ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השלושים-ושש של הכנסת השבע-עשרה, 2006-07-17 00:00

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שני, כ"א בתמוז, 17 ביולי 2006.

דליה איציק: אני מבקשת מהשר המתאם להיות כאן.

דליה איציק: אשר על כן, הישיבה נעולה.

דליה איציק: (הישיבה נפסקה בשעה 16:02 ונתחדשה בשעה 16:06.

דליה איציק: )

דליה איציק: אדוני השר, תודה שאתה כאן, אני בטוחה שבפעם הבאה תגיע בזמן.

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, כ"א בתמוז, 17 ביולי 2006.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הראשון על סדר-היום: הצעות סיעות רע"ם-תע"ל, חד"ש ובל"ד להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה הגורמת למשבר הומניטרי בשטחים בכלל וברצועת-עזה בפרט.

דליה איציק: עד שחבר הכנסת טיבי יעלה - הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –     לדיון מוקדם: הצעת חוק מרשם הפרות מעבידים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - גמלה לאם חד-הורית), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת שלי יחימוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הוספת סמכויות אכיפה לפקחים מטעם הרשות המקומית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (חיוב כביש אגרה בארנונה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (חיוב כביש אגרה בארנונה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון - פנקס רישום), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - איסור שידול), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - ילדים בסיכון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תעסוקה נתמכת, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק תעסוקה נתמכת, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, אלכס מילר וסטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - הרחבת הזכאות לילדים עם אוטיזם), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ואסל טאהא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ישראל כץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מענק מיוחד לעידוד הנגב והגליל (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור מס אפס על תרופות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אסתרינה טרטמן; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - התקשרות לשירותי חירום), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק תשלום גמלה לילד נכה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון - דיור בקהילה וסיוע אישי, תרבות פנאי וספורט, חינוך והשכלה, המערכת המשפטית, צרכים מיוחדים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקונים שונים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מתן וילנאי וקולט אביטל; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון - איסור הפליה במתן שירותי ביטוח), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק שימור אתרים, תרבות ומורשת, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מתן וילנאי; הצעת חוק החזרתם של תושבי אקרית ובירעם לכפריהם, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - ניכוי השתתפות בביטוח בריאות ובביטוח סיעודי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - ניכוי השתתפות בביטוח סיעודי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק איסור קיום מתקני חקירה סודיים, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון - איסור הגברת עוצמת הקול בזמן שידור פרסומות וקדימונים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק הפיקוח על המעונות (תיקון - הגדרת ילד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - הפחתת ההשתתפות ברכישת תרופות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק מאגר מידע גנטי (היעלמות ילדי עולים מתימן), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - ביטול הגבלת זכותו של תושב ששהה מחוץ לישראל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - עיון בפנקס), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - ביטול הכרה בקצבת ילדים כחלק מהכנסה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - טיפולי שיניים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעות חוק חובת בדיקות רפואיות לעובדים בענף המזון, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור לדמי הבראה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק גילוי מידע בדבר המחיר הכולל של מצרכים בעגלת קניות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון - הזכאים לתגמול), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון - תנאי להצבת תמרור בדרך), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חלקה של רשות מקומית באגרות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק רשות השידור (תיקון - חובת שידור אירועי ספורט בין-לאומיים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון - תנאי זכאות מיוחדים לנכים ולעיוורים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (עונש מינימום בעבירת הריגה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור מופחת על ספרות מקור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק המועצה לביטחון חברתי וכלכלי, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק המים (תיקון - הזכות למים וייעודם), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון - הארכת זיכיון לשידורי רדיו אזורי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תנועה של רכב כבד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון - תנאי זכאות מיוחדים לנכים ולעיוורים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ ויורם מרציאנו; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - הצגת המוצר בעסקת מכר מרחוק), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אליהו גבאי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומה למיזם מעורבות בקהילה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אליהו גבאי; הצעת חוק שימור היכל התרבות, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק לתיקון פקודת מניעת טרור (קיום מפגש עם חבר בארגון טרוריסטי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק הממשלה (תיקון - הליך קבלת ההחלטות בממשלה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון - מידע רפואי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק לתיקון דבר המלך במועצה על ארץ-ישראל (שפות רשמיות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור מכירת כרטיסי הגרלה לקטינים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - מועד הבחירות), מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - הצבעת אזרחים בחוץ-לארץ), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק בית-הדין לעבודה (תיקון - מינוי נציגי ציבור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפטנטים (תיקון - ועדת פיצויים ותגמולים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק זכויות יוצרים ומבצעים (שיפוט בענייני תמלוגים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק המים (תיקון - כבישים כמזהמים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי), מאת חבר הכנסת אביגדור ליברמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון - הארכת תקופת ההתיישנות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון - תקופת התיישנות בתביעה בשל מעשים המהווים עבירות מין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון - הבעת עמדה לעניין הסדר טיעון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - צד שלישי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק חופש המידע (תיקון - חברות ממשלתיות) התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - תשלום גמלת סיעוד לידי הזכאי במסגרת תוכנית ניסיונית - הוראת שעה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת זבולון אורלב וקולט אביטל; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון - השבת ההצמדה לשכר הממוצע), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון - מאסר לא קצוב למחבלים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק התרגום בהליכים אזרחיים בבית-המשפט, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק בתי-המשפט לעניינים מינהליים (תיקון - עתירות על החלטות לפי חוק זכויות נפגעי עבירה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - השעיה של חבר הכנסת שהוגש נגדו כתב אישום), מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אחריות הנוסע לרכב שבו הנהג שיכור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שידורי רדיו ייעודיים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון – אי-הגבלה על שימוש במידע), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי ריבית בגין משכנתה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון - הקמת ועדה לאיתור מנכ"לים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אביגדור יצחקי; הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין גירושין) (תיקון - סמכות שיפוט בהסכמה וסמכות נלווית), התשס"ו- 2006, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי ודוד אזולאי; הצעת חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון - פטור מאחריות בנזיקין למתגוננים מפעולה מלחמתית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק העונשין (תיקון - התערטלות בפומבי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (ביצוע תפקידי עירייה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - החמרת ענישה והתיישנות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גדעון סער וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לבדיקה ולטיפול ראשוני בקטינים נפגעי עבירות מין, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק העונשין (תיקון - השגחת קטינים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון - חישוב הכנסתו של זוכה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יצחק אהרונוביץ ודוד טל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חופש המידע (תיקון - פטור מאגרה ליחיד), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק העונשין (תיקון - נישואין וגירושין פרטיים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הירושה (תיקון - הרחבת הגדרת פסלות לרשת), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון - קבלת גיליון הרשעות חלוטות קודמות של עורך-דין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון - ענישה כספית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - אחוז החסימה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון - החלת איסור העסקה גם על עברייני מין שהורשעו אך לא נידונו למאסר), התשס"ו-2006, מאת חברות הכנסת נאדיה חילו וזהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - מינוי דירקטורים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - שמירת היריון באופן חלקי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - שמירת היריון באופן חלקי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון - הנחיות ניהול חשבונות בנק של מפלגה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הדוגמה האישית (חבר בממשלת ישראל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק השתתפות בהוצאות טיפול בילדים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אליהו גבאי; הצעת חוק השתתפות בהוצאות טיפול בילדים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - סמכויות סדרן בתחנת רכבת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון - מינוי ראש אגודה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון - מינוי ראש אגודה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת שמואל הלפרט וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - פטור לסטודנטים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - פטור לסטודנטים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - סמכויות סדרן בתחנת רכבת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק שיקום לאנשים עם מוגבלות חושית, פיזית וקוגנטיבית, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שיקום לאנשים עם מוגבלות חושית, פיזית וקוגנטיבית, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק פיצויים לנפגעי תאונות רפואיות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (קביעת בן ממשיך), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (בחינות לסטז'רים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - ביטול המשך הפחתת קצבאות הילדים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הגדלת קצבת ילדים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון - הכללת השירות הלאומי בוותק) התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון - הכללת השירות הלאומי בוותק), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון - תגמול לנצרך וביטוח לאומי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק המים (תיקון - איסור הפסקת הספקת מים בשל חובות של רשויות מקומיות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק זכות יוצרים (מדיה דיגיטלית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון - יום מנוחה נוסף), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון - דיור בקהילה וסיוע אישי, תרבות פנאי וספורט, חינוך והשכלה, המערכת המשפטית, צרכים מיוחדים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - פרסומות מקומיות בשידורים קהילתיים ובחדשות המקומיות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חידוש רשיון לנהג רכב מסחרי, רכב עבודה ורכב ציבורי שמשקלם עולה על 4,000 ק"ג), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מאסר מינימום בשל חצייה אסורה של מסילת רכבת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק רשות השידור (תיקון - פטור מתשלום אגרת טלוויזיה לנכים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הגדלת גמלת סיעוד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - גמלת ניידות למושתלי מפרק אחד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת משה שרוני ואלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עובדים זרים (תיקון - עובד זר בתחום הסיעוד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק זיו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות הסטודנט בשירות מילואים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלכס מילר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (התאמת המונחים הלועזיים ברשיון למקובל בעולם), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור מתשלום אגרת רדיו לחירשים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - איסור התקשרות לצורך פרסומת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הסדרת התקשרות לצורך פרסומת, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון - העברת כספים לארגוני נכים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק לקליטת חיילים משוחררים (תיקון - הנחה בשכר לימוד במוסדות אקדמיים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אריה אלדד וסטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק פרסום מודעת דרושים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק בדיקות בטיחות למתקנים בגני-ילדים ובגני-שעשועים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק ועדות רפואיות (מזכיר ועדה וחובת גילוי מידע), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון - מניעת פיטורים מחזוריים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת שלי יחימוביץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - דמי שרפת נפטר), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק גלנטי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור שימוש בטלפון קבוע או נייד בעת הוראת נהיגה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - הארכת חופשת לידה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - השלמת מימון הסל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תרומת איברי קטינים לאחר המוות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - הרחבת החלות בצה"ל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון - היעדרות בשל אשפוז פג), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - צוות החייאה או רופא תורן בכל יישוב מעל 10,000 תושבים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (הפחתה בשעות העבודה של בן זוג של המשרת במילואים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת שרה מרום-שלו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון - זכות לקצבת פרישה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק גלנטי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - פרסום מידע), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק גלנטי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - קצבה לנבחר ציבור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הגדרת ילד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - לימודים במכינה קדם-צבאית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - אישור פרלמנטרי לשחלוף בסל התרופות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון - התפטרות בשל אי-קבלת שכר מינימום), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - ביטול היתר עישון בבית-קולנוע והגדלת הקנסות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - שמירת זכאות לביטוח בריאות ממלכתי לשוהים מחוץ לישראל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון - לימוד חובה עד כיתה י"ב), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הזנה במוסדות חינוך, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי (תיקון - מתן שירותים למועצה ומימונה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הזנה במוסדות חינוך, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק תגמולים לחיילים ולבני משפחותיהם (חבלה שלא בעת מילוי תפקיד) (תיקון - השוואת תנאים לבעלי דרגת נכות קלה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - ביטול השתתפות עצמית ברכישת תרופות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - חלוקת תקבולים - תרופות למניעת תחלואה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (דמי ביטוח לעובד שמלאו לו 45 שנים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - תשלום בעת לימוד והתמחות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - מועד לתביעת גמלת כסף והתקופה שבעדה תשולם), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - רכב כנכס וזכאות למלגה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - השוואת זכויות עבודה מועדפת בתעשייה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - ביטול תשלום על שירותי רפואה מונעת), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אריה אלדד ואפרים סנה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - שירותי רפואת שיניים לילדי משפחות מצוקה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון - תשלום מענק חד-פעמי לאלמנות מילואים של כלל צה"ל - תיקון אפליה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - איסור בדיקה גרפולוגית), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון - תחבורה ציבורית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק אחריות מזמין שירותי קבלן לזכויות העובדים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - סייגים לזכאות למלגה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - הארכת תקופת הגבלת פיטורים בתום חופשת לידה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גדעון סער וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הספריות הציבוריות (תיקון - מימון ושירותים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הגבלת תקופת כהונה של מנהלי מחלקות בבתי-חולים ציבוריים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק שוויון זכויות אנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה) (ייצוג הולם בחברות ממשלתיות, ברשויות מקומיות ובתאגידים סטטוטוריים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - הגבלת זמן המתנה לאשפוז סיעודי מורכב), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (החלת הפקודה על מקום מסחר או מקום שניתן בו שירות לציבור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תוכנית מהל"ב), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת ליה שמטוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - זכויות הורה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - הודעה מוקדמת לפיטורין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - סמכות מפקחים בקניונים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון - שלילת זכאות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק הזמר העברי, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק זכויות תלמידים מחוננים ומצטיינים, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ורונית תירוש וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מחלות יתומות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק מחלות נדירות, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יואל חסון, משה שרוני ויעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מינוי מבקר וועדת ביקורת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (ביטול הקמתו של בית-סוהר בניהול פרטי), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ ודוד אזולאי; הצעת חוק שימור הרי ירושלים, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, גאלב מג'אדלה ואסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק האזרחות (תיקון - הקמת ועדה לביטול אזרחות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק החלת הריבונות הישראלית על גושי ההתיישבות ביהודה ושומרון, תשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת משה כחלון; הצעת חוק ראול ולנברג, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת נתן שרנסקי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - תוכנית לייעוד ביטחוני), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - סמכויות שר הפנים) התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אריה אלדד ואורי אריאל; הצעת חוק תשלום גמלה לילד נכה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - דמי מחיה, עזרה ללימודים וסידורים לילד נכה עד גיל שלוש), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק ארגון הפיקוח על העבודה (תיקון - שירות פיקוח אזרחי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - אכיפה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - מניעת העישון במקומות ציבוריים והעישון הכפוי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הגבלת שעות תורנות רצופות של צוות רפואי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק בוררות ממלכתית בשירותים החיוניים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (שירותים מיוחדים לנכה המתגורר עם בן משפחה שאיננו נכה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק בדיקות רפואיות תקופתיות לצוותי רפואה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון - שמירת זכויות אלמנה שנישאה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק האימוץ (תיקון - סייג לחזרת ההורים הביולוגיים מהסכמתם למסירת ילדים לאימוץ), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון - שעות סגירה של עסקים שנמכרים בהם משקאות משכרים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - העלאת קצבת זיקנה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון - קיצור שבוע העבודה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - ביטוח בריאות לתושב ששהה מחוץ לישראל לצורך לימודים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - אחריות מעסיק בפועל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ימי המנוחה השבועיים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תגמולים לילד שנפגע כתוצאה ממעשה עבירה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ראובן ריבלין; הצעת חוק איסור קבלת ביטחונות מעובד, התשס"ו-2006, דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ממונה על תלונות הציבור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק ראש הרשות המקומית וסגניו (הצהרת הון) (תיקון - הצהרת הון של בעלי תפקידים בכירים ברשות המקומית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדינות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (מס' 2) (תיקון - איחוד רשויות מקומיות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (כהונה בפסלות זמנית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פינוי מאחזים מבודדים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון - הרוב הדרוש להעברת סגן ראש רשות מתפקידו או מסמכויותיו), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון - הטרדה מינית של קטין שטרם מלאו לו 14 שנים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק סל הקליטה (תיקון - שיעור סל הקליטה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תקצוב ומימון בטיחות במוסדות חינוך, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת רונית תירוש וגאלב מג'אדלה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ותיקי מלחמת העולם השנייה ובלוקדניקים, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון - חלוקת נכסים בין בני זוג אגב הליכי גירושין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ממונה על תלונות הציבור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק יסודת התקציב (תיקון - תקציב לעידוד הילודה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק מס מעסיקים (תיקון - פטור לבתי-חולים ציבוריים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון - חובת דיווח ראש המינהל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק קליטת יהודי אתיופיה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - שקיפות דיוני ועדת התכנון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (ביטול הפרטות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - מטרות תוכנית מיתאר מקומית), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת שרה מרום-שלו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (מעמד להורי חייל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון - רישוי קבלני שירותים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יוסף ביילין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - השוואת זכויות עובדות שאינן תושבות בביטוח אמהות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מוחמד ברכה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - קצבת נכות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מוחמד ברכה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מרשם אוכלוסין (תיקון - רישום תאריך עברי במסמכי לידה ופטירה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (ראשות המחלקה לחקירות שוטרים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ענישת מבצעי פגיעות איבה ובני משפחותיהם, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק ייחוד כספי הקצבות למטרות רווחה ברשויות המקומיות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון - סמכויות מפקחים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק איסור העברת כספים לרשות הפלסטינית, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק ציון יום האשה הבין-לאומי, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון - הטלת תפקידים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת שי חרמש וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון - דרכי ניהול), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (איסור העסקת שוטרים או עובדי שירות הביטחון הכללי במחלקה לחקירות שוטרים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון - הגדרת שירות צבאי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון - שינוי הגדרת מיהו יהודי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יוסף ביילין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רישום שמות ההורים, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת עמירה דותן; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - הקמת ועדת פטור), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יוסף ביילין ואבשלום וילן; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (איסור תפיסת מיטלטלין ועיקולים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אריה אלדד וסטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק אחדות הצבא, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - הסרת תפקיד פיקוח מחברת החשמל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת טלב אלסאנע וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תגמולים לשאריו של מי שמת כתוצאה ממעשה עבירה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ראובן ריבלין; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - דחיית מועד ההתשלום בשל חוב המדינה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת רונית תירוש ומשה כחלון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון - הפחתת מספר הפעוטות במעון יום), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - הגבלת דמי טיפול מקצועי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - תקופת פיגורים עד שבע שנים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק שירות אזרחי בהתנדבות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק לקידום זכויות הילד, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון - הדרכה רוחנית, התיישנות ומוסדות חינוך), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק האזרחות (תיקון - הגבלת אזרחות כפולה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יובל שטייניץ; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - ייצוג התאחדות התעשיינים במוסדות תכנון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על מסגרות חינוכיות לפעוטות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק לציון מידע בדבר השפעת חקיקה על זכויות מגדריות, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת עמירה דותן; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון - זכאות לפיצויים של תושבי תל-קטיפה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון - שמירה על איכות הסביבה),  התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת  דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חילוט רכב), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - החזר הוצאות נסיעה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הגנה על הלוחמים בטרור מפני תביעות בחו"ל, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יובל שטייניץ ומתן וילנאי; הצעת חוק איכות הסביבה (דרכי ענישה) (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת דב חנין ומיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון - מפרץ אילת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - מאסר בפועל בעבירה של העסקה והסעה שלא כדין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אביגדור ליברמן; הצעת חוק לקביעת גבולות מדינת ישראל והחלת הריבונות הישראלית בגבולותיה, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אריה אלדד ויורי שטרן; הצעת חוק אבטחת מתקנים אסטרטגיים, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אריה אלדד ואפרים סנה; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון - הוספת תנאים לרשיון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - פטור מהיטל השבחה על בניית דירת מגורים חדשה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חנא סוייד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון - הצהרת אמונים למדינה, לדגל ולהמנון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אביגדור ליברמן; הצעת חוק תקופת כהונת ראש המטה הכללי, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יובל שטייניץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (קבלת החלטות בעניין שיש בו נגיעה אישית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון - הגשת קבילה בידי מועמד לשירות ביטחון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מועד מינוי ועדת הביקורת), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - מפגש מסילת ברזל ונתיב תחבורה של רכב מנועי), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת ראובן ריבלין ורן כהן; הצעת חוק האזרחות (תיקון - התאזרחותו של קטין אשר הוריו קיבלו אזרחות ישראלית מכוח שבות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ראש עיר ומועצה האחראים לאי-מינוי מבקר), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מסי עירייה ומסי ממשלה (פיטורין) (תאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי וחיים אורון; הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (תאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת שי חרמש; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון - העלאת גיל ילד לצורך אישור איחוד משפחות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אביטל קולט וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון - שעות הלימוד בכולל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון - הגדרות זכאות), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת חיים אמסלם ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (עיכוב רכב ללא רשיון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון - רישום מחודש), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – בתי-שימוש לנכים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק שירות הכבאות והחילוץ, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק הרשות לשיקום האסיר (תיקון - העברת סמכויות שר הפנים לשר לביטחון הפנים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש רשות וסגניו וכהונתם) (תיקון - הגבלת כהונת ראש רשות מקומית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק קריאת שמות של מקומות ציבוריים ושינוים (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק העונשין (תיקון - חילול מקום קבורה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - זכאות לתבוע פיצויים בגין תוכנית דרך), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור החזקה של מכשירי משחק), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק איסור הקמת מדינה ערבית פלסטינית ממערב לירדן, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק העונשין (תיקון - סיכון חיי אנשים בנתיב תחבורה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק העונשין (תיקון - גנבה מעל גופו של אדם), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק משאל עם לפינוי השכונות בירושלים שהיו תחת שלטון ממלכת ירדן עד לשנת 1967, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון - פקודה להשתתף בהעברת אוכלוסייה אזרחית - פקודה חוקית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גאלב מג'אדלה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עשיית דין במחבלים ובעוזריהם, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק איסור אפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון - אפליה מחמת גיל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון - תוצאות בחירות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יובל שטייניץ; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (חילוט רכוש), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון - מועמד לבחירות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יובל שטייניץ; הצעת חוק העמותות (תיקון - הנחה בתשלום דמי דואר), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת שלי יחימוביץ; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון - תשלום קנס לאחר דחיית בקשה לביטולו), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - העדפת תאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת משה שרוני; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון - חדלות פירעון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק העונשין (תיקון - היזק לתשתיות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - העדפת תאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת  גלעד ארדן; הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון - סמכות קצין מבחן), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק השוואת זכויות פנסיה לאלמן ולאלמנה, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת שלי יחימוביץ; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תיקון - הארכת המועד להבאה בפני שופט), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק פנסיה חובה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק עדכון הפנסיה למבוטחים בקרן פנסיה, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק סל הקליטה (תיקון - זכאות ללימודי השפה העברית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - נזקי שיטפונות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי וניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור מס אפס למגורים בדיור מוגן), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת משה גפני ודוד אזולאי; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - רישום פרוטוקול), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי וגלעד ארדן; הצעת חוק העונשין (תיקון - מכונת משחק אסור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור מס אפס על מוצרי יסוד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת משה כחלון; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור מס אפס לתשלום לבית-אבות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון לפקודת מס הכנסה (הגדלת הטבות מס לשדרות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק וקנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי וניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק יחסי ממון (הסכמה חופשית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מנחם בן-ששון; הצעת חוק יחסי ממון (מועד איזון המשאבים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מנחם בן-ששון; הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון - הזכות להליכים חלופיים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכות יוצרים (מדיה דיגיטלית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גאלב מג'אדלה; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (בדיקות רפואיות תקופתיות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור מתשלום אגרת רדיו לחירשים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור מהחובה לחגור חגורת בטיחות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת משה כחלון; הצעת חוק לתיקון פקודת פשיטת הרגל (אישור בית-המשפט במימוש ערובה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת  ניסן סלומינסקי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור מופחת על ספרות מקור), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק דיווח על מצב הבטיחות בבתי-ספר בישראל, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק מינוי ועדה מחליפה למועצות ולעיריות (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת  אריה אלדד; הצעת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (תיקון – שבוע לימודים ותחולה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק ביקורי תלמידים בירושלים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק קביעת שכר דירה בשקלים חדשים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת  אריה אלדד; הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון - הרחבת אמצעי האכיפה כנגד סרבן גט), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון - סמכות לדון בענייני הקדש), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת בנימין אלון; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - סייג לחתימת הסכם), מאת חבר הכנסת בנימין אלון; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון - הגבלת מספר תלמידים בגן חובה ובכיתה בבית-ספר יסודי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר (תיקון - זכות ערעור על צו לנשיאת עונש המאסר בישראל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק הירושה (תיקון - מסירת מידע ליורשים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק התרבות והאמנות (תיקון - הקצאת תקציב שנתי לתרבות ואמנות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רונית תירוש; הצעת חוק הרב אברהם יצחק הכהן קוק (ציון זכרו ופועלו), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון - הזכות להיבחן בבחינות בגרות ללא תשלום), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת נאדיה חילו וגאלב מג'אדלה וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: הצעות סיעות רע"ם-תע"ל, חד"ש ובל"ד להביע אי-אמון בממשלה בשל:

דליה איציק: 2.

דליה איציק: המלחמה המתמשכת ברצועת-עזה והמשבר ההומניטרי הפוקד את הרצועה;

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הראשון על סדר-היום.

דליה איציק: הצעת סיעת רע"ם-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה הגורמת למשבר הומניטרי בשטחים בכלל וברצועת-עזה בפרט - חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

דליה איציק: עשר דקות.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ימים קשים עוברים על כל אדם החי באזור הזה, גם במדינה, כאשר הוא רואה מול עיניו אזור שמתלקח ואנשים ואזרחים משני הצדדים נהרגים, את חלקם הוא מכיר, בתים שהוא מכיר באופן אישי.

אחמד טיבי: לכן האמירה שזו שעה קשה - כן, זו בהחלט שעה קשה לכולם, כאשר רואים על מסכי הטלוויזיה תמונה של ילדה שרופה או של בית הרוס או של רב-קומות שקורס, ותוהים אם זה היה מחויב המציאות או אם אפשר מהנקודה הזאת, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, לחסוך דם נוסף שאמור להישפך.

אחמד טיבי: סיעתי הגישה את הצעת האי-אמון בשל המשבר ההומניטרי המתמשך והגובר ברצועת-עזה.

אחמד טיבי: כך היה בשעת הגשת האי-אמון, אבל מאז המשבר הזה הפך להיות משבר רבתי – מצב לוחמה, מלחמה, עימות.

אחמד טיבי: תקראו לזה איך שתקראו לזה, נקרא לזה איך שנקרא לזה - מתרחש אסון.

אחמד טיבי: אסון הומניטרי, אסון מדיני, שבו הדבר המקומם ביותר הוא המהירות שבה אזרחים משלמים את המחיר, משני הצדדים, אגב.

אחמד טיבי: גם לבנונים בדרום-לבנון ובביירות, לרבות תשתיות, וגם ישראלים בצפון.

אחמד טיבי: לאחר הפעולה של "חיזבאללה", שבה נשבו שני חיילים ונהרגו שמונה, היה אפשר ללכת ישר למשא-ומתן של עסקת חילופי שבויים.

אחמד טיבי: הדברים האלה כבר היו בעבר.

אחמד טיבי: אבל אנחנו לא עיוורים, אנחנו חשים את מה שמתרחש מסביבנו, מה פוגע, מה משפיע, מה מידת הפגיעה, מה נפגע מלבד האנשים שנהרגו עצמם.

אחמד טיבי: נשמעו יותר מאשר פעם אחת הביטויים: "תג מחיר", "כוח הרתעה", "הגאווה של צה"ל" וכדומה.

אחמד טיבי: ולכן כמעט היה ברור מאליו שקודם יורים, אחר כך, בסופו של דבר, יקרה מה שכל אחד מאתנו פה יודע שיקרה – תהיה בסופו של דבר עסקה לחילופי שבויים.

אחמד טיבי: היא תהיה.

אחמד טיבי: השאלה היא למה לא לחסוך את הדם עד לנקודה ההיא.

צבי הנדל: כי עוד לא הרגנו את נסראללה.

אחמד טיבי: זו גם גישה.

אחמד טיבי: כאשר בתקופה של עימות קול אחר מאשר קולו של חבר הכנסת צבי הנדל, למשל, או חבר הכנסת ריבלין, מנסה לומר משהו, הוא באופן אוטומטי משוסה או נתקל בחומה של עוינות ואויבות, עד כדי כך שאומרים לו: זה לא הזמן, הכנסת חייבת להתייצב מאחורי צה"ל, לא חשוב מה הוא עושה.

אחמד טיבי: דעתנו כסיעת רע"ם-תע"ל היא שונה.

אחמד טיבי: אני רוצה להזכיר לכם שאותו קונסנזוס היה ב-1982.

אחמד טיבי: לדעתי, פחות אפילו ממה שיש היום.

אחמד טיבי: היום יש תמיכה כמעט מקיר אל קיר במה שמתרחש.

אחמד טיבי: יש קול אחד או שניים, יש מאמר אחד או שניים.

אחמד טיבי: קראתי את מאמרו של אמנון לוי ב-Ynet, אמיץ בשעות כאלה.

אחמד טיבי: יש ערוץ אחד משלושת הערוצים שהוא קצת יותר ביקורתי מהשניים האחרים.

אחמד טיבי: יש ערוץ אחד שאפילו אם מירי רגב, דוברת צה"ל, היתה מכינה את האייטמים ואת הלו"ז, היא לא היתה עושה את זה טוב יותר.

אחמד טיבי: ויש התנכרות לסבל של האחר.

אחמד טיבי: זה אחד מהאלמנטים של הסכסוך, שהיה במשך שנים רבות.

אחמד טיבי: לפני כמה ימים – ומי שאומר את זה הוא אדם שיש לו אמפתיה גם לאשה שהיתה על המרפסת בנהרייה ונהרגה, יש לי אמפתיה לה ולמשפחה שלה, היא בכל זאת אזרחית שנהרגה והיא היתה בבית, וכן לנכד ממירון – לי יש אמפתיה שאין לרבים בבית הזה למשפחות שנשרפו כליל כאשר הצטוו לעזוב את הבית במרווחין, לנטוש את הכפר, יצאו לבקש מחסה, חבר הכנסת ריבלין, במתקן של האו"ם, חששו מ"כנא" שנייה, דחו אותם, חזרו, והכול בשעות הצהריים.

אחמד טיבי: אמרו להם: עד הערב אתם צריכים לעזוב את הכפר.

אחמד טיבי: תוך כדי כך שהם עוזבים, עם משאיות חשופות – כל טייס יודע מה יש בתוך הרכב – ירו בהם והרגו אותם, 23 איש, מתוכם תשעה בני משפחה, חמישה ילדים.

אחמד טיבי: אומרים: במלחמה כמו במלחמה.

אחמד טיבי: לכן אני אומר, זו מלחמה אכזרית.

אחמד טיבי: למה חייבים להיות כל כך אטומים ולא לגלות אמפתיה או רצון למנוע אסון הומניטרי, בדמות שרפת משפחות, הריסת בתים, פגיעה באזרחים?

אחמד טיבי: והרי היתה הזדמנות.

אחמד טיבי: יבוא מישהו ויאמר לי: מה אתה רוצה, לא היתה שום הצעה.

אחמד טיבי: עלה ראש ממשלת לבנון, פואד סניורה, שמנסה לייצב את המדינה שלו, לבנות אותה, שתשגשג, הציע הפסקת אש מיידית.

יעקב אדרי: ה"חיזבאללה" ישמע לו? ברצינות.

אחמד טיבי: הוא הסכים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת טיבי, תסביר למה ה"חיזבאללה" משכן את כל משגרי הטילים שלו בתוך שכונות מאוד צפופות, ואנחנו צריכים להכריז ארבע או חמש שעות מראש על פינוי?

רוחמה אברהם-בלילא: בתוך דירות, עם מבנה של ארבע ושמונה קומות ומעלה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה בסדר?

אחמד טיבי: ראש הממשלה פואד סניורה הציע הצעה שהיתה מקובלת על כל הלבנונים, אדוני השר.

אחמד טיבי: היא נדחתה עוד לפני שהסתיימה מסיבת העיתונאים – כך היה גם עם הצעתו של אסמאעיל הנייה, שגם הוא הציע הפסקת אש כוללת – כמעט בבוז מוחלט, כי קודם צריך ללמד אותם לקח.

אחמד טיבי: זה מה שאמרו כל דוברי הממשלה: צריך ללמד אותם לקח.

אחמד טיבי: איך מלמדים לקח?

אחמד טיבי: הורסים את המדינה.

אחמד טיבי: מה תוקפים?

אחמד טיבי: גשרים, תחנות חשמל, בניינים.

אחמד טיבי: בהתחלה ניסו לטשטש.

אחמד טיבי: החל מאתמול אומר דובר צה"ל: תוקפים כפרים בלבנון.

אחמד טיבי: זה גלוי, אף אחד לא מתכחש.

אחמד טיבי: תוקפים כפרים, הכוונה עם התושבים.

יעקב אדרי: בתי מחבלים.

אחמד טיבי: אפילו דובר צה"ל היה יותר אמיץ ממך, אדוני השר.

נסים זאב: את השיח' נסראללה.

אחמד טיבי: בעבר אמרו: חששנו שמא נפגע באזרחים בכפרים האלה.

אחמד טיבי: אבל הסייג הזה לא קיים יותר.

אחמד טיבי: את זה גם שר הביטחון אמר.

רוחמה אברהם-בלילא: וזה בסדר לשכן משגרי טילים בבניין של שמונה קומות?

אחמד טיבי: אני אענה לך.

אחמד טיבי: היות שאמרתי שאסור לפגוע באשה שיושבת על המרפסת בנהרייה, אני מתנגד לכך ואני קורא להוציא את האזרחים ממעגל העימות הזה.

אחמד טיבי: מי האדם שהסמיך את שר הביטחון או מפקד הצבא או הרמטכ"ל לאשר פגיעה בבית, והוא יודע שיש שם אזרחים ויש פגיעה באזרחים?

אחמד טיבי: כי הם אמרו: הוסרו כל הסייגים.

אחמד טיבי: "הוסרו כל הסייגים" משמעותו לפגוע בכל בית שיש בו אמא, שיש בו ילדים.

אחמד טיבי: הרי, חבר הכנסת ריבלין, אנחנו ניפגש בעוד חודש, בעוד חודשיים.

אחמד טיבי: אתה זוכר מה היו השאלות אחרי תקופה כזאת אחרי מלחמת לבנון.

אחמד טיבי: אלה ששתקו, פתאום היום מתחילים לדבר; בעוד חודש-חודשיים.

אחמד טיבי: אני רוצה שההיסטוריה תרשום שיש כאלה שמהיום הראשון אמרו לא למלחמה, ואמרו לא לפגיעה באזרחים, ואמרו כן להפסקת אש הדדית, גם אם המחיר היה ניסיון השתקה.

אחמד טיבי: כפר מרווחין – התקשורת הישראלית כמעט שלא דיווחה על הטבח הזה.

אחמד טיבי: עניינתי כמה עיתונאים, יום אחרי, אמרו לי: לא שמענו, לא יודעים.

אחמד טיבי: נהרגו 23, מתוכם תשעה בני משפחה אחת וחמישה ילדים, והם אומרים: לא ידענו.

אחמד טיבי: אני אומר לו: אני מסתכל ב"אל-ג'זירה" ואני רואה את התמונות של הגופות, של הילדים.

אחמד טיבי: היה אזכור בעיתון "הארץ" בעמוד ראשון, ואחרים פשוט לא רצו להשמיע או להראות לכם את מה שמתרחש.

ראובן ריבלין: אתה מציע לנו לנהל משא-ומתן עם אנשים שמאיימים עלינו בטרור של טילים בלתי פוסק על מדינת ישראל?

נסים זאב: להשמיד את המדינה הם רוצים.

ראובן ריבלין: לא להשמיד, אני לא מדבר על להשמיד.

ראובן ריבלין: אני לא מושמד.

נסים זאב: על מי אתה מגן?

נסים זאב: על מי אתה מדבר בכלל?

נסים זאב: את מי אתה מייצג פה?

נסים זאב: את הטרור.

אחמד טיבי: אני, למשל, טוען שאין סימטריה בין כובש לנכבש, אין סימטריה בין חזק לחלש.

ראובן ריבלין: מי כובש בכלל?

ראובן ריבלין: עזבנו את לבנון.

אחמד טיבי: אגב, מי שמנתק את הסכסוך הישראלי-הפלסטיני גם ממה שמתרחש עכשיו, טועה.

אחמד טיבי: אתה יודע שזה לא נכון.

ראובן ריבלין: - - - חזרה ל-1948.

אחמד טיבי: ולכן, גברתי היושבת-ראש, איך דברים שרואים משם לא רואים מכאן.

אחמד טיבי: עמיר פרץ, שכיתת את רגליו בבאקה-אל-ע'רביה ובטייבה ובנצרת והציג בתל-אביב תזה אזרחית - -

יורם מרציאנו: ה"קטיושה" לא מפרידה בין יהודים לערבים.

אחמד טיבי: - - האיש הזה, הגנרלים והאדמירלים לקחו אותו בשבי.

אחמד טיבי: מאז הוא הרבה יותר אטום, הרבה יותר ברוטלי, הוא ומי שמקבלים את ההוראות ממנו.

אחמד טיבי: לכן, לממשלה מגיע אי-אמון.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

דליה איציק: יש לך עשר דקות.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אומרים לנו בימים כגון אלה: שקט, יורים.

מוחמד ברכה: ואני אומר, דווקא בימים כאלה, מול היריות ומול היורים, צריך זועקים בשער בשעות כאלה.

מוחמד ברכה: אומרים שצריך להתייצב, ואני בא לכאן כדי להתייצב לצדם של האזרחים, לצדם של האנשים, של בני-האדם, בני כל עמי האזור, להתייצב לצד המצפון.

מוחמד ברכה: הרי לא מדובר, רבותי, בהחזרת החיילים.

מוחמד ברכה: מדובר בסיוט שנמשך 18 שנים, חלום 40 הקילומטר, חלום הבלהות של סדר חדש, חוזר ומתגלגל לפתחנו.

מוחמד ברכה: החלום ההוא גבה את מחירו הנורא בנפשות, בכלכלה, ביציבות, בביטחון האישי והקולקטיבי.

מוחמד ברכה: הממשלה הנוכחית מתעקשת להזות אותן הזיות ולשוב ולשלם את המחיר.

מוחמד ברכה: ביוני 1982 עמדנו כ-30 צעירים, יהודים וערבים, מול בית-סוקולוב כדי למחות על המלחמה.

מוחמד ברכה: ואמרו גם אז: שקט, יורים.

מוחמד ברכה: אנחנו מצדנו אמרנו אז: די.

מוחמד ברכה: סיעת חד"ש בכנסת הגישה אז אי-אמון, והיתה היחידה שהתנגדה למלחמה מראשיתה.

מוחמד ברכה: מאוחר יותר, ככל שנחל הדם עלה על גדותיו, ההתנגדות למלחמה הפכה לנחלתם של רבים, ומאוחר יותר נחלתו של הרוב.

מוחמד ברכה: להחזרת החיילים השבויים צריך משא-ומתן על חילופי שבויים.

מוחמד ברכה: כן, עם "חיזבאללה".

מוחמד ברכה: זה הרי קרה קודם, אבל היהירות המיליטריסטית של סדר חדש, של ביצוע משימות בשירות אינטרסים זרים, זה מה שמנחה את הממשלה.

מוחמד ברכה: שלומם של אזרחי ישראל לא יושג בהחרבת לבנון, בהרס התשתיות בלבנון.

מוחמד ברכה: הרס התשתיות בלבנון הינו בניית התשתית למלחמה הבאה, שאת מחירה ישלמו שוב כל עמי האזור.

מוחמד ברכה: בתחילת המלחמה הנוכחית אמרו הגורמים המוסמכים בממשלה שאינם רוצים לערב את סוריה, ביום הראשון.

מוחמד ברכה: ארצות-הברית ביקשה כבר ביום הראשון להרחיב את המלחמה נגד סוריה ולראות בה אחראית – עכשיו גם המנגינות אצלנו השתנו.

מוחמד ברכה: במועצת הביטחון היתה הצעה להפסקת אש, האמריקנים והגברת רייס אמרו: עוד לא הגיעה העת להפסקת אש.

מוחמד ברכה: הרי בניהם של האמריקנים אינם מתים כאן, מהעבר הזה של הגבול ומהעבר הזה של הגבול.

מוחמד ברכה: בכינוס ה-8G הובילו האמריקנים קו נגד קריאה להפסקת אש.

מוחמד ברכה: הרי הם לא מתים כאן, הם צריכים שמישהו יעשה להם את העבודה, וממשלת קדימה והעבודה, אולמרט ופרץ, מתנדבת בשם הידידות להיות שכירת חרב.

מוחמד ברכה: לא שלומם של החיילים ולא שלומם של יישובי הצפון עומדים ביסוד מלחמת האזרחים אולמרט ופרץ, אלא הזיות אזוריות.

מוחמד ברכה: האינטרס הישראלי, כפי שאפילו הנשיא מובארק אמר אתמול, אינו בהסלמה ובקניית אויבים ועוינות לדורות.

מוחמד ברכה: מה יצמח מהריסת הגשרים ומהבערת תחנות דלק או מהפגיעה במחסני מזון או ברשת חשמל?

מוחמד ברכה: מה יצמח מהיהירות חסרת הרגישות, שמדברת על השמדה – לא פחות ולא יותר, השמדה - של שכונת דאחיה?

מוחמד ברכה: אומרים שזאת שכונת "חיזבאללה".

מוחמד ברכה: זאת שכונה שמרוכזים בה אזרחים, שיעים ברובם, אבל זאת שכונה.

מוחמד ברכה: מדברים על השמדה, יהודים מדברים על השמדה.

מוחמד ברכה: מה יצא מאותו טבח נגד תושבי מרווחין?

מוחמד ברכה: לביצוע פשעים כדי להשיג מטרה פוליטית יש שם, רבותי.

מוחמד ברכה: מי שרוצה להשיג מטרה פוליטית באמצעות פשעים נגד אזרחים - קוראים לזה טרור.

יצחק וקנין: אין לך שום מלה על ה"חיזבאללה"?

מוחמד ברכה: תקשיב עד הסוף, איציק.

יצחק וקנין: אני גר שם.

מוחמד ברכה: גם אני גר שם.

ואסל טאהא: שש שנים היה שקט.

יצחק וקנין: - - - מה אתה רוצה שנעשה?

יצחק וקנין: דיברו על אותם חיילים שנחטפו, ירו גם על המושבים שם.

יצחק וקנין: אולי אתה לא יודע, אני גר שם.

מוחמד ברכה: איציק, תקבל תשובה בהמשך הדברים.

יורם מרציאנו: חבר הכנסת ברכה, מי ששומע אותך מבין שבכלל לא היתה חטיפה של חיילים.

