ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השמונה-עשרה של הכנסת השבע-עשרה, 2006-06-05 00:00

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, איפה השר המתאם?

דליה איציק: אם אין שר, אין ישיבה.

דליה איציק: איפה השר המתאם?

דליה איציק: הישיבה נעולה.

דליה איציק: (הישיבה נפסקה בשעה 16:01 ונתחדשה בשעה 16:06.

דליה איציק: )

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: לצערי הרב, היא נפתחת באיחור בשל איחורם של השרים.

דליה איציק: אני אינני יודעת מי היה השר המתאם, אבל אנחנו לא נפתח את ישיבת הכנסת אם לא יהיה פה שר.

דליה איציק: יש לנו כבוד לחברי הכנסת, לכנסת ולזמן שלה.

דליה איציק: אני בטוחה שכך גם אתם הייתם רוצים.

דליה איציק: אי לכך, אני מבקשת את שיתוף הפעולה שלכם.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, היום יום שני, 5 ביוני 2006, ט' בסיוון תשס"ו.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת.

דליה איציק: בבקשה, מזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - לדיון מוקדם: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - מועד ישיבת הפתיחה של הכנסת), מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק המפלגות (תיקון - בחירות מקדימות למועמדים לכנסת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק העונשין (תיקון - השוואת חובת דיווח), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון - שיפוט מהיר בעבירות מין ואלימות במשפחה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון - ענישה כספית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק בית-הדין לעבודה (תיקון - ערעור לפני בית-המשפט העליון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון - ביטול ההגבלה על חקיקה הצריכה תקציב), מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק הממשלה (תיקון - מפתח חלוקת השרים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ראובן ריבלין; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - תושבות שר), מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אברהים צרצור, טלב אלסאנע ועבאס זכור; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – אי-מינוי שר על רקע עמדות פוליטיות גזעניות), מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אברהים צרצור, טלב אלסאנע ועבאס זכור; הצעת חוק הרשויות הסטטוטוריות (ייצוג הולם), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אברהים צרצור, טלב אלסאנע ועבאס זכור; הצעת חוק היועץ המשפטי הראשי (מינוי וכהונה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור התארגנות ניאו-נאצית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון - הצגת יעדים ומסגרת תקציב), מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק מזונות לילד בגיר (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ו-2006,

אריה האן: מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור מכירת כרטיסי הגרלה לקטין), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אברהים צרצור, טלב אלסאנע ועבאס זכור; הצעת חוק העונשין (תיקון - פגיעה במתקנים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הירושה (תיקון - ייעוד כספי עיזבונות לטובת המדינה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון - עונש מזערי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (עונש מזערי לסוחרי סמים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון - תקופת כהונת נציב שירות המדינה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת משה כחלון; הצעת חוק העונשין (תיקון - החמרת הענישה על עבירות בהשפעת אלכוהול), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק לתיקון פקודת מניעת טרור (קיום מפגש עם חבר בארגון טרוריסטי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דני נוה; הצעת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים (תיקון – אי-הצגת רישום שהתיישן או נמחק), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון - הגשת משקאות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור לתאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ו 2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - סמכות ביטול חוק), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון - עונשין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון - ענישה כספית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק המפלגות (תיקון - בחירות מקדימות למועמדים לכנסת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - פקיעת כהונה של חבר הכנסת), מאת חבר הכנסת זבולון אורלב;

אריה האן: הצעת חוק משאל עם, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - קצובת הבראה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - סמכות בית-הדין לעבודה להאריך מועדים להגשה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון - הרחבת תקופת הזכאות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון - סיוע לבן משפחה של נכה הסובל מהלם קרב), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון - תגמולים לאלמנה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – פיצויי פיטורים לעובד שנפטר), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - השעיה מכהונה בכנסת של מי שהורשע בעבירה פלילית שיש עמה קלון), מאת חברי הכנסת גלעד ארדן, שלי יחימוביץ, משה כחלון, לימור לבנת ובנימין נתניהו; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - הגבלה מפני חיפוש), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – הגנה מן הצדק), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת גדעון סער ומשה כחלון; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון - התפטרות מנכ"ל אחרי הבחירות), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אברהים צרצור, טלב אלסאנע ועבאס זכור; הצעת חוק העונשין (תיקון - החמרת הענישה על עבירות בהשפעת אלכוהול), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - העדפת טובין ממוחזרים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - איסור מסירת פתק הצבעה ביום הבחירות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק-יסוד: משאל עם על הסכם המסגרת או הסדר הקבע עם הרשות הפלסטינית או מסירת שטחים באופן חד-צדדי, מאת חבר הכנסת סילבן שלום; הצעת חוק דיווח על תרומות מחוץ לישראל (תיקוני חקיקה),

אריה האן: התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אורי אריאל; הצעת חוק השבות (תיקון - הגדרת יהודי), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - ביטול משרת שר בלי תיק), מאת חברי הכנסת אריה אלדד ואורי אריאל; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – אי-כהונת חבר הכנסת כשר), מאת חברת הכנסת סופה לנדבר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - גמלת סיעוד בהעתקת מגורים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק העונשין (תיקון - החמרות ענישה בגין אלימות נשק קר), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק יום השבת - יום תרבות ומנוחה, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאור, נתן שרנסקי, אריה אלדד, מיכאל איתן ושלי יחימוביץ; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - איסור כהונת נבחר בהתאחדות התעשיינים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת מניעת טרור (קיום מפגש עם חבר בארגון טרוריסטי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דני נוה; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - הגבלת השימוש בחסינות חבר הכנסת במקרה של חיפוש בביתו), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן, משה כחלון ולימור לבנת.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום - הוראת שעה), התשס"ו-2006; הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור) (מס' 3), התשס"ו-2006.

אריה האן: הצעת ועדת הפנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006.

אריה האן: החלטת הוועדה המשותפת כספים--כלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006.

אריה האן: החלטת הוועדה המשותפת כספים--פנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006.

אריה האן: הצעת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006.

אריה האן: הצעת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006.

אריה האן: הצעת ועדת הכנסת בדבר בחירת ועדה לפניות הציבור, לפי סעיף 17 לתקנון הכנסת.

אריה האן: מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בעקבות דיון מהיר בנושא: נשים זרות מוכות מגורשות מישראל.

אריה האן: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: הפסקת מפעל ההזנה לאלפי תלמידים בעיר רהט.

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני מבקשת להביא לידיעתכם, כי מיניתי ועדת אתיקה לחברי הכנסת הזאת.

דליה איציק: בהתאם לחוק החסינות, בוועדת האתיקה ארבעה חברים, שניים מהאופוזיציה ושניים מהקואליציה.

דליה איציק: אי לכך מיניתי את חבר הכנסת חיים אורון ליושב-ראש הוועדה, ואת חבר הכנסת ראובן ריבלין, חברת הכנסת עמירה דותן וחבר הכנסת עמי אילון לחברי הוועדה.

דליה איציק: אני בטוחה שזה הרכב בקיא ומנוסה.

דליה איציק: אני בטוחה שהוא יזכה לאמון מצד כל חלקי הבית, ואני משוכנעת שהוא יוכל לסייע בשאלות שמתעוררות.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת ראובן ריבלין, אתם יודעים שיושב-ראש הכנסת הקודם מינה ועדה לקוד האתי, שבראשה עומד הפרופסור זמיר.

דליה איציק: ביקשתי שהיא תאיץ את עבודתה.

דליה איציק: לאחר שנקבל את הדוח ולאחר שנלמד אותו, אני מניחה שיהיו שינויים.

דליה איציק: אינני יודעת אילו שינויים יהיו, אבל אם יהיו כאלה, חברי הוועדה הללו מודעים לעניין.

דליה איציק: אני רוצה להודות לכם מאוד ולאחל לכם ששולחנכם יהיה נקי מעבודה.

דליה איציק: תודה לכם.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הכנסת, אני מתכבד להודיע, שהונחה עוד החלטה של ועדת החינוך, התרבות והספורט בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2006), התשס"ו-2006, מיום ב' בסיוון התשס"ו, 29 במאי 2006.

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: גברתי יושבת-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הודעה לוועדת הכנסת.

): בהתאם להוראת סעיף 17 לתקנון הכנסת, אני מתכבדת להביא בפניכם את הצעת ועדת הכנסת להקמת הוועדה לפניות הציבור.

): לפי ההצעה שמונחת לפניכם, אלה סמכויות הוועדה: 1.

): טיפול ומתן מענה שוטף על פניות הציבור שמגיעות לוועדה מאזרחים ומארגונים שונים; 2.

): קיום קשר שוטף עם משרדי הממשלה ועם נציבי פניות ציבור בגופים שונים, תוך הבטחת זכויותיהם וסמכויותיהם לטיפול בפניות הציבור במוסדותיהם; 3.

): הסדרת נושא הטיפול בפניות הציבור במוסדות הממשלתיים והציבוריים לשם קביעת נורמות טיפול אחידות ככל האפשר בין כל הגופים שעוסקים בנושא; 4.

): שמירה והגנה על מקבלי שירותים ציבוריים; 5.

): יצירת שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה וגורמים שונים בניסיון להיטיב את השירות הניתן לאזרח; 6.

): קיום דיונים בנושאים מגוונים הנוגעים למצוקות הפרט, לצרכנים ולמקבלי השירותים הציבוריים.

): זהו ההרכב המוצע של הוועדה: הוועדה תהיה בת 15 חברים.

): לסיעת קדימה שלושה נציגים: חברי הכנסת מגלי והבה, רוחמה אברהם ומיכאל נודלמן; לסיעת העבודה-מימד שני נציגים שוועדת הכנסת תקבל את שמותיהם בהקדם; לסיעת ש"ס שני נציגים: חברי הכנסת יעקב מרגי ואמנון כהן; לסיעת הליכוד נציג אחד, שאני מבקשת לקבל את שמו בהקדם; לסיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל נציג אחד: חבר הכנסת בנימין אלון; לסיעת ישראל ביתנו שני נציגים: חברי הכנסת יוסף שגאל וסופה לנדבר; לסיעת גיל נציג אחד: חבר הכנסת אלחנן גלזר; לסיעת יהדות התורה נציג אחד: חבר הכנסת משה גפני; לסיעת חד"ש נציג אחד: חבר הכנסת מוחמד ברכה; לסיעת בל"ד נציג אחד: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

): יושבת-ראש הוועדה תהיה חברת הכנסת סופה לנדבר.

): הוועדה המסדרת קבעה כי ראשות הוועדה תחולק בין שלוש סיעות האופוזיציה: ישראל ביתנו, האיחוד הלאומי – מפד"ל והליכוד.

): את הזמנים תיאמנו בינינו בוועדה.

): אני מבקשת את אישורה של הכנסת להודעתי זו.

דליה איציק: חברי, מי בעד הצעתה של יושבת-ראש הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד הודעת ועדת הכנסת – רוב

דליה איציק: נמנעים – 1

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן נמנע.

דליה איציק: ההצעה עברה.

): כמו כן, גברתי היושבת-ראש, הודעה נוספת.

): אני מבקשת להודיע על שינוי בהרכב הסיעתי של הוועדה לקידום מעמד האשה.

): בהרכב הקודם שנקבע היה מקום לנציג סיעת ש"ס, והסיעה קבעה כי המקום יינתן לנציג של סיעת קדימה.

): כעת הודיעה הסיעה כי היא מוותרת על מקומה בוועדה והמקום הפנוי יאויש על-ידי נציג מסיעת יהדות התורה.

): אני מבקשת את אישורה של הכנסת להודעתי זו.

דליה איציק: חברי, מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד הודעת ועדת הכנסת – רוב

דליה איציק: נמנעים – אין

דליה איציק: ההצעה נתקבלה.

דליה איציק: [נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, לפני שנעבור לדיון על הנמקת ההסתייגויות להצעת חוק ההסדרים, לפנינו ארבע הצבעות על ארבע החלטות שעניינן חלוקת הצעת חוק ההסדרים.

דליה איציק: ראשונה, החלטה של ועדת הפנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה.

דליה איציק: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, לעלות ולהציג את ההחלטה.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי חברי הכנסת, שרי הממשלה, הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום י"ב באייר התשס"ו, 10 במאי 2006, והועברה לוועדת הכנסת.

גאלב מג'אדלה: ועדת הכנסת החליטה להעביר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, בין היתר, את סעיפים 21(2), (3) ו-(4) ו-22, שעניינם היטל הטמנת פסולת.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים ואיכות הסביבה מצאה שיש חשיבות בהטלת היטל הטמנת פסולת, שנועד לקדם פיתוח אמצעים חלופיים להטמנה.

גאלב מג'אדלה: עם זאת, התעוררו בוועדה חילוקי דעות בנוגע לנושאים השונים הקשורים בהצעה.

גאלב מג'אדלה: על כן החליטה ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת להביא סעיפים אלה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית במועד מאוחר יותר.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, רצית להעיר הערה.

חיים אורון: ביקשתי הסתייגויות.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, גם אני הייתי מסתייג על כל הפיצולים.

ראובן ריבלין: אבל הואיל ויתקיים היום דיון עד השעה 24:00, אשמור את כל הערותי לעניין זה.

ראובן ריבלין: אבל באופן פורמלי גם אני מסתייג.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני.

דליה איציק: בבקשה.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ביקשתי להסתייג מהצעות הפיצולים משני טעמים.

חיים אורון: הטעם הראשון: התרגיל שמתרחש פה.

חיים אורון: מניחים על שולחן הכנסת ספר עם 74 סעיפים עם 121 נושאים כדי להאכיל אותנו במנה גדושה.

חיים אורון: אחר כך יש שני תהליכים, גברתי היושבת-ראש.

חיים אורון: יש תהליך אחד שהוא הוצאת העזים.

חיים אורון: אף אחד לא התכוון ברצינות שהן יישארו עד סוף הדיון.

חיים אורון: אבל מה?

חיים אורון: משאירים אותן פה.

חיים אורון: במסגרת הקח-ותן עם חברי הכנסת – תיכף אגיד על זה משהו – יש מה לקנות ומה למכור.

חיים אורון: אגב, הצעות חוק מאוד רציניות, נושאים מאוד כבדים, שכששר האוצר בא לפה ואומר, בלעדיהם אין תקציב, פתאום הם נעלמים אחד אחרי השני.

חיים אורון: זה שלב אחד.

חיים אורון: השלב הבא, שהפעם היה מאוד אינטנסיבי, הוועדות דנות על הנושאים כולם, ובסוף יגידו לכם על מה יצביעו ומה יפצלו.

חיים אורון: על-פי מה?

חיים אורון: סופרים קולות.

חיים אורון: זה בסדר גמור, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

חיים אורון: כל הבית הזה בנוי על ספירת קולות.

חיים אורון: אבל בכל זאת, שכמה כללים יישמרו כאן.

חיים אורון: היום זה הגיע לשיא.

חיים אורון: סיעות אופוזיציוניות, מה זה אופוזיציה – האיחוד הלאומי - מפד"ל, ישראל ביתנו, קונים מוכרים.

חיים אורון: שוק מציאות.

חיים אורון: לכל חבר כנסת יש מחיר, לכל מפלגה יש סכום, ובאים ואומרים: יאללה, אתם רוצים עוד 12 קולות?

חיים אורון: 200 מיליון שקל.

חיים אורון: אגב, אתם עושים עסקים לא טובים.

חיים אורון: טומי לפיד בכנסת הקודמת עשה את זה יותר טוב.

חיים אורון: הוא קיבל 700 מיליון על 14.

משה כחלון: המחיר ירד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, כשהוא קיבל 700 מיליון - - -

חיים אורון: כשהוא קיבל 700 מיליון פריצקי כבר לא היה.

ראובן ריבלין: עוד לא.

ראובן ריבלין: צריך לדייק.

חיים אורון: אה, על 15?

חיים אורון: אוי, נעשה עליכם סיבובים, לפחות זה מה שנשאר לנו.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, אומרים שיש פיחות במעמדה של הכנסת.

חיים אורון: יש דרגה יותר נמוכה מהדרגה הזאת?

חיים אורון: עולים חברי כנסת – עם הקואליציה נדבר אחר כך, אתם תחגגו אחר כך.

חיים אורון: נעשה חשבון עם החברתיים.

חיים אורון: אבל עולים חברי כנסת מהאופוזיציה, איזה נאומים, מה לא מסבירים לנו.

חיים אורון: פתאום אני רואה, זה יומיים - איפה ידידי ניסן סלומינסקי?

חיים אורון: הוא נעלם בהצבעות.

חיים אורון: הוא איננו.

חיים אורון: הוא אינו קיים.

חיים אורון: אבל אומרים לו: תשמע, יש פה קואליציה, אופוזיציה.

חיים אורון: בוועדת הכספים, נכון, ליצמן, הכספים - עשרה נגד תשעה.

חיים אורון: על קול אחד.

חיים אורון: רק אחד בורח, החוק נופל.

חיים אורון: אז ניסן סלומינסקי איננו.

חיים אורון: אני אומר לו: ניסן, ידידי, מה קורה בדיוק?

חיים אורון: שמע, הוא אומר, יש בעיות ב"בני עקיבא".

חיים אורון: ניסן, האמן לי, ב"שומר הצעיר" יש בעיות עצומות.

חיים אורון: הוא אומר: שמע, אתה יודע איזה בעיות יש אצל בנות השירות הלאומי?

חיים אורון: אני אומר: תגיד, אתה יודע איזה בעיות יש בשין-שינים של ה"שומר הצעיר" ו"הנוער העובד"?

חיים אורון: הוא אומר: אתה יודע איזה בעיות יש בישיבות ההסדר?

חיים אורון: אני אומר לו: אתה יודע איזה בעיות יש - - -

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא יכול להשיב.

חיים אורון: סלחי לי, פה זה פרלמנט.

חיים אורון: הוא צריך לשבת פה כל הזמן.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

חיים אורון: חברת הכנסת רוחמה אברהם, הוא צריך לשבת פה כל הזמן.

חיים אורון: אני עוד לא יודע מה הוא קיבל ומה לא.

חיים אורון: אגב, גברתי היושבת-ראש, למיטב ידיעתי - רובי, תעזור לי - לפי דעתי, את ההסכמים שבגינם מצביעים עבור התקציב צריך להניח לפחות 24 שעות לפני ההצבעה.

חיים אורון: יש לכם, לפי דעתי, עוד 35 דקות לשים את החומר על השולחן.

חיים אורון: אם החומר לא יהיה מונח על השולחן לא תהיה מחר ב-17:00 הצבעה על חוק ההסדרים.

חיים אורון: אבל אני לא רוצה לעסוק בפורמליסטיקה.

חיים אורון: מה בדיוק קורה פה?

קריאה: אני הולך לדאוג לזה עכשיו.

חיים אורון: אתה רואה?

חיים אורון: אני עובד אצלך גם בזה.

חיים אורון: מה בדיוק קורה פה?

ראובן ריבלין: יש לך 35 דקות.

ראובן ריבלין: אל תרוץ.

חיים אורון: חברי כנסת, מפלגות - ועכשיו אני יורד קצת מהטון האירוני בדברי, או הציני או הסרקסטי; אני לא יודע איזה שם תיתנו לזה - עומדים בפני הציבור, ומה הם לא אומרים על הממשלה הזאת.

חיים אורון: אגב, חבר הכנסת בני אלון, בחלק אני מסכים אתך על מה שאתם אומרים עליה.

חיים אורון: אבל בסוף כל זה נגמר בכסף?

חיים אורון: בסוף כל זה נגמר בהסכמים קואליציוניים?

בנימין אלון: כשהיה צריך לעקור יהודים הצבעתם בעד תקציב שהתנגדתם לו.

חיים אורון: חבר הכנסת בני אלון, נפלת קשה עכשיו.

חיים אורון: נפלת קשה.

חיים אורון: האמן לי, ויבוא שר האוצר הקודם ויעיד, ויבוא יושב-ראש הקואליציה הקודם ויעיד.

חיים אורון: לפני שבאו לטומי לפיד, לשינוי, ולפני שבאו לאגודת ישראל, באו אלי, ואני אמרתי: אם נצביע לא נקבל שקל.

חיים אורון: ואם נצביע נגד, כפי שהצבענו, גם אם תיתנו לי מיליארד לא נצביע בעד.

חיים אורון: אבל אתה, העקרוני, האידיאולוג, אומר פה שבעד כסף הכול אפשר - בדיון על תקציב, שהוא המדיניות של הממשלה, שהוא הכיוונים שלה?

חיים אורון: אתם, חוץ מזה שאתם מבזים את עצמכם, אתם מבזים את כולנו.

חיים אורון: כי צודק הציבור שאומר, חבר הכנסת בני אלון, לכל אחד יש מחיר.

בנימין אלון: זה דיון על התקציב?

חיים אורון: לא, זה דיון על הסתייגות לפיצול.

בנימין אלון: אני יכול להירשם?

דליה איציק: הוא תיכף מסיים.

דליה איציק: התשובה היא לא.

חיים אורון: אתה יכול להירשם לדיון הבא.

דליה איציק: בדיון האישי.

חיים אורון: יש יתרון מסוים.

חיים אורון: ואני אומר לכם, חברי הכנסת, הבעיה היא, כמו כל התופעות מהסוג הזה, הן מתחילות בקטן, וכולם קצת מחייכים, והן ממשיכות בקנייה של חבר כנסת בודד.

חיים אורון: אני לא אומר לכיסו, חס וחלילה, זה עוד לא.

חיים אורון: כל אחד יבוא פה עם סל קניות פרטי ויגיד ליושב-ראש הקואליציה, או יגיד לשר האוצר: אם אתה לא מסדר לי 10 מיליון לזה ולזה, אני לא מצביע.

יעקב ליצמן: עוד שבועיים גם אתה תעשה את זה.

יעקב ליצמן: עוד שבועיים בסך הכול.

מוחמד ברכה: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה.

יעקב מרגי: אתה קיבלת בלי הסכם קואליציוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מרגי.

דליה איציק: סליחה, חבר הכנסת אורון, תרשה לי.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו פותחים עכשיו בדיון ארוך של שלושה ימים, מתיש במהותו.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, תודה רבה לך.

דליה איציק: אני מעירה לך פעם ראשונה.

דליה איציק: אני אכן מבקשת מכם להתכנס קצת לסבלנות ולהרבה אורך רוח.

דליה איציק: שלושה ימים צריך לגייס פה הרבה מצב רוח.

דליה איציק: בבקשה.

חיים אורון: אני רוצה לומר לכם, חבר הכנסת מרגי וחבר הכנסת ליצמן, היינו שם כמה וכמה פעמים.

חיים אורון: עכשיו אני אומר בשיא הרצינות: אני לא מתבייש להיאבק על זה.

חיים אורון: לא התביישתי להיאבק יחד עם חבר הכנסת ליצמן על 52 מיליון שקל לעוטף-עזה, בדין, לא על תקן של הבטחת הצבעתי בסעיף כזה או אחר.

חיים אורון: לא התביישתי להיאבק על 18 מיליון שקל לאחיות בריאות הציבור יחד עם יושב-ראש הוועדה הקודם, שר האוצר העכשווי.

חיים אורון: לא תמורת שום הצבעה, לא תמורת שום שינוי עמדה, לא אפילו תמורת שום שינוי נימוק.

חיים אורון: אני לא רוצה להפוך את כולנו לחבורה של איסטניסים.

חיים אורון: אלה מאבקים לגיטימיים.

חיים אורון: אבל מה שמדובר עליו פה עכשיו הוא תעריף קנייה של קולות חברי כנסת להצבעה על התקציב, וזו שחיתות וזו שערורייה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני מעמידה להצבעה את החלטת ועדת הפנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006).

דליה איציק: מי בעד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה – רוב

דליה איציק: הצעת ועדת הפנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, נתקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני קובעת בזה שהצעת ועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

דליה איציק: [נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: הסעיף הבא שלנו בסדר-היום: החלטת הוועדה המשותפת כספים-כלכלה.

דליה איציק: אני מזמינה את יושב-ראש הוועדה המשותפת כספים וכלכלה, חבר הכנסת יעקב ליצמן, שעיניו טרוטות מעייפות, לעלות לבמה ולהציג את ההחלטה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת ברוורמן, אתה מפריע לשר.

דליה איציק: אני מודה לך.

דליה איציק: אני בטוחה שהשר רוצה לשמוע.

דליה איציק: הוא גם שר תורן.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, החלטת הוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת הכלכלה: על-פי הצעת הוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת הכלכלה מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדה, שאליה הועברו לדיון ולהכנה לקריאה השנייה והשלישית חלקים מהצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, ובכללם סעיף 71 להצעת החוק שעניינו תיקון חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק), התשכ"ד-1963, שלא לכלול בנוסח הצעת החוק שיונח לקריאה שנייה ושלישית את הסעיף האמור.

יעקב ליצמן: סעיף 71 שבהצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, מציע לתקן את חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק), התשכ"ד-1963, באופן שהוראות החוק המסמיכות את המועצה לענף הלול ואת שר החקלאות לתכנן את היקף הייצור בענף הפטם - יבוטלו.

יעקב ליצמן: כמו כן מוצע לבטל את ההוראה בדבר מתן פיצויים מאוצר המדינה לבעל מכסה שוויתר על מכסתו.

יעקב ליצמן: הוועדה סבורה כי יש צורך לקיים דיון מעמיק בהצעת החוק ולבחון את השלכותיה הנרחבות על ציבור המגדלים ועל הענף בכללותו, במנותק מלחץ הזמן הכרוך בהשלמת ההכנה של הצעת חוק הסדרים במשק המדינה.

יעקב ליצמן: בהתחשב באמור לעיל, מבקשת הוועדה לחלק את הצעת החוק ולא לכלול את סעיף 71 בנוסח שיונח לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יעקב ליצמן: רבותי, הערה לחבר הכנסת חיים אורון.

יעקב ליצמן: אני לא יודע איפה הוא נמצא.

יעקב ליצמן: הבעיות באופוזיציה ואלה שרוצים לתמוך בתקציב, זה חצי מהבעיה.

יעקב ליצמן: הבעיה בקואליציה גדולה פי-עשרה, ושם משלמים סכומים שאנחנו בכלל לא מכירים.

יעקב ליצמן: לא צריך לדבר על האופוזיציה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה לך, אדוני.

דליה איציק: אני מעמידה להצבעה את החלטת הוועדה המשותפת כספים-כלכלה בדבר חלוקת חוק ההסדרים.

דליה איציק: חברי הכנסת, מי בעד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה – רוב

דליה איציק: הצעת הוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת הכלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים

דליה איציק: לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה אושרה.

דליה איציק: [נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא: החלטת הוועדה המשותפת כספים--פנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה.

דליה איציק: אני קוראת ליושב-ראש הוועדה המשותפת כספים--פנים ואיכות הסביבה, חבר יעקב ליצמן, להציג את ההחלטה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

יעקב ליצמן: על-פי הצעת הוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת הפנים ואיכות הסביבה, מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת הפנים ואיכות הסביבה לדון ולהביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית חלק מהצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, כך שחלק ההצעה שיובא בפני הכנסת לא יכלול את סעיפים 40 ו-41 להצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006.

יעקב ליצמן: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006 – להלן, הצעת החוק - נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום י"ב באייר התשס"ו, 10 במאי 2006, והועברה לוועדת הכנסת.

יעקב ליצמן: ועדת הכנסת החליטה להעביר את פרק י"ג בהצעת החוק, הכולל את סעיפים 40 ו-41, ושעניינו דתות, לוועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת – להלן, הוועדה המשותפת.

יעקב ליצמן: בדיוני הוועדה המשותפת נתגלעו חילוקי דעות בנוגע לסעיפים שעניינם שינוי במבנה המועצות הדתיות ובדרכי אישור תקציביהן.

יעקב ליצמן: על כן החליטה הוועדה המשותפת להביא סעיפים אלה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית במועד מאוחר יותר בלי ויכוחים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על החלטת הוועדה המשותפת כספים--פנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה.

דליה איציק: מי בעד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה – רוב

דליה איציק: הצעת הוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת הפנים ואיכות הסביבה בדבר חלוקת

דליה איציק: והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה נתקבלה.

דליה איציק: [נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: הסעיף הבא: החלטת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006).

דליה איציק: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן, להציג את ההחלטה.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006.

יעקב ליצמן: על-פי הצעת ועדת הכספים, מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת הכספים, שאליה הועברו לדיון ולהכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית חלקים מהצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, שלא לכלול בנוסח הצעת החוק שיונח לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את המפורט להלן: 1.

יעקב ליצמן: סעיפים 2(7) ו-4(ג), מתוך פרק ב' – ביטוח לאומי, שעניינם הקטנת דמי אבטלה משלימים לעובדים בעבודה שאינה מתאימה; 2.

יעקב ליצמן: סעיפים 24(2), 24(3) ו-25 סיפא, מתוך פרק ח' – רשויות מקומיות; 3.

יעקב ליצמן: סעיפים 42 ו-43, המהווים את פרק י"ד – יסודות התקציב; 4.

יעקב ליצמן: סעיף 70, מתוך פרק ט"ז – שונות, שעניינו תיקון הגדרת "יחידת מימון" בחוק מימון מפלגות.

יעקב ליצמן: סעיף 2(7) ו-4(ג) להצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006 - להלן, הצעת החוק - עוסק בתיקון בנוגע להשלמת דמי אבטלה לאדם הזכאי לדמי אבטלה, העובד בעבודה שבה שכרו נמוך משכרו ערב האבטלה.

יעקב ליצמן: מטרתו של התיקון לקבוע סכום מרבי של השלמת דמי אבטלה שלה יהיה זכאי אדם כאמור, כדי למנוע מצב שבו סך הכנסתו מעבודה שאינה מתאימה ומהשלמת דמי האבטלה יגיע לסכום העולה על הסכום המרבי הקבוע בחוק לדמי אבטלה.

יעקב ליצמן: בדיון שנערך בוועדת הכספים התבררה מורכבות הסוגיה ויידרש זמן נוסף כדי להגיע להסכמות בדבר הפתרון הראוי לבעיה.

יעקב ליצמן: סעיף 24(2) עניינו הצעה לתיקון הגדרת "רחוב" שמשמעותה אי-הטלת ארנונה על הנכסים שייתוספו להגדרה האמורה.

יעקב ליצמן: בדיון שנערך בוועדת הכספים התברר כי נושאים אלה טומנים בחובם סוגיות אשר טעונות דיון נוסף שלא במסגרת סד הזמנים שבו נתונה הוועדה בעת הזו.

יעקב ליצמן: סעיף 24(3) והסיפא של סעיף 25 עניינם תיקון פקודת העיריות, הבא לקבוע לגבי הודעה לעירייה על השכרת נכס לתקופה של שנה או יותר, לצורך שינוי הרישום בספרי העירייה של המחזיק בנכס החייב בארנונה בעד אותו נכס ודרך ביצועו.

יעקב ליצמן: פרק י"ד שבהצעת החוק עוסק בעיקרו בתיקון חוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985 – להלן, חוק יסודות התקציב.

יעקב ליצמן: התיקון המרכזי שבפרק נוגע למקרים שבהם מתברר כי בגוף הנתמך על-ידי המדינה או בגוף המתוקצב על-ידה, נערך הסכם הנוגד את הוראות סעיף 29 לחוק יסודות התקציב, ואשר מכוחו נעשו שינויים בשכר, בתנאי השירות, בתנאי פרישה או בגמלאות, בניגוד למה שהוסכם או שהונהג לגבי כלל עובדי המדינה ללא אישורו של שר האוצר.

יעקב ליצמן: בהתאם להצעת החוק, יוכל שר האוצר להורות לגוף המתוקצב או לגוף הנתמך שלא להסתפק בהשבת ההטבה בדרך של תביעה, אלא בדרך של ניכוי משכר העבודה או מהקצבה של מי שקיבל אותה מכוח אותו הסכם נוגד.

יעקב ליצמן: עוד הוצע להקים ועדה לחיוב אישי, אשר תוסמך להטיל חיוב אישי על מי שמצאה כי החליט על ההטבה החורגת או אישר אותה.

יעקב ליצמן: בדיון שנערך בוועדת הכספים התברר כי עולות שאלות כבדות משקל, ובהן סוגיות הנוגעות לזכויות יסוד של עובדים.

יעקב ליצמן: הוועדה סברה כי יש מקום לליבון מעמיק יותר של הסוגיות האמורות, תוך עריכת ניסיון להשגת הסכמות עם הגופים הנוגעים בדבר.

יעקב ליצמן: עניינו של סעיף 70 להצעת החוק בתיקון הגדרת "יחידת מימון" בחוק מימון מפלגות, התשל"ג-1973 - להלן, החוק.

יעקב ליצמן: מוצע לקבוע כי גובה יחידת המימון לצורכי חישוב מימון הוצאות הבחירות לפי הוראות החוק, יהיה 80% מהסכום שקבעה הוועדה הציבורית כיחידת מימון לעניין החוק.

יעקב ליצמן: בדיון שנערך בוועדת הכספים הוחלט כי הנושא דורש דיון מעמיק, מכיוון שהתיקון מציע התערבות בעבודתה של הוועדה הציבורית לקביעת שיעור יחידת מימון מפלגות, שהינה ועדה סטטוטורית בראשות שופט בדימוס.

יעקב ליצמן: כמו כן, לנוכח העובדה שהבחירות נערכו אך לפני כשלושה חודשים, ולא צפוי הליך בחירות נוסף בתקופה הקרובה, אין הכרח להעביר את התיקון בעת הזו ובסד הזמנים הקצר במיוחד של חוק ההסדרים הנוכחי.

יעקב ליצמן: בהתחשב באמור לעיל, ועל דעת נציגי הממשלה, מבקשת הוועדה לחלק את הצעת החוק ולא לכלול את הסעיפים שצוינו לעיל בנוסח שיונח לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, אלא במועד מאוחר יותר.

יעקב ליצמן: אני לא יכול להבטיח שלא יהיו בחירות בקרוב, ולכן אני מסתייג ממה שכתוב כאן, אבל ברור שצריך דיון נוסף.

יעקב ליצמן: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה על החלטת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה.

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה – רוב

דליה איציק: הצעת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: החלטת ועדת הכספים נתקבלה.

דליה איציק: [נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי הכנסת, אנו עוברים לסעיף הבא: הצעת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה.

דליה איציק: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת משה כחלון, להציג את ההצעה.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד לקרוא את ההצעה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו–2006.

משה כחלון: בסעיף 26(2) בהצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו–2006, מוצע לתקן את פקודת מסילות הברזל [נוסח חדש], התשל"ב-1972, כך שרשות מקומית שבתחומה החלו עבודות הקמה של מסילת ברזל מקומית, כהגדרתה בפקודה כאמור, תשתתף במימון קטע מסילת הברזל המקומית העובר בתחומה, בשיעורים ובהתאם לתנאים המפורטים בתיקון המוצע.

משה כחלון: בדיון שנערך בוועדת הכלכלה התברר כי מדובר בפרויקטים חשובים ביותר מבחינת היקפם והשלכותיהם, הן הכלכליות הן הציבוריות, וכי לצורך קידומם חשוב שיהיה שיתוף פעולה בין משרד האוצר ובין הרשויות המקומיות.

משה כחלון: כמו כן התברר לוועדה, כי על קווים מסוימים, הנמצאים בשלבי תכנון מתקדמים, מתקיימים מגעים בין חלק מהרשויות המקומיות ובין משרד האוצר, והוועדה סברה כי יש לאפשר לצדדים למצות את המשא-ומתן בטרם יוחלט אם להסדיר נושא זה בחקיקה.

משה כחלון: בהתחשב באמור לעיל, הוועדה מבקשת לחלק את הצעת החוק ולא לכלול את סעיף 26(2) בנוסח שיונח לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, אלא להמשיך את הדיון בהוראה זו במנותק מלחץ הזמן הכרוך בהשלמת הכנתה של הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: חברי הכנסת, מי בעד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה – רוב

דליה איציק: הצעת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת

דליה איציק: אני קובעת בזאת שההצעה בדבר חלוקת חוק ההסדרים, על-פי בקשת ועדת הכלכלה של הכנסת, נתקבלה.

דליה איציק: [נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנו עוברים לסעיף הבא, חברי הכנסת.

דליה איציק: הצעת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים.

דליה איציק: בבקשה, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, אתה אחריו.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הצעת ועדת החינוך, התרבות והספורט בדבר חלוקת הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, מיום ב' בסיוון התשס"ו, 29 במאי 2006.

מיכאל מלכיאור: על-פי הצעת ועדת החינוך, התרבות והספורט, מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, כך שבהצעה לא ייכלל סעיף 60, שעניינו תיקון חוק הסדר הימורים בספורט.

מיכאל מלכיאור: ההצעה להפריד את הדיון בסעיף 60 לחוק ההסדרים נובעת מרצונה של ועדת החינוך, התרבות והספורט להקדיש זמן נוסף לדיון בסעיף זה, המתקן את חוק הסדר הימורים בספורט, התשכ"ז-1967, שעל-פיו מוצע לשנות את החלוקה הפנימית של הסכומים שהמועצה להסדר ההימורים בספורט מקצה לאגודות, למועדוני הספורט ולארגוני הספורט.

מיכאל מלכיאור: זאת ההחלטה, שנתקבלה פה אחד בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: מי בעד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: אין.

דליה איציק: מי נמנע - ירים את ידו.

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה – רוב

דליה איציק: הצעת ועדת החינוך, התרבות והספורט בדבר חלוקת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: ההצעה נתקבלה.

דליה איציק: [מס' מ/236; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 234, וחוב' ה', עמ' 461; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי הכנסת, אנו עוברים לסעיף הבא - הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה.

דליה איציק: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכספים.

גדעון סער: לא הונח - - -

דליה איציק: הפרק הראשון מייד מונח.

גדעון סער: אז שיונח.

דליה איציק: אוקיי.

דליה איציק: בינתיים יעלה יושב-ראש הוועדה, ותוך כדי - זה מתקבל.

דליה איציק: אני מקבלת את הערתך.

מיכאל איתן: החוק לא הונח, ופה מדברים.

מיכאל איתן: עושים מאתנו צחוק.

דליה איציק: החוק תיכף יונח.

דליה איציק: ההערה במקומה, אני יודעת.

דליה איציק: הוא מייד מגיע.

מיכאל איתן: זה יותר מהותי מאשר אם יש פה שר או אין.

דליה איציק: אני מודה לך, אבל אל תקבע לי מה מהותי.

מיכאל איתן: לא אני קובע, התקנון קובע.

דליה איציק: בבקשה, אדוני, יושב-ראש הוועדה.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, מובא עתה לפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חוק ההסדרים במתכונתו המתוקנת.

יעקב ליצמן: הדיון בהצעת חוק זו השנה היה יוצא דופן לעומת כל 20 השנים הקודמות, שבהן הועבר חוק ההסדרים יחד עם חוק התקציב.

יעקב ליצמן: פרק הזמן שעמד לרשותנו היה קצר במיוחד.

יעקב ליצמן: על אף פרק הזמן הקצר, עשתה הוועדה מאמץ עילאי לדון בסעיפי החוק, שמעה משלחות והכניסה תיקונים.

יעקב ליצמן: בניגוד לשנים קודמות, השנה ביטלנו ופיצלנו סעיפים רבים, בהיקף שלא היה לו תקדים.

יעקב ליצמן: אעמוד עתה רק על השינויים שהכניסה הוועדה בהצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה.

יעקב ליצמן: מספרי הסעיפים הם מספרי הסעיפים בהצעת החוק המקורית.

יעקב ליצמן: סעיף 73 עניינו מינוי שופט עמית.

יעקב ליצמן: סעיפים שבוטלו בעת הדיונים בוועדת הכספים ולכן אינם נכללים בהצעת החוק המונחת לפניכם: סעיף 2(2), שלפיו נכסי המוסד לביטוח לאומי ינוהלו בשיתוף על-ידי החשב הכללי וחשב המוסד; הוועדה סבורה כי יש לשמור על עצמאות המוסד לביטוח לאומי.

יעקב ליצמן: סעיף 13(3) בפרק המסים, שעסק בביטול הזיכוי ממס הכנסה בשיעור 35% למי שמפריש ממשכורתו לפנסיה תקציבית, בוטל.

יעקב ליצמן: סעיף 62 בוטל – זה הסעיף שעסק בחברות ממשלתיות הנתונות בהליך של שינוי מבני והוספת אמצעי פיקוח עליהן.

יעקב ליצמן: הביטול נעשה לבקשת שר האוצר.

יעקב ליצמן: הוועדה ביטלה את סעיפים 74 ו-75, שעסקו בתיקון חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי.

יעקב ליצמן: השינויים שהכניסה ועדת הכספים במהלך דיוניה: בסעיפים שעניינם החמרת התנאים לקבלת דמי אבטלה של חיילים משוחררים החליטה הוועדה כי תחילת השינויים תהיה שנה מיום תחילת החוק, כלומר ב-1 ביולי 2007.

יעקב ליצמן: בדיוני הוועדה מסרו נציגי האוצר, כי בתוך כחודשיים יגיעו להסדר חדש לגבי חיילים משוחררים שיוצאים להכשרה מקצועית.

יעקב ליצמן: משרד האוצר ידווח על כך לוועדה.

יעקב ליצמן: חייל שיוצא להכשרה מקצועית יקבל 100% דמי האבטלה, במקום 70% מהם, ותקופת ההכשרה תהיה בלתי מוגבלת – במקום 70 יום היום.

יעקב ליצמן: אלה הם סעיפים 2(3)-(6) ו-4(א).

יעקב ליצמן: בפרק ד' – מסים – הכניסה הוועדה שינויים אחדים.

יעקב ליצמן: בסעיף 13(1) שונתה ההגדרה, ובמקום "רכישת השכלה שאינה מקנה יתרון של קבע" – הגדרה שלא היה אפשר ליישם – נקבע כי ההוצאות הן לצורך שמירה על הקיים.

יעקב ליצמן: בסעיף 13(2) הותאמה ההגדרה ללימודי מקצוע, ולא רק הוראה.

יעקב ליצמן: סעיף 13(4) עוסק בחישוב נפרד לשני בני-זוג שמקור הכנסתם משותף.

יעקב ליצמן: במקום הוראת שעה נקבעה הוראה של קבע, ובמקום חישוב נפרד להכנסה של 30,000 ש"ח לשנה נקבעה הכנסה של 42,000 ש"ח לשנה.

יעקב ליצמן: כמו כן נוסף סעיף 15א, המאשר תחולה רטרואקטיבית של סעיף זה מ-1 בינואר 2006.

יעקב ליצמן: הוועדה הוסיפה תיקון לחוק, שלפיו נישום שבת-זוגו או נישומה שבן-זוגה אינם עובדים, והם נכים, יהיו זכאים לנקודת זיכוי.

יעקב ליצמן: בפרק ו' – חקלאות – שעניינו תיקון חוק פיצוי נפגעי אסון טבע, הכניסה הוועדה שינויים אחדים.

יעקב ליצמן: סעיף 18 (3)(ב)(3) נמחק – זה הסעיף שלפיו בשיקולי הממשלה להכריז אסון טבע ייכללו התחשבות במגבלות תקציב המדינה ובסדר העדיפויות של הממשלה בהקצאת המשאבים.

יעקב ליצמן: הוועדה הוסיפה את סעיף 18(8), המאפשר לשרים לקבוע בצו סוגי גידולים חקלאיים מתחום הצומח או החי שחוק זה יחול עליהם, כאילו היו תשתית לחקלאות, אם ראו כי אין אפשרות לבטחם בהסדר ביטוח נאות מפני נזק שלגביו ניתן פיצוי לפי חוק זה.

יעקב ליצמן: שיעורי ההשתתפות העצמית הופחתו: במקום 20% יהיה 10%.

יעקב ליצמן: במסגרת ההסכמה עם משרד החקלאות הוסכם כי בחמש השנים הקרובות יישארו התנאים הקיימים היום להסדר ביטוח חלופי.

יעקב ליצמן: תחולת התיקון תהיה על אסון טבע שאירע לאחר תחילתו של חוק זה.

יעקב ליצמן: בפרק י"א, העוסק ברישוי שדות התעופה, הוסיפה הוועדה בסעיף 35(5) גם את המנהל הכללי של משרד התיירות לוועדה המקצועית לעניין רשיונות.

יעקב ליצמן: הוועדה הוסיפה סייג לחובת ההתייעצות, שלפיו חובת ההתייעצות עם שר התיירות תחול רק על רשיון להפעלה או להשכרה של כלי טיס גדול לשם הסעת נוסעים בטיסה מסחרית, ולעניין קבלת חוות דעת מהוועדה המקצועית רק לגבי רשיון להפעלה או להשכרה של כלי טיס גדול לשם הסעת נוסעים או הובלת טובין בטיסה מסחרית.

יעקב ליצמן: בסעיף 65, שעניינו הסכמי הפנסיה התקציבית של עובדי רשות הספנות והנמלים, קבעה הוועדה כי קופת הגמל אושרה לראשונה לפני 30 בספטמבר 2006, במקום 30 ביוני 2006, בגלל פרק הזמן הארוך שעבר מאז הונח החוק על שולחן הכנסת ועד הבאתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יעקב ליצמן: סעיף 72 הוגש בשינויים לאחר שהגיעו להסכמות.

יעקב ליצמן: במקום ביטול חוק הדיור הציבורי – סעיף 76 – החליטה הוועדה להמשיך את הקפאתו עד 1 בינואר 2009.

יעקב ליצמן: הקפאת החוק אמורה להסתיים ב-31 בדצמבר 2006, ולכן הוצע לבטלו.

יעקב ליצמן: לצערי, אני אומר.

יעקב ליצמן: בסעיף 77 הוצע להאריך את התליית הפטור מתשלום היטל השבחה על השבחת מקרקעין של הקדש ציבורי ועל השבחת דירה ששטחה אינו גדול מ-160 מ"ר עד 31 בדצמבר 2008 במקום עד 31 בדצמבר 2005.

יעקב ליצמן: הוועדה החליטה שלא להאריך את ההתליה; לאשר את הפטור, אך במקום דירה עד 160 מ"ר יינתן הפטור על דירה ששטחה עד 140 מ"ר.

יעקב ליצמן: נוסף על כך, הפטור יינתן גם להקדשים, ומחסן ששטחו עד 20 מ"ר לא ייכלל בשטח הדירה.

יעקב ליצמן: סעיפי תחילה: בגלל הזמן הרב שעבר מאז הונחה הצעת חוק ההסדרים על שולחן הכנסת, תהיה תחולת החוק 1 ביולי 2006 במקום 1 בינואר 2006.

יעקב ליצמן: בסעיפים מסוימים התחילה היא לפי העניין, כפי שמוגדר בחוק.

יעקב ליצמן: הוועדה דנה ואישרה את פרק הרשויות המקומיות ופרק המים, הכול לפי העניין, לפי הדיונים ומה שיובא לכנסת.

יעקב ליצמן: ובסיום, ברצוני להודות לאנשים הבאים: לצוות ועדת הכספים - סמדר אלחנני, טמיר כהן, רחל סמואל, ליאת קרפטי, אילנית ירושלמי, צבי רוזן, הלית מגידו ואפרת קוצ'ינסקי.

יעקב ליצמן: לצוות עובדי הלשכה המשפטית בכנסת - אתי בנדלר, ג'ודי וסרמן ומירי פרנקל-שור.

יעקב ליצמן: לאנשי משרד האוצר על אגפיו השונים ולאנשי משרד המשפטים.

יעקב ליצמן: לצוות הקצרניות, לסדרנים, לאנשי המשמר, לעובדי הדפוס, לעובדי המשק, לעובדי המזנון ובעיקר לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון.

יעקב ליצמן: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חברי הכנסת, לצערי הרב, עדיין הצעת החוק איננה מונחת כאן, אפילו לא הפרק הראשון שלה.

דליה איציק: לפיכך נשאל את חבר הכנסת מיכאל איתן, שהוא ראשון הדוברים, אם הוא מוכן לעלות.

דליה איציק: אם כן - נתחיל, ואם לא – נעשה הפסקה, חמש דקות, עד שההצעה תגיע.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: יש לך 15 דקות, אדוני.

דליה איציק: בבקשה.

ראובן ריבלין: אתה יכול לדבר על חוק ההסדרים באופן כללי.

דליה איציק: אדוני, יש לך 15 דקות, בוא דבר קצת על חוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: באופן כללי.

דליה איציק: חבר הכנסת איתן, תדבר על חוק ההסדרים באופן כללי, ולא אחשיב לך את הזמן.

דליה איציק: גש.

קריאות: - - -

דב חנין: - - -

ראובן ריבלין: אתה צודק, אבל היא יכולה לפתוח דיון תיאורטי על מקומו של חוק ההסדרים, לא על זה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת איתן.

דליה איציק: אתה רוצה לדבר על חוק ההסדרים?

דליה איציק: אנחנו נעבור לאדם הבא.

גדעון סער: אני רוצה להציע עצה.

מיכאל איתן: אני חושב שאנחנו צריכים להקפיד.

דליה איציק: הכול נכון.

מיכאל איתן: אני יכול להסביר - - -

דליה איציק: אני לא רוצה שאתה תסביר.

דליה איציק: כל מה שאני רוצה זה לשאול אותך.

דליה איציק: אני יכולה לקיים עכשיו דיון על חוק ההסדרים – אתה תגיד כל מה שאתה רוצה.

דליה איציק: אתה רוצה?

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: אני לא מנהלת אתך עכשיו דיון אישי.

דליה איציק: אתה מוזמן, אני גם לא אחשיב לך את הזמן שלך.

דליה איציק: בבקשה.

דב חנין: אפשר להעיר הערה לסדר?

דליה איציק: לא.

גדעון סער: איפה החוק?

ראובן ריבלין: היא לא דנה עכשיו בחוק.

דליה איציק: חבר הכנסת חנין, צר לי להגיד לך, אבל היו דברים מעולם.

דליה איציק: אתה בפעם הראשונה בכנסת, אבל זו איננה הפעם הראשונה.

דליה איציק: זה לא בסדר שזה קורה, אנחנו ממתינים - - -

יצחק הרצוג: וזה קורה.

דליה איציק: וזה קורה, תאר לעצמך.

דליה איציק: אי לכך, אני מבקשת שתשב במקומך, חבר הכנסת חנין, אני מודה לך מאוד, ותקשיב בסבלנות, כיאה לפרלמנטר הוותיק שמדבר כאן.

דב חנין: אני אשמח.

דב חנין: - - - אני אכתוב לך בכתב את ההערה שלי ותשקלי אם לקבל אותה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: אני אקרא אותה בכבוד רב.

דליה איציק: תודה.

