם בן-ששון: התיקון נועד לעודד שמאי מקרקעין שרשיונו הותלה לחדש את רישומו בפנקס בתום תקופת ההתליה.

מנחם בן-ששון: נושא נוסף הוא התליית רישום מרצון.

מנחם בן-ששון: לפי המצב הנוהג, שמאי מקרקעין שחדל לעסוק בשומת מקרקעין מרצונו חייב להמשיך ולשלם אגרה תקופתית, שהרי אם לא יעשה כן יחויב בתוספת אגרה והפרשי הצמדה ורישומו בפנקס יותלה עד לתשלום האגרה והתוספת כאמור.

מנחם בן-ששון: משכך, מוצע לקבוע הסדר שיאפשר לשמאי מקרקעין להתלות מרצונם את רישומם בפנקס לתקופה שבה הם מבקשים שלא לעסוק בשומת מקרקעין מטעמים שונים התלויים בשמאי, כמו נסיעה לחו"ל או לימודים.

מנחם בן-ששון: הנושא שגזל את רוב זמנה של הוועדה היה תוקף הבחינות.

מנחם בן-ששון: לפי המצב הנוהג, אין קביעה של פרק הזמן המרבי שבמהלכו תעמוד בתוקפה בחינה לצורך עמידה בתנאי הכשירות הנדרשים לרישום בפנקס.

מנחם בן-ששון: נטען שבשל כך ייתכן מצב שבו יחלוף פרק זמן ניכר בין המועד שבו נערכה הבחינה למועד רישומו של המבקש בפנקס.

מנחם בן-ששון: החשש הוא שמצב כזה עלול לפגום במידה רבה בידיעותיו ובכישוריו של המבקש להירשם בפנקס ובהכשרתו המקצועית.

מנחם בן-ששון: משכך, מוצע להסמיך את שר המשפטים לקבוע בכללים, לגבי כלל הבחינות או לגבי בחינות מסוג מסוים, תקופות קצובות שבהן תעמוד הבחינה בתוקפה לשם רישום בפנקס, ואם חלפה התקופה הקצובה שנקבעה, לא תהיה הבחינה תקפה ועל המבקש להירשם בפנקס יהיה לשוב ולהיבחן באותה בחינה.

מנחם בן-ששון: הדיון בוועדת משמעת – עניינו של סעיף 25 באופי הדיון ובסדרי הדיון בוועדת המשמעת, והוא קובע היום את הכלל שלפיו ועדת המשמעת תדון בדלתיים סגורות, ושככלל הדיון המשמעתי יתנהל בנוכחות תובע ומי שהוגשה נגדו קובלנה.

מנחם בן-ששון: כחלק מהמגמה הכוללת בחקיקה למתן מעמד מיוחד למתלונן בהליכים משפטיים המתנהלים בעקבות תלונתו, מוצע לעגן את מעמדו של המתלונן במסגרת ההליך המשמעתי שמתנהל לפי החוק בעקבות תלונה שהגיש.

מנחם בן-ששון: שיפוט משמעתי של נבחן לפני התמחותו – סעיף 42א לחוק מחיל על המתמחה, במהלך תקופת התמחותו ועד לרישומו בפנקס, את כללי האתיקה והשיפוט המשמעתי לפי החוק.

מנחם בן-ששון: מוצע להוסיף את הוראת סעיף 42א, שלפיה גם נבחן שנהג במהלך בחינה שנערכה בטרם החלה תקופת התמחותו באופן הפוגע בטוהר הבחינות, עבר עבירת משמעת.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק אין הסתייגויות.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לתמוך בהצעה בקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כאמור, אין להצעת החוק הסתייגויות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–8 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת בן-ששון רוצה להודות.

מנחם בן-ששון: תודתי ליועצת המשפטית אפרת רוזן, למנהלת הוועדה הגברת דורית ואג, לכל חברי הוועדה, לאנשים שעבדו אתנו ולחברי הכנסת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' מ/350; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 13973; מושב שני, חוב' כ"ג, עמ' 8179; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו חוזרים להצעת החוק שהיתה אמורה להידון קודם.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת דוד אזולאי להציג את הצעת החוק בשם יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

קולט אביטל: בבקשה.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, שיזמה הממשלה.

דוד אזולאי: הוראות החוק אוסרות העסקה, הסעה והלנה של שוהים בלתי חוקיים בישראל, במטרה להקשות על מפגעים פוטנציאליים לשהות בישראל.

דוד אזולאי: הוראות אלה קבועות כהוראת שעה מאז 1996.

דוד אזולאי: הממשלה ביקשה להאריך את הוראת השעה בחמש שנים נוספות בשל התמשכות המצב הביטחוני.

דוד אזולאי: חברי ועדת הפנים והגנת הסביבה סברו כי יש להאריך אותה בפרק זמן קצר יותר על מנת שניתן יהיה להמשיך ולבחון את יישומה ולכלול בה שינויים בהתאם לצרכים השונים העולים בפני הוועדה, כפי שעשתה בעבר וכפי שעשתה גם בשנה זו.

דוד אזולאי: לפיכך החליטה הוועדה להאריך את הוראת השעה בשנה אחת בלבד, על מנת להמשיך את הפיקוח ההדוק על ההסדר הקבוע בהצעת החוק.

דוד אזולאי: עוד הוחלט כי ההוראה מאפשרת לשוטר לאסור שימוש ברכב שנמצא בו שוהה בלתי חוקי למשך 30 ימים תחול רק במרחב התפר, ואילו ביתר אזורי המדינה תצומצם תקופה זו ל-48 שעות בלבד.

דוד אזולאי: תיקון זה נועד להקל על נהגי המוניות, שאיסור השימוש פגע בפרנסתם.

דוד אזולאי: כמו כן, נקבע כי במסגרת חובת הדיווח של השר לביטחון הפנים בוועדת הפנים והגנת הסביבה, שיישומה החל השנה, ייכלל גם דיווח על מספר המקרים שבהם עשו שוטרים שימוש בסמכות זו.

דוד אזולאי: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

דוד אזולאי: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד אזולאי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: להצעת החוק אין הסתייגויות לשם החוק ולסעיף הראשון.

קולט אביטל: לסעיף השני יש מסתייג – חבר הכנסת דב חנין, שאינו נמצא.

קולט אביטל: לכן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–2 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה) (תיקון מס' 11), עברה ונכנסה לספר החוקים.

