ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה העשרים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2006-06-20 00:00

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, כ"ד בסיוון, 20 ביוני.

דליה איציק: חברי הכנסת, הסעיף הראשון בסדר-היום: נאומים בני דקה.

דליה איציק: הינכם מתבקשים להצביע.

דליה איציק: תודה, חברי הכנסת.

דליה איציק: ובכן נמתין לפלט שיוצא, אפשר להצטרף.

דליה איציק: חבר הכנסת אפללו, בבקשה.

אלי אפללו: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר - הצנתור הווירטואלי.

אלי אפללו: אלפי חולים ממתינים, המתינו, להכנסת הצנתור הווירטואלי לסל הבריאות.

אלי אפללו: הקרדיולוגים ניסו לעכב את הביצוע.

אלי אפללו: בסוף משרד הבריאות אישר את הבדיקה כשיש חוות דעת של רופא מומחה, אבל קופות-החולים מטעות את החולים, לא מאשרות את הבדיקה, גובות אלפי שקלים על הבדיקה שכולם בעצם יכולים לקבל אותה מטעם סל הבריאות.

אלי אפללו: אני חושב שזו שערורייה שדבר כזה, במקום להקל ולעשות טוב יותר לאזרחים - אנחנו יוצרים קשיים כשיש פתרון הרבה יותר טוב.

אלי אפללו: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו - חבר הכנסת יעקב כהן.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה רבה, גברתי.

דב חנין: היום קיימנו בוועדה לזכויות הילד דיון בהיערכות המערכת לחופש הגדול, והתמונה שמסתמנת היא תמונה קשה.

דב חנין: החופש הגדול ייראה אחרת לילדיהם של עשירים והוא ייראה אחרת לגמרי לילדיהם של עניים וגם לילדי שכבות הביניים בחברה הישראלית.

דב חנין: המדאיג במיוחד הוא שגם הסדרים שהיו קיימים בעבר, שבהם הוקצו כספים לסבסוד של קייטנות לילדים של משפחות שאין להן הרבה אמצעים, גם כספים אלה נעלמו וסבסודים אלה נעלמו, וזה מותיר שכבה גדולה מאוד של ילדים בישראל שאין להם יכולת ליהנות בחופש הזה מקייטנות, מפעילויות, מאירועים, מהתרחשויות, ובעצם הם נידונים לבטלה.

דב חנין: לדעתי הכנסת צריכה לפעול בנושא הזה, ולפעול בדחיפות.

דב חנין: במסגרת הוועדה לזכויות הילד העלינו כמה הצעות מעשיות, אבל מובן שבנושא הזה הכדור נמצא בידי הממשלה, וקודם כול בידי משרד החינוך.

דב חנין: מדובר גם בהקצאת תקציבים לעניין הזה.

דב חנין: זה נושא שראוי וחשוב להקצות לו את התקציבים כמה שיותר מהר.

דב חנין: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני .

דליה איציק: חבר הכנסת כהן, ואחריו – חבר הכנסת ברכה.

יעקב כהן: כבוד גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, נדהמתי לשמוע על החלטת הממשלה בדבר הסיוע וההכרה בילדי העובדים הזרים.

יעקב כהן: אני חושב שלמידה זו של רחמים שיש כלפי ילדי עובדים זרים, שתרומתם בספק רב מאוד, מה הם עתידים לתרום למדינת ישראל, הייתי מציע תחליף, שיעזרו לילדי ישראל, ילדי החמד, על-ידי תוספת לקצבאות הילדים.

יעקב כהן: בימים אלה אנחנו שומעים על הקיפוח והשוועה של הילדים הרעבים, של מאות אלפי ילדים רעבים.

יעקב כהן: זה אחרת ממה שקיים במדינות אירופה, שם עוזרים פי כמה לילדים הקטנים, ואצלנו דווקא מקפחים אותם.

יעקב כהן: אנא מכם, את מידת הרחמים הזאת הייתי מציע להפנות לילדים שלנו, לילדי החמד, ובזה יתרמו לעתיד טוב למדינת ישראל.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, ואחריו – חברת הכנסת נאדיה חילו.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, פורסם היום בעיתונות בשמו של חבר הכנסת שנלר מקדימה, שהוא מציע להעביר את אום-אל-פחם למדינה הפלסטינית העתידית.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שכל חבר כנסת שרוצה להתבלט צריך לספסר ולסחור באזרחים הערבים ולומר לאן להעביר אותם או לא להעביר אותם, כאילו הם נכסים אישיים שלו.

מוחמד ברכה: יתירה מזאת, הוא, כקודמיו - שמדברים על החלפת שטחים ועל החלפת אוכלוסייה – מתייחס לאוכלוסייה הערבית כאל משהו מקביל למתנחלים.

מוחמד ברכה: לא באנו לכאן משום מקום, היינו כל הזמן כאן, לא גזלנו אדמה של אף אחד, לא בנינו בתינו על אדמה מופקעת, לא גירשנו אנשים.

מוחמד ברכה: אנחנו נמצאים במקום ובהיסטוריה ובמולדת, וכל הקבלה בינינו לבין המתנחלים היא מופרכת.

מוחמד ברכה: הייתי מציע לחבר הכנסת שנלר – שנמנה עם מפלגת השלטון, ולא עם האיחוד הלאומי -מפד"ל ולא עם ישראל ביתנו - להתעשת.

מוחמד ברכה: אני יכול רק להגיד לו שהאוכלוסייה הערבית, לא היא ולא אזרחותה יהיו נושא לספסרות פוליטית של מי שלא יהיה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת ברכה.

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו, ואחריה – חבר הכנסת טיבי.

נאדיה חילו: תודה רבה, גברתי.

נאדיה חילו: השבוע ביקרתי בתמרה, ואני מספרת לכם על הביקור שם.

נאדיה חילו: שתי אחיות מתמרה מנסות לגייס מיליון דולר כדי לממן השתלת מעי וכבד בארצות-הברית.

נאדיה חילו: הילדות ג'נא וחלא עוואד חולות במחלה נדירה, אך קיבלו רק כיסוי חלקי מהביטוח.

נאדיה חילו: זה כחודשיים חאתם והאלה עוואד, תושבי העיר תמרה שבגליל, נאבקים על חיי שתי בנותיהן – ג'נא, בת שנה וחצי, וחלא, בת שישה חודשים.

נאדיה חילו: אני רוצה לספר שזה מקרה מאוד נדיר, ואם לא תבוצע מייד השתלה במיאמי, בעלות מאוד מאוד גבוהה, הבנות לא יחיו.

נאדיה חילו: מפה אני רוצה להציג בפני כל חברי הכנסת גם את מספר הטלפון וגם את מספר החשבון, כך שאם מישהו יוכל לתרום, זו פשוט הצלת חיים של שתי תינוקות.

דליה איציק: אני נותנת לך עוד דקה, תגידי גם את מספר הטלפון וגם את מספר החשבון.

דליה איציק: קחי לך את הזמן.

נאדיה חילו: תודה רבה, גברתי.

נאדיה חילו: אני ממש מודה לך.

נאדיה חילו: הטלפון: 050-7857069.

נאדיה חילו: מספר החשבון בבנק ערבי-ישראלי, סניף 026: 10767/38.

דליה איציק: חזרי עוד פעם על המספרים לשומעים ששומעים אותנו בבית.

דליה איציק: זה סיפור טרגי, והנשיאות התייחסה אליו.

נאדיה חילו: תודה רבה, גברתי.

נאדיה חילו: מספר הטלפון לבירורים: 050-7857069.

נאדיה חילו: מספר החשבון בבנק ערבי-ישראלי, סניף 026: 10767/38.

נאדיה חילו: תודה רבה, גברתי.

נאדיה חילו: אני מאוד מעריכה את זה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: נשלח להם רפואה שלמה מכאן.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: בדיוק באותו נושא – הנשיאות החליטה אתמול שמחר יתקיים דיון, כהצעה רגילה לסדר-היום, על חלא וג'נא.

אחמד טיבי: מדובר במקרה שבו צריך השתלה של מעיים וכבד בשל מחלת מעיים גנטית קשה ביותר.

אחמד טיבי: כל ניתוח והטיפול עולים כמיליון דולר.

אחמד טיבי: עד לרגע זה הביטוח הקציב מיליון דולר.

דליה איציק: מי חברת הביטוח?

אחמד טיבי: זה לא חברת ביטוח, אלא קופת-חולים.

אחמד טיבי: מישהו הציע להורים לנסוע ולנתח בשלב הזה בת אחת.

אחמד טיבי: האב אומר: או שאני עושה את הניתוח לשתי הבנות, למרות הדילמה המוסרית והרפואית הקשה ביותר, או שהן נשארות פה ואני נשאר אתן.

אחמד טיבי: הם גם החליטו לא להביא עוד ילדים לעולם.

אחמד טיבי: הקריאה שלי היא לאמצעי התקשורת בעברית.

אחמד טיבי: אמצעי התקשורת בערבית עשו קמפיין, אבל עד לרגע זה עדיין יש מחסור של מיליון דולר, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת.

אחמד טיבי: אנחנו יודעים שאפשר לעשות קמפיין בערוץ-2, בערוץ-1, בתקשורת בעברית.

אחמד טיבי: נדמה לי שעד לרגע זה, מלבד עיתון "הארץ" והעיתונאי ג'קי חורי, אשר הבליטו את הידיעה, עדיין אין התייחסות רצינית לגודל הטרגדיה האפשרית ולגודל הנושא.

אחמד טיבי: התקשורת יודעת להתייחס טוב יותר ולעשות קמפיינים.

אחמד טיבי: לכן אני פונה לכולם, אנא סייעו כדי להציל את שתי הבנות האלה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ואחריו - חבר הכנסת יורם מרציאנו.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אדוני השר, יש גם נקודות אור.

גאלב מג'אדלה: בכלא חרמון היה מפגש מחזור של 80 אסירים שעברו שיקום וחזרו למשפחותיהם, נגמלו מסמים ומפשיעה והביאו בשורה לחברה הישראלית, האומרת שאפשר להשתקם.

גאלב מג'אדלה: זה הזמן לחזק את ידיהם ולברך את הנהלת כלא חרמון ושירות בתי-הסוהר.

גאלב מג'אדלה: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, ואחריו – חבר הכנסת פרוש.

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לפנות מפה לשר התחבורה ולבקש ממנו לפעול מתוקף תפקידו להעברת חלק ממסי רשות שדות התעופה, אשר לוקחת את המסים באופן עצמאי לעצמה, אף שלא מדובר במועצה תעשייתית כמו ברמת-חובב או בתפן.

יורם מרציאנו: לצערי הרב, לגבי השכנים ממול – והכנסת עסקה בעניין העיר לוד הרבה מאוד שנים – הייתי רוצה לראות איך הם נוהגים בחמלה כלפי השכנים שלהם בעיר לוד ומעבירים חלק מכספי המסים להצלת העיר, ולא גובים לטובת עצמם ומעניקים הטבות מופלאות ומפליגות לעובדים ברשות.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת פרוש, ואחריו – חבר הכנסת גפני.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מתנהל עתה דיון גם בין כלכלנים בשאלה אם הפחתת המע"מ ב-1% תועיל יותר לשכבות החלשות או לעשירונים הגבוהים, אם ההפחתה תהיה לטובת העניים, הקשישים והילדים הרעבים, או תיטיב למעשה דווקא עם העשירונים העשירים.

מאיר פרוש: אני מבקש לקבוע, שעל-פי חישובים שערכתי עם מומחים, דווקא שני העשירונים העליונים ייהנו יותר, והרבה יותר.

מאיר פרוש: שני העשירונים הגבוהים יקבלו 1.1 מיליארד שקלים, לעומת שני העשירונים העניים, שיקבלו רק 400 מיליון שקל.

מאיר פרוש: זאת אומרת, מתוך 3.3 מיליארדי שקלים של הפחתת המע"מ המתוכננת, רק 400 מיליון שקל ילכו לעניים.

מאיר פרוש: מעבר לכך, אני קורא לשר האוצר לדרבן את השרים במשרדים החברתיים לנצל את כל התקציבים, כי עד כה לא בוצעו כ-10 מיליארדי שקלים מהתקציב המתוכנן ל-2006, ואל נשכח את עודפי התת-ביצוע האדירים של השנה שעברה.

מאיר פרוש: נחשוב קודם על השכבות החלשות.

דליה איציק: אדוני, תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת רביץ.

אברהם רביץ: כל החרדים ביחד?

מאיר פרוש: שיוציאו קיטור.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, זה חידוש מרענן, אבל את הולכת מהסוף להתחלה.

דליה איציק: אנחנו נקים ועדת חקירה.

משה גפני: לא, אין צורך.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, היה אצלי עכשיו בפגישה מנהל בית-הספר של החינוך העצמאי בשדרות, הרב מויאל.

משה גפני: הוא תיאר את מה שכולנו יודעים, אבל מזעזע לשמוע את הדברים, כיצד מערכת החינוך בשדרות פועלת.

משה גפני: הרי המצב קשה מאוד לכולם, כלומר למבוגרים, לקשישים וגם לנוער.

משה גפני: מערכת החינוך נמצאת שם במצב בלתי אפשרי מכל בחינה שהיא, וגם אין ודאות לגבי העתיד.

משה גפני: אני לא אומר לצבא מה לעשות.

משה גפני: אני אומר שאנחנו, כחברה, לא יכולים להסכים שהמצב הזה יימשך עד אין סוף.

משה גפני: זה מצב שלא רואים את סופו.

משה גפני: ברור לחלוטין, שלו זה היה קורה בגוש-דן, באזור ירושלים או באזור חיפה, המצב הזה לא היה נמשך כך.

משה גפני: שוב, אני לא אומר לצבא מה לעשות, אבל אנחנו, ככנסת, לא יכולים לעבור על כך לסדר-היום.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר פרוש: לכן, הרב רביץ התייחס - - -

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת הרב רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, שר הביטחון אמר כי הממשלה מתכוונת לפנות ארבעה מאחזים בלתי חוקיים, מכיוון שיצאו מהם פורעי חוק שפגעו בתושבים פלסטינים, בילדים ובאנשי צבא.

אברהם רביץ: אינני מבין את השיטה המזכירה ענישה קולקטיבית.

אברהם רביץ: מדוע לא מענישים את פורעי החוק ומעמידים אותם לדין, ובמקום זה נוהגים כמדינה שלא מן המתוקנות ונוקטים ענישה קולקטיבית?

אברהם רביץ: אם מחליטים לפנות מאחזים בלתי חוקיים, כי זו החלטת בג"ץ ו/או החלטת הממשלה, יש לעשות זאת לפי קריטריונים ובזמן שיוחלט על הפינוי.

אברהם רביץ: הדבר הזה צריך גם להיעשות לפי החלטת ראש הממשלה, שהוא יתחיל בהידברות עם המפונים, ולפחות ינסה להתחיל כך.

אברהם רביץ: הצורה הזאת, שלוקחים ארבעה מאחזים, כי יש בתוכם פורעים, מסיטה את כל העניין, כאילו יש כאן איזה ביטוי לנקמה או למין פרץ רגשות, לא זה מה שצריך להדריך אותנו.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת יוסי ביילין.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, "זה נכון שהתעשיינים לא רוצים להעסיק ערבים וחרדים.

ג'מאל זחאלקה: זה ברור וזה טבעי.

ג'מאל זחאלקה: גם אני לא מוכן להעסיק אותם, ומי שאומר שהוא מוכן להעסיק אותם מבלבל את המוח".

ג'מאל זחאלקה: את הדברים האלה אמר התעשיין חיים מר, יושב-ראש קבוצת "מר תעשיות", בכנס תעשיינים בתל-אביב, לאחר ששמע הרצאה על העוני בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אלה דברים שבהחלט ראויים לגינוי.

ג'מאל זחאלקה: אם יש מקום, אפילו להעמיד לדין על הפרה של עקרון או של חוק השוויון בתעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: את זה אני קורא ליועץ המשפטי לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אבל יותר חמורות מהדברים הן העובדות שהדברים חושפים.

ג'מאל זחאלקה: התעשיינים שהיו שם שתקו ולא מחו.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שיש תעשיינים רבים שמעסיקים את כולם, בלי הבדל דת, גזע ומין, אבל יש הרבה "מרים" בארץ שעושים את החיים של כולנו מרים ביותר.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת ביילין, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חברת הכנסת ליה שמטוב.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כשהושבעה הממשלה הנוכחית יצאה הודעה מלשכת מחמוד עבאס, שלפיה הוא בירך את ראש הממשלה להיבחרו, והם סיכמו ביניהם להיפגש בקרוב.

יוסי ביילין: מייד יצאה הכחשה ממשרד ראש הממשלה, שלפיה לא נועדה שום פגישה.

יוסי ביילין: אתמול יצאה הודעה מלשכת מחמוד עבאס, ולפיה ראש הממשלה ונשיא הרשות הפלסטינית אמורים להיפגש בירדן.

יוסי ביילין: היום שמעתי את הודעת לשכת ראש הממשלה, ולפיה אין שום כוונה לפגישה.

יוסי ביילין: מקסימום תהיה ארוחת בוקר שבה ישתתפו שניהם, אבל לא כדי להיפגש.

יוסי ביילין: אני מוכרח לומר, שאני זקוק ממש נואשות לאיזה הסבר.

יוסי ביילין: היתה כאן ממשלה שקמה בהבטחה שימוצה המשא-ומתן עם מחמוד עבאס, ורק אם הדבר לא יעלה יפה, אז יהיו אולי צעדים חד-צדדיים.

יוסי ביילין: העובדה שראש הממשלה שלושה חודשים אחרי הבחירות נמנע מקיום פגישה וכמעט משפיל את אבו-מאזן על איזו כוונה מצדו להיפגש, מחייבת, לדעתי, את תשובתו.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חברת הכנסת שמטוב, בבקשה.

דליה איציק: אחריה - חבר הכנסת בן-ששון.

ליה שמטוב: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, מהלכת לה בינינו בשקט קבוצת אנשים, ורובנו לא מודעים כלל לקיומם, אך כולנו נהנים יום-יום מפרי עמלם.

ליה שמטוב: כשאנחנו יוצאים מהמשרד לאחר יום העבודה וחוזרים למחרת בבוקר, המשרד נקי ומסודר.