מוחמד ברכה: כנראה לא שמעת אותי, חבר הכנסת מרציאנו.

מוחמד ברכה: אמרתי שלו היה העניין החזרת החיילים, יש דרך להחזיר את החיילים.

מוחמד ברכה: מה שנעשה שם זה לא בשם החיילים ושלומם, זה לא בשם יישובי הצפון ושלומם.

מוחמד ברכה: זה לא בשמם.

מוחמד ברכה: אני תושב הצפון, זה לא בשמי, לא בשם איציק וקנין.

מוחמד ברכה: זה לא בשמנו.

נסים זאב: להשמיד אותם צריך.

ואסל טאהא: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת ואסל טאהא, פעם ראשונה.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק וקנין, אצטרך לקרוא אותך.

דליה איציק: חבר הכנסת ואסל טאהא, פעם שנייה.

דליה איציק: חבר הכנסת ואסל טאהא, אתה רוצה שאוציא אותך?

דליה איציק: בבקשה ממך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אני מכיר אותך.

ראובן ריבלין: אם אתה ראש ממשלת ישראל לעולם לא היית מנהל משא-ומתן עם ה"חיזבאללה" בנסיבות שהם התחילו את ההתקפה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש לשעבר, אני לא מציע משהו שלא היה.

מוחמד ברכה: אני מציע שמה שהיה לא יהיה.

מוחמד ברכה: אותה מלחמה עקובה מדם לא תחזור על עצמה, אבל חילופי שבויים - - -

ראובן ריבלין: משא-ומתן ינציח את המצב הזה.

ראובן ריבלין: אם ננהל משא-ומתן, כל יום יחטפו.

מוחמד ברכה: זה יחזיר שבויים?

ראובן ריבלין: האסטרטגיה שלהם היא אחרת, ואתה יודע את זה.

נסים זאב: כואב לו על ה"חיזבאללה".

דליה איציק: חבר הכנסת נסים זאב, אתה לא מפריע יותר לחבר הכנסת ברכה.

דליה איציק: אני קוראת לך פעם ראשונה.

מוחמד ברכה: ביצוע פשעים במטרה להשיג הישגים פוליטיים – קוראים לזה טרור.

מוחמד ברכה: מה יצמח מהמלחמה הנפשעת הזאת?

מוחמד ברכה: "שלום הגליל" שוב?

מוחמד ברכה: הרי היינו בסרט הזה.

מוחמד ברכה: על מה יצא קצפה של הממשלה?

מוחמד ברכה: על כך שנשרף המונופול שלה על הכוח שקוראים לו "יכולת ההרתעה", או על שמיטת חלק מקלפי הסחיטה והלחץ והתערערות המונופול שלה על חטיפות ומעצרים ומשפטים מבוימים נגד פלסטינים ולבנונים?

מוחמד ברכה: למה היתה צריכה הממשלה להכניס את האזרחים לתופת?

מוחמד ברכה: זאת השאלה שצריך לשאול כל אזרח במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: למה היתה צריכה ממשלת ישראל להכניס את האזרחים לתופת העימות כבר ביום הראשון אחרי פעולה צבאית?

מוחמד ברכה: בסדר, לא בסדר – תגיד מה שאתה רוצה על הפעולה של ה"חיזבאללה", למה ממשלת ישראל החליטה ברגע הראשון שהאזרחים הם חלק מהעימות?

מוחמד ברכה: אחר כך מדברים על ריבונות.

מוחמד ברכה: אני יכול לעמוד כאן ולבקש את כיבוד הריבונות של כל מדינות האזור.

מוחמד ברכה: יש לי האליבי המוסרי לעשות את זה.

מוחמד ברכה: אבל מי ששלח מטוסים באופן פרובוקטיבי כדי לטוס מעל ארמון הנשיאות בדמשק לפני עשרה ימים, שלא ידבר על שטחים ריבוניים.

מוחמד ברכה: היהירות, המיליטריזם הזה, ההתנשאות הזאת, הכול מותר - - -

יעקב מרגי: מה אתה רומז?

מוחמד ברכה: אני תושב הצפון ולבי עם תושבי הצפון כולם.

מוחמד ברכה: עכו וחיפה הן שתי הערים היקרות לי במולדת הזאת, והייתי רוצה ודורש להוציא את האזרחים ממעגל העימות.

מוחמד ברכה: גם בנהרייה וגם בצידון, גם בטבריה וגם בעזה, גם בחיפה וגם בביירות, גם בעכו וגם בצור, גם במג'ד-אל-כרום וגם בבינת-ג'בל.

יצחק וקנין: אני מקווה שנסראללה שומע אותך.

אחמד טיבי: אתם לא מקשיבים - - -

אברהים צרצור: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי.

דליה איציק: חבר הכנסת צרצור.

מוחמד ברכה: תחת ההדים הרועמים של התותחים בצפון - - -

יעקב מרגי: - - -

מוחמד ברכה: מנסים להשכיח את הקטסטרופה שקורית בעזה, נגד העם הפלסטיני.

צבי הנדל: לא עושים שם שום דבר.

מוחמד ברכה: יש שם חיסול של הכול.

דליה איציק: סיימת את זמנך, אדוני.

נסים זאב: סיימת, מוחמד.

מוחמד ברכה: משבר הומניטרי ברצועת-עזה.

מוחמד ברכה: הניסיון לחסל כל צלם של - - -

צבי הנדל: אין שום משבר שם.

מוחמד ברכה: אתה לא יודע.

מוחמד ברכה: גם אם יש, אתה תגיד שלא.

צבי הנדל: שום משבר אין שם, אני יודע, תאמין לי.

מוחמד ברכה: משרד התעשייה והמסחר, אפשר לחשוב איזה מסחר יש שם?

מוחמד ברכה: הורסים.

מוחמד ברכה: משרד האוצר, אפשר לחשוב איזה אוצר יש שם, הורסים.

מוחמד ברכה: משרד החוץ, אפשר לחשוב מה יש, הורסים.

מוחמד ברכה: איזה סוג נקמנות זולה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, כן, אני טוען שאמרנו לכם.

מוחמד ברכה: ב-1948 אמרנו: שתי מדינות לשני העמים, ואחרי ייסורים ודם ושנים רבות, הרוב הגיע לעמדה הזאת.

מוחמד ברכה: ב-1956 אמרנו: נסיגה מסיני היא הפתרון, היתה מתיחות וקורבנות והגעתם בסוף לעמדה שלנו.

מוחמד ברכה: ב-1967 אמרנו שהכיבוש ישחית את החיים ואת המוסר ויגבה קורבנות, היום רבים מדברים על נסיגה.

מוחמד ברכה: ב-1982 אמרנו: אין מקום למלחמת ברירה; ודרשנו נסיגה מיידית.

מוחמד ברכה: לקח 18 שנים והרבה קורבנות כדי להגיע למסקנה שהגענו אליה ביום הראשון.

מוחמד ברכה: כן, רבותי, אמרנו לכם, אנחנו במק"י ובחד"ש, ואנו אומרים היום: כן להפסקת אש מיידית.

מוחמד ברכה: לא להרחבת מעגל העימות, לא לכיוון סוריה ולא לכיוון אירן.

מוחמד ברכה: לא נמות ולא נמית בשירות ארצות-הברית, ככה קראו מפגינים רבים אתמול בתל-אביב.

מוחמד ברכה: כן למשא-ומתן, כן לשלום.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, הממשלה הזאת, שמובילה אותנו למחוזות הזויים פוליטית ולנחלים של דם, אינה ראויה לאמון, ועל כן אנחנו מציעים אי-אמון.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - בבקשה, אדוני; יש לך עשר דקות.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אכן ימים קשים, מצב של היסטריה מלחמתית, ודווקא בזמן הזה חשוב להשמיע קול של שפיות.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך לחכות עד סוף המלחמה, מלחמה בעזה ומלחמה בלבנון וגם בגדה, כדי לקבוע שהקונספציה ששלטה בארץ בשנים האחרונות, הקונספציה של החד-צדדיות, קרסה לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: חשוב להגיד את זה, כי יש מי שחושב להמשיך בה, ואיך הוא חושב להמשיך בה?

ג'מאל זחאלקה: - אנחנו נלמד את הפלסטינים בעזה לקח, משם היתה נסיגה חד-צדדית, את הלבנונים לקח, גם שאנשים בגדה המערבית יבינו מה צפוי להם אם ישראל תעשה צעדים חד-צדדיים והם יפירו את ההסכם החד-צדדי.

ג'מאל זחאלקה: לפני שנת 2000 וההחלטה של ברק על נסיגה חד-צדדית, אנשים בארץ חשבו שתהיה חגיגה רבתי בעולם הערבי על זה שישראל נסוגה חד-צדדית מלבנון.

ג'מאל זחאלקה: אומנם היתה חגיגה, אבל היה כעס עצום על זה שנעשה באופן חד-צדדי.

ג'מאל זחאלקה: היה אפשר אחרת.

ג'מאל זחאלקה: היה אפשר להגיע להסכם.

יעקב אדרי: עם מי?

ג'מאל זחאלקה: עם סוריה ועם לבנון.

יעקב אדרי: ממש.

ג'מאל זחאלקה: להזכיר לך, תחזור לימים ההם, תראה מה היה הוויכוח.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שיש לך זיכרון קצר - -

דוד אזולאי: אתה מאמין במה שאתה אומר?

ג'מאל זחאלקה: - - אבל היתה אפשרות כזאת.

ג'מאל זחאלקה: תמיד בפוליטיקה הישראלית עולה כאן ראש הממשלה ומספר לנו שאין ברירה, וזה מה שצריך לעשות.

ג'מאל זחאלקה: והתיאוריה של חד-צדדיות ושל אין ברירה שולטת בכיפה.

ג'מאל זחאלקה: הרי יש ברירה, אתם יודעים שיש ברירה במצב הנוכחי.

ג'מאל זחאלקה: את כל המשבר הנוכחי היה אפשר לפתור בדרכים דיפלומטיות ובדרכי שלום, וממשלת ישראל בחרה במלחמה.

צבי הנדל: למות ולשתוק.

ג'מאל זחאלקה: זו היתה בחירה מודעת, בחירה מודעת שיש לה הרבה סיבות - -

נסים זאב: הם עושים את העבודה שלהם.

ג'מאל זחאלקה: - - ובראש וראשונה, אלה היו ההוראות מוושינגטון.

ג'מאל זחאלקה: ההחלטות בארץ לא מתקבלות בממשלה - - -

צבי הנדל: לא בעולם הערבי - - -

נסים זאב: - - -

יצחק וקנין: - - -

ג'מאל זחאלקה: הן לא מתקבלות בממשלה, תקשיב טוב, הן מתקבלות בוושינגטון.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שהאמריקנים רוצים, זה דבר אחד.

ג'מאל זחאלקה: אין ממשלה בישראל.

ג'מאל זחאלקה: וגם פה התרחשה לה הפיכה צבאית שקטה.

ג'מאל זחאלקה: כמעט רציתי לעלות ולהגיד, המלך עירום, אבל אין מלך.

ג'מאל זחאלקה: יש רמטכ"ל שקוראים לו דן חלוץ והוא מחליט.

ג'מאל זחאלקה: הוא מחליט.

ג'מאל זחאלקה: האזרחים שיושבים בממשלה, ציפי לבני, השלישייה של לבני ושל אולמרט ושל פרץ הם יותר גרועים מאחרון הגנרלים.

צבי הנדל: ברוך השם.

ג'מאל זחאלקה: אין להם הכוח או הרצון או העוז לנהוג באיפוק.

ג'מאל זחאלקה: הם בוחרים בדרך הכי קלה.

ג'מאל זחאלקה: חלקם יש להם חשבונות פוליטיים, חלקם רוצים לבנות את הקריירה הפוליטית שלהם על גופות, על גופות של פלסטינים, על גופות של לבנונים וגם על גופות של ישראלים.

ראובן ריבלין: זחאלקה, נגיד אני הייתי מחליט את זה, היית יכול לומר.

ראובן ריבלין: אבל הנה אפילו הם הגיעו למסקנה הזאת, זאת אומרת - - -

ג'מאל זחאלקה: מי זה הם?

ראובן ריבלין: השלישייה.

ג'מאל זחאלקה: מי זה הם?

ג'מאל זחאלקה: אם יוסי ביילין אומר, מי זה הם?

ג'מאל זחאלקה: עכשיו יש בארץ אחווה מזויפת, התחממות.

ג'מאל זחאלקה: יוסי ביילין אומר שצריך להפציץ את סוריה.

צבי הנדל: פרץ.

ג'מאל זחאלקה: אפי איתם אומר שפרץ הוא הכי טוב.

ג'מאל זחאלקה: אז מה זה?

ג'מאל זחאלקה: לאן הגענו?

ג'מאל זחאלקה: איזו פוליטיקה יש בארץ?

ג'מאל זחאלקה: כולם אוהבים את כולם, כולם נותנים מחמאות לכולם, ואני חושב שאלה חיים בגן-עדן של שוטים.

יצחק וקנין: זחאלקה צודק.

ג'מאל זחאלקה: אתם מדברים ביניכם לבין עצמכם.

ג'מאל זחאלקה: אתם לא רואים את המציאות מסביב.

ג'מאל זחאלקה: מי שמתחיל הסלמה לא יודע איך היא מסתיימת.

ג'מאל זחאלקה: ואם מישהו חושב את עצמו אימפריה - - -

יעקב אדרי: זה מה שנסראללה אומר - - -

ג'מאל זחאלקה: - - ורוצה לבנות סדר חדש בלבנון, לא יודע איפה זה יסתיים.

ג'מאל זחאלקה: האיזון העדין בלבנון, עכשיו ישראל נכנסת כמו פיל ורוצה להפר אותו.

ג'מאל זחאלקה: שום דבר טוב לא יצא מזה.

דליה איציק: כמו מה?

ג'מאל זחאלקה: פיל.

ג'מאל זחאלקה: סליחה, מה אמרתי?

ג'מאל זחאלקה: פיל בערבית זה גם טוב.

יעקב אדרי: כמו טיל רצית להגיד.

דליה איציק: ככה אומרים בערבית, פיל?

ג'מאל זחאלקה: יש הבדל באות הראשונה.

אחמד טיבי: הפיל יותר ספונטני מהטיל.

ג'מאל זחאלקה: האימפריה רוצה לכפות סדר חדש בלבנון, וזה נעשה במדויק, לא בתמיכה אמריקנית כללית – תעשו ואנחנו מאחוריכם, אלא יושבים כאן בישראל פקידים של המועצה לביטחון לאומי, ויושבים על פרטי הפרטים, מה לעשות בלבנון בשביל לסדר את העניינים שיהיו נוחים לאמריקנים.

ג'מאל זחאלקה: והחשבונות של האמריקנים הם מה שקורה בעירק ומה שקורה באירן ומה שקורה בסוריה.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו בישראל פתאום שמחים, האמריקנים תומכים.

ג'מאל זחאלקה: האמריקנים תומכים.

ג'מאל זחאלקה: זה אסון.

ג'מאל זחאלקה: אתם גוררים את האזרחים הישראלים לאסון.

צבי הנדל: גם מצרים תומכת, גם ירדן תומכת.

קריאה: גם סעודיה תומכת.

ג'מאל זחאלקה: זה לא משנה.

ג'מאל זחאלקה: גם הם תחת לחץ אמריקני ועושים מה שהאמריקנים רוצים.

צבי הנדל: רק זחאלקה יודע.

יצחק גלנטי: רק זחאלקה לא תומך.

ג'מאל זחאלקה: אבל אם אתה מקשיב למה שאומרות מצרים וירדן, אתמול היתה קריאה נרגשת של הנשיא מובארק להפסקת אש.

ג'מאל זחאלקה: מישהו ספר אותו בישראל?

צבי הנדל: מאוד נרגשת.

ג'מאל זחאלקה: יש לכם שמיעה סלקטיבית.

ג'מאל זחאלקה: מה שאתם רוצים אתם שומעים.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת לבנון קוראת להפסקת אש, מישהו סופר אותה כאן?

ג'מאל זחאלקה: מישהו שם לב?

ג'מאל זחאלקה: הנשיא שיראק אומר שיש לו הרגשה שישראל רוצה להרוס את לבנון, מישהו סופר אותו?

ג'מאל זחאלקה: מה שטוב, אתם שומעים.

ג'מאל זחאלקה: בזמנים האלה יש שמיעה סלקטיבית.

ג'מאל זחאלקה: אתם לא קוראים את המפה נכון.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם.

ג'מאל זחאלקה: אתם לא קוראים את המפה נכון.

אסתרינה טרטמן: - - -

ג'מאל זחאלקה: אתם לא קוראים את המפה נכון.

ג'מאל זחאלקה: כשמתחילים הסלמה לא יודעים איפה היא מסתיימת.

ג'מאל זחאלקה: מאז עלתה הממשלה הזאת, גברתי היושבת-ראש, עם שר הביטחון המהולל, הגנרל פרץ, היא התחילה בהסלמה - -

צבי הנדל: כל הכבוד לו.

ג'מאל זחאלקה: - - ובהרג אזרחים שיטתי.

ג'מאל זחאלקה: מוות למען מוות.

ג'מאל זחאלקה: הפעילו את מטחנת המוות שעות נוספות כדי לשקם - - -

אסתרינה טרטמן: סוף-סוף השר פרץ עושה את עבודתו נאמנה.

אסתרינה טרטמן: לא מספיק.

יורם מרציאנו: - - -

ג'מאל זחאלקה: אין מדיניות.

ג'מאל זחאלקה: האלימות, הכוחנות היא המסר.

ג'מאל זחאלקה: אין מסר אחר שיוצא מכאן חוץ מכוחנות, חוץ ממוות.

ג'מאל זחאלקה: המיתוס של המוות, שירי המוות, אתם שרים כאן יום ולילה בתקשורת, גם פוליטיקאים, שירי הלל למוות.

אסתרינה טרטמן: מתי בפעם האחרונה עמדת פה - - -

ג'מאל זחאלקה: אתם מייצרים כאן תרבות של מוות.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה את השמחה על כמה נהרגים בלבנון.

ג'מאל זחאלקה: דן חלוץ היום אומר בוועדת החוץ והביטחון - אין יותר רובע שיעי, וכולם מצטטים אותו.

ג'מאל זחאלקה: איזה שמחה.

ג'מאל זחאלקה: שישו ושמחו במות הלבנונים.

יעקב אדרי: כי הכול טרור שם, אין מה לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אסור לתת לפוליטיקה - אדוני השר, תלמד את זה - אסור לתת לפוליטיקה להשאיר מאחוריה - ואתה עושה את זה וחבריך עושים את זה – שובל של אומללות, של סבל, של שכול, של מוות.

יעקב אדרי: אני אענה לך.

ג'מאל זחאלקה: הפוליטיקה הראויה צריכה לעמוד מנגד ולהגיד לכם: עצור, אתם גוררים לאסון.

ג'מאל זחאלקה: אתם זורעים מוות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מגינים על החיים.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאנחנו עושים.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לפתור את הבעיה גם עכשיו: הפסקת אש מיידית, להפסיק לירות ולהתחיל לדבר.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יצחק וקנין: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת וקנין, אתה מפריע לי.

דליה איציק: צריך הרבה סבלנות להקשיב גם לדברים הללו.

דליה איציק: מה לעשות.

דליה איציק: חברי הכנסת, יש עכשיו התרמת דם עד השעה 17:00.

דליה איציק: חבר הכנסת וקנין, אתה מאוד מפריע לי.

דליה איציק: אני מאוד מודה לך.

דליה איציק: יש התרמת דם עד השעה 17:00.

דליה איציק: ביקשתי מאנשים להישאר.

דליה איציק: חברי כנסת שעדיין לא תרמו דם ויכולים ורוצים, מתבקשים לתרום באולם שאגאל עד השעה 17:00.

דליה איציק: אנחנו עוברים לשר המקשר; בבקשה, אדוני השר יעקב אדרי.

דליה איציק: אתה משיב במשולב על שלוש הצעות האי-אמון.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, בשמי ובשם ממשלת ישראל, אני רוצה לשלוח תנחומים למשפחות של חיילי צה"ל ולמשפחות של האזרחים שנהרגו אתמול בחיפה בהתקפת הטילים של ה"חיזבאללה".

יעקב אדרי: לא שמעתי את חברי הכנסת, מישהו מכל הנואמים שאמר, נשלח להם תנחומים.

יעקב אדרי: אולי פספסתי מישהו, וחבל שלא שמעתי לפחות לגבי האזרחים.

יעקב אדרי: אני רוצה גם לשלוח איחולי החלמה לפצועים האזרחים והחיילים, וכמובן לחזק את ידיהן של המשפחות של גלעד שליט, אלדד רגב ואהוד גולדווסר.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, קיוויתי שהשבוע לא יהיו הצעות אי-אמון.

יעקב אדרי: אמרתי לתומי, אולי בכל זאת, יש פה מאבק, יש פה מלחמה שלא רצינו אותה, שאף אחד לא חשב עליה, והנה ביום אחד נכנסים לשטח ריבוני של מדינת ישראל - - -

טלב אלסאנע: - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

יעקב אדרי: חברי הכנסת, הקשבתי לדברי ההבל של כמה מכם, אז תיתנו לי לפחות לענות לכם.

יעקב אדרי: קיוויתי שבאמת לא יהיו הצעות אי-אמון.