קולט אביטל: תרצה להודות?

דוד אזולאי: בשם יושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אני רוצה להודות לצוות המשפטי – למירי פרנקל-שור, לעדו וכמובן למנהלת הוועדה יפה שפירא, ולכל צוות ועדת הפנים.

דוד אזולאי: תודה על הכול.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/188; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 12973; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה.

קולט אביטל: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 19) – ולא תיקון מס' 20, כפי שמופיע בטעות – התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת פרופסור בן-ששון.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, עוד תוצר של הוועדה שלנו, ששנינו חברים בה.

מנחם בן-ששון: זו הצעה ראויה מאוד, שיזמו חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב, אלכס מילר, רוברט אילטוב, שלי יחימוביץ, יצחק זיו, רן כהן, נסים זאב, יעקב ליצמן, חנא סוייד, בנימין אלון, אברהם מיכאלי, יעקב מרגי, ראובן ריבלין, משה כחלון, יצחק גלנטי, אלחנן גלזר, שרה מרום-שלו, אסתרינה טרטמן, מרינה סולודקין, זאב אלקין, רונית תירוש ועתניאל שנלר.

מנחם בן-ששון: הוביל אותה חברנו, יושב-ראש ועדת הכספים סטס מיסז'ניקוב, וההצעה ראויה.

מנחם בן-ששון: זו הצעה שנועדה לקדם את שיתופם של עסקים קטנים ובינוניים במכרזים ציבוריים, והיא בעצם לקחה את הכיוון של מסקנות ועדה והוראות חשכ"ל שבוצעו רק במגזר מסוים ובצורה חלקית, והעלתה אותם לרמה של חקיקה ראשית מגובשת מאוד, מרוכזת מאוד.

מנחם בן-ששון: היא תסייע סיוע של ממש לאותו מגזר שאנחנו נוטים לשכוח שעל כתפיו אנחנו חיים, ובפרט בימים אלה של משברים כלכליים.

מנחם בן-ששון: בחוק סיכמנו כי עורך מכרז לא יקבע תנאי השתתפות של מציע במכרז, אלא אם כן התנאי מתחייב מאופיו וממהותו של המכרז.

מנחם בן-ששון: דחינו אפשרות שהנוסח יתייחס רק לתנאים שעניינם היקף פעילות, התמקדנו במרחב.

מנחם בן-ששון: שנית, אמרנו שאם קבע עורך מכרז תנאי שמציב דרישה מחמירה יותר מן האמור בתוספת או תנאי שדורש ניסיון מוכח בעבודה עם עורך המכרז או אם גופים אחרים המנויים בסעיף 2 של החוק, עליו לנמק את ההחלטה לכתחילה במסמכי המכרז.

מנחם בן-ששון: כל גרסה חלופית אחרת לא התקבלה, ואני לא רוצה לפרט עכשיו.

מנחם בן-ששון: התנאים שהוחלט כי ייכללו בתוספת הם ארבעה: ותק, ניסיון קודם, היקף מחזור כספי, היקף ייצור והספקה.

מנחם בן-ששון: כל אחד מהם הוא דרישה סבירה, שצריך יהיה לנמק אותה.

מנחם בן-ששון: אם הדרישה תהיה מעבר לסביר, ואם הנימוק לא ייראה למי שייגש למכרז, הרי הוא יוכל למצוא לו סעד ולמחות על כך בדרכים הנהוגות בחוק.

מנחם בן-ששון: אין כאן שום הסתייגות, וזאת הצעה שאני מבקש מהחברים לתמוך בה בקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 19), כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה – בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–3 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 11 נגד – 1 נמנעים – אין חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 19), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 11, נגד – 1, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

רונית תירוש: כתוב "נגד" לגבי איציק אהרונוביץ, והוא לא נמצא באולם.

קולט אביטל: אנחנו נרשום את זה בפרוטוקול.

קולט אביטל: יש בטח תקלה.

קולט אביטל: הצעת החוק עברה, כולל לוח התיקונים.

קולט אביטל: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני בטוח שאם איציק אהרונוביץ היה נוכח פה הוא היה מצביע בשתי ידיים בעד החוק.

קולט אביטל: לא, לא, יש לנו ניסיון רע עם זה.

סטס מיסז'ניקוב: לא בצורה ישירה, יד אחת מספיק.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה באמת להודות לכל חברי הכנסת שהצביעו היום בקריאה שנייה ושלישית על חוק מאוד חשוב זה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה לך, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, על כך שקידמת את ההצעה במהירות וגם שיפרת אותה בדיונים, לאין-ערוך לעומת ההצעה הראשונית.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לחברי נשיא לשכות המסחר אוריאל לין, שיחד אתי הלך כשנה וחצי עם הצעת החוק הזאת, וגם כמובן לנשיא ולחברי הטוב, נשיא לה"ב, יהודה טלמון, שהשתתף גם בבניית ההצעה הזאת וגם בכל הדיונים בוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להגיד שאם אנחנו מסתכלים על העסקים הקטנים והבינוניים – זה אחד החסמים היותר גדולים שהפריעו להתפתחות של העסקים הקטנים והבינוניים ולכך שהם באמת יהפכו להיות מנוע מרכזי של כלכלת ישראל, החסם של השתתפות של העסקים הקטנים במכרזים הציבוריים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד שמח שביחד הורדנו את המחסום הזה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה שוב.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/213; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 15637; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 44), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני שמחה להזמין את היושבת-ראש החדשה של הוועדה למעמד האשה, חברת הכנסת ליה שמטוב.

קולט אביטל: נדמה לי שזאת הפעם הראשונה שאת מציגה חוק בשם הוועדה.

ליה שמטוב: היום גם ניהלתי בפעם ראשונה את הוועדה.

ליה שמטוב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, סעיף 7(ד)(1) לחוק עבודת נשים, התשי"ד–1954, קובע כי עובדת שעבדה עד תחילת חופשת הלידה אצל אותו המעביד או באותו מקום עבודה לפחות 24 חודשים רצופים, רשאית להיעדר מעבודתה מתום חופשת הלידה מספר חודשים שהוא כרבע ממספר החודשים שבהם עבדה עד תחילת חופשת הלידה, אך לא יותר מ-12 חודשים מיום הלידה.