ליה שמטוב: מישהו היה שם בזמן שלא היינו, ניקה וסידר.

ליה שמטוב: כשאנו נמצאים במקום בילוי, שותים ונהנים, מישהו נמצא שם ודואג לביטחוננו.

ליה שמטוב: אני אומרת: הם העובדים השקופים, עובדי הקבלן – קבוצת אנשים מנוצלים ומושפלים אשר לא זוכים לקבל את המגיע להם עבור עבודתם.

ליה שמטוב: אין הם מחפשים חסד, ואין הם חיים על קצבאות.

ליה שמטוב: בסך הכול, אלה אנשים שעובדים קשה ודורשים לקבל את שמגיע להם.

ליה שמטוב: כאשר אתם עוברים היום במסדרונות הכנסת, חשבו עליהם.

ליה שמטוב: חשבו כיצד אנו יכולים לעשות למענם.

דליה איציק: גברתי, תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת בן-ששון, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חברת הכנסת קולט אביטל.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כמנהגנו, שני חידושים במחקר באוניברסיאות בארץ.

מנחם בן-ששון: במכון ויצמן צוות בראשות פרופסור יאיר רייזנר מצא כי ייתכן שיש לנו מזור לבעיית חולי הסוכרת הרגילים שגופם אינו מייצר די אינסולין, שהם יזריקו לעצמם תאים שמגיעים מרקמות לבלב.

מנחם בן-ששון: אני מדגיש את הדבר למי שנלחם תמיד בניסויים בבעלי-חיים.

מנחם בן-ששון: כאן הוא מצא שמילוי המחסור בתאים שכאלה יכול להגיע מרקמות לבלב של עוברי חזיר, שהוא חיה שהרכב גופה דומה מאוד להרכב גוף האדם.

מנחם בן-ששון: חלון הזמן שמבטיח השתלה מוצלחת הוא סוף השליש הראשון של ההיריון, כאשר עובר החזיר הוא בן 42 ימים.

מנחם בן-ששון: נאחל להם הצלחה.

מנחם בן-ששון: להבדיל, בכיוון האחר, במחקר תרבות הים התיכון, התבשרנו לפני כחודש על-ידי פרופסור דוד רוזנטל מהחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית על ממצא חדש של גניזה בז'נבה.

מנחם בן-ששון: מה שאפשר להעלות כבר בראייה ראשונה מתוך מה שהביא הוא, שאחד מגדולי פרשני התלמוד בימי הביניים, רבנו חננאל בן חושיאל, או רבנו אלחנן, אחד מארבעת השבויים, ידע את השפה הערבית והשיב תשובות בערבית יהודית ולא רק בעברית.

מנחם בן-ששון: אלה דברים שצריכים היו לאישוש, ועכשיו זכינו לראות אולי אפילו תשובה אוטוגרפית שלו בדיני שותפות.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

דליה איציק: אחריה - חבר הכנסת מיכאלי.

צבי הנדל: - - - החזיר דומה לאדם.

צבי הנדל: חשבתי כל הזמן הפוך.

ג'מאל זחאלקה: הפוך.

ג'מאל זחאלקה: יש ויש.

קולט אביטל: גברתי היושבת-ראש, בשבוע שעבר הופץ כרוז ביש"ע באלפי עותקים, כרוז הסתה שהופץ על-ידי פעילי ימין קיצוני.

קולט אביטל: הכרוז הזה מסרטט כמה תרחישים לקראת יישום ההתכנסות וקורא לתושבים לנקוט אמצעים אלימים נגד הצבא.

קולט אביטל: מסתבר שמאחורי הכרוז עומד מטה שקורא לעצמו "למנוע ולעכב".

קולט אביטל: התוכנית כוללת פגיעה בצבא, ברכוש צבאי, החדרת וירוסים למחשבים, חומרים משלשלים לחיילים וניסיון להצית אינתיפאדה חדשה על-ידי פגיעה ברכוש ערבים.

קולט אביטל: אינני צריכה להגיד לחברי הכנסת למה אני מודאגת מהסתה מהסוג הזה, שכבר ראינו כמותה בעבר, דווקא עכשיו, ערב הפינוי של יישובים בלתי חוקיים.

קולט אביטל: אני רוצה לקרוא לממשלה לנקוט יד חזקה נגד פורעי חוק.

קולט אביטל: אחרי ככלות הכול יש חוק גם בעניין ההסתה, ואני קוראת ליועץ המשפטי לממשלה להביא אותם לדין.

קולט אביטל: תודה רבה.

דליה איציק: גברתי, תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת אלדד.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, לפני שנה בדיוק נפטר הרב הראשי ליהודי גרוזיה, הרב רפאל אלאשווילי זצ"ל, והיום בדיוק יום אזכרתו.

אברהם מיכאלי: בקהילת יוצאי גרוזיה קיימו אתמול בערב את האזכרה המסורתית לרב.

אברהם מיכאלי: מי שהכירו - הוא היה רב, מנהיג רוחני מיוחד בדורו ובקהילת יוצאי גרוזיה.

אברהם מיכאלי: הוא שימש את העדה כ-50 שנה, הן בארץ והן בחוץ-לארץ, ומאז עלייתו לארץ בשנת 1972 המשיך להטביע את חותמו המנהיגותי והרוחני על בני העדה הן בארץ והן בתפוצות.

אברהם מיכאלי: הרב ייזכר בקרב קהילת יוצאי גרוזיה כמי שנאבק בחירוף נפש לפרוץ את שערי מסך הברזל בברית-המועצות לשעבר למען זכות העלייה של יהודי גרוזיה לארץ-ישראל.

אברהם מיכאלי: גם הספרות הענפה בתחום התורני, הדרש וההלכה, שכתב הרב, תמשיך להיות מקור להשראה וללימוד לרבים מקרב העם היהודי, ובמיוחד מבני עדת קהילת יוצאי גרוזיה.

אברהם מיכאלי: בקהילת יוצאי גרוזיה לא ישכחו את הרב ואת פועלו.

אברהם מיכאלי: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת סוייד.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, באגדות שועלים אוכלים ענבים.

אריה אלדד: במציאות הם אוכלים עופות, בשר או משהו, אבל באגדות הם אוכלים ענבים.

אריה אלדד: היה איזה שועל ידוע, מאיזה משל של איזופוס, שניסה להיכנס לכרם.

אריה אלדד: הוא ניסה לחפור מתחת לגדר, והוא לא הצליח.

אריה אלדד: הוא ניסה לטפס על הגדר, והוא לא הצליח.

אריה אלדד: בסוף הוא הגיע למסקנה שהענבים חמוצים והלך הביתה.

אריה אלדד: 1,000 "קסאמים" נפלו על הנגב המערבי.

אריה אלדד: ניסו סיכול ממוקד, ניסו סיכול לא-ממוקד, ירו עליהם בתותחים, ולא הצליח, ואז אמרו: "קסאם-שמסאם".

אריה אלדד: אולי יותר טוב שהשועל ילך הביתה?

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, השבוע קיבלתי פנייה מתושב כפר-יאסיף, ששנים נהג לשחות בבריכה בקיבוץ כברי עם משפחתו.

חנא סוייד: השבוע הוא הגיע לשם ואמרו לו שאסור לערבים, ושזו בריכה רק ליהודים.

חנא סוייד: הקיבוץ מקים בריכה אזורית רק ליהודים.

חנא סוייד: אני חושב שהמגמה הזאת של הרחקת הערבים, של דחיקת רגלי הערבים מהמרחב הציבורי, מגני שעשועים, מגנים ציבוריים, ואם איזו מכונה מקולקלת לא נותנים לערבים גם לטוס, היא מגמה מסוכנת, לא דמוקרטית ולא שוויונית, ומן הראוי שהכנסת תגיד את דעתה על התנהגות הולכת ומתרחבת זו במדינה.

חנא סוייד: תודה.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת גלנטי, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת מלכיאור.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, שרים נכבדים, בשבוע שעבר צוין בעולם יום המודעות הבין-לאומי להתעללות בקשישים.

יצחק גלנטי: הגשתי בדרכים המקובלות בקשה ליושבת-ראש הנכבדה לציין יום זה בדיון מיוחד במליאה וכן בהרצאות ובתערוכה בנושא זה.

יצחק גלנטי: לצערי, היושבת-ראש לא ראתה נושא זה כדחוף.

דליה איציק: אדוני, אנחנו ציינו.

דליה איציק: חבל שלא היית כאן.

דליה איציק: ציינו.

יצחק גלנטי: אני מבקש סליחה.

דליה איציק: טוב שכך.

דליה איציק: תודה.

יצחק גלנטי: אולם, אני סבור כי התעללות בקשישים היא נושא כאוב המחייב התייחסות רצינית של המליאה.

יצחק גלנטי: בישראל יש עשרות אלפי קשישים החשופים להתעללות פיזית ונפשית, שלא לדבר על פשיעה חמורה ואלימה.

יצחק גלנטי: יש המעריכים את מספרם בכ-50,000 בכל שנה.

יצחק גלנטי: רק בשבוע שעבר הזדעזענו מהרצח בחיפה, שהתבצע ככל הנראה במהלך שוד, ובו הטביעו הפושעים בני העוולה אשה בת 80 באמבטיה בביתה.

יצחק גלנטי: אתמול העברנו בקריאה ראשונה את חוק עונשי המינימום, ותמכתי בחוק זה.

יצחק גלנטי: אולם מן הראוי שהחוק יכיל ענישת מינימום גם למתעללים בקשישים ולפושעים הפוגעים בהם.

יצחק גלנטי: לשם כך, רצוי שבמסגרת הכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית ייתוסף סעיף של ענישת מינימום גם לפושעים המתעללים פיזית ונפשית בקשישים.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, ברוח זו אפעל להגשת הסתייגות מתאימה לחוק כאשר הוא יובא לוועדה לקראת הכנתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק גלנטי: תודה.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: אתה גם מוזמן לדבר עם מזכיר הכנסת ומנכ"ל הכנסת.

דליה איציק: זה מה שאמרתי בנאומי ובהתייחסותי בעקבות דבריך, ורק לא היית כאן - זה שצריך לעשות משהו עם הקשישים והזקנים, והלוואי שיהיה קדמן כזה כמו שיש לילדים גם לקשישים ולמבוגרים, שלצערי הרב ההתעללויות בהם פשוט בלתי נסבלות בעליל.

דליה איציק: אשמח אם אתה תיגש.

דליה איציק: אנחנו נחשוב על איזה אירוע לא במליאה, אלא מחוץ למליאה.

דליה איציק: אם יש לך איזו תוכנית, נשמח לשמוע.

דליה איציק: חבר הכנסת מלכיאור, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת בראש, כבוד השרים, עמיתי חברי הכנסת, במפגש הראשון המשמעותי בין הקדוש-ברוך-הוא לבין אברהם אבינו, הקדוש-ברוך-הוא אומר לו משהו מאוד מפתיע.

מיכאל מלכיאור: הוא אומר לו: "גר יהיה זרעך בארץ לא להם ועבדום וענו אתם ארבע מאות שנה".

מיכאל מלכיאור: זה דבר מאוד לא יפה.

מיכאל מלכיאור: ככה התחילו היהודים כעם במקום לא להם.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא, מה המשמעות.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, המשמעות היא מאורע מכונן של העם היהודי, יציאת מצרים, שבאה כתוצאה מהבנה מה זה להיות גר במקום לא שלהם.

מיכאל מלכיאור: לכן, יש בתורה פסוק, שכתוב כל כך הרבה פעמים, שיש ויכוח - הרי אנחנו מפרשים כל תג בתורה, ואסור שיהיה משהו מיותר.

מיכאל מלכיאור: 36 פעמים כתוב בתורה "ואהבתם את הגר כי גרים הייתם בארץ מצרים".

מיכאל מלכיאור: לכן, גברתי היושבת-ראש, מפתיע מאוד שדווקא נציגים שמחוברים לתורת ישראל יכולים לעמוד פה בכנסת ובתקשורת ובממשלה ולהתנגד להחלטה חשובה ביותר שהממשלה קיבלה היום, או השבוע, הנוגעת לילדים של העובדים הזרים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שדווקא יהודים שמחוברים לתורת ישראל צריכים להיות הראשונים לשבח ולהלל החלטה כזאת, שהיא ברוח המסורת היהודית, וכך המסורת היהודית המקורית היתה צריכה להיות.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חברת הכנסת עמירה דותן, בבקשה.

דליה איציק: אחריה - חבר הכנסת רן כהן.

עמירה דותן: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, השבוע אני רוצה לחבק מפה ולומר ברכת יישר כוח לרופאה הבדואית הראשונה, הגברת ד"ר ראניה עוקבי, שאותה פגשתי לפני כשנתיים, כשלמדה בבית-הספר לרפואה באוניברסיטת באר-שבע.

עמירה דותן: אני רוצה לשלוח ברכה חמה לאוניברסיטת באר-שבע ולבית-הספר לרפואה שם, ולבית-הספר לרפואה ולבית-החולים "רמב"ם", שם היא עשתה את ההתמחות שלה, ולקוות שתהיינה עוד רבות כמותה.

עמירה דותן: תודה רבה.

דליה איציק: גם אני מצטרפת לברכתך.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת אלי גבאי, שאני רואה שהוא לא כאן.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, מדי יום שלישי אני מקדיש את הדקה לנאום בנושא התאבדויות החיילים בצה"ל.

רן כהן: הפעם אקדיש את כל הדקה, או את רובה, למה שקורה בשדרות ולהתייצבות עם תושביה.

רן כהן: אומר רק משפט אחד.

רן כהן: גברתי, מדי שנה מתאבדים בישראל כ-500 איש ואשה, וכ-100 מהם, בממוצע, הם בני פחות מ-24.

רן כהן: אנחנו חייבים לעשות יותר ויותר מעשים כדי למנוע את אובדן החיים הזה, שהוא מכה קשה למדינה.

רן כהן: החלטתי, בכוונה, להקדיש היום את הנאום לשדרות, לנוכח המאבק של תושבי שדרות, שהיום, בתענית, אפשר לומר, מביעים את התקווה שלהם שכולנו ניחלץ לטובתם.

רן כהן: אני מציע לשרים הנוכחים להמליץ לשרים שלכם לרדת כל אחד מהם אל תושבי שדרות ולראות במה הם יכולים להועיל.

רן כהן: האמינו לי, שאין שר בממשלה שלא יכול להביא תועלת ממשית כדי לבטא את ההתייצבות של כל העם עם תושבי שדרות ויישובי עוטף-עזה.

רן כהן: תודה רבה.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: אני רואה שחבר הכנסת אלי גבאי לא נמצא - אדוני פה.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הבוקר מתנוסס בכותרת הראשית של "מעריב": "להפסיק עם ההיסטריה הזו של ה'קסאמים' בשדרות".

אליהו גבאי: רבותי, זוהי כותרת מזעזעת.

אליהו גבאי: אם זו אמת - קשה לי להאמין שאדם יוציא משפט כזה מפיו, והייתי רוצה שתהיה התנצלות בפני שדרות, בפני התושבים שם ותושבי עוטף-עזה, שסובלים מירי ה"קסאמים".

אליהו גבאי: זה דבר מזעזע.

אליהו גבאי: הייתי שם בשבוע שעבר, ביום חמישי, הייתי עד לנפילת ה"קסאמים" בביקור שלנו, המפד"ל והאיחוד הלאומי יחד.

אליהו גבאי: אנשים התעלפו, נשים צעקו בהיסטריה, אשה שכבה על התינוק שלה כדי שלא ייפגע.

אליהו גבאי: איך אפשר לומר דבר כזה לאנשי שדרות, שנאבקים יום-יום – אמא מפחדת לשלוח את בנה לבית-הספר, הילדים מרטיבים מתוך פחד?

אליהו גבאי: כל אמצעי ההגנה שמדברים עליהם לא יועילו, לא לאשה שהולכת לשוק, לא לילד בבית-הספר ולא למשפחות שהולכות לטייל עם ילדיהן.

אליהו גבאי: יש פתרונות לממשלת ישראל, היא צריכה רק לבצע.

אליהו גבאי: היא חוששת שזה פתרון לא פופולרי או שזה יציג אותה באור לא נכון.

אליהו גבאי: בבקשה, אנשי שדרות מתחננים לכנסת ישראל, לממשלת ישראל: אנא מכם, תעצרו את ה"קסאמים" האלה.

אליהו גבאי: אני ממליץ לחברי לבקר שם ולהזדהות אתם, ואני מחזק את ידיו של חבר הכנסת כחלון, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שקבע ביקור שם מחר.

אליהו גבאי: אני ממליץ, חברים, להצטרף אליו.

אליהו גבאי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת ואסל טאהא.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת אמסלם.

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ראשית, רציתי להביע את הזדהותי עם תושבי חוסנייה, שהפגינו אתמול מול משרד הפנים נגד הריסת המסגד בכפר.

ואסל טאהא: חוסנייה זה כפר שהכירו בו רק לפני שנים מעטות, לכן רציתי להביע את הזדהותי אתם, ולגנות את עמדתו של קרייזלר, ראש המועצה האזורית משגב, שעומד על כך שיהרסו את המסגד, אף שהממונה על המחוז, הרצל גדז', מייעץ לו לא להרוס, וניתן להטות ולשנות את התכנון ולהוציא את תוואי הכביש מעל המסגד.

ואסל טאהא: עמדתו של ראש המועצה האזורית משגב היא עמדה גזענית, שלא מתבטאת רק בהריסת מסגד, אלא גם בעמדותיו השונות כלפי האזרחים במועצה האזורית שלו.

ואסל טאהא: גם לגבי הקצאות קרקע לבית-קברות, עמדותיו ידועות לנו.

ואסל טאהא: לכן רציתי להביע גם את עמדתי כנגד עמדתו, ולהזדהות עם התושבים ועם הממונה על המחוז הרצל גדז' על עמדותיו באזור.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אמסלם.

דליה איציק: אם לא קיפחתי אף אחד, אחרון אחרון חביב - חבר הכנסת טלב אלסאנע.

דליה איציק: לא קיפחתי אף אחד?

דליה איציק: האם יש מישהו שנרשם ולא נקלט?