יעקב אדרי: אני חייב לציין שאכן, כמעט כל הסיעות לא הגישו הצעות אי-אמון, חוץ משלוש הסיעות הערביות.

יעקב אדרי: זכותכם.

יעקב אדרי: אבל אני רוצה להגיד לכם, שקודם כול יש אי-אמון מצד העם בישראל כלפיכם.

יעקב אדרי: גם היהודים, גם הערבים.

יעקב אדרי: גם הערבים.

מוחמד ברכה: - - -

יעקב אדרי: כן, גם הערבים.

יעקב אדרי: כי גם הם נפגעים היום ואתמול ושלשום מכל מה שקורה.

ג'מאל זחאלקה: זאת המצאה, שיש אי-אמון באופוזיציה.

יעקב אדרי: כן.

יעקב אדרי: האזרח הפשוט לא פחות חכם ממך וממני, והם חוטפים טילים, כמו זה מנצרת וכמו זה מכרמיאל, והם שואלים את עצמם: את מי צריך להאשים כאן?

יעקב אדרי: הרי כוחות צה"ל, בכל זאת, ומה לעשות?

יעקב אדרי: אמרה את זה החלטת האו"ם 1559, ההחלטה המפורסמת, שמדינת ישראל פינתה עד המילימטר האחרון בלבנון.

יעקב אדרי: אבל מה לעשות?

יעקב אדרי: יש שם טרוריסט גדול מאוד, שמתברר שהוא לא הכי גדול, נראה עכשיו איפה הוא מתחבא, בסוף נשים עליו יד, לא יעזור כלום.

יעקב אדרי: אותו נסראללה הגדול שהחליט להבעיר את כל המזרח התיכון, והוא יורה ופוגע בחיילים בשטח ריבוני של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: בלי התגרות, בלי כלום.

יעקב אדרי: הוא מודיע, כמובן, בטלוויזיה הרבה פעמים: אני אחטוף אזרחים, אני אחטוף חיילים, אני אפגע בכל דרך.

יעקב אדרי: על מה ולמה?

יעקב אדרי: פינינו את לבנון.

יעקב אדרי: ועוד יותר, מאוד מעניין, חוץ מהתמיכה של מדינות אירופה – זה דבר מאוד מעניין, ההחלטה של ה-G8, ואני באופן אישי הופתעתי; הופתעתי כמובן לטובה.

יעקב אדרי: אבל בכל זאת, הם יצאו וגיבו ואמרו שבאמת צריך להפסיק את הטרור של ה"חיזבאללה", והם הצדיקו את התגובה הישראלית.

יעקב אדרי: אומנם, ביקשו מה שביקשו.

יעקב אדרי: אבל עוד יותר מפתיע, חברי חברי הכנסת, מאוד מפתיעה דווקא התגובה של מדינות ערב.

יעקב אדרי: חבר הכנסת ברכה, מאוד מפתיעה דווקא תגובתן של מדינות ערב.

יעקב אדרי: זה מאוד מעניין.

מוחמד ברכה: אתה אומר שאתה תומך בתגובה שלהן, זאת אומרת שאתה תומך בדבריו של מובארק ובדבריו של עמרו מוסא?

יעקב אדרי: לא לפגוע באזרחים.

יעקב אדרי: כולנו נגד פגיעה באזרחים.

יעקב אדרי: עמרו מוסא, אנחנו יודעים את דעותיו, אבל כדאי להקשיב לסעודים, כדאי להקשיב לירדן, כדאי להקשיב למצרים.

ג'מאל זחאלקה: סעודיה קראה להפסקת אש.

ג'מאל זחאלקה: אתם לא שומעים.

יעקב אדרי: אדוני חבר הכנסת זחאלקה, תשמע טוב מה שאני הולך להגיד לך.

יעקב אדרי: אגב, אני חושב שמדינות ערב - - -

אליהו גבאי: קודם יורידו את הראש שלו.

יעקב אדרי: מדינות ערב לא במקרה, לא בגלל אהבת ישראל יתירה, כי גם הם חושבים מה קורה אצלם.

יעקב אדרי: הטרור הקיצוני הזה של חלק מהקיצונים המוסלמים פוגע גם בהן.

יעקב אדרי: זה לא רק במדינת ישראל.

יעקב אדרי: "האחים המוסלמים" שבמצרים, גם שם יש קיצונים, והם יודעים שהם אחים זוטרים של ה"חיזבאללה", או הפוך, איך שתרצו.

יעקב אדרי: ודאי שיגנו את זה, כי זה גם פוגע בבית שלהם.

יעקב אדרי: הם מבינים את זה.

יעקב אדרי: צריך לערוף את הראש של ה"חיזבאללה", ואולי זה יפגע גם ב"אחים המוסלמים" וגם בטרור בירדן.

יעקב אדרי: אפשר להבין אותם בתגובה שלהם נגד ה"חיזבאללה"; כי הם רואים בארגון הטרור הזה סכנה גדולה מאוד גם למדינת ישראל, אבל לא זאת הדאגה הראשית שלהם, אלא בעיקר למדינות ערב.

יעקב אדרי: כמו לבנון.

יעקב אדרי: לבנון זו המדינה היחידה שארגון טרור שולט על מדינה ולא המדינה שולטת.

יעקב אדרי: ארגון טרור שולט על מדינה.

יעקב אדרי: אין מה לעשות, צריך להגיד את האמת בקול רם.

יעקב אדרי: מי רוצה לפגוע בלבנון?

יעקב אדרי: הם התפתחו, הם התקדמו – לבריאות.

יעקב אדרי: היו סיבות לצאת, ויצאנו.

יעקב אדרי: מה קרה?

יעקב אדרי: מה לעשות, צריך להגיד את האמת.

יעקב אדרי: הנה, אתם אומרים – שלושת האזרחים, אהוד אולמרט, עמיר פרץ וציפי לבני – ראש הממשלה אולמרט, באומץ לב בלתי רגיל, חוזר פעם אחר פעם על עניין ההתכנסות.

יעקב אדרי: הוא אומר: רבותי, עם כל הקושי, עם כל הבעיות ועם כל הכישלון של ההתנתקות, לפחות לדעת הרבה אנשים – ולא לדעתי, ואני מכבד את דעתם – אני ממשיך.

יעקב אדרי: הוא אומר זאת באומץ לב, והוא הלך עם זה לעם וקיבל את המנדט.

יעקב אדרי: מה הוא מקבל?

יעקב אדרי: סטירת לחי.

יעקב אדרי: חוטפים אנשים במנהרה מבית-חאנון, אני יודע מאיפה, עד כרם-שלום, שזה שטח ריבוני של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: גם בעזה פינינו את הכול.

יעקב אדרי: מה תגידו – טוב, עוד לא פיניתם את הכול, יש בגדה?

יעקב אדרי: גם על זה ראש הממשלה דיבר, אמר שתהיה התכנסות ומוכנים להמשיך למשא-ומתן - - -

מוחמד ברכה: עכשיו זה שלך.

מוחמד ברכה: זה התפקיד שלך.

יעקב אדרי: אני יודע.

יעקב אדרי: לא חשוב.

יעקב אדרי: יש ביני ובין חבר הכנסת צבי הנדל הרבה הסכמות.

יעקב אדרי: יש גם דברים שאנחנו לא מסכימים עליהם.

אחמד טיבי: טעית בגיאוגרפיה.

יעקב אדרי: אבל גם לשיטתכם, אהוד אולמרט - - -

צבי הנדל: אדוני השר, מבית-חאנון עד כרם-שלום זה 45 ק"מ.

יעקב אדרי: נכון, זה בצד הצפוני.

יעקב אדרי: לא חשוב.

יעקב אדרי: הכוונה ברורה.

מוחמד ברכה: זה לא חשוב.

יעקב אדרי: הכוונה ברורה.

יעקב אדרי: הרי אתם יודעים שחפרו שם מנהרה של כמעט קילומטר כדי לצאת לשטח ישראל.

יעקב אדרי: הרי עם מי יש לעשות משא-ומתן?

יעקב אדרי: אבו-מאזן רוצה – אז מה אם הוא רוצה, הוא יכול?

יעקב אדרי: הוא לא יכול.

יעקב אדרי: מה לעשות?

יעקב אדרי: היינו מאוד רוצים לנהל אתו משא-ומתן, ואני מקווה שבסופו של דבר ישבו אתו לשולחן כדי לקדם את העניינים.

יעקב אדרי: אבל ארגוני הטרור - - -

ואסל טאהא: למה - - -

יעקב אדרי: שלטון ה"חמאס" שעלה ברשות הפלסטינית יביא עוד אסון על העם הפלסטיני.

יעקב אדרי: מה לעשות - - -

אחמד טיבי: - - - את ההזדמנות.

יעקב אדרי: עוד אסון על העם הפלסטיני.

יעקב אדרי: זה שהם בחרו ב"חמאס" זאת זכותם, וזה דמוקרטי, אבל זה אסון.

יעקב אדרי: כאשר מפלגה ששולטת ושרים ששולטים כל מה שהם עושים זה רק לארגן טרור, להבריח כסף, להבריח אמצעי טרור ועוד הרבה דברים כאלה, גלויים ולא גלויים, מה אפשר לעשות?

יעקב אדרי: עם מי אפשר לעשות את זה?

יעקב אדרי: עם הנייה שמטיף לטרור ולא מוכן לקבל שום דבר?

יעקב אדרי: רבותי, לגבי המחסור ההומניטרי אני יכול להגיד לכם שיש קשיים.

יעקב אדרי: כאשר יש מאבק, יש קשיים.

יעקב אדרי: זה ברור.

יעקב אדרי: לכולנו יש קושי.

יעקב אדרי: וכי לכל צפון מדינת ישראל עכשיו, יהודים כערבים, לא קשה לשבת בבתים, לשבת ולחשוש?

יעקב אדרי: רק היום נהרס בית שלם בחיפה.

יעקב אדרי: קל לנו?

יעקב אדרי: קשה להם – קשה גם לנו.

יעקב אדרי: אבל יש מחיר, והטרור לא פירש נכון את מדינת ישראל.

יעקב אדרי: מי שחשב שנחטוף מכות ונגיד: טוב, ממשיכים, ננסה עוד פעם, נשלח איזה מטוס שיטיל פצצה וזהו, זה יחלוף – טעה.

יעקב אדרי: זה נגמר.

יעקב אדרי: הסיפור הזה נגמר.

יעקב אדרי: יש ממשלה נחושה.

יעקב אדרי: טוב לי שמקבלים את זה, וזה קשור לעובדה שיש בה שלושה אזרחים, ולא גנרלים.

יעקב אדרי: אם היו גנרלים, אני מתאר לעצמי איזה נאום היה חבר הכנסת זחאלקה אומר פה: אלה אנשי צבא, רוצים דם, התרגלו רק למלחמות.

יעקב אדרי: מה לעשות שיש פה דווקא עמיר פרץ, שהוא רודף שלום, ולפחות - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

יעקב אדרי: חבר הכנסת זחאלקה, ברור שכאשר הוא מגן על מדינתו זה מתחייב.

מוחמד ברכה: אתה צודק בהחלט.

מוחמד ברכה: במרץ הוא רודף את השלום.

יעקב אדרי: טוב, נו, בסדר.

יעקב אדרי: מה לעשות?

יעקב אדרי: בכל זאת, הוא אדם שרוצה שלום.

יעקב אדרי: גם ראש הממשלה אמר: עם כל הקשיים וכל הבעיות, אני ממשיך, ושרת החוץ ציפי לבני מההתחלה תמכה גם בהתנתקות וגם בהתכנסות.

יעקב אדרי: בכל זאת, טוב שאלה מנהלים היום את המדינה, ואומרים לא חד-משמעי לטרור.

יעקב אדרי: אשר לקשיים ההומניטריים, למרות הכול מכניסים במעברים – נכנסות מאות משאיות עם דלק והכול.

יעקב אדרי: זה לא כל מה שאפשר.

יעקב אדרי: לצערי, חבר הכנסת צבי הנדל, יש פה איזה אבסורד; יש דבר מעניין מאוד: באופן פרדוקסלי האיום הכי גדול של ארגוני הטרור הוא דווקא במעברים.

יעקב אדרי: כל האיומים וכל ההתרעות הם על המעברים, שבהם יש רצון להעביר סחורות, לתת להם להעביר ולספק כדי שלא יהיו בעיות – שם האיומים וההתרעות הכי גדולים.

יעקב אדרי: זה מאוד מוזר.

יעקב אדרי: מובן שכמה שיותר קשה יותר טוב, וכמה שיותר בלגן ויותר מלחמות יותר טוב לארגוני הטרור.

יעקב אדרי: לפיכך, גברתי היושבת-ראש, אני מציע לדחות את הצעות האי-אמון.

יעקב אדרי: ברשותך, בכל זאת, אולי אגיד עוד משפט.

יעקב אדרי: אני רוצה, מכאן, באמת להודות ולשבח, וארשה לעצמי עוד כמה מלים בסוף - - -

דליה איציק: מפריעים שם.

דליה איציק: חבר הכנסת זבולון אורלב.

יעקב אדרי: חבר הכנסת זבולון אורלב, תקשיב לקטע הזה.

יעקב אדרי: הסתובבתי, כמו השרים וחברי הכנסת, בצפון.

יעקב אדרי: צריך לברך את ראשי הרשויות, את חיילי צה"ל ואת התושבים על עמידתם המצוינת והאיתנה.

יעקב אדרי: הם אומרים: אנחנו מוכנים לסבול.

יעקב אדרי: אנחנו מקבלים מכות, אבל תמשיכו להיות איתנים, ותמשיכו עד הסוף.

יעקב אדרי: תודה רבה.

דליה איציק: אדוני השר, תודה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון, והוא יהיה דיון משולב בשלוש ההצעות.

דליה איציק: ועדת הכנסת קבעה מסגרת של שלוש דקות, ויפתח את הדיון חבר הכנסת סילבן שלום.

דליה איציק: אדוני, ראשון הדוברים, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חברי הכנסת מגלי והבה ויורם מרציאנו.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בשעה זו יושבים בבתיהם בעכו, בחיפה, בגוש-חלב, בירכא ובנצרת-עילית אזרחי ישראל שאינם יהודים, ואולי צופים בטלוויזיה בנציגיהם כאן, בנציגיהם שאומרים להם שהם יושבים שם לא כי יש מטורף שקוראים לו נסראללה שרוצה לפגוע בלי שום הבחנה בין אדם שהוא יהודי ובין אדם שהוא מוסלמי, ורוצה לפגוע באזרחים כאזרחים, אלא האשמה היא בנו, בישראל, שבעצם היתה קורבן למעשה ברברי של חטיפה והרג ישראלים תוך כדי הפרת ריבונותה – ואנחנו אשמים.

סילבן שלום: מה חושבים עליכם עכשיו אותם אזרחי ישראל הלא-יהודים שצופים בכם עכשיו כשהם יושבים בבתיהם עם הילדים וחוששים ופוחדים מהטיל הבא?

סילבן שלום: מה הם חושבים כשהם שומעים אתכם - -

אברהים צרצור: שהם רוצים הפסקת אש?

סילבן שלום: - - כשהם יושבים שם רועדים מפחד?

סילבן שלום: אבל אני רוצה להגיד לכם שלא יעזור שום דבר, כי העורף מוכיח שהוא הרבה יותר חזק מכפי שמישהו אולי חשב.

סילבן שלום: אם נסראללה חשב שישראל לא תגיב, אם נסראללה חשב שישראל לא יכולה לעמוד במתקפה כזאת, אני רוצה להגיד לכם שהוא הוכה פעמיים: הוא הוכה כשגילה את החוסן ואת הנחישות של עם ישראל, והוא הוכה כשאיבד את התמיכה לא רק של עמי ערב, אלא של השיעים עצמם, אותם שיעים שגרו בביירות והיום הבתים שלהם נמחקו – שגרים בדרום-לבנון, בצור או בכל מקום אחר, והבתים שלהם נמחקו.

סילבן שלום: האיש הזה כבר גרם לחורבן של לבנון, ואם הוא ימשיך בדרך הזאת מעגל הדמים אולי עוד יתרחב.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, האיש הזה לא מייצג את האינטרסים של לבנון.

סילבן שלום: הוא מייצג אינטרסים של מדינות זרות – של סוריה ושל אירן.

סילבן שלום: גם היום, כשהוא רוצה אולי להרים ידיים, הם לא נותנים לו לעשות זאת.

סילבן שלום: גם היום, כשהוא מבין שהוא עשה את הטעות הגדולה ביותר האפשרית, הם לא מאפשרים לו לעשות זאת.

סילבן שלום: כל ארגון החטיפה היה ידוע ל"חמאס", והיה ידוע למשעל ולסוריה; אלה לא דברים שקורים סתם כך.

סילבן שלום: אבל לצערי הרב, גם אצלנו, כאשר חטפו את החייל גלעד שליט ולא הצליחו להעבירו ללבנון, ואולי משם לאירן, כמו שהם תכננו, היה ברור ש"חיזבאללה" יירתם אולי לסייע ולעזור.

סילבן שלום: אבל היום אנחנו צריכים לשים לזה סוף.

אמנון כהן: אדוני, אתה צריך לסיים.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אני זוכר פגישה שהיתה לי עם נשיא צרפת ביום ההתנקשות בחרירי; לא ביום הפגישה, אלא במהלך הפגישה, לקראת סופה, הכניסו לו פתק והודיעו לו שהיתה התנקשות בחרירי, שבאמת היה חברו הקרוב.

סילבן שלום: אני מציין את זה, כי כאשר עשינו קמפיין בכל העולם להוציא את כוחות סוריה מלבנון, בזה הצלחנו, אבל להכניס את ה"חמאס" לרשימת ארגוני הטרור?

סילבן שלום: אמרו לנו: לא, עדיף שהם יהיו חלק מהתהליך הפוליטי, זה ימתן אותם; עדיף שהם יהיו במפלגה פוליטית, כי זה יביא למצב שהם יסתכלו אחרת על הדברים.

סילבן שלום: אמרתי להם אז: זה ייתן להם כוח הרבה יותר גדול, הם יהפכו להיות חלק מהקואליציה, יהיו להם שרים בממשלה והעוצמה שלהם תהיה הרבה יותר גדולה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, היום אנחנו נצביע נגד הצעות האי-אמון האלה, כי אנחנו אופוזיציה אחראית, כי אנחנו אופוזיציה ממלכתית, כי אנחנו שומעים את העם, שומעים את הקולות, רואים את המראות ואומרים: בעת הזאת, מי שבא ומרים ידו על ממשלת ישראל, בעת הזאת מרים ידו על עם ישראל, ולכך אנחנו לא ניתן יד.

סילבן שלום: לכן הליכוד מצביע היום נגד האי-אמון.

סילבן שלום: הליכוד יירתם למאבק שמנהלים ממשלת ישראל וצבא-הגנה לישראל כדי להחזיר את הביטחון לעם ולמדינה.

סילבן שלום: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: נציג סיעת קדימה, מגלי והבה, בבקשה.

צבי הנדל: - - -

אמנון כהן: בינתיים הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

אריה האן: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (ישיבת הפתיחה של הכנסת).

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 9), התשס"ו-2006.

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: 1.

אריה האן: מדיניותה הגורמת למשבר הומניטרי בשטחים בכלל וברצועת-עזה בפרט;

אריה האן: 3.

אריה האן: ההסלמה בצפון וברצועת-עזה

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הבריאות, חברי חברי הכנסת, כשבאתי היום לישיבה, אדוני היושב-ראש שאל אותי, מדוע אני עייף.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך שלא ישנתי הלילה בגלל הנפילות סביב בית-ג'ן, פקיעין, אבו-סנאן ובמקומות שונים.

מגלי והבה: מה עשינו ל"חיזבאללה"?

צבי הנדל: איך קוראים לגיבור - - -

מגלי והבה: וליד ג'ונבלט.

מגלי והבה: אני אומר לכם שמדינת ישראל יצאה ל"קו הכחול".

מגלי והבה: אפילו היו מלחמות על המילימטר.

ג'מאל זחאלקה: - - -

מגלי והבה: אין לנו שום כוונה להיכנס ללבנון ולכבוש שטחים בלבנון.

מגלי והבה: כל מה שרצינו זה לחיות בשלום עם שכנינו, אבל מתפתחת להם שם קבוצה, ארגון טרוריסטי, שיש לו אידיאולוגיה מוצהרת וברורה.

מגלי והבה: חברי חברי הכנסת, האידיאולוגיה הזאת אומרת: הדרך לירושלים מתחילה מהצפון.

מגלי והבה: זה מה שלא מבינים חלק גדול מחברי הכנסת הערבים, לצערי, כיוון שכל כוונתם לתקוף את מדינת ישראל.

מגלי והבה: אני מתפלא על אלה שמזדהים אתם, כיוון שההזדהות שלהם מוכיחה שהם אויבי ישראל.

מגלי והבה: צריך להגיד את הדברים.

מגלי והבה: אני מסתובב ורואה מה אומרים לי.

מגלי והבה: הייתי בבית-חולים כשהגיעו הפצועים הראשונים ממג'ד-אל-כרום, ושמעתי מה הם אמרו לי: מה אנחנו עשינו ל"חיזבאללה"?