מיכאל איתן: יש, דרך אגב, חבר הכנסת חנין – חבר הכנסת חנין, יש דרך, על-פי סעיף בתקנון, לפנות לוועדת הפרשנות על מנת שהיא תקבע אם יושב-ראש קיבל בזמן אמת החלטה נכונה או לא נכונה בהתאם לתקנון.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני לא הבנתי בדיוק באיזו מתכונת אני מדבר כרגע, אבל חשוב לי להעיר שהגישה הזאת, של כבר היו דברים מעולם, היא גישה שפוגעת בעיקר באופוזיציה.

מיכאל איתן: הפרוצדורה היא המגנה כרטה של האופוזיציה; היא איזושהי מגילת חירות של המיעוט.

מיכאל איתן: נותנים זכויות למיעוט, והזכויות של המיעוט הן שהדברים יתנהלו לפי הפרוצדורה.

מיכאל איתן: תמיד הרוב יכול להחליט שעכשיו מפסיקים דיון, שמעלים דיון, שמצביעים רק כשיש להם רוב, שמצביעים רק ככה, שמצביעים אחרת - ואין דבר כזה בדמוקרטיה.

מיכאל איתן: בדמוקרטיה כללי המשחק הם מוסכמים, והם לא שאלות של רוב ומיעוט.

מיכאל איתן: לצערי הרב, גם בשבוע שעבר ישב כאן יושב-ראש שקיבל החלטה נגד התקנון, והוא אמר: לפנים משורת הדין.

מיכאל איתן: אז הוא אמר: לפנים משורת הדין.

מיכאל איתן: אני לא מבין, לפנים משורת הדין יכול להיות – לא בכנסת.

מיכאל איתן: הכנסת יש לה תקנון, ואנחנו, אנשי האופוזיציה, צריכים - - -

ראובן ריבלין: אלא בהסכמה של כולם.

מיכאל איתן: אלא בהסכמה של כולם.

מיכאל איתן: אז יש אפשרות גם לעשות שינויים.

מיכאל איתן: אבל אמרתי, זאת הזכות של האופוזיציה, של המיעוט.

מיכאל איתן: שמירת התקנון זו הזכות של המיעוט.

מיכאל איתן: הרוב לא יכול לבוא ולהגיד: נשנה את התקנון.

מיכאל איתן: המיעוט יכול להגיד: אנחנו מסכימים שישנו את התקנון.

מיכאל איתן: אבל זה לא שאלות של רוב ומיעוט.

מיכאל איתן: ובטח שלא יכול להיות שדבר מאוד בסיסי, שהחוק צריך להיות מונח בטרם מקיימים עליו דיון - לא מביאים את החוק ואומרים: נקיים את הדיון.

מיכאל איתן: אז אני מבין שאומרים לי: תשמע, זה בסך הכול דבר קטן, תתחיל לדבר.

מיכאל איתן: אז מה אני עושה עכשיו?

מיכאל איתן: אני לא מדבר, כי אני אפגע בזכות הבסיסית שלי גם במקרה שיהיה עניין מהותי.

מיכאל איתן: יגידו לי: מה אתה רוצה, אתה עצמך עמדת כאן, ואף התקנון אמר שקודם צריך להניח את הצעת החוק ורק לאחר מכן לקיים דיון, אתה פעלת בניגוד לתקנון כי היושבת-ראש אמרה "כבר היו דברים מעולם".

מיכאל איתן: אז עכשיו יהיה ביטוי חדש שמכשיר כל פגיעה בתקנון: כבר היו דברים מעולם.

מיכאל איתן: כל פעם יגידו, מה זה?

מיכאל איתן: - כבר היו דברים מעולם.

מיכאל איתן: מה זה?

מיכאל איתן: - כבר היו דברים מעולם.

מיכאל איתן: אני מבקש, מאחר שאני מאמין שיושבת-ראש הכנסת רוצה לקיים את הכנסת ולשמור על מעמדה כי זה תפקידה, שתביא בחשבון שהגישה הסלחנית הזאת, שהיא לפעמים - צריך להיות לא נעים למישהו להגיד, טוב אז יביאו את זה בעוד רבע שעה, יביאו את זה בעוד חצי שעה, למה אתה מתעקש?

מיכאל איתן: הגישה הזאת פשוט לא במקומה.

דליה איציק: ובכן, אדוני, אתה מתחיל את הדיון.

דליה איציק: ההצעה הונחה, אתה מתחיל את 15 הדקות שלך.

דליה איציק: קיבלנו את הטפת המוסר.

דליה איציק: בבקשה, אדוני, יש לך 15 דקות.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: אתה מתחיל מרגע זה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני אחזיר לך את הזמן.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אני פשוט מבקש שהיושבת-ראש תהיה יותר קפדנית על מנת לשמור במקרים כאלה על הפרוצדורה שבסופו של דבר צריכה להיות קבועה ולא נתונה להחלטות שרירותיות, לא של יושב-ראש כזה או אחר וגם לא של רוב מול מיעוט, כפי שאמרתי.

מיכאל איתן: אני מבקש, בדברי על חוק ההסדרים, לגעת גם כאן בנושא של הפרוצדורה, כי יש תהליך של חקיקה.

מיכאל איתן: חקיקת חוק אמורה להיות תהליך מורכב שבו אנחנו, נבחרי הכנסת, חברי הכנסת, צריכים למלא את חובתנו ולעשות אותה כפי שהחוק קבע, והחוק קבע את תהליך החקיקה לאחר מחשבה רבה.

מיכאל איתן: החוק קבע שהצעות חוק של הממשלה צריכות לבוא הנה לקריאה ראשונה וצריכות להיות מונחות קודם על שולחן הכנסת.

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: כדי שחברי כנסת והציבור יוכלו לראות את הצעות החוק.

מיכאל איתן: כאשר מביאים הצעת חוק לקריאה ראשונה צריך להתקיים דיון עליה, אחרי שכלל חברי הבית העירו הערות עליה היא מועברת לוועדת הכנסת, ובוועדה דנים בה.

מיכאל איתן: אתם יודעים שלפעמים הצעות חוק של הממשלה מתעכבות בהליכי החקיקה שנה, שנתיים, שלוש שנים - מכינים אותן, מכינים את הצעות החוק האלה.

מיכאל איתן: הכנסת היא גורם שצריך לוודא, צריך לבדוק, צריך לשמוע הדים, צריך לקבל חוות דעת מכל מיני גורמים.

מיכאל איתן: על הצעת חוק שלממשלה לוקח להכין שנתיים, כמה זמן צריך לתת לוועדת הכנסת?

מיכאל איתן: צריך לתת לה זמן.

מיכאל איתן: ואחרי שוועדת הכנסת מקיימת ישיבות ושומעת גורמים שונים, היא מביאה את הצעת החוק למליאה, והמליאה צריכה להצביע על מה שהחליטה ועדת הכנסת, על מה שהביאה ועדת הכנסת עם הסתייגויות.

מיכאל איתן: התהליך הוא לא תהליך פשוט.

מיכאל איתן: לכתוב חוק זה לא דבר של מה בכך שכותבים אותו על חתיכת נייר וזהו.

מיכאל איתן: זה מוביל לדברים איומים ונוראים אם לא מקדישים מספיק זמן, אם לא נותנים תשומת לב, אם לא מביאים למצב שכל מי שיש לו עניין - זו לא פריווילגיה של חברי הכנסת בלבד.

מיכאל איתן: כל מי שיש לו עניין בחוק, כל אזרח במדינת ישראל רשאי לבוא - הוא קורא באינטרנט היום, בעבר בפרסומים של הממשלה, שיש הצעת חוק, וזכותו לבוא הנה ולדבר עם חברי כנסת ולהגיד להם: זה חוק לא טוב, אל תצביעו בעדו, או: תתקנו אותו.

מיכאל איתן: זה הליך חקיקה.

מיכאל איתן: הוא צריך להיעשות בזהירות ובהקפדה ובתשומת לב.

מיכאל איתן: בשנים האחרונות עושים פשוט צחוק מהליכי החקיקה עם חוק ההסדרים.

מיכאל איתן: אני רוצה אולי להמחיש לכם במה הדברים אמורים מזווית ראייה של חוק שאני ראיתי בחוק ההסדרים הנוכחי והגעתי לוועדת החוקה וראיתי איך דנים בו.

מיכאל איתן: החוק הזה הוא חוק שצירפו אותו לחוק ההסדרים והוא דן בדיני הראיות.

מיכאל איתן: מה לדיני הראיות ולחוק ההסדרים או לתקציב המדינה?

מיכאל איתן: דרך אגב אני רוצה לומר, אני לוחם ותיק, בכל ממשלה שלא היתה כאן, גם כשהייתי בקואליציה וגם כשהייתי באופוזיציה, נגד חוק ההסדרים בהרחבתו.

מיכאל איתן: העירו לי, ובדקתי ומצאתי, שגם במדינות אחרות יש חוק הסדרים.

מיכאל איתן: זו לא המצאה רק שלנו.

מיכאל איתן: אלא מה?

מיכאל איתן: אם כבר מקבלים את העובדה שיש חוק הסדרים ומביאים חוקים שהממשלה טוענת שהם קשורים בתקציב, אדרבה, יגבילו את עצמם אך ורק לחוקים האלה.

מיכאל איתן: מביאים לנו כל מיני דברים - האמינו לי, באתי לוועדת החוקה, ואני שואל אתכם כאן, את כל חברי הכנסת שיושבים כרגע, מי מכם בכלל ידע שהוגש חוק שהוא שינוי פקודת הראיות בעניין המצאה באמצעים אלקטרוניים על-ידי גוף ציבורי?

מיכאל איתן: זה חוק שקובע דברים, אולי חיוביים ואולי לא חיוביים - - -

מגלי והבה: בעבר, באישורי התקציבים הקודמים, לפני שנתיים ויותר, היה דבר כזה?

מיכאל איתן: אחת השיטות הכי טובות להצדיק עוולות, מביאים לך דבר עוולה ואתה לא יכול להצדיק את זה, אתה לא מוצא שום סיבה להצדיק, אז אתה שואל, רגע, ובעבר לא היה אותו דבר?

מיכאל איתן: אז אם זה היה גם בעבר מותר לך עכשיו להמשיך אותו דבר פסול.

מיכאל איתן: זה אחד מאמצעי השכנוע.

מיכאל איתן: אתה לא יודע להסביר למה צריך לעשות את זה, אז אתה אומר: שמע, גם בעבר עשו עוולה אז אנחנו נמשיך הלאה, לא המצאנו את זה.

מיכאל איתן: היה גם מי שהמציא, אנחנו לא המצאנו, אנחנו הרחבנו.

מיכאל איתן: אבל, אני רוצה לגעת בגופו של עניין, שהתהליך ייראה לחברי הכנסת - - -

גדעון סער: אם אני יכול, ברשותך, חבר הכנסת איתן, רק לענות לחבר הכנסת מגלי והבה, שמצד אחד יש צדק בדבריו שהיו דברים מעולם, אבל מצד שני, אני לא זוכר חוק הסדרים אשר בהערות היועצת המשפטית לכנסת היו כל כך הרבה סעיפים בו שלא היתה להם שום השלכה תקציבית או סעיפים שהיא תבעה לפצל לפי סעיף 121.

גדעון סער: גם עובדה היא שפיצלו סעיפים בהיקף מאוד גדול, וגם זה אומר משהו.

מיכאל איתן: תראו, יש כאן בתוך החוברת הזאת, שהביאו לנו אותה לקריאה ראשונה לפני שלושה שבועות, חוקים שלקח לממשלה להכין אותם שנים.

מיכאל איתן: שנים.

מיכאל איתן: עכשיו מביאים את הכול בחבילה אחת.

מיכאל איתן: בקריאה ראשונה אי-אפשר לעשות כלום.

מיכאל איתן: בוא נתחיל בזה שאתה לא יכול בכלל להצביע על החוקים האלה, כי יש בתוכם אלף ואחד דברים.

מיכאל איתן: הצבעה דמוקרטית היא הצבעה שבה אתה מצביע על דבר מסוים, ולא שמכריחים אותך לפעמים להצביע על דבר גרוע על-ידי זה ששמים לך שלושה דברים טובים ביחד אתו ומכריחים אותך בכוח להצביע.

מיכאל איתן: אתה תהיה חייב לעשות עוול בכל מקרה: או להצביע עבור משהו שאתה חושב שהוא גרוע, או להצביע נגד שלושה דברים שאתה חושב שהם טובים.

מיכאל איתן: ולא נותנים לך להפריד את ההצבעה.

מיכאל איתן: אז אתה מצביע בקריאה ראשונה.

מיכאל איתן: עכשיו, בתוך הדבר הזה יש חוקים שאני חושב שהושקעו בהם, ביחד, עשרות שנות עבודה, מאות שנות עבודה של אנשים.

מיכאל איתן: אומרים לכנסת: עכשיו אתם תצביעו בתוך שבועיים.

מיכאל איתן: אני מביא לדוגמה את אחד החוקים שהכניסו כאן - תיקון פקודת הראיות.

מיכאל איתן: יקום כאן חבר כנסת אחד שידע, כאשר הצבענו עבור החוק הזה בקריאה ראשונה, במה מדובר בכלל.

מיכאל איתן: אני במקרה מכיר את יוזמת החקיקה הזאת.

מיכאל איתן: יושבים חברים באוצר, רוצים לקדם איזה פרויקט טכנולוגי, והם אומרים לעצמם: רגע, איך אנחנו יכולים להעביר את זה בלי הרבה בעיות, שלא יקשו עלינו.

מיכאל איתן: אז אחד קם ואומר: אין לנו בעיה, בוא נדחף את זה לחבילה הזאת של הרכבת הזאת שקוראים לה חוק ההסדרים.

מיכאל איתן: והחוק נדחף פנימה.

מיכאל איתן: מביאים אותו לכנסת לקריאה ראשונה, באמת אף אחד לא יכול בדיוק לשים לב ולקרוא את כל הדברים האלה, ואז שולחים את החוק הזה לוועדת החוקה.

מיכאל איתן: אני נכנס לוועדת החוקה, מקצים לחוק הזה ארבע או חמש שעות.

מיכאל איתן: אני מסתכל על מה שקורה בוועדת החוקה – נמצאים שם אותם חבר'ה שיזמו את החוק הזה.

מיכאל איתן: כאן אני רוצה להעיר הערה: לא רק שהכנסת לא ידעה ולא מבינה מה קורה כאן; גם הממשלה לא.

מיכאל איתן: אני מוכן לתרום עכשיו 100,000 ש"ח אם שר האוצר יבוא לכאן ויגיד לי שהוא עסק בחוק והבין – ואני גם לא דורש את זה ממנו – ושהממשלה ישבה ודנה והבינה במה מדובר – וגם ממנה אני לא דורש את זה.

מיכאל איתן: זה חוק שנוגע בעניין טכנולוגי.

מיכאל איתן: אבל מה, זה התפקיד של הכנסת.

מיכאל איתן: שר האוצר מתעסק במקרו, באלף ואחד דברים, ואני לא דורש ממנו שיבין בכל נושא שמביאים אליו בחוק ההסדרים.

מיכאל איתן: אני לא דורש.

מיכאל איתן: הוא מאמין לפקידים שלו, לכן הם אנשי אמונו.

מיכאל איתן: הם אומרים לו שזה חשוב, והוא חותם.

מיכאל איתן: האמינו לי, הוא לא ידע על מה הוא חותם.

מיכאל איתן: הוא לא ידע אם זה קשור או לא.

מיכאל איתן: אמרו לו ככה וככה, קדימה.

מיכאל איתן: זה לא קשור לתקציב בכלל, אבל הוא חתם.

מיכאל איתן: אין לי טענה אליו.

מיכאל איתן: אל מי יש לי טענה?

מיכאל איתן: אלינו.

מיכאל איתן: כי הכנסת צריכה להיות מין אמצעי בקרה.

מיכאל איתן: השר עוסק בעשרות דברים; הכנסת היא המקום שבו צריכים להגיד: זה דבר חקיקה, עצרו רגע, אנחנו רוצים לראות במה מדובר, אנחנו רוצים לשמוע השגות, אנחנו רוצים לבדוק איך אישרו ולמה אישרו, אם אין הצעות אלטרנטיביות, אם זה פוגע או לא פוגע בזכויות של אזרחים.

מיכאל איתן: אז אומרים: אין לכם זמן, אתם חייבים מייד לגמור, בתוך שלושה שבועות, אין את מי לשמוע, אי-אפשר להזמין.

מיכאל איתן: אני רוצה לשבח את יושב-ראש ועדת החוקה, פרופסור בן-ששון.

מיכאל איתן: הוא שמע את הצעקה ואמר: אתם יודעים מה?

מיכאל איתן: נפריד.

מיכאל איתן: נוציא את זה.

מיכאל איתן: באמת לא ראוי שזה יעבור בצורה כזאת.

מיכאל איתן: זה לא היה על-פי עניין של אופוזיציה וקואליציה, אלא על-פי ההיגיון.

מיכאל איתן: פעם אחת גם ההיגיון עובד פה, מה לעשות.

מיכאל איתן: אומרים שבשער פלומבו, בכניסה לכנסת, יש מישהו שכל דבר שיש בו היגיון – הוא לא נותן לו להיכנס; כאילו מדובר בחפץ חשוד.

מיכאל איתן: כן, לפעמים ההיגיון עובד.

מיכאל איתן: אז יושב-ראש ועדת החוקה עצר את זה.

מיכאל איתן: עכשיו אני שואל את עצמי, בהיותי אחד שמכיר היטב את כל התהליך: אותו תיקון בפקודת הראיות, אם הוא היה מתקדם בצורה נורמלית הוא היה מגיע לוועדה, היו מקצים לו שניים או שלושה דיונים, היו מביאים מומחים, היו יושבים 10-15 שעות – גם אז תהליך ההצבעה של הכנסת לא היה מי יודע מה.

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: כי בוועדה יושבים ארבעה או חמישה חברי כנסת, הם היו מחליטים ומביאים את זה למליאה, וכל המליאה היתה מצביעה בלי לדעת.

מיכאל איתן: אבל זה חלק מהפרלמנט.

מיכאל איתן: העבודה נעשית בוועדות, סומכים על מה שנעשה בוועדות, ומי שלא מסכים יכול לבוא הנה ולהציג את הצד השני.

מיכאל איתן: במקרה הזה, גם זה לא יכול היה להיעשות.

מיכאל איתן: גם זמן לזה לא היה.

מיכאל איתן: לכן, כל תהליך החקיקה הזה מדאיג אותי.

מיכאל איתן: ראיתי את זה בחוק אחד.

מיכאל איתן: אני לא יודע מה קרה במקומות אחרים.

מיכאל איתן: אני לא יודע כמה זמן ותשומת לב הקדישו – המינימום הנדרש מהכנסת – כדי להעביר בקרה כלשהי על מה שהממשלה עושה.

מיכאל איתן: אני חוזר: זה לא תמיד עניין של אופוזיציה וקואליציה.

מיכאל איתן: הממשלה, מטבעה, מייצגת אינטרס של פקידים, של ארגון, של ממסד.

מיכאל איתן: אפילו אם היא רוצה, לא תמיד היא רואה את כלל האינטרסים של כלל האזרחים.

מיכאל איתן: יש הרבה מאוד חוקים שהמנגנון הממשלתי מייצר על-פי תפיסת עולמו, על-פי מה שיהיה יעיל לשלטון – ולא בהכרח על-פי המידה שהחוקים האלה שומרים על זכויות האזרח ועל איכות החיים של האזרח.

מיכאל איתן: כי מטבע הדברים, כשמצד הביורוקרטיה רואים משהו, רוצים שהוא יהיה יעיל יותר, מהיר יותר, נוח יותר לפקידות.

מיכאל איתן: הם מי שדוחף את החוקים.

מיכאל איתן: כפי שאמרתי, השרים אינם מחסום בקרה, כי הם לא בנויים להיות מחסום בקרה לחקיקה שהפקידות יוזמת.

מיכאל איתן: תפקיד הכנסת הוא לאזן.

מיכאל איתן: הרבה מאוד פעמים, כשהפקידים שומעים הערה מכיוון אחר, הם אומרים: אתם יודעים מה?

מיכאל איתן: לא חשבנו על זה, אתם צודקים, והם משנים.

מיכאל איתן: הכנסת משנה חקיקה.

מיכאל איתן: אבל איך אפשר לשנות כאן חקיקה?

מיכאל איתן: מתי יש זמן?

מיכאל איתן: איך אפשר לשמוע עדויות מהציבור?

מיכאל איתן: אז יש גופים אינטרסנטיים מאוד, שערים לדברים ומגיעים הנה, בעיקר כדי לעצור ולהפריד.

מיכאל איתן: אבל לקיים דיון אי-אפשר.

מיכאל איתן: אני רוצה לסכם ולומר כך: זה ריטואל כזה, בכל פעם אני שומע את עצמי מטיף: פעם לחברי, כשאני בקואליציה והם מביאים את חוק ההסדרים, ופעם ליריבי הפוליטיים, כשאני באופוזיציה והם מביאים את חוק ההסדרים.

מיכאל איתן: אבל אני מאמין בכוחן של המלים, ואני יכול לומר שבמשך השנים המאבק בחוק ההסדרים שיפר את המצב.

מיכאל איתן: לפחות – לפחות – מפצלים את זה, וזה מגיע לוועדות שבהן יש קצת מושג במה מדובר, וכשהדברים חמורים מאוד מצליחים לפצל.

מיכאל איתן: אבל אני אומר לממשלה וליושב-ראש הקואליציה, ששמעתי אותו היום: מביאים חוק לוועדת העבודה והרווחה; ממילא צריך להתקין לו תקנות.

מיכאל איתן: אומרים שדרושים חמישה חודשים כדי להתקין תקנות.

מיכאל איתן: אם בקואליציה יש עדיפות לחוק הזה – כי הוא חשוב, כי רוצים שהוא ייכנס לתוקף בעוד חמישה חודשים – יש מי שיתאם עם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שיקבע סדר קדימות ויתחיל את הליך החקיקה, והוא יוכל לחוקק את החוק, בעוד חודשיים מהיום, בהליך ראוי ותקין.

מיכאל איתן: במקביל יתקינו את התקנות.

מיכאל איתן: הוא אפילו לא יפסיד את הזמן שבו יוכל להפעיל את החוק.

מיכאל איתן: זה חוק שקשור לשר הבריאות, שנוגע בכם.

מיכאל איתן: היום הוא נדון בוועדת הרווחה.

מיכאל איתן: הנציג שלך שם אמר: אנחנו צריכים חמישה חודשים כדי להתקין את התקנות.

מיכאל איתן: אז אני אומר לו: כבר יש לך נוסח של החוק, פחות או יותר.

מיכאל איתן: ניכנס לתהליך של חקיקה, שייקח חודשיים או שלושה חודשים, יושב-ראש הוועדה יריץ את זה.

מיכאל איתן: אפשר לגמור אותו בחודשיים, אין בעיה.

מיכאל איתן: במקביל אתם יכולים לשבת ולהכין את התקנות, לא תצטרכו עוד חמישה חודשים אחרי החודשיים, כי אתם כבר יודעים את הנוסח ואתם מוכנים.

מיכאל איתן: נכון, פורמלית אפשר להתחיל רק אחרי שהחוק עבר, אבל את עבודות ההכנה אפשר לעשות קודם לכן.

מיכאל איתן: אפשר להביא לכך שבתוך חמישה חודשים החוק יהיה, עם התקנות.

מיכאל איתן: אלא מה?

מיכאל איתן: אם החוק ילך בדרך שאני מציע, הוא יעבור הרבה שינויים, ואני בטוח ששינויים ברוכים.

מיכאל איתן: יהיו כל מיני הערות, כל מיני תהיות.

מיכאל איתן: כמו בכל דבר בעולם, כשאדם אחד מכין עבודה, הוא בטוח שהיא כליל השלמות.

מיכאל איתן: הוא לא רוצה שיעירו לו הערות, הוא רוצה להמשיך אתה הלאה.

מיכאל איתן: כך גם הממשלה.

מיכאל איתן: היא מביאה חוק, והיא לא רוצה הערות, אפילו אם אחר כך היא מוצאת שאלה הערות נכונות וטובות.

מיכאל איתן: זה תפקידה של הכנסת.

מיכאל איתן: אני אומר פעם נוספת: זה לא בהכרח עניין של קואליציה ואופוזיציה.

מיכאל איתן: הקואליציה רוצה סדר קדימות, סדר עדיפויות; הכנסת יכולה לשתף פעולה בכל הקשור לקצב העבודה והחקיקה, אבל היא לא יכולה לשתף פעולה עם התעלמות ועם חקיקה לא טובה, כי זאת העבודה שלה.

מיכאל איתן: היא יכולה להגיד לממשלה: אתם צריכים את זה מהר?

מיכאל איתן: נשב יום ולילה, שבוע, שבועיים; רצוף.

מיכאל איתן: אני מקווה מאוד שבתהליך שדיברתי עליו, של עדכונים, שינויים ושיפורים, גם חוק ההסדרים ימצא את המתכונת הנכונה שלו בסופו של דבר, מתכונת שתאזן בין צורכי הכנסת ובין צורכי הממשלה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

גדעון סער: אני רק רוצה להעיר לעניין זה ולומר, שוועדת הכנסת, בהחלטתה בעניין חוק ההסדרים ביום רביעי האחרון, קבעה – וזו חריגה מהתקנון – שאפשר לפתוח דיון גם אם חוק ההסדרים לא הונח במלואו.

גדעון סער: מה שקרה היום הוא שהחוק לא הונח כלל.

גדעון סער: חבר הכנסת בן-ששון, אם תבדוק, תראה.

גדעון סער: אתה מנופף בחוק, בסדר, אבל אם תעשה סיור קצר בין המושבים תגלה שהודפסו וניתנו 10 או 15 עותקים, ולכל שאר חברי הכנסת זה לא נמסר.

מנחם בן-ששון: תנועת המושבים אסורה עלינו, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: אז אני מספר לך את המידע הסודי הזה.

גדעון סער: החוק לא הונח.

גדעון סער: זה דבר מאוד-מאוד מרחיק לכת.

גדעון סער: אתה אומר: אני מסתפק בהנחת שני עמודים מחוק ההסדרים, וגם שניהם, עקב בעיות דפוס, מונחים על שולחנם של מיעוט קטן מקרב חברי הכנסת.

גדעון סער: אתה מיחידי הסגולה שקיבלו, וגם אני, כי קודם כול באו אלי ואל ג'ומס.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, הדיון הוא בניגוד להחלטת ועדת הכנסת.

גדעון סער: לכן אני אומר, הדיון הוא בניגוד גמור להחלטת ועדת הכנסת, כפי שאני מבין אותה.

גדעון סער: עם זאת, אני מכבד את החלטת יושבת-ראש הכנסת, שמגישתה אני מבין שלטעמה חלו התנאים שמאפשרים לקיים את הדיון.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו צריכים - - -

רונית תירוש: סליחה, אדוני היושב-ראש - - -

גדעון סער: קראי את סעיף 2 לקביעת ועדת הכנסת: ועדת הכנסת קובעת שניתן להתחיל בדיון גם אם החוק לא הונח במלואו.

גדעון סער: אבל אם השר הרצוג יושב ואין לפניו אפילו הדבר הזה שיושב-ראש הקואליציה, אנוכי וחבר הכנסת בן-ששון היינו די בני-מזל לקבל, ספק רב בעיני אם אותו סעיף - - -

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, במלה "במלואו" הכוונה היא לא שאפשר להניח חלק, אלא זה במלוא עותקיו.

מוחמד ברכה: אפשר להניח 10, או 15, או שניים, או שלושה, וזהו.

מיכאל איתן: כאן זה לא זה ולא זה.

גדעון סער: העניין הזה, שציין חבר הכנסת איתן – השאלה שנוגעת באופן שבו אנחנו מקיימים דיונים בכנסת היא שאלה נכונה, היא לכבודה של הכנסת.

גדעון סער: הדברים הם דברי טעם.

גדעון סער: אני קורא לדובר הבא, חבר הכנסת שי חרמש מסיעת קדימה.

גדעון סער: בבקשה.

גדעון סער: אחריו – חבר הכנסת סטס מיסז'

גדעון סער: ניקוב מסיעת ישראל ביתנו.

שי חרמש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כרגע אין דבר קשה יותר מלדבר בשבחו של חוק ההסדרים, אבל בכל זאת עשיתי את המאמץ.

גדעון סער: היה מערכון כזה: "אני יכול לנסות".

שי חרמש: לא רציתי לספר את הבדיחה.

שי חרמש: איך אומרים - יש רשעים גדולים ממני.

שי חרמש: בימים אלו, בשעה שאיש מאתנו לא מצליח לומר מלה טובה על חוק ההסדרים, לרגע אחד ראוי להיות שקולים, הוגנים וענייניים ולהציג לפחות ארבעה הישגים – לטעמי – בתחום החקיקה, שללא חוק ההסדרים היו נשרכים ונגררים בחדרי הוועדות עוד ימים ארוכים ורבים, המשק היה סובל, הבזבוז היה נמשך, חוסר היעילות היה מתמיד, והכול על חשבון הקופה הציבורית ורווחת התושבים.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, זה לא מכובד.

רן כהן: סליחה.

גדעון סער: אני מתנצל.

גדעון סער: זה קשור להדפסת החוק ולהנחתו על שולחן הכנסת.

שי חרמש: רציתי לציין ארבעה חוקים.

שי חרמש: הראשון בהם הוא חוק השמים הפתוחים, אשר שמו "רישוי שירותי תעופה".

שי חרמש: מי מאתנו לא מחה בעת שנתקל במחירי טיסה בלתי תחרותיים?

שי חרמש: מי מאתנו לא זעק בעת שתר אחר כרטיס לחוץ-לארץ וקיבל את התשובה "כל המקומות תפוסים"?

שי חרמש: והכול בגלל מגבלות אדמיניסטרטיביות שחוקקו בעבר, כשמדינת ישראל היתה בסכנת מצור, ו"אל על" היתה המוביל הלאומי, ובתוקף כך היתה ראויה וזכאית למעמד של אתרוג: מוגן, שמור ובלתי ניתן לפגיעה.

שי חרמש: העולם נפתח, תחרות היא המנטרה, והאזרח חופשי לבחור לעצמו את השירות, את המוצר, ואפילו – לא עלינו – להתמקח על המחיר.

רן כהן: אם זה טוב, למה לחכות?

רן כהן: היה אפשר לעשות זאת לפני חצי שנה.

שי חרמש: איש מאתנו לא יכול להתעלם מהצרכים המיוחדים של התעופה בישראל: צורכי ביטחון, עקרון ההדדיות, מיקום תעופתי נמוך של נתב"ג.

שי חרמש: אולם לנגד עינינו עמדה המשימה הראשית: להעצים ולהגביר את התיירות, להרחיב את התעסוקה, לחזק את מצבת מטבע החוץ שלנו, ולנסות לרגע אחד, לפחות בעניין זה, להיות עם ככל העמים.

שי חרמש: חוק ההסדרים – וזאת התשובה לחבר הכנסת כהן – היה כנראה הכלי הזמין היחיד ליישום רפורמה חיונית זו, אשר נקוטה כבר שנים מספר במתוקנות שבמדינות העולם ואפילו באלה שמתוקנות פחות.

שי חרמש: אתייחס לחוק השני, החוק לרפורמה במים.

שי חרמש: מה לא נאמר על משק המים בישראל: בזבזני, לא משוכלל, מיושן, שרירותי, משמר לטיפונדיות היסטוריות, לא עונה על אתגרי המשק, לא מאפשר קביעת מדיניות משולבת למשאב טבע הנמצא בחסך בארץ מדברית.

שי חרמש: כבוד היושב-ראש, איש לא האמין עד הבוקר כי אפשר "לעקור" נכסים אלה מידי משרדים ממשלתיים ולרכזם תחת רשות מקצועית אחת.

שי חרמש: אולם עיני, כחקלאי בנגב, מתמקדות דווקא בהבנה – ושימו לב למלה "הבנה" – שהושגה בין כל הגורמים: משרד החקלאות, התאחדות חקלאי ישראל ואגף התקציבים, אשר חברו יחד – דגש על "יחד" – לבנות מנגנון הקצאה ותמחור הבנוי על נוסחאות מוסכמות, שמאפשרות למשק החקלאי לתכנן סוף-סוף את השקעותיו ואת פעילויותיו גם לטווח הארוך.

שי חרמש: ויכוח קשה עברנו בוועדת הכספים, וגם בלילות שבין הדיונים, כדי להסכים כי מחיר המים לחקלאות אינו תוצאה כלכלית של מנגנון היצע וביקוש, אלא פרי מדיניות שרואה לנגד עיניה את פיתוח הפריפריה – הנגב והגליל - את עידוד החקלאות באמצעות סיוע לחידוש ולשדרוג מערכות ההשקיה, את עידוד השימוש במים מושבים ואת הבטחת השפד"ן, אותו שפד"ן שהוא עורק החיים לנגב.

שי חרמש: הרפורמה המורכבת הזאת הושגה עקב הסכמה והבנה בין כל הגורמים, והיא מוכיחה – שוב – כי חוק ההסדרים אינו בהכרח מסלול כופה עוקף-חקיקה הבא לספק גחמות של פקידים כבדי לב.

שי חרמש: ומכאן לחוק התכנון והבנייה.

שי חרמש: מי מאתנו, חברי הכנסת, ביושר ובהגינות, לא מחה, בבוטות לעתים, על הליך אישורי התכנון והבנייה בישראל?

שי חרמש: כל אחד בחלקתו הפרטית, כולנו במישור הציבורי, ואין אנו לבד מלינים, שהרי אתנו במסע גם קבלנים, ראשי רשויות, משקיעים מהארץ ומחוץ-לארץ וגם עמך ישראל.

שי חרמש: חוק התכנון והבנייה נדון בבניין הזה עשרות פעמים; לאלה ששואלים למה חוק ההסדרים – מאות שעות הוקדשו לעניין חשוב זה, ודבר לא קרה.

שי חרמש: חבל.

שי חרמש: חבל שהיינו זקוקים לחוק ההסדרים כדי להביא מזור ובשורה לבוחרינו באמצעות העברת סמכויות כל כך טריוויאליות מהוועדות המחוזיות לוועדות המקומיות וביטול כפל דיונים – ואף יותר – בוועדות המשנה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה, ובכלל זה ביטול הוועדה לשמירת הקרקע החקלאית; כל אלה היו חסם וקושי ביישום תוכניות פיתוח במרכז, וכתושב הנגב אני אומר לכם כי פגע רע זה לא פסח גם על הפריפריה בגבולות ישראל.

שי חרמש: היום נפתחה תקווה חדשה.

שי חרמש: אנו בבית-המחוקקים, שומה עלינו לפקוח עין על ההתנהלות בשטח ולהבטיח – ואת זה לא עושים פה תדיר, לדאבוני הרב – כי חוק שחוקק ותקנה שתוקנה יבואו לידי יישום מהיר ומיידי.

שי חרמש: ואחרון, כבוד היושב-ראש, ממבחר לא קטן של תיקוני חקיקה שהעברנו אציין את חוק פיצוי נפגעי אסון טבע.

שי חרמש: אין דבר קשה וכואב יותר לאדם שניעור משנתו ומוצא כי מפעל חייו נשטף בזרם, נסחף ברוח או לא עלינו עלה באש ונתכלה.

שי חרמש: כואב הדבר שבעתיים אם יומך חשך ואתה נאלץ להיטלטל ימים, חודשים ואף שנים בתוּרך אחר פיצוי ושיקום.

שי חרמש: החוק במתכונתו החדשה מבטיח לחקלאים מסלול הוגן, מהיר ומסודר לשיקום ולהתחדשות.

שי חרמש: הסיוע הממשלתי, שנכללו בו עד היום רק ענף ההדרים והנשירים, הורחב לכל תחומי הפעילות החקלאית, לכל ענפי הצומח והחי, לציוד, למבנים, לפרי וליבול השדה.

שי חרמש: החוק החדש חוסך מממשלת ישראל החלטה קשה, שהיא החליטה רק פעמים סבורות בעבר, להחיל את חוק פיצוי נפגעי אסון טבע.

שי חרמש: הוא הופך את נזקי הטבע לעניין ביטוחי פשוט ומוכר, כמו ביטוח בית, ביטוח רכב וביטוח רפואי.

שי חרמש: לו נדון החוק במסלול השגרתי, ספק אם היינו מגיעים אל התיקון המיוחל.

שי חרמש: חוק ההסדרים, עם כל ההסתייגויות של כולנו – ששמענו והשמענו – אפשר זאת גם הפעם.

שי חרמש: כן, חברי חברי הכנסת, איני בא להציע מתכונת גורפת – ופה אני מסכים עם חבר הכנסת מיכאל איתן – זו אשר קידמה את פנינו בתחילת הדיונים, עד לפני שבועיים.

שי חרמש: ראיה ועדות לכך הן דווקא המספר הרב של הביטולים, הפיצולים וההחרגות, ובהם: חוק אלמנות צה"ל ומשפחות שכולות שיקיריהן נספו בתאונות, הכוונה לבטל את חוק הדיור הציבורי - דרך אגב, חבר הכנסת רן כהן, בנוסח החלופי מופעל בעצם ימינו אלה, תחת השם "כאן ביתך", הסדר המאפשר למשפחות דיירות הדיור הציבורי לממש את זכותן במחיר נמוך ביותר - צמצום זכאות לחיילים משוחררים בדמי אבטלה וכו'.

שי חרמש: טוב היה הדבר - וכאן הערתי לאנשי אגף התקציבים - לו הפעילו אנשי האוצר שיקול דעת נוסף ומנעו מאתנו, חברי ועדת הכספים, את המסע הארוך, המתיש והבעייתי, אשר בסיומו הטוב נותרו רק אותם חוקים ראויים, והאחרים נשלחו לעיון נוסף אם בכלל.

שי חרמש: לסיום, חברי ועדת הכספים עשו שעות נוספות, ולעתים גם לילות כימים, במאמץ לגשר על פני לוח הזמנים הבלתי-אפשרי, ודומה כי חרף הלחץ ידענו, בתבונה קולקטיבית, לבור את המוץ מהתבן, את העיקר מהטפל, ולהתייצב כאן לפניכם למבחן תמיכתכם בחוק ההסדרים.

שי חרמש: תודה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת חרמש.

גדעון סער: יעלה ויבוא חבר הכנסת סטס מיסז'

גדעון סער: ניקוב מסיעת ישראל ביתנו, ואחריו – יושב-ראש סיעת העבודה, חבר הכנסת אפרים סנה.

רן כהן: ההגינות מחייבת אותי לומר רק הערה אחת - עד שחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב יעלה.

רן כהן: חוק הדיור הציבורי הופעל בזכות השר בוז'י הרצוג.

רן כהן: השר הפעיל אותו לפני שנה במתכונת - - - אבל היום הופעל בזכות השר הרצוג.

גדעון סער: הערתך נרשמה, ויבוא השר הרצוג על הברכה.

יצחק הרצוג: - - - האופוזיציה מפרגנת.

גדעון סער: הפרגון הוא לא לממשלה.

גדעון סער: הפרגון הוא לך, ובעניין זה יש שותפים רבים.

גדעון סער: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשבועיים האחרונים, וקצת יותר, זכיתי, עם חברי לוועדת הכספים, להשתתף בדיונים מרתוניים מעניינים מאוד בחוק ההסדרים ובחוק התקציב.

סטס מיסז'ניקוב: בציניות, אני יכול לקרוא לזה גם תיאטרון האבסורד, ותיכף אסביר גם למה.

סטס מיסז'ניקוב: מצפים מאתנו, במיוחד מחברי כנסת חדשים, ללמוד במשך שבועיים להבין וגם להחליט בסופו של דבר על תקציב "פעוט" של 271-274 מיליארד שקל, שזה תקציב מדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: אומנם שר האוצר אמר "בואו ונעביר זאת מהר, כי בסך הכול מטרת כולנו היא להתמקד בתקציב 2007", אבל אני מזכיר שאנחנו עדיין בתקציב 2006.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו עדיין בחצי שנה, אנחנו צריכים לחיות בחצי השנה הזאת, ואזרחי מדינת ישראל צריכים עוד לחיות לפי התקציב שנדון בוועדת הכספים.

סטס מיסז'ניקוב: מחר אנחנו נצביע עליו במליאה.

סטס מיסז'ניקוב: היום אני רוצה לדבר על חוק ההסדרים, שלדעתי, כמו לדעת אנשים אחרים, הוא חוק מיותר לחלוטין.

סטס מיסז'ניקוב: זה חוק שנוסף על כך שהוא מיותר לחלוטין, בשבועיים האלה עוד הוכנסו אליו דברים מוזרים ביותר - מאוד חשובים, אבל מוזרים ומיותרים לנוכח אותו מרווח קצר שעמד לרשותנו בזמן הדיונים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר על חוק המים.

סטס מיסז'ניקוב: היה לי מוזר מהיום הראשון שאנחנו דנים בחוק המים, כשאני, בעוונותי, לפני שהתחלנו לדון בו, לא ידעתי כלום על המים, ומובן שמצופה מאתנו, כנבחרי ציבור, לפני שאנחנו מצביעים ומחליטים, קצת להבין על מה אנחנו דנים.

סטס מיסז'ניקוב: להכניס את חוק המים, וגם דברים אחרים, לחוק ההסדרים, זה פשוט לא רציני.

סטס מיסז'ניקוב: כנראה זה נעשה כדי להסיט את תשומת לבנו מדברים הרבה יותר כבדי משקל והרבה יותר חשובים - לא חשובים בסדר העדיפויות, אלא חשובים מבחינת ההחלטה שעומדת בהקשר של חוק ההסדרים ותקציב המדינה.

סטס מיסז'ניקוב: כנראה שהצליחו, כי עד עצם היום הזה, אפילו היום, חוק המים עדיין נדון בוועדת הכספים.

סטס מיסז'ניקוב: זה גזל המון זמן והמון אנרגיה, וחבל שככה ברפרוף עברנו על סעיפים חשובים מאוד של חוק ההסדרים ועל משרדי ממשלה לא רבים, בסך הכול, לדעתי, חמישה-שישה משרדים מתוך 23.

סטס מיסז'ניקוב: אף שבחלקם אין שרים ולא צריך לדון בהם, עדיין יש להם תקציבים ואנחנו מחויבים לפחות להתמקד בהם קצת.

סטס מיסז'ניקוב: אני מניח שכולם, גם חברי הקואליציה וגם חברי האופוזיציה, מסכימים שחוק ההסדרים לא טוב.

סטס מיסז'ניקוב: הרי לא בכדי קוצצו ממנו, בהסכמה מקיר לקיר בוועדת הכספים, 18 סעיפים.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת שי חרמש דיבר פה על ההישגים של חוק ההסדרים ועל הישגים שהושגו בסיוע חוק ההסדרים.

סטס מיסז'ניקוב: בסוף נאומו הוא נגע בדברים שהיו בחוק ההסדרים ועברו בתמיכת חברי קואליציה.

סטס מיסז'ניקוב: למעשה, זה תיאטרון האבסורד, כי בכל הדיונים שהשתתפתי בהם, והשתתפתי בכל הדיונים וגם בכאלה שנמשכו כל היום, כולל אתמול, ראיתי את חברי הקואליציה מנגחים סעיף אחרי סעיף, חוק אחרי חוק ומשרד ממשלתי אחרי משרד ממשלתי בחוק ההסדרים ובחוק התקציב.

סטס מיסז'ניקוב: קטלו אותו מכול וכול.

סטס מיסז'ניקוב: הדבר הראשון שעולה בזיכרוני הוא חוק הדיור הציבורי שנדון ב"גני התערוכה" בתל-אביב, שם נכחו הרבה מאוד חברי כנסת.

סטס מיסז'ניקוב: כל מי שדיבר היה יותר חריף מרעהו.

סטס מיסז'ניקוב: אפילו היוזם שיושב פה, חבר הכנסת רן כהן, הציע לדחות אותו או להקפיא אותו למשך שנה.

סטס מיסז'ניקוב: היו חברי כנסת מהקואליציה שאמרו: מה פתאום להקפיא אותו לשנה?

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו צריכים להצביע עכשיו על קיומו.

סטס מיסז'ניקוב: הרי לא ייתכן שזכאים ממתינים לדיור חלופי, לבנייה של דיור ציבורי סוף סוף, וזה נגזר.

סטס מיסז'ניקוב: הרי על מה החוק?

סטס מיסז'ניקוב: החוק הוא על זה שבן-אדם שחי בדיור ציבורי יכול לקנות אותו, ומהכסף הזה ייבנו דירות נוספות של דיור ציבורי.

סטס מיסז'ניקוב: אז לא.

סטס מיסז'ניקוב: זה - - -

רן כהן: אני לא הצעתי להקפיא, אלא הצעתי להפעיל אותו, ואם הקואליציה כבר רוצה - להגיע לפשרה בתוכה - - -

סטס מיסז'ניקוב: נכון.

סטס מיסז'ניקוב: זה בדיוק מה שאני מתכוון.

רן כהן: לא להקפיא.

סטס מיסז'ניקוב: אתה היית פשרן לעומת חברי הקואליציה שאמרו: מה פתאום לחכות לשנה הבאה?

סטס מיסז'ניקוב: צריך להפעיל אותו מייד - אני מקווה שאני לא טועה.

סטס מיסז'ניקוב: מה התברר בזמן ההצבעות על החוק הזה?

סטס מיסז'ניקוב: התברר שאותם חברי קואליציה - קשה להאשים אותם, כי יש משמעת קואליציונית, אבל יש גם עקרונות שצריך לשמור עליהם, וחלק מאנשי הקואליציה אכן פעלו לפי העקרונות והצביעו נגד החוק, על הקפאתו, והוא הוקפא שוב לשנתיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא יודע מה יקרה בעוד שנתיים.

סטס מיסז'ניקוב: אם הכנסת הזאת עדיין תחזיק מים, והממשלה הזאת תחזיק מים, אני לא יודע מה יקרה עם החוק הזה בהמשך.

סטס מיסז'ניקוב: בינתיים לעשרות אלפים זכאי דיור ציבורי אין קורת גג, וכולם מרוצים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר גם על החיילים, שפתאום, בהינף יד, איבדו אותם 70 יום של דמי אבטלה שמגיעים להם, כי חברי הקואליציה החליטו להצביע - אומנם שוב בדיחוי של שנה, אבל זה לא משנה את העובדה שבעוד שנה חיילים יאבדו את 70 היום שהם זכאים בהם לדמי אבטלה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר, שוב, על עולים.

סטס מיסז'ניקוב: כבר נמאס לדבר במליאה הזאת על אפליית העולים.

סטס מיסז'ניקוב: כל פעם נתקלים בזה מחדש.

סטס מיסז'ניקוב: דנים על עולי הפלאשמורה, מבטיחים להם קצבאות ביטוח לאומי ובריאות - יש לנו חוק ביטוח בריאות ממלכתי - ואני מציע להרחיב את הדבר המבורך הזה גם לכל מי שזכאי לפי חוק הכניסה להתאחד עם קרובי משפחה שנכנסו לפה מתוקף חוק השבות ולתת גם לו ליהנות מאותן קצבאות.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, לא.

סטס מיסז'ניקוב: שוב, הקואליציה מצביעה נגד העולים, נגד קרובי משפחה.

סטס מיסז'ניקוב: אם אני חייל ששירת בקרבי ואמי, שאיננה זכאית לפי חוק השבות, נכנסה לארץ וקיבלה מעמד א5, אז תנו לה - היא אשה מבוגרת - ביטוח לאומי וסיוע בביטוח בריאות.

סטס מיסז'ניקוב: זה אלף-בית.

סטס מיסז'ניקוב: מה ביקשנו?

סטס מיסז'ניקוב: לא, גם זה נפל.

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, שוב, זה כשמדברים על מה שנקרא סדרי עדיפויות של הממשלה בהקשר לאוכלוסיית העולים, שזה מיליון וחצי איש.

סטס מיסז'ניקוב: רשויות מקומיות - הממשלה החליטה לפתור חלק מהבעיות התקציביות באמצעות חוק ההסדרים על-ידי הריסה טוטלית של רשויות מקומיות.

סטס מיסז'ניקוב: פתאום הוטלו כל מיני היטלים: היטל מסילת ברזל.

סטס מיסז'ניקוב: שמעתם על זה?

סטס מיסז'ניקוב: מדובר על 15% ממסילות הברזל שעוברות בשטח של רשויות מקומיות.

סטס מיסז'ניקוב: ההיטל הזה הוא עליהן.

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף, הטמנה של זבל.

סטס מיסז'ניקוב: עד עכשיו זה היה חינם, ועכשיו משלמים 25 שקל ואולי קצת פחות להטמנה של טונה זבל.

סטס מיסז'ניקוב: צריך להטיל היטל זבל על רשויות מקומיות.

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, על מי זה ייפול?

סטס מיסז'ניקוב: רשויות מקומיות לא מתוקצבות לדברים האלה, לגזירות האלה.

גדעון סער: זה יחזור לאוצר המדינה.

סטס מיסז'ניקוב: קודם כול, זה יפגע בכיס של התושבים, שהם כל אחד מאתנו.

סטס מיסז'ניקוב: גם בזמן ניהול המשא-ומתן הקואליציוני אנחנו דרשנו לתקן את העוול לגבי קצבאות הביטוח הלאומי.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו אמרנו שלא ייתכן שנשללו מאנשים קצבאות הביטוח הלאומי מפני שהם מבקרים כמה פעמים בשנה את קרובי המשפחה שנשארו בחו"ל.

סטס מיסז'ניקוב: אמרנו שלא ייתכן שבן-אדם שמקבל קצבת הבטחת הכנסה ורוצה למצוא עבודה יאבד את הבטחת ההכנסה שלו מפני שיש לו רכב טרנטה.

סטס מיסז'ניקוב: אמרנו שלא ייתכן שנשים חד-הוריות, שאנחנו רוצים להוציאן מהעוני, שרוצות ללכת ללמוד במוסד אקדמי, נשללת מהן הבטחת ההכנסה שלהן.

סטס מיסז'ניקוב: עמדנו על זה, ואנחנו עומדים על זה גם עכשיו ומנהלים משא-ומתן עם האוצר כדי שזה יתבטל.

סטס מיסז'ניקוב: את כל זה רצינו להכניס לתוך חוק ההסדרים, וזה לא נכנס.

סטס מיסז'ניקוב: בקיצור, חוק ההסדרים במתכונתו הקיימת צריך לעבור מהעולם.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא טוב.

סטס מיסז'ניקוב: חבל על הזמן של כולנו.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד מקווה שלקראת הדיונים של תקציב 2007, כל מה שרצו להכניס לחוק ההסדרים של 2007 יידון בנפרד בוועדה המקצועית של הכנסת, שם יהיה לנו מספיק זמן ללבן את העניינים, להבין אותם, ולקבל החלטות מקצועיות, ולא בלחץ של זמן ובלחץ של מרכזי קואליציה ואופוזיציה למיניהם.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת מיסז'ניקוב.