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף לחברת הכנסת דותן בברכות - - -

דליה איציק: חבר הכנסת טלב אלסאנע, טעות שלי, חבר הכנסת אמסלם לפניך.

דליה איציק: אמרתי: אחרון אחרון חביב זה אתה.

דליה איציק: תן בבקשה לחבר הכנסת אמסלם.

טלב אלסאנע: בבקשה.

חיים אמסלם: בבקשה, תמשיך.

טלב אלסאנע: ברכות לרופאה ראניה עוקבי.

טלב אלסאנע: זה אחד ההישגים של הפרויקטים של אוניברסיטת בן-גוריון, לקרב את האוניברסיטה לאוכלוסייה ולהפוך מנוף לקידום האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: זו אחת התוצאות של פרויקט "ניצני רפואה" בנגב.

טלב אלסאנע: יש סטודנטיות נוספות בפקולטה לרפואה, ויש בוגרות של בתי-חולים במקצועות פארה-רפואיים.

דליה איציק: בת כמה היא?

עמירה דותן: 26.

טלב אלסאנע: היא גם מודל חיקוי לסטודנטים.

דליה איציק: תביא אותה לכנסת, חבר הכנסת, אלי.

טלב אלסאנע: בשמחה רבה.

טלב אלסאנע: בהזדמנות זו, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לציין את ההחלטה שקיבל שר הפנים על מתן אשרת תושבות לילדי העובדים הזרים.

טלב אלסאנע: אני חושב שזאת החלטה נכונה, גם מבחינה מוסרית, גם מבחינה משפטית.

טלב אלסאנע: אני לא יודע מדוע הוא לא מחיל אותו עיקרון על ילדיהם של אזרחי מדינת ישראל הערבים.

טלב אלסאנע: יש יותר מ-4,000 ילדים שלא מקבלים את התושבות והם נקרעים בין הוריהם אשר סובלים בשל העדר מדיניות הומנית-מוסרית של איחוד משפחות.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן להתייחס לאזרחים הערבים כאל אזרחי המדינה ולהתייחס לילדיהם כילדים שזכאים וראויים לחיות בתוך תא משפחתי מאוחד, שבו שני ההורים חיים ביחד.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אחרון חביב - חבר הכנסת אמסלם.

חיים אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, העיתונים, כפי שכבר הוזכר קודם, מלאים היום בכותרות גדולות על התבטאותו של השר שמעון פרס בנושא שדרות.

חיים אמסלם: נדהמתי לשמוע כי בשעה קשה זו בכלל, ולשדרות בפרט, במקום לגלות הבנה ורגישות לקשיים, מצאה לה מקום התבטאות אומללה שאינה במקומה.

חיים אמסלם: החיים בשדרות הפכו להיות בלתי נסבלים, הציבור מלא חרדות, הילדים בטראומה, ולא צריך להקל ראש ולזלזל במצב.

חיים אמסלם: "חכמים היזהרו בדבריכם", נאמר.

חיים אמסלם: מר פרס הנכבד בדרך כלל זהיר בדבריו, ולכן אני רוצה להאמין שזו היתה פליטת פה מצערת בלבד.

חיים אמסלם: אני חושב שטוב יעשה מר פרס אם יבהיר זאת, ואולי יציע באותה הזדמנות פתרון יצירתי ומקורי, כדרכו, למצוקת העיר שדרות.

חיים אמסלם: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברי הכנסת, כמו שאתם רואים, התגמשנו בנאומים בני דקה, כי יש סדר-יום קצת יותר קל, ואנחנו יכולים להרשות לעצמנו יותר גמישות ולאפשר לכם יותר יכולת ביטוי.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", הכנסת ה-16, מושב רביעי, חוב' ד', עמ' 26544; חוב' ג', עמ' 26345.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, והוא הודעת ועדת החוקה, חוק ומשפט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעות חוק.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר לכם, כי בהתאם לסעיף 5 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, רשאית סיעה להציע בתוך שבועיים מיום מסירת ההודעה בכנסת על החלת דין רציפות, שדין הרציפות לא יחול על הצעת חוק.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, ראשית, אני מברך אותך על הארכת הזמן.

מנחם בן-ששון: זו אחת הישיבות המרתקות ביותר, להאזין לחברים בנאומים בני דקה.

מנחם בן-ששון: ועדת החוקה, חוק ומשפט מבקשת להחיל דין רציפות על שתי הצעות חוק פרטיות, כל אחת מהן טובה מחברתה, שעוסקות בהגנה על חופש הפרט במדינה שלנו: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 46) (איסור הטלת עונש מאסר בפועל על נאשם שאינו מיוצג), התשס"ו-2005, של חבר הכנסת יצחק לוי וקבוצת חברי הכנסת; והצעת חוק שנייה, שמספרה כ/99, הצעת חוק איסור סחר בבני-אדם (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2005, של חברת הכנסת זהבה גלאון.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, אם אינני טועה, גם הממשלה ביקשה להצטרף להצעה הזאת, ואנחנו נוציא, אני מקווה, חוק יפה.

מנחם בן-ששון: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 660.

דליה איציק: ]

דליה איציק: הסעיף הבא בסדר-היום הוא דיון בעקבות הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת מלכיאור.

דליה איציק: הנושא הוא ציון היום הבין-לאומי לאיכות הסביבה בכנסת.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת מלכיאור יזמו דיון.

דליה איציק: חבר הכנסת מלכיאור, כאמור, הוא יוזם הדיון, אחר כך יש רשימת דוברים רצופה שצריך להתייחס אליה; נעבור לפי הסדר.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת-ראש, אם מותר לי להגיד, השרה לאיכות הסביבה לשעבר, השר לאיכות הסביבה הנוכחי, כבודו, וכבוד חברי הכנסת, כשהתחיל סיפור האנושות, התחלנו בסיפור שכתוב בספר בראשית: "ויקח ה' אלוהים את האדם וינחהו בגן עדן לעבדה ולשמרה".

מיכאל מלכיאור: על-פי הסיפור הזה, גברתי היושבת-ראש, המדרש מתאר איך הקדוש-ברוך-הוא לקח את אדם הראשון והראה לו כל מה שיש בעולמו, ואמר שהוא יכול לנצל אותו, שהוא יכול לעבוד אותו, אבל, אמר לו, תיזהר מאוד שלא להחריב את עולמי, לא בשביל זה באת.

מיכאל מלכיאור: הסיפור הזה, בתרגום המודרני שלו, בעצם אומר שאנחנו חלק מהעולם, אנחנו תלויים בעולם, אנחנו אחראים לעולם.

מיכאל מלכיאור: גם אנחנו במדינת ישראל, כשהיו כבר 100 מדינות שהקימו משרד לענייני איכות הסביבה, לפני שהגיע המשרד ה-101, עד שהגענו במדינת ישראל למסקנה הזאת – יש לי לצערי תחושה שבתחומים מסוימים אנחנו בפיגור רב מאוד אחרי המתקדמות שבמדינות, שגם להן יש הרבה מה לעשות בתחום הזה.

אבישי ברוורמן: לצערי, כשעושים משרד לנושא זה לא אומר שפותרים את הנושא.

מיכאל מלכיאור: לא, בהרבה מאוד מקומות המשרדים האלה הם המשרדים הבכירים והתקציבים בהתאם.

מיכאל מלכיאור: הערים הירוקות ובעלי-החיים והמים הנקיים והמרחבים, כל אלה לא יכולים לחכות עד שנגיע להבנה שאסור לנו להחריב את המדינה שלנו, לקלקל את האוויר שאנו נושמים ואת מי התהום שאנחנו שותים, שלאט לאט מחלחל אליהם דלק רעיל, והנחלים היפים ביותר שיש במדינה, שאליהם אנחנו מזרימים את השפכים שלנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו פוגעים באדמה ובאדם, בלי חשיבה ובלי רחמים.

מיכאל מלכיאור: מתנהלים בארץ על-פי הציווי "לעובדה" ושוכחים את הציווי "לשומרה".

מיכאל מלכיאור: כמי שהיתה לו הזכות להוביל את השדולה לאיכות הסביבה בכנסת השש-עשרה יחד עם חבר הכנסת עמרי שרון, וממשיך במשימה יחד עם חבר הכנסת החדש, הפעלתן מאוד, ד"ר דב חנין, אני יכול להסתכל על מה שעשינו בכנסת השש-עשרה בסיפוק מסוים.

מיכאל מלכיאור: חוק החופים, חוק חופש המידע הסביבתי, המחייב את הרשויות לפרסם את נתוני הזיהום שבידיהן - חוקים אלה עברו בקדנציה הקודמת.

מיכאל מלכיאור: קידמנו הסדר להשבת זרימת המים לשמורת עין-גדי.

מיכאל מלכיאור: פעלנו נגד הבנייה, ולצערי, זה עוד עומד על סדר-היום, של הערים ממערב לירושלים.

מיכאל מלכיאור: הפעלנו לחץ על רשויות בנושא הפגיעה במפעל הפוספטים ב"ארץ בראשית" שבנגב.

מיכאל מלכיאור: פעלנו להקמת פארק איילון.

מיכאל מלכיאור: קיימנו סיורים ומפגני מחאה בהרבה מאוד נושאים.

מיכאל מלכיאור: יוזמות החקיקה שעכשיו עומדות על סדר-היום של הכנסת, ונשלים אותן, הן: חוק אוויר נקי, חוק מיחזור צמיגים, ואני מקווה שחוקים אלה יעברו בקריאה שנייה ושלישית בקרוב מאוד.

מיכאל מלכיאור: אני שמח לבשר לך, גברתי היושבת-ראש, ש-41 חברי כנסת כבר חתמו והביעו נכונות להשתתף בצורה פעילה בעבודה של השדולה בכנסת.

מיכאל מלכיאור: הרבה מאוד חברים כבר משתתפים בפעילות שהתחלנו.

מיכאל מלכיאור: למרות ההישגים האלה, אנחנו רק בתחילת הדרך.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לברך את השר לאיכות הסביבה החדש גם על החלטתו לשנות את שם המשרד מהמשרד לאיכות הסביבה למשרד להגנת הסביבה.

מיכאל מלכיאור: יש בזה מסר מבחינת כל תפיסת העולם של העבודה הסביבתית בארץ.

מיכאל מלכיאור: יש כאן הגנה על האדם, הגנה על הטבע והסתכלות לעבר עתיד בר-קיימא שיהיה לנו במדינה.

מיכאל מלכיאור: הפעם קראנו לשדולה הסביבתית שדולה סביבתית-חברתית.

מיכאל מלכיאור: רוצים להדגיש שיש היבט של צדק סביבתי בכל המלחמה למען הסביבה.

מיכאל מלכיאור: לפעמים אנשים שיש להם אמצעים יכולים להרשות לעצמם איכות סביבה, כי הם יכולים לזרוק את הזבל שלהם - -

דליה איציק: אדוני, בשל חשיבות הנושא יש לך עוד שתי דקות.

מיכאל מלכיאור: - - הם יכולים להפיל את הזבל שלהם על אלה שאין להם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים לדאוג שהשטחים והחופים יהיו פתוחים לכול, לא רק למי שיש לו אמצעים לשלם בכניסה לחוף הים ולפארקים ולדברים היפים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להזכיר, לצערי, שיחד עם העבודה החשובה שנעשתה לחיוב, רק לאחרונה שמענו שמינהל מקרקעי ישראל מכר ליזמי נדל"ן את חוף כורסי בכינרת.

מיכאל מלכיאור: כולנו חייבים לדעת שלא זו הדרך.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסיים את הדברים, גברתי היושבת-ראש, ולומר שננהל בשדולה הסביבתית-החברתית, יחד עם הוועדה בכנסת, ועדת הפנים, קו אקטיבי של הגנה על הסביבה.

מיכאל מלכיאור: נפעל לחוקק חוקים מרתיעים שיחמירו את הענישה כלפי המזהמים ויטילו אחריות אישית על מי שפוגע בסביבה.

מיכאל מלכיאור: נפעל על מנת שיושקע כסף ציבורי בהגנה על הסביבה וגם בחינוך סביבתי, על מנת למנוע מראש מפגעים סביבתיים ולהרוויח כסף כפול ומכופל מהזיהום שלהם.

מיכאל מלכיאור: לסיכום, הגיע הזמן שנשים את ההגנה על הסביבה בראש מעיינינו, כמו ההגנה על הביטחון של תושבי המדינה.

מיכאל מלכיאור: בשני המקרים מדובר על לא פחות משמירה על העתיד שלנו, על החיים שלנו ושל ילדינו.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אנחנו עוברים לראשון הדוברים, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין לפניך, והוא מיוזמי הדיון.

דליה איציק: אתה מייד אחריו.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, הדיון הזה הוא דיון חשוב והוא הזדמנות לאמירה בהירה וברורה של כנסת ישראל בנושא שיש בו חשיבות רבה לציבור ולרשויות.

דב חנין: האמירה הברורה שלנו היא קודם כול שסביבה איננה מותרות.

דב חנין: העולם שלנו נעשה צפוף וקטן יותר, לא רק לסחורות אלא גם לצרות.

דב חנין: עניינים סביבתיים ישלטו בסדר-היום של העולם במאה ה-21.

דב חנין: זה נכון לגבי העולם ונכון גם לגבי ישראל.

דב חנין: גם אנחנו חלק מהעולם.

דב חנין: סביבה איננה רק עיסוק בצמחים יפים ובבעלי-חיים נדירים.

דב חנין: ויש לי הרבה אהבה גם לצמחים יפים וגם לבעלי-חיים נדירים.

דב חנין: סביבה היא קודם כול הבריאות שלנו.

דב חנין: סביבה היא החיים שלנו.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על סביבה, אנחנו מאמצים היום חשיבה רחבה.

דב חנין: סביבה היא בעצם האופן שבו אנחנו חיים.

דב חנין: היא המקום שבו אנחנו חיים.

דב חנין: החשיבה הרחבה הזאת הוליכה את התנועה הסביבתית בעולם לחשוב על מודל אחר של פיתוח.

דב חנין: אנחנו קוראים לו פיתוח בר-קיימא.

דב חנין: גם מדינת ישראל מחויבת לעקרונות של פיתוח בר-קיימא, בין היתר בהחלטת ממשלה שהתקבלה בתקופת הממשלה הקודמת, בשנת 2003, החלטה חשובה, שלמרבה הצער עדיין לא מספיק מיושמת בשטח.

דב חנין: הרעיון המרכזי של פיתוח בר-קיימא הוא השילוב בין תפיסה סביבתית מפוכחת לבין ראייה חברתית מתקדמת ושיקולים כלכליים אמיתיים.

דב חנין: החשיבה הסביבתית העכשווית מתמקדת, כפי שאמר קודמי ושותפי, חבר הכנסת הרב מלכיאור, בשאלות של צדק סביבתי.

דב חנין: שאלות הצדק הסביבתי קשורות לכך שכולנו נפגעים מבעיות סביבתיות, אבל תמיד יש כאלה שנפגעים יותר.

דב חנין: נפגעים יותר החלשים בחברה, נפגעים יותר העניים, נפגעת הפריפריה.

דב חנין: בישראל נפגעים יותר הערבים, נפגעות הנשים.

דב חנין: ילדים נפגעים יותר מזיהומים סביבתיים, כי ילדים הם לא מבוגרים קטנים.

דב חנין: זקנים נפגעים יותר, חולים נפגעים יותר.

דב חנין: בקיצור – יש דמות חברתית לנפגעים מהמפגעים הסביבתיים.

דב חנין: יש גם דמות חברתית לפוגעים בסביבה.

דב חנין: החשיבה הסביבתית התבגרה מהנאיביות.

דב חנין: אנחנו מבינים שהפגיעות הסביבתיות האופייניות לא נגרמות כתולדה של טעות.

דב חנין: בעיות סביבתיות אופייניות נגרמות בגלל אינטרסים.

דב חנין: אם זה המצב, אנחנו צריכים לדעת להתמודד עם האינטרסים האלה וצריכים לדעת לתת להם מענה.

דב חנין: אחד הנושאים המרכזיים שיעמדו על סדר-יומה של הכנסת הנוכחית הוא הצורך להפנים בחקיקה ובפרקטיקה הישראלית את עקרון "המזהם משלם".

דב חנין: לא ייתכן להמשיך במצב שבו משתלם לזהם את הסביבה בישראל.

דב חנין: זה מצב שאנחנו חייבים להביא אותו לסופו המוקדם.

דב חנין: אבל אני רוצה לומר לכם, רבותי חברי הכנסת ואדוני השר, הנושא הסביבתי הוא לא רק רשימה קודרת של איומים.

דב חנין: הוא גם אתגר גדול ואפילו מלהיב של היכולת שלנו ליצור מקום שטוב לחיות בו.

דב חנין: בישראל התפתחה במהלך השנים תנועה סביבתית מרשימה.

דב חנין: היתה לי הזכות בשלוש השנים האחרונות להיות יושב-ראש ארגון הגג של ארגוני הסביבה, יותר מ-90 ארגונים סביבתיים פעילים.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, את זוכרת כשרה את התנועה כפי שהיתה אז, וגם אז היא היתה חיה, מרשימה ובועטת, והיא עברה התפתחות גדולה מהתקופה ההיא ועד היום.

דב חנין: זו תנועה שבאמת משקפת את הדברים היפים בחברה הישראלית, של אנשים פעילים, מתנדבים, מעורבים במאבקים, ערים לשאלות חברתיות וסביבתיות, ערבים, יהודים, מהגליל ומהנגב, מירושלים ומתל-אביב.

דב חנין: הנושא הסביבתי הוא אתגר גדול, ולכולנו, חברי הכנסת, אני אומר:

דב חנין: בכנסת הזאת האתגר הזה בהחלט עומד גם לפתחנו.

דב חנין: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: עד שיעלה חבר הכנסת גאלב מג'אדלה - בזמנו, אדוני השר, הוקמה משטרה ירוקה שהוענקו לה סמכויות דרך השר לביטחון פנים, שהסכים להעביר סמכויות למשרדי, כשאני ניהלתי אותו, והוקמה קרן ששווה לעקוב אחריה.

דליה איציק: היה מעניין לראות מה קורה, כי זו היתה הפעם הראשונה שהאוצר הסכים שהקרן הזאת לא תעבור אליו, אלא תעבור שוב לצורכי הסביבה.