ליה שמטוב: היעדרותה של העובדת מעבודתה לפי סעיף זה דינה כדין חופשה ללא תשלום, והיא אינה באה במניין לגבי זכויות התלויות בוותק.

ליה שמטוב: הוראות סעיף זה חלות בשינויים המחויבים ובכפוף לתנאים הקבועים בחוק גם על עובד שבת-זוגו ילדה.

ליה שמטוב: סעיף 9 לחוק אוסר פיטורי עובד או עובדת בימי היעדרם מהעבודה לפי סעיף זה ובמשך תקופה של 60 ימים לאחר תום ימי היעדרות, אלא באישור מאת שר התמ"ת.

ליה שמטוב: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לקבוע כי הזכות להיעדר מעבודה לאחר חופשת הלידה, לפי הוראות סעיף 7(ד)(1) לחוק, תינתן לעובדת או לעובד שעבדו לפחות 12 חודשים אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה, עד תחילת חופשת הלידה – ולא 24 חודשים, כקבוע כיום.

ליה שמטוב: אני רוצה לברך את חבר הכנסת גדעון סער ואת חברת הכנסת מרינה סולודקין על שיזמו את הצעת החוק.

ליה שמטוב: הצעת החוק חשובה מאוד.

ליה שמטוב: להצעת החוק לא הגישו הסתייגויות, ואני קוראת לכם לאשר אותה בקריאה שנייה ושלישית.

ליה שמטוב: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה.

קולט אביטל: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 44) – נא להצביע.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 44) עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 44), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 44) התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, אני מבקש, בשמי ובשם חברת הכנסת מרינה סולודקין, שיזמנו את החוק, להודות למנהלת הוועדה המסורה, לאריאלה, על העבודה שלה, ולהודות גם לשר התמ"ת אלי ישי.

גדעון סער: מלכתחילה הממשלה התנגדה להצעת החוק וההסכמה או הפשרה שאליה הגענו עם שר התמ"ת – שגם אושרה בסופו של דבר על-ידי ועדת שרים לענייני חקיקה – אפשרה לאשר את החוק.

גדעון סער: זה חוק שיאפשר בצורה הרבה יותר טובה לאלפי נשים אחרי לידה לא לעמוד בפני דילמה מאוד אכזרית של חזרה מוקדמת מדי למקום העבודה או ויתור עליו.

גדעון סער: זה בעצם המאמץ שאנחנו מנסים לעשות, לשלב את המחויבות לעבודה עם המחויבות ההורית.

גדעון סער: זה עוד צעד שעשינו בהקשר זה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת מרינה סולודקין.

מרינה סולודקין: תודה רבה ליושבת-ראש.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר תודה לשותף שלי בחוק הזה, מר , גם בתפקיד יושב-ראש הוועדה למעמד האשה, וגם לליה שמטוב, היושבת-ראש הנוכחית, ולומר לכם שהיתה סתירה – היו הבדלים בין המגזר הציבורי לבין המגזר הפרטי.

מרינה סולודקין: בחוק הזה עשינו מאמץ ליצור שוויון, וטוב מאוד שבמשרד התמ"ת הבינו אותנו.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/169; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 10791; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 86), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, להציג את הצעת החוק.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 86), לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלעד ארדן: הצעת החוק נולדה, בין היתר, על רקע המלצות ועדת-שיינין, אבל בעיקר על רקע מה שאנחנו רואים שקורה במדינה מדי יום: נהגים שעוברים עבירות תעבורה חמורות מאוד, ומורשעים בהן בבית-המשפט, ממשיכים לנהוג ולסכן את כולנו בכבישים.

גלעד ארדן: פעמים רבות אנחנו שומעים על תופעה זו, בעיקר כשאחרי תאונה טרגית לפתע מתפרסם בכלי התקשורת שהנהג שהיה מעורב בתאונה והרג כמה מבני אותה משפחה – מתברר שהיו לו עשרות עבירות חמורות קודמות, וכולנו שואלים את עצמנו איך זה שאותו נהג המשיך לנהוג ולסכן את כולנו.

גלעד ארדן: הצעת החוק הזאת באה לתת מענה לאותה בעיה, ולפיה כאשר בית-המשפט שופט נהג, ולעתים הוא מרחם עליו ושוכח שהאינטרס הוא גם להגן על הציבור מאותו נהג – בהצעת החוק שלפני

גלעד ארדן: כם אנחנו מנסים לקבוע סטנדרט מסוים של ענישה מחייבת כאשר נהג צובר כמה עבירות שמוגדרות חמורות או חמורות במיוחד.

גלעד ארדן: העבירות שנבחרו להצעת החוק הזאת נבחרו בקפידה ובהתייעצות עם משטרת ישראל ומשרד התחבורה, והן אותן עבירות שמוגדרות כעבירות שגורמות למספר הגבוה ביותר של נפגעים ושל תאונות דרכים.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, עניינה של הצעת החוק הוא בהרחקת נהגים שהם עבריינים סדרתיים מהכבישים.

גלעד ארדן: הנוסח הראשוני של הצעת החוק קבע, שמי שעבר שלוש עבירות בתקופה של 15 שנים, ייפסל מלקבל ומלהחזיק רשיון נהיגה לצמיתות.

גלעד ארדן: בעקבות הערות שנשמעו בדיוני הוועדה החלטנו להקל מעט בעונש וליצור, לפני הפסילה לצמיתות, תקופה של מעין "רשיון על תנאי".

גלעד ארדן: נוסף על כך הוחלט לבחון את העבירות הקודמות תקופה של עשר שנים ולא של 15 שנים, כפי שהיה כאמור בהצעת החוק בתחילה.

גלעד ארדן: כמו כן, ועדת הכלכלה החליטה ליצור שני סלים של עבירות, שנקבעו בתיאום עם משטרת ישראל: סל אחד, שבו מנויות עבירות חמורות מאוד, וסל שני, שבו מנויות עבירות חמורות, אך בעלות חומרה נמוכה יותר מהעבירות המנויות בסל הראשון.

גלעד ארדן: בסל העבירות החמורות מאוד מנויות העבירות האלה: נהיגה בשכרות; גרימת מוות בנהיגה רשלנית; הפקרה אחרי פגיעה, כלומר תאונת פגע וברח; חציית מסילת ברזל כשהמחסום ירד או כשרכבת נראית, נשמעת או משמיעה אות אזהרה; ונהיגה בזמן פסילת רשיון והריגה תוך שימוש ברכב.