גדעון סער: הודעה למזכיר הכנסת.

גדעון סער: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, שהוחזרה מהוועדות שדנו בפרקי הצעת החוק השונים.

נאזם בדר: תודה.

גדעון סער: ברשותך, מה שהונח הוא פרק מהחקיקה, ולא הונחה ההצעה כולה.

גדעון סער: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

גדעון סער: חבר הכנסת אפרים סנה, יושב-ראש סיעת העבודה, בבקשה.

זבולון אורלב: חוק ההסדרים הונח?

גדעון סער: הונח לא מזמן פרק אחד בלבד מהחוק.

גדעון סער: החלטת ועדת הכנסת מאפשרת להתחיל בדיון לפני הגשת הצעת החוק במלואה.

גדעון סער: לפני שהיית כאן היה ויכוח, משום שגם זה לא הונח בתחילת הדיון.

גדעון סער: אבל אלה הם פני הדברים.

גדעון סער: חבר הכנסת סנה, בבקשה.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת חיים אמסלם מסיעת ש"ס.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, איננו אוהבים את חוק ההסדרים בכלל.

אפרים סנה: חוק ההסדרים הזה, שהונח על שולחן הכנסת כאשר הונח, ראתה בו סיעת העבודה חלק ממורשתו של שר האוצר הקודם הקודם, והיא מנוגדת ניגוד מוחלט לכל אמונתנו.

אפרים סנה: אני יכול לומר היום בסיפוק, שבעבודה פרלמנטרית מאומצת של שבועיים ימים לקחנו את החוק הזה, מחקנו ושינינו.

אפרים סנה: על חלק מהדברים הסכמנו.

אפרים סנה: אבל דבר אחד ברור: זה לא אותו החוק.

אפרים סנה: עיקרנו ממנו את כל הדברים שיש בהם התנכלות לחלש בחברה שלנו, התעמרות במי שקשה לו, והצלחנו לתת לו גוון או פנים יותר אנושיות.

אפרים סנה: למשל, מחקנו ממנו את הפגיעה באלמנות צה"ל, מחקנו ממנו את הטלת עול ההוכחה על משפחות שכולות כאשר מי מיקיריהן נהרג בזמן שירותו בצה"ל ובכוחות הביטחון, הקלנו בעניין קצבאות הילדים, ביטלנו את הגזירה של ניכוי חד-צדדי בשכר עובדים על-ידי הממונה על השכר, הטלנו על הממשלה, על המדינה, את האחריות לדאוג לחינוך ילדים חולים בבתי-החולים, מנענו את הפחתת התמיכה בארגוני ספורט, מנענו הגדלת העול הכספי על עובדים הבאים לטעון בפני בית-דין לעבודה והגענו להסכם על קצבת הגמלאים והפנסיה של עובדי רשות הנמלים.

אפרים סנה: דבר חשוב ואחרון, אך לא יחיד - והרשימה הזאת היא רשימה חלקית - הוא שמנענו את ביטול חוק הדיור הציבורי, שאנחנו רואים בו חוק חברתי חשוב ביותר.

אפרים סנה: כ-20 סעיפים שנראו לנו סעיפי רשעות עיקרנו מהחוק הזה, ועל כן נוכל להצביע עבורו מחר בערב.

אפרים סנה: אומר מלה על דרך העבודה.

אפרים סנה: אני חושב שעם כל החריקות, בסופו של דבר היתה פה עבודה פרלמנטרית וקואליציונית נכונה.

אפרים סנה: אני רוצה להודות לעמיתי, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, יושב-ראש הקואליציה, שאתו עשינו חלק ניכר מהעבודה, ליושבי-ראש הוועדות שהלכו אתנו באותו ראש ובאותו כיוון: חבר הכנסת שרוני מסיעת הגמלאים, יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת הרב מלכיאור, איש סיעתי, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, מוועדת הפנים, וועדת הכנסת והיושבת-ראש שלה.

אפרים סנה: כל אלה נרתמו להעברת השינויים האלה בצורה מושכלת, חברית ונכונה.

אפרים סנה: האם ניתן לראות בדרך העיבוד של חוק ההסדרים סימן מבשר לדרך התנהלותה של הממשלה הזאת?

אפרים סנה: אני מקווה.

אפרים סנה: אינני בטוח.

אפרים סנה: הימים הבאים יעידו.

אפרים סנה: תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת סנה, תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת חיים אמסלם מסיעת ש"ס, בבקשה.

גדעון סער: אחריו ידבר חבר הכנסת זבולון אורלב.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בבואנו בקרוב לאשר את תקציב המדינה ואת חוק ההסדרים המונח על שולחננו, ברור לנו כי זהו תקציב שאיננו מושלם והיה בוודאי מקום לעשות יותר למען החלש והנזקק, למען מעוטי היכולת ולמען המשפחות במצוקה.

חיים אמסלם: תבואו ותאמרו: "הרי סיעת ש"ס הכריזה מעל כל במה לפני הבחירות שתפעל למען השכבות החלשות"?

חיים אמסלם: ובכן, ברצוני לבשר לכם שסיעת ש"ס הצליחה להכניס שינויים רבים בתקציב הנוכחי למען אותן שכבות חלשות ולמען הנזקקים.

חיים אמסלם: אנו, בסיעת ש"ס, דרשנו ונמשיך לדרוש תקציבים וחקיקה לטובת החלשים.

חיים אמסלם: בשביל זה נבחרנו ואת זה אנחנו מתכוונים לממש.

חיים אמסלם: אכן, תמיד יש מקום לטוב יותר.

חיים אמסלם: השאלה היא, האם אנו יכולים לדרוש יותר מיכולותינו המוגבלות?

חיים אמסלם: האם נתינה ללא בקרה אינה בעצם ערובה לכישלון?

חיים אמסלם: האם נתינה למגזר מסוים מתוך אותה הקופה אינה בעצם על חשבון מגזר אחר שאינו פחות ראוי ונצרך?

חיים אמסלם: אני נזכר ברעיון שאמרתי בהיותי צעיר לימים, משרת כרב ביישוב בדרום.

גדעון סער: איזה יישוב?

חיים אמסלם: במושב שרשרת.

חיים אמסלם: הגיע אז לביקור אצלנו שר האוצר דאז, מר משה נסים.

זבולון אורלב: - - -

חיים אמסלם: נכון, בהחלט.

חיים אמסלם: זו היתה תקופה של אישורי תקציב וגזירות כלכליות, וכרגיל שר האוצר הוא תמיד "האיש הרע".

חיים אמסלם: כרב צעיר לימים, נתבקשתי לשאת דברים.

חיים אמסלם: זו היתה פרשת תצווה, שבה כתוב "כתית למאור להעלות נר תמיד".

חיים אמסלם: היה בידי ספר שנקרא "ספר אלף המגן", חיבר אותו הרב אליעזר פאפו, והוציא אותו לאור אביו של משה נסים, הרב הראשי והראשון-לציון של מדינת ישראל, הרב יצחק נסים.

חיים אמסלם: אמרתי לו כך: הוא אומר רעיון יפה.

חיים אמסלם: הוא אומר שבשביל להעלות נר תמיד, כלומר, כדי שהנר יהיה תמידי, נר שיש לו קיום, לפני זה או קודם לזה צריך כתית, ואין להלין על הכתית אם המטרה היא להעלות נר תמיד.

חיים אמסלם: זאת אומרת, לפעמים חרב הקיצוצים בעצם מתבקשת, אין מה לעשות.

חיים אמסלם: כך רצוני להסביר ולתרץ את יחסי לתקציב הנוכחי.

חיים אמסלם: כאשר אנו דנים בהצעת התקציב, אל לנו לראות רק את הנקודות הקשות ואת הגזירות, אלא עלינו לראות שבעצם יש כאן בשורה ומסר של משק שעולה על דרך המלך, משק שמשגשג ומתבסס על כלכלה נכונה יותר, כלכלה שצועדת לתוך המאה ה-21 מתוך קידמה ויציבות.

חיים אמסלם: זהו הליך חקיקתי ארוך ומייגע, שנעשה בזהירות ובתשומת לב, ולפעמים הברירה היא בין הרע לגרוע ולגרוע יותר.

חיים אמסלם: השתדלנו כמיטב יכולתנו למזער את הפגיעה בשכבות החלשות.

חיים אמסלם: לכן אנו, בתנועת ש"ס, נתמוך כאיש אחד בתקציב זה.

חיים אמסלם: תודה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אמסלם.

גדעון סער: חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.

גדעון סער: אחריו - חברת הכנסת שרה מרום-שלו מסיעת גיל.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם שאדבר בענייני חוק ההסדרים, אני חושב שראוי לומר משפטים אחדים על שערוריית החשמל שהחלה אתמול ונמשכת ממש עד שעות אלה.

זבולון אורלב: אין מדובר רק בחשמל לצורך שיפור איכות החיים, גברתי היושבת-ראש, אלא גם בחשמל שמקיים חיים.

זבולון אורלב: לצערנו התבשרנו שאנשים כבר שילמו בחייהם בתאונת דרכים בצומת שהרמזור בו הפסיק לפעול.

זבולון אורלב: לצערנו אנחנו שומעים על סיכון חייהם של ילדים עם צרכים מיוחדים שנקלעו למצוקות קשות וחמורות.

זבולון אורלב: מה עוד צריך לקרות כדי ששר התשתיות יהיה כאן, בארץ?

זבולון אורלב: אמרו לי שהוא בביקור באזרבייג'ן.

זבולון אורלב: זה ודאי ביקור ממלכתי, ודאי ביקור חשוב, אבל אני חושב שבשעה שמיליוני אזרחי מדינת ישראל סובלים, טוב היה שר התשתיות עושה לו שקל לחזור מייד ארצה כדי לכנס את כל הנוגעים בדבר, כדי שלא נעמוד כמדינה חסרת אונים.

זבולון אורלב: הזכיר היושב-ראש, חברי, שאני גם יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.

זבולון אורלב: אני יכול לומר בסיפוק, שלמדינת ישראל יש הישגים מדעיים וטכנולוגיים רבים להתפאר בהם.

זבולון אורלב: אנחנו המובילים בעולם בתחומים רבים.

זבולון אורלב: דרך אגב, לא בזכות ההשקעות היום, אלא בזכות מנהיגות שהיתה בעבר וידעה להשקיע.

זבולון אורלב: מוזר שמדינה שנחשבת למדינה מתקדמת מדעית וטכנולוגית לא מסוגלת להתמודד עם בעיה אלמנטרית כמו אספקת חשמל.

גדעון סער: זה מחיר המונופול.

זבולון אורלב: אני מסכים עם אדוני.

זבולון אורלב: זה לא מדע כל כך מסובך, לכן הבעיה אינה הצד המדעי והטכנולוגי אלא הצד האנושי והמנהיגותי.

זבולון אורלב: אני מסכים עם היושב-ראש שיש כאן בעיה של מונופול, ובתוך מונופול, שהוא רע, יש גם בעיה של מנהיגות, בעיה של אחריות.

זבולון אורלב: מי אשם במחדל הזה?

זבולון אורלב: מה הדבר הזה?

זבולון אורלב: מה, מחר אזרחי מדינת ישראל צריכים לחשוש שלא יהיו מים בברזים?

גדעון סער: אם יהיו עוד גורמים שייצרו חשמל לא תהיה בעיה כזאת.

זבולון אורלב: אני מאוד מאוד מקווה, אבל מישהו צריך להחליט על זה.

חיים אורון: בינתיים הם לא רצו.

חיים אורון: יש מכרז בפועל לייצור חשמל.

גדעון סער: תנוח דעתך, חבר הכנסת אורון, אין לצפות שבתקופת הממשלה הנוכחית יהיה שינוי לטובה בעניין הזה.

חיים אורון: - - - אתה כנראה לא מודע.

גדעון סער: אני מודע.

זבולון אורלב: אדוני, חבר הכנסת אורון, התמונה אינה פשוטה כמו שאתה מצייר.

זבולון אורלב: התנאים שנוצרו הם כאלה שאומנם גורמים פרטיים לא נכנסו.

זבולון אורלב: עובדה היא שברוב מדינות העולם יש גורמים פרטיים שעוסקים במשק החשמל.

זבולון אורלב: אם ייתנו בארץ את התנאים שמציעים בחוץ-לארץ, גם בארץ יקרה מה שקורה בארצות אחרות.

זבולון אורלב: הנוסחה היא מאוד פשוטה.

חיים אורון: בתנאים האלה - - -

זבולון אורלב: אבל, ידידי, הוויכוח בינך וביני לא יכול להיות על חשבון מדינת ישראל.

זבולון אורלב: יש מי שנושא באחריות לכך שיהיה חשמל בכל בית ולכל תינוק.

זבולון אורלב: זה מעבר לוויכוח.

זבולון אורלב: אנחנו יכולים להתווכח אם תהיה רפורמה כזאת או רפורמה אחרת, אבל גם במצב של מונופול לא עולה על הדעת שיחסר חשמל במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני חושב שהדבר הזה ראוי לתיקון מיידי.

זבולון אורלב: אני יודע שעכשיו לא מפסיקים דיונים, אחרת ודאי היה דיון בהצעה דחופה לסדר-היום וועדת הכלכלה היתה מתכנסת.

זבולון אורלב: לצערי, ההסדרים בכנסת הם כאלה – דרך אגב, איני יודע מדוע אי-אפשר לעשות הפסקה בדיון בחוק ההסדרים – איזה קודש קודשים – ולא עוסקים בדבר שמציק לאזרחים.

זבולון אורלב: את אזרחי מדינת ישראל מטריד היום נושא החשמל.

אברהם רביץ: אולי אפשר לבטל את השמש במקום.

זבולון אורלב: הרב רביץ, אתה מופקד על העניינים האלה יותר ממני.

זבולון אורלב: אני לומד ממך בנושאים האלה.

זבולון אורלב: לעניין חוק ההסדרים – אני חושב שכל חבר כנסת שעלה לכאן אומר – וגם אני לא פטור מלומר – שטוב היה לחוק ההסדרים לעבור מן העולם, מן העולם החוקי של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: זאת לא שאלה של קואליציה ולא שאלה של אופוזיציה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה אינטרס של כלל הבית.

זבולון אורלב: דרך אגב, אני שמח שהשנה יש אולי מפנה ביחס של הבית הזה, כי בעזרת קואליציה מסוכסכת בתוך עצמה – שאני מקווה שלא תחזיק הרבה זמן מעמד, וזה אחד הסימנים – הצליחה האופוזיציה לבטל הרבה מאוד סעיפים בסדר-היום.

זבולון אורלב: החוק הזה לא מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: הכנסת עובדת קשה מאוד לחוקק חוקים, והנה, בהינף יד, בא חוק ההסדרים ומבטל אותם.

זבולון אורלב: הדבר הזה הוא בידינו, בידי חברי הכנסת.

זבולון אורלב: לא כל דבר הוא בשליטת הממשלה.

זבולון אורלב: הדוגמאות לאבסורד רבות מאוד.

זבולון אורלב: אתן דוגמה אחת, שהצלחנו בה ב-80%: באחד הסעיפים בחוק רוצים להחיל בחוק ההסדרים – לא בהליך חקיקה רגיל, נורמטיבי – את חוק המכרזים על המוסדות להשכלה גבוהה.

זבולון אורלב: אין מחלוקת שגם המוסדות להשכלה גבוהה חייבים במכרזים; הם לא צריכים להיות פטורים.

זבולון אורלב: המדינה משקיעה בהם הרבה כספים, וזה בסדר גמור.

זבולון אורלב: אלא מה?

זבולון אורלב: כל אחד מבין שלמוסדות להשכלה גבוהה, כמו למשל לקופת-חולים, יש בעיות מיוחדות.

זבולון אורלב: אם בא אדם, תורם 5 מיליוני דולרים ואומר: אני רוצה את האדריכל הזה, מה, יגידו לו – לא נקבל את התרומה כי האדריכל צריך לעבור מכרז?

זבולון אורלב: ועוד דברים שקשורים בסודות מקצועיים של חוקרים ודברים שנוגעים בליבה העמוקה של המדע והטכנולוגיה במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אין מחלוקת על כך שצריך להחיל עליהם את חוק חובת המכרזים; באים המוסדות להשכלה גבוהה ואומרים: אין שום בעיה, רק שבו אתנו ותתאימו את חוק המכרזים למציאות של מערכת ההשכלה הגבוהה, כמו שעשיתם עם קופת-חולים.

זבולון אורלב: אומר משרד האוצר: לא.

זבולון אורלב: קודם נחיל עליכם את חוק חובת המכרזים, ואז, כשתהיו שבויים בידינו, נדון אתכם בתקנות.

זבולון אורלב: רבותי, זה לא קשור כלל לתקציב.

זבולון אורלב: כלומר, להחלטה אם הסעיף הזה יהיה או לא יהיה בחוק ההסדרים אין השפעה של אגורה על התקציב.

זבולון אורלב: הרי כל חוק ההסדרים, הצדקתו היא רק בתמיכה בתקציב, כדי שאפשר יהיה למלא את היעדים של התקציב.

זבולון אורלב: לכל היותר אפשר לומר שמכרזים ייעלו את תקציב המוסדות להשכלה גבוהה – אבל זה לא משפיע על עצם התקציב.

זבולון אורלב: סופו של עניין, שסנדלנו את הממשלה.

זבולון אורלב: אומנם החלנו את החוק, אבל קבענו תקנות שדורשות את אישור המועצה להשכלה גבוהה ואת אישור ועדת החינוך והתרבות, ואז נראה אילו תקנות יהיו.

זבולון אורלב: צריכים שהכנסת תגן על המועצה להשכלה גבוהה.

זבולון אורלב: רבותי, תקציב הוא מדיניות.

זבולון אורלב: חוק ההסדרים הוא חוק תומך.

זבולון אורלב: בחוק ההסדרים הנוכחי – אני חושב שאפשר לומר זאת בוודאות – אין מדיניות כלכלית-חברתית מסודרת.

זבולון אורלב: אני יודע שיגידו שזה תקציב של ביבי, שהממשלה מכהנת זמן קצר – רבותי, תירוצים יש מכאן ועד הודעה חדשה.

זבולון אורלב: ראוי היה שהממשלה תקדיש ישיבה ארוכה יותר מארבע שעות, והכנסת היתה יכולה להקדיש יותר, שכן עדיין לא הגענו ל-45 ימים.

זבולון אורלב: היינו יכולים להגיע ל-45 ימים ב-18 ביוני, אנחנו היום ב-5 ביוני.

זבולון אורלב: הפסדנו שבועיים של דיון.

זבולון אורלב: מדוע צריך להיחפז, נוסף על כך שהזמן קצר?

זבולון אורלב: מה הזלזול הזה בחיי המדינה, בדברים שקשורים למהות החשובה ביותר של אזרחי המדינה, שהיא מדיניות חברתית וכלכלית?

חיים אורון: יש לך שתי דקות.

חיים אורון: אני סקרן, איך תצביע?

זבולון אורלב: אל תהיה סקרן, מייד אומר.

זבולון אורלב: אני מבטיח לך שבסוף תדע.

זבולון אורלב: אגב, אם לא תדע בסוף תדע מחר ב-17:00, הרי צריכים להצביע.

גדעון סער: מילא, חבר הכנסת אורלב, אם לא היית כאן, אז הוא היה יכול לחכות עד מחר בערב.

גדעון סער: אבל הוא גם נתקל בך כאן וגם יישאר בלי תשובה?

זבולון אורלב: אז אני נענה באופן יוצא דופן לבקשתך ואני אגלה.

זבולון אורלב: אנחנו לא נצביע בעד התקציב.

זבולון אורלב: אין שום מצב שנצביע בעד התקציב, ולא רק זה, גם שום מצב שנימנע בהצבעת התקציב אם ההימנעות שלנו תעזור לממשלה להעביר את התקציב.

זבולון אורלב: אנחנו אומרים זאת בצורה ברורה לכל מי שמדבר אתנו.

זבולון אורלב: אנחנו מקיימים הידברות עם משרד האוצר.

זבולון אורלב: אם תהיה היענות לבקשותינו, שקשורות בירושלים, בחיזוקה של ירושלים; אם תהיה היענות לבקשותינו לחיזוק מערכת החינוך, מערכת הרווחה, מערכת היהדות של מדינת ישראל, טיפול במפוני גוש-קטיף - יש אפשרות שנימנע, כיוון שאנחנו לא נהיה הגורם שיעביר את הממשלה.

זבולון אורלב: אם יש סדק קטן שדרכו אפשר להפיל את הממשלה הזאת – אנחנו נפיל את הממשלה הזאת.

זבולון אורלב: יותר נכון, נחליף אותה.

חיים אורון: בשוק יש למה שאתה אומר מחיר מאוד ברור.

זבולון אורלב: מרצ היתה באופוזיציה ונתנה לממשלה רשת ביטחון במשך שנה וחצי, לא בגלל עניינים חברתיים.

זבולון אורלב: מכרתם את כל ענייני החברה רק כדי לעקור 8,000 איש.

זבולון אורלב: אתם, אין לכם שום מעמד ושום זכות דיבור בעניינים חברתיים.

חיים אורון: אף פעם אחת לא בכסף.

חיים אורון: מה שאתה מדבר זה - - -

זבולון אורלב: מכרתם את החד-הוריות, מכרתם את העניים, מכרתם את כל האוכלוסיות החלשות רק כדי לעזור לממשלה הזאת לעקור אנשים מגוש-קטיף.

זבולון אורלב: אז בבקשה, של נעליך מעל רגליך.

חיים אורון: אתה אומר לא-אמת.

חיים אורון: אתה לא אומר אמת.

חיים אורון: תן דוגמה אחת.

גדעון סער: חבר הכנסת אורלב, אתה לא תדבר עוד הרבה זמן.

גדעון סער: יש לי תחושה שהדיאלוג ביניכם הגיע למבוי סתום.

גדעון סער: לכן אני מבקש ממך, חבר הכנסת אורון, לאפשר לחבר הכנסת אורלב לסיים.

גדעון סער: אדוני שר האוצר, אתה מצטרף אלינו?

זבולון אורלב: שלא כמוכם, חבר הכנסת אורון, אנחנו נגלה אחריות בנושאים לאומיים, שציינתי אותם.

זבולון אורלב: לא נהיה אופוזיציה לשמה אם אנחנו יכולים לבנות את מדינת ישראל, לבנות את עולם היהדות, לבנות את עולם התורה גם מהאופוזיציה – נעשה את הדבר הזה.

חיים אורון: אתם מקבלים אתנן, זה הכול.

חיים אורון: בכסף קונים אתכם, את הכול.

חיים אורון: זה אתנן פשוט.

זבולון אורלב: אנחנו לא כמוכם.

זבולון אורלב: אם תהיה לנו הזדמנות להפיל את הממשלה - נפיל.

זבולון אורלב: לכם היתה הזדמנות להפיל ממשלה – ולא הפלתם.

זבולון אורלב: אם תזדמן לידנו אפשרות להפיל ממשלה – אנחנו נפיל אותה.

חיים אורון: יש לכם מחיר בשוק.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת אורלב.

גדעון סער: בוודאי תישאר כאן גם כדי לשמוע את נאומו של חבר הכנסת אורון.

זבולון אורלב: אני לא בטוח.

גדעון סער: יכול להיות שתפסיד, אבל אני מציע לך לפחות להתעדכן.

גדעון סער: חברת הכנסת שרה מרום-שלו, בבקשה.

גדעון סער: אחריה ידבר חבר הכנסת אברהם רביץ.

גדעון סער: בבקשה, גברתי.

גדעון סער: אדוני השר, יש לי תחושה שאף חבר ממשלה לא עוקב אחרי הדיון באמת.

גדעון סער: ראיתי אותך בירכתי הדיון ועקבתי אחריך, אבל יש תחושה של הדוברים שהממשלה לא מספיק קשובה אליהם.

יצחק הרצוג: אני מנסה לפתור בעיה עם שר האוצר.

יצחק הרצוג: דווקא הקשבתי לחבר הכנסת אורלב, שאני מוקיר אותו מאוד.

שרה מרום שלו: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כחברת כנסת חדשה, זהו התקציב הראשון שלי.

שרה מרום שלו: אני מניחה שכל שנה התקציב מעורר את אותם ויכוחים ואמוציות, את אותן מלחמות בין האופוזיציה לקואליציה.

שרה מרום שלו: אותם חברי כנסת שתמכו בתקציב בשנה שעברה, תקציב שהיה אנטי-חברתי ופגע פגיעה אנושה וכואבת בכל כך הרבה שכבות ומגזרים חלשים, באים היום בטענות לתקציב עם הרבה פחות גזירות כלכליות ועם הרבה יותר לב וצדק חברתי.

שרה מרום שלו: אין ספק שגם התקציב המונח בפנינו כעת איננו מושלם, הוא אפילו רחוק מזה.

שרה מרום שלו: אבל הוא הרבה פחות רע מתקציבים אחרים, שהכנסת הזאת העבירה בשנים האחרונות.

שרה מרום שלו: גם מחוק ההסדרים, שעבר במהלך הדיונים בוועדת הכספים שינויים מרחיקי לכת, הוצאו הגזירות הקשות על פנסיונרים, החולים וקבוצות חלשות נוספות.

שרה מרום שלו: קצבאות הילדים יעודכנו; חוק הדיור הציבורי לא יבוטל; חיילים משוחררים יוכלו להמשיך ולקבל דמי אבטלה; רשויות מקומיות לא יוכרחו לפטר עובדים כדי לקבל ממשרד הפנים אישור להעלאת הארנונה; לא יבוטלו הקצבאות לאלמנות החיות עם בני-זוג ועוד.

שרה מרום שלו: בפעם הראשונה זה זמן רב יש בשורה לציבור הקשישים בישראל, יש תקווה.

שרה מרום שלו: הקשישים בישראל הם, ללא ספק, השכבה שספגה הכי הרבה מכות כלכליות בשנים האחרונות.

שרה מרום שלו: מדובר על 750,000 קשישים, חלקם ניצולי השואה, רובם אנשים שעבדו קשה כל חייהם, שילמו מסים וביטוח לאומי, תרמו למדינה ולבניית הארץ, ובערוב ימיהם נאלצים רבים מהם להתמודד עם עוני, בדידות, מחלות ועזובה.

שרה מרום שלו: על המדינה מוטלת החובה לדאוג להם ולהבטיח שאת שארית חייהם הם יחיו בכבוד.

שרה מרום שלו: הצעד הראשון לכך כבר נעשה בהגדלה משמעותית של סל התרופות, בהוזלת תרופות המרשם ב-20% בתוך ארבע שנים, בהפחתת ההשתתפות העצמית בתרופות כרוניות ובהגדלת מספר המיטות הסיעודיות.

שרה מרום שלו: בנוסף, יבוטל הקיצוץ בקצבאות הזיקנה וקצבת הזיקנה הבסיסית תעלה.

שרה מרום שלו: השינויים הללו הם טיפה בים, ויש עוד הרבה מה לעשות למען הקשישים.

שרה מרום שלו: אבל אני בטוחה שזוהי רק ההתחלה, ובאמצעות המשרד לענייני גמלאים ומשרד הבריאות יושגו הטבות נוספות לציבור זה.

גדעון סער: תודה, גברתי.

גדעון סער: כתמיד, עמדת גם במסגרת הזמן.

גדעון סער: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

גדעון סער: אדוני שר האוצר, אני מברך אותך על שהצטרפת לדיון.

גדעון סער: שלום לך.

גדעון סער: אחרי חבר הכנסת רביץ ידבר חבר הכנסת חיים אורון.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים - במיוחד שר האוצר שזה עתה הצטרף אלינו – בדרך כלל, בתקציבים קודמים, היה איזה מין ריטואל רגיל שעולים לכאן חברי כנסת מהציבור החרדי וזועקים זעקה גדולה ומרה על אפליה כזאת או אחרת בשטחים שונים של החיים.

אברהם רביץ: אני, בהפתעה, לא רוצה לדבר על זה הפעם, משתי סיבות - - -

גדעון סער: אבל כשאתה אומר "ריטואל", חבר הכנסת רביץ, זה כאילו לא היה ממש בדברים.

אברהם רביץ: לא, לא, ריטואל זה גם אם היה ממש, רק שאתה חוזר עליו בעקשנות, אף שלצד השני היה ריטואל של לא להקשיב.

אברהם רביץ: הפעם אני לא רוצה לדבר על כך, משני טעמים.

אברהם רביץ: סיבה אחת, אנחנו נמצאים במשא-ומתן, זה לא סוד, והגשנו שורה של בקשות באופן הכי מסודר, מתוך הבנה שהממשלה הזאת גילתה רצון לצעוד לקראת הצרכים המיוחדים, והצרכים המופלים, של הציבור החרדי.

אברהם רביץ: אינני יודע את גורלו של המשא-ומתן, מה יהיה בסופו של דבר.

אברהם רביץ: אבל הוא לא ייפול או יקום על כסף, אלא על משהו אחר.

אברהם רביץ: אני רוצה רק להדגיש שני משפטים, ולאחר מכן אדבר על משרד הרווחה, ולא היתה לי הזדמנות לדבר אתך, אדוני השר, כסגן שר, בנושא הזה.

אברהם הירשזון: - - -

אברהם רביץ: אדוני השר, אנחנו עוד נעשה את זה.

גדעון סער: אל תתחייב, חבר הכנסת רביץ.

אברהם רביץ: לא, אנחנו נעשה את זה לאו דווקא במסגרת של הסכם קואליציוני.

אברהם רביץ: אנושי, פשוט.

אברהם רביץ: הרי אנחנו אף פעם לא רוצים כסף מיותר.

אברהם רביץ: אנחנו רוצים לעשות מהפכה, בעיני זוהי מהפכה שהיא חשובה עד מאוד, ומבחינתנו, ואני מוכרח להדגיש שמבחינת דגל התורה, זהו העיקר.

אברהם רביץ: אנחנו סוף-סוף רוצים להגיע לדבר ששנים רבות ניסינו לעשות, ואני מוכרח לציין שהממשלה הזאת מדברת אתנו על כך, וברמה העקרונית הסכימה, סוף-סוף, לחוקק חוק החינוך החרדי.

אברהם רביץ: נפסיק באמת עם הריטואל הזה, שכל שנה אנחנו מושכים בשרוול של פלוני או פלמוני ומבקשים על נפשנו כדי שנוכל להמשיך את מערכת החינוך שלנו, כפי שאנחנו מבינים, כפי שאנחנו מחנכים, מאז מתן תורה.

אברהם רביץ: ויש תוכנית, ויש הסכמה עקרונית.

אברהם רביץ: עדיין לא הגענו לסוף הדרך בעניין הזה.

אברהם רביץ: אם אנחנו נגיע לסוף הדרך בעניין הזה, לאמור שאכן אזרחי מדינת ישראל החרדים מקבלים את האפשרות לחנך את ילדיהם, בדיוק, אותו דבר, לא אגורה אחת יותר ולא אגורה אחת פחות, אבל, מה לעשות, עם עצמאות חינוכית כפי שמקובל עלינו לפי מנהג ישראל-סבא מדורי דורות - אם הדבר הזה יקרה, אז יקרו דברים נוספים מעניינים.

אברהם רביץ: אבל, אדוני השר, אנחנו הגשנו לכם ניירות - זה לא שלא הגשנו - עוד כאשר היינו בתוך המערכת.

אברהם רביץ: לגבי הבעיה שהיא הקשה ביותר בחברה בישראל, והכול מדברים עליה, מצוקת השכבות החלשות, כל המרעין בישין של מצוקת החברה בישראל - זהו המשרד המסכן שמטפל בכל המצוקות, החל בנוער בסיכון וכלה בקשישים ובאמצע מצויות כל המצוקות האחרות, הנובעות ממחלות ומעוני ומאלימות, והמשרד הזה מטפל בזה.

אברהם רביץ: אני מוכרח לציין את הממשלה לטובה, אף שאני לא חלק מהממשלה.

אברהם רביץ: הממשלה - אדוני השר, אני בטוח שהיתה לך יוזמה בעניין - הפחיתה, עשתה קיצוץ ברוב משרדי הממשלה, אבל לא במשרד הרווחה.

אברהם רביץ: כי הממשלה עצמה הבינה שמשרד הרווחה, כל אגורה שנכנסת לשם, כל שקל שיש שם, נותן תשובה על אחת המצוקות החברתיות-הכלכליות הקשות ביותר שיש לנו בחברה.

אברהם רביץ: אבל אני רוצה לספר לך על כמה נושאים שלו דיברנו עליהם - ואנחנו, כפי שאמרתי לך, עוד נדבר - שלא באו על פתרונם, ולא, איך אומרים, לא יעלה על הדעת, זו גם כן איזה מין מלה שחוקה, אבל באמת לא יעלה על הדעת.

אברהם רביץ: למשל, יש 300 נכים קשישים, שהם הנכים הקשים ביותר, שממתינים לסידור מיידי.

אברהם רביץ: הם עברו את כל הפרמטרים ואת כל הבדיקות, ומה אנחנו אומרים להם במשרד?

אברהם רביץ: אין מכסה.

אברהם רביץ: ואנחנו עומדים אל פתח דלתותיך ומבקשים עוד לפחות 10 מיליוני שקל כדי לתת תשובה ל-300 הנכים הקשים ביותר.

אברהם רביץ: אנחנו מבקשים גם כן תשובה לעשרות נכים שממתינים לסידור קהילתי.

אברהם רביץ: כי השאיפה שלנו היא, מי שאפשר לעזור לו בקהילה, אנחנו משתדלים לעשות זאת בקהילה, כי במסגרת פנימייה המחיר הוא פי-שלושה לפחות.

אברהם רביץ: אדוני השר, אתה יודע שבמדינת ישראל יש דרי רחוב?

אברהם רביץ: ואני מוכרח לגלות לכם, חברי הכנסת, חבר הכנסת חיים אורון, אתה יודע שדרי רחוב פשוט מתים.

אברהם רביץ: פשוט מתים בלי להשאיר צוואה, בלי אח ובלי מודע, מתוך עצם העובדה שהם לא נמצאים בשום מסגרת.

אברהם רביץ: או שהם קופאים בחורף, או שהם סובלים מתנאי הקיץ הקשים, וזו בעיה חדשה יחסית בחברה הישראלית; בעיה חדשה שגם כן באה בעקבות העליות המיוחדות.

אברהם רביץ: כמובן, חייהם אינם חיים, הם מסתובבים סביב הבקבוק, לפני הבקבוק ולאחר הבקבוק, החלק הגדול שבהם.

אברהם רביץ: אבל, קטסטרופה.

אברהם רביץ: רשויות קיבלו עליהן את החובה לטפל בדיירים האלה, אבל הם באים אלינו ומבקשים מאתנו כספים.

אברהם רביץ: ואני הסתובבתי בין משרדי הממשלה לקראת סוף הקדנציה הקודמת וביקשתי שיתרמו לנו - אתה מיליון, הוא מיליון.

אברהם רביץ: סיימתי את השנה עם חסר של 5 מיליונים ומספר לא מבוטל של דרי רחוב שלא יכולנו לתת להם תשובה.

אברהם רביץ: כנ"ל, אני רוצה לעבור מהר יותר, סיוע לפנימיות.

אברהם רביץ: יש נוער שחייב להיות בפנימיות.

אברהם רביץ: לפני שהם נכנסים לפנימיות, לפני שהם מומלצים, הם עוברים ועדות השמה, הם עוברים ועדות בדיקה, והכול בודקים ומוצאים שהם נוער שחייבים לשכן אותו בפנימיות, כי אחרת הנוער הזה הולך, רחמנא ליצלן, לאבדון ברחובות.

אברהם רביץ: עכשיו אני רוצה לומר לך דבר, אחד הדברים שרציתי לבוא לממשלה ולומר להם: רבותי, אתם חייבים לשחרר אותי, לשחרר את המשרד שלי, מתפקיד שהוטל עליו.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר לכם, קיימים 500 ילדים שחייבים להיות בפנימיות לפי צו של בתי-משפט, ילדים בסיכון.

אברהם רביץ: אני לא מדבר על נוער שצריך להיות בפנימיות מפני שעובדות סוציאליות קבעו כך, וגם זה חשוב, אלא לפי צווים של בית-משפט, והנערים האלה מסתובבים ברחובות, הם מסוכנים לעצמם, מסוכנים לסביבה, מסוכנים לחברה.

אברהם רביץ: ואין לנו הכספים - קוראים לזה מכסות במלה יפה.

אברהם רביץ: אין לנו מכסות בשבילם.

אברהם רביץ: יש מוסדות שמוכנים לקלוט אותם, אבל אנחנו חייבים לשלם עבור כל נער כזה ואין לנו הכספים לכך.

אברהם רביץ: אלה ילדים שהם עבריינים.

אברהם רביץ: אבל מה זה ילד עבריין?

אברהם רביץ: אפשר לחנך אותו, אפשר להחזיר אותו למוטב.

אברהם רביץ: ועוד כהנה וכהנה.

אברהם רביץ: עכשיו אני רוצה לומר מלה אחרונה על הנושא שכולם מדברים בו, אדוני השר, וכמעט ולא עושים דבר.

אברהם רביץ: הנושא הזה נקרא בפי העם – אלימות.

אברהם רביץ: נושא האלימות נדון כל כך הרבה פעמים, גם ליד שולחן הממשלה, כאשר שנינו ישבנו שם, זה ליד זה.

אברהם רביץ: ואלימות, אלימות, אלימות, זה הפך להיות לנושא שסוחף את כולנו.

אברהם רביץ: ומחפשים את הדרכים איך לטפל בזה.

אברהם רביץ: באו ומצאו שראש עיריית אילת מצא איזה פטנט חברתי לטיפול באלימות.

אברהם רביץ: הוא חיסל את האלימות באילת.

אברהם רביץ: נסענו כולנו לשם ללמוד את המקצוע הזה.

אברהם רביץ: והוחלט בישיבת הממשלה לחקות את העיר אילת, להעביר את התוכנית כפיילוט לעוד עשר ערים בישראל, ולהקציב לכל עיר כזאת שמקבלת על עצמה את התוכנית של אילת, ובאמת יש שם הצלחה, 5 מיליוני שקל, כפיילוט ארצי.

אברהם רביץ: היתה החלטת ממשלה שאנחנו היינו שותפים לה.

אברהם רביץ: ואנחנו הכנו צוות, הכנו תוכנית במשרד, והתוכנית נמצאת ומחכה.

אברהם רביץ: למה?

אברהם רביץ: ל-50 מיליון שקל שהממשלה החליטה לתרום לעניין הזה.

אברהם רביץ: יכול להיות שזה היה יכול להיות מגדלור לכל השיטה, כי אין לנו שיטה.

אברהם רביץ: השיטה היחידה שעובדת היום היתה ועדת שרים שהחליטה כיצד לטפל, וחילקו לכל מיני משרדים.

אברהם רביץ: והממשלה הקציבה לכך 200 מיליון שקל.

אברהם רביץ: הדבר הכי קל שהממשלה עשתה הוא להעביר כמעט את כל הכסף הזה למשטרה, כדי להגביר את כוחות המשטרה לטיפול באלימות, אף שזה סיפור של משרד החינוך, של משרד הרווחה ושל משרד המשפטים.

אברהם רביץ: זה היה צריך להיות מין פרויקט משולב של משרדי הממשלה – אבל זה היה הדבר הכי קל, לא צריך לחשוב הרבה: יש פושעים – לטפל בהם.

גדעון סער: חבר הכנסת רביץ.

אברהם רביץ: אני לא גזלתי זמן.

אברהם רביץ: אני אגלה לך סוד: מגיעות לי שתי דקות מכיוון שביטלנו את אחד הנואמים שלנו והמזכירות לא הספיקה למסור את זה.

גדעון סער: נחה דעתי.

אברהם רביץ: אבל אני בכל זאת מסיים.

אברהם רביץ: אדוני השר, בין שתהיה לנו הזדמנות לדבר בתוך הקואליציה ובין שנשרת, רחמנא ליצלן, את המדינה מחוץ לקואליציה, קח לך את הדגל הזה, את הדגל החברתי.

אברהם רביץ: אתם כן מבינים זאת, מתוקף העובדה שבאמת הגדלתם לעשות פה ושם – ואני לא מבטל זאת – בקרב נוער בסיכון, בהסכם הקואליציוני שעשיתם עם ש"ס.

אברהם רביץ: אני מברך את ש"ס על כמה הישגים שהיו לה בעניין הזה.

אברהם רביץ: עשיתם צעד אחד גדול ונבון.

אברהם רביץ: אני מקווה שיוכלו לנצל את הכסף למטרות טובות, למטרות שלשמן הקדשתם את הכסף.

ראובן ריבלין: איך כשר הרווחה תוכל לדאוג לכל הילדים - - -

אברהם רביץ: לא, חס ושלום, יושב-ראש המפלגה שלך מצא שם סעיף נוער חרדי מנותק, והוא עושה מזה פרנסה בכל הנאומים שלו.

אברהם רביץ: שיסלח לי, אני אגיד לו – ואולי אתה תמסור לו בשמי – למה כתוב "נוער חרדי מנותק".

אברהם רביץ: זה באמת כתוב באחד הסעיפים.

אברהם רביץ: למה?

אברהם רביץ: מכיוון שזוהי אפליה מתקנת.

אברהם רביץ: אף אחד לא הקדיש כספים מיוחדים לנוער הזה, כי חשבו שאצל החרדים אין ניתוק.

אברהם רביץ: אתה יודע מה?

אברהם רביץ: יש לי בשורות רעות בשבילנו.

אברהם רביץ: גם בציבור החרדי יש נוער - - -

גדעון סער: אנחנו ידענו שאתם מתנגדים להתנתקות.

אברהם רביץ: כן, יש גם אצלנו נוער שצריך וזקוק לטיפול, רחמנא ליצלן, ולכן נכנס סעיף מיוחד, כי הטיפול בנוער הזה שונה מהטיפול בכל נוער אחר.

אברהם רביץ: תודה רבה, אדוני.

גדעון סער: תודה רבה לחבר הכנסת רביץ.

גדעון סער: חבר הכנסת חיים אורון.

גדעון סער: אני רוצה לנצל את הזמן ולפנות אל שר האוצר.

גדעון סער: עלה נושא תקציב הרווחה, שבאמת לא קוצץ כמשרדים אחרים בהחלטת הממשלה האחרונה.

גדעון סער: אתמול פנינו אל אדוני, שלושה חברי הכנסת, חברת הכנסת רוחמה אברהם, חברת הכנסת שלי יחימוביץ ואנוכי, בדבר כל התקציבים המיועדים למקלטים לנשים מוכות, למרכזי סיוע לקורבנות אונס, למרכזים לנפגעות תקיפה מינית, שאומנם נפגעו לפי המסמך שהוכן במרכז המידע של הכנסת.

גדעון סער: אין מדובר בסכומים משמעותיים.

גדעון סער: אני מכיר את הרגישות של אדוני.

גדעון סער: אם יוכל לתת את דעתו לכך - - -

אברהם הירשזון: זאת הפעם הראשונה שאני שומע את זה.

גדעון סער: שלחנו את זה אתמול.

גדעון סער: אני אדאג שאדוני יקבל את זה אפילו תוך כדי הדיון.

גדעון סער: תודה לך.

גדעון סער: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, אדוני השר המקשר, אני לא הולך לכלות את זמני בוויכוח עם חבר הכנסת זבולון אורלב, אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות שיושבים פה חברי ישראל ביתנו, שזו להם הקדנציה הראשונה.

גדעון סער: למה אתה מפלה לרעה את סיעת ישראל ביתנו?

גדעון סער: חשבתי שתתייחס לשתי הסיעות.

חיים אורון: לא, אני אתייחס לשתי הסיעות.

אברהם הירשזון: - - -

חיים אורון: אני מדבר על שתי הסיעות, ואני אדבר גם אליך, שר האוצר.

חיים אורון: שר האוצר, אתם מורידים את הכנסת לזנות.

חיים אורון: אתם מורידים את הכנסת לזנות.

חיים אורון: אני לא משתמש בביטויים חריפים בדרך כלל, אבל בשביל לקבל קולות להימנעות או להצבעה יש פה קח ותן עם מפלגות שמבקרות את הממשלה מכול וכול בממד החברתי שלה, ובממד המדיני שלה, ומסתייגות מעצם קיומה.

חיים אורון: אז למפד"ל יש סידור משלה, ולישראל ביתנו יש סידור משלה, ולכל חבר כנסת יש מחיר.

חיים אורון: לא הייתי חוזר על זה, כי כבר דיברתי על זה פעם אחת היום, אבל כשזבולון אורלב אומר לי: גם אתם תמכתם בממשלה, אני רוצה לדווח, לא רק לזבולון אורלב, אלא גם לכם, שהראשון שפנו אליו בהצעות כספיות היה אני.

חיים אורון: יעיד פה חבר הכנסת הירשזון, שר האוצר, שזה היה גם בממשלת אריק שרון וגם בממשלה הזאת.

חיים אורון: זה מותר.

חיים אורון: מותר לעמוד על הדוכן ולדבר בשם ערכי החינוך ולהגיד "אני צריך לדאוג ל'בני עקיבא'".

חיים אורון: זה בסדר גמור, אבל כשאתה אומר את זה, לפחות תתכופף קצת.

ראובן ריבלין: הם אמרו, לא אתה, הירשזון - - -

חיים אורון: אני מדבר על דבר מאוד פשוט.

חיים אורון: עושים כרגע הסכמים עם מפלגות מהאופוזיציה על הצבעה למען התקציב תמורת כסף.

חיים אורון: יכול להיות שאתה לא בתמונה.

חיים אורון: תבדוק.

אברהם הירשזון: - - -

חיים אורון: אם אתה בתמונה, אני בזה סיימתי - - -

אברהם הירשזון: רק לא הייתי קורא לזה זנות.

אברהם הירשזון: אני אספר אחר כך – אלה דברים שהם בהחלט - - -

חיים אורון: אתה תהיה חייב לספר עליהם.

חיים אורון: אני מניח מראש שכל ההוצאה היא הוצאה ראויה.

חיים אורון: אם היא ראויה, יבוא שר האוצר ביוזמתו וישים אותה על שולחן הכנסת, ולא כתשלום לשינוי, או לאגודה, או לישראל ביתנו או למפד"ל.

חיים אורון: קח את הקרדיט לך.

חיים אורון: אתה רואה?

חיים אורון: אני כבר נותן לך אותו.

חיים אורון: אז זה יהיה תקין ומסודר.

חיים אורון: הלוואי – עוד מעט תראה כמה בקשות יש לי פה.

חיים אורון: המון בקשות.

חיים אורון: אבל לא בשיטה הזאת.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני גם לא רוצה לעסוק בחוק ההסדרים.

חיים אורון: כבר דיברנו על זה אין סוף פעמים.

חיים אורון: נוצרה פה איזו מפלצת שמקומה לא יכירנה.

חיים אורון: היא מיותרת.

חיים אורון: מה שטוב בה לא היה חייב לבוא בחוק ההסדרים – ויש בה דברים טובים – ומה שרע בה עף החוצה.

חיים אורון: אותם דברים שראיתי שנשארו, הייתי מצביע נגדם אם היה מדובר בחוק ההסדרים או בחוק אחר.

חיים אורון: יש היבט אחד שלא זוכה מספיק לתשומת לב.

חיים אורון: יצא לי לדבר היום עם שופט מאוד בכיר, והוא הופתע מהניואנס הזה.

גדעון סער: מה זאת אומרת שופט מאוד בכיר?

גדעון סער: בכל זאת, אתה מדווח לבית.

גדעון סער: שופט מאוד בכיר יכול להיות רק בבית-המשפט העליון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: או שופט בבית-משפט מחוזי.

גדעון סער: גם נשיא בית-משפט מחוזי הוא בכיר, אבל אתה אומר "מאוד בכיר".

גדעון סער: כשאתה אומר "מאוד בכיר" אני כבר יודע שזה לא סתם שופט בבית-משפט.

חיים אורון: בעיני כל שופט הוא בכיר מאוד.

חיים אורון: עזוב, זה באמת לא חשוב.

גדעון סער: אבל אמרת מאוד בכיר.

חיים אורון: עזוב.

גדעון סער: טוב, ויתרתי.

חיים אורון: למשל, אני מודה שאם הייתי יכול להצביע מחר, הייתי מצביע בעד הקמת רשות מים, כי אני חושב שבסוף יצא מהוועדה חוק לא כל כך גרוע.

חיים אורון: אני אומר את זה דווקא עם כל הקונוטציות של איש חקלאות וכו'.

חיים אורון: מחר אהיה חייב להצביע נגד.

חיים אורון: למה אהיה חייב להצביע נגד?

חיים אורון: כי החוק הזה בא באריזה שאת כולה אני לא מקבל.

חיים אורון: נפגעת פה גם זכותי הבסיסית להביע את דעתי, את מה שאני חושב.

חיים אורון: אתה יודע כמוני שההצבעה הקובעת היא ההצבעה בקריאה שלישית, ובקריאה שלישית אני הולך להצביע נגד.

חיים אורון: התהליך הזה מתקיים, ומתקיים, וממשיך להתקיים.

חיים אורון: אני לא רוצה לעסוק בחוק ההסדרים יותר.

חיים אורון: אני מכיר את דעתך מאז היית - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי כבוד השופט?

חיים אורון: עזוב, זה נפלט לי.

חיים אורון: לא שופט, אלא ידען בכיר.

חיים אורון: מה, אני צריך דווקא עם שופטים להתעסק?

גדעון סער: לפני כמה ימים הוכחת לנו, בפנייה מסוימת, שלפעמים אנשי ציבור אומרים דבר מסוים בהזדמנות מסוימת ועלולים להתחרט על כך באיזה הקשר אחר.

חיים אורון: הוכחתי, ואני רואה שכבר מתחרטים - - -

גדעון סער: אני לא יודע, אתה לא יכול לשאול אותי, כי אני בדרך כלל נזהר מלומר דברים שאתחרט עליהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל לפעמים הלשון מתגלגלת - - -

חיים אורון: אבל אתה יודע?

חיים אורון: את הפנייה ההיא שקלתי ושקלתי ושקלתי, ואחרי שבדקתי ראיתי שיש ממש בפנייתי, ולכן פרסמתי אותה מאוד בזהירות.

גדעון סער: כי מהדברים שאתה אומר עולה כאילו עקרון הפרדת הרשויות אינו מתקיים כדי מניעת התייעצות בין הרשות המחוקקת ובין הרשות השופטת תוך כדי תהליך החקיקה.

חיים אורון: חבר הכנסת סער, תן לי להתקדם בדרכי, כי יש לי עוד הרבה מה לומר.

חיים אורון: אבל אני רואה את הבעיה העיקרית בדיון שמתקיים פה היום, אדוני שר האוצר, לא בחוק ההסדרים.