דליה איציק: היה לי מאבק קשה מאוד וראש הממשלה דאז הכריע בעדי.

דליה איציק: שווה לעקוב אחרי העניין הזה.

גדעון עזרא: - - -

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני; יש לך שלוש דקות.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר להגנת הסביבה - אני מברך אותך על שינוי השם – מכובדי חברי הכנסת, הנושא הוא בנפשנו, בבריאותנו, בחיינו.

גאלב מג'אדלה: אני לא יודע למה, אבל אנחנו התרגלנו לחשוב שזה שייך, או שזו נחלה של אחרים.

גאלב מג'אדלה: כאילו שזה נושא שאנחנו עושים אותו למען אחרים ולא למען עצמנו ולמען משפחתנו.

גאלב מג'אדלה: לצערי הרב, החברה הישראלית נמצאת בפיגור אחרי אירופה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רגילים בדרך כלל להשוות לאירופה, לעולם המתקדם.

גאלב מג'אדלה: ישראל בפיגור משמעותי אחרי אירופה בנושאי הסביבה.

גאלב מג'אדלה: אף שיש לנו 90 ארגונים סביבתיים ולמרות הפעילות הרבה והענפה והמבורכת שלהם, אנחנו עדיין לא יכולים לטפוח לעצמנו על השכם.

גאלב מג'אדלה: לדעתי, הנושא נוגע רבות לחינוך שלנו, החינוך שאנחנו מקבלים מהגיל הרך, מבית-הספר היסודי, מהבית.

גאלב מג'אדלה: עניין של תודעה וחינוך.

גאלב מג'אדלה: כך אני מגדיר אותו בתחילת הדרך.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים ואיכות הסביבה תפעל בשילוב, בהדדיות ובשיתוף פעולה עם כל הארגונים הסביבתיים, עם השדולה שחברי חברי הכנסת עומדים בראשה, עם המשרד לאיכות הסביבה, שעשינו אתו הרבה דברים בקדנציה הקודמת.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים ואיכות הסביבה רואה בנושא הסביבתי נושא בעדיפות גבוהה, ותרגישו את זה, לא רק חברי הוועדה אלא גם חברי הכנסת בכלל, לא רק בחקיקה.

גאלב מג'אדלה: וכאן אני אומר לך, אדוני השר להגנת הסביבה - הנושא המרכזי הוא האכיפה ולא החקיקה.

גאלב מג'אדלה: לצערנו, אנחנו עומדים לפני תקופה שבה מתחילה תוכנית ספדי.

גאלב מג'אדלה: תוכנית ספדי נתקלה בהתנגדות גדולה מאוד בקרב חברי הכנסת, ואני מקווה שהדבר הזה יתורגם לפעולות מוחשיות אשר יעלו לדיון במועצה לתכנון ובנייה בימים הקרובים.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לסיים ולומר, אדוני היושב-ראש, שאנחנו, ועדת הפנים ואיכות הסביבה, נפעל בשילוב ידיים עם כל הגורמים, ובראשם המשרד לאיכות הסביבה, כדי לסייע בהחדרת התודעה ובהגברת הפעילות בנושאים הסביבתיים שלנו.

גאלב מג'אדלה: תודה.

יצחק זיו: תודה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הכנסת מציינת היום את היום הבין-לאומי לאיכות הסביבה.

יעקב מרגי: מכובדי, כבוד השר, כאיש באר-שבע והנגב, החי באזור שהמדינה כבר הכריעה הכרעה אסטרטגית בצורה שאיננה משתמעת לשתי פנים שהוא יפתור את כל בעיית איכות הסביבה של המדינה, אני רוצה לנצל את היום הזה ולהזכיר את אחת הבעיות הכואבות של הנגב:

יעקב מרגי: אתר הפסולת ברמת-חובב, עם כל השיפורים שנעשו לאחרונה.

יעקב מרגי: אתר הפסולת רמת-חובב הוקם בצורה שלומיאלית, והיום אנחנו מתמודדים עם מפגעים קשים וסכנות בריאותיות הן למי שעובד שם והן לאוכלוסייה שחיה סביב רמת-חובב - ברדיוס גדול מאוד.

יעקב מרגי: מכובדי, כבוד השר, שמעתי את הדילמות של צה"ל, והן צודקות ולגיטימיות, לגבי העברת עיר הבה"דים לנגב.

יעקב מרגי: הביאו בחשבון את שיקולי הזיהום של רמת-חובב.

יעקב מרגי: תמיד שאלתי את עצמי, מה קדם למה?

יעקב מרגי: האם העיר באר-שבע והתושבים הבדואים מסביב קדמו לרמת-חובב או שרמת-חובב קדמה להם?

יעקב מרגי: למה לא חשבו על זה?

יעקב מרגי: תאמין לי, כבוד השר, כשמתעוררת בעיה של איכות הסביבה או כשמפעל מזהם אוויר, לבי מחסיר פעימה, כי אני יודע שתיכף יקום צוות שיבחן את הנושא וימליץ להעביר את המפעל לנגב.

יעקב מרגי: כשחיפשו פתרון לאתר הפסולת חירייה בגוש-דן, חיפשו חיפשו ולא היה קשה למצוא - מצאו את אתר דודאים בנגב.

יעקב מרגי: האם חזונו של בן-גוריון, אדוני היושב-ראש, שדיבר על הנגב, חבר הכנסת מג'אדלה, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה - האם אנחנו צריכים לבחון אם בן-גוריון, שדיבר על חזון הנגב, האמין שנעביר לשם את רמת-חובב, את אתר דודאים?

יעקב מרגי: סוף-סוף יש משהו חיובי, עיר הבה"דים, והוא מתמהמה.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: בגלל בעיית איכות הסביבה.

יעקב מרגי: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, איכות הסביבה במדינה שלנו - אפשר לגעת בהרבה נקודות; במסגרת שלוש דקות אגע רק בכמה מהן.

יעקב מרגי: אין לי ספק שאתה לוקח את הדברים ברצינות.

יעקב מרגי: המדינה עשתה צעד חשוב בתחום המיחזור, מיחזור הבקבוקים הקטנים.

יעקב מרגי: אל תרים גבה כשחבר כנסת מש"ס מדבר על זה.

יעקב מרגי: כן, אני מתכוון לבקבוקים הקטנים.

יעקב מרגי: אלה, שעם כל רמת ההכנסה שלי והיכולת הכלכלית, אני רוצה להחזיר אותם לאיזה מתקן.

יעקב מרגי: אני מחפש בכל באר-שבע מתקן כזה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ברכה, עיר של 200,000 תושבים, עיר גדולה, פרוסה על שטח גיאוגרפי גדול.

יעקב מרגי: אני מחפש מתקנים להחזיר את הבקבוקים למיחזור.

יעקב מרגי: אתה יודע שזו בעיה כואבת.

יעקב מרגי: עם כל ההצלחה באחוזי האיסוף, זה לא נזקף לפריסה של מתקני המיחזור.

יעקב מרגי: אני מכיר את הפוליטיקה סביב זה ואת ההשתלטות של גורמים עברייניים על הנושא.

יעקב מרגי: אני חושב שכדי שנתקדם בהליך המיחזור - ותאמין לי, אני יודע שאתה מצפה ורוצה להעביר את חוק המיחזור של בקבוקי המשקה הגדולים, אני מכיר את עמדתך הנחרצת, אני אסייע בידך כשאדע שגמרנו לטפל בכל בעיית המיחזור במדינה, ולאו דווקא על חשבון המשפחות שקניית בקבוק שתייה גדול או שניים לשבת לילדים שלהן היא מהמותרות הבודדים שיש להן.

יעקב מרגי: בנושא השמירה על החופים, משפט אחרון: כולנו יודעים איך נראים החופים של מדינת ישראל.

יעקב מרגי: אני לא מדבר על החופים המוסדרים.

יעקב מרגי: שם יש גורמים אינטרסנטיים שמטפלים ושומרים.

יעקב מרגי: גם החופים של הרשויות המקומיות במצב יותר טוב משאר החופים.

יעקב מרגי: החוף לא נועד רק לשחות בו.

יעקב מרגי: החוף הוא חלק מהנוף שלנו.

יעקב מרגי: זאת ההזדמנות לגעת בזה.

יעקב מרגי: אני מודה מאוד לכנסת, ליושבת-ראש הכנסת ולמזכירות הכנסת על ההזדמנות לדבר היום על נושא איכות הסביבה.

יעקב מרגי: תודה.

יצחק זיו: הודעה למזכיר.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - דין-וחשבון מסכם מהכנס השנתי של האיגוד הבין-פרלמנטרי – IPU - שהתקיים בניירובי בתאריכים 4-12 במאי 2006.

אריה האן: החלטת ועדת האתיקה מיום כ"ד בסיוון התשס"ו, 20 ביוני 2006, בדבר פרסום קובלנות בתקשורת.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם מיכאלי - הוא אינו נוכח.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת טלב אלסאנע - הוא אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת צבי הנדל - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר להגנת הסביבה, לא הייתי בתחילת דבריו של הרב מלכיאור, יושב-ראש השדולה למען איכות הסביבה, אבל אני מניח שהוא הזכיר את המדרש, שכשברא הקדוש-ברוך-הוא את העולם הוא לקח את אדם הראשון ואמר לו: ראה כמה נאים מעשי, תן דעתך שלא תקלקל ותחריב את עולמי.

משה גפני: המודעות בקרב הציבור לנושא איכות הסביבה עלתה מאוד בשנים האחרונות.

משה גפני: מודעות מצד הנושא עצמו - אבל יש עוד סיבה שלא היתה קיימת קודם, ההתפתחות הטכנולוגית.

משה גפני: ההתפתחות הטכנולוגית הביאה את הנושא של איכות הסביבה לממדים אחרים.

משה גפני: זה לא שאנחנו רוצים לחיות טוב יותר, אנחנו רוצים לחיות.

משה גפני: בחלק גדול מהנושאים שאנחנו עוסקים בהם בוועדות הכנסת ובמפגשים החוץ-פרלמנטריים עם הארגונים הירוקים, מדובר בנושאים רבים שהם שאלה של חיים ולא רק של איכות חיים.

משה גפני: לדוגמה, ההתפתחות של המכשירים הסלולריים, האנטנות הסלולריות עם הקרינה הבלתי-מייננת שלהן.

משה גפני: בסוף הכנסת השש-עשרה העברנו את חוק הקרינה הבלתי-מייננת.

משה גפני: כתוצאה מלחץ הזמן, כיוון שהבחירות הוקדמו, הסכמנו להתפשר בחלק גדול מהסעיפים שהם קריטיים, ואני לא מתכוון להישאר עם החוק הזה.

משה גפני: אמרתי את זה אז ואני אומר את זה גם היום.

משה גפני: יש בחוק הזה הרבה פרצות.

משה גפני: הסכמנו להתפשר, כיוון שרצינו שקודם כול תעבור התשתית, שלא היתה קיימת קודם, בחקיקה של הקרינה הבלתי-מייננת.

משה גפני: אני לא רוצה למנות את כל הדברים שחלקם נמנו כאן קודם.

משה גפני: הנושא של חברת החשמל עם עמודי המתח הגבוה.

משה גפני: חוק החופים - ואני כיושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה הבאתי חוק הרבה יותר משמעותי.

משה גפני: החוק הנוכחי שהתקבל הוא חוק שהגיעו בו לפשרות רבות, שחלקן לא יכולות להימשך, וצריך לעשות בו תיקונים רבים.

משה גפני: השר גדעון עזרא, אני שמח שנכנסת למשרד.

משה גפני: אני חושב שלמשרד הזה יש חשיבות רבה.

משה גפני: הוא משרד ללא שיניים.

משה גפני: הוא משרד שאין לו הרבה יכולות חוקיות להתמודד עם בעיות שהיום מדינה מודרנית צריכה להתמודד אתן.

משה גפני: אתה תצטרך להתמודד עם הרבה דברים.

משה גפני: זה נכון, נושא האכיפה הוא חשוב, אבל תצטרך להתמודד גם עם חקיקה.

משה גפני: אתה תצטרך לעמוד מול שר התשתיות הלאומיות, ולא חשוב מי הוא.

משה גפני: אתה תצטרך לעמוד מול שר התעשייה והמסחר, ולא חשוב מי הוא.

משה גפני: אתה תצטרך לעמוד מול שר הפנים, ולא חשוב מי הוא.

משה גפני: אתה תצטרך לעמוד מול שרים שמאחוריהם עומדים אינטרסים, מאוד חשובים, אגב - אינטרסים נדל"ניים, אינטרסים כספיים גדולים, התפתחות של המדינה.

משה גפני: אל תיבהל מהדברים האלה.

משה גפני: מדינה יכולה להתפתח.

משה גפני: היא יכולה להתפתח בלי שהיא תפגע באיכות החיים של תושביה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבין שאני צריך לסיים.

משה גפני: אני מסייע כמיטב יכולתי לארגונים הירוקים.

משה גפני: שאלו אותי איך אני, חבר כנסת חרדי, שייך לנושא הזה של איכות הסביבה.

משה גפני: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי בעבר מנקודת מבט אחרת היום.

משה גפני: חבר הכנסת ריבלין, במסכת בבא בתרא, פרק שלם עוסק באיכות הסביבה, פרק "לא יחפור".

משה גפני: יש שם כל הדינים.

משה גפני: יש מחלוקת, ואתה תיהנה מזה, בין מפרשי ה"שולחן ערוך", האם מותר לטעת עץ רחוק 50 אמה מהעיר.

משה גפני: למה?

משה גפני: כי זה מסתיר את הנוף.

משה גפני: יש מחלוקת בין מפרשי ה"שולחן ערוך", האם זה נאמר רק בארץ-ישראל או גם בחוץ-לארץ.

משה גפני: אסור לטעת קרוב לעיר עץ שמסתיר את הנוף.

משה גפני: ההלכה היא שגם בחוץ-לארץ.

משה גפני: הנושא של הנוף, של איכות הסביבה, הוא חלק אינטגרלי מההלכה היהודית, שיש בה הכול, אבל גם איכות הסביבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

יצחק זיו: אני חוזר לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: יותר מאוחר.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הכנסת החליטה לציין היום את היום הבין-לאומי לאיכות הסביבה.

אברהם מיכאלי: אנחנו כחברי כנסת כבר הספקנו בקדנציה הזאת להעלות כמה וכמה נושאים בנושא איכות הסביבה.

אברהם מיכאלי: כמדינה וכעם יהודי שמצוותו החשובה "ונשמרתם מאד לנפשתיכם", המוטו הוא של הקפדה על עניין איכות הסביבה, על ענייני בריאות וכל מה שקשור בחיי אדם.

אברהם מיכאלי: כמדינה שעסוקה בטרדות רבות, לצערנו, ענייני הביטחון עומדים תמיד מעל כל סדר-יום שיש לנו במדינה.

אברהם מיכאלי: לצערנו, גם טרדות אחרות לא חסרות.

אברהם מיכאלי: מישהו תמיד חושב כי איכות הסביבה היא נושא זניח ולא חשוב.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אני יודע ששימשת בהרבה מאוד תפקידים חשובים בעברך, ותרמת רבות לעם ישראל ולמדינת ישראל הן בתפקידיך שקדמו לכניסתך לפוליטיקה ולכנסת והן בתפקידך הקודם, אפילו כשר בממשלת ישראל.

אברהם מיכאלי: בתפקיד הנוכחי נפל בחלקך לייצג את עם ישראל בתחום איכות הסביבה.

אברהם מיכאלי: אני חושב שתוכל, בעשייה המבורכת שאתה מסוגל לה, להאדיר ולהוסיף כבוד למדינה ולנו.

אברהם מיכאלי: לא מזמן העלינו את נושא תחנות הכוח עם הזיהום.

אברהם מיכאלי: דיברנו על הנזקים הסביבתיים והבריאותיים שנגרמים לתושבי חדרה ופרדס-חנה.

אברהם מיכאלי: בתקופה של קידמה טכנולוגית, בשימוש במכשירים מתקדמים שגורמים לנו לחיים נוחים יותר מצד אחד, ומצד שני הם גורמים למפגעים סביבתיים כאלה ואחרים, אנחנו צריכים לנצל את הכלים האלה בצורה הכי טובה שאנחנו יכולים, וגם להקפיד שהדברים האלה לא יגרמו נזק סביבתי.

אברהם מיכאלי: אני יודע שיש פה שדולה חשובה בכנסת, שחבר הכנסת דב חנין מוביל אותה, בקטע של איכות הסביבה.

אברהם מיכאלי: מרוב הדברים שאנחנו עסוקים בהם פה, צריך אולי להשתדל ולהקדיש גם לנושא של איכות הסביבה את הזמן שאין לנו, ואת הכוחות, כשלפעמים אנחנו עייפים, כדי שבסוף נגרום לשיפור החיים ואיכות החיים שלנו.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני.

יצחק זיו: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יצחק זיו: כיוון שאני רואה חשיבות מאוד מרובה בנושא של איכות הסביבה, אני לא כל כך מקפיד על הזמן.

יצחק זיו: אני רואה את הנושא הזה כחשוב ממדרגה ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, כותרת הדיון היא "היום הבין-לאומי לאיכות הסביבה".

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שאין דבר בין-לאומי יותר מאיכות הסביבה.

ג'מאל זחאלקה: זה עניין של האנושות כולה, וזאת התמודדות של האדם עם הטבע.

ג'מאל זחאלקה: בעיקרון היא יכולה לא להיות התמודדות בין אדם לאדם, אלא התמודדות בין אדם לטבע.

ג'מאל זחאלקה: אבל מה לעשות והדברים הם לא כאלה, ולא כולם רואים עין בעין את נושא איכות הסביבה.

ג'מאל זחאלקה: מעורבים כאן ערכים ואינטרסים.

ג'מאל זחאלקה: בארץ הנושא של איכות הסביבה לא זוכה, לצערנו הרב, לתשומת הלב הראויה ולחקיקה הראויה ולכפיפות של משרדים ממשלתיים למשרד לאיכות הסביבה בנושא איכות הסביבה.

ג'מאל זחאלקה: כשאומרים איכות הסביבה, אני חושב על חקלאות, ויש הרבה מה לדבר על איכות הסביבה ושימוש בכימיקלים ובשימור הקרקע והמים – דברים שמחלחלים באדמה קשה להוציא אותם, הם גורמים לפעמים לנזק בלתי הפיך לעתיד.