גלעד ארדן: בעבירות אלה, מי שהורשע בבית-המשפט שלוש פעמים באחת העבירות האמורות בתקופה של עשר שנים, ייפסל מלקבל ומלהחזיק רשיון נהיגה לעשר שנים.

גלעד ארדן: מי שנפסל רשיונו כאמור לאחר שלוש פעמים, וממועד הפסילה ועד שנתיים לאחר שחודש רשיון הנהיגה שלו עבר שוב עבירה מהעבירות המנויות בסל העבירות החמורות מאוד והורשע בה בבית-המשפט – ייפסל מלקבל ומלהחזיק רשיון נהיגה לצמיתות.

גלעד ארדן: כלומר, המנגנון בעבירות החמורות מאוד יהיה פסילה לעשר שנים בתחילה, ולאחר מכן, אם הורשע הנהג שוב בעבירה חמורה מאוד ממועד הפסילה ועד שנתיים לאחר שחודש רשיונו – פסילה לצמיתות.

גלעד ארדן: המנגנון השני הוא מנגנון של עבירות חמורות פחות, שעמן נמנות העבירות האלה: נהיגה בידי בגיר שלא רכש רשיון נהיגה מעולם, אלא אם כן מדובר בבעל רשיון שלא חידש את רשיון הנהיגה שלו, ועליו לא יחול החוק; אי-ציות לרמזור אדום בנסיבות מחמירות – כאשר האדם נשפט והורשע בבית-המשפט; עקיפה מסוכנת, שוב בנסיבות מחמירות, שאדם הורשע בה בבית-המשפט; ועבירת מהירות, אבל רק עבירת מהירות של נסיעה ב-40 קמ"ש מעל המותר בדרך בין-עירונית ו-30 קמ"ש מעל המותר בדרך עירונית; עבירה אחרונה – אי-מתן זכות קדימה להולך רגל במעבר חצייה.

גלעד ארדן: שוב, בכל העבירות מדובר אך ורק במי שהורשע בבית-המשפט.

גלעד ארדן: אשר לעבירות אלה, מי שהורשע שלוש פעמים באחת עבירות האמורות בתוך חמש השנים שקדמו למועד ההרשעה בביצוע העבירה השלישית, ייפסל מלקבל ומלהחזיק רשיון נהיגה לתקופה של שנתיים.

גלעד ארדן: מי שנפסל רשיונו כפי שהסברתי לשנתיים, כיוון שהוא צבר שלוש עבירות, ולאחר שהוא קיבל את הפסילה ועד חמש שנים לאחר שחודש רשיון הנהיגה שלו עבר שוב שלוש עבירות מהעבירות המנויות בסל העבירות השני, והורשע בהן בבית-המשפט – הפעם רשיונו ייפסל לתקופה של חמש שנים.

גלעד ארדן: מי שנפסל רשיונו בשנית כאמור, וממועד הפסילה השנייה ועד חמש שנים לאחר שחודש רשיון הנהיגה שלו שוב עבר שלוש עבירות מהעבירות המנויות בסל העבירות השני, והורשע בהן בבית-המשפט, אז ורק אז ייפסל מלקבל ומלהחזיק רשיון נהיגה לצמיתות.

גלעד ארדן: אני מותיר לחברי הכנסת להיזכר אם הם בכלל מכירים אנשים שעברו עבירות תשע פעמים והורשעו בבית-המשפט בעבירות כל כך חמורות.

גלעד ארדן: הוועדה סברה שאנשים כאלה הם כנראה לא נהגים נורמטיביים, אלא הדבר מעיד עליהם שהם עבריינים רצידיביסטים, וצריך לפעול לכך שהם לא ימשיכו לסכן את הציבור בנהיגתם.

גלעד ארדן: כלומר – ואני מסכם – המנגנון בעבירות החמורות פחות יהיה פסילה לשנתיים בלבד.

גלעד ארדן: אם הוא הורשע שוב בשלוש עבירות חמורות – פסילה לחמש שנים, ואם גם זה לא עזר והוא הורשע שוב בשלוש עבירות חמורות – אז ורק אז פסילה לצמיתות.

גלעד ארדן: מאחר שמדובר כאמור בעבירות חמורות פחות מאלו שציינתי בתחילה, וכדי לבחון את ההשפעה של הצעת החוק על התנהגות הנהגים העבריינים, קובעת הצעת החוק כי את העבירות המנויות בסל העבירות השני יהיה רשאי שר התחבורה והבטיחות בדרכים לשנות, לצמצם או להרחיב, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

גלעד ארדן: במניין ההרשעות הקודמות לפי שני סלי העבירות יובאו בחשבון, לפי הצעת החוק, גם הרשעות שקדמו ליום תחילתו של החוק המוצע.

גלעד ארדן: כמו כן, למעט אי-ציות לתמרור אדום, מדובר רק בעבירות מסוג הזמנה לדין כאמור, כלומר אם הנהג הורשע בבית-המשפט ולא בעבירות שבהן שולם קנס ועקב תשלום הקנס נרשמה הרשעה.

גלעד ארדן: חשוב לציין כי לפי נתונים שהוצגו לוועדת הכלכלה על-ידי משטרת ישראל במהלך הדיונים, לגבי העבירות האמורות שמניתי, המעידות על המסוכנות לציבור של מי שעבר אותן, עברו אותן שלוש פעמים בחמש השנים האחרונות רק 2,464 נהגים.

גלעד ארדן: כלומר, אם לכאורה החוק היה חל רטרואקטיבית והיינו עכשיו מאשרים את הצעת החוק – הוא היה חל רק על 2,464 נהגים מתוך למעלה מ-2 מיליוני נהגים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: דומני שמדובר בעשירית האחוז או במאית האחוז.

יצחק זיו: מאית האחוז.

גלעד ארדן: ציבור הנהגים שייפסל רשיונם לפי הצעת החוק יהיה מצומצם מאוד, והוא יכלול באמת רק את הנהגים המאוד-מסוכנים, שאף אחד מאתנו אינו רוצה לראות נוהג בכבישים.

גלעד ארדן: עם זאת, למרות הכול ולמרות כל הסייגים ששמנו כאן, הוועדה החליטה להותיר לבית-המשפט שיקול דעת להורות על פסילה לתקופות קצרות יותר מהתקופות האמורות, ובלבד שבית-המשפט שוכנע – והוא יצטרך לנמק זאת, כמובן – שאין בהמשך הנהיגה של הנהג משום סכנה לציבור.