מגלי והבה: כן, חברי הכנסת הערבים מסיעת בל"ד שיוצאים עכשיו, אני מחזיק בכרוז שהפיצה בנצרת סיעת בל"ד, מפלגה שיושבת בישראל, מתפרנסת כאן, חיה אתנו ועוד טוענת על אי-שוויון וקיפוח.

מגלי והבה: אני מוכן לחלק את הכרוז לאנשים.

מגלי והבה: זה יותר גרוע מהכרוזים שחילקו "חיזבאללה" בתוך לבנון.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני מצטט: הם קוראים לציבור הערבי למחות נגד פשעי ישראל, שלדבריהם הורגת ושוחטת בעזה ובלבנון.

מגלי והבה: מי שוחט בעזה ובלבנון?

מגלי והבה: מי תוקף את היישובים בצפון, ללא הבחנה אם מדובר ביישוב ערבי, ביישוב דרוזי או ביישוב יהודי?

מגלי והבה: כולנו תחת אש.

מגלי והבה: אני פגשתי את האנשים בבתי-החולים.

מגלי והבה: מה רוצה חבר הכנסת עזמי בשארה, שיעלו לו את התשלומים והתמלוגים שהוא מקבל מה"חיזבאללה" ומסוריה ומאחרים?

מגלי והבה: כל שני וחמישי הוא מסתובב לו שם.

מגלי והבה: כשראיתי את הכרוז הזה, כמעט לא האמנתי לעצמי שאני קורא כרוז במדינת ישראל.

יעקב מרגי: ה"חיזבאללה" מממן אותו?

מגלי והבה: אני חושב שאין הסבר אחר, כיוון שהאנשים האלה יודעים איך הם תומכים ואיך הם מיום ליום אפילו פועלים נגד האינטרסים של עצמם.

מגלי והבה: אפילו הציבור הערבי מתנגד לאותם נבחרי ציבור.

מגלי והבה: הגיע הזמן להגיד את האמת כאן מעל במה זאת.

ואסל טאהא: אתה לא קובע לציבור הערבי.

ואסל טאהא: אתה משקר להם כאן.

מגלי והבה: מחכים לך שם, מחכים לך, לך אליהם.

אליהו גבאי: - - -

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת יורם מרציאנו ממפלגת העבודה-מימד.

רונית תירוש: אבל חייבים גם לשבת ולשמוע וגם לכבד את הדוברים, כמו שכיבדנו אתכם.

רונית תירוש: כדאי שישמעו מה שיש לדוברים להגיד, גם אם לא נעים לשמוע.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפתח דברי ברצוני לחזק ולשלוח ברכה חמה לצה"ל ולכוחות הביטחון, שעושים לילות כימים בהגנה על המולדת.

יורם מרציאנו: כמו כן, ברצוני לחזק את ידיהם של ראש הממשלה ושר הביטחון בשעה קשה זו, ולומר להם בשם כל אזרחי ישראל - יישר כוח.

יורם מרציאנו: מעל במה זאת, ברצוני לשלוח תנחומים למשפחות השכולות וברכת החלמה מהירה לפצועים ולהביע תקווה לחזרתם המהירה של החטופים הביתה.

יורם מרציאנו: בימים אלה מדינת ישראל מצויה תחת מתקפת טילים רצחנית בצפון הארץ.

יורם מרציאנו: כל שעה נשמעות צפירות הקוראות לתושבים להיכנס למרחבים המוגנים.

יורם מרציאנו: רק אתמול נהרגו שמונה עובדי רכבת תמימים מפגיעה ישירה של רקטה בחיפה.

יורם מרציאנו: החיים בצפון הארץ מושבתים.

יורם מרציאנו: ההורים לא הולכים לעבודה ונשארים עם ילדיהם בבתים.

יורם מרציאנו: חופשת הקיץ של הילדים נהרסה, ובמקום לבלות בקייטנות, בבריכות ובפארקי השעשועים, הם נאלצים לשהות במקלטים ובחדרים המוגנים.

יורם מרציאנו: בדרום הארץ המצב חמור לא פחות.

יורם מרציאנו: תושבי שדרות והקיבוצים בסביבה סובלים מירי ה"קסאמים" המתמשך והבלתי-פוסק.

יורם מרציאנו: הלחימה ברצועת-עזה נמשכת.

יורם מרציאנו: זאת תמונת המצב בישראל, קיץ 2006.

יורם מרציאנו: להזכירכם, כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, כל זה קורה אחרי הסכמי אוסלו, אחרי שיצאנו מלבנון ואחרי שיצאנו מעזה, ובכל זאת מדינת ישראל נתונה למתקפה מסיבית ומתגרה, שהחלה בחטיפת חיילים ונמשכת בירי "קטיושות" חסר הבחנה על אזרחי ישראל.

אריה אלדד: אז מה המסקנה?

יורם מרציאנו: מדינת ישראל באה בידיים נקיות, ויש לה הזכות המלאה להגן על חיי אזרחיה.

יורם מרציאנו: זאת הזכות הבסיסית של כל מדינה, הזכות להגנה עצמית.

יורם מרציאנו: אולם, דווקא בעת חירום זו בחרו הסיעות הערביות להביע אי-אמון בממשלת ישראל.

יורם מרציאנו: דווקא בימים אלה, שבהם האוכלוסייה היהודית מאוחדת ברצון להגן על הבית שלה, צריכות הסיעות הערביות לגלות אחריות על-ידי ניצול המומנטום הזה ולחבור לציבור היהודי הישראלי.

יורם מרציאנו: אני פונה ואומר לסיעות הערביות, שהגישו את הצעת האי-אמון, כי כשם שזאת המלחמה על הבית שלנו, זאת גם המלחמה על הבית שלכם, שהוא הבית המשותף של כולנו.

יורם מרציאנו: כידוע לכם, לא ניתן להאשים אותי כחבר הכנסת שמרים את ידו באופן אוטומטי לכל החלטה.

יורם מרציאנו: אני גם לא מצפה מאף חבר הכנסת שירים את ידו בעד כל החלטה כמו חותמת גומי.

יורם מרציאנו: אבל דווקא בימים אלה, כשנופלים טילים על חיפה, העיר המאכלסת יהודים וערבים, עיר שחרתה על דגלה דו-קיום לא כססמה, אלא הלכה למעשה, דווקא עכשיו, כשיש נפגעים יהודים וערבים כאחד, ביום כזה בוחרות הסיעות הערביות להתסיס ולהציע הצעת אי-אמון נגד ממשלת ישראל.

יורם מרציאנו: מי כמוכם יודע כי אנחנו מדברים על ממשלת השלום, עם הנכונות הגדולה ביותר שהיתה ותהיה למדינת ישראל לשלום ולוויתורים.

יורם מרציאנו: הממשלה, ראש הממשלה ושר הביטחון נגררו למלחמה בלי שחפצו בה, מלחמת אין ברירה.

יורם מרציאנו: חברי חברי הכנסת הערבים, אתם הגשר בין היהודים לבין הערבים בישראל, ואתם מוכרחים למתן את הקולות על מנת לחבר בין הציבור הערבי לציבור היהודי ברגעים קשים אלה.

יורם מרציאנו: העולם תומך בישראל ותומך בזכותה להגן על חיי אזרחיה.

יורם מרציאנו: נוצר מצב מעניין, שאי-אפשר להתעלם ממנו.

יורם מרציאנו: הערבים במדינות השכנות מגבים את ממשלת השלום הזאת, ודווקא אתם, שגם אתם חוטפים "קטיושות" על הראש, דווקא אתם פועלים נגד האחדות הזאת בלי שתהיה סיבה.

יורם מרציאנו: אפילו פורום שרי החוץ שהתכנס בשבת - - -

אמנון כהן: חבר הכנסת מרציאנו, אין לך כל הזמן.

אמנון כהן: זה יותר מדי.

קריאות: - - -

יורם מרציאנו: משפט.

אמנון כהן: משפט אחרון.

יורם מרציאנו: אפילו פורום שרי החוץ שהתכנס בשבת במצרים לא יצא בהחלטה, משום שחלק משרי החוץ הערבים תמכו בעמדת ישראל.

יורם מרציאנו: השיח' נסראללה מתפלל שה"קטיושות" שלו יגרמו לקרע בין היהודים לערבים החיים יחדיו במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: אל תניחו לזה לקרות; זה בידיים שלכם.

יורם מרציאנו: אני מבקש מכם לדחות את הצעת האי-אמון.

יורם מרציאנו: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: בפעם הבאה - קצת יותר קצר.

אמנון כהן: הנאומים, אני מתכוון.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: בבקשה, מסיעת ש"ס, חבר הכנסת יעקב מרגי, שהוא גם יושב-ראש הסיעה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רק במדינת ישראל ורק בתפארת הדמוקרטית של האזור יכול להיות מחזה מביש כמו זה שאנחנו נמצאים בו היום.

יעקב מרגי: צה"ל במלחמה, מלחמה עיקשת עם מרצחים שפלים, ופה חברי הכנסת מגישים הצעת אי-אמון בממשלת ישראל.

יעקב מרגי: על מה?

יעקב מרגי: על מה אותם חברי הכנסת מגישים הצעת אי-אמון, על כך שאנחנו נלחמים על קיומנו?

יעקב מרגי: - -

מוחמד ברכה: על זה שאין לנו - - -

יעקב מרגי: - - על ריבונותנו?

יעקב מרגי: על ריבונותה של מדינת ישראל?

יעקב מרגי: על הגבול הבין-לאומי המוסכם?

יעקב מרגי: מה אומרים חברי הכנסת האלה?

יעקב מרגי: איזו אמירה יש להם, לאותם חברי הכנסת?

ואסל טאהא: למי מוסכם?

ואסל טאהא: על מי מוסכם?

יעקב מרגי: חברי הכנסת האלה עוד מעזים להטיף לנו מוסר.

אמנון כהן: חבר הכנסת טאהא, אתה דובר אחר כך, תגיד אז את מה שיש לך להגיד.

יעקב מרגי: חברי הכנסת האלה עוד מעזים להטיף לנו מוסר.

יעקב מרגי: על מה?

יעקב מרגי: למה אתם לא מאפשרים לנסראללה להמשיך לטבוח בכם?

יעקב מרגי: למה אתם לא מאפשרים לנסראללה להמשיך לחטוף לכם את החיילים?

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: זה מה שאתם אומרים לנו בהצעת האי-אמון.

יעקב מרגי: מה אתם רוצים?

יעקב מרגי: להמשיך להכות בנו, להמשיך לחטוף את בנינו?

יעקב מרגי: ואני אומר לכם, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש:

יעקב מרגי: אם היה לחברי הכנסת האלה מה להלין עליו – הייתם צריכים לעמוד פה, על הדוכן הזה, ולהגיד: למה הנחתם למיליציות של נסראללה, של הטרוריסטים הכי שפלים, להיות על הגבול?

יעקב מרגי: למה נתתם להן להתפתח?

יעקב מרגי: למה נתתם להן להכניס אמצעי לחימה מאירן, מסוריה?

יעקב מרגי: על זה הייתם צריכים להלין פה.

יעקב מרגי: בושה תכסה את פניכם, אני אומר לכם.

יעקב מרגי: איך אתם בכלל מעזים להזדהות עם ארגון כזה שפל של מרצחים או להגן עליו?

יעקב מרגי: לא ראיתי את חברי הכנסת - - -

מוחמד ברכה: כתבת את הדברים לפני ששמעת אותנו?

יעקב מרגי: רגע, אני אגיד לך.

מוחמד ברכה: לא, כי - - -

יעקב מרגי: אני אגיד לך, אני אענה לך.

יעקב מרגי: לא ראיתי איך כואב לכם ואיך כאב לכם על היעלמותם של מאות ואלפי אזרחים לבנונים בידי המשטר הסורי של בשאר אסד.

יעקב מרגי: מאיפה הצביעות?

יעקב מרגי: מאיפה המוסר הכפול?

יעקב מרגי: עד היום יש מאות משפחות שבניהן נעלמו, נחטפו, בנותיהן נאנסו על-ידי המשטר הסורי.

יעקב מרגי: איפה הייתם?

יעקב מרגי: להגיש אי-אמון! רבותי, תתפארו בחיל האוויר הישראלי שכתש את הרבעים האלה עם מינימום של נפגעים.

יעקב מרגי: מינימום.

יעקב מרגי: בצבא אחר הייתם סופרים חמש ספרות.

יעקב מרגי: רבותי, אני אומר לכם, אני זועק בדם לבי: איך הכנסת מאפשרת זאת?

יעקב מרגי: איך הכנסת מאפשרת זאת בימים כאלה, כשחיילי צה"ל מקיזים דם כדי להגן – על מה?

יעקב מרגי: על אזרחים חפים מפשע שיושבים בחיפה ובכפרים הערביים.

יעקב מרגי: נופלים עליהם "קסאמים" ו"קטיושות" וכל ה"סאגרים" וכל הטילים המשונים והמרעין בישין שאתם מייצרים שם.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין מלך בלא עם.

יעקב מרגי: אני רוצה להעלות על נס את עמידתו האיתנה של העורף, את אצילות הנפש של הציבור, את החוזק, החוסן של החברה הישראלית; לחזק את ראש הממשלה מר אהוד אולמרט על המבצע ועל עמידתו האיתנה להמשיך ולא להיכנע.

יעקב מרגי: ואני אומר לו: הכנסת מגבה אותך, ועם זה תמשיך.

יעקב מרגי: יש לנו כל הזמן.

יעקב מרגי: התחלת?

יעקב מרגי: הבלגן חוגג?

יעקב מרגי: תכסח להם את הצורה - -

אמנון כהן: תסיים, אדוני.

יעקב מרגי: - - תגמור, שלא יעזו להרים לא טיל אחד – אני מיד מסיים – אפילו אקדח נגד חיילי צה"ל או אזרח ישראל.

משה גפני: חבר הכנסת מרגי, הכול עם סייעתא דשמיא.

יעקב מרגי: מייד, מייד.

יעקב מרגי: אני רוצה לחזק את חיילי צה"ל, אני רוצה לחזק ולנחם את משפחות ההרוגים ולחזק עוד יותר את משפחות החטופים; ולפצועים אני מאחל רפואה שלמה.

אמנון כהן: תודה.

יעקב מרגי: ויותר מכול: רבותי, חברי חברי הכנסת, בימים אלה אין בית-כנסת, אין שיעור בתלמודי-תורה, של תינוקות של בית רבן, שלא אומרים בו תהילים, וסליחות, ולא מתפללים לשלומם של חיילי צה"ל ולשלומו של עם ישראל.

יעקב מרגי: חזקו ואמצו – אני מציע להדוף את האי-אמון הזה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: נציגת ישראל ביתנו, חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

משה גפני: לא יקרה כלום אם גם ראש הממשלה יגיד שצריך סייעתא דשמיא.

יעקב מרגי: הוא אומר.

יעקב מרגי: הוא אומר.

משה גפני: לא, הוא לא אומר.

צבי הנדל: וגם לא נורא אם הוא יגיד תהילים.

משה גפני: וגם לא נורא אם הוא יגיד תהילים.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדינת ישראל נתונה במלחמה.

אסתרינה טרטמן: אנחנו במצב חירום.

אסתרינה טרטמן: יש לנו משולש רגיש – שלושת הקודקודים של המשולש רגישים.

אסתרינה טרטמן: בקצה אחד של המשולש עומד אויב, ה"חיזבאללה", שיש לנו משימה פשוט לבתק אותו עד דק ולחסל אותו.

אסתרינה טרטמן: המשימה הזאת היא בידיים צבאיות – אני מחזקת את ידי צה"ל, חיילי צה"ל ומקבלי ההחלטות בו, שיעשו את העבודה הנכונה, בצורה אינטנסיבית ומהר, ויחזירו את החיילים שלנו הביתה בריאים ושלמים.

אסתרינה טרטמן: הקודקוד השני של המשולש שבידינו הוא מוטת ההסברה מול העולם.

אסתרינה טרטמן: נכון שה-G8 תמך, אבל זה לא לאורך זמן.

אסתרינה טרטמן: אנחנו יושבים פה על שעון חול – על זמן שאול.

אסתרינה טרטמן: הניסיון מלמד אותנו שהדברים האלה הם מאוד נזילים, ואנחנו מחויבים להסברה אינטנסיבית ונכונה.

אסתרינה טרטמן: אני יודעת שיש מי שאמון על העבודה הזאת.

אסתרינה טרטמן: אני יכולה במצב הזה רק לברך אותו שאלוהים ממעל ייתן לו את התבונה ואת הפיקחון לעשות את הדברים האלה בדרך הטובה והנכונה, לטובת עם ישראל.

אסתרינה טרטמן: הקודקוד השלישי של המשולש הזה הוא האזרחים, אזרחי המדינה.

אסתרינה טרטמן: זה המקום לשלוח את ברכת ישראל ביתנו, ברכת הבית הזה, להחלמה מהירה לכל הפצועים; לבנו עם המשפחות שנפגעו ובניהן חללים, ואנחנו שולחים ברכה ואיחולים שהשבויים – החטופים – יחזרו הביתה בריאים ושלמים, ולא עוד צער באף בית בישראל.

אסתרינה טרטמן: אזרחי ישראל הם הגיבורים; אזרחי ישראל למודי הסבל, הירי.

אסתרינה טרטמן: בשבת האחרונה אנחנו, סיעת ישראל ביתנו בילתה את השישי-שבת בצפון, בסיורים בצפון, במקלטים.

אסתרינה טרטמן: חווינו את ה"קטיושות", את הרקטות שנפלו מימין ומשמאל, עם ההתרעות – זאת חוויה קשה.

אסתרינה טרטמן: חיכינו לרגע שתצא השבת – אני לפחות – כדי לחזור הביתה.

אסתרינה טרטמן: אני מחבקת את האזרחים שלנו שיושבים במקומות האלה.

אסתרינה טרטמן: קשה מאוד לשאת את המצב הזה בכלל ולאורך זמן בפרט.

אסתרינה טרטמן: האזרחים האלה משלמים מחיר ביטחוני, משלמים מחיר חיים.

אסתרינה טרטמן: התקופה קשה.

אסתרינה טרטמן: אבל יש עוד מחיר שהאזרחים האלה נדרשים לשלם, מחיר כלכלי.

אסתרינה טרטמן: קראתי אתמול לשר האוצר, פניתי אליו בכתב, ביקשתי שיעשה מעשה כדי להביא לידי ביטוי את הסיוע שאנחנו מחויבים לתת לאוכלוסייה הזאת בהיותנו מובילי הממשלה והמדינה.

אסתרינה טרטמן: קראתי לשר האוצר אתמול לטפל בנושא האשראי, אבל יש לנו בעיה כואבת – הממשלה לא הכריזה בשום דרך על אופציה – אמירה שתקנה לאזרחים האלה את הזכות להיות מוגנים.

אמנון כהן: את צריכה לסיים, גברתי.

אסתרינה טרטמן: אני קוראת לממשלה למצוא את הדרך לפצות את האוכלוסייה הזאת מבחינה כלכלית.

אסתרינה טרטמן: יש ריסוק גדול מאוד של נושא התיירות, בתי-המלון היו בתפוסה של 100% לפני כן, ובמכה אחת ירדו לתפוסה של אפס.

אסתרינה טרטמן: פירושו של דבר העדר הכנסות, פיטורים, אין משכורות, אין הגנה על מי שלא מקבל משכורת, והתוצאה – ביום שבו ייפתחו הבנקים גם לא תהיה להם שום יכולת להזרים כספים בזמן שהצ'קים יגיעו לפירעון, והקריסה מובנת מאליה.

אמנון כהן: אני מבקש לסיים.

אסתרינה טרטמן: אני קוראת לשר האוצר ולממשלת ישראל למצוא את הפתרון, לפצות ולתת מענה כלכלי לאזרחי ישראל שנתונים במצוקה.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני יודע ששר האוצר היה היום בסיור באזור הצפון.

אמנון כהן: אני מקווה שהוא קיבל גם פנייה מכם, אבל היום הוא סייר בצפון ביוזמתו.

אמנון כהן: זה הדיווח שקיבלנו.

אסתרינה טרטמן: אני אברך על כל עשייה שיעשה למען תושבי הצפון.

אמנון כהן: בבקשה, האיחוד הלאומי - מפד"ל.

אמנון כהן: יעלה ויבוא הנציג, חבר הכנסת צבי הנדל.

אמנון כהן: בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, ראשית, בשם כולנו, רפואה שלמה לכל הפצועים – אזרחים וחיילים, החלמה מהירה.

צבי הנדל: תנחומים לכל המשפחות שאיבדו את יקיריהן – גם אזרחים, גם חיילים, וכולנו נושאים תפילה שאלה שנחטפו, שלושת החיילים, יוחזרו בשלום הביתה.

צבי הנדל: התבוננתי בסדר-היום ושמתי לב לכך שעם כל הציניות של הבית הזה ושל הפוליטיקה הישראלית, לחוצפה יש גבולות.

צבי הנדל: שמתי לב לכך שגם רע"ם, תע"ל וחד"ש לא הזכירו את האי-אמון שלהן בנוגע ללבנון אלא בנוגע לחבל-עזה בלבד.

צבי הנדל: יש לי מה לומר בנוגע לכך, אבל לא בנוגע ללבנון.

צבי הנדל: היחידים שצירפו גם את המאבק בלבנון הם בל"ד, ג'מאל זחאלקה.