ג'מאל זחאלקה: יש היום בעולם כולו דאגה גדולה מאוד בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: יש שינויי חקיקה.

ג'מאל זחאלקה: חלקם נתקבלו בארץ, חומרים שנאסרו בשימוש, ולא כולם מיושמים כפי שצריך.

ג'מאל זחאלקה: עדיין יש שימוש בכימיקלים, אף שידוע על נזקם, ולא ממהרים לאכוף את החוק בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: מובן שצריך לפתח גם בנושא החקלאות מה שקרוי חקלאות שאינה זקוקה לכימיקלים מזיקים, ומושקעים מאמצים גדולים מאוד בפיתוח זנים מיוחדים של עגבניות ושל כל מיני ירקות וצמחים אחרים שאינם זקוקים – כלומר, הם עמידים בפני מחלות ובפני וירוסים.

ג'מאל זחאלקה: נושא כזה לדעתי היה צריך לזכות לעידוד, גם מצדו של המשרד לאיכות הסביבה.

ג'מאל זחאלקה: היחסים עם הרשות הפלסטינית בנושא איכות הסביבה - אין יחסים, הממשלה החליטה שהיא לא משתפת פעולה עם הרשות הפלסטינית, וידוע שבשורה ארוכה של נושאים אי-אפשר אחרת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו חיים באותה סביבה, וניתוק היחסים עם הרשות הפלסטינית גורם נזק לשני הצדדים, דווקא בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: היות שכולם חיים כאן על אותה אדמה, יש פה סיפור של מים ושל העברת מחלות ושל קרינה ושל כל מה שאפשר לעשות בכל התחומים שקשורים לאיכות הסביבה.

ג'מאל זחאלקה: העניין הזה גורם נזק לשני הצדדים, ברוב המקרים לצד הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: זה שההתנחלויות זורקות את השפכים שלהן ואת הפסולת שלהן ליד שכם, באדמה, וזה משפיע על התושבים הפלסטינים, ומרחיקים את זה וזורקים את זה וגורמים למחלות וגורמים נזק סביבתי בפיסת הקרקע הקטנטנה שנשארה לפלסטינים – ואין את מי לתבוע פה.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל לא תובעת את המתנחלים שעושים את זה, ויכול להיות שהם עושים את זה אפילו ברשיון.

ג'מאל זחאלקה: אלה פלסטינים שאפשר לעשות להם הכול, לזרוק להם את כל הזבל מול הפנים.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, לפעמים זה vis-a-vis, אני אגיד לך למה.

ראובן ריבלין: אנחנו חיים כולנו יחד.

ראובן ריבלין: לפעמים למשל הביוב של חברון - - -

ג'מאל זחאלקה: על הביוב של חברון אתה צריך לשלם כסף.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן להסביר לך.

ג'מאל זחאלקה: כל מי שמבין באיכות סביבה יודע, שהמים שזורמים משם – על המים האלה יש ריב, מי רוצה לקחת את המים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לשלם לרשות הפלסטינית על המים האלה, כי הם עוברים חמצון, כיוון שזה ברשת פתוחה.

ג'מאל זחאלקה: עד שהם מגיעים לאזור תל-שבע ולאזור באר-שבע, אלה כבר מים שעברו חמצון מלא והם יכולים לשמש לחקלאות.

גדעון עזרא: - - -

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך שכן.

ג'מאל זחאלקה: דווקא את המקרה הזה של שכם אני מכיר מקרוב.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך מידיעה אישית שזה כך.

גדעון עזרא: יש כסף לפרויקט, אבל בגלל ממשלת ה"חמאס" - - -

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאני אומר לך.

גדעון עזרא: אבל זה לא ממשלת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: את המים האלה הפלסטינים רק יפסידו מכל הסיפור הזה.

ג'מאל זחאלקה: הם לא מרוויחים, כי המים האלה לא מוחזרים לפלסטינים בשביל שישמשו שימוש חוזר בחקלאות.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאני יכול להגיד לך בנושא הזה, ואני אוכל להביא לך נתונים בנושא הזה, מר ריבלין.

ראובן ריבלין: אני מקווה שרק בעניין הזה אתה טועה, אבל יש עוד כמה דברים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא טועה בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: יש ריב בין הקיבוצים ובין המושבים בנושא המים האלה.

ג'מאל זחאלקה: יש ריב על המים האלה.

ראובן ריבלין: אני הצעתי לממשלה - - - בתוך הכספים שמחזירים לפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, נעשו בארץ סקרים על התחלואה כתוצאה ממפגעים סביבתיים, במיוחד בנושא הסרטן.

ג'מאל זחאלקה: הסקרים האלה פסחו על היישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לשר החדש שיפעל כדי שיהיה סקר מקיף גם ביישובים הערביים, ולהשלים את הסקר שנעשה, כך שיכלול גם את היישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: לפי מיטב ידיעתי, הם נמצאים בארץ והם מושפעים מאותם גורמים סביבתיים שאחרים מושפעים מהם, ולפעמים יותר.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת זחאלקה.

יצחק זיו: חברת הכנסת נאדיה חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים, כשאנחנו מדברים על איכות הסביבה, זה בעצם איכות החיים שלנו, איכות חיים שנוגעת לכל אחד ואחד מאתנו, ולכן העיסוק בנושא הזה הוא עיסוק בטובתנו, עיסוק בבריאותנו ועיסוק בילדינו.

נאדיה חילו: ככל שהמודעות לעניין הזה עולה, אנחנו גם עדים מצד שני לתופעות ולסקרים ולדיווחים מדי יום ביומו, שמצביעים על הנזקים הבריאותיים שנגרמים מאיכות חיים לא טובה, ממפגעים סביבתיים, מעשן, מכל האנטנות הסלולריות שפוגעות באיכות החיים שלנו, מהצפיפות בדרכים שפוגעת באיכות החיים שלנו.

נאדיה חילו: ברור שיש גם נושאים מאוד ספציפיים שמאפיינים את הערים הגדולות, כמו הצפיפות שפוגעת באיכות החיים, ונמדדת אפילו.

נאדיה חילו: באזור תל-אביב גם מודדים את הפגיעה באיכות החיים מעשן ומכל מיני דברים אחרים.

נאדיה חילו: אבל אם ניקח את האזורים שיש בהם ריכוזי אוכלוסייה ערבית – וגם בערים מעורבות, אדוני היושב-ראש – לא פעם אנחנו רואים שהמפגעים הבריאותיים והסביבתיים הם כה רבים, שהם פוגעים בחיי התושבים ובניהול התקין של חיי היום-יום של התושבים.

נאדיה חילו: דיבר פעם חברי, חבר הכנסת מרציאנו, על יתושים שנמצאים בכמויות בלוד.

נאדיה חילו: אני רוצה להגיד לך, שהנושא הוא לא רק יתושים.

נאדיה חילו: יש אזורים ויש שכונות עוני שמסתובבים בהם גם עכברים, לצערי הרב, ולא פעם גם נפגעו ילדים.

נאדיה חילו: ואני עדה לזה, גם באזור שאני מתגוררת בו, שילדים נפגעו פגיעה בריאותית מאוד מאוד קשה כתוצאה מכך.

נאדיה חילו: בכפרים עדיין יש מערכות ביוב שטרם הוסדרו כולן.

נאדיה חילו: גם זה מפגע בריאותי מאוד מאוד חמור.

נאדיה חילו: מצד שני, אנחנו גם עדים – וצריך לציין את זה, אדוני השר – לכך שבתי-ספר מסוימים עורכים מדי שנה תחרות מאוד חיובית בקרב הילדים על איכות החיים, איכות הסביבה.

נאדיה חילו: התחרות הזאת מתחילה בחינוך נכון בבתי-הספר, וילדים ובתי-ספר זכו בפרסים בתחום הזה.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה צעד מאוד מאוד חיובי, כי הוא מעודד את החינוך לשמירה על הסביבה ועל איכות החיים מגיל מאוד צעיר.

נאדיה חילו: ואם גם כל אחד מאתנו ידאג לסביבתו הקרובה, לביתו, לרחוב, לאיכות חייו וגם לניקיון – כלומר, האחריות פה היא כפולה.

נאדיה חילו: אני רואה בזה אחריות שהיא קודם כול על האזרחים, אחריות לכל הנושא האזרחי, איך אנחנו עומדים בשמירה על איכות החיים ועל הסביבה שלנו, שתהיה סביבה טובה, ומצד שני, גם הממסד צריך לתת את הכלים ולאפשר את השמירה על איכות החיים, ובסך הכול כולנו בסוף נרוויח.

נאדיה חילו: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת נאדיה חילו.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת אריה אלדד - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת אורי אריאל - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: דווקא נוכח.

יצחק זיו: לא דווקא.

יצחק זיו: נוכח.

רן כהן: אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש, על שגם בניהול הזמן והתרבות של הדיון הזה אתה נותן דוגמה יוצאת מן הכלל לאיכות הסביבה שבה אנחנו נמצאים.

רן כהן: אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, בדיון על ציון היום הבין-לאומי לאיכות הסביבה, אני רוצה לפתוח דווקא בשבחים ובעידוד לשר לאיכות הסביבה, השר עזרא, על דברים שאמרת לי פה בחוץ לפני כמה ימים.

רן כהן: על התקציב שהשגת לפארק איילון, 50 מיליון שקל להקמת הפארק הזה בדרום תל-אביב, מגיע כל שבח.

רן כהן: נדמה לי שזה באמת פרויקט אדיר, שראוי לכל שבח שניתן להעלות על הדעת, גם מבחינת השינוי האדיר באקלים שייווצר באזור הזה, שבעבר היה מטרד נורא ואיום, ואילולא הפריעו הציפורים למטוסי "אל על", עד היום היו ממשיכים להסריח את המקום הזה.

רן כהן: רק הציפורים סגרו אותו.

רן כהן: העובדה שאתה היום נותן יד לכך שהמקום הזה ייהפך לגן, לפארק, דווקא בדרום תל-אביב, על-יד השכונות של דרום תל-אביב, הדבר ראוי לכל שבח, ואני רוצה לציין את זה, כי יש חשיבות עצומה לציין גם דברים חיוביים - - -

נאדיה חילו: הפארק - - - ביפו, אגב.

רן כהן: הפארק הזה, אגב, במידה רבה מאוד, מגיע לא רחוק מיפו, חברת הכנסת נאדיה חילו.

רן כהן: זה פארק יחיד, נדמה לי, במדינת ישראל שגובל דווקא בשכונות מאוד עניות במדינה.

רן כהן: האמיני לי, אם זה היה בצפון תל-אביב זה היה מוקם מזמן.

רן כהן: הוא מוקם בדרום תל-אביב, משום שכל היוזמות, כל הארגונים וכל האגפים, והיום גם השר הנוכחי, נותנים יד לעניין.

רן כהן: ובאמת, השר עזרא, ככל שאתה תקדם את הפארק הזה כן ייטב לחברה הישראלית ולאיכות הסביבה של המדינה במקום כל כך מרכזי, בלב מדינת ישראל.

רן כהן: אבל לאחר השבחים, לצערי הרב, אין לי אלא להגיד כמה וכמה דברי ביקורת, אם נאמר כך, או דברים פחות שמחים ופחות עליזים.

רן כהן: אני אומר באופן המפורש ביותר - השר עזרא, אני אומר לך: אתה עומד בפני מבחן אדיר.

רן כהן: כדי באמת לתת מענה לאיכות הסביבה במדינת ישראל ובאזור, צריך לא פחות ממהפכה.

רן כהן: נדמה לי שאם יש דבר שאנחנו יכולים לעשות, זה לעזור לך להפוך את המשרד הזה להרבה יותר משמעותי, עם הרבה יותר תקציבים, עם הרבה יותר חוקים, עם הרבה יותר כלי אכיפה.

רן כהן: כי בעצם אלה שלושת החסרונות הגדולים.

רן כהן: ניקח רק כמה דוגמאות, שהרי אין לי זמן להעיד על הכול, גם בנדיבותו של היושב-ראש הנוכחי – ותראה שאני אשתדל לדבר לעניין, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: ישראל היא הרי מדינה ברוכת שמש, מהמדינות הכי ברוכות שמש בעולם.

רן כהן: האנרגיה הסולרית היתה יכולה להיות פה ממש מצרך - מה זה זמין ונפלא, אבל אנחנו לא.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי אנחנו לא משקיעים בזה.

מגלי והבה: חבר הכנסת רן כהן, אנחנו מציעים את הידע שלנו לאחרים, אבל - - -

רן כהן: כן.

רן כהן: נכון מאוד.

רן כהן: יש לנו ידע, יש לנו שכל, יש לנו פיתוחים, אבל אנחנו עצמנו לא עושים בזה כמעט כלום לצריכה העצמית שלנו.

רן כהן: נדמה לי שאפילו יש תחנה סולרית אחת בנגב, גם היא עוד לא - - -

גדעון עזרא: עובדים על זה.

גדעון עזרא: ב-2007 - - -

רן כהן: כן, השר עזרא, אבל זה עדיין לא מואץ לשימוש, דבר שהיה יכול להיות מאוד מאוד זמין בידינו.

רן כהן: אתן דוגמה שנייה: התלות שלנו באנרגיה של נפט, סולר ובנזין, היא כל כך עצומה במדינה שטופת שמש כמו מדינת ישראל, שזה פשוט מדהים.

רן כהן: אנחנו לא עושים דברים אלמנטריים כדי לחסוך בשימוש בדלק, שלא לזהם את האוויר שלנו.

רן כהן: באזור גוש-דן, לפי כל הסקרים, מדי שנה מתים כ-1,200 אזרחים מרעל באוויר.

רן כהן: מה אנחנו עושים כדי להציל את החיים של אלה - ילדים, נשים, זקנים?

רן כהן: אנשים שעובדים במקומות עבודה, אנשים שהולכים ברחוב, אנשים שיושבים בבתי-הקפה?

רן כהן: כלום.

רן כהן: אנשים ממשיכים למות וכאילו לא קרה שום דבר.

רן כהן: אנחנו לא מנהיגים כרטיסיות משולבות כדי לעודד את התחבורה הציבורית.

רן כהן: להיפך, מחירי התחבורה הציבורית עולים כל הזמן, בה בשעה שההקלות על רכב פרטי, באופן יחסי, דווקא הולכות וגוברות.

רן כהן: אנחנו לא מנהיגים מספיק, בצורה רצינית, את המנהג של "חנה וסע", שזה היום הפיתוח העולמי, כדי שאנשים יבואו עם המכונית, יחנו אותה, יעלו על רכב ציבורי, יגיעו לכל השירותים ויחזרו לאחר מכן לביתם.

רן כהן: אין עידוד של הרכב ההיברידי.

רן כהן: חבל.

רן כהן: זה שילוב של דלק ומנוע חשמלי, חוסך דלק, לא מזהם את האוויר - אנחנו לא מפתחים את זה.

רן כהן: אז אני מבין שיש קונצרנים של רכב בעולם שמונעים את זה, כי זה נגד האינטרסים שלהם, אבל מה האינטרס הלאומי שלנו, אם לא דווקא לקדם את סוג הרכב הזה, שהוא גם יותר יעיל?

רן כהן: אגב, לצרכן, בסיכומו של דבר, הוא גם יותר זול, ובעיקר, הוא יותר שומר על איכות הסביבה, הוא יותר בריא לבני-אדם, הוא יותר ידידותי לאדם.

רן כהן: ולמה אנחנו לא עושים את זה?

רן כהן: זה רק עניין אחד, שאפשר לפתח אותו, כמובן, בהרבה מאוד פיתוחים אחרים.

רן כהן: עוד שני דברים באזכור, אדוני היושב-ראש, אדוני השר.

רן כהן: אחד זה שמירת החופים.

רן כהן: אני אומר לך, השר עזרא, פה צריך לנהוג ביד ברזל, שחופי מדינת ישראל יהיו לאזרחי ישראל.

רן כהן: ההשתלטות העוינת הזאת – אין לי מלה אחרת לתאר אותה – הבריונית, הפלילית הזאת, היא דבר שחייבים להילחם בו, ולהחזיר את חופי מדינת ישראל, גם את חופי הכינרת, לאזרחי המדינה.

רן כהן: הדבר הזה לא בא בחשבון.

רן כהן: והדבר האחרון – אני חייב לסיים – מאחר שמדובר בכל זאת בציון היום הבין-לאומי לאיכות הסביבה, זה בדיוק הזמן להבין שהמים זורמים מאתנו לפלסטינים או מהמצרים אלינו, והביוב והאוויר.

רן כהן: אין פה גבולות לאיכות הסביבה, הנזקים עוברים מאחד לשני בלי שאף אחד יוכל לעשות כלום.

רן כהן: דרוש פה באמת מאמץ אדיר להגיע גם לשלום, כדי שאפשר יהיה להתגבר על הסכנות של איכות הסביבה.

רן כהן: אבל, אתה יודע מה?

רן כהן: צריך להגיע גם הפוך.

רן כהן: צריך ליצור שיתוף פעולה בנושא איכות הסביבה כדי שזה יביא שלום.

רן כהן: גם זה וגם זה, משום שאלה המהלכים.

רן כהן: חבל שהשרה תמיר לא נמצאת כאן, כי הייתי אומר לה, ואני אומר את זה גם לך, כי זה שיתוף פעולה בין שניכם – אין דרך אלא להכניס את הנושא של איכות הסביבה הרבה יותר עמוק, בדרך הרבה יותר משמעותית, הרבה יותר מסיבית, למערכת החינוך, כדי שילדינו ילמדו ממש מגיל ינקות, דרך גני-הילדים וכל המערכות של בתי-הספר ועד האוניברסיטה, שאיכות הסביבה היא איכות החיים של אזרחי המדינה ושל אזרחי העולם.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, מפאת הזמן המוגבל, כמובן, אני רוצה לפנות לשר להגנת איכות הסביבה בארבע נקודות עיקריות שאני חושב שמחייבות טיפול מהיר.

מוחמד ברכה: הדבר הראשון הוא הרעיון שהולך ומוצא לפועל להקים מטמנת אשפה באזור אעבלין.