גלעד ארדן: יתירה מזו, הצעת החוק קובעת שמספר עבירות באירוע אחד ייחשבו רק לעבירה אחת לצורך הצעת החוק, כך שההסדרים המוצעים יחולו רק על מי שבשלושה אירועים נפרדים עבר על אחת מאותן עבירות חמורות.

גלעד ארדן: להצעת החוק החשובה הזאת לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם לתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

גלעד ארדן: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות.

יצחק זיו: לכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–3 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 8, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: ההצעה אושרה כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 86), התשס"ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 8, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 86), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/216).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 50) (פרוטוקול הדיון), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת מיכאל איתן – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל איתן להציג את הצעת החוק.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק, המובאת לקריאה ראשונה, היא הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 50) (פרוטוקול הדיון).

מיכאל איתן: אסביר אותה בקצרה.

מיכאל איתן: חובת רישום הפרוטוקול היתה קיימת גם קודם, אבל בבואי לחוקק את החוק הזה היתה מציאות שבה בית-המשפט העליון, אף-על-פי שהיה אמור לנהל פרוטוקול, פירש את החוק בצורה כזאת שלא היה פרוטוקול ולא נוהל פרוטוקול בעת הדיון.

מיכאל איתן: חובת ניהול הפרוטוקול לא היתה בחקיקה הראשית, ולכן יזמתי את הצעת החוק על מנת שהדברים יבואו לידי הסדר.

מיכאל איתן: המהלך החקיקתי היה מלווה גם בלחצים נוספים, בין השאר בבג"ץ שהופנה בעניין זה בתוך המערכת המשפטית.

מיכאל איתן: נציבת קבילות הציבור במערכת המשפטית גם היא השמיעה את עמדתה בעניין הזה.

מיכאל איתן: התוצאה היא שאף-על-פי שהחקיקה עדיין לא הושלמה, מההיבט הזה התבשרנו על-ידי הנהלת בית-המשפט, שבבית-המשפט העליון כבר החלו בתקופה האחרונה לרשום פרוטוקולים, ואני שמח על כך.

מיכאל איתן: עם זה, מאחר שבית-המשפט פירש את המצב המשפטי קודם – – –

גדעון סער: הכוונה שלך היא סטנוגרמה – רשמו כאילו עיקרי דברים.

מיכאל איתן: לא כמו בבתי-המשפט – – –

בנימין בן-אליעזר: בבית-המשפט אין הקלטה?

מיכאל איתן: לא היתה.

מיכאל איתן: גם עכשיו אין חובת הקלטה.

יצחק זיו: אין הקלטה, וגם הרישום הוא רישום לפי ראות עיני הקצרנית.

מיכאל איתן: לא רשמו, ובמיוחד – היו אחר כך כל מיני שאלות בנושאים הרי-גורל, ורצו לדעת.

מיכאל איתן: יש חשיבות לכך שיהיה פרוטוקול.

מיכאל איתן: זה נותן לאזרחים תמונת מצב של מה שקורה.

מיכאל איתן: זו שקיפות, וזה גם חשוב מבחינה היסטורית, כי רוצים לתעד דברים ולראות מה קרה שם בבית-המשפט.

מיכאל איתן: מכל ההיבטים האלה בסופו של דבר זה יהיה.

יצחק זיו: הנושא היה פרוץ.

מיכאל איתן: נכון.

מיכאל איתן: תוך כדי הדיון לקראת הקריאה הראשונה עלינו על כמה נושאים, והם יבואו לידי הסדר.

מיכאל איתן: למשל, אתה הזכרת כאן את עניין ההקלטה.

מיכאל איתן: אנחנו מאפשרים כאן הקלטת דיון.

מיכאל איתן: אם בעל דין מבקש שהדיון יוקלט על חשבונו – – –

בנימין בן-אליעזר: זו לא חובה?

מיכאל איתן: זו לא חובה.

מיכאל איתן: להיפך, הוא צריך לבקש.

מיכאל איתן: החוק אומר: "ביקש בעל דין שדיון יוקלט על חשבונו, יאפשר זאת בית-המשפט, אלא אם כן מצא שאין לעשות כן מטעמים מיוחדים, ובלבד שהדיון מתועד בדרך אמינה ומדויקת אחרת; החלטה שלא להיענות לבקשת בעל דין כאמור תהיה מנומקת בכתב".

מיכאל איתן: זאת אומרת, יש כאן יותר הקפדה על כך שאפשר יהיה לתעד, ויש כאן גם קביעת מועד עד כמה זמן אפשר, כשצד מקבל את הפרוטוקול – כמה זמן הוא יכול לערער על רישומים תוך כדי מהלך המשפט.

מיכאל איתן: אתה מקבל את הפרוטוקול, אתה אומר: אולי היו איזה אי-דיוקים, ואתה יכול לערער על מה שנרשם שם.

מיכאל איתן: לסיכום העניין, בחקיקת החוק הזה אנחנו עובדים בתיאום עם הנהלת בית-המשפט.

מיכאל איתן: יש כאן כל מיני היבטים שקשורים בהוצאות תקציביות, ואנחנו גם לא רוצים להלאות עוד יותר את המערכת, וממילא יש תורים ארוכים בבית-המשפט.

מיכאל איתן: אם נוסיף עוד כל מיני הכבדות, אנחנו עלולים לצאת נפסדים מהרצון הזה לקיים את ההליך בצורה יותר מדויקת, כך שצריך למצוא את האיזונים הנכונים.

מיכאל איתן: אנחנו גם ערים לבעיות שונות שקשורות למשל בהקלטה ובשימושים בהקלטה.

מיכאל איתן: היום אתה מקבל פרוטוקול של בית-משפט, ונגיד שאחד הצדדים מקליט ושומר לעצמו את ההקלטות.

מיכאל איתן: אתה יכול מחר, די בקלות, למצוא פתאום את העד או את העדה ממררים בבכי כשקולם נשמע בטלוויזיה בחדשות.

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: כי אחד הצדדים הקליט וזה נוח לו שזה יצא וכו'.

יצחק זיו: הוא לא יכול להקליט בלי אישור.

מיכאל איתן: גם כשתהיה הקלטה, השאלה היא מי ישמור על ההקלטה ואיפה תהיה ההקלטה.