צבי הנדל: כלומר, גם האי-אמון, שכולכם כעסתם כל כך – לא רק מדינות ערב מבינות שיש לנו בעיה עם ה"חיזבאללה", אלא גם מי שיושבים בכנסת, שהרגישות שלהם בדרך כלל לא מהמפותחות ביותר בנושא הזה; בעניין הזה בכל זאת לא שמו את זה בהצעת האי-אמון, והופתעתי לטובה.

צבי הנדל: אני אומר לבית ולממשלה שחבל-עזה נמצא היום במצב שבו היינו לפני כחמש שנים בלבנון.

צבי הנדל: היתה שם בריחה חד-צדדית.

צבי הנדל: לפני קצת פחות משנה היתה בריחה חד-צדדית מחבל-עזה.

צבי הנדל: דיברנו אז הרבה על לבנון – אוי לכם אם אחרי שיצאנו וקבענו את הגבול לפי מה שהאו"ם קבע, תנסו להרים עלינו יד.

צבי הנדל: והם הרימו עלינו יד פעם, פעמיים ושלוש פעמים, והבלגנו.

צבי הנדל: כל הזמן הזה נבנתה מה שאנחנו רואים היום – מדינת טרור מסיבית, עם כלים משוכללים, מתחת לאף שלנו.

צבי הנדל: ידענו, אבל חשבנו שאם נהיה נחמדים ונחייך אליהם, הם לא יפעילו את זה נגדנו.

צבי הנדל: זו היתה שאלה של זמן.

צבי הנדל: היום כולם חכמים.

צבי הנדל: אבל אם איזה שלטון היה מעז להיכנס סתם כך כדי לחסל את האיום, הרי היו כותשים אותו כל השמאל וכל התקשורת.

צבי הנדל: אז אחרי שש שנים קרה מה שקרה – בחוצפתם חצו את הגבול, רצחו לנו חיילים וחטפו חיילים.

צבי הנדל: קרה מה שקרה, והתחילו להפגיז, וברוך השם התחלנו לעשות שם משהו.

צבי הנדל: אני קורא לממשלת ישראל ולבית הזה לדעת שבאותה סיטואציה, והרבה יותר גרועה ממנה, אנחנו נמצאים היום בחבל-עזה.

צבי הנדל: שם זה לא כמו שה"חיזבאללה" הצטרף לממשלה; שם ה"חמאס" עלה לשלטון, הוא הממשלה.

צבי הנדל: שלא יקרה מצב שבעוד שש שנים נגיד: אוי, למה לא טיפלנו.

צבי הנדל: יש לנו עכשיו חלון הזדמנויות.

צבי הנדל: עכשיו – כי בעשרת החודשים האחרונים הם כבר התחמשו בנשק רב, השתכללו בהיקף מדהים, וה"חמאס" עלה לשלטון.

צבי הנדל: אם לא נכה אותם עכשיו שוק על ירך, עד היסוד, ונמחק את ה"חמאס", נבוא לצערי הגדול בעוד שש שנים ונבכה שהעלמנו עין.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, סיעת גיל – חבר הכנסת משה שרוני.

משה שרוני: אדוני סגן יושבת-ראש הכנסת, חברי הכנסת, כשבאים היום לכנסת, עומדים דום על הגיבורים שנפלו ועל האנשים שנרצחו על-ידי פושעים מתועבים, חלאות המין האנושי, שאין בעולם כמותם.

משה שרוני: אני מסתכל על החברים כאן בגבעת הצעקנים – בל"ד הוציאה כרוז, שימו לב: הפגנה נגד פושעי מלחמת ישראל.

משה שרוני: בושה וחרפה שבכנסת ישראל יש אנשים כאלה.

משה שרוני: אתם פושעים, ולא מדינת ישראל ולא צבא-הגנה לישראל.

משה שרוני: תשתוק.

משה שרוני: שב.

משה שרוני: תסתום את הפה שלך.

ואסל טאהא: פושע מי שמבצע - - -

אמנון כהן: חבר הכנסת טאהא, ההערה נשמעה.

משה שרוני: אוסקוט.

משה שרוני: סתום את הפה.

משה שרוני: אוסקוט.

ואסל טאהא: תשתוק אתה.

ואסל טאהא: תסתום אתה את הפה שלך.

ואסל טאהא: אתה חי בשנות ה-50.

ואסל טאהא: סתום את הפה.

משה שרוני: כוחות ה"חיזבאללה" פגעו - - - זה שלכם.

ואסל טאהא: זה שלנו, ואנחנו עומדים עליו.

משה שרוני: "חיזבאללה" ינצח בעולם השני את עם ישראל.

ואסל טאהא: אתה חי לפני 50 שנה.

משה שרוני: ועכשיו לעניין.

אמנון כהן: רק לעניין, אדוני.

משה שרוני: ממשלת לבנון, למי היא יכולה לבוא בטענות אם היא נתנה רשות לנחש ארסי עם נחשים קטנים להרוס את מדינת לבנון?

משה שרוני: שתבוא בטענות לעצמה, ולא למישהו אחר.

משה שרוני: אתם מדברים?

משה שרוני: שש שנים הנחשים האלה, הפושעים האלה, חלאות המין האנושי האלה, התחמשו וחשבו שינצחו את מדינת ישראל.

משה שרוני: בחיים לא זה יהיה להם.

משה שרוני: בחיים.

משה שרוני: אם ממשלת לבנון לא תתעשת ולא יוציאו את כל הנבלות האלה מתחומה, היא צריכה לשאת בתוצאה.

משה שרוני: כל הכבוד לצה"ל וכל הכבוד לתושבי ישראל, שמחזיקים מעמד ויחזיקו מעמד.

משה שרוני: נוכיח לכם מי אתם בכלל.

משה שרוני: זהו – רואים אתכם.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת מאיר פרוש מיהדות התורה, בבקשה.

אמנון כהן: לאחר מכן - מרצ.

עבאס זכור: איזה ליצן.

רונית תירוש: זה היה קונטרה למה שטאהא - - -

אמנון כהן: אנחנו משתתפים בצערך, אדוני, במות אמך.

אמנון כהן: תראו רק ימים טובים ולא תדעו עוד צער.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בימים האלה, כאשר מתנהלת מלחמה בצפון ובדרום, ראוי בראש ובראשונה שנחזק את העורף הישראלי, שמתנהג באופן רגוע ובאורח מופתי.

מאיר פרוש: צריך גם לומר לאזרחים הטובים שלנו על כך שאין תחושה של בהלה, אין חלילה גילויי חולשה ומורך.

מאיר פרוש: להיפך – מרבית התושבים ביישובים שנפגעו מהרקטות, מה"קסאמים" ומה"קטיושות" אומרים שהם מוכנים לסבול עכשיו במטרה להפחית את האיום על המדינה בעתיד.

מאיר פרוש: חוסן העם הוא ההישג המרשים ביותר של המלחמה הזאת.

מאיר פרוש: כוח העמידה נובע מן האמונה ומן ההכרה בכך שאנחנו נלחמים הפעם על הזכות שלנו לחיות בארץ הזאת, שניתנה לנו על-ידי בורא העולם.

מאיר פרוש: בעצם, זו הארץ היחידה בגלובוס שיש לעם היהודי.

מאיר פרוש: ראוי לומר גם מלה טובה לראש הממשלה.

מאיר פרוש: הודענו בראשית המערכה שאנו מגבים את הממשלה במערכה הכפולה הזאת – גם בצפון וגם בדרום.

מאיר פרוש: ראוי לברך את ראש הממשלה, שתיקן הפעם את השגיאות הקשות והכבדות של שני ראשי הממשלה הקודמים – אהוד ברק ואריאל שרון – ובמידה מסוימת גם שלו, כמי שהיה ממלא-מקום ראש הממשלה, שגיאות שהמיטו עלינו את אסון מערך הרקטות של ה"חיזבאללה" בלבנון.

מאיר פרוש: הבריחה המבוהלת והבלתי-מסודרת שלנו מלבנון לוותה בתרועות צהלה ובשאגות שמחה וששון, עד שכל ניסיון לדון בהצטיידות באלפי הרקטות שזרמו מאירן ומסוריה הוגדרה אנטי-שלום, גישה ימנית והשקפה לאומנית.

מאיר פרוש: וכך, שני ראשי הממשלה הקודמים לא רק העלימו עין מהאספקה השוטפת שבנתה במשך שש שנים מערך רקטות מסוכן, אלא הם אפילו זלזלו בצורך ליישם את החלטת מועצת הביטחון בדבר פריסת צבא לבנון עד הגבול הישראלי.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, זה לא מקרה, כמובן, שראש הממשלה הקודם היה גם אדריכל תוכנית האסון, הקרויה תוכנית ההתנתקות.

מאיר פרוש: היום אנחנו רואים איזה כישלון ופורענות המיטו עלינו הנסיגה והעקירה המכונות תוכנית ההתנתקות.

מאיר פרוש: זה גם לא מקרה שתוכנית זו זכתה לתמיכתם של אהוד ברק ואהוד אולמרט, כאשר האחרון מוסיף חטא על העוון ומציב בפנינו תוכנית נוספת, הנקראת בפיו תוכנית ההתכנסות, ואשר אני קורא לה תוכנית ההסתבכות.

מאיר פרוש: לכן אני אומר היום בכל זאת מלה טובה לראש הממשלה אולמרט, שמגלה במערכה הזאת שאנו נתונים בה בצפון ובדרום – הוא מגלה בינתיים נחישות, ואולי יש בכך סימן להתפכחות, לחידוש הראייה המדינית הנכונה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, כולנו צריכים להתפלל לאבינו שבשמים, שיעזור ויגן ויושיע לכל עמו בית ישראל, לבל ייפגע איש ולבל ייגרם צער ונזק.

מאיר פרוש: שיהיו מעשינו מלווים בסייעתא דשמיא, ומלחמה זו, שאנו נתונים בה, תסתיים בהצלחה ובניצחון.

מאיר פרוש: אך חשוב לנו לא פחות לבקש שהקדוש-ברוך-הוא ינחה את הממשלה הזאת בעצה טובה, וראש הממשלה ימשיך אכן הפעם בדרך הנחישות, ולא חלילה יחזור שוב אל דרכי הביזיונות והכישלונות מן העבר.

מאיר פרוש: נחישות משמע, אדוני היושב-ראש, פירוק מוחלט של ה"חיזבאללה" מנשקו וחיסול כוחו הצבאי.

מאיר פרוש: יש לנו לכך תמיכה בין-לאומית, ויש לנו אפילו תמיכה פסיבית של מצרים - -

אמנון כהן: נא לסיים, אדוני.

מאיר פרוש: - - סוריה וירדן – אני כבר מסיים - ובד ובבד להפסיק אחת ולתמיד את ירי ה"קסאמים" מעזה.

מאיר פרוש: צריך גם לעמוד על ביצוע החלטת האו"ם 1559, לא רק על פירוק ה"חיזבאללה", אלא גם על פריסת כוחות צבא לבנון בדרום.

מאיר פרוש: ולכן, יש גם לתבוע שאחרי שלבנון תנוקה מהרקטות ומה"חיזבאללה" ישראל תהיה חופשית לפעול במדינה זו למניעת בניית כוח טרוריסטי דומה בעתיד.

מאיר פרוש: ואחרון, שהוא ראשון – שחרור החטופים.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, הבה נזכור, מלבנון ברחנו עד לגבולות 1967; מעזה נסוגונו עד גבולות 1967; ויתרנו על הכול, אך הם רוצים שלא נהיה כאן בארץ הזאת.

מאיר פרוש: ומה שאומר ההיטלר מאירן חושבים אויבינו בלבנון, בעזה וביהודה ושומרון, אבל אנחנו, בעזרת השם, יכול נוכל להם.

מאיר פרוש: השלום יושג בסייעתא דשמיא רק בהסכמים הדדיים, ולא בפעולות חד-צדדיות.

מאיר פרוש: זהו הלקח שעלינו ללמוד.

מאיר פרוש: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: נציג סיעת מרצ, חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חשבנו שלממשלת ישראל יש מלוא הזכות להגיב בפעולה צבאית לאחר מה שקרה לפני חמישה ימים בגבול הלבנון.

חיים אורון: כאשר מדינת ישראל נסוגה לקו בין-לאומי, שהעולם כולו והאו"ם קיבלו אותו כגבול בינינו לבין לבנון, הפעולה המתגרה החוזרת ונשנית של ה"חיזבאללה", החטיפה, הפגזת יישובים בצפון, הצדיקו פעולה צבאית.

חיים אורון: באמירה הזאת אין משום קבלה של כל מהלך שנעשה או ייעשה בימים הקרובים.

חיים אורון: אבל במחלוקת מאוד גדולה עם הסיעות שהגישו את הצעות האי-אמון בממשלה, אנחנו אומרים: היתה הצדקה לפעולה צבאית.

חיים אורון: מי שכמוני נלחם כל השנים על נסיגה מהשטחים הכבושים, על נסיגה ממקומות שכבשנו, לא יכול לומר שכאשר מופרת הריבונות הישראלית במקומות הללו, אין לישראל מה לעשות; חובה היה על הממשלה לפעול.

חיים אורון: האם אנחנו לא מתקרבים, אדוני היושב-ראש, לנקודה – וחלקים בבית הזה ביטאו אותה במהלך דבריהם כאן, דווקא נציג הממשלה ביטא אותה באופן פחות ברור – שיש חלקים בבית הזה שמאוד מחבקים את העימות ההולך ומתעצם?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, הולכת ונוצרת מציאות – והיא כבר נוצרת – שמחייבת את מדינת ישראל ואת ממשלת ישראל לפעול למען מימוש הפסקת אש בגבול לבנון, ולטעמי, גם ברצועת-עזה.

חיים אורון: מתנהלים מהלכים בין-לאומיים.

חיים אורון: היתה אמירה של ראש ממשלת לבנון.

חיים אורון: לא יכול להיגמר הנושא הזה באמירה: אנחנו כרגע מכים; אנחנו מכים, אבל אנחנו גם רוצים לדבר עם אותם כוחות, וקיימת קואליציה מאוד רחבה שמורכבת מחלק ממדינות ערב, שמורכבת מחלקים בתוך הרשות הפלסטינית שרוצים לכלוא את השד הזה לפני שהוא מדליק את המזרח התיכון כולו.

חיים אורון: ממשלת ישראל, חובה עליה עכשיו לא רק להתבשם מהאהדה הציבורית שניתנת לפעולה כפי שנעשית, אלא לעשות עכשיו ומייד מהלכים שיביאו להפסקת הקטל ההדדי הזה, שהוא חמור מאין כמוהו.

חיים אורון: אני יודע שיש כאלה שאומרים: עזבו, הזמן כולו שלנו.

חיים אורון: אני לא אומר את זה רק בהקשרים הבין-לאומיים.

חיים אורון: אני אומר גם בהקשרים הישראליים הפנימיים, וגם בהקשרים הלבנוניים - -

אמנון כהן: נא לסיים, אדוני.

חיים אורון: אני מסיים.

חיים אורון: - - וגם בהקשרים הפלסטיניים.

חיים אורון: יכול שמהמשבר העמוק הזה ניתן יהיה להגיע להסדר של הפסקת אש, של חילופי שבויים, של הסטה והרחקת ה"חיזבאללה" מגבול הצפון למרחק שלא יוכל יותר להוות איום – לא כלפי יישובי הצפון ולא כלפי חיילי צה"ל – ויצירת מצב בדרום-לבנון שבו ממשלת לבנון, יכול להיות שיחד עם כוחות בין-לאומיים נוספים – תממש את הריבונות, שאין מחלוקת לגביה.

חיים אורון: והמשמעות שלה, שרק היא נמצאת שם, שאף אחד לא יכול להפעיל נשק שם, ואף אחד לא יכול לסכן לא את יישובי הצפון ולא בעצם את התכלית שאותה רוצה לסכן ה"חיזבאללה" – לסכן כל אפשרות של התקרבות לאיזה פתרון במזרח התיכון.

אמנון כהן: איך אתם מצביעים, אדוני?

חיים אורון: אנחנו נימנע בהצבעה על האי-אמון.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: נציג רע"ם-תע"ל, חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה - יושב-ראש סיעה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: יושב-ראש סיעה, הדגשתי.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עלו על הדוכן הזה חברי כנסת שבאו ואמרו: אנו מביעים אי-אמון, כאילו הצעת אי-אמון במדינת ישראל, בממשלת ישראל.

טלב אלסאנע: אנחנו, בהצעתנו, מביעים אי-אמון במלחמה.

טלב אלסאנע: אנחנו מביעים אי-אמון בכל ניסיון לפתור סכסוכים באזור הזה על-ידי הפגזת אזרחים או על-ידי שימוש בכוח, כשיטה, כתפיסת עולם.

טלב אלסאנע: אנחנו באים ואומרים שממשלת ישראל, ב-1982, תחת הססמה "להביא שלום לגליל", הביאה רק מלחמה לגליל, והדבר היחיד שהביאה ב-1982 – היא המציאה את "חיזבאללה".

טלב אלסאנע: ואני אומר לכם – ותרשמו מה שאני אומר:

טלב אלסאנע: ב-1982 אתם ייסדתם את "חיזבאללה"; ב-2006 אתם מביאים את "חיזבאללה" לשלטון בלבנון.

טלב אלסאנע: אתם מחסלים את הממשלה של פואד סניורה; אתם דוחפים את לבנון לחיק אירן וסוריה.

טלב אלסאנע: ואם אתם חושבים שההרגשה הזאת והתחושה הזאת והחגיגה הזאת, זה דבר שאנחנו צריכים, ואנחנו באים ומקלקלים, כי פשוט מאוד אנחנו באים ואומרים לכם את האמת.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן – לא פשע לטעות פעם אחת, אבל הפשע הוא לחזור על אותה טעות פעם שנייה.

טלב אלסאנע: מה אפשר לעשות יותר ממה שנעשה אז לפני 20 שנה?

טלב אלסאנע: הגעתם עד ביירות.

טלב אלסאנע: ומה יצא מזה?

טלב אלסאנע: הרי לבנון תישאר לבנון, והגבול הלבנוני יישאר הגבול, ותמיד יהיו לבנונים בגבול הצפוני.

טלב אלסאנע: את הסכסוך הזה ניתן לפתור אך ורק בדרך אחת, דרך משא-ומתן - - -

רוחמה אברהם-בלילא: כן, אבל זה לא חייב - - -

טלב אלסאנע: אני שמעתי את הססמה הזאת.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים ליישם את החלטת מועצת הביטחון 1559, ואני באמת מופתע.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל רוצה ליישם את החלטות מועצת הביטחון, אז למה רק 1559?

טלב אלסאנע: למה 242 לא? למה 338 לא?

טלב אלסאנע: אז אולי תעלו לכאן ותגידו: רבותי, סוף-סוף אנחנו מאמצים את החלטות מועצת הביטחון.

טלב אלסאנע: ואני ראיתי – מה ההבדל בין ססמאות ארגוני הטרור למדינות?

טלב אלסאנע: התפיסה השלטת היא שארגון טרור נלחם באזרחים.

טלב אלסאנע: אז אנחנו נבדוק מה התרחש בתקופה האחרונה.

טלב אלסאנע: גם "חיזבאללה", במשך שש השנים האחרונות - הוא ירה "קטיושות" על עכו?

טלב אלסאנע: על חיפה?

טלב אלסאנע: הוא לא ירה "קטיושות", אף שיש לו היכולת.

טלב אלסאנע: נכון או לא? הוא לא ירה.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא ירה "קטיושות" על קריית-שמונה - - -

יעקב אדרי: - - -

טלב אלסאנע: מי התחיל?

קריאות: - - -

טלב אלסאנע: הוא לא ירה.

טלב אלסאנע: זאת עובדה.

טלב אלסאנע: זאת עובדה.

טלב אלסאנע: צריך להודות בזה, הוא לא ירה, וזאת עובדה.

טלב אלסאנע: מקומם כשאומרים כי שש שנים לא היה ירי "קטיושות" על אוכלוסייה אזרחית.

טלב אלסאנע: זאת עובדה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל על קריית-שמונה לא היה ירי "קטיושות"?

טלב אלסאנע: אחרי הנסיגה הישראלית מדרום-לבנון, לא היה ירי "קטיושות" - - -

רוחמה אברהם-בלילא: על קריית-שמונה לא היה ירי "קטיושות"?

טלב אלסאנע: לא היה ירי "קטיושות".

רוחמה אברהם-בלילא: - - - זה בסדר?

טלב אלסאנע: מה שהיה בימים האחרונים – לצערי מי שהחל ויזם זה גם מדינת ישראל, שהחלה לפגוע באזרחים, וגם "חיזבאללה", שהחל לפגוע באזרחים.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

טלב אלסאנע: לכן, אנחנו מגנים גם את ירי ה"קטיושות" וגם את הירי על אזרחים.

טלב אלסאנע: אני שולח מכאן את תנחומי גם למשפחות האזרחים הישראלים ההרוגים וגם למשפחות ההרוגים הלבנונים.

טלב אלסאנע: אני קורא לממשלת ישראל ולממשלת לבנון להכריז על הפסקת אש מיידית, כדי להוציא את האזרחים ממעגל המלחמות.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שנכריז מלחמה נגד אוכלוסייה אזרחית.

טלב אלסאנע: בסופו של דבר אין פתרון אלא לשבת סביב שולחן המשא-ומתן.

טלב אלסאנע: אנחנו קוראים לממשלת ישראל לנצל את ההזדמנות, להיענות לקריאה של ראש ממשלת לבנון פואד סניורה ולנהל משא-ומתן.