חיים אורון: אני חושב שהבעיה הגדולה היא בתקציב.

חיים אורון: היו שנים שהבעיה הגדולה היתה טמונה בחוק ההסדרים, למשל ב-2003.

חיים אורון: הפעם הבעיה הגדולה היא בחוק התקציב.

חיים אורון: אני חוזר לנושא שדיברנו עליו לא פעם, ואני עצמי העליתי אותו פה לא פעם, ואני לא ארפה ממנו, כי לפי דעתי הוא מבטא גישה שלצערי הרב שותפות לה כל סיעות הקואליציה, שמשמעה תהליך קשה מאוד שעובר על החברה הישראלית ועל המשק הישראלי זה שנים.

חיים אורון: ההוצאה הממשלתית לנפש במדינת ישראל - אדוני השר, אתה בטח מכיר את הנתונים האלה, ואחזור עליהם פה גם לפרוטוקול וגם לציבור - ירדה מ-2001 ל-2006 מ-29,000 ש"ח ל-27,300 ש"ח.

חיים אורון: ההוצאה הממשלתית לנפש.

חיים אורון: היום נפש מקבלת פחות מכפי שקיבלה אז.

חיים אורון: שעות תקן – תלמיד מקבל 82% ממה שקיבל ב-2001, ושלא יטעה פה אף אחד: 2001 זו לא גן-עדן.

חיים אורון: 2001 זו השנה שבה מתחילה קדנציה מסוימת.

אחמד טיבי: ובשיא האינתיפאדה.

חיים אורון: ובשיא האינתיפאדה.

חיים אורון: תקציב הבריאות לנפש, ואני יודע כמה אתה רגיש לנושא הזה, עומד היום על 84% מהתקציב בשנת 2001, כלומר למרות סל התרופות ולמרות הטכנולוגיה ולמרות הזדקנות האוכלוסייה, היום נפש במדינת ישראל, נפש מתוקננת, מה שנקרא, מקבלת 84% ממה שקיבלה בשנת 2001.

אברהם הירשזון: - - -

חיים אורון: אני תיכף הולך לומר על זה משהו.

אברהם הירשזון: כמה קיבלה לפני שנה?

חיים אורון: ב-2005 – 92%, ב-2004 היתה קפיצה - אני מדבר על הבריאות - של 100%.

חיים אורון: ב-2003 – 94%, ב-2002 – 95%.

חיים אורון: המעידה הגדולה היא ב-2006.

חיים אורון: תשלומי קצבאות ביטוח לאומי לנפש – זה הנתון האחרון שאני נותן; עוד אחד, סליחה - אותו דבר: 100% – 2001, 84% – 2004.

חיים אורון: תקציב לסטודנט - מה לא אומרים על השכלה גבוהה, מה לא אומרים, כמה זה בעצם המשתנה העיקרי שיכול לגרום מוביליות בחברה הישראלית?

חיים אורון: ב-2001 – 32,270, ב-2005 – 27,470; כמעט 5,000 ש"ח פחות לתלמיד בהשכלה גבוהה.

חיים אורון: אם - ראיתי את השר בדוברים - יבוא וידבר פה שר האוצר לשעבר ויאמר: מה אתה רוצה?

חיים אורון: עמדנו על סף התהום, היתה קטסטרופה מוחלטת, ערב הקטסטרופה היינו צריכים לבלום, בלמנו, וכמו שקורה לנהג לא טוב, כמה קודקודים נכנסו בשמשה הקדמית.

גדעון סער: כשחוטבים עצים ניתזים שברים.

חיים אורון: יש דיבורים כאלה.

חיים אורון: אלה השברים, מה שאתה מקריא פה עכשיו.

חיים אורון: מי אמר שאין כסף?

חיים אורון: בשתי רפורמות - - -

גדעון סער: אני אומר את זה, כי אתה מתייחס לתקופה שרק כדי מחציתה היה שר האוצר הקודם-הקודם.

גדעון סער: אפילו לא.

חיים אורון: אמרתי המון פעמים מעל הדוכן הזה, שמעלה אחת אני מונה בכל זאת בשר האוצר לשעבר בנימין נתניהו:

חיים אורון: הוא הציג את השקפתו סדורה כהשקפה שאני רואה עצמי כמי שמתנגד לה מכול וכול, ולכן נוח לי להתווכח אתו.

חיים אורון: אני מצהיר בגלוי.

חיים אורון: באותן שנים אושרו שתי תוכניות להפחתת מס.

חיים אורון: האחת של ועדת-רבינוביץ והשנייה מלפני שנה.

חיים אורון: האחת של 6 מיליארדי ש"ח, השנייה של 7.6 מיליארדי ש"ח.

חיים אורון: יחד - קרוב ל-13 מיליארד ש"ח.

חיים אורון: למי הם הופחתו?

חיים אורון: העשירון העליון מקבל משתי הרפורמות הללו כמעט 7 מיליארדים, חצי.

חיים אורון: העשירון התשיעי מקבל כמעט 2 מיליארדים, ואחר כך - פירורים.

חיים אורון: והמן, אדוני שר האוצר, נעצר בעשירון החמישי.

חיים אורון: אגב, כל עשירון זה אותו מספר של אנשים.

חיים אורון: העשירון החמישי מקבל בשתי הרפורמות 600 מיליון ש"ח לעומת 7 מיליארדים לעשירון העליון.

חיים אורון: מתחת לעשירון החמישי – נאדה, שום דבר.

חיים אורון: להיפך, אם מכניסים את חשבון הקצבאות, העשירונים התחתונים הם במינוס.

חיים אורון: עד כדי כך אני לא מרחיק לכת, כי זה הנתון הקודם.

חיים אורון: חברו את שני הנתונים ותקבלו שהיה כסף פה, אין כסף שם, לא חיברו ביניהם.

חיים אורון: יבוא שר האוצר לשעבר ויאמר לי: חבר הכנסת אורון, זה ויכוח שמתנהל בינינו כבר המון שנים, לא יעזור לך, זה הוכח, אומר גם חבר הכנסת גדעון סער, זה מתמטיקה.

גדעון סער: אני איאלץ להזכיר לך, חבר הכנסת אורון, שאתה מעל הדוכן הזה ניבאת, למשל כאשר הוצגה התוכנית הכלכלית ב-2003, שלא תהיה צמיחה והאבטלה תעלה.

גדעון סער: כל התחזיות שלך, לפחות בתחום המקרו-כלכלה - הרי אפשר לגשת גם ל"דברי הכנסת" ולראות איך בכל אחד מהנושאים הנוגעים לנתונים המקרו-כלכליים שגית.

גדעון סער: אז היית יכול לומר: שגיתי במקרו-כלכלה, אבל עדיין יש לי טיעון.

חיים אורון: א.

חיים אורון: אני נורא אוהב יושבי-ראש שמתווכחים עם הנואמים.

גדעון סער: כי אתה פנית אלי.

גדעון סער: עד לרגע שאמרת "חבר הכנסת סער", לא פניתי אליך.

גדעון סער: אבל התייחסתי לאמירה שלך כסוג של קריאת תיגר.

חיים אורון: אמשיך לפנות, כי אני מאוד אוהב את זה, רק אל תעצור אותי בזמן.

חיים אורון: אלה הדיונים שיש בהם טיפה יותר זמן.

חיים אורון: מול הכלכלן הרציני, ללא ספק, שאני חולק עליו, ביבי נתניהו, מבקר בארץ השבוע חתן פרס נובל לכלכלה – לא לסוציאליזם, לא למדעי ההתנהגות - פרופסור ספנס, קנדי.

חיים אורון: מה הוא אומר?

חיים אורון: - "צמיחה ממושכת בת-קיימא היא תנאי הכרחי להפחתת העוני, אבל לא תנאי מספיק.

חיים אורון: " עד כאן זאת אמירה שאולי אפילו, אני לא בטוח אם ביבי, אבל גדעון גם היה אומר אותה.

חיים אורון: אבל מה הוא אומר?

חיים אורון: בתשובה על שאלה של סבר פלוצקר – ואני מכיר גם את השאלה וגם את התשובה – "וזה עלול להיות גם גורלנו, הסכנה הגדולה של הידרדרות לעוני, אם לא נצמצם את העוני".

חיים אורון: "אתה רואה את הצמיחה המאוזנת ובת-הקיימא במשהו שהממשלות צריכות לנהל, אדוני שר האוצר?

חיים אורון: " ועונה הפרופסור, חתן פרס נובל לכלכלה: "ממשלות טובות" - ויש לי ספק אם הממשלה הזאת נכנסת לקטגוריה הזאת – "בהחלט כן.

חיים אורון: ניהול צמיחה הוא עסק מאוד מאוד מורכב, פרק מאוד קשה בכלכלה מדינית.

חיים אורון: אנחנו עדיין יודעים עליו כה מעט, ולומדים כל יום משהו חדש".

חיים אורון: אנו למדנו פה פרק אחד.

חיים אורון: הפרק הזה מופיע פה.

חיים אורון: למה, אדוני שר האוצר, לא התחלנו לתקן את הפרק הזה בתקציב 2006?

חיים אורון: למה לא הסכמתם להעלות את התקציב - לא ב-1%, אלא ב-1.7%, כמו שיהיה בשנה הבאה?

חיים אורון: אני, לשיטתי, ואתה מכיר את עמדתי לא מהיום, אמרתי: למה 1.7%?

חיים אורון: בוא נאמר, מחצית משיעור הצמיחה בשנה שעברה.

חיים אורון: בשנה שעברה המשק גדל ב-5.2% - נצמח ב-2.6%.

חיים אורון: הפער בין 1% ל-2.6% הוא מעל 3 מיליארדי ש"ח.

חיים אורון: הפער בין 1% ל-1.7% הוא 1.8 מיליארד.

חיים אורון: רק למעון לנשים מוכות אתה צריך לבקש מהשר?

גדעון סער: אני ביקשתי שורה של דברים, חבר הכנסת אורון.

גדעון סער: לא היית חולק עלי באף אחד מהדברים שביקשתי מהשר.

חיים אורון: עכשיו אני כבר לא מתפלמס.

חיים אורון: אני אומר לך שעל רוב הדברים שפה כולם מבקשים, לי יש פה הצעות תיקון לחוק התקציב בטח ב-4-5 מיליארדים.

חיים אורון: אני יודע שאין 4-5 מיליארדים.

גדעון סער: אני יותר צנוע.

גדעון סער: אני ביקשתי סכומים שהשר יכול לאשר.

חיים אורון: אני רק אומר את מה שביקשו שרי הממשלה הנוכחית, שעוד לא חיממו את הכיסא שלהם בוועדת הכספים בשבועיים האחרונים.

חיים אורון: שרת החינוך ביקשה מעל 800 מיליון שקל.

חיים אורון: זה עד שמגיעים לבית-המרזח, זה לא הכסף הגדול לרפורמה בחינוך.

חיים אורון: שר התמ"ת החדש ביקש סכום דומה.

חיים אורון: שר הפנים זעק זעקה נוראית על סכום דומה.

חיים אורון: שר התרבות והספורט – אותו דבר.

חיים אורון: שר הבריאות, לא בנאום שנשא פה - סליחה, אני לא רוצה לפגוע בשר, הוא הסביר למה לא צריך ועדת חקירה בנושא הבריאות, כי הוא איכשהו יצא מהטקסטים שהיו לו ביד - הוא אמר:

חיים אורון: אני צריך לפגיות ולרדיותרפיה.

חיים אורון: אתה זוכר את 17 המיליון של אחיות בריאות הציבור?

חיים אורון: הן עד היום מתדפקות על דלתות הוועדה.

חיים אורון: הן עוד לא הלכו הביתה, כי בספטמבר הקרוב יפטרו אותן פעם נוספת.

חיים אורון: ואני באמת פונה אליך ומבקש: בוא נפתור את הדבר הנורא הזה.

חיים אורון: באמת במדינת ישראל צריכה להיות אחות בריאות ציבור אחת על 3,200 תלמידים?

חיים אורון: זה המספר.

חיים אורון: ואני רק נגעתי בכמה נקודות, ועוד לא דיברתי על הפריפריה, ועוד לא דיברתי על המגזר הערבי, ולא דיברתי על בדואים בנגב ועל ערבים בגליל ולא דיברתי על שורה ארוכה של נושאים.

חיים אורון: אז למה, ריבונו של עולם, לא היה אפשר להקצות השנה עוד מיליארד שקל?

חיים אורון: לא מיליארד ו-700,000.

חיים אורון: רובי ריבלין הציע לא 1.7 מיליארד, אלא 1.4.

חיים אורון: על חצי שנה.

חיים אורון: איזה עיקרון היה נשבר פה?

חיים אורון: שהיינו מתחילים לתקן קצת יותר מהר עוולות שהולכות ומעצימות, לא רק אצל נערים בסיכון, גם אצל מבוגרים, וגם בנוגע לקודים, וגם לגבי חולים וגם לגבי תלמידים – איפה שאתה לא נוגע.

חיים אורון: ברשויות מקומיות ששוב עומדות בתור.

חיים אורון: ידידי אברהם הירשזון, הרשויות המקומיות שוב בתור בוועדת הכספים.

חיים אורון: לא כולן, לשמחתי – חלק יצאו מהעניין – אבל חלק בתור.

חיים אורון: אז אני לא יודע.

חיים אורון: ישבה מפלגת העבודה, ישבה ש"ס – חֶברתי, חֶברתי, חֶברתי – מה יצא מזה?

חיים אורון: סידרו כמה סידורים?

חיים אורון: זה העניין?

חיים אורון: לכן, אם מישהו ציפה לשנת מפנה בתקציב הזה – זה תקציב שביבי חיבר לפני שנה.

חיים אורון: היתה מערכת בחירות, היה הנושא החברתי, כעבור שנה מחזרו את אותו תקציב, עשו בו כמה שינויים והגישו אותו לכנסת פעם נוספת בשביל לומר: עד 2007 נחכה לביאת המשיח.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת אורון.

גדעון סער: השאלה הגדולה אחרי דבריך היא – אם שר האוצר הקודם-קודם, וחבר הכנסת הירשזון, וחבר הכנסת ריבלין, ואני הקטן, היינו הולכים לפי גישתך לפני שלוש שנים, אם בכלל היתה צמיחה במשק.

חיים אורון: בטוח.

חיים אורון: היינו יוצאים מהשטחים.

חיים אורון: מה, בחייך, עזוב אותי - - -

גדעון סער: זאת שאלה.

אברהם הירשזון: בינתיים עשינו לא רע.

גדעון סער: חבר הכנסת אחמד טיבי מסיעת רע"ם-תע"ל.

גדעון סער: לרשות אדוני עשר דקות.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: לעתים, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מכובדי השר, מספרים אומרים הכול.

אחמד טיבי: אני אביא בעיקר שני נושאי-על, ואשתמש בכמה מספרים ואזכיר כמה, שהם תמונת ראי של מדיניות בתחומי הבריאות והחינוך, הנוגעים באוכלוסייה הערבית, באזרחים ערבים ובמצוקות שלהם, במחסור.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על שיעור התמותה בקרב ילדים, הן במגזר היהודי והן במגזר הערבי.

אחמד טיבי: בקרב ערבים, חברי חבר הכנסת רובי ריבלין, שיעור התמותה הוא 8.3 לכל 1,000 לידות.

אחמד טיבי: 8.3.

ישראל חסון: ל-1,000 איש.

אחמד טיבי: ל-1,000 לידות, כן.

אחמד טיבי: בהשוואה – כמה במגזר היהודי?

אחמד טיבי: 3.6. פער עצום.

אחמד טיבי: הפער הזה גדל עוד יותר כאשר מדובר בערבים בנגב – 15.2 לכל 1,000.

אחמד טיבי: והדבר המדהים הוא שמאז שנת 2000 השיעור הזה כמעט לא השתנה.

ראובן ריבלין: אבל יש לנו בכל זאת בעיה מיוחדת – לאחינו הבדואים – יש שם בעיה של נישואי קרובים.

אחמד טיבי: השאלה הרפואית – אתה יכול להגיד לי: נישואי קרובים, אתה יכול להגיד: לידה במקום וכו', אני מוכן להביא את זה בחשבון, אבל זה מזערי, משני וכמעט לא משפיע.

אחמד טיבי: ואני מצפה שבמדינה עם שייאות מודרניים השיעור ילך ויקטן.

אחמד טיבי: והדבר הזה לא מתרחש.

אחמד טיבי: הפלאטו הזה בשיעור גבוה של תמותת תינוקות אצל ערבים נמשך.

אחמד טיבי: סימן שהמדיניות לא משתנה; סימן שהקצאת המשאבים לא משתנה; סימן שהמחסור ממשיך, או שהמודעות ממשיכה להיות לקויה.

אחמד טיבי: לכן נדרשת פעולה.

אחמד טיבי: בין המדדים להתפתחותה של חברה מודרנית נמצאים גם שיעור תמותת התינוקות וגם היחס לקשיש.

אחמד טיבי: גם זה וגם זה, שני הקצוות.

אחמד טיבי: תראה מה מתרחש במדינות סקנדינביה.

אחמד טיבי: גם שיעור התמותה של ילדים נמוך, וגם היחס לקשיש, ברמה הסוציאלית וברמת הטיפול הממסדי, הוא מעולה לפי כל קנה מידה בין-לאומי.

אחמד טיבי: לכן, יש להקצות יותר משאבים, הן בפיתוח – גם טיפות-חלב, גם מרכזי בריאות, אולי יותר מאשר מרכזי בריאות, גם חינוך ופיתוח מודעות בקרב אוכלוסיות שסובלות משיעור תמותה גבוה – כדי לראות תוצר.

אחמד טיבי: לא יכול להיות שהשיעור ממשיך להיות גבוה ביותר, ועם פער כזה בין אוכלוסיות של אותה מדינה, שתי תת-אוכלוסיות של אותה מדינה.

אחמד טיבי: אני אתייחס גם, למשל, למספר המיטות בבתי-החולים.

אחמד טיבי: בשנת 2005, אדוני היושב-ראש, השלים משרד הבריאות בניית 157 מיטות בבתי-חולים ממשלתיים בארץ.

אחמד טיבי: הוא מתכנן גם 408 מיטות בכמה בתי-חולים.

אחמד טיבי: יש שלושה בתי-חולים ציבוריים בלבד – במגזר הערבי; הם בנצרת – שלא נכללים בתוכנית הארצית הזאת.

אחמד טיבי: וכי למה?

אחמד טיבי: מה עומד מאחורי המחשבה הזאת?

אחמד טיבי: למה בתי-החולים בנצרת הם לא חלק מהפיתוח ומהגדלת מספר המיטות?

אחמד טיבי: השאלה הזאת זועקת לשמים.

אחמד טיבי: זאת מדיניות מכוונת.

אחמד טיבי: מדובר בבריאות.

אחמד טיבי: מה, זה משהו ביטחוני?

אחמד טיבי: אין ספק שמדובר בהעדפת אוכלוסייה מסוימת על אוכלוסייה אחרת בנושאי בריאות.

אחמד טיבי: לכן התוצאות והמספרים שהצגתי בהתחלה הם עגומים, והם גיליון אישום חמור כלפי הממשלה ומשרד הבריאות וסדר העדיפויות שלהם.

אחמד טיבי: נקודה שלישית היא העדר שירותים מיוחדים ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: למשל השירותים לבריאות הנפש, למשל שירותים פארה-רפואיים – פיתוח השירותים הפארה-רפואיים בתוך היישובים הערבים – יש להקצות משאבים גם בנושא הזה.

אחמד טיבי: מכאן אעבור, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לנושאי חינוך, וגם שם אזרוק כמה מספרים, שגם הם נותנים תמונת ראי.

אחמד טיבי: שיעור הנשירה, פרופסור בן-ששון, בקרב תלמידים ערבים בכיתות ט'--י"א הוא כפול מאשר בקרב תלמידים יהודים.

אחמד טיבי: כפול.

אחמד טיבי: והמספרים האלה לא משתנים כבר שנים רבות.

אחמד טיבי: אמור מי שאחראי על מערכת החינוך לקרוא את המספרים האלה, להסיק מסקנות ולהמציא תרופה, והתרופה היא קלה, הקצאת משאבים.

אחמד טיבי: הדברים האלה לא נעשו.

אחמד טיבי: 10.1%, חברי חבר הכנסת דוד טל, 10.1% בקרב תלמידים ערבים לעומת 5.3% בקרב תלמידים יהודים, זה שיעור הנשירה בכיתות ט'--י"א.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל, חבר הכנסת טיבי, האם גם אצל הנוצרים אותו שיעור, או ששם זה אחרת?

אחמד טיבי: לא, יש וריאציות בקרב האוכלוסייה הערבית, חד-משמעי, גם לגבי שיעור תמותת תינוקות, גם לגבי שיעור זכאות בבגרות.

אחמד טיבי: יש מדרג, זה נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שאצל הנוצרים זה אפילו יותר גבוה מאשר אצל היהודים?

אחמד טיבי: זכאות לבגרות?

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: אגב, אף שהמשאבים, חבר הכנסת טל, אם אתה כבר מכוון לזה, המשאבים שנותנים לערבים נוצרים הם פחותים בהרבה מהמשאבים שנותנים ליהודים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ובכל אופן הם מצליחים.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: זה נקרא להתגבר על מכשולים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז מה הסיבה לזה?

אחמד טיבי: בקשר לנגב למשל, העדר אפשרויות באופן מוחלט.

אחמד טיבי: אם, רבותי חברי הכנסת, ובעיקר אני פונה אליך, דוד טל, אם בנגב היו גרים נורבגים והממשלה היתה מתנהגת אליהם כך, אותו שיעור נשירה, ולזה התכוונת, היה גם בכפרים הלא-מוכרים.

אחמד טיבי: לכן התזה שלך קורסת בזה הרגע, חברי חבר הכנסת דוד טל.

מנחם בן-ששון: לכן קוראים לזה החוק הנורבגי.

אחמד טיבי: נכון.

ישראל חסון: גם בחברון גרים נורבגים.

אחמד טיבי: אגב, בחברון גרים נורבגים, אבל הם סובלים מהשפלות, מכות, יריקות מדי פעם מסוג מסוים של אוכלוסייה, לא נגיד מאיזה דת היא, לא נגיד, היות שהתחלת עם זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הם מצליחים מאוד בחינוך.

אחמד טיבי: אדוני, המספרים האחרונים שאציג הם שיעור הלומדים באוניברסיטאות.

אחמד טיבי: 9.8% מהלומדים לתואר ראשון הם ערבים.

אחמד טיבי: 5.1% מהלומדים לתואר שני הם ערבים.

אחמד טיבי: 3.3% מהלומדים לתואר שלישי הם ערבים.

יעקב ליצמן: כמה חרדים?

אחמד טיבי: פחות.

יעקב ליצמן: אז מה יש לך טענות?

אחמד טיבי: קבוצת הביקורת שלי, אגב גם שלך, אמורה להיות הסף הגבוה ביותר של החברה הישראלית.

אחמד טיבי: איפה יש הרמות הגבוהות ביותר של ההישגים - זה ה"control group", זה קבוצת הביקורת.

ישראל חסון: אבל הדרוזים הכי נמוך, הם לא סובלים מכל האפליה הזאת.

אחמד טיבי: הם כן סובלים, בוודאי.

אחמד טיבי: יש אפליה ממסדית נגד הערבים הדרוזים במדינת ישראל, גם כשהם משרתים בצה"ל.

ישראל חסון: כן?

אחמד טיבי: בוודאי.

אחמד טיבי: אתה הרי ביקרת בכמה יישובים.

אחמד טיבי: תשווה יישוב דרוזי, את כסרא למשל, עם היישוב השכן היהודי, אפילו יערה בצפון.

יעקב ליצמן: - - -

אחמד טיבי: לא דיברנו על יישובים מחוץ-לארץ.

יעקב מרגי: - - -

אחמד טיבי: אני שמח שאתם נקשרים לנושאים הרגישים האלה ומתחילים לגלות מודעות למצב שלכם.

אחמד טיבי: אפשר לדבר על אפליה על רקע קבוצתי, אתני, עדתי, ממסדי במדינת ישראל, וזה מה שמתרחש, חבר הכנסת יעקב מרגי.

אחמד טיבי: אני מוכן להשמיע את הזעקה שלך, ואני רוצה שתשמיע גם את הזעקה שלי.

יעקב מרגי: אני משמיע, וזאת ההזדמנות לשאול, מה קורה עם הרמזור בטייבה?

יעקב מרגי: ארבעה שרי תחבורה הבטיחו - - -

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני על שהזכרת לי.

אחמד טיבי: אגב, חבר הכנסת מרגי משמש כיועצי לעניין הרמזור בטייבה.

גדעון סער: אתה הגדרת לו תחום סמכויות מאוד מצומצם, חבר הכנסת טיבי.

ראובן ריבלין: אם ישימו את הרמזור לא יבחרו בך יותר.

אחמד טיבי: לא, אני מתכנן משהו חדש שם.

יעקב מרגי: אבל מה עלה בגורלו של הרמזור?

אחמד טיבי: אתה היית עד לאחרונה סמוך ובטוח שהרמזור הוקם.

יעקב מרגי: כולם הבטיחו.

אחמד טיבי: כולם הבטיחו.

אחמד טיבי: עד לרגע זה אין רמזור באותו צומת.

אחמד טיבי: אבל לא יודע איך, בצור-נתן, בצומת של צור-נתן, לא יודע מי גר שם, כנראה לא ערבים, צץ לו באופן פתאומי רמזור.

אחמד טיבי: יכול להיות שהם שמעו את הזעקה שלנו ואמרו: נשים להם רמזור ליד צור-נתן, קרוב, לא ליד טייבה.

גדעון סער: סמוך על שאול מופז שהוא יפתור את זה.

אחמד טיבי: אני מקווה שהוא לא יפציץ את הצומת מהאוויר.

גדעון סער: חבר הכנסת טיבי, תואיל לסיים.

גדעון סער: הנאום שלך מעורר התרגשות מסוימת, אבל מצד שני הזמן הוא אינדפרנטי להתרגשות.

אחמד טיבי: צר לי על שהשעון פועל באופן שוויוני.

אחמד טיבי: בפעם הראשונה אני מוחה על כך בתוקף ועל כן אני נוטש את הדוכן בסיפוק רב.

אחמד טיבי: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

גדעון סער: חבר הכנסת מוחמד ברכה, מסיעת חד"ש, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, לפני שאתייחס לנקודות שתכננתי, אני רוצה להפנות כמה דברים לחבר הכנסת דוד טל בעקבות הערתו על הישגי הבגרות על-פי המפתח הדתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רק שאלתי שאלה, אדוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קיבלתי תשובה מאחמד טיבי, שאצל הנוצרים אחוז הצלחה הרבה יותר גבוה, הגם שהם מקבלים פחות משאבים מהיהודים.

מוחמד ברכה: האמת היא כזאת.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, זה לא משולל כל יסוד, אבל זה לא הנוצרים או המוסלמים או היהודים.

מוחמד ברכה: זה בתי-הספר.

מוחמד ברכה: יש בתי-ספר מיוחדים ששייכים לכנסייה.

מוחמד ברכה: בדרך כלל בתי-הספר האלה הם ברמה גבוהה מאוד.

מוחמד ברכה: לומדים בהם תלמידים ערבים מכל העדות.

מוחמד ברכה: מטבע הדברים אחוז התלמידים הנוצרים בבתי-הספר האלה הוא מעבר לאחוזם באוכלוסייה.

מוחמד ברכה: אבל בתי-הספר האלה, כגוף, כגוש, לא בן איזו דת לומד שם - כל התלמידים שם הם בעלי הישגים נפלאים.

מוחמד ברכה: ראה את בית-הספר האורתודוקסי בחיפה, בתי-הספר המיוחדים של הכנסייה בנצרת, מכללת מר אליאס באעבלין, ביפו - אלה בתי-ספר איכותיים, וגם ההורים משתתפים במימון הלימודים שם.

מוחמד ברכה: זה אומר שההישגים הנמוכים בשאר בתי-הספר הממלכתיים אינם מכה מהשמים אלא מכה מהממשלה או מהמדיניות של הממשלות.

מוחמד ברכה: ועל כן הכול הוא פונקציה.

מוחמד ברכה: אני חושב שאין תלמידים שנולדים אטומים ותלמידים שנולדים פיקחים.

מוחמד ברכה: מה אתה נותן להם?

מוחמד ברכה: איזו תשתית חינוכית, לימודית, חברתית אתה מאפשר להם?

מוחמד ברכה: זה יכול להיות נכון בשדרות, זה יכול להיות נכון בחיפה ויכול להיות נכון בכפר-יאסיף ובכל מקום אחר.

מוחמד ברכה: זו הנקודה בקשר לחינוך, כבוד שר האוצר.

מוחמד ברכה: אם כבר דיברתי על חינוך, אז אני חושב שמה שחסר בתקציב - אומנם אנחנו מדברים על חוק ההסדרים - הוא העניין הזה.

מוחמד ברכה: ההשקעה שחבר הכנסת אורון דיבר עליה, השקעת הממשלה באזרח – הוא דיבר על 29,000 שקל בשנת 2000, 2001, עכשיו זה פחות.

מוחמד ברכה: בחינוך, למשל, על אף ההשקעה ההולכת ויורדת של המדינה באזרח, בחינוך יש גם עניין האפליה.

מוחמד ברכה: על-פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, המדינה משקיעה בתלמיד היהודי קרוב ל-4,300 שקל, וההשקעה בתלמיד הערבי היא קרוב ל-860 שקל.

מוחמד ברכה: כמובן, בקרב התלמידים היהודים יש רמות של בית-ספר ממלכתי-דתי, בית-ספר ממלכתי, בית-ספר חרדי, ודווקא שם ההשקעה היא הגבוהה ביותר.

מוחמד ברכה: אבל על-פי כל דין ועל-פי כל השוואה, אין דינם של התלמידים הערבים כדינם של שאר תלמידי המדינה, וזה לא מתקרב בשום אופן לדבר כזה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לחזור לחוק ההסדרים.

מוחמד ברכה: אדוני שר האוצר היה גם יושב-ראש ועדת הכספים והוא יודע איך הדברים מתנהלים שם.

מוחמד ברכה: בדרך כלל, כשהממשלה נקלעת למצוקה באישור סעיף תקציבי זה או אחר, היא היתה פונה לאחת מסיעות האופוזיציה.

מוחמד ברכה: המחזה המוזר הפעם היה, שהממשלה או נציגי האוצר עמלו איך לשכנע או למצוא את הפשרות בתוך הקואליציה עצמה, נוסף על הניסיון לגייס אנשים ומפלגות מחוץ לקואליציה.

מוחמד ברכה: נוצר מצב של שוק לחישות.

מוחמד ברכה: לדעתי, הדבר הזה הוא מבזה.

מוחמד ברכה: בוועדת הכספים נוצרה בורסת לחשנים.

מוחמד ברכה: להישען על אוזנו של חבר כנסת זה או אחר - אני חושב שלא ככה מנהלים את זה.

מוחמד ברכה: אני לא בא בטענות לפקידי האוצר, הם רוצים שהתקציב שהגישו יעבור.

מוחמד ברכה: אבל בוועדת הכספים הפעילות למען שינויים בתקציב צריכה להיות מתוך תפיסת האינטרס הציבורי או זכויות האזרחים.

מוחמד ברכה: לא להפוך את זה לתמחיר למפלגות.

מוחמד ברכה: ויש כאלה שכבר מתמחים בעניינים האלה – כמה הם יכולים להשיג.

מוחמד ברכה: שמעתי, כל מיני אנשים באו אלי ואמרו לי היום: למה אתה לא חלק מזה?

מוחמד ברכה: למה אתה לא משתתף במשחק הזה?

מוחמד ברכה: זאת ההזדמנות, תיקח.

מוחמד ברכה: אמרתי: אם יש דברים שאנחנו יכולים להוביל משום שזאת הזכות האזרחית שלנו, נוביל.

מוחמד ברכה: אבל אני לא בא לשוק.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה אחד המחזות הכי מבישים בפרלמנטריזם הישראלי.

מוחמד ברכה: הדיון על התקציב, שהוא אחד הדיונים הפוליטיים, החברתיים, אפילו האידיאולוגיים, הופך למין בורסת לחשנים.

מוחמד ברכה: לדעתי, מפלגות או חברי כנסת שחושבים שבזה שכרם, בסופו של דבר הם גורמים הפסד אדיר, גם לעצמם, גם לכנסת, לפרלמנט של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: הרי לא ייתכן שהדיונים על התקציב יהפכו לקח ותן ולמסחר וממכר.

מוחמד ברכה: אני לא אידיאליסט; אני יודע שיש אינטרסים, אני יודע שיש איזוני אינטרסים בבית הזה.

מוחמד ברכה: אבל יש גבול.

מוחמד ברכה: אני שומע את חיים אורון, גם פה וגם בוועדה, והוא יכול להצביע על הישג כזה או אחר, אבל זה לא היה תוצאה של מנטליות השוק הזאת.

מוחמד ברכה: היום, למשל, חבר הכנסת ליצמן הוביל את נושא הפטור מארנונה לבתי-ספר מיוחדים.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה נכון – כשדובר על בתי-הספר במגזר הערבי, הוא לא חשב פעמיים, וכל חברי הוועדה אישרו זאת.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה נכון.

מוחמד ברכה: אני חושב שכך צריך לנהל את הדברים, כך הדברים צריכים להתנהל, על-פי היגיון אוניברסלי ועל-פי מערכת אינטרסים אמיתית, של כלל האזרחים.

יעקב ליצמן: גם על ניתוק המים.

מוחמד ברכה: גם הנושא של ניתוק המים.

מוחמד ברכה: זה אחד הנושאים שהוועדה הקדישה לו לא מעט זמן.

יעקב ליצמן: על חודו של קול.

מוחמד ברכה: על חודו של קול, כן.

מוחמד ברכה: אני חושב שאם הדברים הגיעו לאן שהגיעו בוועדת הכספים, זה אומר שהנושא של ניתוק המים ליישוב שלם יהיה תלוי בכללים שייקבעו ברשות המים העתידית ויאושרו בוועדת הכלכלה.

מוחמד ברכה: יש מקום לומר דברים מעבר לאישור התקציב וחוק ההסדרים, אדוני השר.

מוחמד ברכה: הרי יש פה התעמרות איומה באנשים.

מוחמד ברכה: מדובר באחד המוצרים הבסיסיים.

מוחמד ברכה: המדינה חייבת לספק מים, מים הם לא מותרות.

מוחמד ברכה: היום אמרנו: אם מישהו מזהם את האוויר ועל זה נקנסים – האם יעלה על הדעת לאסור עליו לנשום אוויר?

מוחמד ברכה: מי שעושה עבירת תנועה, יעלה על הדעת לאסור עליו לנסוע בכביש שבו הוא עשה את העבירה?

מוחמד ברכה: אולי יש דרכים אחרות להעניש עבריין שאינו ממלא את הוראות החוק?

מוחמד ברכה: אני חושב שהדבר נכון גם בנושא המים.

מוחמד ברכה: איך אפשר לסגור את הברז למשפחה, אפילו אם אב המשפחה לא שילם כסף?

מוחמד ברכה: מה, לילדים לא יהיו מים בבית?

מוחמד ברכה: על אחת כמה וכמה כש"מקורות" סוגרת את המים ליישוב שלם משום שהרשות המקומית לא שילמה, והרשות לא שילמה משום שחלק מהאזרחים לא שילמו – ואז אלה ששילמו משלמים את המחיר יחד עם אלה שלא שילמו; או שזה קרה בגלל הגירעונות של הרשות, שהכסף של המים נכנס לבור של הגירעון ונעלם שם ולא מגיע ל"מקורות".

מוחמד ברכה: איפה נשמע דבר כזה?

מוחמד ברכה: איך ייתכן שבמדינה מתוקנת המוצר הבסיסי של החיים, משמעות החיים, תרתי משמע – במובן הפיזי ובמובן הביולוגי – הופך להיות סחורה?

אמנון כהן: בבקשה לסיים, אדוני.

מוחמד ברכה: בכלל, אני שומע על רעיונות להפריט את משק המים.

מוחמד ברכה: שמע, זה הזוי לחלוטין.

מוחמד ברכה: אני רוצה לסיים בנושא של עובדי הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: היום מנגחים את הרשות הפלסטינית על שהיא לא משלמת משכורות לעובדים כבר שלושה חודשים.

מוחמד ברכה: שלושה חודשים.

מוחמד ברכה: כולם מלגלגים, מתווכחים אם זאת תהיה סיבה למלחמת אזרחים או לא תהיה סיבה למלחמת אזרחים.

מוחמד ברכה: יש במדינת ישראל רשויות שלא שילמו משכורות כבר ארבעה חודשים, חמישה חודשים, עשרה חודשים, 15 חודשים.

מוחמד ברכה: יש אנשים שקמים בבוקר, הולכים לעבודה, עושים את המוטל עליהם בתוקף עבודתם, חוזרים בסוף היום הביתה, וחודש אחר חודש לא מקבלים משכורת.

מוחמד ברכה: יהיה הניהול יהיה אשר יהיה, תהיה הבעיה אשר תהיה, איך אפשר להשלים עם מצב כזה?

מוחמד ברכה: אתמול הייתי בהפגנה של עובדי רשויות ערביות מול משרד ראש הממשלה בזמן ישיבת הממשלה.

אמנון כהן: ביקשתי לסיים, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אנשים נקרעים ובוכים.

מוחמד ברכה: על מה?

מוחמד ברכה: הם לא רוצים תוספת, הם לא רוצים טובת הנאה, לא תמריץ עידוד.

מוחמד ברכה: הם רוצים את המשכורת שלהם.

אמנון כהן: הם רוצים משכורת.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: האוצר, משרד הפנים – ממשלת ישראל לא יכולה לרחוץ את ידיה מסבלם של האנשים האלה.

מוחמד ברכה: מישהו צריך לקום ולשים קץ לקטסטרופה הזאת.

מוחמד ברכה: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: הדברים ברורים.

אמנון כהן: יעלה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה מסיעת בל"ד.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אחרי כן ידבר חבר הכנסת נתניהו.

ראובן ריבלין: הוא מפצל את הזמן שלו.

ראובן ריבלין: הוא ידבר שש או שבע דקות, וחבר הכנסת ליצמן ידבר על חשבון הליכוד.

אמנון כהן: יושב-ראש סיעת

אמנון כהן: כם העביר לנו את המסר.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת – רציתי לומר "גבירותי חברות הכנסת", אבל אני לא רואה אף אחת מהן.

ג'מאל זחאלקה: בעבר, כשהגישו את הצעת התקציב, נהגו באוצר להכניס לתקציב עז או שתי עזים או שלוש עזים, ואז כל אחת ממפלגות הקואליציה היתה מוציאה את העז שלה ומתהדרת בהישג – הצלחנו למנוע את זה, הגדלנו את זה.

ג'מאל זחאלקה: הפעם, וגם בתקציב שעבר, הנוהג הוא להכניס עדר שלם של עזים.

אמנון כהן: הוצאנו את כל העדר.

נסים זאב: הכניסו חזירים.

ג'מאל זחאלקה: ואז כל אחד, כל חבר כנסת מהקואליציה, יוצא עם העז שלו: הנה, השגתי את זה.

ג'מאל זחאלקה: כל אחד והעז שלו.

ג'מאל זחאלקה: פעם מפלגה היתה יוצאת עם עז, אבל ראה את מפלגת העבודה, כל אחד ממפלגת העבודה אומר: את העז הזאת אני הוצאתי.

אמנון כהן: יש כאלה שיצאו עם חצי עדר.

ג'מאל זחאלקה: ועוד חבר כנסת או חברת כנסת אומרים: אני הוצאתי את העז הזאת.

ג'מאל זחאלקה: כל אחד יוצא עם העז שלו.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, הם לא אומרים שאלה עזים; אלה הישגים.

ג'מאל זחאלקה: הם מתהדרים בהישגים.

ג'מאל זחאלקה: אבל מה לעשות, יש בארץ ילדים – לא מבוגרים – שאומרים: המלך הוא עירום, זאת בכלל עז, זה לא הישג.

ג'מאל זחאלקה: אתם מתהדרים בהישגים לא לכם.

ג'מאל זחאלקה: זה דבר מביש.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, מלכתחילה מגישים תקציב שיש בו כל מיני גזירות, וכולם יודעים שהן לא יעברו.

ג'מאל זחאלקה: כולם יודעים שאת זה תקבל מפלגה פלונית ואת זה מפלגה אלמונית.

ג'מאל זחאלקה: אבל עכשיו יש שכלול של השיטה: לא מפלגה זו או אחרת, אלא כל אחד מחברי הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: הנה, תן לי חבר כנסת אחד ממפלגת העבודה, או שר, שלא יגיד לך: את הסעיף הזה ביטלתי, את התקציב הזה הגדלתי, או – את הגזירה הזאת מנעתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה טיבה של עבודה פרלמנטרית.

ג'מאל זחאלקה: בחייך.

ג'מאל זחאלקה: יש גבול לאיזה נומך אפשר להגיע.

ג'מאל זחאלקה: יש גבול.

ג'מאל זחאלקה: העזים האלה מסריחות כבר.

ג'מאל זחאלקה: מי שעובר במסדרונות של הכנסת כבר מריח את העזים.

ג'מאל זחאלקה: לכן אתה לא יודע, כשמתנהל ויכוח על התקציב, אם זה בכלל ויכוח על עז, שמוציאים או משאירים אותה, או ויכוח אמיתי על תקציב אמיתי.

ג'מאל זחאלקה: יש בלבול גדול.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא מבין אם הסעיף הזה בוטל, אם מלכתחילה בכלל רצו אותו.

ג'מאל זחאלקה: אני הצבעתי על כמה סעיפים, אמרתי: לחוק הזה הם בכלל לא מתכוונים, זה בכלל עז.

ג'מאל זחאלקה: תקרא את התקציב ותראה מה בוטל ומה נשאר.

מנחם בן-ששון: 70%.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שאפשר להתבלבל, אתה לא יודע אם היה ויכוח אמיתי או היה ויכוח סרק, היה הישג אמיתי או סתם הוציאו עז.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר לדעת, כי משרד האוצר שומר על סודיות מוחלטת.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא אומר אם זה עז או זה הישג, כי הם לא רוצים לבייש את חברי הכנסת שמלחששים להם במסדרונות: את זה אני אוציא לך ואת זה אני אשאיר לך, ותוכל לתמוך ולהצביע בעד.

מנחם בן-ששון: על 70% אין שאלה.

מנחם בן-ששון: זה התקציב.

מנחם בן-ששון: לפחות את זה אתה יודע בבירור.

ג'מאל זחאלקה: יש תקציב, אני מדבר על השינויים שנעשים בתקציב.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך בביטחון מלא, שאני לא יודע.

ג'מאל זחאלקה: אבל מרוב ביטול קטן פה וביטול קטן שם, אני רואה שזה לא רציני.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן משחק של עזים.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, על התקציב.

ג'מאל זחאלקה: קמה ממשלה, לממשלה נכנסו מפלגת העבודה, ש"ס וכמובן קדימה.

ג'מאל זחאלקה: זו הממשלה.

אמנון כהן: גם הגמלאים.

ג'מאל זחאלקה: וגם הגמלאים, עוד יותר טוב.

ג'מאל זחאלקה: כולם – אבל כולם – אמרו שבארץ התרחשה קטסטרופה חברתית בשנים האחרונות, שהמדיניות של שר האוצר הקודם היתה גרועה.

בנימין נתניהו: עוד פעם?

ג'מאל זחאלקה: הם אמרו, אני עדיין לא אמרתי את שלי.

ג'מאל זחאלקה: והיא הובילה להגברת העוני, להגברת האי-שוויון, למצב קשה לנכים, לעניים, לסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: כולם אמרו כך.

ג'מאל זחאלקה: וכשבאים לכאן, מביאים את אותו תקציב.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אין לכם מדיניות אחרת מלבד מדיניות נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: אתם הולכים באותו קו.

ג'מאל זחאלקה: תיקוני גבול קטנים אתם עושים.

ג'מאל זחאלקה: לא נתתם גט למדיניות הזאת, לתפיסת העולם הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אז על מה היו הבחירות?

ג'מאל זחאלקה: על מה זעקה מפלגת העבודה?

ג'מאל זחאלקה: על מה התלוננו הגמלאים?

ג'מאל זחאלקה: על מה הקימה ש"ס עולמות ומלואם?

ג'מאל זחאלקה: נגמרו הבחירות ויש עכשיו קואליציה.

ג'מאל זחאלקה: בסדר, יש מפלגות בקואליציה, אבל השאלה היא מה עשיתם.

ג'מאל זחאלקה: האם נלחמתם על שינוי מדיניות או על הוצאת עזים?

ג'מאל זחאלקה: אני לא רואה ולא מזהה שום דבר חדש בתקציב החדש, שום שינוי מדיניות.

ג'מאל זחאלקה: אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: הכול הערות שוליים לתפיסת עולמו של נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: לו לפחות יש תפיסת עולם ומשנה סדורה, לכם אין.

ג'מאל זחאלקה: מפלגת העבודה – מה הם לא אמרו כאן עליו, ובסופו של דבר אתם לוקחים את התקציב שלו.

יובל שטייניץ: צודק, צודק.

ג'מאל זחאלקה: הריקנות של המפלגות המרכיבות היום את הקואליציה התגלתה בכל מערומיה, אם יש מערומים אפילו לריקנות הזאת.

ג'מאל זחאלקה: מה, אי-אפשר לגבש תקציב אחר?

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר לגבש תקציב שיש בו ראייה חברתית, שיש בו מטרות חברתיות, ולא רק מטרות מונטריות ומטרות כלכליות?

ג'מאל זחאלקה: לפחות בזה הייתי רואה שינוי, כי נתניהו חשב שצריך מדיניות כלכלית, העניינים החברתיים יסתדרו מאליהם.

ג'מאל זחאלקה: ואנחנו ראינו איך הם הסתדרו מאליהם.

ג'מאל זחאלקה: הניתוח הצליח והחולה מת.

ג'מאל זחאלקה: הרבה אנשים סבלו בלילה וביום בגלל המדיניות הזאת, ואתם נבחרתם לכנסת בשמם, בשם סבלם, בשם זעקתם, ובגדתם בהם.

ג'מאל זחאלקה: מלחמות קטנות, עוד עז קטנה – הם הכניסו לכם את העזים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אבל המבנה העיקרי של התקציב, של תפיסת העולם – אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: מה, אתם לא מסוגלים לכתוב יותר מהערות שוליים למה שכתב נתניהו?

ג'מאל זחאלקה: אני מתנגד למדיניות שלו, אבל ההתנגדות שלכם למדיניות של נתניהו היתה רק לפני הבחירות, ומסתבר שהיתה רק מס שפתיים ומאבקי כוח, לא מאבקים אידיאולוגיים, לא על עקרונות, לא למען האנשים.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים אני אומר שהוא צודק שאתם רוצים רק לנגח אותו, סתם ככה.

בנימין נתניהו: לפעמים יש בינינו הסכמה.

ג'מאל זחאלקה: גם זה קורה.

ג'מאל זחאלקה: קיוויתי לפחות, מרוב שדיברו על הקמפיין החברתי של מפלגת העבודה, על הקמפיין החברתי של ש"ס, על המפלגה שקמה בשם החברה, בשם הקשישים הגמלאים, על כל מיני אנשים בקדימה שדיברו גבוהה-גבוהה על צדק חברתי ועל כך שצריך לאזן.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך מתעורר האזרח ומגלה שזה אותו דבר, זה אותו תקציב.

ג'מאל זחאלקה: זו היתה עבודה בעיניים, לא מפלגת העבודה.

ג'מאל זחאלקה: עבדו על האנשים בעיניים.

ג'מאל זחאלקה: קיבלו מנדטים שלא מגיעים להם.

ג'מאל זחאלקה: גם הגמלאים אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: אין בתקציב הזה שום בשורה לאנשים שנפגעו מהמדיניות הכלכלית הדורסנית של ביבי נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: אין שום בשורה לקורבנות, אין שום בשורה לנכים, למשפחות מרובות ילדים, לבריאות, לחינוך.

ג'מאל זחאלקה: הכול אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: האם אתם עושים צחוק מהעבודה?

ג'מאל זחאלקה: שינוי קטן פה, שינוי קטן פה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא ראינו תנועה של מיליארדים ממקום למקום.

ג'מאל זחאלקה: כבר חמש שנים הממשלה והממסד תוחבים את היד אל תוך כיסו של האזרח העני שאין לו שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: את מעט השקלים שיש לו לוקחים ונותנים אותם לעשירים.

ג'מאל זחאלקה: כך זה היה.

ג'מאל זחאלקה: חשבתי שלפחות למראית עין אתם תעשו להיפך, תיקחו מהעשירים ותיתנו לעניים בשביל קצת לאזן, להקל את סבלו של האזרח, לפגוע קצת בפרות קדושות כמו חוצה-ישראל שלוקח ריבית נשך מאנשים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא צריך להגזים.

ג'מאל זחאלקה: 100 שקל יכולים להגיע לאלפי שקלים.

ג'מאל זחאלקה: איפה חוק ההסדרים?

ג'מאל זחאלקה: איפה?

ג'מאל זחאלקה: בזה צריך לעשות הסדר.

ג'מאל זחאלקה: יש על הכביש פטור גורף מארנונה, והרשויות מתמוטטות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת זחאלקה, אתה יכול להגיש הצעת חוק פרטית.

ג'מאל זחאלקה: אני מגיש.

ג'מאל זחאלקה: הגשתי.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע שהגשתי.

ג'מאל זחאלקה: זו ממשלה שממשיכה את ההתעללות באנשים שאין להם עבודה.

ג'מאל זחאלקה: היא ממשיכה את הצמצום של קצבאות הבטחת הכנסה למשל.

ג'מאל זחאלקה: ראו תוכנית ויסקונסין ומה שהם עושים לאנשים.

ג'מאל זחאלקה: לכו ותראו את הנכים, את החולים ואת האנשים המבוגרים ומה עושים להם.

ג'מאל זחאלקה: מחזיקים אותם כמו בבית-סוהר 30-40 שעות, ויודעים שהם לא יכולים לעבוד.

ג'מאל זחאלקה: הם רק מקווים שיימאס להם והם יוותרו, ואז לא ישלמו להם הבטחת הכנסה.

ג'מאל זחאלקה: התוצאה היחידה של התוכנית הזאת היא שרוב האנשים מצאו את עצמם בלי עבודה ובלי הבטחת הכנסה.

ג'מאל זחאלקה: לפחות בזה יכולתם לעשות משהו - לבטל את התוכנית, לתת רמז לפחות שאתם הולכים לשנות משהו במדיניות הכלכלית שלכם.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה כל כך גדולה, מפלגות שידעו לדבר מעלה מעלה לפני הבחירות, לא מסוגלות להנפיק דבר חוץ מהערות שוליים למשנתו ולתקציבו של ביבי נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: אדוני שר האוצר, לא ראינו תוכנית אמיתית לצמיחה שיש בה ממד חברתי.