מיכאל איתן: האם אנחנו רוצים לתת יתרון לבעל המאה, שיכול לבוא ולהקליט ולעשות אחר כך שימוש בהקלטה, כי הוא מקליט ושומר את זה אצלו במשרד, או נותן לשכפל את זה לצד שלו?

מיכאל איתן: השר בן-אליעזר, רציתי לדבר שתי דקות, אבל אתה עשית דבר מסוכן.

מיכאל איתן: פיתית אותי בשאלות להמשיך ולהסביר את הצעת החוק.

מיכאל איתן: אז אני כבר מסיים.

מיכאל איתן: אני מבקש מהכנסת לקבל את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ואנחנו נשלים אותה לקריאה שנייה ושלישית בתיאום עם המערכות שמטפלות בעשיית המשפט במדינת ישראל.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: נעבור לרשימת הדוברים.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת גדעון סער – מוותר?

גדעון סער: מאחר שאני לא רוצה לפגוע בתוכניות של השר, אני מוותר.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה, כדי להעביר אותה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 50) (פרוטוקול הדיון), התשס"ח–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 6, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 50) (פרוטוקול הדיון), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/192).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת החוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39) (שירותי מסרון), התשס"ח–2007, של חברי הכנסת אלי אפללו ומשה כחלון – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת אלי אפללו, בבקשה.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, מכובדי, חברי כנסת נכבדים, הצעת החוק באה לאפשר למנויי חברות הסלולר לבטל שירות SMS שנשלח ולחייב את החברות הסלולריות להודיע למי שמנותק מהשירות הזה.

אלי אפללו: הצעת החוק באה לתקן עוול שנגרם באופן ממשי ומתמשך להמון אזרחים.

אלי אפללו: אדוני השר, כשאתה מקבל SMS, גם אם אתה מבקש שינתקו אותך מהשירות הזה – מה קורה?

אלי אפללו: חברות הסלולר מסכימות לנתק אותך, ומצד שני, אנשים ששולחים לך SMS לא יודעים שאתה מנותק, הם יכולים לשלוח לך הודעות והם בטוחים שקיבלת את ההודעות, ואתה לא עונה להם.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד לך, אדוני השר, שנגרם עוול, וחברות הסלולר אמרו שזה בלתי אפשרי, אין להן הטכנולוגיה, ואחר כך הוכחתי להן שיש הטלפון של שבת, הכשר, ופתאום יש להם שירות, יש להם אפשרות טכנולוגית שלא לחבר ל-SMS.

אלי אפללו: אגיד לך משהו יותר מצחיק: במדינות אחרות לא מחייבים.

אלי אפללו: מי שלא מחובר ל-SMS – ידוע שאתה מקבל תשובה שהלקוח לא מחובר לשירות.

אלי אפללו: אבל מה, חברות הסלולר רוצות להשאיר אותך שבוי בידיהן בזה שאנשים יוכלו לשלוח SMS ולחייב אותם ולגרום להכנסות נוספות מעל ההכנסות הגדולות שיש לחברות הסלולר, ולגרום עוול לזה ששולח ולזה שלא מקבל.

אלי אפללו: אני חושב שהעוול הזה, שנגרם לתושבים רבים, מכל שכבות העם, שלא רוצים את השירות הזה ורבים מהם גם לא יכולים לקבל את השירות – ואני יכול להגיד לך שאנשים שמקבלים SMS בתפוסות ובשליחת – אנחנו יודעים שאנחנו מקבלים SMS מאנשים שמברכים אותנו לימי הולדת וכל מיני דברים, שאם לא נענה – – -

יעקב מרגי: – – –

אלי אפללו: גם זה, מה זה משנה?

אלי אפללו: אני עונה לכל אחד.

אלי אפללו: אם אני מקבל הודעה במכתב או בפקס, אני עונה להם.

אלי אפללו: אבל אם אני רוצה להתנתק מהפקס ומהטלפון אני לא צריך לענות, כי אין לי השירות הזה.

אלי אפללו: אתה יודע שלא קיבלתי את הפקס או את הטלפון.

אלי אפללו: אבל ב-SMS הם רוצים שתישאר מחובר גם אם אתה לא מחובר.

אלי אפללו: זה העוול שקורה לציבור, וחברות הסלולר ממשיכות ולא מסכימות.

אלי אפללו: אדוני השר, אולי אתה עכשיו מקבל SMS – – –

גדעון סער: הוא משתמש בחברות הסלולר עכשיו.

אלי אפללו: אנחנו מחכים לשר שיגמור את השיחה הדחופה.

אלי אפללו: עכשיו הם בטח ביקשו להתנגד להצעת החוק שלי.

בנימין בן-אליעזר: לא.

בנימין בן-אליעזר: אני תומך בך.

גדעון סער: אדוני השר, אתה תומך בחוק הזה?

גדעון סער: אני מצביע בעד.

אלי אפללו: אז עכשיו אני שקט.

אלי אפללו: זה טלפון כשר... גדעון, אני מאוד שמח, ואתה מבין את הצורך של האנשים ואת העוול שנגרם.

אלי אפללו: אתה יודע שחבר הכנסת משה כחלון, שלא נמצא כאן – יחד אתו אני מגיש את הצעת החוק הזאת, ואני מבקש מחברי שכולנו נצביע ונעביר מסר לאנשים שלא רוצים להיות מחוברים ל-SMS, שלא יחויבו להישאר מחוברים, ואנשים ששולחים לך SMS, אדוני השר – אם אתה מנותק, שלא יחשבו שקיבלת את השירות הזה.

אלי אפללו: אני מבקש מכולכם, מכובדי חברי הכנסת, להצביע כדי שנוכל לתקן את העוול הזה.

אלי אפללו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

קריאות: אין דוברים.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה כחלון – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי?

יעקב מרגי: אני מוותר.

יצחק זיו: תודה רבה לך.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – אינו נוכח; חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח.

יצחק זיו: לפיכך, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39) (שירותי מסרון), התשס"ח–2007, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39) (שירותי מסרון), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

קריאה: יש פה טעות.

קריאה: – – –

יצחק זיו: לא נמצא.

יצחק זיו: לא רשום כאן.

קריאה: אבל כתוב שהוא – – –

יצחק זיו: למה?

יצחק זיו: אין כאן אף נמנע.

קריאה: לא.

קריאה: כתוב – – –

יצחק זיו: שם מופיע?