מוחמד ברכה: כתושב האזור, אני מודאג מאוד.

מוחמד ברכה: אני מודאג מאוד מההתנהלות של הדברים ברמה האדמיניסטרטיבית, ברמה של האישורים וגם ברמה של התוכן - הסכנה האמיתית.

מוחמד ברכה: הטענה שלנו באזור, שהמשרד לאיכות הסביבה לא דרש מהיזמים להציג תסקיר השפעה על הסביבה, משום שהסתמך על מסמך קודם שעסק בהטמנת פסולת; זאת אומרת, אלה שני דברים שונים.

מוחמד ברכה: בפגישה של תושבי הסביבה עם היזם ועם מנהל מחוז הצפון במשרד לאיכות הסביבה הוסבר לתושבים כי מדובר במתקן כימי ניסיוני, ראשון מסוגו בעולם.

מוחמד ברכה: מקור הידע הוא מרוסיה, במתקן מעבדתי קטן המיועד לסילוק פסולת גרעינית, ואילו כאן מדובר במתקן רגיל שאין לדעת בוודאות מה תהיה השפעתו על הסביבה.

מוחמד ברכה: הם מדברים שם, במסגרת הניסיונית, על כך שמדי יום יטפלו ב-10 טונות של פסולת, אף שהמטמנה עצמה יכולה להפיק טיפול ב-150, ואז מנגנון הפיקוח על העניין הזה הוא כמעט בלתי אפשרי.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום שהשר החדש במשרד לאיכות הסביבה ייכנס בעובי הקורה, גם עם נבחרי הציבור וגם עם תושבי המקום, כדי להרחיק את הסכנה הזאת מאזור שהוא מאוכלס מכל צדדיו, גם בערבים וגם ביהודים, אבל הוא נמצא באמצע בין תמרה, אעבלין, שפרעם והסביבה.

מוחמד ברכה: הנקודה השנייה, אדוני השר, היא הנושא של אזור חיפה והמחלות שם.

מוחמד ברכה: בסוף השנה שעברה פניתי למחלקת המחקר בכנסת כדי לבדוק אם שיעור התחלואה במחלות ממאירות גבוה יותר באותו אזור.

מוחמד ברכה: אזור חיפה והצפון הוא מהמתועשים במדינה והוא מרכז את התעשייה הכימית בישראל.

מוחמד ברכה: במחקר שפרסם משרד הבריאות בשנת 2001 נכתב, כי לגורמים הסביבתיים ולאורח החיים, המושפע בין השאר מגורמים סביבתיים, יש השפעה ניכרת על התחלואה במחלות ממאירות.

מוחמד ברכה: על-פי הממצאים של המחקר מסתבר, שהתחלואה במחלות ממאירות באזור חיפה והצפון, למשל אזור הכינרת ועכו, היא מעל הממוצע הארצי.

מוחמד ברכה: על-פי הפילוח האזורי, נמצא כי באזור חיפה שיעור התחלואה הגבוה ביותר בקרב נשים, 23% מעל הממוצע בשנים 1996-1998.

מוחמד ברכה: שיעור תחלואת הגברים בנפת כינרת הוא הגבוה ביותר בארץ, 32% מעל הממוצע הארצי.

מוחמד ברכה: באזור חיפה תחלואת הגברים היא במקום השני בארץ בשנים 1998-1996.

מוחמד ברכה: מסתבר, מנייר עמדה שפרסמה הקואליציה לבריאות הציבור, שבאזור חיפה נפלטו בשנים האחרונות - תשמעו את המספר - כרבע מיליון טונות מזהמי אוויר עיקריים מכתשעה מקורות נייחים.

מוחמד ברכה: רבע מיליון טונות מזהמי אוויר מתשעה מקורות נייחים.

מוחמד ברכה: מזהמים אלה חודרים למערכת הנשימה של בני-אדם ובעלי-חיים.

מוחמד ברכה: חלק מאותם גורמים הם ממשפחות הדיוקסינים, הידועים כמגבירים תחלואה בסוג מסוים של סרטן, סרטן הלימפות.

מוחמד ברכה: הנקודה השלישית, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, היא הנושא של האנטנות הסלולריות.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור, אני יודע שיש מחלוקת.

מוחמד ברכה: עצם העובדה שיש מחלוקת לא שוללת את הסכנה והאיום של האנטנות הסלולריות, אבל אני מודאג מאוד מעצם העובדה שאנטנות כאלו מוצבות באזורים של אוכלוסיות פגיעות, והכוונה לבתי-ספר ולילדים.

מוחמד ברכה: אני חושב, לפחות ברמת האכיפה, שיש מקום לתת עדיפות לעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש לטפל טיפול מיידי במקומות שיש אנטנות כאלה, קרובות לבתי-ספר או למקומות שיש בהם ילדים או קשישים או בתי-אבות.

גדעון עזרא: החוק הזה עבר בכנסת.

מוחמד ברכה: אבל עובדה שזה קיים.

מוחמד ברכה: אני יכול למנות לך מקומות, כמובן לא מעל הדוכן, אבל אני יכול למנות לך מקומות מסוימים מאוד.

מוחמד ברכה: הנושא האחרון, אדוני היושב-ראש, ברשותך, הוא הנושא של אזורי התעשייה עתירי הידע שמוקמים במקומות שונים בארץ.

מוחמד ברכה: אני רוצה להצביע על שלושה אזורי תעשייה: ציפורית, תפן וראש-העין.

מוחמד ברכה: שלושת האזורים האלה הוקמו על אדמה שהופקעה מאזרחים, מתושבים ערבים.

מוחמד ברכה: הם סמוכים מאוד ליישובים ערביים, והם גורמים לזיהום באותם מקומות.

מוחמד ברכה: צריך לראות את העובדה המביכה, הייתי אומר, ואפילו המרושעת, שאותם אזורים מוקמים על אדמה שהופקעה מערבים, ואם יש בהם זיהום הוא קרוב יותר ליישובים הערביים, אבל התועלת, התפוקה, הארנונה והמסים הולכים ליישובים יהודיים.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר בלתי נתפס ובלתי נסבל.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת ברכה.

יצחק זיו: חבר הכנסת חנא סוייד - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נושא איכות הסביבה משנה את מעמדו מנושא שעסק פעם בשאלות של זיהום אוויר בלבד, אולי אפילו צמחי בר, חיות טבע, לנושא שבעצם מכיל כמעט את כל תחומי החיים שלנו באלף השלישי.

חיים אורון: אי-אפשר לעסוק היום בכלכלה בלי איכות הסביבה.

חיים אורון: אי-אפשר היום לעסוק בתחבורה בלי איכות הסביבה.

חיים אורון: אי-אפשר לעסוק בשום תחום בלי איכות הסביבה.

חיים אורון: ומהרבה מאוד בחינות, הטיפול בעניינים האלה עומד בניגוד למה שנתפס על-ידי חלקים גדולים בציבור וחלקים גדולים בדעת הקהל כמהלך המרכזי, הטרנד המרכזי.

חיים אורון: אדוני השר, אתה כבר יודע מתקופת עבודתך במשרד לאיכות הסביבה, שאין נושא שיש בו משמעות גדולה יותר ואחריות גדולה יותר למעורבות ממשלתית מאשר איכות הסביבה.

חיים אורון: אין נושא שבו המתח בין מה שקוראים שוק חופשי, ובוא ניתן לכוחות השוק לפעול כפי שהם רוצים, לבין הצרכים המשותפים הוא גדול יותר.

חיים אורון: זה לא מקרה שנשיא כמו הנשיא האמריקני בוש לא חותם על הסכם קיוטו.

חיים אורון: הוא לא חותם על הסכם קיוטו משום שבאיזון בין האינטרס הכולל, הציבורי הרחב, שרק ממשלה יכולה לתמוך בו, ובין האינטרסים הצרים של מזהמים שונים, הוא נמצא במקום אחר.

חיים אורון: למה ללכת כל כך רחוק עד ארצות-הברית?

חיים אורון: המתח הזה קיים בכל מקום, גם בארץ.

חיים אורון: ופתאום התברר לחסידים נלהבים, שאומרים: בוא ניתן לכוחות השוק ולאינרציה לפעול - שהם לא יכולים לפעול.

חיים אורון: אי-אפשר להתמודד עם שאלת זיהום האוויר, לא בישראל ולא בעולם כולו, אלא במהלך לא רק של ממשלה, אלא של ממשלות.

חיים אורון: אין אפשרות לטפל בזה אחרת.

חיים אורון: אז מוצאים כל מיני פתרונות.

חיים אורון: קונים זיהום אוויר במקום א', בכסף שמושקע במקום ב'.

חיים אורון: אספר לך סיפור.

חיים אורון: אנחנו בקיבוצי מפתחים היום מערכת לטיהור ביוב בכסף שמגיע מאירופה, כי הם קונים מאתנו זיהום שהם לא יכולים לטפל בו באירופה.

חיים אורון: זאת אומרת, אין היום תחום שלכאורה עומד כנגד הגישה הבסיסית של: בוא ניתן לעסק לזרום בעצמו - ואז יש מתח נורא.

חיים אורון: זה לא ויכוח תיאורטי.

חיים אורון: הוויכוח שמתנהל בכנסת זה שנים, "המזהם משלם", מה המשמעות האמיתית שלו?

חיים אורון: אתה תכניס במחיר המוצר או במחיר מה שאתה עושה את העלות לא רק של ייצור המוצר, ולא משנה אם זה חקלאי או תעשיין או תיירות.

חיים אורון: אתה תכניס למחיר המוצר את השבת המשאב שבו אתה משתמש לרמה שאפשר יהיה להשתמש בו פעם נוספת, או להחזיר אותו למקומו אם מדובר במים.

חיים אורון: ופתאום מתברר שצריך - צריך אכיפה וצריך חוקים, וצריך להתערב וצריך להגיד מה כן ומה לא, וצריך רגולטור; כל מיני כלים שמפריעים לעסק להתנהל בעצמו.

חיים אורון: אבל פתאום מתברר שאם מפריעים לעסק להתנהל בעצמו, העסק נתקע ומגיע לאותה נקודה שהוא כבר לא יכול ללכת לבד.

חיים אורון: אז זה קרה לנו בנחלים, וזה קורה לנו גם עכשיו, אדוני השר, בביוב.

חיים אורון: היושב-ראש ברוב אדיבותו תיכף יגיד שזמני עבר, אז אני אתן עוד דוגמה אחת.

חיים אורון: זה קורה לנו ברמת-חובב, אני מכיר את זה שנים מקרוב.

חיים אורון: רמת-חובב, עם כל המאמצים, היא מפגע של איכות סביבה שרחוק מאוד מפתרונו.

חיים אורון: עצם התפיסה שהיתה מתאימה אולי לפני 20 שנה שהנגב יהיה פח הזבל של המדינה וזה שם.

חיים אורון: כשהקימו את רמת-חובב היו בטוחים שזה מעבר להרי החושך.

חיים אורון: עכשיו זה פרבר של באר-שבע.

חיים אורון: שום דבר לא השתנה בגיאוגרפיה.

חיים אורון: ופתאום תפסו שלא רק תושבי באר-שבע לא יכולים לחיות שם, גם בדואים לא יכולים לחיות שם.

חיים אורון: אף אחד לא יכול לחיות שם.

חיים אורון: לסיום, אדוני השר, בכל דיוני תקציב אנחנו רואים את 150 המיליון, שמתוכם חלק זה בכלל הרשאה להתחייב, ומתוכם חלק מותנה בהכנסה, ואנחנו אומרים, אלוהים אדירים, איזה פער עצום בין הנאומים ביום איכות הסביבה, או מחר יהיה פה חס וחלילה דיון כי יהיה אסון ברדינג או במקום אחר, ובין הכרעה ציבורית כוללת, שאומרת: צריך לתת אמצעים - אמצעים לאכיפה, אמצעים לבקרה ואמצעים לקידום נושאים שצריך להשתתף בהשקעה בהם, כמו בביוב למשל.

חיים אורון: זמני נגמר ואני מקווה שאת המסר העיקרי בדברים שרציתי לומר ביום הזה - לא יעזור שום דבר, לכל אלה שרוצים שהמדינה לא תתערב, הם יקבלו את הביוב בבית, ואת הזיהום בחלון, ואת הריחות אני לא יודע איפה.

חיים אורון: זה מקום שמדינה חייבת להתערב בו, כמובן בתבונה, בשום שכל, אבל זה מקום שהמדינה צריכה להתערב בו.

חיים אורון: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת חיים אורון.

יצחק זיו: חבר הכנסת ישראל כץ - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שפנתה אלי היום ושאלה אותי דרך התקשורת היכן הייתי בדיון הבוקר, אני מוצא לענות לך גם דרך האולם החשוב הזה: עסקתי בקידום ההידברות בשאלת המאחזים על מנת להגיע לכך שלא יהיו תקלות במעשי ידיה של הממשלה.

שלי יחימוביץ': חשוב מאוד.

עתניאל שנלר: ואשר לעניין עצמו: ישראל בתהליך מדיני, ובעזרת השם, אם זה יהיה תהליך ההתכנסות במהלך של הידברות ואם זה יהיה בכלים אחרים, הגשר ליכולת לייצר מהלך מדיני של שכנות טובה עובר דרך נושא איכות הסביבה.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, שאלת המים ואקוויפר גב ההר והמים הלא-טובים הקיימים היום ברצועת-עזה - למי?

עתניאל שנלר: לבני-אדם החיים שם, מלאי ניטרטים בגלל בעיות דישון, בגלל בעיות שאיבת יתר.

עתניאל שנלר: הוא הדין בבעיות המים בגב ההר עקב טיפול לא נכון במחצבות ושיקומן של מחצבות אחרי שגומרים לעבוד בהן.

עתניאל שנלר: הוא הדין במערכת המים ואיכותה בנושא השפכים המגיעים, חלק מסודר וחלק פחות מסודר.

עתניאל שנלר: שלא לדבר על זיהום האוויר הבא לידי ביטוי גם במחצבות, וגם בשאלות של הובלת חומרים מסוכנים, ואין-ספור דברים, כמו למשל תקינת הדציבלים מבחינת הרעש והקירבה לאזורי תעשייה ומסחר.

עתניאל שנלר: זה בא לידי ביטוי בשאלת התקשורת, בהשפעות של הקרינה האלקטרומגנטית במרחב.

עתניאל שנלר: עולם מושגים ענק ועולם תוכן עצום של שכנות המשפיעות זו על זו.

עתניאל שנלר: דומה שדווקא היום, ערב היכולת לקדם מהלך מדיני, ואיך שלא נדבר עם הפלסטינים, דרך הממשלה של הרשות הפלסטינית או לא, אפשר וחשוב לקדם שני דברים, וכאן פנייתי לשר.

עתניאל שנלר: הדבר האחד, לייצר הבנה מלאה.

עתניאל שנלר: המזרח התיכון יתנהל על-פי תקינה אירופית מחמירה בכל אחד מהדברים שהזכרתי ובדברים אחרים שלא הזכרתי, כמו עשן ועוד כיוצא באלה.

עתניאל שנלר: והדבר השני, אינני רואה מדוע שלא לפעול מייד ובדחיפות ליצירת דיאלוג עם הפלסטינים - ולא אמרתי הרשות, כי אני לא רוצה להיכנס לבעיה המדינית - עם מכוני מחקר, עם נציגים של, עם אנשים מטעם, על מנת לקדם פרויקטים משותפים בנושאי איכות הסביבה שעיקרם בניית התשתית ליכולת לחיות על-יד שכנינו לא רק באיכות אוויר אלא גם בשכנות טובה, אם בשלום ואם לאו, בשכנות טובה ובאיכות חיים לשני העמים.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה, חבר הכנסת עתניאל שנלר.

יצחק זיו: בבקשה, חבר הכנסת אברהים צרצור.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, אכן יש צורך לדאוג לאיכות הסביבה.

אברהים צרצור: הסביבה שאנו חיים בה היא עולמנו, שבלעדיו אין אפשרות לנהל חיים תקינים ובריאים.

אברהים צרצור: לכן האחריות המוטלת על כתפינו כלפי הסביבה היא אחריות כבדה.

אברהים צרצור: אבל, האחריות לאיכות חיי בני-אדם היא בעיני יותר כבדה.

אברהים צרצור: על זה אני אדבר, ולקדושתם של החיים אקדיש גם את דברי.

אברהים צרצור: אני מסכים לחלוטין עם מה שנאמר פה, כי איכות הסביבה איננה מכירה בגבולות מדיניים או במרחבים אוויריים.

אברהים צרצור: היא חוצה גבולות, ולכן מה שקורה שם יכול להשפיע על המצב פה, ומה שקורה פה יכול להשפיע על המצב מהצד השני של המתרס.

אברהים צרצור: אני אקדיש את דברי למה שקורה בצד השני של הגבול.

אברהים צרצור: ברוך השם, כולכם דיברתם על נחיצות שיפור איכות הסביבה בתוך מדינת ישראל.

אברהים צרצור: מעטים דיברו על היחס והקשר בין מה שקורה פה לבין מה שקורה שם.

אברהים צרצור: אני אתמקד בנושא הפלסטיני ואיך מדינת ישראל יכולה או מחויבת לפעול גם בקטע הזה, כדי לשפר את איכות החיים של הפלסטינים בגדה המערבית, ברצועת-עזה ובירושלים המזרחית.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, לפי דיווחים שפורסמו לאחרונה, בתי-חולים ברצועת-עזה סובלים ממחסור הולך וגובר בתרופות ובציוד.

אברהים צרצור: מנתוני הסיוע של סוכנות הסיוע יוניס"ף עולה, כי אחד מכל שלושה תינוקות שהתאשפזו בבתי-חולים עלול למות.

אברהים צרצור: דובר הארגון אמר, ואני מצטט: הם מתים ממחלות בסיסיות ביותר, גם כיוון שאין ציוד מתאים וגם כיוון שאין מספיק תרופות.

אברהים צרצור: אני בטוח שההרס שישראל גורמת לסביבה בגדה המערבית וברצועת-עזה, כפי שהיא יודעת לעשות, הוא סיבה נוספת לאסון שמתחולל באותם אזורים.

אברהים צרצור: ידיה של ישראל לא ינוקו ממלוא האחריות למה שמתרחש בעזה ובגדה המערבית.