ג'מאל זחאלקה: מזמן הפסקתי להקשיב ולקחת ברצינות כשבאים ואומרים לנו: יש צמיחה של 6%.

ג'מאל זחאלקה: מסתבר שיכולה להיות צמיחה והמצב של רוב האנשים נעשה יותר גרוע, כי הצמיחה היא דיפרנציאלית, כי בפריפריה לא שמעו על הצמיחה וביישובים הערביים לא שמעו על הצמיחה.

ג'מאל זחאלקה: יש יותר אבטלה ויותר עוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא מחלחל עד למטה?

ג'מאל זחאלקה: זה לא מחלחל.

ג'מאל זחאלקה: סתמו את כל החורים.

ג'מאל זחאלקה: אני זוכר את נאומו של נתניהו, שעמד כאן ואמר שהגברת העושר של העשירים - זה יטפטף למטה.

אמנון כהן: עוד שנתיים זה יחלחל.

ג'מאל זחאלקה: באו וסתמו את כל החורים.

ג'מאל זחאלקה: הטיפות לא מטפטפות למטה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אתה בקואליציה.

אמנון כהן: כרגע, אני של כולם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אל תערב את ההשקפות הפוליטיות שלך - - -

אמנון כהן: מותר לי להגיד פה מה שאני רוצה.

ג'מאל זחאלקה: שלא יספרו לנו סיפורים שאין דרך אחרת ואין אפשרות אחרת.

ג'מאל זחאלקה: באופרה הזאת היינו עשרות פעמים.

ג'מאל זחאלקה: יכולה להיות מדיניות אחרת, יותר צודקת.

ג'מאל זחאלקה: יכולה להיות מדיניות כלכלית עם מטרות חברתיות: למשל, רף של אבטלה, צמצום ממדי העוני, הקטנת האי-שוויון.

ג'מאל זחאלקה: יכולה להיות מדיניות אחרת, ומהמדיניות הזאת לגזור צעדים מסוימים.

ג'מאל זחאלקה: למשל, אחת הבעיות היא שלפעמים אפילו ההיגיון הכלכלי הבריא מתעוות כשמתייחסים לציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: אף שלעשות כך וכך בציבור הערבי זה טוב לכלכלה ומצוין לכלכלה, לא עושים.

ג'מאל זחאלקה: אם זה לא עיוורון גזעני, אני לא יודע איך לקרוא לזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, לא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אל תגיד את זה.

ג'מאל זחאלקה: אמרתי: עיוורון גזעני, ואני לא חוזר בי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היושב-ראש - - -

ג'מאל זחאלקה: תן לי להסביר לך.

אמנון כהן: הוא רוצה לתקן את המינוח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אסביר לך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הרבה מאוד דברים שאפשר לעשות ולא עושים, כמו למשל רפואה מונעת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא עושים רפואה מונעת הגם שהתשואה היא הרבה יותר גדולה.

ג'מאל זחאלקה: נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא יכול להגיד שזה גזעני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עושים את זה לכל - - -

ג'מאל זחאלקה: לא.

ג'מאל זחאלקה: אני דיברתי על היחס לציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: למשל, אחת המטרות הכלכליות החשובות ביותר, כמעט מספר אחת - כשהייתי בוועדת הכספים, פקידי האוצר אמרו שזו המטרה המרכזית, לא פחות ולא יותר - היא להגביר ולהעלות את שיעור המשתתפים בשוק העבודה.

ג'מאל זחאלקה: בישראל הוא 57%, ורוצים להגיע לרמה אירופית של 69%.

ג'מאל זחאלקה: איך עושים את זה?

אמנון כהן: תוכנית ויסקונסין.

ג'מאל זחאלקה: לא תוכנית ויסקונסין.

ג'מאל זחאלקה: תוכנית ויסקונסין לא תורמת כלום.

ג'מאל זחאלקה: הם יודעים איך לעשות את זה, אז למה לא עושים?

ג'מאל זחאלקה: הם יודעים שהם צריכים לטפל ולפתח מקומות תעסוקה במקומות שיש כיסי תעסוקה נמוכה, וזה יכול להגביר ולהעלות - -

אמנון כהן: אמרת שתנצל 20 דקות, ואתה, ברוך השם - - -

ג'מאל זחאלקה: - - ובתוך פרק זמן סביר, אדוני שר האוצר, לא במשך דורות.

ג'מאל זחאלקה: מ-1980 עד היום עלה שיעור המשתתפים בשוק העבודה בארץ בכמעט 2%, וזה הכול.

אמנון כהן: תתחיל לסיים, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני מראה לך דרך שבה אתה יכול להגביר את זה תוך חמש שנים ב-3%, ב-4% ואולי ב-5%.

ג'מאל זחאלקה: מה שצריך לעשות זה לטפל ולפתח בכיסי תעסוקה נמוכה, למשל לנשים ערביות.

ג'מאל זחאלקה: זה אומר לפתח מקומות תעסוקה ביישובים הערביים - -

אמנון כהן: הזמן שלך אזל.

ג'מאל זחאלקה: - - ולא במקומות מרוחקים.

ג'מאל זחאלקה: זה יכול להגביר את השיעור, וזה טוב לכלכלה.

ג'מאל זחאלקה: אז למה לא עושים זאת?

ג'מאל זחאלקה: הם יודעים את זה.

ג'מאל זחאלקה: פקידי האוצר לא יודעים לעשות את הניתוח הזה?

אמנון כהן: משפט אחרון.

ג'מאל זחאלקה: הם יודעים לעשות אותו, אבל למה לא עושים אותו?

אמנון כהן: אני מבקש לסיים, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני מסיים בכך ואומר שבתקציב הזה אין שום בשורה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נצביע נגדו בכל הכוח.

ג'מאל זחאלקה: אם היתה אפשרית הצבעה כפולה, והיתה מותרת, הייתי מצביע פעמיים.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: יעלה חבר הכנסת יעקב ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, על חשבון סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: הוא יכול להתערב בכל שלב ושלב של הדיון.

ראובן ריבלין: הוא רוצה לדבר בתור יושב-ראש הוועדה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת בנימין נתניהו, ואם הוא לא יהיה - ימשיך חבר הכנסת דוד טל.

יעקב ליצמן: לא.

ראובן ריבלין: הרי זה של הסיעה.

ראובן ריבלין: זה של הליכוד.

אמנון כהן: נגמר.

אמנון כהן: דבר מה שאתה רוצה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, חברי הכנסת, קודם כול, אני צריך לברך את אדוני השר.

יעקב ליצמן: זו הפעם הראשונה שמזדמן לי שאתה במליאה ואני נואם, ואני מברך אותך.

יעקב ליצמן: מצאתי לנכון להתערב בדיון, כי אני רוצה לדבר קצת על קצבאות ילדים בנוכחותך, בלי להיכנס לעניין של יהדות התורה, אם היא כן תיכנס לקואליציה או לא תיכנס לקואליציה.

יעקב ליצמן: אדוני השר, דבר אחד ברור: יש בעיה של ילדים רעבים.

יעקב ליצמן: תגיד מה שאתה רוצה - כן ועדת כספים, כן ישיבות - יש בעיה, נכון לעכשיו, דל חצי מיליון ילדים רעבים, 600,000-700,000.

יעקב ליצמן: יש נתונים במוסד לביטוח לאומי.

יעקב ליצמן: עד לרגע זה הדבר הזה לא טופל.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה, אני לא מייצג את הילדים.

יעקב ליצמן: תעזוב את יהדות התורה, יש חברי כנסת אחרים כאן – חברת הכנסת יחימוביץ, חבר הכנסת גלעד ארדן, חבר הכנסת דוד טל, רובי – רבותי, יש בעיה.

יעקב ליצמן: מישהו מטפל בבעיה הזאת?

יעקב ליצמן: מישהו אומר שצריך להציל את הילדים האלה?

יעקב ליצמן: מישהו אומר שצריך להקל את הסבל שלהם?

יעקב ליצמן: הרי בכל התוכניות שרוצים לעשות מדברים על גמלאים.

יעקב ליצמן: זה מאוד חשוב לי.

יעקב ליצמן: שאלו אותי למה ראש הממשלה נענה דווקא לבקשת הגמלאים ולא כל כך לבקשות לגבי קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: אמרתי שכנראה פעם הוא יהיה גמלאי, ילד – לא בטוח.

יעקב ליצמן: רבותי, יש בעיה, בעיה רצינית.

יעקב ליצמן: יש בעיה של ילדים רעבים.

יעקב ליצמן: למה לא שומעים את הזעקה ולמה לא שומעים פתרונות?

יעקב ליצמן: תוציא אותנו מהמשחק, תוציא את יהדות התורה מההסכם הקואליציוני.

אמנון כהן: לחבר הכנסת מרגי יש שאלה אליך.

יעקב מרגי: מישהו לחש לי שאפילו יהדות התורה – בסוף יאשימו אתכם שמשום שלא נכנסתם יש בארץ ילדים רעבים.

יעקב ליצמן: קודם כול, אני שמח שמחכים, אבל לי לחשו חודשיים לפני הבחירות שאתם דואגים להם.

יעקב ליצמן: זו היתה הססמה בבחירות.

יעקב מרגי: - - -

יעקב ליצמן: חבר הכנסת מרגי, אני מדבר אתך כידיד שמכבד את ש"ס, ואתם יודעים את זה.

יעקב ליצמן: דרשתי בלוק, וחבל שלא היה, כי אם היה – זה היה אחרת לגמרי.

אמנון כהן: לא בגלל ש"ס זה לא היה.

יעקב מרגי: - - -

יעקב ליצמן: מעבר לוויכוחים האידיאולוגיים, אני אומר: רבותי, יש דיון על התקציב.

יעקב ליצמן: בדיון על התקציב אנחנו דנים בבעיות – הישגים מול בעיות.

יעקב ליצמן: הכול טוב ויפה; דאגו לגמלאים, דאגו לזה, דאגו לזה.

יעקב ליצמן: אני לא בקואליציה, אבל יש בעיה, מישהו מטפל בה?

יעקב ליצמן: מישהו דואג לילדים?

יעקב ליצמן: מישהו מאכיל אותם?

יעקב ליצמן: הביטוח הלאומי מדבר על הבעיה של הרעבים, זה לא משהו שאנחנו – החרדים או יהדות התורה – אומרים.

יעקב ליצמן: לכן, הדבר הראשון שאני מצפה הוא שיקום כאן קול זעקה: רבותי, תצילו את הילדים.

יעקב ליצמן: אני לא שומע את קדמן ולא שומע את האחרים.

יעקב ליצמן: איפה כולם?

יעקב ליצמן: ילדים זה פוליטיקה?

יעקב ליצמן: רבותי, אמרתי כבר מזמן שאני מוכן לתרום את התפקיד שלי כיושב-ראש ועדת הכספים אם תיענה בקשתנו ויינתנו קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: הנה, יש לכם ג'וב.

יעקב ליצמן: אני לא צוחק, תנסו אותי.

יעקב ליצמן: אדוני השר, יש לך אפשרות להגיב כשר בכל שלבי הדיון.

יעקב ליצמן: אשמח מאוד אם תוכל לפחות לבשר לי איזו בשורה טובה על קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אמנון כהן: אדוני, אם תרצה להשיב, תוכל לעשות את זה בכל שלב.

אברהם הירשזון: אני מכיר את הזכויות שלי.

אמנון כהן: אני מבין, חשבתי רק שאולי הנושא מצריך תשובה.

אמנון כהן: סיעת הליכוד הודיעה למזכירות שחבר הכנסת רובי ריבלין ידבר בשם סיעת הליכוד.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר הנכבד, יש איזה פגם בהליכי העברת החוק – גם חוק ההסדרים וגם חוק התקציב – בכל הקשור לניסיונות של הקואליציה לרכוש אד-הוק מצביעים כאשר הם נתקלים בבעיה קואליציונית או כאשר הם רוצים להרחיב את התמיכה בתקציב מבחינת הפרסטיז'ה של הממשלה.

ראובן ריבלין: הדברים האלה הם לכאורה לגיטימיים, אבל בשום פנים – וחבר כנסת ותיק כמוך, היום אולי מהוותיקים בחברי הכנסת, כמדומני מהכנסת האחת-עשרה או אפילו העשירית - - -

אברהם הירשזון: - - -

ראובן ריבלין: בכנסת העשירית היית חבר הכנסת, באחת-עשרה עשית מנוחה ובשתים-עשרה חזרנו יחד.

ראובן ריבלין: אני אומר לאדוני, בתור חבר כנסת ותיק, בתור יושב-ראש ועדת הכספים, יש דברים שאפילו בפוליטיקה אסור להתעסק אתם.

ראובן ריבלין: יש לפעמים דרישות מוצדקות, והממשלה מחליטה אם היא רוצה להיענות לדרישות האלה או שמא היא מחויבת לסרב, מהטעם שסדר העדיפויות לא מאפשר.

ראובן ריבלין: יש גם מקרים שבהם יש מפלגות נישה, מפלגות שאומרות: כל אשר אנחנו מציבות לנגד עינינו כמטרה הוא לדאוג לצאן מרעיתנו.

ראובן ריבלין: עלה עכשיו חבר הכנסת ליצמן – אומנם האג'נדה שלו הרבה יותר רחבה – ואמר בצורה מפורשת שהתנאי לכניסה לקואליציה הוא התייחסות האוצר למשפחות מרובות ילדים.

אמנון כהן: לכל הילדים.

ראובן ריבלין: לכל הילדים, ודאי וודאי.

אמנון כהן: זה לא רק לנישה שלו, אלא לכל הילדים.

ראובן ריבלין: אני מכיר את ליצמן, והוא בהחלט דואג לצאן מרעיתו, אבל בשבילו כל ילד הוא ילד.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שכל ילד ישראלי, לא רק יהודי, הוא ילד בשבילו.

ראובן ריבלין: אבל פה יש משא-ומתן קואליציוני על סדר עדיפויות.

ראובן ריבלין: הממשלה אומרת שעם כל הרצון הטוב להיענות לדרישותיה של יהדות התורה, היא לא מסוגלת לעשות את זה.

ראובן ריבלין: יש טעם לפגם בכך שחברי כנסת כאלה ואחרים מגלים עמדות עצמאיות, בין שהם עושים זאת מחוסר ניסיון ובין שהם דבקים באמונתם שחבר הכנסת, כאשר הוא נבחר, הוא משוחרר מכל כבלי סיעתו כאשר היא לא צודקת.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שיש כאלה שנבחרו כאשר העידוד הציבורי והתמיכה הציבורית היו להם, ונעשו גם נכס של מפלגתם.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה לפרט, אבל בהחלט יש חברי כנסת שאני רואה בוועדות והם מבקשים לקיים את כל מה שהם הבטיחו לבוחרים.

ראובן ריבלין: יש גם חברי כנסת כאלה.

ראובן ריבלין: אבל לא יכול להיות מצב שבשעה שאנחנו מקיימים דיונים, כאשר יש קואליציה ואופוזיציה, כאשר הממשלה מעולם לא היתה מוכנה להיענות לדרישות של סיעות האופוזיציה, היא מציעה להם מה שהם רוצים כדי שיצביעו בעד התקציב.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שחדשות לבקרים אנחנו שומעים על ראשי ערים שנעצרים ונחקרים על כך שבמערכת הבחירות הם הבטיחו הבטחות גשמיות לאנשים שנמצאים במערכת הפוליטית כדי שיתמכו בהם.

ראובן ריבלין: הם מועמדים לדין.

ראובן ריבלין: הם מועמדים לדין לא רק על מעילה באמון, אלא על שוחד.

ראובן ריבלין: אין לי אפילו מחשבה או צל של מחשבה להאשים את המערכת של הממשלה ושל הקואליציה בניסיון לשחד, כי אין כוונה פלילית כזאת.

ראובן ריבלין: אבל יש דבר שהוא בבחינת ראוי שייראה, אפילו אם המראה לא ככוונתו.

ראובן ריבלין: איך יכול להיות מצב שחברי כנסת מהאופוזיציה, באולם ישיבות ועדת הכספים, נעלמים פתאום, ולא מצביעים, ועדיין מדווחים בעיתונים האלקטרוניים באינטרנט על כך שהם מנהלים משא-ומתן כזה או אחר ותמורת הימנעותם מהתנגדות לחוק ההסדרים או לחוק התקציב הם יקבלו כך וכך?

ראובן ריבלין: אני מבין, באה תנועת ש"ס, אמרה את אשר אמרה, נכנסה לקואליציה, נעשו הסכמים קואליציוניים.

ראובן ריבלין: בדברים האלה אין טעם לפגם, הם יכולים להיות מובנים בציבור, כמו שהיה אומר אצדק, ב"מעגל הגיר הקווקזי": יש לי הודעה.

ראובן ריבלין: לפני כל משפט הוא היה אומר: יש לי הודעה - כל מי שנותן, אני לוקח.

ראובן ריבלין: האם האוזניים ששומעות את אשר הפה הזה מדבר יכולות להאמין שאכן זה היה המצב היום במסדרונות הוועדות?

ראובן ריבלין: אדוני שר האוצר, אני כמעט בטוח שבסופו של דבר הקואליציה תתגבש, כי לי, למשל, כאיש האופוזיציה, לא קל תמיד להתנגד להצעת תקציב שהביאה הממשלה שלי כשהייתי בקואליציה.

ראובן ריבלין: יש לי קושי מובנה, מבחינת התסבוכת האישית שלי, באישיות שלי, לומר שדברים שרואים מכאן לא רואים משם.

ראובן ריבלין: אני, משום מה, בגלל קוצר ראייתי, מה שאני רואה פה אני רואה שם.

ראובן ריבלין: לפעמים, בהחלט היתה נטייה מבחינתנו לשאול שאלה רצינית, האם באמת צריך לסגת מגירעון בהוצאות הממשלה של למעלה מ-1%.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שגם חבר הכנסת בנימין נתניהו, כאשר אמרנו שאם הולכים להעלות את הגירעון ל-1.7%, מדוע שלא נעשה השנה 1.4% - הוא לפחות לא אמר לנו לא.

ראובן ריבלין: אני רוצה לסיים - אם כי יהיו לי עוד הרבה הזדמנויות לדבר כאן על התקציב – בדברים על אנשים אשר נפגעו מהמקרו-כלכלה, שכמובן כל הישגיה הם שלך, אדוני השר.

ראובן ריבלין: הרי אם לא היית אתה מתמנה, אני לא מעלה על דעתי בכלל שהצמיחה היתה מגיעה כדי האחוזים שהיא הגיעה אליהם.

ראובן ריבלין: זה מזלה של מדינת ישראל, שקם לה ראש ממשלה חדש ושר אוצר חדש, ונושענו.

ראובן ריבלין: יש באמת בעיה עם אלה שאשמים בכל אותן גזירות ורעות שבאו על עם ישראל.

ראובן ריבלין: סיפרתי לשר האוצר לשעבר וראש הממשלה לשעבר שאנחנו, המתנגדים, חבר הכנסת ליצמן, היינו שומעים את החסידים ואת אחינו הספרדים בירושלים בתום ברכת המזון.

ראובן ריבלין: כאשר היינו גומרים לברך את ברכת המזון היינו אומרים: "נער הייתי גם זקנתי ולא ראיתי צדיק נעזב וזרעו מבקש לחם".

ראובן ריבלין: החסידים ואחינו הספרדים היו שרים זאת בקול גדול, והמתנגדים היו אומרים את זה בלחש.

ראובן ריבלין: שאלתי את אבא שלי המנוח, שהיה פרופסור, אבל היה גם תלמיד חכם, למה אנחנו אומרים זאת בלחש וכולם זועקים זאת.

ראובן ריבלין: אמר לי: אתה יודע למה אנחנו אומרים "נער הייתי גם זקנתי ולא ראיתי צדיק נעזב וזרעו מבקש לחם" בלחש?

ראובן ריבלין: כי ראינו, כי ראינו, וכל המקרו-כלכלה הביאה אסונות גדולים על משפחות רבות בארץ הזאת, ואמרנו שראינו צדיק נעזב וזרעו מבקש לחם.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לדאוג לכך שנביא בכל זאת את האפשרות לאותם אנשים, כאשר התוכנית הצליחה מעל ומעבר לכל המשוער.

ראובן ריבלין: אני יודע שאפילו חבר הכנסת נתניהו, באופטימיזם הגדול ביותר שלו כשר האוצר, ובנחישותו ובאמונתו שיצליח להוציא את כלכלת ישראל מהמצוקה שהיא נקלעה אליה, לא האמין שההצלחה תהיה כזאת.

ראובן ריבלין: כי הוא לא ידע שאולמרט ואתה תיבחרו, כמובן.

ראובן ריבלין: אחרת הוא היה מאמין, אין לי כל ספק.

אברהם הירשזון: אם היה יודע אולי הוא היה מתנהג אחרת.

ראובן ריבלין: אולי.

ראובן ריבלין: אם הוא היה מתנהג אחרת הוא בטח היה נבחר.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך, הפרופסור יעבץ, השם ישמרהו ויברכהו ויאריך את ימיו - פרופסור להיסטוריה ואיש גדול – אמר בשנת 1977:

ראובן ריבלין: מפא"י החטא והליכוד עונשו.

ראובן ריבלין: אני, תלמידו, מבקש בהשאלה, לומר לך – ושמעו טוב, כל חברי הכנסת - הליכוד החטא וקדימה עונשו, שלא תהיה שום אי-הבנה.

ראובן ריבלין: אם אנחנו לא יודעים מדוע הגאולה בוששה - - - ברוורמן שכנע אותי, הייתי מקובע במחשבתי שצריך 1%, ברוורמן שכנע אותי אתמול ל-1.7%.

ראובן ריבלין: היום, בהסתייגויות, כאשר יושב-ראש ועדת הכספים, מחליפו עלי אדמות של יושב-ראש ועדת הכספים, הלוא הוא שר האוצר אברהם הירשזון - - -

אברהם הירשזון: היה תלמיד של האבא שלי - - -

ראובן ריבלין: עוד ברומניה?

ראובן ריבלין: בצ'רנו.

ראובן ריבלין: אהבתי אליו, אני לא יכול לומר כאהבתי לאבי - ואני יודע כמה אדוני העריך את הוריו – אבל אם היה לי אבא שני, זה היה פרופסור יעבץ.

ראובן ריבלין: הוא היה אחד המרצים היותר צעירים בגימנסיה.

אברהם הירשזון: לא ללגלג כל הזמן, דבר לעניין.

ראובן ריבלין: אין כפרופסור יעבץ, שלימד אותי את חוש ההומור.

ראובן ריבלין: גם אתה היית אחד האנשים שהובילו את גדולת הלהקות במדינת ישראל, כמובן שהיית סטודנט ולקחת את זה כחלטורה.

ראובן ריבלין: אף אחד לא יודע שאתה ההצלחה הגדולה בעולם, אתה יצרת את "הגשש החיוור".

ראובן ריבלין: לזכות אני אומר זאת, לא לחובה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדבר על חברי במפלגת העבודה ובקואליציה.

ראובן ריבלין: היה לי קשה, כי הייתי מאוד מקובע במחשבה שאסור לסטות מ-1%, כפי שאתה מקובע.

ראובן ריבלין: הוא שכנע אותי.

ראובן ריבלין: כאשר אמרתי לנתניהו, הוא אמר לי, אל תצביע כך – לא שאני שומע לכל מה שאומרים לי – אבל לפחות הוא לא אמר לי כדי לא להעמיד אותי בניסיון, שמא לא אציית.

ראובן ריבלין: אבל חבר הכנסת ליצמן העלה היום את ההסתייגות, וראה זה פלא: מי ששכנע אותי הצביע נגד, ואני נשארתי בודד פעם נוספת.

ראובן ריבלין: אלה דברים מובנים מבחינת המשמעת הסיעתית, אבל לא טוב שכאשר הוא מחליט לעשות כך או אחרת - - - אנחנו יכולים לומר להם: ייקוב הדין את ההר.

ראובן ריבלין: פה, בכנסת, כולם מפחדים מבחירות.

ראובן ריבלין: בכנסת, בשלב זה, כולם מפחדים מבחירות, לא משום שיש כאלה המפחדים שלא יחזרו – כי גם כאלה יש.

ראובן ריבלין: כולם מפחדים מבחירות ממורא הציבור.

ראובן ריבלין: הציבור לא יסבול היום בחירות נוספות, חודשיים אחרי שנבחרה הכנסת השבע-עשרה.

יעקב ליצמן: אני חולק על זה.

ראובן ריבלין: אני יכול לומר רק מה התחושות שלי כלפי הציבור.

יעקב ליצמן: אולי אדוני מוכן להגיד לנו מה אתה חושב - - -

ראובן ריבלין: יש רבים שמצטערים על תוצאות הבחירות, אבל הם אומרים: תנו להם להוכיח את עצמם, עד כמה אתם צודקים שאתם צריכים להצטער עוד כמה חודשים.

ראובן ריבלין: אני חושב שאתה צריך להיות אחראי על כך שלא ייערכו איזה שהם משאים-ומתנים שהופכים את הכנסת לחוכא ואטלולא ואת הפוליטיקאים למטרה נוספת ללעג ולקלס, וגם לשליחת בליסטראות, שהם ממש מרוויחים אותן ביושר.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שבו כל שעה לפני ההצבעה יש איזושהי מחווה נוספת שהממשלה נותנת.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה להזכיר לכם, שאם נעשו מחוות שתוצאתן הצבעה במליאת הכנסת, מחר לפני ההצבעה תידרשו לומר אם היו הסכמים או לא היו הסכמים.

ראובן ריבלין: כאשר תאמרו: היו הסכמים, לא נוכל להצביע, כי כל הסכם כזה אתם צריכם להניח על שולחן הכנסת 24 שעות לפני ההצבעה.

ראובן ריבלין: אם כבר הניחו אותם, ההצבעה תהיה בזמן שהניחו אותם, ואם עדיין לא הניחו אותם, מחר ב-19:50 עדיין לא נוכל להצביע.

ראובן ריבלין: זה בלי לבקש תמורה, שתצביע אתי נגד תקציב הממשלה, רק משום שאנחנו באופוזיציה.

אברהם הירשזון: עכשיו ריגשת אותי עד כדי דמעות.

ראובן ריבלין: ברצינות?

ראובן ריבלין: אני יודע שאדוני מאוד רגשן.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: האם זה נכון שצריך להודיע?

ראובן ריבלין: על הסכם בעל-פה הוא צריך להודיע.

ראובן ריבלין: אתה יודע שפעם היה ראש ממשלה בישראל, שאני הייתי אחד מעוזריו, עם עוד צעירים.

ראובן ריבלין: כאשר אמרנו לו שעם אגודת ישראל עשינו הסכם, האם נקיים אותו או לא?

ראובן ריבלין: הוא אמר: הסכם?

ראובן ריבלין: מה פתאום?

ראובן ריבלין: לפני שהוא נתן את התשובה הוא שאל: ההסכם היה בכתב או בעל-פה?

ראובן ריבלין: אמרנו לו: אוי ווי, בעל-פה.

ראובן ריבלין: הוא אמר: אם בעל-פה, יכול להיות שנקיים.

אמנון כהן: תודה רבה; בזה אתה מסיים.

אמנון כהן: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת רוברט אילטוב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לפנות אליך, אדוני השר, עמיתי ובן סיעתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לפנות אליך בבקשה, שבתוקף תפקידך הרם והנישא, בהצעת התקציב הבאה עלינו לטובה – לא הצעת התקציב שאנחנו דנים בה עכשיו, אלא הצעת תקציב 2007 – תעשה ככל יכולתך, ככל יכולתך, כדי לפחות להעלות את הדימוי של הכנסת הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חברים פה מתחילים להבין שדימויה של הכנסת, אומרים בלשון החברים "על הקרשים".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני קורא לצמצם את חוק ההסדרים עד המינימום ההכרחי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מבחינתי, טוב שלא יבוא חוק הסדרים לעולם, אלא אם כן נפלה קטסטרופה על כלכלת מדינת ישראל, חלילה, ואי-אפשר להשיג את היעדים הללו ללא הצירוף של חוק ההסדרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כידוע, חוק ההסדרים נולד בשנת 1985, כמדומני, כשבאמת היתה קטסטרופה במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע אני אומר את זה, אדוני השר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר את זה כי אנחנו כסיעה, כמפלגת קדימה, צריכים להראות פנים חדשות, כוונות אחרות, לבוא הנה לכנסת ורק את מה שמחויב המציאות להניח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מרגיש מאוד לא טוב, אדוני השר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני יושב בוועדה, ומביאים בחוק ההסדרים חוק מסוים, למשל מתנות לרופאים, ואני שואל את נציג השר מה עלות החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אמר: בערך 60 מיליון ש"ח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאלתי: איך בדקת, אפשר לראות את הנתונים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אמר לי שהוא מסתמך על עבודת מחקר כלשהי, שנעשתה אי-שם בארץ כלשהי, והם עשו אנלוגיה והגיעו למסקנה שהסכום הוא 60 מיליון ש"ח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ביקשתי: אני רוצה לראות, כדי להצביע, אני רוצה לבוא להצביע בלב שלם, הגם שזה בחוק ההסדרים, וכאמור הייתי רוצה לא לראות את חוק ההסדרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אמר לי: לא, זה מה שיש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מבקש שתשמע אותי, אדוני השר, אני מבקש שתקשיב לי רגע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ביקשתי – אתה יודע מה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמעט בתחינה: תוציא את זה מחוק ההסדרים, ועל דעת חברי הקואליציה והאופוזיציה אני מתחייב שבתוך פרק זמן מסוים שאתה תקבע – אמרתי זאת לנציג האוצר, סגן הממונה על התקציבים, ואני חושב שקבענו שלושה עד שישה חודשים – נעביר את זה בהצעת חוק רגילה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, אנחנו לא בורחים מזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתם סבורים שזה נכון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תנו לנו את האפשרות לבחון, לבדוק, להעמיק בנושא הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תנו לנו לבחון את הנושא ולהעמיק בו, עם תיקונים כאלה ואחרים המתבקשים, ואז – שלום על ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל לא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קיבלתי את הרושם שפקידי האוצר, פעם אחר פעם, מנסים להעביר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, הוא הודה בפני: בימים רגילים אני לא אעביר את זה, בחוק ההסדרים אני אעביר את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרגשתי שהוא ממש דורס אותי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הבטחתי לו, השגתי לו תמיכה של כל חברי הוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, זה לא דבר שהוא משולל כל יסוד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לומר לך שההרגשה גרועה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן אני סבור, שב-2007, בעזרת השם, כשזה יהיה תקציב שלנו – של סיעת קדימה, של הקואליציה הזאת, כי כרגע זה אקט טכני שאנחנו חייבים להעביר – נשקיע הרבה יותר מחשבה על חוק ההסדרים, כדי שלא יבוא לעולם חוק הסדרים בצורה כזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני השר, אני רוצה להעלות בעיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני שומע שחוק שכר מינימום עתיד לעלות, כמדומני, ביום שני הבא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עמדתי המוצהרת לאורך השנים, וגם עכשיו, היתה מאוד בעד העלאת שכר המינימום.

ראובן ריבלין: תהיה הצעה ממשלתית?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני סבור גם עכשיו שנכון להעלותו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כי אני חושב שהנושא הזה צריך להיבחן בעשר עיניים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לראות את הדברים ולבדוק אותם ולעשות את זה פעימה אחר פעימה, בשום שכל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לראות אם צודקים אלו שסוברים שיש לכך השפעה מרחיקה לכת על הכלכלה, השפעה לרעה, או צודקים האחרים שסבורים שזה ישפיע על הכלכלה לטובה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן צריך לבחון את הדברים, ואם צריך לעצור, נוכל לעצור את זה בזמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דא עקא, נוצרה בעיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התקשרו אלי כמה אנשים בעלי חברות כוח-אדם עתירות ידיים עובדות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם אמרו: חתמנו על הסכמים עם כל מיני חברות ממשלתיות כאלה ואחרות, והתחייבנו לשכר מינימום ולהעלות לפי המדד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל ברגע שעושים הקפצה כזאת, מישהו צריך לשלם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם אמרו: אתה לא רוצה שאני אקרוס ולא אוכל לשלם את המשכורות והפיצויים של העובדים שעכשיו אתה נלחם בשבילם; אני לא מבקש שהממשלה תפצה אותי, כי היא בטח לא תעשה את זה; אני מבקש דבר פעוט: בהצעת החוק תאפשרו להתיר את החוזה עם האדם שהתקשרתי אתו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שחבר הכנסת ריבלין, בהצעת חוק שיזם, ואחר כך קראו לזה בשם אחר, אמר:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו צריכים לצפות את פני העתיד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו לא יכולים להציע הצעת חוק רטרואקטיבית.

ראובן ריבלין: עשיתי הצעת חוק כזאת עשר שנים לפני שנולד השם "מאכער".

שלי יחימוביץ': הם ממילא לא משלמים שכר מינימום, זה בסדר, אל תדאג להם יותר מדי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חברת הכנסת יחימוביץ, אני העברתי הצעת חוק שבה אני מעביר את האחריות לא רק אל המעסיק בפועל אלא גם אל המעסיק, אם הוא לא משלם שכר מינימום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון שיש לנו בעיית אכיפה בהרבה מאוד חוקים, ואם תבדקי תראי שיש בעיית אכיפה כמעט בכל התחומים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אני מניח שגם עמיתתי לא תסכים – ואני לא אומר זאת מתוך דאגה לאותה חברה, כי לפעמים הן חזקות אבל לפעמים הן יכולות לקרוס – שהעובדים שאנחנו רוצים לדאוג להם לא יקבלו את השכר, ובוודאי לא את הפיצויים, כי חברה התפרקה משום שהעלו בצורה כזאת או אחרת, באחוזים גדולים, את שכר המינימום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לומר כמה דברים בנושא אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אעשה כמו שעושים אנשי האוצר, כל דבר אפשר לקשור לחוק ההסדרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה לדבר על חוקה לישראל ובחירת נשיא בית-המשפט העליון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין לי במה אחרת, אני מוכרח לעשות את זה פה, אחרי מאמר קשה כל כך נגדי בעיתון "הארץ".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ביקשתי, כמעט התחננתי, שיפרסמו את התגובה שלי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא פרסמו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז אני רוצה לומר כך: אני מאוד מאוד בעד חוקה, אבל בתנאי אחד: שהיא תתקבל בהסכמה לאומית רחבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באין הסכמה כזאת, אין טעם לדון בזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן, חבר הכנסת איציק כהן, אני בעד חוקה, רק שתהיה מוסכמת על כל הרבדים במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באין הסכמה כזאת, לא יכול להיות דבר כזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה, חתמנו על הסכם שלא תהיה חוקה, הסכם קואליציוני.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפילו חתמנו על הסכם שלא יהיו חוקי-יסוד.

אמנון כהן: אתה כבר צריך להתחיל לסיים, אדוני.

יצחק כהן: הדברים חשובים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אסיים את הרעיון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחת הבעיות בחוקי-יסוד היא שכל חוק-יסוד שאתה מביא הוא כדי שבצורה זו או אחרת הוא יבטא את ערכי המדינה היהודית והדמוקרטית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברגע שאני אומר "היהודית והדמוקרטית", נכנסתי לפלונטר בלתי רגיל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש התנגשות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שופטים שסבורים שאפשר להסתדר, שהמונחים יכולים לחיות זה עם זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל הפרשנות שיכול לתת שופט כזה או אחר, לפעמים היא לא בדיוק מה שאנחנו המחוקקים קבענו.

אמנון כהן: תודה רבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עוד משפט אחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מוכרח להתייחס לבחירת נשיא בית-המשפט העליון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לתפקיד נשיא בית-המשפט העליון הבא תיבחר דורית בייניש, קודם כול כי היא ותיקה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא מסכים שהוותיק ייבחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה שהטוב ביותר ייבחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במקרה הזה אני סבור, חבר הכנסת איציק כהן, שהבחירה בשופטת בייניש היא גם הבחירה הטובה ביותר - לא משום שהיא הוותיקה ביותר, אלא היא הטובה ביותר.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: לא בוחרים אותה עכשיו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן אשמח מאוד אם שר המשפטים יביא לנו הצעת חוק שתקבע שייבחר השופט הטוב ביותר ולא הוותיק ביותר.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת רוברט אילטוב, ואחריו - חברת הכנסת אורית נוקד.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, הכותרות הנוגעות לתקציב ולחוק ההסדרים ברוב העיתונים הבוקר מדברות על כך שחברי קואליציה לחצו, ואופס – הגזירה בוטלה.

רוברט אילטוב: איזה פלא.

רוברט אילטוב: חברי הקואליציה הצליחו לצמצם את חוק ההסדרים בכ-20 סעיפים.

רוברט אילטוב: רובם, נחשו מה, נוגעים לנושאים סוציאליים, נושאים חברתיים.

רוברט אילטוב: תראו, הלחץ עבד.

רוברט אילטוב: לא רק עבד, אלא גם הצליח.

רוברט אילטוב: הם הצליחו להסיר 20 סעיפים, ועוד בדיוק בנושאים חברתיים וסוציאליים שהממשלה לקחה על עצמה.

רוברט אילטוב: זה לא מזכיר לכם את הבדיחה על העזים שמכניסים הביתה ואחר כך מוציאים אותן ומתחיל להיות נוח יותר בבית, יש יותר מקום, העולם נראה יפה יותר?

רוברט אילטוב: הרי זה תרגיל זול של חלוקת תפקידים של "האיש הטוב" וה"איש הרע", שחילקו לעצמם אנשי הקואליציה, ובניצוח התקשורת פשוט תפסו את כל הבמה.

רוברט אילטוב: תפקיד האופוזיציה בבית הזה לא נראה כלל.

רוברט אילטוב: אבל זאת כנראה רק קונספירציה לדעתי, וזה לא נכון.

רוברט אילטוב: כל זה כמובן נעשה בתמימות, מתוך כוונה אמיתית לעזור לזולת.

רוברט אילטוב: מתן במה לקואליציה ולממשלה על דברים שידועים מראש, והצגה שעליה צריכה להילחם קואליציה חברתית.

רוברט אילטוב: תמים למדי.

רוברט אילטוב: חברי, חברי הכנסת, אנו עדים להצגה מתוכננת היטב, ואף הייתי אומר הצגה יפה של דריסת חקיקה וזכויות אזרח על-ידי חוק ההסדרים.

רוברט אילטוב: הוויכוחים העזים של אנשי הקואליציה על העזים שהוכנסו לתקציב בחוק ההסדרים הם אומנם חשובים, אך כל חוק ההסדרים צריך לרדת מסדר-יומה של הכנסת, מכיוון שהוא מיועד לשעת-חירום ואינו מתאים למצב שהמדינה נמצאת בו כיום.

רוברט אילטוב: בעצם נוצר מצב של ויכוח, כדי להסיט אותנו למקומות אחרים.

רוברט אילטוב: וכל זה באמת במקום לטפל בבעיות החברתיות הקשות שיש במדינה.

רוברט אילטוב: פשוט מנסים לזרות לנו חול בעיניים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת אורית נוקד, אחריה - חבר הכנסת בנימין אלון, ואחר כך - חברת הכנסת רונית תירוש.

אמנון כהן: אני מציין שבנשיאות הוחלט כי מי שלא יימצא באולם לא ידבר, זמנו עובר, נמחק.

אמנון כהן: אחר כך - חבר הכנסת דוד אזולאי, ולאחר מכן - חבר הכנסת יובל שטייניץ.

אמנון כהן: בבקשה, חמש דקות לרשותך, אורית.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני עומדת כאן לפניכם כחברת הכנסת מטעם סיעת העבודה שחתמה על הסכם קואליציוני שהיתה בו מחויבות להצביע בעד התקציב וחוק ההסדרים בקריאה ראשונה.

אורית נוקד: סוכם שיוכנסו תיקונים בחוק ההסדרים.

אורית נוקד: היה ברור שאי-אפשר להכניס שינויים בתקציב לשנת 2006, ולכן אני חושבת שמה שכולנו צריכים לעשות זה להתמקד באמת בתקציב לשנת 2007.

יובל שטייניץ: למה אי-אפשר להכניס שינויים בתקציב לשנת 2006?

יובל שטייניץ: יש שינויים טכניים?

אורית נוקד: משום שמה לעשות – דיברנו על זה בדיון הראשון בנושא התקציב, שלא היה אפשר לפרוץ את מסגרת התקציב.

אורית נוקד: זה נאמר בהסכם הקואליציוני, והסכמים צריך לכבד.

אמנון כהן: לשאלתך, השינויים היו על-פי ההסכמים הקואליציוניים, ודאי.

אורית נוקד: לכן, מה שנותר לנו זה בעצם לעבור על חוק ההסדרים שהממשלה – וכל הממשלות, מאז החוק נכנס לתוקף, נוהגות לכרוך יחד עם חוק התקציב, ולעשות הכול כדי להסיר ממנו מקסימום סעיפים שפוגעים בנו, האזרחים בני המעמד הבינוני, האוכלוסיות החלשות, כמעט כל אחד.

אורית נוקד: שמעתי קודם את הדברים שנאמרו בהקשר של חוק ההסדרים, שהוא באמת חוק שצריך לעבור מן העולם, חוק שבא לתקן חוקים, לדחות חוקים שהתקבלו בצורה מסודרת, והחוק הזה בא באמת לבטל או לדחות בהליך מאוד מהיר שלא מאפשר דיון ענייני.

אורית נוקד: אני חושבת, חבר הכנסת אריאל, כי אני זוכרת שהערת הערות בדיון הראשון, שהדבר אכן נעשה, ונעשה בצורה עניינית ונחושה ובשיתוף פעולה של כל חברי הכנסת מהקואליציה.

אורית נוקד: אני רוצה להעיר לכולם, שבדיוני התקציב בדרך כלל – או בשנים האחרונות – הורגלנו לשמוע על סעיפים שיש בהם גזירות.

אורית נוקד: קל ונוח מאוד להיות באופוזיציה, כי תמיד אפשר להתנגד.

אורית נוקד: אבל גם כשנמצאים בקואליציה צריך לחשוב איך אפשר להגיע להסכמות, כדי להסיר את מה שאפשר.

אורית נוקד: אני רוצה באמת לפרגן כאן ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, שביעילות ובפרגמטיות אפשר לנו, לכולנו, אדוני היושב-ראש, להגיע להסכמות שאפשרו הסרה של כ-20 סעיפים בחוק ההסדרים.

אורית נוקד: הצלחנו להוריד מהחוק את הכוונה לפגוע באלמנות צה"ל, לפגוע בזכאות של חיילים משוחררים לקבלת דמי אבטלה; הצלחנו למנוע את דחיית תחולתו של חוק חינוך חינם לילדים חולים; הצלחנו למנוע את הפגיעה בדיירים הממשיכים בדיור הציבורי, וכמובן לסכל את כוונת האוצר לבטל את חוק הדיור הציבורי.

אורית נוקד: על הדברים האלה יש לברך, אבל חוק ההסדרים, כפי שהזכרתי קודם, הוא חוק שאינו ראוי ואינו מכבד את הכנסת, והדבר הנכון הוא ביטולו.

אורית נוקד: אבל מה, יש דברים שצריכים להיעשות בשלבים.

אורית נוקד: קשה לי להאמין שיהיה אפשר להעביר כאן חוק שקובע את ביטול חוק ההסדרים.

אורית נוקד: לכן הנחתי הצעת חוק שהמשמעות שלה צמצום של חוק ההסדרים, באופן שיוכנסו בו סעיפים שיש להם אך ורק נגיעה לתקציב, והם יבואו לדיון בוועדות המתאימות.

אורית נוקד: אני גם הגשתי הצעת חוק למניעת העברת רפורמות בחוק ההסדרים.

אורית נוקד: קחו לדוגמה את הרפורמה במים, שהיא רפורמה מורכבת שיש לה השלכות על כל משק המים במדינת ישראל, יש בה נטילת סמכויות מהשרים והעברתם לפקידות הבכירה.

אורית נוקד: אתם חושבים שזה נכון שרפורמה כזאת תידון בפרק זמן כל כך קצר?

אורית נוקד: איך יהיה אפשר להבין את המשמעויות וההשלכות של כל שינוי ושינוי?

אורית נוקד: לכן, אני מקווה שהכנסת תשכיל לבטל או לצמצם את חוק ההסדרים ותשמור על כבודה.

אורית נוקד: לסיום, אני רוצה להודות לכל חברי חברי ועדת הכספים, שהשקיעו זמן בלימוד החוק ובניסיונות לתקנו.

אורית נוקד: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה לך.

אמנון כהן: חבר הכנסת בנימין אלון - לא נמצא.

אמנון כהן: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

אמנון כהן: ואחריה - חבר הכנסת דוד אזולאי.

אמנון כהן: שמונה דקות.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, חברי במליאה, ערב טוב.

רונית תירוש: כחברת כנסת חדשה, או למעשה כמנכ"לית לשעבר, אני שמעתי רבות על חוק ההסדרים, בעיקר על החסרונות שבו.

רונית תירוש: הוא יצר הרבה מאוד כעסים במשרד.

רונית תירוש: זה נראה מין מהלך מחטפי, שבא בעיקר כדי לדחות חוקים שעברו בדין, באורח דמוקרטי, ובסופו של דבר לא באים לידי יישום.

רונית תירוש: כחברת כנסת חדשה עקבתי בחשדנות יתר במסגרת דיוני הוועדות שאני חברה בהן, ועדת הכלכלה וועדת החינוך, התרבות והספורט, ומצאתי כמה וכמה דברים.

רונית תירוש: ראשית, נכון שיש חוקים שנדחים באותו הליך של חוק ההסדרים, כמו חוק ילדים חולים, שנחלץ - או אמור היה להיחלץ - לטובת אותם ילדים שנעדרים מבתי-הספר וממוסדות החינוך תקופות ארוכות, והסעד היחיד שאפשר לתת להם הוא באמצעות מורים שנשלחים לבתי-החולים או אפילו לבתיהם.

רונית תירוש: ממש בכאב לב ראינו איך החוק הזה נדחה מדי שנה בעקבות הסדר כזה ואחר בחוק ההסדרים.

רונית תירוש: אני שמחה על שבמסגרת דיוני הוועדה, באורח הכי מעמיק והכי דמוקרטי, בהיגיון רב, החלטנו להתנגד לדחייה נוספת, ואכן המהלך הזה עלה יפה, החוק הוצא מחוק ההסדרים והוא ימומש כבר משנת הלימודים הקרובה.

רונית תירוש: כלומר, בהחלט ראיתי קרן אור בעובדה שכן מתנהלים דיונים, ואפילו דיונים מעמיקים, בזמן הקצר שהיה לנו, ובכל זאת מצליחים לחלץ מתוך חוק ההסדרים את אותם חוקים שחשוב היה להוציא אותם משם ולהתחיל לממש אותם.

רונית תירוש: זה הביא אותי למחשבה, שיש מקום להגביל - אולי באיזו חקיקה נוספת שצריכה להתייחס לחוק ההסדרים - את מספר השנים או את מספר הדחיות שניתן לדחות במסגרת חוק ההסדרים.

רונית תירוש: כחברת כנסת טרייה, אני לא מכירה מספיק את הנושא כדי לומר אם יש דבר כזה, אבל אם אפשר, הנה דוגמה לרעיון, אני מקווה חכם ונכון, להגביל את מספר הדחיות של חוק במסגרת חוק ההסדרים.

רונית תירוש: אני רוצה לציין בהזדמנות הזאת את האי-נוחות שחשתי לגבי חוק שדנו בו במסגרת ועדת החינוך, התרבות והספורט באשר למרכזי ספורט.

רונית תירוש: החקיקה מציעה לתת רק 5% למרכזי הספורט, במקום 15% שהיו מקובלים עד כה.

רונית תירוש: אני חושבת שיש בהחלט מקום לצמצם את המנגנונים שנהנים מהתקציבים הללו שעוברים למרכזי הספורט.

רונית תירוש: עם זאת, לא היו בידי הוועדה נתונים מספקים על היקף הפעילות של המרכזים הללו, כמה הולך למנגנון וכמה הולך באמת לטובת אגודות וקבוצות ספורט, ולפיכך לא יכולנו להכריע אם נכון להוריד את זה ל-5%, אולי נכון להוריד את זה ל-3%, ל-7%, או להעלות את זה ל-25%.

רונית תירוש: הנתונים האלה לא הגיעו לידינו מהמשרד, ולכן נאחזנו בעובדה שהשר, שר הספורט אופיר פינס, ביקש ממילא לדחות את מימוש החוק הזה לתקציב 2007, כך שיש לנו תקופה של חודשים ספורים על מנת לבדוק את הנתונים ולקבל החלטה מושכלת בעניין.

רונית תירוש: הייתי עדה לחקיקה בנושא רשות השידור, הפרטת רשות השידור.

רונית תירוש: אני חושבת שהיה נכון לעשות זאת.

רונית תירוש: עם זאת, באופן מאוד אנושי ורגיש, כל חברי הוועדה התייחסו לפרישת העובדים ולתנאי הפרישה שלהם.

רונית תירוש: אני חושבת שזה היה מהלך נכון להתנות דבר בדבר, ובאמת הנושא הזה הוחרג על מנת שנהיה בטוחים שהעובדים עצמם לא ייפגעו מההפרטה, כלומר, תנאי הפרישה שלהם יהיו ראויים ויאפשרו להם פרנסה מכובדת גם בהמשך דרכם.

רונית תירוש: זה מביא אותי, כמעט מייד, לחשיבה אינטואיטיבית באשר להפרטת חברת החשמל.

רונית תירוש: אני יודעת שזה נושא מאוד טעון, מאוד מורכב ומאוד רגיש, אבל דווקא בגלל אירועי יום אתמול, כאשר כל המדינה סבלה מהעובדה שהיתה הפסקת חשמל, וכיוון שמדובר במונופול, עולות אצלי תהיות, בעיקר לגבי התקציבים הרבים שהולכים לפרסום של המונופול הזה.

רונית תירוש: לא ברור לי במי מתחרה המונופול הזה, שהוא צריך לפרסם את עצמו ולבזבז - לא להשקיע, אלא ממש לבזבז - כספי ציבור רבים מאוד לטובת משהו שלא ברור לי מה מטרתו.

רונית תירוש: אני מקווה שנרים את הכפפה הזאת, לא רק בעניין הפרסומת, אלא בכל העניין של ההתייעלות, או ההפרטה וייעול המערכת הזאת, שלא תעבוד כמונופול, שבסופו של יום אנחנו נפגעים ממנו.

רונית תירוש: לסיום אני רוצה לציין שני דברים שהצטערתי מאוד על שהם לא נכנסו במסגרת תוספות לתקציב 2006.