טלב אלסאנע: רק משא-ומתן יביא להשכנת שלום באזור.

טלב אלסאנע: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: נציג סיעת חד"ש, חבר הכנסת דב חנין - בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: אחרון הדוברים, מסיעת בל"ד – חבר הכנסת ואסל טאהא.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אלה אכן ימים אפלים.

דב חנין: לבי עם תושבי הצפון, יהודים וערבים, עם משפחות האזרחים והחיילים שנהרגו.

דב חנין: אלה ימים של כאב ושל דאגה עמוקה.

דב חנין: ובדיוק הכאב והדאגה האלה הם שמביאים אותי לעמוד כאן ולומר לכם את הדברים.

דב חנין: דווקא ברעום התותחים צריך להישמע גם קול ההיגיון.

דב חנין: אש לא מכבים באש, ומעגל של דם אינו פתרון, הוא הבעיה.

דב חנין: כשהורסים בית על תושביו בחיפה, בעזה ובביירות, רק מעמיקים את השנאה.

דב חנין: מתוך החורבן צומחת רק קיצוניות.

דב חנין: בביירות נהרס רובע שלם, בעזה מאות אלפים מנותקים מחשמל.

דב חנין: איזו מטרה זה משרת?

דב חנין: זה מוביל לשחרור החיילים?

דב חנין: זה מפסיק ירי של "קסאמים" או של "קטיושות"?

דב חנין: לאן מוליכים את העם הזה?

דב חנין: כולם יודעים כיצד מתחילים במלחמה, אבל אף אחד לא יודע כיצד זה יסתיים.

דב חנין: מלחמה עם סוריה?

דב חנין: מלחמה כוללת?

דב חנין: מה זה יתרום?

דב חנין: למי זה יתרום?

דב חנין: גנדי אמר: עם עין תחת עין נהיה כולנו עיוורים.

דב חנין: את הדברים האלה חזרנו ואמרנו מעל הדוכן הזה, אבל לא היה שום רצון להקשיב, שום רצון לשמוע, לא היתה שום נכונות לעצור ולחשוב.

דב חנין: הממשלה הזאת קבעה לעצמה עיקרון: אין פרטנר, והיא לא תיתן למציאות לבלבל אותה.

דב חנין: לכן היא נמנעה מלקיים משא-ומתן מדיני עם אבו-מאזן, הנשיא הפלסטיני, מנהיג שמציע דרך של אי-אלימות ושלום.

דב חנין: אפילו לפני חודש, בפטרה, סירב אולמרט להתחיל במשא-ומתן ענייני, ואפילו לא קבע תאריך.

דב חנין: כבר אמרתי מעל הדוכן הזה שאין לנו הפריווילגיה הזאת; אבל לממשלה יש עיקרון: אין פרטנר.

דב חנין: לכן התעלמו ממסמך האסירים - הסכמה היסטורית בין הארגונים הפלסטיניים על מדינה פלסטינית בגבולות 1967, לכן נמנעים ממשא-ומתן לשלום עם סוריה.

דב חנין: במקום לדבר, הממשלה הזאת מציעה שילוב של חד-צדדיות וכוח.

דב חנין: זאת הדרך לאסון.

דב חנין: אנחנו מציעים דרך הפוכה: במקום התלהמות – הרגעה; במקום אסקלציה צבאית – הידברות מדינית; במקום העמקת הכיבוש והרחבת הסיפוח הזוחל – פתרון פוליטי לסכסוך.

דב חנין: נהיה כנים עם עצמנו, גם הדרך לשחרור החיילים עוברת דרך הידברות ושחרור אסירים, כפי שכבר נעשה בעבר, אבל שוב נשמעים השבוע מפי אישים בכירים מאוד הדברים המזעזעים שכבר התרעתי עליהם מעל הבמה הזאת: בשבוע שעבר הם דיברו על עניין שליט כהזדמנות לחיסול ה"חמאס".

דב חנין: השבוע הם מדברים – כמה מחריד – על הזדמנות נוספת, הפעם הזדמנות לחסל את "חיזבאללה".

דב חנין: רבותי חברי הכנסת, אסון הוא לא הזדמנות.

דב חנין: ישראל כבר היתה בביצה הלבנונית – כמה דם עלה לנו ולשכנים שלנו עד שנחלצנו משם.

דב חנין: אתם יודעים, מאוד קל להיכנס לבוץ, אבל ככל ששוקעים בו יותר, קשה יותר לצאת ממנו.

דב חנין: לפני 24 שנים, ביוני 1982, היו שלושת חברי סיעת חד"ש היחידים בכנסת שהצביעו אי-אמון בממשלת המלחמה.

זאב בוים: גם עכשיו תהיו יחידים.

דב חנין: מרצ לא העזו להצטרף אלינו.

דב חנין: מרדכי וירשובסקי ושולמית אלוני ביקרו מאז את הצבעתם.

דב חנין: אני קורא לחברי מרצ וליוני העבודה לא לחזור על השגיאה הזאת.

דב חנין: בימים האפלים האלה גם אתם חייבים לומר את האמירה הפוליטית-המוסרית היחידה האפשרית: לא למלחמת לבנון השנייה, לא לממשלת המלחמה.

דב חנין: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עוד מעט להצבעה.

דליה איציק: אני מבקשת את תשומת לבכם.

דליה איציק: ראיתי את חבר הכנסת ואסל טאהא עולה עכשיו לבמה, והוא ידבר שלוש דקות.

דליה איציק: לאחר מכן ישיב השר, ולאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני; יש לך שלוש דקות.

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ישראל כבשה את לבנון ב-1982, והכיבוש נמשך כמעט 18 שנים.

ואסל טאהא: בסופו של דבר נסוגו בלי הסכם, בלי משא-ומתן, לא עם ממשלת לבנון ולא עם כל גורם אחר.

ואסל טאהא: הבוקר שמעתי פרשנים שדיברו והצביעו על הטעויות שממשלת ישראל עשתה בתקופה ההיא.

ואסל טאהא: הם הדגישו שזאת היתה טעות שממשלת ישראל החליטה לסגת באופן חד-צדדי.

ואסל טאהא: היא היתה צריכה לשאת ולתת עם ממשלת לבנון, עם הגורמים הקובעים בלבנון, כדי לקבוע אפילו את "הקו הכחול" – שהוא לא בהסכמה, שעד היום אינו בהסכמה; עד היום הגבול אינו בהסכמה.

יעקב אדרי: זה לפי החלטת האו"ם - - -

ואסל טאהא: אתה מכבד את החלטת האו"ם באופן חד-צדדי, אבל אתה לא מכבד את החלטה 242.

יעקב אדרי: דיברת על לבנון.

ואסל טאהא: גם על החלטות בלבנון.

ואסל טאהא: לכן, גברתי היושבת-ראש, להיכנס למלחמה זה קל.

ואסל טאהא: החוכמה היא לא להיכנס למלחמה.

ואסל טאהא: החוכמה היא לפתור את הבעיות במשא-ומתן.

ואסל טאהא: השיח' חסן נסראללה אמר בנאומו בצורה מפורשת – ואני יודע לפי הסקרים שרוב הישראלים מאמינים לו - - -

יעקב מרגי: הוא רוצח שפל.

ואסל טאהא: רוב הישראלים מאמינים לו.

יעקב מרגי: רוצח שפל.

יורם מרציאנו: - - - לא מאמינים לו.

ואסל טאהא: מטרתו היתה לשחרר את סמיר קונטאר ואת נסים נאסר.

קריאות: - - -

ואסל טאהא: זה היה אפשרי.

יובל שטייניץ: אתה לא מבין מה שאתה אומר.

יובל שטייניץ: סמיר קונטאר הרוצח.

ואסל טאהא: אלה שניהלו משא-ומתן אתו קודם - -

יעקב אדרי: אמרת את זה גם - - -

ואסל טאהא: - - וסירבו לשחרר את סמיר קונטאר ואת נסים נאסר, הם אחראים לכל מעגל הדמים הנוכחי.

יובל שטייניץ: הוא רצח ילדים קטנים בפטיש.

קריאות: - - -

ואסל טאהא: הם אחראים לכל מעגל הדמים הנוכחי.

יובל שטייניץ: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת שטייניץ.

יובל שטייניץ: הוא רצח ילדים קטנים בפטיש.

קריאות: - - -

יובל שטייניץ: אתה תומך ברצח וברוצחים.

קריאות: - - -

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, מה שקורה היום בלבנון הוא גם פשע מלחמה.

קריאה: לך תהיה - - -

עתניאל שנלר: - - -

קריאות: - - -

ואסל טאהא: מה שקרה בלבנון, שישראל הרסה את כל הגשרים, סגרה את כל הכבישים ואומרת להם לצאת מהבתים - -

קריאות: - - -

ואסל טאהא: - - וכשיצאו מהבתים רצחו אותם, ילדים וטף.

קריאות: - - -

יובל שטייניץ: אתה פושע - - -

עתניאל שנלר: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת שנלר, פעם ראשונה ופעם שנייה.

קריאות: - - -

ואסל טאהא: זה לא יועיל.

קריאות: - - -

ואסל טאהא: אתם צריכים לשמוע את הקול הזה - - -

דליה איציק: אדוני, זמנך עבר.

דליה איציק: תודה.

ואסל טאהא: זה לא יועיל.

דליה איציק: זמנך עבר.

קריאות: - - -

ואסל טאהא: זה לא יועיל.

דליה איציק: אדוני, עברו שלוש הדקות שלך.

ואסל טאהא: אני מסיים.

קריאות: - - -

דליה איציק: אתה לא מסיים.

דליה איציק: סיימת.

דליה איציק: אדוני, סיימת.

דליה איציק: תודה רבה לך.

קריאות: - - -

ואסל טאהא: לא יעזרו הצעקות ולא שום דבר - - -

דליה איציק: חבר הכנסת ואסל טאהא - - -

קריאות: - - -

ואסל טאהא: רק השכל יעזור להפסקת אש - -

קריאות: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת ואסל טאהא, זאת הפעם האחרונה שאתה מדבר.

ואסל טאהא: - - ומשא-ומתן, גם בעזה וגם בלבנון.

ואסל טאהא: דרך השלום היא הדרך.

קריאות: - - -

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, גם בימים קשים אלה צריך לדעת לשמוע דברים קשים כאלה.

דליה איציק: סדרנים, נא לסגור דלתות, לא אמתין לאף חבר כנסת, גם לא לחבר הכנסת גבאי, שמפריע עכשיו לראש הממשלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, שלוש הצבעות אי-אמון - אנו עוברים לשלב ההצבעה.

דליה איציק: לפנינו שלוש הצבעות נפרדות.

דליה איציק: תחילה אנו מצביעים על הצעת סיעת רע"ם-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה בשל המדיניות שלה שגורמת למשבר הומניטרי בשטחים בכלל וברצועת-עזה בפרט.

דליה איציק: חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת רע"ם-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה – 9 נגד – 65 נמנעים – 4 הצעת סיעת רע"ם-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעת רע"ם-תע"ל לא התקבלה.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה על הצעת סיעת חד"ש להביע אי-אמון בממשלה בשל המלחמה המתמשכת ברצועת-עזה והמשבר ההומניטרי הפוקד את רצועת-עזה.

דליה איציק: חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת חד"ש להביע אי-אמון בממשלה – 9 נגד – 70 נמנעים – 4 הצעת סיעת חד"ש להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעת חד"ש לא התקבלה.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה שלישית ואחרונה – הצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה בשל ההסלמה ברצועת-עזה.

דליה איציק: חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 9 נגד – 70 נמנעים – 4 הצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעת בל"ד לא התקבלה ונדחתה ב-70 קולות, בעד – 9, נמנעים – 4.

דליה איציק: הנושא הבא: שאילתות ותשובות לשרת החוץ.

דליה איציק: בבקשה, גברתי, הינך מוזמנת לבמה.

דליה איציק: בבקשה, גברתי השרה, את משיבה לחבר הכנסת אמנון כהן על שאילתא מס' 129 - בית-העלמין היהודי העתיק בז'יטומיר.

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את שרת החוץ ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם, כי לאחרונה חולל בית-העלמין היהודי העתיק בז'יטומיר שבאוקראינה, וכי מרכז רבני אירופה עוקב בדאגה אחר התגברות חילול בתי-עלמין בתקופה האחרונה.

דליה איציק: רצוני לשאול: 1.

דליה איציק: האם ידוע למשרדך על התגברות חילול בתי-עלמין לאחרונה?

דליה איציק: 2.

דליה איציק: היכן חוללו בתי-עלמין בגולה בשנתיים האחרונות?

דליה איציק: 3.

דליה איציק: מה עושה משרדך בכל הקשור לאנטישמיות בגולה?

ציפי לבני: בית-העלמין היהודי העתיק בז'יטומיר שבאוקראינה חולל אכן ב-31 במאי 2006 בידי פורעים, אשר שברו מצבות רבות וניסו להצית אוהל שהוקם מעל קברי צדיקים בבית-העלמין.

ציפי לבני: 2.

ציפי לבני: היכן חוללו בתי-עלמין בשנתיים האחרונות - האירועים התרחשו ברוסיה, באוקראינה, בבריטניה, בצרפת, בהונגריה, בצ'כיה, בבלרוס ובמולדובה.

ציפי לבני: אירועים נוספים התרחשו גם בקנדה, בארצות-הברית, בדרום-אפריקה, באוסטרליה ובאמריקה הלטינית.

ציפי לבני: בתחום הזה נעשו כמה מהלכים ייחודיים, כמו כינוס ועידות ברלין וקורדובה למאבק באנטישמיות, בחסות הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה.

ציפי לבני: הוכלל פרק בנושא האנטישמיות במסגרת הסכם ה-ENP שנחתם עם האיחוד האירופי וקבלת ההחלטה על קביעת ה-27 בינואר כיום הבין-לאומי לזיכרון השואה על-ידי עצרת האו"ם.

ציפי לבני: במקביל, הוקם כוח משימה.

ציפי לבני: במקביל אנו פועלים עם הארגונים היהודיים והקהילות היהודיות ומעודדים אותם להגיש תלונות פורמליות למשטרות הרוולנטיות על מנת שתהיה אכיפה בכל מקום שבו קורה דבר כזה, ולא להסתפק רק בפעילות דיפלומטית של ממשלת ישראל בתחום.

אמנון כהן: תודה רבה, גברתי השרה.

אמנון כהן: אין לי שאלה נוספת, אני מסתפק בדברי השרה.

אמנון כהן: השאילתא הבאה, מספרה 264, של חבר הכנסת דני יתום: התנגדות משרד החוץ לחקיקה בנושא פיקוח על ייצוא נשק.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דני יתום שאל את שרת החוץ ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): לאחרונה גיבש משרד הביטחון הצעת חוק שעניינה הידוק הפיקוח על ייצוא נשק והתאמתו לסטנדרטים בין-לאומיים.

אמנון כהן: ההצעה הופצה לעיון משרדי הממשלה ומומחים משפטיים לקראת הבאתה לאישור ועדת השרים לחקיקה.

אמנון כהן: פורסם ב"הארץ", כי למשרד החוץ ביקורת חריפה על הצעת החוק.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הפרסום נכון?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מה הן הסיבות שבעטיין למשרד החוץ ביקורת?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: כיצד תותאם הצעת החוק לעמדותיו של משרד החוץ?

ציפי לבני: 1-3.

ציפי לבני: בחודשים האחרונים פועלים משרד החוץ ומשרד הביטחון במשותף, בהתאם להנחיית ראש הממשלה מיוני 2005, לגיבוש הצעת חוק לפיקוח על הייצוא הביטחוני.

ציפי לבני: מטרת הצעת החוק הינה להסדיר בחקיקה ראשית את הפיקוח על הייצוא הביטחוני ולהעמיד את מערך הפיקוח בישראל בסטנדרטים המקובלים בזירה הבין-לאומית.

אמנון כהן: יש לך שאלה נוספת, אדוני?

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת דני יתום, שאלה נוספת.

דני יתום: גברתי שרת החוץ, תודה.

דני יתום: האם בהצעת החוק החדשה נלמדו הלקחים מן האירועים האחרונים שהתרחשו, פועל יוצא מעימותים בינינו למדינה ידידותית מאוד גדולה, נוכח העובדה שלדעתה ולטעמה חרגנו מההליכים התקינים?

ציפי לבני: החוק עצמו נותן מענה על מחלוקות שהתגלעו בעבר, וגם מהסיבה הזאת שילובו של משרד החוץ בהליכי אישור העסקאות נדרש גם למדינת ישראל וגם לאותה מדינה ידידותית שהזכרת.

אמנון כהן: תודה רבה לגברתי שרת החוץ.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/245).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: הנושא הבא: הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 6), התשס"ו-2006, קריאה ראשונה.

אמנון כהן: יציג את הצעת החוק שר המשפטים חיים רמון.

אמנון כהן: יש רשימת דוברים.

אמנון כהן: מי שלא יימצא באולם המליאה ותורו יעבור, לא יתאפשר לו לדבר.

אמנון כהן: לכן כל מי שרשום וביקש לדבר - יימצא באולם המליאה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני השר.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק לתיקון פקודת סימני מסחר, התשס"ו-2006.

חיים רמון: בהסכם האסוציאציה בין מדינת ישראל לאיחוד האירופי, אשר עוסק בסחר חוץ, התחייבה מדינת ישראל, בין היתר, להצטרף לפרוטוקול המתייחס להסכם מדריד בנוגע לרישום בין-לאומי של סימני מסחר, שנחתם במדריד בתאריך 28 ביוני 1989.

חיים רמון: כיום חברות בפרוטוקול מדריד כ-60 מדינות, לרבות מרבית מדינות האיחוד האירופי, קנדה, אוסטרליה, ובחודש נובמבר תצטרף לפרוטוקול גם ארצות-הברית.

חיים רמון: כידוע, תפקידו העיקרי של סימן מסחר הינו לאפשר לעוסק אחד להבחין בין מוצריו למוצריו של עוסק אחר, כך שבעצם המוניטין של העוסק מגולם במותג המודבק על מוצריו.

חיים רמון: ניתן לרשום אותו מותג כסימן מסחר.

חיים רמון: מדי שנה נרשמים בישראל בין 7,000 ל-10,000 סימני מסחר חדשים, מקורם של כ-60% מהם בחו"ל.

חיים רמון: רישום סימני מסחר עשוי לעודד עוסקים להכניס את סחורתם לשוק ביחס שאליהם נרשם הסימן, ולעתים קרובות מהווה תנאי מוקדם לנכונות להיכנס לשוק מסוים.

חיים רמון: כיום, כאשר עוסק ישראלי רוצה לרשום את סימן המסחר שלו בחו"ל, עליו להגיש בקשה נפרדת ביחס לכל מדינה שבה מתבקש הרישום בשפה המקומית, ולשלם למשרד של כל מדינה ומדינה אגרות רישום בנפרד.

חיים רמון: באופן דומה, כאשר עוסק זר רוצה לרשום סימן מסחר שלו בישראל, עליו להגיש בקשתו ישירות ללשכת סימני המסחר בירושלים.

חיים רמון: לעומת זאת, פרוטוקול מדריד מאפשר לבעלי סימן מסחר להגיש את בקשותיהם לרשום את סימניהם בכל מדינה שהיא צד לפרוטוקול באמצעות בקשה אחת שמוגשת למשרד בין-לאומי, המנוהל בהתאם לכללי פרוטוקול מדריד.

חיים רמון: בכך מקל הפרוטוקול על עסקים ישראליים לרשום את סימניהם במדינות בחו"ל, שבהן הם משווקים את מוצריהם, ועל עוסקים זרים שמתבקשים לרשום את סימניהם בישראל.

חיים רמון: כתוצאה מהצטרפות לפרוטוקול מדריד, סביר כי מספר הבקשות לרישום סימנים שמקורן בחו"ל יגדל באופן משמעותי.

חיים רמון: כמו כן, סביר להניח כי יגדל מספר הבקשות לרישומם של סימני מסחר בבעלות חברות ישראליות במדינות זרות החברות בפרוטוקול, שכן, כאמור, יתרונות הפרוטוקול מביאים לעידודן של חברות זרות לרשום סימנים בשווקים חדשים.

חיים רמון: הצטרפות מדינת ישראל לפרוטוקול מחייבת הסמכת הרשם בפקודת סימני מסחר לטיפול בבקשות בין-לאומיות וקביעת חובותיו בהתאם לפרוטוקול ולתקנות אשר הותקנו מכוחו.

חיים רמון: כמו כן, נדרשים גם כמה תיקונים קלים לפקודת סימני המסחר, שמטרתם להתאים את החוק הישראלי לפרוטוקול.

חיים רמון: מבחינה תקציבית, צפוי כי יישום פרוטוקול מדריד יביא ליעילות רישום סימני המסחר בארץ ולגידול בהכנסות כתוצאה מעלייה במספר הבקשות הזרות לרישום סימני מסחר.

חיים רמון: לסיכום, הצעת החוק המובאת בפניכם עוסקת ביישום טכני של אמנה בין-לאומית בתחום דיני סימני מסחר, שמדינת ישראל התחייבה להצטרף אליה.

חיים רמון: הצעת החוק תביא לייעול ההליכים הכרוכים ברישום סימני מסחר בישראל, תפשט את הליכי הרישום של סימני מסחר בחו"ל של ישראלים ותעודד את פעילות המשק.