אברהים צרצור: יש מקום שישראל תפסיק, ולאלתר, את משחק הדמים ותשכיל לדעת שהמצב כיום הוא מתכון לקטסטרופה חובקת עולם.

אברהים צרצור: האחריות של ישראל לחייהם ולאיכות חייהם של הפלסטינים, ולו במינון הקטן ביותר והבסיסי ביותר, היא אחריות שאין ישראל יכולה להתנער ממנה ככוח כובש.

אברהים צרצור: לכן אני פונה באופן ישיר לאלה שמוכנים לשמוע, ואני מצטער מאוד לומר שמעטים מאוד הם אלה שמוכנים לשמוע, שהפתרון גם לאיכות הסביבה מתחיל בהגנה על איכות החיים ועל זכותם של הפלסטינים ושל כל החיים באזור, זכותם הלגיטימית ליהנות מרמת חיים בריאה ותקינה.

אברהים צרצור: בזה אנחנו יכולים באמת להתקדם.

אברהים צרצור: תודה, כבודו.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת אברהים צרצור.

יצחק זיו: חברת הכנסת עמירה דותן.

עמירה דותן: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, ראשית, תודה רבה לכבוד השר שמביא לתפקיד הזה ולנושא הזה הרבה מאוד כבוד, הרבה מאוד רצינות.

עמירה דותן: אנחנו אחריך לעזור כדי לקדם כמה שיותר ולמנף את הנושא.

עמירה דותן: תודה נוספת, חמה מאוד, לחברי חברי הכנסת מלכיאור ודב חנין על כך שמצאו שביום הזה אנחנו נקדיש לפחות כמה דקות לדיון בנושא כל כך מהותי לחיינו.

עמירה דותן: כבר אמרו חברי, שלא מדובר רק בכותרת, אלא בכל פן ובכל תחום של החיים שלנו.

עמירה דותן: חברי שדיברו לפני גם מנו, אדוני השר, את כל אותם תחומים שבהם ניתן לעשות, איפה צריך לעשות, איך צריך לעשות, איפה להשקיע ובמה להשקיע.

עמירה דותן: אני לא רוצה לחזור על הדברים שכבר נאמרו.

עמירה דותן: אני רוצה להעיר על משהו שקורה היום בעולם ונוסה גם בארץ, להערכתי בהצלחה די יפה.

עמירה דותן: מדובר בשיתוף הציבור בקבלת ההחלטות.

עמירה דותן: מאחר שמדובר בנושא שהוא בנפשנו, מאחר שמדובר בנושא שיש בו המון מתח – כפי שאמר חבר הכנסת אורון – מאחר שמדובר בנושא שיש בו המון אינטרסים, ויש אינטרסים שהם שקטים, כלומר של אותם אזרחים שקטים, אני חושבת שכדאי לאמץ את הרעיון הזה של שיתוף הציבור בקבלת ההחלטות.

עמירה דותן: זה גם יביא לחינוך הציבור וכמובן לאכיפה נכונה יותר.

עמירה דותן: זה יביא כמובן לרצון של הציבור לקחת חלק לא רק בחקיקה, מהצד, אלא במעורבות, ולכן גם בשמירת החוק הזה.

עמירה דותן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת עמירה דותן.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב כהן - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת יוסי ביילין - אינו נוכח.

יצחק זיו: חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': אני מוותרת.

יצחק זיו: חבר הכנסת דני יתום - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, היום אנחנו מציינים את יום איכות הסביבה הבין-לאומי.

מגלי והבה: אומנם המועד היה לפני שבועיים וחצי, אבל עצם העובדה שאנחנו מקדישים את היום הזה מוכיחה לאיזו רמה הגענו מבחינת איכות הסביבה.

מגלי והבה: בכנסת הקודמת הייתי חבר בשדולה לאיכות הסביבה.

מגלי והבה: עסקנו בהרבה פעולות שטח.

מגלי והבה: אומנם זו תחילתה של דרך; כפי שהתבטאו רבים מחברי, הגענו לשלבים בדרך הנכונה.

מגלי והבה: בביקורים שעשינו החלטנו למגר כמה מהמזבלות ומהמקומות שהם מפגעים סביבתיים.

מגלי והבה: בהיותי תושב אזור מאוד איכותי, שאנחנו יודעים לשמור עליו מכל משמר, אני יודע שיש כמה בעיות יסודיות.

מגלי והבה: אני מדבר על מי הקולחין ובריכות הקולחין שאינם באחריות המשרד לאיכות הסביבה, אלא באחריות הרשויות.

מגלי והבה: תקציבי הרשויות הדלים אינם מאפשרים טיפול במי הקולחין.

מגלי והבה: הבריכות האלה מגיעות למצב כזה, שהמים שלהן חודרים עמוק לקרקע ואין מי שיטפל בהם לפני שהם מגיעים למים הטובים שאנחנו שותים מהם.

מגלי והבה: הסוגיה של איכות הסביבה, הטיפול במפגעים האלה צריך להיעשות בשיתוף פעולה הדוק בין המשרדים השונים.

מגלי והבה: אני כמובן סומך על ידידי השר לאיכות הסביבה שיפעל יחד עם המשרדים כדי לטפל במפגעים האלה.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על איכות החיים ועל זה שאנחנו צריכים לעמוד בתקן הגבוה ביותר, כי אין חשוב יותר מאיכות החיים ומאיכות הסביבה, שהיא הבסיס לאיכות החיים.

מגלי והבה: לכן, כשהיום אנחנו רואים העדר טיפול מצד חלק מהרשויות, צריך לדעת מה הסיבה, והמשרד לאיכות הסביבה צריך לפעול לצד משרד הפנים כדי שלא יהיה מצב שבגלל בעיה תקציבית לא נטפל בבעיות ובמפגעים האלה.

מגלי והבה: אדוני השר, לגבי הרכזים של איכות הסביבה - כמה רשויות אפילו לא שילמו משכורות לאותם רכזים.

מגלי והבה: הרכזים עשו עבודה נפלאה, העלו את הנושא למודעות, כך שכל מי שעסק בנושא הזה עשה זאת במשולב עם כל הגורמים בחברה.

מגלי והבה: היתה פעילות בבתי-הספר, שיתוף פעולה בין ההורים לבין התלמידים, כך שכולם הפכו להיות מודעים לאיכות החיים.

מגלי והבה: טיפלנו בסוגיות מסוג זה ובביקורים של השדולה גם ראינו ברכה במעשינו.

מגלי והבה: צריך לזכור, אדוני, שבכל הנוגע למפגעים שהם מעבר ליכולת הטיפול שלנו, יש להגביר את מערכת אכיפת החוק.

מגלי והבה: אני מדבר על המפגעים – אם זה האנטנות הסלולריות למיניהן, אשר גרמו נזקים שונים לאוכלוסייה, ודי אם נצביע על עיר הכרמל ועל המפגעים שנגרמו בשל אותן אנטנות סלולריות.

מגלי והבה: צריך למצוא את הדרכים לטפל במפגעים האלה.

מגלי והבה: כפי שאמרתי, בשיתוף פעולה בין כל המשרדים השונים ובתמיכה של חברי הכנסת, של השדולה וועדת הפנים, נמשיך לתת את הגיבוי לכל מי שדוחף לאיכות החיים ולאיכות הסביבה.

מגלי והבה: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלי גבאי - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, הנושא של איכות סביבה איננו מותרות, זו סוגיה מאוד מהותית.

טלב אלסאנע: זו לדעתי שאלה שתלויה בה השאלה "להיות או לא להיות" ברמה האנושית.

טלב אלסאנע: כולנו יודעים שאם כדור הארץ מתחמם, זה יכול להביא לקטסטרופה ברמה הגלובלית.

טלב אלסאנע: אחד המחקרים שראיתי עוסק בכך שהרבה מפעלים במקומות אחרים שמזהמים, גורמים לנזק או לאסון שיכול להתרחש במקום אחר בעולם, ולכן יש צורך בשיתוף פעולה בין-לאומי.

טלב אלסאנע: כאן לדעתי הצורך להתמודד ברמה בין-מדינתית, בשיתוף פעולה בין מדינת ישראל למצרים, לירדן ולרשות הפלסטינית.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שיש הרבה מפגעים שגם מחלחלים למי התהום.

טלב אלסאנע: כבוד השר, מתברר שהזיהום באזור רמת-חובב מזהם את מי התהום שמהם שותים גם ישראלים וגם פלסטינים.

טלב אלסאנע: לכן, הסוגיה הזאת חשובה מאוד.

טלב אלסאנע: ההתמודדות לא יכולה להיות התמודדות של מדינה אחת בנפרד משכנותיה.

טלב אלסאנע: זה נכון גם לגבי מפגעים שמדי פעם אנחנו דנים בהם וחוזרים ודשים בעניין, אבל אין פתרון.

טלב אלסאנע: היה מחנה צבאי סמוך לרמת-חובב.

טלב אלסאנע: מתוך דאגה לבריאותם של החיילים - וזה טוב שדואגים לבריאותם של החיילים - העתיקו את מקומו של המחנה הצבאי.

טלב אלסאנע: אבל בסמוך יש אוכלוסייה שלמה, אוכלוסייה בדואית, שאתה ביקרת אצלה לקראת הבחירות - אכלת כבש שם.

גדעון עזרא: אין שם יישוב מוכר.

טלב אלסאנע: יש יישוב שקיים לפני רמת-חובב.

טלב אלסאנע: באו לשם, לא יודע איך בחרו את המיקום של רמת-חובב.

טלב אלסאנע: אומרים שהצוות שהלך לבחור מקום – הרכב שלו נתקע, כי נגמר להם הדלק, והם החליטו: כאן מקימים את רמת-חובב; ללא בדיקה, ללא אבחון, בלי שהביאו בחשבון את ההשלכות של המפגעים הבריאותיים, התברואיים והסביבתיים על האוכלוסייה המתגוררת בסמוך.

טלב אלסאנע: בשנה הקודמת ערך משרד הבריאות מחקר, והמסקנות שלו יצאו בשלושה כרכים עבים מאוד, שהונחו על שולחן ועדת העבודה והרווחה.

טלב אלסאנע: מתברר ששיעור התמותה בקרב התינוקות ביישובים הסמוכים לרמת-חובב – זה לא רק בדואים, גם יהודים; אם הבדואים לא מעוררים את האכפתיות שלך, גם יהודים שגרים ברדיוס של 10 קילומטרים מרמת-חובב נפגעים.

טלב אלסאנע: אלה גם מחלות זיהומיות.

גדעון עזרא: אתה סתם אומר נתונים.

טלב אלסאנע: אני אעביר לך את הכרכים האלה.

טלב אלסאנע: אלה לא נתונים שאני סתם זורק.

טלב אלסאנע: מאז לא קיבלנו תגובות, מה המסקנות ומה נעשה כדי להקטין את הנזקים האלה.

טלב אלסאנע: שמעתי שעכשיו נוקטים אמצעי בטיחות ומשרפות וניטור כדי להקטין את הנזק, אבל לדעתי הפתרון הוא להעתיק.

טלב אלסאנע: יש להבחין בין מפעלים שאפשר לחיות אתם - עם כל רמת הזיהום שיש.

טלב אלסאנע: יש ריכוז חומרים כימיים שיכולים להוות מפגע תברואי, אם חס ושלום מתרחשת תאונה.

טלב אלסאנע: צריך לערוך בחינה ובדיקה ולנקוט את אמצעי הבטיחות והזהירות המתחייבים והנדרשים.

טלב אלסאנע: אני חושב שזה באחריותך, מאז קיבלת את התפקיד החשוב הזה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת חנא סוייד.

יצחק זיו: אחריו - אחרון, חבר הכנסת נסים זאב.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי אני רוצה לברך את ידידי חברי הכנסת ד"ר דב חנין והרב מלכיאור על השדולה הסביבתית שהקימו בכנסת ועל הפעילות הענפה שלהם בתחום הזה, גם בכנסת וגם עם ארגוני סביבה שונים בארץ.

חנא סוייד: על כך בהחלט יבורכו.

חנא סוייד: אני גם רוצה לברך את השר.

חנא סוייד: אני חושב שהוא היה מעדיף לקרוא למשרד "המשרד לביטחון הסביבה", אבל נסתפק בהגנה על הסביבה במקרה הזה.

חנא סוייד: אני חושב שהשר עשה צעד מבורך בכך שביקר באחד המוסדות הסביבתיים המפוארים שפועלים ביישובים הערביים, וזה איגוד ערים בסח'נין, שעושה עבודה מאוד מבורכת בתחום הסביבה.

חנא סוייד: אני חושב שהשר התרשם מאוד לטובה מהפעילות של המכון הזה.

חנא סוייד: לגופו של עניין, ידידי דב חנין דיבר על פיתוח בר-קיימא, שהוא אחד המרכיבים החשובים במדיניות איכות הסביבה.

חנא סוייד: בוודאי עוד מושג מאוד חשוב בתחום איכות הסביבה הוא העניין של צדק סביבתי.

חנא סוייד: הכוונה בצדק סביבתי היא לכך שהנפגעים מצד אחד וההגבלות, בגלל שימור הסביבה, יהיו מפוזרים באופן אחיד, כך שכולם יישאו בעול הזה או במטלה הזאת או במשימה הזאת של שמירה על הסביבה.

חנא סוייד: בעניין הזה אני רוצה להדגיש את הפעילות גם במישור המשרד, אבל גם את הפעילות של ארגוני החברה האזרחית – העניין של השימור הדיפרנציאלי, או לחלופין העניין של הפיתוח הדיפרנציאלי.

חנא סוייד: יש אזורים ויש אוכלוסיות שצריכות יותר פיתוח מאשר אוכלוסיות אחרות.

חנא סוייד: יש יישובים שצריכים להתפתח יותר, ואי-אפשר להסכים ואי-אפשר לחיות עם מצב שאותן הגבלות על הפיתוח יהיו תקפות באופן אחיד לכל השטח.

חנא סוייד: צריך כאן להחיל את העניין של צדק סביבתי, כך שאיפה שצריך לפתח, איפה שיש צורך כלכלי-חברתי לפתח, כן להביא בחשבון ולתת את ההנחות ואת ההקלות שמתבקשות בעניין הזה.

חנא סוייד: אני יודע שתקציב המשרד לאיכות הסביבה הוא תקציב מוגבל, 200 מיליון שקלים בערך.

חנא סוייד: פעולת הרגולציה שהמשרד עושה, וזו בעיקר פעולת רגולציה, היא פעולה מאוד מבורכת.

חנא סוייד: בנוסף אני חושב שחלק מהפעילות הסביבתית קשור בעיקר לעניין השימור.

חנא סוייד: מכריזים על שמורת טבע או על שמורת נוף או על שמורת יער, בכוונה לשמר את השטחים הפתוחים בארץ, שזה טוב כשלעצמו, אבל צריך לזכור שזה פוגע בבעלי קרקעות.

חנא סוייד: אנחנו יודעים ששימור הסביבה, מי שצריך לשאת בו הוא המדינה ולא האזרח הפשוט.

חנא סוייד: הפעולה של שימור, של מניעת פיתוח בקרקעות, היא בעצם ירידת ערך גדולה מאוד של אותה קרקע.

חנא סוייד: זו בעצם פגיעה בזכות הבעלות ובזכות הקניין של בעלי קרקע.

חנא סוייד: מקובל בעולם שהמדינה במקרה הזה, מכיוון שאינטרס השימור הוא אינטרס עליון, הוא אינטרס ברמת המדינה, נכנסת לתמונה ונותנת פיצוי לאותם נפגעים, במקרה הזה בצורת קרקע חלופית או בכסף.

חנא סוייד: אי-אפשר לחשוב שהאזרחים בלבד הם אלה שישלמו את המחיר של שימור הסביבה.

חנא סוייד: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת חנא סוייד.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון חביב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, צריך לזכור שבמאמץ בין-לאומי נעצרה המגפה של שפעת העופות, ואילו לא היו תיאום והסכמה בין המדינות היינו מגיעים לקטסטרופה.

נסים זאב: היה חשש כבד למגפה שעלולה להתפשט בממדים רחבים; אפילו דיברו בעיתונות, בצורה חופשית, על 50 מיליון הרוגים, אם זה יעבור לבני-אדם ואם זה לא יטופל כפי שצריך.

נסים זאב: זיהום זה זיהום.

נסים זאב: אנחנו בגלובוס כזה שהמעבר הוא חד, מהיר, ולפעמים לא ניתן לעצירה.

נסים זאב: זו פשוט מגפה.

נסים זאב: לא תמיד יש אפשרות להשתלט על מגפה.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס לכתבה שראיתי הבוקר, לגבי עוטף-עזה, עוטף-ירושלים, עוטף נווה-יעקב ופסגת-זאב.

נסים זאב: כיוון שארצות-הברית הפסיקה ומפסיקה להקים את מתקני הטיהור בעזה וברמאללה, אנחנו עלולים להיפגע בצורה קשה ביותר.

נסים זאב: זאת אומרת, אנחנו בפלונטר, כי מצד אחד צריכים לממש את החרם על השלטון הרצחני, הטרוריסטי, של ה"חמאס" ולא להעביר להם כספים, ומצד שני, כתוצאה מכך אנחנו בצורה עקיפה עלולים להיפגע קשות אם ארצות-הברית לא תטפל באופן יסודי ומהיר ביותר במתקני הטיהור בעזה וברמאללה.

נסים זאב: ירושלים תיפגע, ושכונות כמו פסגת-זאב, נווה-יעקב, אני כבר לא מדבר על הגבול הדרומי.

נסים זאב: נמצא את עצמנו במצב קשה.

נסים זאב: צריך לזכור, כאשר מדברים על רמת זיהום גבוהה, שזה עלול להגביר את הסיכון לחלות בסרטן, חלילה.

נסים זאב: הייתי רוצה גם להתייחס לכתבה שהתפרסמה לא מזמן, לפני כחודש.

נסים זאב: נאמר שירושלים היא אחת הערים המזוהמות ביותר בגלל כלי הרכב – כלי רכב ציבוריים, טנדרים למיניהם ואוטובוסים, מיניבוסים, שלמעשה משתמשים בסולר.