רונית תירוש: אני מדברת על מימוש דוח ועדת-שיינין.

רונית תירוש: מדובר על מאבק בתאונות דרכים, ועל דרכים לחסל - או לא לחסל, אלא לפחות לצמצם - את ממדי התופעה הזאת.

רונית תירוש: אני יודעת שהתקציב המקורי שהוקצה לנושא הזה בתקציב 2006 היה בהיקף של 160 מיליון שקל.

רונית תירוש: אני יודעת גם שראש הממשלה יודע שלתקציב הזה של 2006 נדרשים עוד 200 מיליון שקל.

אמנון כהן: עוד 360.

רונית תירוש: לא עוד, 160 ועוד 200 יביאו אותנו ל-360, כאשר ב-2007 צריך להגיע ל-400, שזה אומר תוספת של עוד 40 מיליון, וב-2008 זה צריך להגיע ל-550 מיליון, וזה התקציב הגלובלי הנדרש למימוש הדוח.

רונית תירוש: מאחר שלא אושרה תוספת, אנחנו נימצא בפיגור במימוש הדוח הזה, וחבל.

רונית תירוש: זה דוח שנועד להקטין את ממדי האסונות שאנחנו נחשפים אליהם כמעט מדי שבוע.

רונית תירוש: מדובר בכ-500 הרוגים לשנה, דבר שאין לו אח ורע, גם לא בפיגועים שלצערנו באים עלינו במדינתנו זו.

רונית תירוש: אולי נזכיר כאן, גם לפרוטוקול, שההפסדים של המדינה כתוצאה מתאונות הדרכים מגיעים ל-12.5 מיליארד שקלים, כך שאני לא מבינה למה לא נמצאו אותם 200 מיליון כבר לתקציב 2006.

רונית תירוש: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו הוא בטיחות מוסדות חינוך.

רונית תירוש: היום התנהל בוועדת החינוך, התרבות והספורט דיון על הנושא הזה.

רונית תירוש: גם פה יש בעיה חמורה של הפקרת בטיחותם של תלמידי ישראל, משום שעל-פי סקרים של מרכז השלטון המקומי נדרש תקציב של 355 מיליון שקלים כדי לטפל מיידית באותם מפגעים שמסכנים חיי אדם, כמו חשמל ודברים אחרים.

רונית תירוש: המשרד הגיע להסדר עם משרד האוצר על תוספת של 75 מיליון שקל בלבד, ואני מצרה על כך שלא הושלם התקציב הזה ל-355 מיליון.

רונית תירוש: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יובל שטייניץ, ואחריו - חבר הכנסת דוד אזולאי.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני נאלץ לחכות קמעה, כי אני רואה ששרי הממשלה רבים ביניהם על השאלה מי - - -

אמנון כהן: יצחק כהן נמצא פה.

יובל שטייניץ: אה, יצחק כהן כאן.

אמנון כהן: כן, עוד שר ממתין בחוץ.

אמנון כהן: הם מתחלפים ביניהם, זה בסדר.

יובל שטייניץ: יש רזרבה.

אמנון כהן: ש"ס תמיד דואגת להיות ברזרבה.

יובל שטייניץ: יצחק כהן זה כמו שני שרים, אז מבחינתי אני יכול להתחיל לדבר.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שעה קלה עלתה לדוכן חברת הכנסת אורית נוקד ממפלגת העבודה, מהקואליציה, ואמרה - ואני כמעט מצטט: לגבי תקציב 2006, אמרו לנו מראש שאי-אפשר לשנות אותו ואי-אפשר להכניס בו שינויים.

יובל שטייניץ: לכן, בואו נסתכל על תקציב 2007.

יובל שטייניץ: שאלתי שאלת תם: אם רוצים לשנות, וכי מדוע נבצר הדבר?

יובל שטייניץ: הרי זה תקציב 2006, ואפשר גם אפשר לשנות אותו מן היסוד.

יובל שטייניץ: האמת היא לא שלא יכולים לשנות אותו, אלא שלא רוצים לשנות אותו.

יובל שטייניץ: לא רוצים לשנות אותו, משום שמצד אחד כולם מתקיפים את נתניהו על המדיניות הכלכלית שלו, ומצד שני ראש הממשלה אולמרט ושר האוצר הירשזון וחברי הממשלה וחברי הקואליציה מבינים היטב-היטב שהצמיחה, השגשוג, הרזרבות, הירידה באבטלה, הגידול בהשקעות, כל הדברים היפים הללו הגיעו לכאן, למדינת ישראל, רק ואך ורק בזכות המדיניות הכלכלית הנבונה של נתניהו.

יובל שטייניץ: אז מצד אחד שומרים על התקציב, פחות או יותר.

יובל שטייניץ: שומרים עליו, כי זה התקציב של נתניהו.

יובל שטייניץ: זה סוג התקציבים שהביאו את הצמיחה בעבר.

יובל שטייניץ: מצד שני, מוכרים לחברי הכנסת מהקואליציה שאי-אפשר לשנות, כאילו אי-אפשר לשנות, אבל אפשר להשמיץ ולגנות.

יובל שטייניץ: ניישם את התקציב של נתניהו, כי זה טוב למשק ולכלכלה, נלך בעקבותיו, אבל נשמיץ ונגנה.

יובל שטייניץ: אבל, יש בכל זאת כמה נושאים שבהם הממשלה המהוללת הזאת החליטה לשנות את התקציב.

יובל שטייניץ: כך למשל: בגבורה רבה הוחלט על קיצוץ של חצי מיליארד ש"ח בביטחון.

יובל שטייניץ: חצי מיליארד ש"ח על שישה חודשים זה קיצוץ של כמעט 100 מיליון ש"ח לחודש – היקף של 1.2 מיליארד ש"ח לשנה.

יובל שטייניץ: אני רוצה לשאול את חברי הממשלה, את ראש הממשלה ואת שר האוצר: האם הקיצוץ החד הזה, הדרמטי הזה, הפתאומי הזה בתקציב הביטחון הוא סוף מעשה במחשבה תחילה?

יובל שטייניץ: האם התקיים בממשלה דיון כלשהו, ברמה סבירה, על בעיות הביטחון, על אתגרי הביטחון שישראל תעמוד בפניהם בעוד חמש או עשר שנים?

יובל שטייניץ: כי תקציב הביטחון של היום, יותר משהוא מיועד לביטחון השוטף של היום הוא מיועד לבנות את צה"ל, את המוסד ואת השב"כ – ובעיקר את צה"ל – לכך שיוכלו להתמודד עם האתגרים בעוד חמש שנים ובעוד עשר שנים; עם האיום האירני, עם ההתעצמות הצבאית במצרים, עם האיום של סוריה ושל ה"חיזבאללה", עם הטרור הפלסטיני, עם אתגרי העתיד.

יובל שטייניץ: והנה, ללא שום דיון, ללא שום מחשבה, ללא שום סקירה ביטחונית או מודיעינית, ללא שום שיקול דעת, הממשלה הזאת מקצצת בתקציב הביטחון חצי מיליארד ש"ח – סכום ששווה בחישוב שנתי למיליארד שלם.

יובל שטייניץ: היא אפילו לא שואלת את עצמה מה בדיוק יקוצץ שם.

יובל שטייניץ: האירנים, באמצעות הפטרודולרים, מנפחים את שריריהם, מגבירים את יכולתם לפגוע בישראל, וכמובן גם חפצים להשיג נשק גרעיני.

יובל שטייניץ: הסורים התחילו לאחרונה במודרניזציה של הצבא – בעיקר של הנ"מ, אבל גם של השריון וכוחות הקומנדו – שלא היתה זה שנים בצבא סוריה.

יובל שטייניץ: "חיזבאללה" ממשיך לקבל כמויות אדירות של טילים ורקטות כבדים, שכבר מכסים את כל הארץ כמעט.

יובל שטייניץ: צבא מצרים מתעצם, וממשיך להתעצם בהיקף אדיר, כשכל ההתעצמות הזאת מוכוונת-ישראל.

יובל שטייניץ: גם ה"חמאס" והפלסטינים – הטרור לא טומן את ידו בצלחת, וכן איומי הטרור העולמי.

יובל שטייניץ: ואנחנו כאן חותכים ומצמצמים בלי שיקול דעת?

יובל שטייניץ: אומר לך, אדוני היושב-ראש, על סמך מה הממשלה החליטה לקצץ – לא על סמך סקירות מודיעין, לא על סמך איזה שיקול דעת ולא לאחר דיון וויכוח; היא החליטה לקצץ בתקציב הביטחון בעקבות הלכי-הרוח בתקשורת ובדעת הקהל ובעקבות ההבטחות הבלתי-אחראיות והבלתי-רציניות שניתנו בתקופת הבחירות.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, תראה לי עוד מדינה אחת שבה מקצצים קיצוץ דרמטי בתקציב הביטחון בלי דיון, בלי שיקול דעת ובלי לבדוק בכלל מה בדיוק יקוצץ.

רן כהן: במדינה שקוראים לה ישראל, כששר האוצר היה נתניהו.

יובל שטייניץ: אני חושב שהקיצוצים שם – ואגב, התנגדתי לחלקם – נעשו בשיקול דעת, לאחר דיונים ולאחר שצה"ל הגיש תוכניות מה בדיוק יקוצץ.

יובל שטייניץ: כך קיצצו בתקופת נתניהו, כשהיה צריך: עם המון שיקול דעת, שייתכן שאתה חולק על חלקו, אבל עם המון שיקול דעת.

רן כהן: איזה שיקול דעת?

ראובן ריבלין: - - -

רן כהן: חלק מההתנגדות של חבר הכנסת שטייניץ נבע מהדרך שבה הקיצוץ הזה נעשה, ולא בגלל התוכן.

יובל שטייניץ: אני מתנגד גם לדרך וגם לתוכן.

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה לומר לך, רן, שהיה המון שיקול דעת יחסית למה שקורה היום.

יובל שטייניץ: המון.

יובל שטייניץ: המון.

יובל שטייניץ: ועכשיו, בוא נראה מה יקרה.

ראובן ריבלין: - - -

רן כהן: זה לא העניין שלי.

יובל שטייניץ: מה שיקרה הוא שהקיצוץ הזה יפגע קודם כול בתעשיות הביטחוניות של ישראל – בתעשייה האווירית, בהזמנות של צה"ל מהתעשייה האווירית, מרפא"ל, מתע"ש, מ"אלביט", מ"אלאופ" ומהמון מפעלים אחרים.

יובל שטייניץ: תהיה כאן פגיעה משולשת: ראשית, תהיה פגיעה ביתרון האיכותי של צה"ל וביכולתו לעמוד באתגרי העתיד.

יובל שטייניץ: שנית, תהיה פגיעה בכלכלה הישראלית.

יובל שטייניץ: ושלישית, תהיה פגיעה ביצוא הישראלי, כי על כל דולר שישראל משקיעה בתעשיות הביטחוניות, התעשיות הביטחוניות מצליחות לייצא ב-4 דולרים.

יובל שטייניץ: גם אם לא היתה תמורה לדולר, כל ממשלה שפויה היתה משקיעה דולר כדי לקבל ייצוא של 3-4 במקומו.

יובל שטייניץ: כאן אתה גם קונה מערכות נשק, שמבטיחות את היתרון האיכותי של צה"ל, וגם מרוויח 4 דולרים נוספים ביצוא.

יובל שטייניץ: ומה עושה הממשלה החכמה-הטיפשה הזאת?

יובל שטייניץ: מקצצת בלי לבדוק בכלל ובלי לשאול מה יהיו ההשלכות על הביטחון, על הכלכלה ועל היצוא.

יובל שטייניץ: אני, למשל, קיוויתי וציפיתי, שאם כבר עושים תיקונים בתקציב, הממשלה הזאת תקציב סוף-סוף את הסכום המינימלי כדי ליצור מכשול – גדר מערכת – ושורה של אמצעים אלקטרוניים כדי למכשל ולמגן את גבול ישראל--מצרים.

יובל שטייניץ: רוב הנשק, חומרי הנפץ והתחמושת לטרור הפלסטיני מגיע ממצרים – חלק גדול לרצועת-עזה, אבל חלק לא מבוטל מגיע דרך הנגב הישראלי ליהודה ושומרון, לחברון, לשכם ולרמאללה.

יובל שטייניץ: בעיות ביטחון עצומות נוצרות בגבול מצרים כתוצאה מההברחות.

יובל שטייניץ: יש שם גם הברחות של סחר בנשים – נשים לזנות, שמגיעות דרך מצרים.

יובל שטייניץ: 80%-90% מהסחר בנשים בישראל מקורו במצרים, או דרך מצרים.

יובל שטייניץ: סמים בכמויות עצומות.

אמנון כהן: יש דוח קשה של מבקר המדינה – כבר פעמים מספר - על הנושא הזה, על ההברחות מגבול מצרים של כל מה שציינת.

יובל שטייניץ: הלך אתמול ראש הממשלה אולמרט לנשיא מובארק, לחלות את פניו בשארם, ולא שמעתי איזו דרישה ברורה, שסוף-סוף, לאחר עשרות שנים, ובעיקר חמש השנים האחרונות, אפילו לא כאקט של שכנות טובה אלא כאקט מינימלי בין מדינות שכנות שיש ביניהן שלום, שהוא חוזר על הדרישה שמצרים תחסל את ההברחות ואת מחסני הנשק בסיני, ולא שתגלה מנהרה פה ושם.

יובל שטייניץ: אבל מאחר שמצרים כנראה אינה מעוניינת למגר את התופעה – אחרי חמש שנים הגיע הזמן לגדר את הגבול.

יובל שטייניץ: זה משתלם כספית, זה יוריד את הטרור, זה יוריד את ההברחות, זה יוריד את הצרה של סחר בנשים, זה ימנע הגירה מסודן ומאפריקה השחורה לתוך ישראל, זה יוריד את כמות הסמים שמוברחת לארץ.

יובל שטייניץ: זה חשוב גם לביטחון, גם לביטחון הפנים וגם לכלכלה.

יובל שטייניץ: מערכת הביטחון דורשת זאת זה שנה.

יובל שטייניץ: איפה המענה בתקציב?

יובל שטייניץ: במקום לקצץ חצי מיליארד ש"ח, היו צריכים להוסיף כאן חצי מיליארד ש"ח.

יובל שטייניץ: זה מביא אותי גם להערת אגב שחייבים להעיר אותה, ולצערי אני אחד הבודדים שמרשה לעצמו להעיר אותה, ונכון לחזור עליה כאן:

יובל שטייניץ: מדינת ישראל, דווקא כמדינה שוחרת שלום, לא יכולה להתעלם מהחרם הבוטה, המשפיל והמבזה של נשיא מצרים, שזה 20 וכמה שנים נמנע מלבקר בישראל ביקור ממלכתי רשמי, אף לא פעם אחת.

יובל שטייניץ: יש כללים בסיסיים בין מדינות, קל וחומר מדינות שכנות, שיש ביניהן שלום או איזושהי מידה של שיתוף פעולה – ביקורים הדדיים.

יובל שטייניץ: נשיא מצרים הקודם, המנוח סאדאת, מייד לאחר שהתחיל תהליך השלום עם ישראל, במשך ארבע שנים ביקר כאן לא פעם אחת, לא פעמיים, לא שלוש, אלא ארבעה ביקורים רשמיים.

יובל שטייניץ: הנשיא סאדאת, שרצה אכן לקדם את השלום, כל שנה מרגע שהתחיל תהליך השלום ביקר ביקור ממלכתי רשמי בישראל – פעם בירושלים, פעם בחיפה, פעם בתל-אביב, ופעם אם אינני טועה בבאר-שבע.

יובל שטייניץ: והנה הנשיא שמחליף אותו, במשך 20 וכמה שנים נמנע מלבקר במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: אני תמה עד מתי יתרפסו ראשי ממשלות ישראל ויגיעו לחלות את פניו במצרים או לפגישה אישית או במסווה, או לצורך איזו ועידה בין-לאומית, ויוותרו על מינימום של הדדיות כאן.

יובל שטייניץ: עד מתי מדינת ישראל תגנה בצביעות רבה, ותיכף תראו איפה הצביעות, את סוריה ואירן, תומכות הטרור, שמזרימות נשק וכסף לעידוד הטרור, אבל תתעלם מהעובדה שכל הנשק הזה, או 90% ממנו, מגיע לרצועת-עזה או לתוככי ישראל דרך מצרים.

יובל שטייניץ: לא דרך סוריה, לא דרך ירדן, כי הירדנים חיסלו את רשתות המבריחים בעוצמה רבה.

יובל שטייניץ: 90% מהנשק ומחומרי הנפץ ומרכיבי הטילים לטרור מגיעים דרך מצרים.

יובל שטייניץ: עד מתי ישראל תטמון את הראש בחול מפני התופעה הזאת?

אמנון כהן: אבקש לסיים.

יובל שטייניץ: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, ולקרוא לכנסת הנכבדה לדחות על הסף את חוק ההסדרים ואת התקציב, ולהעיף על הסף ממשלה שמושלת ומקצצת קיצוץ דרמטי היסטורי בתקציב הביטחון בלי שהיא שואלת את עצמה מדוע ולמה ולהיכן ומה יהיו ההשלכות.

יובל שטייניץ: ממשלה כזאת לא ראויה למשול אפילו יום אחד נוסף.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דוד אזולאי.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת דני יתום.

אמנון כהן: חמש דקות.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך את שר התקשורת, הרב אריאל אטיאס.

דוד אזולאי: זו הפעם הראשונה שאני מדבר ורואה אותך במליאה.

דוד אזולאי: אני רוצה לברך אותך בברכת הצלחה בעזרת השם.

אריאל אטיאס: תודה רבה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, מכובדי השרים, חוק ההסדרים הוא פטנט ישראלי שאין לו דוגמה, נדמה לי, בשום שלטון דמוקרטי בעולם.

דוד אזולאי: חוק ההסדרים הזה, הפטנט הזה, החל בשנת 1984, כשמודעי היה שר האוצר, והיו זקוקים אז לתוכנית חירום במשק המדינה.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה ששר האוצר הנוכחי ייזכר כשר שביטל את חוק ההסדרים והביא אותו לקבורה, מפני שהחוק הזה הוא חוק עוקף-דמוקרטיה.

דוד אזולאי: זו חקיקה חפוזה, חקיקה גרועה, שאין בה לא דיון, לא קריאה ראשונה, לא קריאה שנייה ושלישית.

דוד אזולאי: לכן חשוב מאוד שחוק ההסדרים יעבור ויחלוף מן העולם.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה, שכפי שזוכרים שחוק ההסדרים הראשון היה בתקופתו של מודעי, ייזכר שחוק ההסדרים האחרון היה בתקופתו של שר האוצר אברהם הירשזון.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת, אני חייב להגיד, גילתה רצון טוב להיענות לצורכי הציבור החרדי.

דוד אזולאי: אני יכול להעיד שאפילו יש אוזן קשבת לצורכי הציבור החרדי.

דוד אזולאי: אני אקח כדוגמה את אחד הדברים החשובים שהוא בנפשנו, את חינוך הילדים.

דוד אזולאי: אם הממשלה הזאת תביא לחקיקת חוק החינוך החרדי, ופעם אחת ולתמיד תיפסק האפליה בין ילד הלומד בחינוך ממלכתי לבין ילד הלומד בחינוך חרדי, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, והיה זה שכרנו על הישיבה בממשלה הזאת.

דוד אזולאי: מפני שכאשר אנחנו מדברים על החזרת עטרה ליושנה, הכוונה שלנו בראש ובראשונה היא לחינוך ילדי ישראל.

דוד אזולאי: אם נצליח לחוקק את חוק החינוך החרדי, האמן לי, אני רואה בזה הישג גדול.

דוד אזולאי: הממשלה הזאת עושה הכול, בהתחשב באילוצים, כדי שהתקציב יהיה תקציב חברתי.

דוד אזולאי: לא מספיק.

דוד אזולאי: אי-אפשר.

דוד אזולאי: אבל בכל זאת אי-אפשר להתעלם מכך שיש שיפורים, ולא הרבה.

דוד אזולאי: אבל יש שיפורים.

דוד אזולאי: צריך גם לדעת את האילוצים.

דוד אזולאי: אנחנו נמצאים בסך הכול במחצית השנייה של שנת התקציב, הממשלה הזאת קיבלה תקציב מוכן, והיא הולכת לקדם אותו עם תיקונים שהיא קבעה, ואני שמח שאנחנו עושים.

דוד אזולאי: רק אביא כדוגמה: אחד הדברים הוא ביטול הוראת השעה לשנת 2006, הקובעת המשך הפחתת קצבאות הילדים.

דוד אזולאי: זהו תיקון עוול גדול לאותן משפחות ברוכות ילדים.

דוד אזולאי: נכון שאנחנו הבאנו את זה בהסכם הקואליציוני, נכון שזו דרישה שלנו, אבל עם זאת אפשר לזקוף לזכותה של הממשלה הזאת שהנה-הנה היא מתחילה לתקן את הקלקולים של הממשלה הקודמת.

דוד אזולאי: דבר נוסף, יבוטל הקיצוץ המתוכנן בקצבאות הילדים של הילד השלישי והרביעי.

דוד אזולאי: זה גם דבר חשוב.

דוד אזולאי: ועוד 200 מיליון ש"ח ב-2006 תוספת לקצבאות ולתמיכות לילדים ונוער בעוני ובסיכון.

אמנון כהן: אבקש לסיים.

דוד אזולאי: אני כבר מסיים, אדוני היושב-ראש.

דוד אזולאי: נכון, יש טענות: לא מספיק, צריך עוד.

דוד אזולאי: עם זה, איך אומרים אצלנו?

דוד אזולאי: יש פסוק שאומר "סור מרע ועשה טוב".

דוד אזולאי: סור מרע זה שהממשלה ההיא הלכה לעולמה.

דוד אזולאי: נגמר.

דוד אזולאי: היא מתה, היא לא קיימת.

דוד אזולאי: יש ממשלה חדשה.

דוד אזולאי: זה טוב.

דוד אזולאי: הטוב הוא שהממשלה הזאת מתחילה לתקן את הקלקולים של הממשלה הקודמת.

דוד אזולאי: לכן חשוב שנזכור, נעשו קלקולים רבים וקשים, צריך לעשות תיקונים, אבל צריך גם לזכור, נתינה יתירה וחפוזה, ללא שיקול, גם היא מסוכנת, ובסופו של דבר עלולה להביא, חלילה, להתמוטטות המערך הכלכלי של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דני יתום.

אמנון כהן: אחריו – חברת הכנסת אסתרינה טרטמן מישראל ביתנו.

דני יתום: כבוד היושב-ראש, השר, רבותי וחברי חברי הכנסת, אנחנו דנים בתקציב 2006 ובחוק ההסדרים לשנת 2006 ב-5 ביוני 2006.

דני יתום: העניין מאוד בעייתי.

דני יתום: לוח הזמנים שעומד לרשותנו מאוד מאוד קצר.

דני יתום: התקציב המקורי שעליו עושים עכשיו את התיקונים טלאי על טלאי על טלאי על טלאי הוא תקציב מבית-המדרש של הממשלה הקודמת, מבית-המדרש של שר האוצר הקודם, בנימין נתניהו.

דני יתום: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושש שבסופו של דבר אנחנו נמצא תקציב שיש בו יותר שינויים מהמקור ונמצא חוק הסדרים שהוא מלא בשינויים יחסית לדברים שנכתבו במקור.

דני יתום: סדר העדיפויות של הממשלה הזאת, על-פי קווי היסוד שלה ועל-פי ההסכמים הקואליציוניים שנחתמו בין המפלגות השונות, הוא סדר עדיפויות אחר לגמרי מסדר העדיפויות של ממשלתו האחרונה של שרון, והתקציב חייב כמובן לשקף את סדר העדיפויות של הממשלה.

דני יתום: לגבי חוק ההסדרים, רְאו, כמה פעמים בכנסת הקודמת ובכנסות שלפניה דיברנו על הצורך לבטל את חוק ההסדרים.

דני יתום: חוק ההסדרים הוא רעה חולה.

דני יתום: האבות המייסדים של חוק ההסדרים לא העלו בדעתם שמכמה עמודים חוק ההסדרים יהפוך לספר שמן, עב כרס; שמשרד האוצר על פקידיו השונים ינצל את הערוץ שנפתח לו כדי לעשות שינויים מבניים במשק וכדי להעביר החלטות שיש בהן משמעויות תקציביות עצומות, תוך עקיפת כל סדר נכון של תהליך החקיקה בכנסת ועקיפת היכולת שלנו, חברי הכנסת, להשפיע, והפיכתנו לחותמות גומי.

דני יתום: סופו של חוק ההסדרים להתבטל.

דני יתום: אני אפעל, ואני משוכנע שלא אהיה לבדי, כדי שלקראת התקציב של שנת 2007 יבוטל חוק ההסדרים.

דני יתום: אינני חושב שצריך לבטלו בהדרגה.

דני יתום: צריך לבטלו באבחת החלטה ובמכה אחת, מכיוון שזה חוק שמהווה פטנט מצוין של פקידי האוצר, אבל פטנט רע עד כדי בכי - אחרת הייתי אומר:

דני יתום: גיחוך - לכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מכבד אותך, אבל הקיצוץ לא נעשה על-ידי - - - זו החלטה ברמה של - - -

דני יתום: לא, אני לא מדבר על הקיצוץ.

דני יתום: לא עקבת אחרי.

אמנון כהן: הוא מדבר על חוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: סליחה.

דני יתום: אדוני, פשוט היית עסוק עם יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון הקודם.

ראובן ריבלין: הוא הסביר לי - - -

דני יתום: לכן לא עקבת אחרי מה שאמרתי.

דני יתום: אמרתי שצריך לבטל את חוק ההסדרים, שפקידי האוצר עושים בו שימוש עד כדי עקיפת הליך קבלת ההחלטות הנורמלי והפורמלי במשק.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

דני יתום: יפה.

דני יתום: אני רוצה לשבח את חברותינו ואת חברינו בוועדת הכספים, שעשו עבודה יוצאת מן הכלל על מנת לנפות אותו ולהוציא מתוכו את כל אותם חוקים שהיו גורמים להרעה נוספת במצב האוכלוסייה במדינת ישראל, ובעיקר במצב החלשים, הנזקקים, החיילים, המובטלים, החולים והגמלאים.

דני יתום: המשק שלנו נמצא בצמיחה, אבל, אדוני, העשירונים התחתונים נמצאים בצניחה.

דני יתום: העשירונים התחתונים כמעט מאבדים את המכנסיים, שלא לומר את התחתונים.

דני יתום: זה משק בצמיחה שגרם לכך שהאלפיון העליון משתכר שכר עתק, שמגיע אצל חלק ממנו ללמעלה מ-30, 40 ו-50 מיליון שקל בשנה, בעוד רוב הציבור משתכר סכומים הרבה יותר קטנים, הרבה יותר נמוכים והרבה יותר מצומקים.

דני יתום: הפער בין מי שמשתכר 40 מיליון שקל בשנה לבין מי שמשת

דני יתום: כר מתחת לשכר המינימום הוא דבר בלתי מתקבל בחברה הישראלית של שנת 2006.

אמנון כהן: לכן, אתה צריך לסיים.

דני יתום: אסיים ואומר משהו על תקציב הביטחון, מכיוון שקודמי דיבר על תקציב הביטחון.

דני יתום: אפשר לקצץ בתקציב הביטחון.

דני יתום: אפשר בוודאי לקצץ חצי מיליארד שקל בתקציב הביטחון.

דני יתום: חבר הכנסת יובל שטייניץ, אני חושב שההליך של קיצוץ תקציב הביטחון היה רע ומבזה.

אמנון כהן: תודה.

דני יתום: אבל, אפשר בהחלט לקצץ כתוצאה מכך שמצבנו האסטרטגי השתפר.

דני יתום: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן מישראל ביתנו - אני לא רואה אותה.

אמנון כהן: חברת הכנסת נאדיה חילו מהעבודה-מימד, בבקשה.

אמנון כהן: אחריה - חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: כן, אדוני.

אמנון כהן: הגעת.

אמנון כהן: אתה בסדר.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, השר הנכבד וחברי הכנסת הנכבדים, הדיון היום נוגע לתקציב המדינה וחוק ההסדרים.

נאדיה חילו: לפי הבנתי, בעצם, תקציב המדינה אמור לענות על דבר אחד שהוא הכי חשוב - הצרכים התקציביים של אזרחי מדינת ישראל.

נאדיה חילו: אם נחזור אחורה ורק נחשוב מהו הרציונל האמיתי של חוק ההסדרים, אנחנו נגלה שבעצם כל הרציונל שמסתתר מאחורי חוק זה הוא הדחיפות, זירוז תהליכים, חשיבה על דברים דחופים שלא אמורים לעבור בצינורות המקובלים ובכלים הפרלמנטריים של הצעת חוק, קריאה ראשונה, קריאה שנייה וקריאה שלישית וכל האלמנטים.

נאדיה חילו: כשישבתי ועיינתי, בצורה מאוד מדוקדקת, ולמדתי את החוק הזה על פרטיו - והייתי שותפה לצוות מטעם מפלגת העבודה שהכין את כל ההסתייגויות בוועדה - לא גיליתי בתוך כל הסעיפים שהיו שם - חשבתי רבות מה הדחיפות והלכתי לכל הסעיף, והאמת היא שלא ראיתי אף סעיף שהוא כל כך אומר דורשני, שצריך להביא אותו בחקיקה מזורזת, בדילוג על כל המהלכים הנורמטיביים שהכנסת מכירה ולהביא אותו להצבעה כך ממש אינטנסיבית ומהירה.

נאדיה חילו: לכן, גם בדיונים, בוועדות שאני הייתי חלק מהן - ועדת העבודה והרווחה, ועדת הכנסת ועוד ועדות - באמת הזזנו חלק מהסעיפים האלה והם נפלו.

נאדיה חילו: אני מניחה שחלק מאוד גדול מסעיפים נוספים - רק לראות את החוברת הזאת, איך היתה בתחילה ואיך היא באמת הצטמצמה, זה רק מצביע על מגמה אחת ועל נטייה אחת של הבית והזה ונבחריו, שבעצם לא חושבים ולא רואים חשיבות כל כך גדולה בכל החוק הזה.

נאדיה חילו: לכן, אני מצטרפת פה לכל החברים שקדמו לי ודיברו על הנושא ועל המגמה של ביטול טוטלי של החוק הזה, כי אין שום סיבה לזירוז מהלכים, להליכה בצורה כל כך ישירה ולפגיעה מאוד קשה לפעמים בדברים.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, אני גם רוצה לנצל את ההזדמנות ולנסות להעביר כמה מהדאגות המאוד-אמיתיות של העובדים הסוציאליים.

נאדיה חילו: לאחרונה חיי העובדים הסוציאליים, וחיי איגוד העובדים הסוציאליים, שגם אני נמנית עמו, קשים מאוד.

נאדיה חילו: בפעם הראשונה אחרי שנים רבות - התחלתי לעסוק בתחום הזה לפני 30 שנה, ובשנים ההן לא דנו ולא התלבטנו בסוגיות הבסיסיות מאוד של הביטחון התזונתי של האזרחים, והנה אנחנו בעידן שבו במקום לדון על דברים בסיסיים נוספים, על רווחה אמיתית - הרי לא סתם נקרא המשרד כך ופעם הוא נקרא משרד הסעד.

נאדיה חילו: משרד הרווחה היום, שבעצם אמור גם להקרין משהו כלפי - - -

אמנון כהן: שירותים חברתיים.

נאדיה חילו: שירותים חברתיים.

נאדיה חילו: אנחנו רואים שציבורים מקצועיים שלמים מתמודדים מדי יום ביומו על דברים בסיסיים מאוד של ביטחון תזונתי.

נאדיה חילו: בעידן אנטי-חברתי הזה באמת מתמודדים עם סוגיות מאוד בסיסיות.

נאדיה חילו: בין הסוגיות האלה - ואינני יכולה שלא להתייחס לכך - יש חתך אוכלוסייה שסובל יותר, וזה הציבור הערבי.

נאדיה חילו: אם אתייחס ואראה גם בחוק החדש, והתקציב גם אמור לתת - מבחינתי היה סעיף אחד חשוב מאוד, וזה היה בחזקת בל-יעבור גם אם אני חלק מהקואליציה, והוא סעיף קצבאות הילדים והמשפחות מרובות הילדים.

נאדיה חילו: לשמחתי, בשלב הזה הקיצוץ בסעיף הזה, שהיה אמור להימשך, המגמה הזאת מ-2002 שהיתה אמורה להימשך עד 2008 נעצרה.

אמנון כהן: הודות לסיעת ש"ס - כן?

נאדיה חילו: הודות לסיעת ש"ס והודות גם להסכם הקואליציוני של מפלגת העבודה שהיה בתוך קווי היסוד.

נאדיה חילו: בהחלט, קרדיט גם מפה וגם מפה, וזה רק מחזק.

נאדיה חילו: הדברים הנוספים, ואנחנו יודעים גם אותם, זה המשבר האמיתי של הרשויות המקומיות שהיום מתמודדים אתו.

נאדיה חילו: זה לא יעלה על הדעת.

נאדיה חילו: רק אם ניקח כמה וכמה רשויות שהיום פשוט לא משלמים בהן שכר - את השכר הבסיסי.

נאדיה חילו: אנשים עובדים.

נאדיה חילו: אנחנו כבר לא מדברים על עוני ועל מובטלים.

נאדיה חילו: אנחנו מדברים על דבר בסיסי אחד.

אמנון כהן: את כבר צריכה לסיים כי זמנך תם.

נאדיה חילו: אומר עוד שני משפטים.

נאדיה חילו: מדברים על דברים בסיסיים מאוד שפוגעים בהכנסה ופוגעים ממש בכבוד המשפחה ובחיים המשותפים.

נאדיה חילו: אלה שני סעיפים חשובים מאוד שאני אזכיר אותם רק במשפט אחד: תקציבי הפיתוח ותקציבי האיזון שנמצאים בצורה מסוימת בחוק התקציבים - מה שצריך לשמור על חלוקה שוויונית.

נאדיה חילו: עקרון השוויון אמור להישמר בהקפדה רבה מאוד בתקציב הזה.

נאדיה חילו: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

אמנון כהן: בינתיים, הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סיכום בין סיעות הקואליציה לבין סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל על תקציב 2006; סיכום בין סיעות הקואליציה לבין סיעת ישראל ביתנו על תקציב 2006; הסדר בין מדינת ישראל לבין התאחדות חקלאי ישראל וסיכום בין שר האוצר לשר החקלאות ופיתוח הכפר בנושא המים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת יואל חסון.

רן כהן: דרך אגב, לא ראינו על השולחן את המסמכים הללו.

אמנון כהן: תיכף הם יניחו.

ראובן ריבלין: שיירשם - - -

אמנון כהן: ההצבעה ביום רביעי.

אמנון כהן: על זה ההצבעה ביום רביעי, כך שיש זמן.

אמנון כהן: זה לא מחר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השר אטיאס, חברות וחברי הכנסת - - -

ראובן ריבלין: סליחה, רק בשביל - - -

רן כהן: בבקשה.

ראובן ריבלין: גם חבר הכנסת אורון ביקש.

ראובן ריבלין: שיירשם שבשעה 20:50 הונחו ההסכמים על שולחן הכנסת.

דני יתום: אני לא רואה אותם.

רן כהן: זה דורש 24 שעות או 48 שעות?

ראובן ריבלין: - - -

אמנון כהן: אדוני, בבקשה.

רן כהן: בסדר.

רן כהן: מאה אחוז.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, חוק ההסדרים הוא אכן רעה חולה שצריך להוציאה מספר ההתנהלות של הכנסת.

רן כהן: נדמה לי שאין נזק בחקיקה, אין נזק גדול יותר מחוק ההסדרים לחיים הציבוריים והפוליטיים של מדינת ישראל.

רן כהן: לכן, צריך למחוק אותו מעבודת הכנסת.

אמנון כהן: חבר הכנסת מג'אדלה.

אמנון כהן: חברת הכנסת נאדיה חילו.

רן כהן: אבל, רבותי חברי הכנסת, חוק ההסדרים הזה הוא ממש תופעה מיוחדת, משום שהוא בא להיות ההלוויה הרשמית והקבורה הגרוטסקית של כל הבטחות ממשלת קדימה, העבודה וש"ס בכל מה שנוגע לחמלה החברתית.

רן כהן: לא חמלה חברתית אלא חרפה.

רן כהן: זה בעצם מה שאני יכול לומר על מה שהתנהל כאן.

רן כהן: מי היה צריך בכלל את כל חוק ההסדרים הזה?

רן כהן: תקציב המדינה לא יכול היה לחיות ללא חוק הההסדרים הזה?

רן כהן: ממילא התקציב עצמו רע ואפילו מרושע.

רן כהן: זה תקציב נתניהו, ואימצתם אותו.

רן כהן: אבל, למה היה צריך לאמץ את חוק ההסדרים?

רן כהן: איזו סיבה יש?

רן כהן: מה לא היה מתנהל במדינת ישראל ללא החוק הזה?

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר למה אני טוען שזה קובר סופית את החמלה החברתית שעליה דיברה הממשלה הזאת לא רק בזמן הבחירות.

רן כהן: אני קורא שני מסמכים, שמהווים את לוחות הברית של הממשלה הזאת:

רן כהן: נאום ראש הממשלה בליל תוצאות הבחירות - נדמה לי שהוא נקרא "נאום נווה-אילן" - ב-28 במרס השנה, וקווי היסוד של הממשלה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אתחיל בפסאדה הכתובה בקווי היסוד.

רן כהן: מה נכתב בסעיף מס' 4?

רן כהן: - "הממשלה תפעל לצמצום פערים חברתיים, תגבש תוכנית מפורטת למאבק במצוקה החברתית ותניח את היסודות למתן הזדמנות שווה לכל האזרחים, בלא הבדל של גזע, דת או מין".

רן כהן: אלה ממש מלים - כל אחת מלה בסלע.

טלב אלסאנע: איפה הוא?

רן כהן: בקווי היסוד של הממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: איזו ממשלה?

רן כהן: הזאת, הזאת.

טלב אלסאנע: זה נכתב?

רן כהן: בסעיף 19 נאמר: "הממשלה תנהל מדיניות של צדק חברתי על-ידי צמצום הפערים החברתיים ומאבק בלתי מתפשר בעוני".

טלב אלסאנע: - - -

רן כהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ברשותך, אם תאזין - אלה פשוט מלים שכל אחת מלה בסלע.

רן כהן: חבל להחמיץ.

אמנון כהן: אתה נואם עוד מעט.

רן כהן: לבסוף, בסעיף 53, לגבי שיכון ובינוי נאמר - חוששני ששכחתי את זה שם על השולחן.

מנחם בן-ששון: זה בסדר.

מנחם בן-ששון: שתיקה בתרי.

רן כהן: לא, הנה זה, וזה ישנו.

רן כהן: חבר הכנסת בן-ששון, לא תתחמק מזה.

רן כהן: כתוב כך: "הממשלה תפעל להקלת מצוקת הדיור בקרב זוגות צעירים" - ואני מדגיש – לרבות, "ובמיוחד באזורי פריפריה ואוכלוסייה במצוקה".

רן כהן: עד כאן קווי היסוד.

רן כהן: אבל, למה לכם?

רן כהן: בואו ונלך ונחזור למסמך העיקרי.

רן כהן: מה אמר ראש הממשלה בליל הבחירות?

רן כהן: את זה שכחתי על השולחן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל.

רן כהן: אני רק אומר שמה שהוא הבטיח שם זה שהוא יפעל מייד לצמצום הפערים החברתיים - מייד בתוך שבועות תבוא תוכנית, ויעדה של התוכנית הזאת הוא צמצום הפערים החברתיים.

רן כהן: עם מה בא?

רן כהן: עם חוק ההסדרים?

רן כהן: זה מה שבא אחרי כמה שבועות?

רן כהן: מה יש בחוק ההסדרים הזה - דבר אחד שמצמצם פערים חברתיים?

רן כהן: אתן לכם את הדוגמה שאני מכיר הכי טוב.

רן כהן: בחוק הזה הובאה לפנינו עוד מימי נתניהו מחיקת חוק הדיור הציבורי.

רן כהן: נערכו על כך שני דיונים בוועדת הכספים של הכנסת.

רן כהן: כל חברי הכנסת היו לא רק נגד המחיקה אלא גם בעד הפעלת החוק עכשיו ומייד.

רן כהן: הגדיל לעשות יושב-ראש הקואליציה בוועדת הכספים, חבר הכנסת אפללו, שהיה הכי פחות מתון, והוא אמר: "בשום פנים ואופן.

רן כהן: לא הקפאה ולא שום דבר.

רן כהן: עכשיו להפעיל את החוק".

יורם מרציאנו: זה היה קו אדום.

רן כהן: כולנו התייצבנו מאחוריו, חבר הכנסת ריבלין, חברי הכנסת מהעבודה.

רן כהן: כולנו התייצבנו מאחוריו, עד שבאה החרפה אתמול בוועדת הכספים של הכנסת, ואז ראינו את ערוותם של אנשי הקואליציה יוצאת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אם יש בכל החוק הזה משהו - לב לבו של החוק זה לעשות צדק חלוקתי וצדק חברתי עם השכבות הכי מוחלשות בחברה הישראלית.

רן כהן: אז מה קרה?

רן כהן: הקפיאו את החוק הזה מהיום הראשון של חקיקתו, בימי ממשלת נתניהו, ולא נתנו לו לנשום שנה אחת כשהוא חי.

רן כהן: אף-על-פי-כן, החוק קבע את הנורמה.

רן כהן: יותר מ-20,000 דירות נמכרו לדיירי הדיור הציבורי העניים ביותר במדינת ישראל.

רן כהן: 7.5 מיליארדי שקל נכסי דירות עברו לידיים של המשפחות הכי עניות במדינה, והיום הן הבעלים של הדירה שלהן.

רן כהן: זו היתה כל גדולתו של החוק.

רן כהן: מה יצא מההקפאה?

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, יצאו שני דברים, ואגיד לכם מה הם.

רן כהן: האחד - התעללות במשפחות בין מבצע למבצע.

רן כהן: בכל מבצע שונו התנאים והוכבדו, הקשו וטרטרו את המשפחות הללו, אשר כל רצונן היה שהבית שלהן יהיה שלהן.

רן כהן: השני - מאחר שהחוק במקורו חזה את הצורך בבניית דירות עבור חסרי הדיור, הוא השקיע את כל הכסף בקרן שיעדה היה אחד: בנייה ורכישה של דירות עבור חסרי הדיור.

רן כהן: הקפאת החוק מנעה את זה.

רן כהן: לקופת האוצר נכנסו 1.5 מיליארד שקלים; סליחה, לקופה נכנסו 1.5 מיליארד שקלים, שבהם אפשר היה לרכוש ולבנות עשרות אלפי דירות לחסרי הדיור.

רן כהן: בגלל הקפאת החוק, הדירות הללו אינן בנמצא והמשפחות הללו ללא קורת גג.

רן כהן: אילו היה החוק בתוקף היו הדירות נמכרות בתנאים אחידים והכסף הזה היה גם בונה ומייצר דירות בעבור חסרי הדיור.

רן כהן: מי שהקפיא התאכזר לשכבות האלה, והחלטת הקואליציה היום להקפיא את החוק הזה עוד לשנתיים היא החלטה שממשיכה את הרשעות הזאת וגם את הטמטום הזה, ולכן אסור שזה יקרה.

רן כהן: אני מפציר בכם, חברי הכנסת.

רן כהן: הנושא הזה יבוא להחלטה כאן מחר, ותהיה הסתייגות למניעת ההקפאה של חוק הדיור הציבורי, ואז הוא יחזור למקומו וייכנס לתוקף ב-1 בינואר 2007.

רן כהן: דיברתי עם שר האוצר, דיברתי עם שר השיכון, אנו יכולים עד אז להיערך לכך שהמבצע הבא יהיה על-פי החוק ובתיקונים שיידרשו על-ידי הממשלה.

רן כהן: הכול פתוח, בהגינות וברצון טוב, כדי להגיע לפתרון הזה.

רן כהן: אין שום סיבה בעולם להקפיא את החוק הזה שנתיים נוספות.

רן כהן: יש צידוק מלא להפעלתו, להחזרתו לחיים, לתת לו לשרת את החברה בישראל כדי לצמצם פערים חברתיים.

רן כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני חייב לומר, כחבר כנסת חדש שהיה פעיל מאוד במסגרת ועדת הכלכלה בחוק ההסדרים, שעבורי זאת היתה חוויה מרתקת ומעניינת לראות את התהליך הזה בכנסת.

יואל חסון: צריך להעביר נושאים, יש התדיינויות בין חברי הכנסת – ואני חייב לומר שחבל שהציבור לא ראה ממש לפחות חלק מהישיבות, את הנעשה בישיבות, כי אני חושב שהוא יכול היה להיות גאה בחברי הכנסת.

יואל חסון: חבל שהוא לא ראה אותם גם בהסכמות, גם בוויכוחים, וגם כשהם מדברים מלבם, נלחמים על כל סעיף ועל כל פסיק, שומעים את כל הגורמים ואת כל האנשים שעשויים להיות מושפעים מהחוק שדובר עליו באותו דיון.

יואל חסון: אני חושב שזאת נקודת זכות לכנסת הזאת.

יואל חסון: גם אם יש שאלות על חוק ההסדרים, וגם אם יש פקפוקים בנכונותו, ואני יודע שמאוד קל ופופולרי היום לתקוף ולבקר את הממשלה ואת חוק ההסדרים, אני חושב שצריך בזמן הזה דווקא לשבח את העבודה המעמיקה והחשובה של ועדות הכנסת.

יואל חסון: ודווקא בתוך הבליל הגדול הזה של חוק ההסדרים, אני חושב שצריך לציין אולי כמה נקודות אור שחוק ההסדרים הזה העביר ויעביר, ואני חושב שהוא נותן את היתרונות שלו, של היכולת להעביר דברים בצורה יעילה ומהירה.

יואל חסון: קודם כול, קצבאות הילדים.

יואל חסון: בוטל הסעיף שקבע שקצבאות יעודכנו רק אם האינפלציה השנתית תהיה גבוהה מ-5%, במקום בהתאם לעליית המדד.

יואל חסון: יש לזה משמעות חשובה.

יואל חסון: נדחה הדיון בהצעה שחיילים משוחררים יהיו זכאים לקבל דמי אבטלה רק לאחר שעבדו 180 יום, במקום מייד עם שחרורם.

יואל חסון: כמו-כן נקבע שחייל משוחרר שהשתתף בהכשרה מקצועית יקבל 100% דמי האבטלה, במקום 80% מדמי האבטלה כיום.

יואל חסון: אני חושב שזה חשוב לחיילים המשוחררים.

יואל חסון: בוטלה הצעה לדחות בשנתיים את יישום חובת הממשלה לספק חינוך חינם לילדים מאושפזים, מה שמאפשר המשך חינוך חינם לילדים חולים.

יואל חסון: משפחות שכולות – בוטל סעיף שלפיו יוחמרו הקריטריונים לקבלת קצבה למשפחות שבניהן נהרגו בצה"ל שלא בפעילות מבצעית.

יואל חסון: חשוב להבין, וכולנו מבינים כמה התיקון הזה חשוב ומשמעותי; וחיילים שנפגעו בתאונות דרכים – ההצעה לפגוע בזכויותיהם בוטלה.

יואל חסון: הסעיפים האלה והסעיפים הנוספים שעברו הם דוגמאות שמלמדות אולי על היתרון המשמעותי של חוק ההסדרים, של המהירות; על נקודות אור שיש בחוק ההסדרים - גם אם, כמו שאמרתי, אנו לא אוהבים אותו.

יואל חסון: עם זאת, אני חושב שהממשלה והכנסת צריכות לשקול ולחשוב אם נכון להמשיך להביא בצורה הזאת את המכלול הזה ואת הכמות הזאת של הסעיפים בחוק ההסדרים.

יואל חסון: אולי אפשר לבחור את הדברים החשובים ביותר ולהביאם במסגרת החוק, ולצמצם אותו עד כמה שאפשר לקראת תקציב 2007, התקציב הבא.

יואל חסון: אני חושב שרבים בבית הזה חושבים כך, וכדאי שהממשלה תיתן את דעתה על כך.

יואל חסון: אולי הכי חשוב, וזאת קריאה גם לממשלה וגם לנו, חברי הכנסת, להיערך נכון לתקציב 2007.

יואל חסון: אני חושב שהבשורה האמיתית אמורה לבוא בתקציב 2007.

יואל חסון: אף אחד לא ציפה שבתקציב הזה, של 2006, יהיו לנו הזמן והיכולת להביא ממש לידי ביטוי כל אחד ואחד מהסעיפים שאנו רוצים - את כל הבטחות הבחירות, את כל האמונות, התפיסות והעקרונות.

יואל חסון: לא בטוח שכולנו יכולנו לצפות שזה יהיה בתקציב הזה, של שנת 2006.

יואל חסון: כנראה זה היה בלתי אפשרי.

יואל חסון: אבל התקציב לשנת 2007 בהחלט אמור להביא לנו בשורה, וגם אנו, כקואליציה וכממשלה, צריכים למצוא את הדרך להביא לידי ביטוי תקציב הוגן יותר, תקציב של כלכלה הגונה, לא של חמלה.

יואל חסון: אוהבים להגיד: תקציב של חמלה.

יואל חסון: לא צריך לרחם על אף אחד, וזה לא עניין של חמלה.

יואל חסון: זאת כלכלה הוגנת.

יואל חסון: צריך להביא לידי כך שבמדינת ישראל הכלכלה תהיה הוגנת ותוכל לתת מענה גם לאלה שמניעים את המשק ונותנים את הכוח למשק וגם לאלה שהמשק צריך להניע אותם והמדינה צריכה לתת להם יד ולעזור להם.

יואל חסון: זאת הבשורה, זה הדבר שכולנו צריכים לחשוב עליו יחד, שתקציב 2007 יהיה תקציב של כלכלה הוגנת, ובאמת נוכל להביא בו לידי ביטוי את פתרון הקשיים והבעיות החברתיות שאנו צריכים להתמודד אתם היום, וגם את צורכי המשק הצומח והמתפתח שיש לנו פה במדינת ישראל.

יואל חסון: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת חסון.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת טלב אלסאנע, יושב-ראש סיעת רע"ם-תע"ל.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: עשר דקות.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מחזיק בידי את הסכמי העברת הכספים שנעשו כאשר חברי הכנסת היו עסוקים בדיונים בוועדת הכספים, אם על חוק ההסדרים ואם על חוק תקציב המדינה; והם מתייחסים ברצינות לעיסוקם הפרלמנטרי.

טלב אלסאנע: תוך כדי כך הם נפגשים בינם ובינם – שר האוצר וגם יושב-ראש ישראל ביתנו, חבר הכנסת אביגדור ליברמן, וחותמים הסכמים, שבעצם מעבירים תקציבים וכספים למטרות כאלה ואחרות.