קריאה: אדוני, מופיע שהוא נוכח והוא לא נוכח – – –

יצחק זיו: נא לתקן לפרוטוקול לגבי חבר הכנסת שהופיע שהוא נוכח והוא אינו נוכח, ואז מובן שהוא גם לא נמנע.

יצחק זיו: אני מזמין את כבוד שר התשתיות הלאומיות, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, לעלות לדוכן ולהשיב על השאילתות המפורטות בדף המונח לפניכם.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1868 של חבר הכנסת יצחק וקנין – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום כ"ג בשבט התשס"ח (30 בינואר 2008): פורסם כי רשות המים מזהירה שמאגרי המים בסכנה לכאורה – מפלס הכינרת יורד והוא הנמוך ביותר זה חמש שנים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה ייעשה בעניין זה?

יצחק זיו: תשובת שר התשתיות הלאומיות בנימין בן-אליעזר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: הדבר נכון.

יצחק זיו: מפלסי המים במאגרי המים של מדינת ישראל, לרבות בכינרת, ירדו במידה ניכרת בשנים האחרונות.

יצחק זיו: הדבר נובע מגידול בביקושים למים במקביל לירידה במילוי החוזר.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: כדי להתמודד עם המצב, רשות המים פועלת להגדלת היצע המים במהירות האפשרית.

יצחק זיו: בתוך כך, התקבלה החלטה במועצת רשות המים – החלטה שאומצה לאחר מכן על-ידי הממשלה – על הגדלת היצע מי הים המותפלים להיקף של 505 מלמ"ק לשנה.

יצחק זיו: ואולם, לנוכח העובדה שנדרשות שנתיים עד שלוש שנים להקמת מתקני התפלה, נדרש לגשר על פערי הזמן.

יצחק זיו: לפיכך, בכוונת רשות המים לצאת בקרוב בקמפיין תקשורתי רחב ברדיו, בטלוויזיה ובאינטרנט להגברת המודעות לחיסכון במים.

יצחק זיו: נוסף על כך, אם כמות הגשמים תמשיך להיות נמוכה בהמשך החורף, תישקל נקיטת צעדים חריפים יותר, כגון הגבלה על השקיית גינות.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1885 של חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום ט"ז בשבט התשס"ח (23 בינואר 2008):

יצחק זיו: נודע לי כי בישראל מתחשמלות למוות ציפורים רבות מדי שנה כתוצאה ממגע עם עמודי חשמל לא ממוגנים.

יצחק זיו: עוד צוין כי חברת החשמל נסוגה מהתחייבותה למיגון עמודי החשמל.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע נסוגה חברת החשמל מהתחייבותה למגן את העמודים?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה למיגון העמודים? 4.

יצחק זיו: מה הוא לוח הזמנים לכך?

יצחק זיו: תשובת שר התשתיות הלאומיות בנימין בן-אליעזר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: חברת החשמל הפסיקה לזמן מסוים את מיגון עמודי המתח הגבוה נגד התחשמלות ציפורים.

יצחק זיו: בעבר חברת החשמל קיימה יחד עם גורמי שמורות הטבע את פרויקט "פורסים כנף", שבו מיגנו עמודי חשמל במתח גבוה במקומות שסומנו כפגיעים על-ידי גורמי שמירת הטבע.

יצחק זיו: במסגרת הפרויקט מוגנו כ-1,100 עמודי מתח גבוה בעלות של כ-2.5 מיליוני ש"ח.

יצחק זיו: התועלת למשק המדינה ממניעת הפסקות החשמל שנגרמו עקב התחשמלות הציפורים לא הצדיקה את ההשקעה הזאת.

יצחק זיו: חברת החשמל ביצעה את הפרויקט כחלק ממחויבותה הציבורית לערכי הטבע ולשימורו.

יצחק זיו: חברת החשמל הפסיקה את מיגון עמודי המתח הגבוה במסגרת הפרויקט "פורסים כנף" בשנת 2005 עקב מצבה הפיננסי הקשה.

יצחק זיו: למרות הפסקת הפרויקט, חברת החשמל המשיכה בהתקנת מיגונים שהיו במלאי לפי דרישת גורמי שמירת הטבע, עד שהם אזלו לפני כמה חודשים.

יצחק זיו: 3–4.

יצחק זיו: בעקבות פניות של רשות הטבע והגנים ושוחרי טבע אחרים החליטה חברת החשמל לחדש את תהליך רכש המיגונים נגד התחשמלות הציפורים ב-1 בינואר 2008.

יצחק זיו: חברת החשמל, בשיתוף עם רשות הטבע והגנים, הכינה תוכנית מיגון בהיקף של כ-1.8 מיליון ש"ח לשלוש השנים הקרובות.

יצחק זיו: בשלב זה אושרה התוכנית לשנת 2008 בלבד.

יצחק זיו: המשך ביצוע התוכנית מותנה במצבה הכספי של חברת החשמל.

יצחק זיו: חברת החשמל חידשה את המגעים עם מנכ"ל רשות הטבע והגנים ומנכ"ל החברה להגנת הטבע על מנת להמשיך את הפרויקט "פורסים כנף", בכפוף לאישורים הנדרשים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1929 של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום כ"ג בשבט התשס"ח (30 בינואר 2008): כפי שפורסם, צפויה תחילת אספקת הגז ממצרים להידחות בשלושה חודשים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה הוא הגורם לעיכוב?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה היא עלות העיכוב למשק? 4.

יצחק זיו: מה ייעשה בנושא?

יצחק זיו: תשובת שר התשתיות הלאומיות בנימין בן-אליעזר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: בהתאם להתייחסות חברת החשמל, נקבע בהסכם בין חברת החשמל לחברת EMG כי מועד העברת הגז צריך להגיע בחלון זמן של ארבעת החודשים מדצמבר 2007 ועד סוף מרס 2008.

יצחק זיו: במהלך חלון זה EMG צריכה להודיע על המועד שבו תהיה מוכנה להתחיל את הזרמת הגז ממתקניה.

יצחק זיו: 2–4.

יצחק זיו: הספק המצרי עומד בחלון הזמן שנקבע לו בהסכם עם חברת חשמל.

יצחק זיו: האספקה תהיה בהתאם להסכמים שבין הצרכן לספק.