נסים זאב: יש זיהום קשה ביותר בירושלים, והמפגע קשה, ואני חושב שתושבי ירושלים לא מודעים לזה מספיק.

נסים זאב: רוב ארצות העולם חתמו על אמנת קיוטו.

נסים זאב: אולי המדינה היחידה שמתנגדת בכל תוקף לחתום זו ארצות-הברית.

נסים זאב: אולי אדוני השר יוכל להשפיע עליהם, אולי לדרוש מהם.

נסים זאב: אנחנו יודעים על הזיהום, מה שקורה בארצות-הברית, וזו קטסטרופה, ויש לזה השלכות בין-לאומיות.

נסים זאב: כשארצות-הברית מטיפה מוסר לעולם כולו - טול קורה מבין עיניך.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק זיו: אני רוצה לומר כמה מלים, כי אפשרתי לחברי כנסת לדבר מעל המכסה מאחר שראיתי את חשיבות הנושא.

יולי תמיר: אדוני, אני לא יכולה להישאר.

יולי תמיר: אני שעה וחצי מחכה לענות על שאילתות, ואני צריכה להופיע בפני הקונגרס הציוני.

יצחק זיו: קודם כול, סיכום הדיון על-ידי השר לאיכות הסביבה והצבעה יתקיימו בישיבת הכנסת מחר, יום ד'.

יצחק זיו: כעת אני מעביר את השאילתא של חבר הכנסת יצחק גלנטי, ששאל את שרת החינוך ב-19 במאי, ושרת החינוך מוזמנת לענות על השאילתא.

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את שרת החינוך ביום י"ט באייר התשס"ו (17 במאי 2006): פורסם, כי "גן הילד" בחיפה, המטפל בילדים בעלי צרכים מיוחדים, עתיד להיסגר עקב אי-הסכמת משרד החינוך לממן 60% מעלות הסעות התלמידים, בסך 150,000 ש"ח בשנה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם הידיעה נכונה?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן - מדוע קוצץ תקציב ההסעות ב"גן הילד"?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: כיצד יוסדר נושא תקציב ההסעות בחינוך המיוחד?

יולי תמיר: 1.

יולי תמיר: אשר לסגירת "גן הילד" בחיפה, הידיעה אינה מדויקת.

יולי תמיר: עקרונית אין כוונה לסגור את "גן הילד" בחיפה.

יולי תמיר: עם זאת, המשך קיומו של המרכז תלוי במספר התלמידים שיגיעו אליו לטיפול.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: זה כשנתיים, בעקבות שורה של קיצוצים שהושתו על תקציב החינוך, לא התאפשר למשרד להשתתף באורח מלא במימון הסעות תלמידים נכים ותלמידי החינוך המיוחד, ולכן נאלצנו לקצץ בהסעות.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: אני רוצה לציין, ואולי לקבל את תמיכת הכנסת לעניין, שחוק החינוך המיוחד וחוק השילוב עדיין לא הגיעו לכדי מימון מלא.

יולי תמיר: אנחנו נאבקים מדי שנה על המימון של החוקים הללו, וכתוצאה מהעדר מימון אנחנו נאלצים להשאיר ילדים במצב קשה, ללא טיפול ראוי.

יולי תמיר: היינו מאוד מאוד שמחים אם הכנסת היתה מתגייסת כולה לסייע למשרד החינוך לקבל את התקצוב המלא לחוק השילוב, למרות העלות הגבוהה שלו, כי מדובר בעניין הומניטרי ואנושי בעל חשיבות רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת גלנטי, יש לך מה להוסיף?

יצחק זיו: שאלה נוספת.

יצחק גלנטי: גברתי השרה, כאן מדובר למעשה בעלות אפסית מבחינת התקציב, מדובר ב-150,000 שקלים לצורך הסעת תלמידים מוגבלים.

יצחק גלנטי: נראה שהסכום הזה בסך הכול מהווה 60%.

יצחק גלנטי: 40% נוספים אמורים להיות ממומנים על-ידי עיריית חיפה.

יצחק גלנטי: בשל העובדה שיש קשיים הקשורים לסכום כה פעוט, האם צריכים כל התלמידים האלה - קשה לקרוא להם תלמידים בכלל, אלה מוגבלים, והגן הזה ממש עושה פלאים אתם - האם בשל סכום כה פעוט צריך לסגור את הגן הזה?

יצחק גלנטי: זה נשמע לי אבסורד.

יולי תמיר: חבר הכנסת גלנטי, לצערי הרב, לא מדובר במקרה אחד.

יולי תמיר: רק היום ישב צוות שלם במשרדי על בעיות ובקשות, כולן אמיתיות, כולן נוגעות ללב, כולן שוברות את הלב, בקשר לחינוך המיוחד.

יולי תמיר: זה עניין של הסעות, זה עניין של סייעות, קלינאיות תקשורת ומטפלות.

יולי תמיר: אנחנו באידיאולוגיה מתוקצבים בחסר לחינוך המיוחד ולחוק השילוב.

יולי תמיר: הלוא אין פה מקרה אחד, אני צריכה לראות את המקרים כולם בראייה ארצית.

יולי תמיר: כאשר עלות של חוק מסוים או שירות מסוים היא למעלה מ-630 מיליון שקלים, ומשרדי מתוקצב בסדר גודל של 150, מראש יבואו אליך בבקשות קשות מאלה, ואלי בבקשות קשות מאלה, ואין לי דרך למלא אותן.

יולי תמיר: כשישבתי השנה בוועדת החינוך, לפני התקציב, והצגתי לאוצר את דרישתי המאוד פשוטה, ולדעתי גם הסבירה, שהמשרד יתוקצב על-פי החוקים שעליו לקיים, לא נעניתי.

יולי תמיר: לכן אני אומרת לך בצער ובכאב, שנמתח את היריעה הזאת עד כמה שאפשר, אין בידינו לכסות את כל הצרכים, גם במקרה הזה.

יצחק גלנטי: סליחה, כבוד היושב-ראש, עוד שאלה פשוטה קטנה אחת.

יצחק גלנטי: האם ניתן לתקצב במסגרת התקציב של השנה הבאה?

יולי תמיר: לא, כי בסוף קיבלתי תוספת של 40 מיליון שקלים, כשאני צריכה עוד 150 מיליון שקלים, ואת זה אני נותנת בחלוקה שווה לצרכים הכי קשים שיש.

יולי תמיר: יבוא אדוני למשרדי, אני אארח אותו בשמחה, ובכאב לב אראה לו את הבקשות העומדות לפני ואת חוסר יכולתי למלא אחר הצרכים האלה בגלל העדר תקציב.

יולי תמיר: 40 מיליון זה סכום שאיננו מכסה אפילו את הגידול הטבעי של ילדים שזקוקים לחינוך המיוחד ולחינוך משלים.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא נוספת של חבר הכנסת יצחק וקנין; אינו נוכח - לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שרת החינוך ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006): פורסם, כי לפי הדוח השנתי של ארגון המדינות המפותחות, מדינת ישראל היא מהמדינות הפחות משקיעות בחינוך.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם הפרטים נכונים?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן - מה הן הסיבות לכך?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה יעשה משרדך לתיקון המצב?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

יולי תמיר: בדיקת ההשקעה בחינוך בישראל, שצריכה להיעשות פר-תלמיד, מראה כי ההשקעה של מדינת ישראל נמוכה מזו של שאר מדינות ה-OECD.

יולי תמיר: כאשר בוחנים את ההוצאה הממוצעת לתלמיד בין המדינות, יתרונה של ישראל נעלם.

יולי תמיר: (הנתונים לשנת 2002 בדולר אמריקני – מתוקן לשווי ערך קנייה, PPPs.

יולי תמיר: )

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: אחת הסיבות העיקריות להוצאה הגדולה על חינוך היא שיעור הילודה הגבוה בישראל בהשוואה למדינות המתועשות.

יולי תמיר: יתירה מכך, חשוב להדגיש שהחלק היחסי של ההוצאות הפרטיות על מוסדות חינוך, יחסית להוצאות הציבוריות, בשלבי החינוך השונים - 2002 - הוא גבוה בישראל, יחסית למדינות ה-OECD.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: כפי שהבהרתי, ראוי להקדיש תשומת לב לפענוח ולפרשנות של הנתונים.

יולי תמיר: ככל הידוע לי, אנשי חינוך וחוקרים רבים עוסקים בפענוח "פרדוקס ההשקעה".

יולי תמיר: בימים אלה אני עוסקת בגיבוש תוכנית מקיפה למערכת החינוך, שתוגש לראש הממשלה.

יולי תמיר: התוכנית מתייחסת למכלול נושאים, ובהם דרכי הערכה ומדידה של השקעה בחינוך מול תוצאות והישגים.

יצחק זיו: שאילתא של חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

יצחק זיו: הנושא: תוכנית לימודים במימון בעלי הון.

יצחק זיו: חברת הכנסת שלי יחימוביץ שאלה את שרת החינוך ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006):

יצחק זיו: ב-14 במאי 2006 פורסם ב"הארץ", כי בשנת 2000 הוכנסה תוכנית לימודים מסוגת הניו-אייג' לכמה בתי-ספר, במימונה של בעלת הון.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מה היא עמדת משרדך בנוגע להכנסת תוכני חינוך למערכת החינוך הממלכתית במימון בעלי הון?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: האם יופסקו הלימודים בתוכנית, ואם לא – מדוע?

יולי תמיר: הנושא שמעלה חברתי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, הוא נושא שאכן משרד החינוך נדרש אליו.

יולי תמיר: בימים אלה ביקשתי לקבל פריסה ומיפוי של כל התוכניות של התערבות חוץ-משרדית במשרד החינוך.

יולי תמיר: זה דבר שייקח קצת זמן, כי מסתבר שיש תוכניות למכביר שמאפשרות לגורמים שונים להתערב ולהיכנס לבתי-הספר.

יולי תמיר: חלק מהתוכניות הללו הן בעלות איכות מאוד גבוהה, וחלק מהן פחות.

יולי תמיר: אין היום בידי המשרד לא מיפוי ולא דירוג.

יולי תמיר: בתום המהלך הזה יהיו לנו לא רק רשימות של כל הגורמים המתערבים, יהיה לנו גם דירוג שניתן על-ידי אנשי המקצוע של המשרד של כל תוכנית מתערבת.

יולי תמיר: יהיו תוכניות שכלל לא יאושרו, יהיו תוכניות שיאושרו ולא יומלצו, יהיו תוכניות שיאושרו ויומלצו.

יולי תמיר: כך שגם מנהל בית-הספר או המורה שאליו מגיעה אותה יוזמה יוכל לשפוט.

יולי תמיר: אשר למקרה הספציפי הזה, היתה בדיקה של השירותים הפסיכולוגיים, שאכן אישרו שהתוכנית היא תוכנית ראויה, וגם מבתי-הספר שהתנסו בתוכנית קיבלנו תגובות חיוביות.

יולי תמיר: אבל זאת תשובה חלקית.

יולי תמיר: אני אשמח, ברגע שהדוח המלא יעמוד לרשותנו, לפרוס אותו בפני הציבור, כמו גם בפני מנהלי בתי-הספר ומנהלי המחוזות.

יולי תמיר: היום אין ספק שיש כאן פרצה מאוד רצינית, שהמשרד אמור לחסום אותה על-ידי התנהלות נכונה ובקרה על גורמים מתערבים בבתי-הספר.

יצחק זיו: שאלה נוספת לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': גברתי שרת החינוך, מעבר לתוכנית הספציפית שלגביה הוגשה השאילתא, תוכנית הנקראת "הדולפין שבתוכי", הייתי רוצה לשאול אותך, מעבר לקביעת טיבה של תוכנית כזאת או אחרת ונוכח הקיצוצים המאוד אינטנסיביים שהיו בתקציב החינוך והקשיים שמערכת החינוך ניצבת בפניהם, האם אין כאן איזה מדרון חלקלק ומסוכן שיאפשר לבעלי הון להחדיר תוכניות טובות או לא טובות, הזויות או לא הזויות, למערכת החינוך, והאם לא צריך לשים כאן סכר חד-משמעי בפני כניסה של תוכניות במימונם של בעלי הון, בלי קשר לטיבן?

יולי תמיר: זו שאלה קשה, ואומר קודם כול מה המציאות ואחר כך מה לדעתי יש לעשות.

יולי תמיר: רוב התוכניות החוץ-קוריקולריות של ההתערבות של ארגונים וקרנות נעשות במימונם של בעלי הון.

יולי תמיר: המערכת בדלותה היום לא מסוגלת בלעדיהן.

יולי תמיר: אני אומרת את זה בכנות ובצער.

יולי תמיר: אילו היתה המדינה מתקצבת מערכת חינוך מקפת וראויה, היה אפשר לשלוח את התוכניות האלה לשעות אחר-הצהריים, מחוץ לשעות הלימודים, כמו שאני חושבת שראוי היה לעשות.

יולי תמיר: היום חלק גדול מהמערכת הטמיע ונסמך על תוכניות כאלה, חלקן בעלות תרומה אדירה.

יולי תמיר: לכן, אף שאני כמובן מעדיפה חינוך ממלכתי חינם, שממומן על-ידי המדינה וניתן על-ידי המדינה, אני אומרת בכנות שאי-אפשר להוציא היום מבית-הספר באופן כוללני את התוכניות הללו, כי נאבד, להערכתי, עשרות אלפי אם לא מאות אלפי שעות איכותיות שניתנות היום במעורבות חיצונית.

יולי תמיר: מובן שבסוגיה העקרונית שתינו מסכימות, אבל זה בעולם אידיאלי, שבו מדינת ישראל היתה מתקצבת את החינוך ונותנת את הליבה.

יולי תמיר: לצערי, וזה הדבר שכואב לי עוד יותר מתוכניות כאלה, שנועדו להפגת המתח ולכל מיני דברים שהם בפריפריה של החינוך, גם בליבה אני נעזרת בגורמים חיצוניים, בהקניית יכולות למידה בסיסיות ביותר, אבל אני יודעת שאם הגורמים האלה יצאו היום מהמערכת, המערכת תהיה הרבה יותר דלה, וגם ככה היא דלה.

יולי תמיר: לכן, מתוך ההכרח אני חושבת שצריך למיין, לסווג ולהחליט מי ראוי ומי לא, במקום לסגור את הדלת באופן מקיף, כי אז נמצא את עצמנו במשבר עוד יותר גדול מזה שאנחנו מתמודדים אתו היום.

יצחק זיו: תודה רבה לשרת החינוך.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לשאילתות לשר הממונה על שירותי דת.

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את ראש הממשלה ביום י"ט באייר התשס"ו (17 במאי 2006): פורסם, כי עשרות רבני שכונות בירושלים קובלים על הלנת שכרם זה כמה חודשים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם הידיעה נכונה?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן - מדוע משכורותיהם אינן משולמות זה כמה חודשים?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה לתיקון המצב?

יצחק כהן: 1.

יצחק כהן: בערב חג הפסח נפרעו כל חובות השכר לעובדי ולגמלאי המועצה הדתית עד לחודש מרס 2006, כולל.

יצחק כהן: 3.

יצחק כהן: הכוונה לממש מוקדם ככל האפשר את תוכנית ההבראה שאושרה על-ידי הגורמים הרלוונטיים בעיריית ירושלים וכן ברשות הארצית לשירותי דת.

יצחק כהן: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את ראש הממשלה ביום י"ט באייר התשס"ו (17 במאי 2006): פורסם ב"מעריב" בט"ז בניסן תשס"ו, 14 באפריל 2006, כי משפחת נפטר ביהוד נאלצה לכרות לבד את קבר אבי המשפחה בגלל שביתת עובדי החברה קדישא, שאינם מקבלים משכורות זה כמה חודשים.

יצחק כהן: רצוני לשאול: 1.

יצחק כהן: האם הידיעות נכונות?

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: אם כן - מדוע העובדים אינם מקבלים משכורת?

יצחק כהן: 3.

יצחק כהן: כיצד תיפתר הבעיה?

יצחק כהן: 1.

יצחק כהן: הידיעה נכונה.

יצחק כהן: בפועל, עקב שביתת העובדים, בני המשפחה חפרו את הקבר, אולם כל שאר ההסדרים והסידורים ובסופם ההלוויה עצמה טופלו על-ידי המועצה הדתית.

יצחק כהן: 3.

יצחק כהן: בערב חג הפסח העבירה הרשות הארצית לשירותי דת סך של 642,000 ש"ח, שאפשרו להעביר לזכות העובדים והגמלאים ארבעה חודשי שכר מלאים.

יצחק כהן: שאר החוב יוסדר במסגרת תוכנית ההבראה שעומדת בפתח.

יצחק כהן: חבר הכנסת שאל את ראש הממשלה ביום י"ט באייר התשס"ו (17 במאי 2006): פורסם, כי בחג הפסח נעקרו הסורגים בקברו של התנא רבי שמעון בן גמליאל בכפר-כנא, הקיר נשרף, המעקה בירידה לקבר נותץ ומנורות ותשמישי קדושה נהרסו.

יצחק כהן: רצוני לשאול: 1.

יצחק כהן: האם נכונים הדברים?

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: מה ייעשה למניעת חילול מקומות קדושים, לשימורם ולשיפוצם?

יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד השר.

יצחק זיו: חברי הכנסת, יש לנו הצעות לסדר-היום דחופות ורגילות ששרת החינוך צריכה לענות עליהן.

יצחק זיו: השרה מבקשת לענות מחר.

יצחק זיו: האם בעלי ההצעות מוכנים להעלות את הצעותיהם היום ותשובה תהיה מחר?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שהיא תשמע אותנו.

נסים זאב: בעלי ההצעות לא נמצאים.

אמנון כהן: מי בעלי ההצעות, אדוני היושב-ראש?

יצחק זיו: בעלי ההצעות הם חברי הכנסת שלמה בניזרי, ג'מאל זחאלקה, אורי אריאל, אבשלום וילן ויעקב ליצמן.

אמנון כהן: נעביר הכול למחר.

אמנון כהן: השרה רוצה ללכת.

יצחק זיו: כל ההצעות מועברות למחר.

יצחק זיו: תמה ישיבת הכנסת.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ה בסיוון התשס"ו, 21 ביוני 2006, בשעה 11:00.

יצחק זיו: הישיבה נעולה.