טלב אלסאנע: הדיון שמתנהל מתעלם מאותו הסכם, וסדר העדיפויות לא נקבע מתוך שיקול של אחריות ומתוך ראייה כוללת, מה הצרכים האמיתיים של האזרח ואיך אפשר להתמודד עם התופעות המדאיגות של האבטלה והעוני, אלא איך אפשר לתחזק את הקואליציה בעוד סיעה ובעוד חבר כנסת; או שמשתיקים אותו, שיימנע, או שקולטים אותו, שיצביע בעד.

טלב אלסאנע: הם יודעים שחברת הכנסת שלי יחימוביץ מאיימת עליהם, אז מה הם עושים?

טלב אלסאנע: הם הולכים וקונים.

טלב אלסאנע: אלה דורשים 20 מיליון ש"ח, אנו נקנה את אלה ב-5 מיליוני ש"ח.

טלב אלסאנע: עושים סחר-מכר.

טלב אלסאנע: המסמך הזה, לדעתי, הוא אות קין לכנסת ולדיונים שמתנהלים בה.

טלב אלסאנע: אני גם רואה שהאולפנות של "בני עקיבא", של האיחוד הלאומי, זקוקות לכל כך הרבה כסף, ולכן מקנן בלבי החשד שאלה לא אותן ישיבות אלא אותן התנחלויות.

טלב אלסאנע: יש כאן ניסיון להוליך שולל את חברי הכנסת והעברת תקציבים להתנחלויות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שטייניץ, נא לא להפריע לחבר הכנסת אלסאנע בשטף דיבורו ובנקודה המעניינת שהוא מעלה.

טלב אלסאנע: כן, תוך כדי כך שמדברים על פינוי מאחזים, עושים אחיזת עיניים ומעבירים תקציבים להתנחלויות בתירוץ שזה לישיבות הסדר או למטרות כאלה ואחרות.

אחמד טיבי: לזה התכוונתי.

טלב אלסאנע: ולכן, לדעתי, אדוני היושב-ראש, זה מוציא שם רע לחלוקה של קואליציה-אופוזיציה.

טלב אלסאנע: אנחנו יושבים בתור אופוזיציה, אנחנו יודעים שיש תקציב, יש ממשלה שאמורה להעביר את התקציב, אבל תוך כדי כך הקואליציה מתחילה להיעלם, ומתברר שאותה היעלמות היא לא מתוך שיקול זה או אחר, אלא משום שקנו אותם בכסף.

אחמד טיבי: האם אדוני מתכוון לומר שההסכם בין הקואליציה לישראל ביתנו והאיחוד הלאומי הוא לא ענייני?

טלב אלסאנע: בלשון המעטה, אדוני היושב-ראש.

טלב אלסאנע: אם אנחנו רואים שיש 14 סעיפים, ורואים קואליציה שנוצרת אד-הוק אך ורק לצורך התקציבים.

טלב אלסאנע: הם רצו לצרף אותם לקואליציה, היה להם זמן לצרף אותם לקואליציה, לכלול, לנהל אתם משא-ומתן, לדעת מה קווי היסוד.

טלב אלסאנע: אבל הם לא מסכימים לקווי היסוד של הממשלה, הם יושבים בספסלי האופוזיציה, והם תומכים בתקציב.

טלב אלסאנע: איך יכול להיות דבר כזה?

טלב אלסאנע: זו לא סוגיה של עקרונות.

אחמד טיבי: את הנקודה הזאת העלה חבר הכנסת ריבלין בוועדת הכספים.

אחמד טיבי: הוא צפה את ההתפתחות הזאת, חבר הכנסת אלסאנע.

טלב אלסאנע: אם ככה, נתליתי – איך אומרים?

אחמד טיבי: באילן גבוה.

טלב אלסאנע: באילן גבוה, בדעתו של חבר הכנסת רובי ריבלין.

טלב אלסאנע: זכות גדולה נפלה בחלקי, אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר.

אחמד טיבי: אל תהיה מגלומן.

ראובן ריבלין: אתה מסכים אתי שבהתיישבות בארץ-ישראל, לא חשוב מה יהיה, כל מתיישב בארץ-ישראל צריך לתת לו את הכסף בגלוי ובצורה ברורה - - -

טלב אלסאנע: אדוני חבר הכנסת רובי ריבלין, המתיישבים בדימונה הם לא מתיישבים במדינת ישראל?

טלב אלסאנע: העניים של שדרות - - -

ראובן ריבלין: אמרתי ארץ-ישראל.

טלב אלסאנע: העניים של היישובים הלא-מוכרים?

טלב אלסאנע: העניים של נצרת וסח'נין?

טלב אלסאנע: למה מתיישבי ארץ-ישראל הם אך ורק אותם מתנחלים?

ראובן ריבלין: - - -

טלב אלסאנע: למה התפיסה הזאת?

טלב אלסאנע: צריך להעביר להם הכול, ועוד מעבר למה שהם צריכים?

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

טלב אלסאנע: ואלה שצריכים, שמחטטים בפחי האשפה, אותם צריך לאמלל ולהתעלל בהם?

אחמד טיבי: חלק מהם יהודים, אדוני היושב-ראש לשעבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - - -

טלב אלסאנע: אנחנו משמיעים את צעקתם של היהודים ושל העולים כאחד, ללא הבדל דת, לאום, גזע.

ראובן ריבלין: אין מקום בארץ-ישראל שהוא לא ארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: דימונה ובאר-שבע וכל הנגב וחברון - הכול ארץ-ישראל.

טלב אלסאנע: רק להסכים על דבר אחד, אדוני היושב-ראש לשעבר - -

אחמד טיבי: זה לא על חשבון הדובר.

ראובן ריבלין: יש לנו זמן.

טלב אלסאנע: - - שארץ-ישראל, התרגום של ארץ-ישראל – על מנת שיהיה מכנה משותף לוויכוח – ארץ-ישראל זה בעברית ופלסטין זה בערבית.

טלב אלסאנע: אנחנו נסכים.

טלב אלסאנע: מה שאתה מגדיר ארץ-ישראל, אנחנו קוראים לזה פלסטין.

טלב אלסאנע: כך ההגדרה.

ראובן ריבלין: אתה לא מגלה לי שום דבר חדש.

ראובן ריבלין: מה שקוראים לזה פלסטינה זה ארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: פשוט, בטעות קוראים לזה פלסטינה.

אחמד טיבי: תלוי מי הדובר, אדוני.

אחמד טיבי: תלוי מי הדובר.

אחמד טיבי: מכס היושב-ראש זה נראה אחרת.

טלב אלסאנע: לכן, השתתפתי בדיונים על תקציבים רבים, אבל בושה כזאת עוד לא ראיתי.

טלב אלסאנע: שאלה שמתנגדים ותוקפים את הממשלה מדי יום ביומו, פתאום בוקר בהיר אחד הם תומכים בתקציב ותומכים בממשלה ומעבירים את התקציב ללא שינוי בקווי היסוד, רק מפני שהם קיבלו.

טלב אלסאנע: ישראל ביתנו קיבלו משהו בסביבות 190 מיליון ש"ח, האיחוד הלאומי - 120 מיליון ש"ח.

טלב אלסאנע: ומחלקים.

טלב אלסאנע: בנדיבות רבה.

טלב אלסאנע: אנחנו זוכרים את המפגינים בנושא סל התרופות, שהיו על סף התמוטטות, והם לא נענו.

ראובן ריבלין: - - - יש פה דבר חמור.

ראובן ריבלין: כתוב: תמורת זה, יימנעו הסיעות בהצבעה.

ראובן ריבלין: לא יצביעו נגד.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, יש פה תמורה על מעשה פוליטי, וזה דבר חמור ביותר.

ראובן ריבלין: הרי אם הם צודקים, ואני חושב שהם צודקים, צריך לתת להם את הכסף.

ראובן ריבלין: אבל אי-אפשר לבוא ולומר: אנחנו נותנים לכם את הכסף רק כדי שתצביעו.

טלב אלסאנע: בדיוק.

טלב אלסאנע: מה ההבדל בין זה - - -

ראובן ריבלין: אם, למשל, ייתנו לטייבה זה בצדק.

ראובן ריבלין: אבל אם ייתנו לטייבה רק כדי שטיבי יצביע, זה לא - - -

טלב אלסאנע: זה בדיוק כך.

אחמד טיבי: בהחלט.

טלב אלסאנע: כי מה ההבדל בין זה לבין תשלום כסף לאזרח שמצביע בעד מפלגה זו או אחרת?

טלב אלסאנע: הם מצביעים לא מפני שהם מסכימים, עקרונית, למדיניות, אלא בגלל התשלום שהם קיבלו.

טלב אלסאנע: ואני מסכים שאם אלה צרכים אמיתיים של אותה אוכלוסיית יעד, בלאו הכי, כאזרחים, הם צריכים לקבל מה שמגיע להם.

טלב אלסאנע: ואם הם לא צריכים ולא זכאים, לא צריך לתת להם.

טלב אלסאנע: אבל לתת להם אך ורק כנגד הצבעה או הימנעות – אני מסכים במאה אחוז שזה שוחד פוליטי.

טלב אלסאנע: לכן צריך, לדעתי, להעביר את זה לבדיקה של היועץ המשפטי לממשלה וגם למבקר המדינה - -

ראובן ריבלין: יש פה חשד.

ראובן ריבלין: חשד.

טלב אלסאנע: - - כי יש כאן איזשהו חשד למעשה פלילי.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, בקשר לשיעור תמותת התינוקות אצל הבדואים בנגב, שאתה העלית - - -

טלב אלסאנע: כן.

טלב אלסאנע: אני אעבור - מעבר להסכמים האלה.

טלב אלסאנע: אלה, אדוני היושב-ראש, שלא היו שותפים - - -

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אתה מכוון אותו.

טלב אלסאנע: - - - שלא היו שותפים לסחר-מכר - -

אחמד טיבי: אני מכוון את מה שהוא מעלה.

יצחק וקנין: - - -

טלב אלסאנע: - - שלא היו שותפים לדבר המביש הזה, אלה שמייצגים את האינטרסים האמיתיים של האזרחים – העניין של קצבאות הילדים.

טלב אלסאנע: אלה, ידידי נציגי תנועת ש"ס, ילדים ש-50% מהם מתחת לקו העוני, שעקב קיצוץ בתקציבי ההעברה של המוסד לביטוח לאומי מספרם עלה וגדל.

טלב אלסאנע: לאלה היו צריכים להעביר את התקציבים המופיעים כאן בדפים האלה.

טלב אלסאנע: והילדים האלה לא קיבלו.

טלב אלסאנע: מה שמתהללים – בהישג הגדול, שמנעו עוד פגיעה, עוד קיצוץ, אבל את הגזלה שלקחו מהם, לא מתחייבים להחזיר להם.

טלב אלסאנע: למה לא ממלאים את הצרכים האמיתיים של הילדים שמתחת לקו העוני?

טלב אלסאנע: למה לא מחזירים את קצבאות הילדים?

טלב אלסאנע: עניין הרשויות המקומיות, אדוני היושב-ראש, שהן על סף קריסה.

טלב אלסאנע: רק בשבוע שעבר - עובדי הרשויות הערביות שובתים.

טלב אלסאנע: חודשים אנשים עובדים יום ולילה, יש להם משפחות, יש להם ילדים, והם עובדים ולא מקבלים משכורת.

טלב אלסאנע: הם לא מובטלים, הם לא מתבטלים, הם עובדים, אבל הם לא מביאים פרנסה למשפחתם.

אחמד טיבי: שנה וחצי אפילו.

טלב אלסאנע: אנחנו מקבלים דיווח.

טלב אלסאנע: אתם יודעים מה עודף ההכנסות של המדינה בששת החודשים האחרונים?

טלב אלסאנע: 9 מיליארדי ש"ח.

טלב אלסאנע: הפער בין ההוצאות להכנסות - 9 מיליארדי ש"ח.

טלב אלסאנע: זאת אומרת: יש הכנסות, יש עודפים בתקציב המדינה, אפשר לבטל את הגזירות הרעות שהיו עם מענקי האיזון, ואפשר להחזיר לרשויות המקומיות את התקציבים, כדי שיתמודדו עם הבעיות האמיתיות שלהן – בטייבה, בסח'נין, בעראבה, ברהט, בשאר המקומות, בכל הרשויות - אבל את זה הם לא עושים.

טלב אלסאנע: הם רוצים להשפיל את האזרח שעובד לפרנסתו.

טלב אלסאנע: התופעה המדאיגה והמבישה של ניתוקי המים.

אחמד טיבי: נכון.

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת?

טלב אלסאנע: אנשים משלמים, יש רשות שנקלעת לגירעון ולא משלמת ל"מקורות".

טלב אלסאנע: את מי מענישים?

טלב אלסאנע: את התושבים.

טלב אלסאנע: לא נותנים להם את הזכות היסודית, הזכות הבסיסית, למי שתייה.

טלב אלסאנע: זאת דרך לגבות חובות?

טלב אלסאנע: כמו הוצאה להורג.

טלב אלסאנע: זאת דרך לגבות חובות?

יואל חסון: מה עם מקומות שלא משלמים ארנונה והגבייה נורא נמוכה?

יואל חסון: אז הם לא משלמים על המים גם ככה - - -

טלב אלסאנע: ידידי חבר הכנסת חסון, אתה יודע שבגביית ארנונה יש כללים ויש קריטריונים.

טלב אלסאנע: אם אתה היית ראש רשות – אתה לא יכול לקבל מעבר למה שאתה יכול כאשר לתושבים אין הכנסות עצמאיות, אין להם אזורי מסחר, אין אזורי תעשייה.

טלב אלסאנע: יש בעיה עם השלטון המרכזי, שלא דאג לפתח.

טלב אלסאנע: אתה יודע שהעיר נצרת – עיר גדולה – משרדי הממשלה לא נמצאים בה?

טלב אלסאנע: הם נמצאים בנצרת-עילית, וההכנסות של הארנונה עוברות לנצרת-עילית, שהמצב שלה טוב פי כמה וכמה לעומת מצבה של נצרת?

טלב אלסאנע: יש איזשהו שטח בתוך העיר נצרת עצמה.

טלב אלסאנע: כמו אי בודד - שפרינצק או – אני לא זוכר מה השם של המקום הזה.

מגלי והבה: קריית הממשלה.

טלב אלסאנע: קריית הממשלה.

טלב אלסאנע: או - - -

אחמד טיבי: בתוך נצרת.

טלב אלסאנע: בתוך נצרת, או משהו כזה, מחנה צבא, אני לא יודע בדיוק.

טלב אלסאנע: התחלתי לטפל, להעביר את זה לתחום השיפוט, וזה לא שייך – אי בודד בתוך נצרת, וזה שייך לתחום השיפוט של נצרת-עילית.

טלב אלסאנע: אם מסתכלים על יישובים סביב נצרת-עילית, רואים שנצרת-עילית מתפשטת - לכפר-כנא, לכל המקומות האלה.

טלב אלסאנע: במקום שיש מחצבות, יש הכנסות מאזורי תעשייה, הכול עובר לקופה של נצרת-עילית, והרשויות המקומיות הערביות אין להן מקורות הכנסה נוספים.

ראובן ריבלין: אני מציע לתת לחבר הכנסת טלב אלסאנע עוד עשר דקות, כדי שלא ידבר עוד רבע שעה.

ראובן ריבלין: עשר דקות, אבל לא יותר.

טלב אלסאנע: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה להגיד – כן, כן.

טלב אלסאנע: אנחנו לא נדבר.

טלב אלסאנע: יש לנו - - -

אחמד טיבי: אני נתתי לו עוד דקה.

טלב אלסאנע: החבר הנוסף שלנו ויתר על זכות הדיבור שלו.

יצחק וקנין: - - -

אחמד טיבי: אדוני, נתתי לו עוד דקה בשל העובדה שדבריו המעניינים שוסעו בשל שאלות של הבהרה.

אחמד טיבי: גם החבר השני שלנו בסיעה ויתר, ולכן אני מעניק לך עוד חמש דקות.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: תודה רבה ליושב-ראש.

יצחק וקנין: - - -

ראובן ריבלין: נישאר עד 12 בלילה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: - - -

טלב אלסאנע: יש תופעות, שלדעתי הן עניין של מדיניות או תפיסה.

טלב אלסאנע: עניין של מדיניות – למשל, מדוע תחום השיפוט של הרשויות הערביות תמיד לא עונה על הצרכים והתושבים נאלצים לבנות ללא היתר?

טלב אלסאנע: מדוע התופעה של הריסת בתים נמצאת ביישובים ערביים?

טלב אלסאנע: מדוע תופעה של יישובים לא מוכרים נמצאת אך ורק ביישובים הערביים?

טלב אלסאנע: זה מפני שמופיע בקווי היסוד שהממשלה תנהג ללא הבדל דת, לאום וגזע כלפי תושביה, אבל לא כך הוא המצב.

טלב אלסאנע: אם היו יהודים ביישובים הלא-מוכרים, בוודאי המצב היה אחר.

טלב אלסאנע: בימים הקרובים יסתיים תוקף המינוי של ועדי הנאמנים.

טלב אלסאנע: אתה יודע מה זה ועד נאמנים, חבר הכנסת ריבלין?

טלב אלסאנע: זה קיים בעכו ובכל מיני מקומות.

טלב אלסאנע: ועד נאמנים - הלכו והפקיעו את נכסי הווקף.

טלב אלסאנע: הווקף אמור לשרת את כלל האזרחים המוסלמים.

טלב אלסאנע: מישהו רצה להעמיד לרשות הרבים הכנסות או פירות מקרקעות.

טלב אלסאנע: הלכו והפקיעו את הווקף ואמרו שזה שייך למדינת ישראל.

טלב אלסאנע: על-פי חוק נכסי נפקדים, הפירות של נכסי הווקף אמורים לשרת את האוכלוסייה המוסלמית.

טלב אלסאנע: אבל לא זה המצב.

טלב אלסאנע: במקום שהאוכלוסייה המוסלמית תנהל את הווקף שלה, מינו ועדי נאמנים.

טלב אלסאנע: ועדי הנאמנים האלה לא מנהלים את נכסי הווקף לטובת התושבים.

טלב אלסאנע: דבר אחד הם עשו: הם הפכו להיות ישות משפטית עצמאית, כדי להתקשר בחוזה סחר-מכר עם המדינה, כדי למכור את נכסי הווקף.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן לשנות את הבחירה של ועדי הנאמנים והגיע הזמן שוועדי הנאמנים יהיו נבחרים, והגיע הזמן להעביר לרשותם גם את ניהול נכסי הווקף.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן שנקבל דיווח מה היקף ההכנסות מנכסי הווקף ואיך מוציאים את הכספים האלה.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לדעת, על מנת שתהיה ביקורת, שיהיה פיקוח, שיהיה מעקב על הדבר הזה.

טלב אלסאנע: היום, אדוני היושב-ראש, השתתפתי בכנס חשוב מאוד, שאני חושב שראוי לציין אותו לשבח.

טלב אלסאנע: זה הכנס השני שנערך בבאר-שבע זה שנים, "אוהל המתנדבים".

טלב אלסאנע: זה מראה אור בקצה המנהרה.

טלב אלסאנע: זאת אומרת שהאוכלוסייה הערבית תפסיק לבוא בטענות ובתלונות ותפסיק לצפות שמישהו אחר ישנה את המציאות שהיא נתונה בה, אלא תפעל לשינוי המציאות הזאת.

טלב אלסאנע: האוכלוסייה הערבית תגייס את כל המשאבים הפנימיים בתוך הקהילה עצמה, תטפח את תופעת ההתנדבות והתרומה לחברה ותגביר את הזיקה ואת השייכות לחברה.

טלב אלסאנע: כולנו נפעל ונשאל את עצמנו מה אנחנו נותנים לחברה שלנו, איך נקדם אותה ואיך נפעל לקידומה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לסיים בנושא החלטות ממשלה.

טלב אלסאנע: ממשלות ישראל הן הממשלות היחידות שלא מקיימות את ההחלטות שלהן.

טלב אלסאנע: למשל, כזכור לך, היתה החלטה להקצות 4 מיליארדי שקלים לרשויות הערביות; לא קיימו.

טלב אלסאנע: היה הסכם לפני חודשיים, של סגנית שר הפנים דאז, רוחמה אברהם, עם ראשי הרשויות, גם בעניין של שדרוג תוכניות הבראה וגם בעניין של מענקי איזון וגם בעניין של תקציבי פיתוח.

טלב אלסאנע: גם העניין הזה, הסכם שנחתם, לא מקוים.

טלב אלסאנע: היתה החלטת ממשלה להקצות מיליארד ו-20 מיליון שקלים לרשויות הערביות בנגב.

טלב אלסאנע: עד היום אנחנו לא רואים את התקציבים שהם ייעודיים וצבועים במסגרת התקציב.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן שהחלטות הממשלה יקוימו.

טלב אלסאנע: אנחנו בסיעת רע"ם-תע"ל נעקוב כדי שאותן החלטות יקוימו והתקציבים המיועדים לאוכלוסייה הערבית יופיעו ויהיו צבועים ויגיעו לאן שהם אמורים להגיע.

טלב אלסאנע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה ליושב-ראש סיעת רע"ם-תע"ל, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אחמד טיבי: עשר דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין ספק שהמצב הכלכלי היום טוב הרבה יותר מאשר בשנים עברו.

נסים זאב: הצמיחה שהחלה ב-2004 ונמשכה ב-2005 הורידה באופן משמעותי - - -

יובל שטייניץ: בזכות מי?

יובל שטייניץ: מי היה אז שר האוצר?

נסים זאב: אין ספק שזה בזכותו של שר האוצר לשעבר, ביבי נתניהו.

נסים זאב: זכינו לצמיחה, השאלה היא אם אנחנו יודעים להשתמש בצמיחה הזאת היום, ב-2006 וב-2007, כדי לתקן את העוולות הנוראות שעשה שר האוצר לשעבר.

אחמד טיבי: נדמה לי שההוצאות לפרט ירדו דווקא בהשוואה לכמה שנים קודם.

אחמד טיבי: ההוצאה לפרט קטנה.

נסים זאב: תקציב הביטחון קוצץ וכל הנושא החברתי עלה.

נסים זאב: לדעתי, הממשלה הקודמת לא היתה מעלה את סל התרופות ב-700 מיליון שקלים במצב שהיה לפני כמה ימים.

נסים זאב: את זה ביבי נתניהו לא היה עושה.

נסים זאב: אני חושב שלממשלה הזאת יש יותר אוזן קשבת, יש רצון לשפר ולייעל ואולי לסגור פערים, לצמצם פערים חברתיים, ככל שניתן.

יובל שטייניץ: - - - בזכות נתניהו, אז גם האוזן הקשבת היא יותר.

נסים זאב: יש ארנק מלא, ברור שיש יותר כסף, אבל הממשלה הקודמת התנהגה באכזריות.

נסים זאב: אני חושב שלא היה צורך לקצץ ללא רחמים, ללא הבדל.

נסים זאב: אני חושב שהצמיחה היתה בשכבות העליונות שיש להן היכולת, הצמיחה היתה לעשירים, ולמעשה מי ששילם את המחיר בצורה הקשה ביותר זה שכבות הביניים והשכבות החלשות.

נסים זאב: לכן צריך לתת לממשלה הזאת הזדמנות לתקן.

נסים זאב: לגבי כל הביקורת שיש על ההסכם עם האיחוד הלאומי והמפד"ל, נוכחתי לדעת שאפשר לקבל יותר כאשר אתה באופוזיציה.

נסים זאב: אתה יכול גם לתקוף וגם לצאת טוב, אתה גם נראה יפה וגם מקבל הרבה יותר.

נסים זאב: לא צריך להיות בקואליציה כדי לקבל.

אחמד טיבי: למה אדוני מתכוון?

נסים זאב: אני לא מתכוון, אני אומר והדברים מובנים.

מגלי והבה: לכל אחד יש מחיר.

נסים זאב: אני מבין, אבל אני חושב שלנו יש גם אחריות לאומית, יש פה אחריות של ממשלה.

נסים זאב: אני באופן אישי לא כל כך שלם עם המדיניות של הממשלה, של ראש הממשלה, בכל הנושא המדיני והפוליטי שהוא יוזם.

נסים זאב: לדעתי, הוא רץ יותר מדי מהר, בלי שיש לו הסכמה בין-לאומית.

נסים זאב: נדמה לו שאם הוא שוחח עם מובארק והוא הגיע לוושינגטון, אז אולי יהיה לו בעתיד גיבוי מלא מאירופה ומארצות-הברית לצעדים של ההתכנסות.

נסים זאב: אני לא מאמין בזה.

נסים זאב: אני חושב שהטרור רק יגבר, כמו שאמר גיורא איילנד אתמול.

נסים זאב: חבל שהוא אמר את זה כשהוא פרש, הוא היה צריך לומר את זה לפני שנה ולפני שנתיים.

נסים זאב: אבל ייתכן שמפני שהוא השתחרר, ובזמן שאדם משוחרר יותר הוא יכול לומר את אשר על לבו.

נסים זאב: אבל כן צריכים לקחת את הדברים באופן הרציני ביותר, שייתכן מאוד שאנחנו נהיה בבחינת לוקה ומשלם.

נסים זאב: נוכל להחזיר שטחים, ובסופו של דבר זה בומרנג.

נסים זאב: תראו מה קורה בעזה.

נסים זאב: בעזה יש היום מדינת טרור.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים לאפשר שמדינת הטרור הזאת תורחב ותגדל ביהודה ובשומרון.

נסים זאב: לנושאים הכלליים שמטרידים אותנו, ואותי בפרט.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס לנושא שחבר הכנסת רן כהן דיבר עליו בעוצמה כל כך רבה, לחוק הדיור הציבורי.

נסים זאב: אולי לא מכירים את המציאות העגומה שקיימת.

נסים זאב: כולם באו להגן על אותן משפחות מסכנות ולעשות צדק חברתי.

נסים זאב: מישהו יורד לפרט, יורד לדעת את המציאות שקיימת היום בשטח?

נסים זאב: הרי אנחנו יודעים שמי שקונה את הדירות אלה אותם קרובי משפחה, אותם ילדים שיש להם יכולות ולמעשה הם יורשים את ההורים בחייהם.

נסים זאב: הם רוכשים את הדירות, ולמעשה אין עינינו צרה בדבר הזה.

נסים זאב: אבל הממשלה התחייבה שכל הכספים האלה יהיו לקניית דירות, וזה לא מתבצע.

נסים זאב: לפני שנים מספר ההיצע היה רחב יותר, מקיף יותר, היו תוכניות נ"ר לאנשים מסוימים, למשפחות של עשר נפשות ומעלה, לנכים קשים.

נסים זאב: היה תקציב נ"ר.

נסים זאב: בירושלים לבד היו קונים עשרות דירות כל שנה.

נסים זאב: תגידו, מישהו יודע כמה דירות נ"ר רכשו בירושלים?

נסים זאב: בודדות.

נסים זאב: שתיים, שלוש, מקסימום ארבע.

נסים זאב: איפה כל הדירות המתפנות?

נסים זאב: בעבר, כשדירה היתה מתפנה, היו נותנים פתרון דיור.

נסים זאב: היו נותנים למשפחות גדולות יותר פתרון.

נסים זאב: כשבמשפחה גדולה הילדים היו מתחתנים, אפשר היה להעביר לדירה קטנה יותר.

נסים זאב: מה שקורה היום במציאות הוא שהדירה נעלמת, הדירה הזאת נמכרת, וכשבאה משפחה ברוכת ילדים לקבל פתרון דיור, אין פתרונות דיור.

נסים זאב: לכן לא צריך לתקוף את הביטול של חוק הדיור הציבורי.

נסים זאב: במתכונתו הנוכחית הוא מהווה בעיה קשה.

נסים זאב: מי שמכיר את המציאות העגומה יודע שהכסף לא מגיע.

נסים זאב: אי-אפשר לקנות דירות, לא קונים דירות.

נסים זאב: משרד השיכון לא משתמש בכסף הזה, ובמקום לרכוש כל שנה מאות דירות, כפי שהתחייבה הממשלה, הוא לא עושה דבר וחצי דבר.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כשאנחנו מדברים על העובדים הזרים, צריך להבטיח שהעסקתם של עובדים זרים בישראל תהיה זמנית, על מנת שנוכל למנוע ככל האפשר את הישארותם בארץ לאחר תום חוזה העסקתם.

נסים זאב: כשעובד יודע שהוא מוגבל בזמן, הוא לא מנסה להשתלב בכל מחיר.

נסים זאב: בסופו של דבר זה יוצר בעיות חברתיות קשות וערעור המאזן הרגיש שקיים בין תושבי הארץ לעובדים הזרים.

נסים זאב: לכן יש גם דרישה לזכויות ולהכרה במעמדם, והרבה מנסים להיות גם אזרחים מן המניין.

נסים זאב: אם אנחנו רוצים לעבוד בתחום הזה ולצמצם את מספר העובדים הזרים, כדי לאפשר תעסוקה לישראלים במדינה, צריך למצוא את הדרך והאיזון הנכון בין הצמצום לבין הדרישה שיש לעובדים זרים בתחומים מסוימים, רגישים ביותר, כגון בנושא הסיעוד.

נסים זאב: את כל היתר צריך לצמצם עד כמה שאפשר.

נסים זאב: בנושא החינוך, אדוני היושב בראש, צריך להבין שעד היום יש אפליה שמנסים מדי פעם לצמצמה.

נסים זאב: עדיין יש תחומים רבים שקיימת בהם אפליה - אם בבינוי, אם בשעות סל, אם בהכרה.

נסים זאב: אנחנו יודעים שהמגזר מחולק למוכר רשמי ולא רשמי.

נסים זאב: יש לנו תלמודי-תורה אשר הדירוגים שלהם שונים.

נסים זאב: התקצוב נעשה לפי המעמד של אותו בית-ספר.

נסים זאב: בזמנו הבאתי הצעת חוק, שתמכת בה, והיא נכונה גם היום.

נסים זאב: אני חושב שצריך למצוא איזשהו שביל שיאפשר לתת מענה גם לאותם בתי-ספר מוכרים שאינם רשמיים, שהם גם במגזר החרדי וגם במגזר הערבי.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש סיעות האופוזיציה.

ראובן ריבלין: האם לא הציעו לך - - - תמורת איזו סחורה או משהו?

אחמד טיבי: עוד לא.

אחמד טיבי: אני בארץ עד יום רביעי.

גדעון סער: חבר הכנסת ריבלין, שוחד יודעים למי להציע.

אחמד טיבי: ככה מתחילים את הנאומים?

גדעון סער: אדוני היושב-ראש - -

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

גדעון סער: - - כנסת נכבדה, הערב אני רוצה לספר לאיזה שפל דרדרה הממשלה קצרת הימים.

גדעון סער: היא קצרת ימים גם בימים - -

מנחם בן-ששון: גם בלילות.

גדעון סער: - - שהיא כיהנה עד היום וגם בימים שהיא תכהן לעתיד לבוא, חבר הכנסת בן-ששון.

גדעון סער: אני רוצה לספר לך דבר שאולי אתה לא יודע, כי אתה חדש בבית הזה.

גדעון סער: הייתי מעורב פעמיים בהקמה של קואליציות, ב-2001 וב-2003, בשתי ממשלותיו של אריאל שרון.

ראובן ריבלין: לא היה דבר כזה.

גדעון סער: מעולם לא נכלל בהסכם קואליציוני סעיף תקציבי.

גדעון סער: הפעם היחידה שנכלל סעיף תקציבי היתה ב-2005, ערב ההתנתקות, עם סיעת יהדות התורה ואחר כך עם סיעת שינוי.

גדעון סער: אבל הקמת ממשלה בכסף, זה לא היה.

מגלי והבה: מה היה עם שינוי - - - אתה הזכרת.

מגלי והבה: תספר הכול.

גדעון סער: אני אספר לך עוד סוד, כי אתה זוכר את הדברים.

גדעון סער: תקשיב לי, חבר הכנסת והבה, אני אספר את הכול, רק בסבלנות ואם היושב-ראש יקזז את קריאות הביניים מזמני, כי אני לא בטוח שהוא יספיק.

אחמד טיבי: 15 דקות הן זמן מספיק.

גדעון סער: כאשר ב-2001 עלה אריאל שרון לשלטון, חבר הכנסת והבה, הוא עלה במקום ממשלתו הכושלת של אהוד ברק.

גדעון סער: היינו צריכים להעביר תקציב.

גדעון סער: העברנו אז את התקציב של ממשלת ברק, וחבר הכנסת ריבלין זוכר את זה.

גדעון סער: כל סיעה שבאה במשא-ומתן הקואליציוני לדבר אתנו על כסף, אמרנו לה: אנחנו לא מדברים אתכם על כסף – תקציב לחוד והסכמים קואליציוניים לחוד.

גדעון סער: הממשלה הזאת הושחתה בהקמתה.

גדעון סער: ההשחתה הגדולה היתה בהקמה.

גדעון סער: לא היה הסכם קואליציוני - ואני לא אומר שזה לא לגיטימי, אבל עובדה שהיום גם מרכיבי הקואליציה עצמם מוצאים את עצמם בדיונים תקציביים או בדיונים שנוגעים לחוק ההסדרים עם האוצר, עם מפלגת קדימה, עם המרכיב העיקרי של הקואליציה.

גדעון סער: נותר החותם הזה שילווה מהיום כל ממשלה.

גדעון סער: ואולי לא - אם אדם שהוא איש עקרונות יצטרך בעתיד להרכיב את הקואליציה, הוא יצטרך להגיד: רבותי, זה לא אותו מסלול.

גדעון סער: כאשר מדברים על הקמת ממשלה, מדברים על יעדים משותפים, על עקרונות משותפים - -

ראובן ריבלין: על שותפות.

גדעון סער: על שותפות.

גדעון סער: - - על השקפת עולם משותפת, על תפיסת עולם משותפת.

גדעון סער: אז גם נמנעים מהדבר המביך הזה, שאתה צריך לממן דברים מסוימים, שחלקם צודקים ואפילו רובם צודקים ונכונים, על-ידי קיצוץ בתקציבים של משרדים אחרים, כי לא דנו באמת.

גדעון סער: אם היו הולכים לוויכוח עקרוני - -

מגלי והבה: הממשלה הקודמת לא שילמה למפד"ל?

גדעון סער: - - ואומרים, חבר הכנסת והבה, אנחנו רוצים, כפי שרוצה חברת הכנסת יחימוביץ - כי אצלה זה עניין אידיאולוגי, והיא מחברי הכנסת בקואליציה שיש להם אידיאולוגיה.

גדעון סער: אומנם זה דבר נדיר, אבל יש בקואליציה גם כאלה שיש להם איזושהי תפיסת עולם אידיאולוגית בנושא כלשהו.

גדעון סער: היו אומרים, אנחנו הולכים לשנות את יעד ההוצאה, כי עם זה מפלגת העבודה הלכה תמיד, בכל משא-ומתן קואליציוני.

גדעון סער: היו אומרים: אנחנו רוצים לשנות ל-1.7%, ויש לנו הישג גדול – שהוא עניין של תפיסת עולם, כי הוא משנה את מסגרת התקציב.

גדעון סער: הוא מוסיף 2 מיליארדים.

גדעון סער: אבל כל אחד יודע – והיו לחברת הכנסת יחימוביץ הישגים גדולים בוועדת הכספים.

גדעון סער: אבל האם היא באמת – לא היא באופן אישי, אלא מפלגת העבודה - שינתה את סדר העדיפויות הלאומי?

גדעון סער: האם היא שינתה את סדר-היום הלאומי?

גדעון סער: האם אחת מהשותפות האחרות בקואליציה שינתה את סדר העדיפויות הלאומי?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: על זה צריך להשיב באופן כן, כי אין תשובה אחרת.

גדעון סער: אבל קרה דבר, חבר הכנסת והבה - - -

מגלי והבה: תיכף אני אביא את ההסכמים הקודמים.

מגלי והבה: הם עדיין פה, לא זרקו אותם.

גדעון סער: תביא את כל ההסכמים של 2001 ו-2003.

גדעון סער: אני חתום על כל ההסכמים ב-2003, אבל לא תמצא.

גדעון סער: אתה יודע מה אמרנו להם?

גדעון סער: דבר אחר לגמרי.

גדעון סער: תביא את ההסכמים של 2003, כל מה שתמצא זה רק תביעות משותפות לקואליציה בנושא של קצבאות, בנושא ריסון החקיקה הפרטית התקציבית - - -

מגלי והבה: מאילו שנים?

גדעון סער: 2003.

גדעון סער: אבל גם בהסכמים הקואליציוניים - תקשיב לי - תאמין לי, אפשר לראות תפיסת עולם אחרת.

גדעון סער: עכשיו תראו, במדינה שבה הכול מסחרה, לאן מדרדרת אותנו הממשלה היום.

גדעון סער: היא במבוכה, היא מכהנת רק חודש ימים אבל אין הצבעה חשובה שהיא מצליחה לגייס אליה את חברי הקואליציה, את תמיכתם; את חברי הקואליציה שלה.

גדעון סער: בכל הצבעה חשובה שהיתה בבית הזה - בכינון הממשלה, בקריאה הראשונה של התקציב, בדיון בשבוע שעבר בעקבות 40 החתימות - בכל הצבעה שהיתה שיש לה איזו משמעות עקרונית, היא לא הצליחה להשיג אפילו - - -

ראובן ריבלין: פה היא משלמת בשביל שיימנעו, היא לא רוצה אפילו לקיים על זה דיון.

ראובן ריבלין: היא נותנת דמי השתק.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת ריבלין.

גדעון סער: היא באה, אז מה היא עושה?

גדעון סער: היא רוצה להוכיח לחבר הכנסת עמיר פרץ - סליחה, לשר הביטחון עמיר פרץ; היא רוצה להוכיח לשר הביטחון עמיר פרץ שהוא יהיה, תסלחו לי על הביטוי התנ"כי, פילגש בגבעה בעודו שותף.

גדעון סער: בעודו שותף.

אחמד טיבי: זה על גבול ההתבטאות הפרלמנטרית.

גדעון סער: פילגש בגבעה זה ביטוי פרלמנטרי, כי כל ביטוי תנ"כי הוא ביטוי פרלמנטרי.

אחמד טיבי: האם זה חלק מהתקנון?

גדעון סער: אבל בעודו שותף, תראה איזו השפלה.

גדעון סער: הם הולכים לישראל ביתנו - - -

מנחם בן-ששון: - - -

ראובן ריבלין: זה חידוש.

גדעון סער: הולכים לאיחוד הלאומי, כי עמיר פרץ ביקש מהם - אני אגלה לבית הזה סוד: עמיר פרץ ביקש מהם להביא תוך כדי דיוני חוק ההסדרים, זאת אומרת השבוע הזה, יחד עם חוק ההסדרים ויחד עם התקציב, את חוק שכר מינימום.

גדעון סער: לא יצא.

גדעון סער: מה הם הולכים ועושים?

גדעון סער: הולכים לסיעות שהן סיעות אופוזיציה, כי הם לא יודעים מה יקרה מחר, כמה מורדים יהיו מחר.

גדעון סער: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אפילו אתה, שאתה פרלמנטר מנוסה, עברת אין-ספור תקציבים, גם אתה לא יכול לדעת כמה.

גדעון סער: איך אפשר לדעת?

גדעון סער: הרי זה טור גיאומטרי.

גדעון סער: בכל הצבעה יש יותר מבקודמת, אבל אי-אפשר לדעת כמה.

גדעון סער: אז הולכים לסיעות אופוזיציוניות, וזה באמת כבר לא נחוץ, הם יודעים שיש להם רוב.

גדעון סער: אם לקואליציה יש רוב של 14 בבית הזה, אז נגיד שהרוב יהיו – נגיד, אם בהצבעה הקודמת, בשבוע שעבר, היו שלושה מורדים, נגיד שיהיו ארבעה מורדים, אז יהיה רוב של עשרה.

גדעון סער: לא מספיק.

גדעון סער: הולכים וקונים, אבל אשכרה קונים.

גדעון סער: לא קונים, כפי שאמרנו קודם, לשותפות, להסכמה, להליכה משותפת.

גדעון סער: קונים פר הצבעה.

גדעון סער: ולא קונים פר הצבעה על התקציב ועל חוק ההסדרים, כי חוק ההסדרים והתקציב כבר עברו קריאה ראשונה, עברנו את שלב הוועדות - פר קריאה שנייה ושלישית.

גדעון סער: זה מנהג חדש שבא למדינה.

גדעון סער: 300 מיליון שקלים.

מגלי והבה: אלה שנקנו, מה דעתך עליהם?

גדעון סער: בוא אני אגיד לך, חבר הכנסת והבה.

גדעון סער: אני לא יודע אם חברת הכנסת יחימוביץ היא בעד הפרויקטים למען ירושלים ומפוני גוש-קטיף - - -

שלי יחימוביץ': יש פה עוד חברי כנסת.

גדעון סער: אבל אני מרוכז בך.

שלי יחימוביץ': לא אם אתה בעדי.

שלי יחימוביץ': בבקשה, מליאה שלמה לרשותך.

גדעון סער: אני בטוח ומשוכנע שנושא ישיבות ההסדר והישיבות התיכוניות והאולפנות והפרויקטים הקשורים בעיר ירושלים ובמפוני חבל-עזה וצפון השומרון - - -

שלי יחימוביץ': יקרים ללבי.

גדעון סער: יקרים ללבך, אבל, ופה בא אבל גדול, לא מבחינתי, מבחינתך, הרי מה יקרה?

גדעון סער: בשביל לממן 300 מיליון שקלים, הרי את הצבעת ואת תצביעי מחר, או את תימנעי אבל סיעת העבודה - ואז אני לא עושה את זה אישי - סיעת העבודה תיאלץ מחר להצביע בעד שמירת יעד ההוצאה כ-1%.

גדעון סער: נכון?

גדעון סער: אתם תיאלצו, אין מה לעשות, זה מה שיקרה מחר.

גדעון סער: וכאשר אתם תצביעו עבור יעד ההוצאה 1%, הכספים האלה שהלכו לסיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל וישראל ביתנו, מאיפה הם יבואו?

גדעון סער: עכשיו אני אגיד לך סוד: הם יבואו מקיצוץ בתקציבי משרדי הממשלה.

גדעון סער: ואז יבואו למר עמיר פרץ, יגידו לו, תשמע, בשבוע שעבר - - -

שלי יחימוביץ': אני מבינה שהחלשים יקרים ללבך במיוחד.

גדעון סער: עמיר פרץ הוא עכשיו החלשים?

גדעון סער: הוא שר הביטחון, הוא גנרל גדול.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שהדאגה לחלשים מדברת מגרונך.

גדעון סער: חברת הכנסת יחימוביץ - אדוני היושב-ראש, אתה חייב להגן עלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סער, אתה במשך שלוש-ארבע דקות התרכזת בחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

אחמד טיבי: היא פלטה תגובה ומייד אתה רוצה שאני אגן עליך?

שלי יחימוביץ': אני מאוד מעריכה את הטרנספורמציה של חבר הכנסת גדעון סער - - -

גדעון סער: ברוח חברית, חברת הכנסת יחימוביץ, אני מעלה טיעון ערכי שאני לא בטוח שאת מתנגדת לו; אני לא בטוח שאת מתנגדת לו.

גדעון סער: אני לא מדבר כרגע לא על 1% ולא על 1.7% - - -

ראובן ריבלין: - - -

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אתה תוסיף לי זמן כי אני לא יכול לדבר בלי לקבל את תשומת לבה וגם את תשומת לבו של חבר הכנסת ריבלין.

אחמד טיבי: בהחלט.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: הנאום שלך מעניין; ב.

אחמד טיבי: דבריך שוסעו ולכן תקבל תוספת זמן.

גדעון סער: לכן אני בא ואומר, אני באמת לא התווכחתי כאן על אידיאולוגיה כזאת או אחרת.

גדעון סער: דיברתי על דבר ערכי של קניית הצבעות בכסף.

אחמד טיבי: וזה אסור, אתה אומר.

גדעון סער: אתה יודע כמה ראשי ערים הולכים על זה לחקירות פליליות ולמשפטים פליליים - - -

אחמד טיבי: לזה התכוונתי.

גדעון סער: אני טוען שזה שוחד.

גדעון סער: לא אומרים, אנחנו מאמינים שהתקציב וחוק ההסדרים האלה הם טובים ולכן אנחנו תומכים – לא; לא אומרים, אנחנו הולכים לממשלה עם ראייה משותפת, כפי שחבר הכנסת וקנין וחבריו בסיעת ש"ס חתמו על הסכם קואליציוני להליכה, אלא באים לבקש לקנות בכסף פר הצבעה.

גדעון סער: לדעתי זה שוחד, אבל אני רק אומר את חוות דעתי.

גדעון סער: אני משפטן, יש משפטנים אחרים, יכול להיות שיש להם תפיסות אחרות.

גדעון סער: עכשיו מה קורה - יבואו לשר הביטחון ויגידו לו: אדוני, נכון שלקחנו ממך בשבוע שעבר חצי מיליארד, אבל זה היה להסכמים הקואליציוניים עם ש"ס ועם גיל ועם מפלגת העבודה.

גדעון סער: עכשיו אנחנו חתמנו הסכם עם ישראל ביתנו, וישראל ביתנו יקרה ללבך, ולמען מימון ההסכם עם ישראל ביתנו, במקרה הטוב אנחנו דורשים שמערכת הביטחון תקריב כך וכך עשרות מיליוני שקלים, ובמקרה הפחות טוב אנחנו גם מבקשים משרת החינוך, ואנחנו גם מבקשים משר הרווחה, שטרם מונה, וגם משר הבריאות; גם מכם אנחנו מבקשים לממן את ההסכמים הפוליטיים המושחתים שאנחנו חתמנו בחולשה של רגע.

גדעון סער: ולא כי חששנו, לא חששנו שאולי באיזה מצב ייראה שבחודש הראשון הממשלה הזאת מובכת בהסתייגות כזאת, בהסתייגות אחרת, כי לית מאן דפליג שהתקציב יעבור.

גדעון סער: אף אדם ריאלי לא היה בא ואומר שהתקציב לא יעבור והכנסת תפוזר חודש אחרי כינון הממשלה.

גדעון סער: כל אדם מנוסה יודע שזה לא נכון.

גדעון סער: לכן אני בא ואומר, חבר הכנסת והבה, יש דברים שהם, אתה יודע, מראית העין, איך האדם הסביר, האדם הממוצע ברחוב רואה אותם - הם הדברים הנכונים ביותר; איך הדברים מיוסדים ומבוססים בשבועות הראשונים לכינון ממשלה, בשבועות הראשונים לכינון הקואליציה.

גדעון סער: אנחנו יודעים שעם הזמן יש קלקולים, אנחנו יודעים שעם הזמן יש חילוקי דעות, אבל שבשבועות הראשונים הממשלה נאלצת, הקואליציה נאלצת להגיע לשפל כזה?

גדעון סער: תשמע, אתה יודע מה?

גדעון סער: תשאל את החברים שלך מה הם חושבים.

גדעון סער: תאמין לי, הם לא יגידו לך דבר אחר.

גדעון סער: אני אומר שממשלה שקונה בכסף ומבקשת להשיג רוב פר הצבעה, במזומן, היא ממשלה שאיננה ראויה לאמון, היא ממשלה שאיננה יכולה להאריך ימים, היא ממשלה שחייה קצרים.

גדעון סער: אני רוצה לומר לסיעות שחברות בקואליציה, לחברי הכנסת מהקואליציה: תראו, יש איזה מעמד מועדף, לגיטימי, לחברי כנסת שהם חברים בקואליציה.

גדעון סער: יש להם בגלל זה יותר השפעה, באמצעות הוועדות, באמצעות הצבעתם.

גדעון סער: הם יכולים - עכשיו אני לא אגיד שמות, מי עשה את זה היטב ומי לא, כי כבר אסור לי להגיד שמות.

שלי יחימוביץ': לא, לא, עכשיו אתה יכול להגיד.

גדעון סער: למשל חברת הכנסת יחימוביץ, יחד עם חברת הכנסת נוקד, עשו עבודה יפה בוועדת הכספים, אם אנחנו מדברים על אותם סעיפי חוק ההסדרים.

מגלי והבה: אבל ללא הסכמת השאר בקואליציה.

גדעון סער: תראה, שמעתי בדרך את יושב-ראש הקואליציה, והוא אמר: זה לא שכל דבר נזקף לטובת מפלגת העבודה, כי היה בינינו דיאלוג.

גדעון סער: עכשיו חברת הכנסת יחימוביץ תצטרך לעלות על הדוכן, היא תהיה יותר דיפלומטית.

גדעון סער: אני טוען, שכשצד אחד דורש והצד השני נעתר, זה גם דיאלוג.

גדעון סער: אבל מה לעשות שלא שמעתי, חבר הכנסת והבה, שאתם - - -

מגלי והבה: אבל חברי חבר הכנסת רובי ריבלין תרם לא פחות.

גדעון סער: אין ספק.

גדעון סער: אני אומר דבר כזה: רק חברים בקואליציה, אשר יודעים שיש חברים באופוזיציה בהיקף מסוים, והם בקולם יכולים להכריע – הם יכולים להשפיע.

גדעון סער: אבל איפה הדבר הזה - - -

ראובן ריבלין: אלה דברים אסורים, דעו את זה.

ראובן ריבלין: פה עברו את הגבול.

גדעון סער: חבר הכנסת והבה וחברי כנסת אחרים, שיש להם עמדות מסוימות ודרישות לתיקונים תקציביים, אני חושב שאתם, מבחינתכם, עושים טעות כאשר בחודש ראשון לקיום הממשלה - שהיא לא ממשלה צרה, לא ממשלה של 61 חברים - - -

ראובן ריבלין: מפלגה אקזיסטנציאליסטית.

גדעון סער: בממשלה של 61 חברים שולי הסיכון הם מצומצמים, ואז לפעמים אתה קונה כמה קולות כדי שלא תהיה לך נפילה.

גדעון סער: אבל ממשלה כזאת, כאשר אתם מאפשרים ללכת לאוצר ולקנות קולות מקרב האופוזיציה - אז בשביל מה אתם חברים בקואליציה?

גדעון סער: זה פוגע ביכולת ההשפעה שלכם.

גדעון סער: באמת אני אומר, זה דבר שאני חושב שאתם צריכים לראות לנגד עיניכם בתהליכים שעתידים לבוא.

גדעון סער: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שהציבור בסך הכול יכול להיות מאוד מאוכזב גם מהתהליך שהוא ראה בשבועות האחרונים, גם מבחינת האינטנסיביות.

גדעון סער: אני חושב שאם היו נעתרים לתביעתנו בוועדת הכנסת ומפצלים לפי סעיף 121 מלכתחילה – אז לא.