יצחק זיו: בינתיים כל כמויות הגז הנדרשות לחברת החשמל מסופקות על-ידי קבוצת "ים תטיס".

יצחק זיו: משרד התשתיות הלאומיות פועל על מנת ליישם את מדיניותו בנושא אספקת גז טבעי ממצרים, ובעתיד – ממקורות אחרים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1965 של אברהים צרצור, בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום ז' באדר א' התשס"ח (13 בפברואר 2008):

יצחק זיו: נודע לי כי בחברת החשמל קיים נוהל של הגבלת זרם החשמל ל-10 אמפר בלבד באופן זמני לפני ניתוק.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נוהל זה קיים בכל היישובים במגזר הערבי?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – האם תוגדל כמות החשמל לבעלי צרכים מיוחדים, חולים וכו'?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: אם לא – למה נוהל זה לא מתבצע במגזר הערבי?

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: האם החברה תחויב לפעול בהתאם לנוהל זה?

יצחק זיו: שר התשתיות הלאומיות בנימין בן-אליעזר: 1–4.

יצחק זיו: במסגרת מאמצי החברה לאתר אמצעים לאכיפת גבייה – כפי שאתה יודע, גבייה זה שירות – תוך הקטנת מספר ניתוקי החשמל, יזמה חברת החשמל, בהשראתי, התקנה של נתיך מוקטן של 10 אמפר.

יצחק זיו: כדי שתבין, בבית שלך יש 25 אמפר, ואם יש לך תלת-פאזי – 75 אמפר.

יצחק זיו: היום יש גם 40 ותלת-פאזי – 120 אמפר.

יצחק זיו: התקנת נתיך זה מתבצעת כחלופה לניתוק למשך כ-30 יום במקומות צרכנות שבהם קיימת היתכנות תפעולית-טכנית לביצוע.

יצחק זיו: כלומר, מצד אחד רוצים לתת רמז או דקירה לצרכן, ומצד אחר לא רוצים להעניש אותו ושיתעורר בלי חשמל.

יצחק זיו: ככלל, אני רוצה להדגיש כי החברה נמנעת מלנתק או מלהגביל את זרם החשמל ללקוחות בעלי צרכים מיוחדים, כגון חולי דיאליזה, בעלי ציוד הנשמה, מי שיש להם כל בעיה רפואית וכדומה.

יצחק זיו: עקב מגבלות טכניות-תפעוליות, היקף השימוש באמצעי זה הוא מצומצם.

יצחק זיו: בכל מקרה, ברור כי ההתקנה שלו מבוצעת בכל רחבי המדינה ללא הבחנה בין סוגי יישובים או מגזרים שונים.

יצחק זיו: אלה תשובותי.

יצחק זיו: שאלה נוספת לחבר הכנסת צרצור, בבקשה.

אברהים צרצור: כבוד השר, אני מודה לך על תשובתך.

אברהים צרצור: אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לשאול שאלה על החוק שפג תוקפו בשנה שעברה, החוק שמאפשר חיבור בתים ישנים לרשת החשמל.

אברהים צרצור: היות שתוקף החוק הזה פג בשנה שעברה, האם בכוונת כבוד השר להאריך את תוקף החוק הזה בשנה או בשנתיים?

אברהים צרצור: פנו אלי הרבה אנשים שלא הספיקו לחבר את בתיהם לרשת החשמל, וחבל.

אברהים צרצור: האם כבוד השר יכול להביא את החוק הזה לאישור כדי ליצור הזדמנות נוספת לאנשים שלא הספיקו להתחבר?

בנימין בן-אליעזר: אני מניח שאתה מכיר את דעתי.

בנימין בן-אליעזר: דעתי היא שהמדינה צריכה לתת חשמל גם לבתים שאין להם טופס 4.

בנימין בן-אליעזר: אני קבעתי, לפי תפיסת עולמי, שמים וחשמל הם מצרכים בסיסיים לכל אדם באשר הוא אדם.

בנימין בן-אליעזר: רוצים להרוס את הבית?

בנימין בן-אליעזר: שיהרסו עם החשמל ועם המים.

בנימין בן-אליעזר: אני לא צוחק.

בנימין בן-אליעזר: החוק שנקרא חוק-שחל דיבר על אותה בנייה בלתי חוקית שנבנתה עד שנת 1986.

בנימין בן-אליעזר: תוקף החוק הזה פג במאי שנה שעברה.

בנימין בן-אליעזר: מאז אנחנו עושים מאמצים לחדש אותו.

בנימין בן-אליעזר: הוא לא יעזור הרבה, ולכן אנחנו עובדים על נוסח חדש.

בנימין בן-אליעזר: אם להאריך את תוקף החוק, הרי מתברר שיש בקושי 100 או 200 דירות שהן במבנים שנבנו לפני 1986.

בנימין בן-אליעזר: משרד המשפטים לא מתלהב מזה.

בנימין בן-אליעזר: גם במשרד הפנים לא מתלהבים מהדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: יש בעיה קשה מאוד, ואני מנסה לדחוף את החוק הזה בכוח.

בנימין בן-אליעזר: אני אשמח אם תעזרו לי, כי בנושא הזה אני מדבר בלי הבחנה בין יהודי לערבי.

בנימין בן-אליעזר: אני טוען שצריך לתת חשמל, זה לא משום שאני כל כך טוב, אלא משום שאין אדם שחי בלי חשמל.

בנימין בן-אליעזר: מה קורה כשאין חשמל?

בנימין בן-אליעזר: בסוף מאלתרים כל מיני כבלים ואנשים עלולים למות בגלל זה.

בנימין בן-אליעזר: לכן אני מנסה למנוע את הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: בכל מקרה, ההערה שלך במקומה, ואני רוצה שתדע שמשרדי עובד בנושא הזה ומנסה לשכנע גם את משרד הפנים ובעיקר את משרד המשפטים לתמוך בנוסחה כלשהי.

אברהים צרצור: אנחנו מוכנים לעזור – – –

בנימין בן-אליעזר: תפאדלו.

אברהים צרצור: – – –

בנימין בן-אליעזר: אולי תביאו חקיקה.

בנימין בן-אליעזר: מה רע בזה?

בנימין בן-אליעזר: לא בטוח שאני לא אתמוך בזה.

יצחק זיו: תודה רבה לשר התשתיות, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר.

יצחק זיו: תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, י"ב באדר ב' התשס"ח, 19 במרס 2008, בשעה 11:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.