גדעון סער: אני נתתי ליושב-ראש הקואליציה עצה טובה.

גדעון סער: אמרתי לו: שמע, תיאלץ להתקפל תחת אש בוועדת הכספים.

גדעון סער: אני מציע לך היום בוועדת הכנסת, כל סעיף שאתה חושב שלא ראוי למאכל אדם – תפצל אותו עכשיו בוועדת הכנסת.

גדעון סער: למה לך להגיע לדבר הזה.

גדעון סער: הוא רצה לפצל בוועדות.

גדעון סער: מה הוא הרוויח מזה אני לא יודע, אבל אולי הוא יודע, זה גם משהו.

גדעון סער: אני חושב שהציבור שהסתכל על התהליך הזה מאוכזב.

גדעון סער: בעיקר הוא מאוכזב כאשר מכרו לו כאילו תהיה איזו ממשלה שתעשה את הכול אחרת, היא תשנה את הכול.

גדעון סער: פיזרו אשליות, ובסופו של דבר הציבור רואה שהוליכו אותו שולל.

גדעון סער: עשו קמפיין בחירות בצורה מסוימת, והגיעו לכאן, והדברים שנראו משם לא נראים מכאן ולהיפך.

גדעון סער: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני מודה לך, חבר הכנסת גדעון סער.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן-ששון - - -

מנחם בן-ששון: לא, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

מנחם בן-ששון: נשארתי כאן כדי לשמוע אותה.

אחמד טיבי: לפי הרשימה כאן קודם אתה.

אחמד טיבי: אם סיכמתם ביניכם, אז תעלה ותבוא חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

אחמד טיבי: חברת הכנסת יחימוביץ תדבר חמש דקות.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי גדעון סער - שהקדיש לי את רוב נאומו ואני מודה לו על כך באופן אישי - בשבתי כאן רצוני לחלוק אתכם דווקא תחושת שמחה ואופטימיות.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שהיא מנוגדת להלך-הרוח הכללי בבית הזה ברגעים אלה, אבל אני רוצה לחלוק אתכם תחושה אישית, לא אומר של הישג כי זה עלול להישמע כהתפארות, אבל תחושה של אפשרות לפעולה, שלא דמיינתי בחלומותי הוורודים ביותר שהיא קיימת בקנה מידה נרחב כל כך.

שלי יחימוביץ': השדה הזה, הזירה הזאת, פתוחים כל כך לפעילויותיו של חבר הכנסת הבודד, במיוחד כשהוא נעזר בחבריו והם נעזרים בו חליפות.

שלי יחימוביץ': ריפו את ידי כשנכנסתי למקצוע המכובד הזה וכשנכנסתי לבית הזה, שבעיני הוא מכובד מאוד, ובניגוד לחברים אחרים הוא לא מהווה בשבילי ברירת מחדל אלא משאת נפש.

שלי יחימוביץ': אמרו לי שיכולת ההשפעה מוגבלת ביותר.

שלי יחימוביץ': גיליתי בזמן קצר מאוד שיכולת התמרון היא רבה, שהלב קשוב, שהנכונות לשמוע היא אותנטית, ושבזירה מסוימת של פעולה אפשר בהחלט להגיע להישגים.

שלי יחימוביץ': אני מודה שסיעתי ואני בהחלט גאות בדילול המסיבי ביותר שעבר חוק ההסדרים.

שלי יחימוביץ': לא שלרגע אחד אני סבורה שחוק ההסדרים צריך להתקיים בכלל, הוא כמובן צריך לעבור מן העולם.

שלי יחימוביץ': אבל, בהינתן החוק הזה, שהובא אלינו כעובדה מוגמרת, בתקציב שהוא מוגמר, אני חושבת שדילולו המאוד-מסיבי, וההיפטרות כמעט מכל חוק שיש בו סוג של עוולה - זה הישג שראוי להתגאות בו גם באווירה הביקורתית הזאת.

שלי יחימוביץ': אבל אני מודה שתחושת החגיגיות נפגמה משהו.

שלי יחימוביץ': אתמול בערב, בעודנו דנים בהסכם הקואליציוני, שאמור להיות מובן מאליו, רק עניינים טכניים מבדילים בינו ובין ביטוי שלו בתקציב, התברר לי לתדה

שלי יחימוביץ': מתי שחמישה מתוך תשעה סעיפים בהסכם הקואליציוני, שהיה אמור להיות מיושם בתקציב 2006, אין להם ביטוי בתקציב כלל.

שלי יחימוביץ': ככה התברר פתאום.

שלי יחימוביץ': גם אתמול חשבתי שאולי אלה הם כללי המשחק.

שלי יחימוביץ': כשהסביר לי הממונה על התקציבים, קובי הבר, למה אין ביטוי לסעיף שהושג בהסכם הקואליציוני, שלפיו יוחזרו לקצבת הזיקנה 1.5% שנגזל מהקצבה הזאת, למה אין ביטוי תקציבי - הוא אמר לי שאין כסף, ובגלל זה אי-אפשר לתקצב את הסעיף הזה בהסכם הקואליציוני.

שלי יחימוביץ': אגב, זה סעיף בהסכם הקואליציוני שמשמעותו כסף.

ראובן ריבלין: כמה?

שלי יחימוביץ': 130 מיליון שקלים שנתי.

שלי יחימוביץ': החצי מזה הוא 75 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': אמרו לי שאין כסף.

שלי יחימוביץ': היום אני מסתכלת בהסכם – זה אפילו לא הסכם קואליציוני, זה הסכם תמורת הימנעות.

שלי יחימוביץ': תמיד הייתי מתבוננת מבחוץ על המערכת הפוליטית, וראיתי כל מיני משאים-ומתנים, אבל לתת כל כך הרבה כסף תמורת הימנעות בהצבעה, שתוצאותיה ממילא ידועות, הרי זה דבר מופרך לחלוטין.

שלי יחימוביץ': אתמול, לרגע, הייתי קשובה למצוקתו של האוצר, חשבתי שבאמת אין מאיפה לתקצב את אותם 75 מיליון שקלים שנועדו אך ורק להחזיר את אותה כבשת הרש לזקנים שקצבתם נגזלה.

שלי יחימוביץ': אני לא זוכרת בדיוק בידי איזו ממשלה זה היה, אבל אני בטוחה שאם אני אתאמץ אזכור.

ראובן ריבלין: אנחנו פה.

גדעון סער: הממשלה שהייתם חברים בה, מפלגת העבודה.

גדעון סער: הגיע הזמן לומר את האמת: ממשלה שכל סיעות הקואליציה - חוץ מסיעת הגמלאים - היו חברות בה.

שלי יחימוביץ': עוד סעיף שאתמול לא נמצא לו מימון זה 200 מיליון השקלים – שצריך לחלק לשניים כי זה חצי שנה - שנועדו להגדיל במעט את קצבת הזיקנה הבסיסית.

שלי יחימוביץ': לכל הדברים האלה לא נמצא כסף, והיום אני מגלה שיש המון כסף.

שלי יחימוביץ': הוא הסתתר כל הזמן במקומות עלומים, ומדובר באמת לאמיתה, באמת יש המון כסף - יש תת-ביצוע שמגיע לעשרות מיליארדים, יש עודפי גבייה, יש עסקת "ישקר", ויש אלף ואחד מקורות, שנותנים לנו הרבה כסף.

שלי יחימוביץ': ואז אני שואלת את עצמי, מה היה ההישג הגדול בחוק ההסדרים?

שלי יחימוביץ': לא שאני רוצה להמעיט מההישג שלנו.

שלי יחימוביץ': על מה נלחמנו?

שלי יחימוביץ': על חוק חינוך חובה לילדים מאושפזים נלחמנו בשיניים ובציפורניים, כשמנגד יש כל כך הרבה כסף לחלק?

שלי יחימוביץ': על מה נלחמנו?

שלי יחימוביץ': על הטלת אגרות משונות ומרושעות על אנשים עניים בבואם לבית-המשפט, כדי למנוע את הנגישות שלהם לבית-משפט, ולאפשר כניסה לבתי-משפט רק לאנשים שיש ממון בידם?

שלי יחימוביץ': על פרוטות נלחמנו, ונאבקו בנו בשיניים ובציפורניים כדי שלא לתת את הדברים האלה, את כבשת הרש.

שלי יחימוביץ': ועכשיו מתברר שיש המון-המון כסף.

שלי יחימוביץ': כיוון שאני בתהליך למידה, אני רוצה לשתף אתכם באפיזודה: ועדה משותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך, ובראשה עומד חברי חבר הכנסת הרב מלכיאור - ואז מתברר שהרב מלכיאור מתכוון לעשות הצבעה.

שלי יחימוביץ': מה קרה כאן?

גדעון סער: גברתי, סגני יושב-ראש מתחלפים.

גדעון סער: זו דרכו של עולם.

שלי יחימוביץ': כן, אבל הזהויות שלהם מטרידות אותי במקצת.

גדעון סער: אני מקווה שלא התכוונת לפגיעה בנציגי סיעות אופוזיציה.

שלי יחימוביץ': חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': בעיקר לא התכוונתי לפגוע במיעוטים, שיהיה ברור.

גדעון סער: כי גם אנחנו היום במיעוט.

שלי יחימוביץ': כן, אבל מיעוט קונסטרוקטיבי.

שלי יחימוביץ': מתברר לפתע, שבניגוד לחוקי הטבע, הרב מלכיאור חברי מתכוון להביא להצבעה את עניין חוק חינוך חובה חינם לילדים מאושפזים, שהיה טמון עמוק בתוך חוק ההסדרים, והוא מבקש לגאול אותו מתוכו.

שלי יחימוביץ': ואז, במהלך הדיון, כשמתברר לנציגי האוצר מה דעתנו, ושעומדת להתקיים הצבעה, ניגשת אלי הרפרנטית של האוצר ולוחשת באוזני: את יודעת שאסור לך להצביע בעד השמטת החוק הזה מחוק ההסדרים – זה בניגוד לעמדת הממשלה.

שלי יחימוביץ': כלומר, אני כחברת הכנסת מקבלת הוראות בזמן אמת מרפרנט של האוצר.

שלי יחימוביץ': יש כאן איזה קלקול בסיסי מאוד.

שלי יחימוביץ': היום, במהלך הצבעה על הסתייגות בוועדת הכספים, היה נציג בכיר מאוד של האוצר, שבעוד חברי הכנסת מצביעים על ההסתייגות וידם באוויר, הוא מתרומם ונוזף בהם, והם מורידים את היד במהלך ההצבעה על ההסתייגות.

שלי יחימוביץ': אלה דברים שאינם סבירים, בעיקר למתבונן חדש.

שלי יחימוביץ': משהו כאן מקולקל לחלוטין.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר לכם, שהתחושה הקשה ביותר היא, שהמורשת שאנחנו חוסים בצלה ומתפקדים בצלה כפרלמנטרים היום – ואין לי תלונות, אני אוהבת את תפקידי החדש ומרגישה שיש לי אפשרות לפעול בו ויש לי מרחב תמרון גדול, כאמור – היא מורשת ביבי, ובאוצר עדיין שוררת רוח ביבי.

שלי יחימוביץ': וה"אין לי" ו"לצמצם" ו"להדק" – אל תזדעקו כל כך לגונן על ביבי.

גדעון סער: חברת הכנסת יחימוביץ.

גדעון סער: חבר הכנסת שטייניץ.

יובל שטייניץ: רק רציתי להעיר לחברת הכנסת יחימוביץ, שלא הרבה אנשים זוכים לכך שחברת כנסת רצינית מדברת על המורשת שלהם, וזו באמת מחמאה גדולה.

יובל שטייניץ: אפשר להסכים או לא להסכים עם המורשת, אבל עצם המונח מורשת הוא מחמאה גדולה מאוד.

שלי יחימוביץ': אתה צודק.

שלי יחימוביץ': אני מסכימה אתך לחלוטין.

שלי יחימוביץ': הדבר האחרון שאני יכולה לומר על יחסי לבנימין נתניהו הוא שאני מזלזלת בו.

שלי יחימוביץ': אני לא מזלזלת בו כלל ועיקר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהוא עשה דברים מרחיקי-לכת בכלכלה ובחברה הישראלית – כל כך מרחיקי-לכת, עד שהם השאירו שדות חרוכים ואיים של סבל ומצוקה, שאין ברירה היום, אדוני היושב-ראש, אלא לפתור אותם בהסכמים קואליציוניים באמצעות כסף.

שלי יחימוביץ': כי מה היה כאן אם לא גזלת כסף מעניים?

שלי יחימוביץ': מה נותר אם לא להחזיר להם את הכסף באמצעות אותם הסכמים קואליציוניים קלוקלים?

שלי יחימוביץ': מה נשאר חוץ מלהחזיר קודים למיטות אשפוז, חוץ מלהחזיר במשהו את קצבאות הילדים - דברים שדרדרו אלפים ועשרות אלפים אל מתחת לקו העוני?

שלי יחימוביץ': מורשת ביבי חיה וקיימת במשרד האוצר, והיא חיה וקיימת, לצערי הרב, גם בקואליציה שאני חברה בה.

שלי יחימוביץ': כבר אמרתי שאני מתכוונת להיות אופוזיציה בתוך הקואליציה.

שלי יחימוביץ': נדמה לי שאין ברירה אלא להיות אופוזיציה בתוך הקואליציה הזאת.

מגלי והבה: את לא חייבת.

גדעון סער: גברתי, אני מקבל נזיפות מהחברים, ובצדק, כי הם הנואמים הבאים בתור.

גדעון סער: מבחינתי, יש לי זמן, מאחר שהישיבה קבועה עד חצות.

ראובן ריבלין: יש לנו זמן, לליכוד, אנחנו יכולים לתת לה.

שלי יחימוביץ': חברים, אני אסיים בנקודה הזאת.

שלי יחימוביץ': לא שאין לי עוד הרבה מה לומר, בעיקר על מורשת ביבי שאותה אני כל כך מכבדת, ושלאורה אני עדיין מתנהלת, לצערי הרב, כיוון שהמורשת הזאת חיה וקיימת בתפיסת העולם של רוב חברי הכנסת – חוץ מאלה שהיו הכי קרובים לו ושינו את דעתם מתוך חרטה עמוקה וכנה, ואני לא אומרת את זה בציניות; אני עדה לפועלם יום-יום, בעיקר בוועדת הכספים.

שלי יחימוביץ': אבל בתוך הכלא של המורשת הזאת, נצטרך להמשיך לחיות כקואליציה - בלית ברירה, אבל אני מקווה שבאופן קונסטרוקטיבי.

גדעון סער: קודם כול, הבנתי שהקואליציה הזאת תמשיך את דרכו של בנימין נתניהו.

גדעון סער: חבר הכנסת מנחם בן-ששון מסיעת קדימה, בבקשה.

גדעון סער: אחריו ידבר חבר הכנסת מגלי והבה, גם הוא מסיעת קדימה.

יורם מרציאנו: - - -

גדעון סער: זה הולך לפי סדר, חבר הכנסת מרציאנו.

גדעון סער: אתה בוודאי רשום בהמשך.

גדעון סער: אחריהם - חבר הכנסת וקנין.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת בן-ששון.

מנחם בן-ששון: תודה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, ועדת החוקה, חוק ומשפט קיבלה לידיה חמישה סעיפים מחוק ההסדרים, ואני מבקש לדווח לכנסת על פעילותה של הוועדה, על הניסיון המעניין, שהוא שונה במידה רבה ממה שתואר כאן.

מנחם בן-ששון: אני כבר רוצה לאכזב אתכם – לא שוחד, לא שלמונים ולא דבקות נואלת של פקידי אוצר בחוק, חס וחלילה, אלא דיון ענייני.

מנחם בן-ששון: ואין דרך טובה יותר מאשר לרדת אל הפרטים.

מנחם בן-ששון: סעיף 10 להצעת חוק ההסדרים – תיקון חוק שירות הציבור (מתנות): התיקון המוצע ביקש להחיל את חוק המתנות גם על נושאי משרה או תפקיד בקופות-חולים או בבתי-חולים ציבוריים, בכל הקשור לקבלת מתנה מיצרן, יבואן או ספק של תרופות.

מנחם בן-ששון: כזכור, חוק המתנות בא להסדיר קבלת מתנות הניתנות לעובדי ציבור באשר הם עובדי ציבור, בין שהמתנה היא בעד פעולה הקשורה בתפקידם ובין שלא.

מנחם בן-ששון: החוק קובע כי הפרה של חובת עובד ציבור להודיע על קבלת המתנה מהווה עבירה פלילית ודינה קנס.

מנחם בן-ששון: בדיוני ועדת החוקה הסבירו נציגי משרד האוצר, שהתיקון נועד למנוע קידום תרופות על-ידי חברות המספקות תכשירים רפואיים באמצעות עובדי קופות-חולים ובתי-חולים ציבוריים, ובכך להבטיח את טוהר המידות הנדרש של העובדים בקופות-החולים ובבתי-החולים הציבוריים.

מנחם בן-ששון: הוועדה אישרה את הנוסח המוצע בסייג הבא: כפי שתראו לפניכם, הוועדה לא אישרה את ההצעה לתקן את סעיף 2 לחוק המתנות, אשר ביקשה להבהיר כי מתן המתנות כולל גם מתנות הניתנות בעקיפין.

מנחם בן-ששון: הוועדה סברה כי מדובר בתיקון מיותר, אשר חורג מגדר מטרת סעיף 10, דהיינו החלת חוק המתנות על עובדי קופות-חולים ובתי-חולים ציבוריים, ובכך שינתה את החוק והביאה חוק מתוקן במסגרת חוק ההסדרים.

מנחם בן-ששון: סעיף 64 להצעת חוק ההסדרים – תיקון חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים): מטרתו של התיקון המוצע היתה לדחות את חובת התיעוד החזותי בווידיאו והקולי באודיו, שחלה לגבי עבירות חמורות שעונשן מאסר 15 שנים ומעלה, עד יולי 2009, ולגבי עבירות שעונשן מאסר 10 שנים ומעלה – עד יולי 2010.

מנחם בן-ששון: בדיונים שנערכו בוועדת החוקה נטען על-ידי המשרד לביטחון פנים, כי על אף השהות שניתנה למשרד משנת 2002, עת אושר החוק בקריאה שלישית, בשל העדר תקצוב מספיק לא עלה בידי המשטרה להיערך ליישום חובת התיעוד החזותי והקולי כנדרש בחוק חקירת חשודים.

מנחם בן-ששון: חובה זו אמורה היתה להיכנס לתוקף בחודש יולי השנה.

מנחם בן-ששון: נוכח החשיבות שבתיעוד חקירת חשודים בצורה נאותה, הוחלט לאשר את הצעת החוק בשינויים הבאים – שימו לב, שינויים בחוק ההסדרים: ראשית, הוחלט שלא לאשר דחייה לתקופה כמבוקש, אלא לחייב את המשטרה ליישם את החוק לגבי עבירות שעונשן מאסר 15 שנה ומעלה עד ליום 1 בינואר 2009, ולגבי עבירות שעונשן 10-15 שנים – עד ליום 1 בינואר 2010, כאשר השר לביטחון פנים רשאי להכניס את חובת התיעוד לתוקף עובר למועד האמור באמצעות צווים.

מנחם בן-ששון: שנית, הוחלט שהחובה לתעד חקירות חשודים בעבירת רצח תחול כבר עתה, החל מיום 1 באוגוסט 2006, ז' באב התשס"ו, והחובה לתעד חקירות חשודים בעבירות הריגה, שאינן עבירות תעבורה, תחול כבר ביום 1 באוגוסט 2007, י"ז באב התשס"ז.

מנחם בן-ששון: לבסוף, הוסף סעיף מעקב אחר יישום החוק וביצועו, שבמסגרתו יידרשו השר לביטחון הפנים ושר המשפטים לדווח לוועדת החוקה, חוק ומשפט תוך חצי שנה על תוכנית רב-שנתית בדבר היערכות ליישום החלתה של החובה לתעד חקירת חשוד בתיעוד חזותי או קולי.

מנחם בן-ששון: כן יידרשו השרים, במהלך תקופה של ארבע שנים, לדווח לוועדת החוקה, חוק ומשפט אחת לשישה חודשים על מצב יישום החוק וביצועו.

מנחם בן-ששון: סעיף 63 - תיקון חוק בית-הדין לעבודה, ללא מאמץ, לא מהאופוזיציה ולא מהקואליציה, ביקש להסמיך את שר המשפטים להתקין תקנות שלפיהן הוצאות העסקת מומחים מטעם בית-הדין לעבודה יוטלו על בעלי הדין, בשונה מהמצב הנוהג כיום, שלפיו בית-הדין לעבודה מטיל את הוצאות המומחים על אוצר המדינה.

מנחם בן-ששון: לאחר משא-ומתן עם נציגי משרדי הממשלה - משרד המשפטים ומשרד האוצר – משא-ומתן מקצועי, אדוני היושב-ראש, סוכם כי אין צורך בתיקון, משום שהסמכות להתקין תקנות בעניינים אלה מצויה ממילא בידי שר המשפטים, בהתייעצות עם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, גם לפי החוק הקיים, ולכן נמחק הסעיף.

גדעון סער: אבל, האם שר המשפטים עדיין לא שינה את עמדתו, שבבית-הדין לעבודה ההוצאות האלה יושתו על הצדדים, זאת אומרת: עמדתו העקרונית לא השתנתה?

מנחם בן-ששון: אני חושב שלא, והראיה היא שאנחנו קיבלנו את התשובה ונמחק הסעיף.

גדעון סער: אני מודה שזה באמת הישג גדול לקואליציה, ששר המשפטים יעשה את זה בתקנות ולא בחקיקה.

מנחם בן-ששון: את זה אינני יודע, אבל לגבי שאלת החקיקה - - -

גדעון סער: השאלה היא שאלה ערכית, האם נכון להטיל בבית-הדין לעבודה את ההוצאות של עד מומחה על הצדדים, במקרה זה על העובד ועל המעסיק, על הבדלי היכולות ביניהם.

גדעון סער: זו שאלה ערכית, אני לא קובע עמדה, אבל מה תהיה הפרוצדורה - דווקא אולי היה יותר טוב אם זה היה נדון בוועדת החוקה, חוק ומשפט בראשותך והיה לך screening יותר גדול על התוצאה.

מנחם בן-ששון: אולי, אנחנו נעקוב ונראה, גם אדוני וגם עבדך.

מנחם בן-ששון: אדוני בוודאי יבוא בעצה אחת אתי, ונראה כיצד אפשר לתקן ולהתקין דברים, שימציאו סעד לציבור.

מנחם בן-ששון: סעיף 68 - תיקון חוק הסעד (סדרי דין בענייני קטינים, חולי נפש ונעדרים): התיקון ביקש להסמיך את שר המשפטים, בהסכמת שר הרווחה ושר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע אגרה עבור הכנת תסקיר של פקיד סעד, המוגש לבית-המשפט, לפי דרישתו, בדיונים שבהם על בית-המשפט להחליט בענייני משמורת ילדים.

מנחם בן-ששון: לאחר משא-ומתן בין משרדי הממשלה, סוכם לצמצם את ההסדר, ולוועדה כבר הגיעו עם תיקון, שהאגרה תיקבע רק עבור תסקיר שני ורק כאשר התסקיר נעשה לבקשת הצדדים.

מנחם בן-ששון: אולם בדיון בוועדה, שבו השתתפו נציגי משרדי הממשלה, ארגונים חברתיים וחברי כנסת מכל סיעות הבית, הביעו חברי הכנסת בוועדה התנגדות נחרצת להוספת הסמכות לקבוע אגרה בעניין הזה.

מנחם בן-ששון: צוין כי אין מקום להטיל תשלומי אגרות נוספים על האגרות המשולמות עבור פתיחת ההליך בבית-המשפט דווקא על אוכלוסייה המצויה במצוקה של פירוק משפחה.

מנחם בן-ששון: הוסבר כי תסקיר שני נדרש לא אחת כאשר מדובר בסכסוכים קשים במיוחד, כאשר אינם מגיעים לכדי סיום.

מנחם בן-ששון: עוד צוין, כי מנגנון גביית האגרה והדיונים שיידרשו כדי להחליט על מתן פטור לפי מבחן הכנסה ולפי מידת ההצדקה לדרישת התסקיר יובילו לעלויות ולעיכובים, אשר נזקם למערכת, להורים ולילדים הממתינים להכרעה בענייני משמורת, גדול בהרבה מהתועלת הזעומה שעשויה לצמוח מגביית האגרה.

מנחם בן-ששון: בדיון התברר, כי בהתאם לסיכום המעודכן, מדובר על גביית אגרה בסכום מרבי של 2 מיליוני שקלים ולא 40.

מנחם בן-ששון: פקידת סעד ראשית, שהשתתפה בדיון, ציינה כי קיים מחסור חמור של יותר מ-100 תקנים של פקידי סעד, אשר אינו זוכה למענה במהלך השנים.

מנחם בן-ששון: בעקבות הדיון בוועדה ועל דעת החברים ומשרדי הממשלה הוחלט להסיר את התיקון מהצעת החוק.

מנחם בן-ששון: הדיון היה מעניין, חרף האיום שחברי הכנסת חוזרים ומעלים, שאי-אפשר לקיים דיון ענייני ערב הגשת התקציב.

מנחם בן-ששון: סעיף 69 כבר הוזכר היום בדיון על-ידי חבר הכנסת איתן, וברשותכם, בכל זאת אני אקריא את זה, על מנת למסור דיווח לחברי הבית.

גדעון סער: אבל בתמצית.

מנחם בן-ששון: הכול בתמצית.

מנחם בן-ששון: התיקון בא לאפשר למשרדי הממשלה, לרשויות המקומיות ולגופים ציבוריים אחרים שייקבעו לשלוח לציבור דברי דואר בדואר אלקטרוני, באופן שייחשב כמשלוח דואר רשום.

מנחם בן-ששון: ההצעה מתנה את השימוש בדואר אלקטרוני רשום בדרישות אבטחה מוגברות, וכן בהסכמת הנמען, אשר יקבל לשם כך כתובת דואר אלקטרוני מיוחדת שתשמש אותו לצורך זה.

מנחם בן-ששון: מדובר במערכת המכונה "כספת", שפותחה במסגרת פרויקט גדול, "ממשל זמין", באגף החשב הכללי במשרד האוצר.

מנחם בן-ששון: הכוונה היתה להתחיל בהפעלת פיילוט, אשר גם לגביו סברו חברי הוועדה, כי כדאי לתת את הדעת על הפרטים, על הדקדוק ועל דרך החלת החוק - והסכים הבית כבר בשבוע שעבר לפצל את החוק.

מנחם בן-ששון: זו שוב דוגמה לדיון ענייני ולהכרעה מקצועית.

מנחם בן-ששון: בכך תם הדיווח שלי לחברי הבית על עבודת הוועדה.

מנחם בן-ששון: אני מבקש להודות למבשרת נבו-לנדאו, לערן סידיס, לדורית ואג, לסיגל קוגוט, לתמי סלע, לאפרת רוזן, לנטלי שלף, לתמי ברנע, לקרן ויינשל, לאיל זנדברג ולאיתמר גלבפיש.

גדעון סער: בסוף סרט יש רשימה יותר קצרה.

מנחם בן-ששון: אנחנו נוטים מדי פעם לשכוח את מערכת האנשים שעומדת לצדנו בוועדות, וראוי גם להודות, לשבח ולהלל בשעה זו של הלילה.

מנחם בן-ששון: תודה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: חבר הכנסת בן-ששון, אני מודה לך גם על הדיווח המפורט וגם על כך שבתקופה הקצרה מאז נבחרת לעמוד בראשות הוועדה כבר הספקתם לעסוק בכל כך הרבה נושאים חשובים.

גדעון סער: תודה רבה לך.

גדעון סער: חבר הכנסת מגלי והבה מסיעת קדימה, בבקשה.

קריאה: - - -

גדעון סער: לפניו היה חבר הכנסת אפי איתם, אבל הוא איננו נוכח, ולכן הוא יפסיד את תורו.

גדעון סער: ממילא, כפי שראינו בהסכמים שהונחו על שולחן הכנסת, אינני יודע איזו עמדה הוא היה נוקט אם הוא היה נמצא באולם.

יורם מרציאנו: הוא בדרך אל הבנק.

גדעון סער: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, היום היה לי זמן לשבת ולהאזין לחברי הכנסת.

מגלי והבה: שמעתי את אלה שמדברים על החסרונות של חוק ההסדרים ואת אלה שמדברים על היתרונות ועל ההישגים בחוק ההסדרים.

מגלי והבה: כמובן, כמו שאומר הפתגם, תמיד להצלחות יש הרבה אבות והכישלון יתום.

מגלי והבה: נכון שבחוק ההסדרים היו כמה גזירות לא מקובלות, ויש בו המון דברים שניתן לעשות בחקיקה רגילה, או דברים שאפשר לטפל בהם בצורה יסודית.

מגלי והבה: אבל כשהחוק מובא ויש ועדות שמקבלות את ההחלטות שמטרתן להיטיב עם האזרחים - ומובן שהקואליציה עושה את התפקיד שלה וגם האופוזיציה מנסה לעשות את התפקיד שלה, לכל אחד התפקיד שלו - בסופו של דבר, מה שחשוב זה שבסופו של יום תגיד מה היתרונות וההישגים בחוק ההסדרים, שכן רצית להגיע אליהם.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על כמה הישגים חשובים, ודי אם נביא את החוק החשוב של השמים הפתוחים, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: על החוק הזה אין מחלוקת.

מגלי והבה: אני מציין אותו.

מגלי והבה: אני חושב על כל אלה שעמלו לתקן ולהבטיח שתהיה הדדיות - לא רק תחרותיות, אלא גם שמירה על מה שיש לנו.

מגלי והבה: זה הישג חשוב.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על חוק התכנון והבנייה ועל ההישג של חוק התכנון והבנייה.

מגלי והבה: אדוני, אתה מסתובב בצפון ומכיר את בעיות הבנייה ואת המגבלות שהיו על הוועדות המקומיות, וכן את כל תהליך הבנייה שמצריך הגעה לוועדות המחוזיות והארציות.

מגלי והבה: אתה בא בחקיקה מהירה וזריזה, ולטובת האזרח מעביר סמכויות לוועדות המקומיות.

גדעון סער: אם כי נדמה לי שבנושא הזה היתה יותר מחלוקת עם ארגוני הירוקים.

מגלי והבה: בהחלט, ארגוני הירוקים תמיד דואגים מבחינתם לשטח פתוח, אבל אנחנו צריכים לחשוב על האזרחים.

מגלי והבה: לפי תפיסת העולם שלי, כשמגיעים לנקודה מה עדיף – האדם או הטבע והחיות – אני מעדיף חיי אדם.

מגלי והבה: זו תפיסת העולם שלי.

מגלי והבה: לכן יש הבדל בין אלה לאלה.

מגלי והבה: אבל זה גם הישג חשוב שאנחנו מקצרים את התהליכים לאותה אוכלוסייה.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על עוד הישגים בתחום החקיקה הזאת, אנחנו חייבים לבוא ולהגיד שנעשתה עבודה.

מגלי והבה: אני מדבר על חוק הרפורמה במים, שמאגד את כל בעלי הסמכויות לרשות אחת.

מגלי והבה: מבחינתי, בשורה התחתונה, אפילו היום כשאתה בא ואומר שיקבעו קנה מידה לקבלת ההחלטות, אפילו בדבר שפגע בדרך כלל באוכלוסיות החלשות או ביישובים החלשים - הענישה הקולקטיבית בסגירת המים – אז אם הגענו למצב שתהיה רשות ויהיה מי שיכתיב את התנאים מתי מותר שלא להשתמש בנשק הזה של ענישה קולקטיבית - - -

גדעון סער: כבר בקדנציה הקודמת חוקקנו חוק - - -

מגלי והבה: עשינו את כל התהליך הזה.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: הפסקנו, אבל לצערי הרב הדבר הזה נמשך.

מגלי והבה: אבל מה שמפריע לי, אדוני היושב-ראש, בכל הכנות – כולם שווים בפני החוק, אבל מצאתי את עצמי נאלץ להסביר ולהגן על כך שמבצעי המדיניות בהרבה מקרים לא מטפלים בסוגיות בשוויון ויש להם סדר עדיפויות שונה.

מגלי והבה: מכאן אציג לך את הבעיה - - -

גדעון סער: אדוני סגן המזכיר, נדמה לי שאף אחד מ-25 שרי ממשלת ישראל לא נמצא כרגע.

גדעון סער: סליחה.

גדעון סער: שלום, כבוד השר נהרי, אני פשוט מסתכל על שולחן הממשלה.

משולם נהרי: באתי לפה כי לא רציתי להשאיר אותך לבד.

גדעון סער: הייתי מוטרד לרגע.

מגלי והבה: התחלתי להסביר את הדילמה שאנחנו נתקלים בה מדי פעם.

מגלי והבה: כבן מיעוטים, כשאני רואה שסדר העדיפויות בביצוע אינו שווה לכל האזרחים, זה מקומם אותי.

מגלי והבה: על זה אני עושה את המלחמות שלי.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על הבעיה שאנחנו סובלים ממנה, ואתה אישית טיפלת בה יותר מפעם אחת - הרשויות הדרוזיות בפרט והרשויות הערביות בארץ בכלל, בעיקר שזה כמה ימים הרשויות האלה שובתות.

מגלי והבה: אנחנו מוצאים תקציבים להסכמים כאלה ואחרים, ולא מסוגלים לפתור בעיות שחוזרות על עצמן שנים.

מגלי והבה: היום כמה רשויות שובתות וסוגרות את הדלתות שלהן, אדוני השר, ואתה רואה שאנשים לא קיבלו משכורות הרבה חודשים.

מגלי והבה: אני יכול להגיד שהבשורה שהבאתי היא, שביום רביעי אנחנו יושבים עם שר הפנים ועם שר האוצר, וזה מספיק זמן כדי שנוכל אולי למצוא פתרון ולקבוע את סדר העדיפויות הנכון.

מגלי והבה: כי אם הרשויות עמדו במטלות ועשו כל מה שצריך מבחינת הרפורמה שנתבקשו לעשות, והאוצר אומר: נכון, עשיתם, ומשרד הפנים לא מעביר להם את הכסף - זה לתקוע אותן בלי לטפל באוכלוסיות שלהן.

מגלי והבה: ומי סובל?

מגלי והבה: אותם עובדים שעובדים ברשויות המקומיות ולא מקבלים משכורת.

מגלי והבה: אתה נכנס לדילמה הזאת, אדוני היושב-ראש, שמתקבלות ההחלטות ואתה שואל איפה השוויון, איפה סדר העדיפויות בביצוע השוויון.

מגלי והבה: אני מדבר על כך שאנחנו מוצאים תקציבים, והתקציבים האלה הולכים לפעמים ליעדים כאלה ואחרים.

מגלי והבה: עשית את זה כשהיית יושב-ראש הקואליציה, כולם עושים.

מגלי והבה: אנחנו נלחמים על מנת שמה שמגיע לאותן רשויות הן אכן יקבלו, ושאנחנו נמצא אוזן קשבת ונמצא תמיכה, ושלא יחשוב מישהו שניתן לפתור בעיות קואליציוניות ואי-אפשר לפתור בעיות של הרשויות המקומיות השובתות.

מגלי והבה: המבחן יהיה ביום רביעי.

מגלי והבה: לכן, אדוני היושב-ראש, כשאני מסכם את הדברים אני אומר שאנחנו צריכים להתייחס בחיוב לכל הישג שבא לשרת את האוכלוסייה ובא לשרת את כל שכבות העם – גם בחוק ההסדרים.

מגלי והבה: אבל אסור לנו לבוא ולהתגאות בכך שחלק מהאנשים עשו, שחלק מחברי הוועדה עשו.

מגלי והבה: הייתי גאה בחלק גדול מאנשי האופוזיציה שעשו עבודה נפלאה, וגם מהקואליציה.

מגלי והבה: אבל כשאתה מגיע לסיכום העקרונות, זה הישג מאוד חשוב, והמלחמה שלי היא – ואני מקווה שאני אזכה כאן לסיוע – שיהיה פה יישום שוויוני לכל חלקי המדינה ולא תהיה אפליה בין סוגי אוכלוסייה.

מגלי והבה: תודה רבה, אדוני.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת והבה.

גדעון סער: אני רוצה לשבח אותך על המאבק העקבי שלך באמת בנושאים האלה.

גדעון סער: אני עוקב – וגם פועל, כמו שאתה יודע – יחד אתך ועם אחרים, בעיקר בנושא של עיר הכרמל, ומצפה שברשות שאיחדנו ועשינו כל כך הרבה למענה יימצאו הפתרונות שמגיעים לתושבים.

גדעון סער: תודה לך על הדברים.

גדעון סער: חבר הכנסת יצחק וקנין, נציג סיעת ש"ס, בבקשה.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת שבחרתי לדבר על עניין מסוים – כולנו עולים פה אל הדוכן הזה וכולנו מחפשים את החיוב ואת השלילה בחוק ההסדרים.

יצחק וקנין: חלקנו אפילו מנסים לשבח את ההישגים של חוק ההסדרים.

יצחק וקנין: אבל אני חייב להגיד משהו, רבותי.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת – ואנחנו אומרים את זה כבר כמה שנים, מי כמוני, אני כבר יותר מעשר שנים פה בכנסת – ואני חושב שאם יש רעה חולה שצריך שלא תהיה עוד בעולם, היא חוק ההסדרים.

יצחק וקנין: גם אם אני מצליח להעביר חקיקה מסוימת בהליך מזורז, אני בכל זאת חושב שאין לזה מקום בבית-המחוקקים.

יצחק וקנין: מכיוון שכשאני עושה את המאזן הסופי של כל חוק ההסדרים – רבותי, כולנו יודעים שאם היינו לוקחים את חוק ההסדרים כפי שהונח פה לפני כשלושה שבועות או שבועיים, הוא לא דומה לחוק ההסדרים שלפנינו.

יצחק וקנין: אין ספק בכלל.

יצחק וקנין: אבל עדיין יש פה דברים שלא עולה על הדעת שאפשר להעביר אותם בחקיקה בצורה כזאת.

יצחק וקנין: יש דברים שחלק מחברי הכנסת אפילו לא קוראים אותם בכלל.

יצחק וקנין: הם לא יודעים על מה מדובר.

יצחק וקנין: הם לא נכנסים לעומק הסעיפים, ובטוח שבחלק מהדברים אנחנו לא יודעים מה מוכרים לנו החבר'ה מהאוצר.

יצחק וקנין: מי שמחפש את האמת – ואני לא תוקף פה את הממונה על התקציבים ואת אלה שבאים אלינו לוועדות, הרפרנטים מהאוצר, אלא אני אומר דברים שאנחנו חייבים לתת עליהם את הדעת כמחוקקים.

יצחק וקנין: בלתי אפשרי שנעביר חוקים בצורה כזאת.

יצחק וקנין: את הדבר הזה צריך לעצור ולהפסיק.

יצחק וקנין: יצא בשלושת הימים האחרונים שהייתי בין אלה שהצביעו נגד בוועדת הכספים, אולי מהבודדים שהצביעו נגד, כי לא האמנתי - - -

גדעון סער: באילו סעיפים?

יצחק וקנין: בסעיף המים.

יצחק וקנין: אמרתי, ואני אומר את זה פה, שלדעתי כל אלה שמשבחים את הסעיף הגדול הזה של המים – חלקו מקובל עלי, התאגיד וכל מה שהממשלה מתכוונת לעשות, לאגד את כל הגורמים כדי שזה יהיה במקום אחד ולא יהיו עשר ידיים שכל אחת מושכת לכיוון אחר.

יצחק וקנין: אבל בנושא החקלאות, לדעתי, מי שלא מבין מה זה יגרום לחקלאות – בתוך שנה-שנתיים אנחנו נראה את הדברים האלה במלוא חומרתם.

יצחק וקנין: כי אי-אפשר להטיל מעמסה כזאת על החקלאי, שגם ככה קורס, ולהעלות לו את מחיר המים בצורה דרסטית.

יצחק וקנין: הוא לא יוכל לעמוד בזה.

יצחק וקנין: על חוק הדיור הציבורי הצבעתי נגד.

יצחק וקנין: הייתי בודד, למרות כל ההתבטאויות של חברי הכנסת בוועדה.

יצחק וקנין: אמרתי שבשום פנים ואופן אי-אפשר לדבר בוועדה - וכשמגיעים להצבעה אתה לא מוצא את כל אלה שקמו ואמרו: אנחנו נצביע בידיים וברגליים נגד.

יצחק וקנין: אנחנו צריכים להבין, רבותי, הדבר הזה גורם לכך שהגענו למצב – כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש – שמעבירים 300 מיליון בהינף יד.

יצחק וקנין: אתמול בערב אני אומר לכולם: חבר'ה, מה קרה לאחד מחברי הכנסת מהמפד"ל, שפתאום נעלם?

יצחק וקנין: וכשהוא נכנס הוא נמנע.

יצחק וקנין: ואני זה שאמר: רבותי, יש פה הסכם, שימו אותו על השולחן.

יצחק וקנין: דרך אגב, גם עם החקלאים היה הסכם, ורק אחרי שצעקתי בוועדה מישהו לקח אותי הצדה ונתן לי טיוטה כדי שאצביע על החוק.

יצחק וקנין: אמרתי: רבותי, גם אם אני קורא את הטיוטה הזאת, אני לא מצביע, כי בשום פנים ואופן לא ייתכן שחבר כנסת מסוים יודע על איזו טיוטה, ולי נודע עליה באקראי, וחשבו שאולי אני בודה את הדברים מלבי, ואחרי כמה שניות מתחילים להבין שאני אומר דברי אמת ויש פה איזה הסכם כתוב, ומתברר שהנה, שמו לפנינו את ההסכמים, רבותי, כתובים וחתומים.

יצחק וקנין: את כל זה אמרתי אתמול.

יצחק וקנין: ולגבי נושא המים, הבוקר אמרתי את זה לפני ההצבעה.

גדעון סער: איני יודע אם היה בכלל תקדים להסכם תמורת הימנעות.

יצחק וקנין: מעולם לא היה דבר כזה.

יצחק וקנין: לתמוך בתקציב – אני מבין.

יורם מרציאנו: אם מותר להעיר הערת ביניים בשעה הזאת - - -

גדעון סער: אתה הדובר הבא, אז למה הערת ביניים?

יורם מרציאנו: אני רוצה לומר לידידי, שאני מאוד מעריך אותו, חבר הכנסת וקנין, שאני מכיר מקרים ברשויות המקומיות, אדוני היושב-ראש, שכשהבטיחו לחבר המועצה משהו תמורת ההצבעה שלו על התקציב, זה נגמר ביחידה לחקירות.

גדעון סער: אני אמרתי את זה מעל הדוכן.

יצחק וקנין: בקטע הזה אני לא כל כך מודאג.

יצחק וקנין: כבר היו הסכמים וכבר היו דברים.

יצחק וקנין: אבל אני כחבר הקואליציה יושב בוועדה, מאחורי גבי חברים בקואליציה עושים הסכמים, וכשאני עולה על ההסכם ואני אומר: מה קרה פה, חבר'ה?

יצחק וקנין: אומרים: יש טיוטת הסכם.

יצחק וקנין: כשאני מאיים שאצביע נגד, והצבעתי נגד בסופו של דבר, אף-על-פי שהראו לי את הטיוטה – לא יעלה על הדעת.

יורם מרציאנו: - - -

יצחק וקנין: מה שרואים מפה לא רואים משם.

יצחק וקנין: אני בכל זאת אומר, רבותי, חוק ההסדרים לוקח אותנו לכל מיני מקומות אפלים, שזאת התוצאה הסופית שלהם, שמאחורי גבנו נעשים דברים והסכמים שעולים 300 מיליון.

יצחק וקנין: עמדתי ליד שלי כשקובי הבר אמר: אין לי מאיפה, אין לי 300 מיליון.

יצחק וקנין: יש הסכם קואליציוני חתום שהיה צריך ליישם אותו ולקיים אותו במפלגת העבודה - והנה 300 מיליון בהינף יד, ככה.

יצחק וקנין: אני לא חושב שהסאגה הזאת יכולה להימשך.

יצחק וקנין: כל פעם נבוא ונראה אותם דיונים, ובחוק ההסדרים - ונגיע לחוק התקציב, שזה עוד נורמלי, אבל חוק ההסדרים זה מכה שלא כתובה בשום מקום.

יצחק וקנין: צריך לסיים אותה.

יצחק וקנין: אומרים: ביערת רע מקרבך.

יצחק וקנין: תודה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת וקנין.

גדעון סער: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת יצחק גלנטי - אינו נוכח.

גדעון סער: לפנים משורת הדין אני מאפשר לחבר הכנסת יורם מרציאנו מסיעת העבודה-מימד לשאת את דבריו.

גדעון סער: הוא יהיה הדובר האחרון להיום.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת מרציאנו; לרשותך חמש דקות.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חבר הכנסת, כנסת כמעט ריקה, ריקה לגמרי, גם אני הייתי שותף, בהיותי חבר בוועדת הכלכלה ובוועדת הפנים, בדיונים - שלצערי הרב אינם מביאים כבוד לבית הזה - במסגרת חוק ההסדרים לקראת ההצבעה בקריאה שנייה ושלישית על תקציב 2006.

יורם מרציאנו: גם אני חוויתי את החוויה הזאת בוועדות, ולא פעם מצאתי עצמי מצביע יחד עם נציגי האופוזיציה על דברים שחשבתי שכאיש חברתי אני לא יכול ולא צריך להרשות לעצמי להצביע בעד חוק ההסדרים במתכונת הזאת.

יורם מרציאנו: כמו שאמרה פה חברתי שלי יחימוביץ, החוק הוא בעצם מורשת ביבי נתניהו, שאימץ אותו אהוד אולמרט.

יורם מרציאנו: אהוד אולמרט לקח אותו יחד עם הממשלה הזאת - ואני חבר בקואליציה הזאת, בשתי ידיים.

יורם מרציאנו: עמד פה לא מכבר ידידי שר האוצר, דיבר על חמלה ודיבר על פרויקט שיקום שכונות, והזכיר מנהיג גדול בעם היהודי, מנחם בגין עליו השלום, שעשה והוביל פרויקט שיקום שכונות במדינת ישראל, שנתן מזור ותקווה למיליוני אזרחים, ואמר: לקראת הקריאה השנייה והשלישית גם אני אדאג להכניס ולתקצב פרויקט שיקום שכונות.

יורם מרציאנו: דפדפתי ודפדפתי ודפדפתי, עלעלתי ועלעלתי ועלעלתי, וכל מה שאני מגלה זה 11 מיליון ש"ח לפרויקט שיקום שכונות 2006 - ממשלת החמלה החברתית.

יורם מרציאנו: לא די בכך, לישיבת סיעת העבודה היום הגיעו אנשים שבזכותם קמה המדינה הזאת, ניצולי השואה שהסכימו לחשוף את סיפורם הקשה, והם מבקשים להעביר את חוק ניצולי השואה - חוברת שהכותרת שלה, אדוני היושב-ראש: אל תשליכני לעת זיקנה, ככלות כוחי אל תעזבני.

יורם מרציאנו: יש בה סיפורים של גיבורים שאנו, כנציגי העם, מופיעים אצלם בערב יום השואה, ונזכרים בהם רק בערב יום השואה, ומבקשים קצת כבוד למי שבנו והמדינה הזאת קיימת בזכותם.

יורם מרציאנו: מדברים פה ניצולי השואה.

יורם מרציאנו: צפורה ביקשה עזרה במימון משקפי קריאה, אך בקשתה נדחתה על-ידי הקרן מחוסר תקציב.

יורם מרציאנו: יהודית ביקשה עזרה במימון מכשיר שמיעה, אך בקשתה נדחתה על-ידי הקרן מחוסר תקציב - בת 87, אלמנה, ניצולת השואה.

יורם מרציאנו: מנחם ביקש עזרה במימון הטיטולים שעולים כסף רב, אך הקרן נאלצה לדחות אותו מחוסר תקציב.

יורם מרציאנו: אני מסתכל על החוברת הזאת.

יורם מרציאנו: כבחור שנולד בארץ, כבן למשפחה שלא חוותה את השואה, כבן למשפחה גאה שאומרת תמיד: צריך לזכור - אבל אנו לא יודעים לזכור את זה בבואנו היום להצביע בקריאה שנייה ושלישית.

יורם מרציאנו: איפה הכבוד היהודי?

יורם מרציאנו: איפה הערכים שעליהם התחנכנו?

יורם מרציאנו: ואנו מסתכלים על חוק ההסדרים, שנולד בחטא.

יורם מרציאנו: אנו, העם היהודי, רואים היום את חוק ההסדרים, שהמציא אותו מישהו שם באוצר - ומה זה, בעיני, כחבר כנסת חדש, חוק ההסדרים?

יורם מרציאנו: עד כמה שלמדתי, זה משהו שכשרוצים להעביר חוקים, במקום להעביר את זה בצורה מסודרת, לקיים בהם דיונים - הרי הממשלה יכולה להעביר חוקים כממשלה, להביא אותם לבית הזה, לקיים פה דיונים כדי שנלמד אותם, נבין אותם, נקיים אותם, נצביע עליהם בתהליך חקיקה מסודר.

יורם מרציאנו: אז מישהו החליט שחוק ההסדרים זה הפתרון לחוקים שהממשלה רוצה להביא בהסתר, הייתי קורא לזה.

יורם מרציאנו: אני מקווה שב-2007, שבמסגרת חוק התקציב 2007 ייעלם חוק ההסדרים כלא היה.

יורם מרציאנו: אני אומר לכם, מחר ומחרתיים נצטרך להצביע על חוק ההסדרים ועל התקציב.

יורם מרציאנו: כחבר כנסת חדש אני אתן הזדמנות לממשלה הזאת, מתוך תקווה שבתקציב 2007 תהיה באמת ממשלת חמלה חברתית, כי אני באמת לא רוצה שהממשלה הזאת תקצר את חייה מהר מאוד.

יורם מרציאנו: אני מקווה שחוק ההסדרים ב-2007 – לא נראה אותו, ותקציב 2007 - כבר לא יספרו לנו שזה תקציב ביבי נתניהו, שנלחמנו בו עד כמה שרק יכולנו.

יורם מרציאנו: ואני מודה לחברי בסיעת העבודה, לשלי ולאורית ולחברים נוספים, שהעיפו שם מחוק ההסדרים קרוב ל-22 סעיפים.

יורם מרציאנו: הם גילו באמת חמלה חברתית לטובת מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: תודה רבה וערב טוב.

גדעון סער: תודה לך, חבר הכנסת מרציאנו.

גדעון סער: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

גדעון סער: הישיבה הבאה תיפתח מחר, יום שלישי, י' בסיוון התשס"ו, 6 ביוני 2006, בשעה 09:00.

גדעון סער: ישיבת הכנסת נעולה.