חיים רמון: אודה לכם אם תתמכו בהצעת חוק זאת, ותעבירו אותה לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים רמון: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר, על הצגת הנושא.

אמנון כהן: ראשון הדוברים - חבר הכנסת ראובן ריבלין, ואחריו - חברי הכנסת מאיר פרוש, אברהם רביץ, גאלב מג'אדלה, יעקב מרגי, משה גפני, ג'מאל זחאלקה.

אמנון כהן: מי שלא יהיה - תורו עבר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אנחנו עוסקים בסימנים.

ראובן ריבלין: אני רוצה להשתמש בהצעת חוק זאת, המדברת בסימנים, אומנם סימני מסחר, לדבר אל חבר הכנסת ברכה, ולומר לו שהסימן לקיומנו כאן הוא בעובדה שאנו לא הסכמנו להבליג על דבר שאסור להבליג עליו.

ראובן ריבלין: בהמנון שאני חונכתי עליו בתנועה הציונית, שהיא תנועה רוויזיוניסטית - היו פעמים אנשים שהעלילו עליה שהיא פאשיסטית, ולא כך הוא - נאמר כי שקט הוא רפש, הפקר דם ונפש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אין לי כל ספק שאם אתה ראש ממשלת ישראל, לא היית מעלה על דעתך לעבור לסדר-היום על אותם מעשי חטיפה, על אותה התגרות בריבונות ישראל, לאחר שישראל באה בעצה אחת עם העמים כולם, והבליגה והלכה להסדר שכולו הופר על-ידי הצד האחר, משום שאתה יודע שאותו הסדר שהביא אותנו להבלגה ממושכת חייב את ממשלת לבנון להסיג את ה"חיזבאללה" מגבולות ישראל עד מעבר לליטאני, ושתקנו.

ראובן ריבלין: שתקנו במחיר זה שאמרנו, אנחנו חזקים; שתקנו במחיר זה שאמרנו, טוב שיהיה שקט; שתקנו במחיר זה שאמרנו, יעבור הזמן.

ראובן ריבלין: שתקנו, שתקנו ושתקנו, ולא הבנו שהשקט הזה הוא רפש לכל הצדדים, שהשקט הזה מפקיר דם ונפש בכל הצדדים, וכך הלאה וכך הלאה.

ראובן ריבלין: החייל שנחטף באזור רפיח היה מעבר ל"קו הירוק" זיכרונו לא לברכה, אשר הוקם מחדש, אותו קו אשר חיים רמון, אולי השר העקבי היחיד, הפוליטיקאי היחיד שאמר, מבלי להתחשב בעמדות הערבים על גוון ושלל מעמדם או גיוונם הפוליטי או הלאומי: אנו צריכים לסגת מעזה.

ראובן ריבלין: דווקא ההתגרות הזאת באה לומר: איננו מתחשבים בשום הסכם עם היהודים.

ראובן ריבלין: ואנו בישראל לא רק יהודים, אנחנו מדינה.

ראובן ריבלין: אנחנו לא נשקוט ולא נעזוב עד אשר היהודים יתעייפו.

ראובן ריבלין: והיהודים לא יתעייפו, כי היהודים צדקו מבחינה מוסרית עולמית בכך שהם חזרו לארצם ולמולדתם, והקימו את המקלט הבטוח היחיד שאין מוסרי ממנו בתולדות התנועות הלאומיות, היא מדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח; חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח; חבר הכנסת גאלב מג'אדלה - אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח; חבר הכנסת עזמי בשארה - אינו נוכח; חבר הכנסת ואסל טאהא - אינו נוכח.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה - בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: אחריו - חברי הכנסת חנא סוייד, דב חנין, חיים אורון, צבי הנדל, אורי אריאל, ישראל כץ.

אמנון כהן: מי שלא יהיה בזמן, לא ידבר.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, כמובן, חבר הכנסת ריבלין לא תכנן שאני אדבר מייד אחריו, גם אני לא תכננתי, אבל זה יצא כך, ואני עם המחלוקת הידועה ביני לבין חבר הכנסת ריבלין, אני רוחש לו הרבה כבוד, ועדיין רוחש לו את הכבוד הזה.

מוחמד ברכה: מסתבר, אדוני, חבר הכנסת ריבלין, שהמקום המסוכן ביותר ליהודים הוא מדינת ישראל, בגלל המדיניות של ממשלת ישראל, ולא שום מקום אחר בעולם.

מוחמד ברכה: המקלט שבניתם, שאתה מדבר עליו, הוא מקלט שחושפים אותם לסכנות ולהרפתקאות.

מוחמד ברכה: אם אני הייתי ראש ממשלת ישראל, לא הייתי מבליג, בהחלט, ולא הייתי משלים עם שבי של חיילים, הייתי מנסה למצוא את הדרך להשיבם הביתה.

מוחמד ברכה: מה שבטוח, שלא הייתי מפציץ גשרים.

מוחמד ברכה: מה שבטוח, שלא הייתי מפציץ מקומות של אזרחים.

מוחמד ברכה: מה שבטוח, שלא הייתי מפציץ שדה תעופה אזרחי.

מוחמד ברכה: מה שבטוח, לא הייתי מפציץ מחסני מזון.

מוחמד ברכה: מה שבטוח, לא הייתי מפציץ מתקנים אזרחיים.

ראובן ריבלין: איום על מדינתך – היית מפציץ, ותחת כל המקומות שאתה מדבר בהם שמים טילים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ריבלין, הרי אני יודע כפי שאתה יודע בדיוק, שעושים את הפעולה הצבאית הזאת כדי לקדם משהו.

מוחמד ברכה: הרי הפעולה הזאת, המלחמה הזאת אינה מקדמת שום ערך שאתה רוצה לדבר עליו – לא ערך הביטחון, לא ערך השבת החיילים, לא שום ערך.

מוחמד ברכה: זה רק מכתים את החברה הישראלית בכתם הזה של הרפתקנות ושל חיפוש נקמה.

מוחמד ברכה: אני אומר לך, אם הייתי ממשלת ישראל, לא היום, גם בשנת 2000, לא הייתי משאיר את שני התיקונים הקטנים – לא את הנושא של האסירים ולא את הנושא של שבעא.

מוחמד ברכה: זה לא נושא ששווה להחזיק עליו שתי מדינות ושני עמים במתח ובעימות.

גדעון סער: אתה מאמין שזאת הסיבה?

מוחמד ברכה: לפחות את המוקש הזה הייתי מנטרל, ואז כל מה שמשתמע מהזכויות של ישראל היה מתקיים בתוך ההסכם 1559, וגם הזכויות של לבנון.

מוחמד ברכה: להעמיד פנים היום כאילו שבי החיילים הוא אמצעי – הוא התירוץ למלחמה.

מוחמד ברכה: אני שומע את החברים פה בקדימה, אפילו לא בליכוד, במפלגה המתונה, כביכול, שקמה כאן, אומרים שחטיפת שני החיילים – או השבי של שני החיילים – היא שעת הכושר לעשות את מה שעוד לא נעשה.

מוחמד ברכה: פה מדובר על שיכרון כוח ולא על שום חיפוש מוצא של חיים באזור הזה.

מוחמד ברכה: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח; חבר הכנסת חיים אורון – אינו נוכח; חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח; חברת הכנסת שלי יחימוביץ – אינה נוכחת; חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח; חבר הכנסת טלב אלסאנע – נוכח.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת גדעון סער.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני תומך בהצעת החוק, ואני רוצה לנצל את הזמן כדי להתייחס לכמה נושאים.

טלב אלסאנע: אני אמשיך את דבריו של חבר הכנסת ברכה.

טלב אלסאנע: גם אני בוחן את מה שמתרחש ואני שואל את עצמי אם לא היתה אפשרות אחרת.

טלב אלסאנע: בשנה האחרונה אנו עדים לשינוי שמתרחש בלבנון, במיוחד עקב ההתנקשות בחייו של רפיק אל-חרירי.

טלב אלסאנע: על רקע ההתנקשות היו הפגנות המוניות והיה טיפוח של עצמאות לבנון, אשר התבטא ביציאת החיילים הסורים מלבנון, והתנהל דיון אמיתי בתוך לבנון על "חיזבאללה" ועל העתיד של "חיזבאללה".

טלב אלסאנע: לדעתי, זה היה נושא פנים-לבנוני, והאירוע הקשה של ההתנקשות בחיי ראש ממשלה גרם לזרם תמיכה בטיפוח העצמאות של לבנון ואהדה לו.

טלב אלסאנע: במקום לתת לתהליך הטבעי הזה להתפתח כך שממשלת לבנון המרכזית תתמודד עם ארגון "חיזבאללה" ועם השלטון הריבוני על כל שטחי לבנון, ממשלת ישראל נכנסה לסוגיה הזאת, וכך היא מחזירה את לבנון למה שהיה לפני כמה שנים, מחזירה את "חיזבאללה" לכוחו ומחזקת אותו.

טלב אלסאנע: כי "חיזבאללה" יכול להגיד: אנחנו בעימות עם ישראל, ואי-אפשר לוותר על ההתנגדות; להיפך, צריך לצייד ולחזק אותה.

טלב אלסאנע: מי שמשלם את המחיר של הווטו האמריקני זה פואד סניורה.

טלב אלסאנע: הוא נתמך על-ידי ארצות-הברית ועל-ידי האירופים, וכאשר העם הלבנוני שואל אותו: מה עושים השותפים שלך, חברי הקואליציה שלך?

טלב אלסאנע: במקום להפסיק את הפגזת הגשרים והתשתית, הם מטילים וטו כדי לתת אור ירוק לישראל, לממשלת ישראל, לחסל את כל התשתית הלבנונית.

טלב אלסאנע: הרי הנמל ושדה התעופה הם לא של "חיזבאללה", הם של כל לבנון.

אביגדור יצחקי: אני מציע לסניורה, שאני מאמין בכנות רצונותיו, שייקח את הצבא שלו ויפרק את ה"חיזבאללה" הזה.

אביגדור יצחקי: זאת מדינה ריבונית?

אביגדור יצחקי: איזו מדיניות זאת?

טלב אלסאנע: חבר הכנסת יצחקי, אני מעריך אותך.

טלב אלסאנע: יש תהליך מאוד טבעי, כמו היריון: אתה לא יכול להגיד שאתה רוצה שבעוד ארבעה חודשים יהיה ילד.

טלב אלסאנע: תשעה חודשים - זה הזמן הטבעי.

טלב אלסאנע: אתה לא יכול להגיד: סניורה ישכין את שלטונו בתוך תקופה כזאת או כזאת.

טלב אלסאנע: זה תהליך הדרגתי, טבעי, שהתחיל להיבנות בתוך העם, החברה והמדינה בלבנון.

טלב אלסאנע: אתם גודעים את התהליך הזה.

טלב אלסאנע: מי יותר חזק היום בתוך לבנון, סניורה והשותף שלו ארצות-הברית, או חסן נסראללה שמציג את עצמו מגן על לבנון?

טלב אלסאנע: לדעתי, המלחמה הזאת, במחשבה אחרת, היא מלחמה מיותרת, כי אפשר לפתור את הבעיה בצורה אחרת.

טלב אלסאנע: מלבד זה, אני רוצה לשמוע מראש הממשלה, בתשובותיו, אם כשממשלת ישראל נכנסה למלחמה היא חשבה איך לצאת ממנה, או שהיא חשבה רק להיכנס למלחמה, ומה שיהיה אחר כך – אללה כרים.

טלב אלסאנע: זה הדבר החמור.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: השאלה ברורה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער.

אמנון כהן: שר המשפטים, אתה מקשיב להערות של החוק בכל נושא סימני מסחר?

אמנון כהן: אתה מקשיב כדי להכניס את ההסתייגויות בפנים, כן?

מנחם בן-ששון: כאן יש סימנים.

מנחם בן-ששון: שמו סער - בעי"ן - ואתה אמרת סהר - בה"א.

מנחם בן-ששון: זה סימן ראשון.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום עשינו מעשה מאוד יוצא דופן לגבי סיעה שיושבת באופוזיציה בכך שהצבענו נגד הצעות האי-אמון של סיעות רע"ם-תע"ל, חד"ש ובל"ד.

גדעון סער: גם בנושאים שאין בהם בהכרח הסכמה איננו מביעים אמון בממשלה בדרך של הצבעה נגד הצעות אי-אמון.

גדעון סער: אבל היום המצב שונה, ואני חושב שהיום, כאשר הציבור הוא בחזית, כשעם ישראל בחזית, הוא מצפה מאתנו – ואנחנו צריכים לחזק אותו, ויכולים לחזק אותו בכך שנעמוד יחד.

גדעון סער: אנחנו שומעים את כל הדברים, שמענו את חבר הכנסת ברכה חוזר על הסיפור המצחיק של חוות-שבעא.

גדעון סער: אני לא בטוח שהוא עצמו מאמין במה שהוא אומר כשהוא משתמש בתירוצים התעמולתיים של "חיזבאללה".

גדעון סער: במקומות שבהם נסוגונו אל הקו הבין-לאומי, לפעמים הזזנו את הגדר כמה מטרים כדי לציית להחלטה 425 של מועצת הביטחון של האו"ם.

גדעון סער: יש לנו ביקורת חריפה על מדיניות הנסיגות החד-צדדיות; זאת בדיוק המדיניות שהבעירה את שתי החזיתות שנסוגונו מהן באופן חד-צדדי עד הגבול הבין-לאומי.

גדעון סער: זה לא חשבון פולמוסי שנכון לנהל אותו היום.

גדעון סער: לנו, כמדינה, יש כוח עודף – כוח עודף כלכלי וכוח עודף צבאי.

גדעון סער: אם נעמוד יחד נוכל להצליח במבצע שמתנהל בימים אלה.

גדעון סער: כל אלה שמבקרים, הייתי רוצה פעם אחת לשמוע מהם מה הם מציעים.

גדעון סער: פגיעה בתשתיות שנועדה להפעיל לחץ כדי להביא לתוצאה מסוימת – בואו נתעלם רגע מההסתברות שהיא תביא לתוצאה כזאת או אחרת – היא לא פגיעה שכרוכה בסיכון חיים; זאת אומרת, מבחינה מידתית הפגיעה היא פחותה.

גדעון סער: פגיעה במחבלים שמסתתרים בתוך אוכלוסייה אזרחית – זאת אומרת, במלחמה כזאת אין כמעט אפשרות להילחם בהיקף כזה או אחר בלי כל פגיעה באזרחים, וצה"ל תמיד משתדל לפגוע באזרחים כמה שפחות – גם בזה הם משתמשים לתעמולה נגד ישראל.

גדעון סער: ופלישה קרקעית ודאי שהם שוללים.

גדעון סער: אז מהי בעיניהם הזכות של ישראל להגנה עצמית?

גדעון סער: יוצא שכל האמירות שלהם וכל הביקורת שלהם הן לאמיתו של דבר שלילת הזכות של מדינת ישראל להגנה עצמית.

גדעון סער: מהטעם הזה, אדוני היושב-ראש, אנחנו, סיעה שהיא סיעה אופוזיציונית, נצביע היום נגד הצעות האי-אמון בממשלה שאיננו חברים בה.

גדעון סער: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת אחמד טיבי, ונעבור להצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, קודם כול להצעת החוק: אני חושב שנכון להקים בית-דין שיקבע בנושא התגמולים - - -

חיים רמון: זה לא החוק הזה, זה החוק הבא.

נסים זאב: זה לא חוק בנושא התגמולים?

אמנון כהן: פקודת סימני מסחר.

חיים רמון: אבל אין דבר, אף אחד לא דיבר לעניין, וגם אתה יכול לא לדבר לעניין.

אמנון כהן: אתה יכול לדבר על פוליטיקה.

נסים זאב: אני אדבר על פוליטיקה, אבל חשבתי שזה החוק.

חיים רמון: אני מוכן לשמוע על החוק הבא.

נסים זאב: בסדר, אז אדבר על החוק הבא.

נסים זאב: אני מאמין שאתה נשאר גם לחוק הבא.

נסים זאב: זה דבר טוב, כי בדרך כלל יש חילוקי דעות על מה שמגיע למי שיש להם זכות יוצרים על מוצרים מסוימים, ודבר ששנוי במחלוקת רצוי מאוד שייקבע בהוראת שעה למשך שנתיים, ואחר כך אפשר לעגן אותו בחקיקה.

נסים זאב: בנושא שאנחנו מדברים בו, שהוא הנושא המרכזי שלנו, אני רוצה לומר: גל החטיפות שהחל – אולי כולנו שכחנו – בכך שחטפו את הנער אליהו פנחס אשרי, רצחו אותו באכזריות רבה, ולאחר מכן נחטף החייל גלעד ברצועת-עזה, ולאחר מכן חטיפת שני החיילים – צריך לזכור שבמשך שנים ראינו את ה"חיזבאללה" מתחפרים ומתחמשים מול העיניים שלנו, והמדיניות היתה הבלגה.

נסים זאב: המשמעות היא שכל עוד הם לא יורים, כל עוד הם לא חוטפים, כל עוד הם לא מתגרים בנו ממש, אפשר לתת להם להתחמש ולהתעצם.

נסים זאב: אומנם זה היה נגד ההסכם הבין-לאומי, אבל מדינת ישראל לא עשתה דבר וחצי דבר.

נסים זאב: אף שידענו שבסופו של התהליך כל העוצמה הזאת וכל הנשק הזה יופעלו נגדנו יום אחד, המדיניות היתה הבלגה.

נסים זאב: לכן, טרור ה"חיזבאללה" התעצם בשש השנים מאז נסיגת צה"ל מלבנון, והיום הרבה יותר קשה.

נסים זאב: היום כבר צריך להשלים את המצור על דרום-לבנון.

נסים זאב: לדעתי, חיל האוויר עושה את העבודה הראויה ביותר.

נסים זאב: צריך לכתוש אותם עד הסוף, לא לוותר להם, ודאי כשיש גיבוי – ויש גיבוי – לא רק ממדינות אירופה וארצות-הברית, אדוני השר, יש גיבוי גם מממשלת לבנון, דבר שבשתיקה; הם חייבים לזעוק כלפי חוץ שהם מתנגדים למדיניות של מדינת ישראל, אבל הרבה יותר הם זועקים: אנא, הצילו אותנו.

נסים זאב: אנחנו חייבים להציל את ממשלת לבנון היום, זאת ההזדמנות להחזיר להם את הכבוד שלהם, שהיה אבוד עד היום.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

אמנון כהן: אדוני השר, שמעת את כל ההערות החשובות והעמוקות של חברי הכנסת, אתה לא צריך לנמק, לא צריך להסביר שום דבר, נעבור להצבעה.

חיים רמון: אקח אותן לתשומת לבי.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: מי בעד הצעת השר להעביר את הצעת החוק לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה?

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 6), התשס"ו-2006, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד ההצעה – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 6), התשס"ו-2006, עוברת לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/252).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא, הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון מס' 8), התשס"ו-2006, קריאה ראשונה.

אמנון כהן: אני מזמין את שר המשפטים להציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מקווה שגורל הדיון על החוק שאני מביא עכשיו, הצעת חוק זכויות יוצרים ומבצעים, יהיה אחר מגורל החוק הקודם.

חיים רמון: משרד המשפטים עובד כבר כמה שנים על החלפת החקיקה המנדטורית בתחום זכויות היוצרים.

חיים רמון: הצעת חוק זכות יוצרים החדש עברה קריאה - - -

אמנון כהן: לא לא, אדוני השר, לפי סדר-היום אנחנו מדברים עכשיו על שחרור על-תנאי ממאסר.

חיים רמון: אז נחליף, זה אותו הדבר.

אמנון כהן: אבל אולי דוברים בנושא הזה רוצים להגיע, זאת השאלה.

אמנון כהן: לי זה לא משנה.

קריאה: זה בהסכמה.

חיים רמון: בהסכמה.

חיים רמון: לדעתי, בין כה וכה אף אחד מהם לא מתכוון לדבר על החוק הזה, וגם לא על החוק הבא.

חיים רמון: זאת התחושה העמוקה שיש לי.

אמנון כהן: תחושה פנימית מניסיון רב שיש לך בבית הזה.

אמנון כהן: לי אין בעיה.

אמנון כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות יוצרים ומבצעים (בית-דין לתמלוגים) (הוראת שעה), התשס"ו-2006, קריאה ראשונה.

אמנון כהן: זה היה בקריאה ראשונה ואתה רוצה להפוך את זה לחוק?

חיים רמון: לא, החוק הוא הוראת שעה.

חיים רמון: הצעת חוק זכות יוצרים החדשה עברה בקריאה ראשונה וממתינה לדיון בוועדת הכלכלה.

חיים רמון: יש שני תחומים שבהם משרד המשפטים ראה צורך מיוחד להפריד תיקוני חקיקה ספציפיים, משום שחשב שהבעיות מחייבות התערבות מיידית.

חיים רמון: הכוונה היא לתחום האכיפה הפלילית של המלחמה בפיראטיות ולתחום הגבייה המשותפת של תגמולים.

חיים רמון: אלה הם שני התחומים שהכי מעסיקים את היוצרים, את הציבור הרחב ואת בתי-המשפט.

חיים רמון: בנושא תיקוני החקיקה הנדרשים למלחמה בפיראטיות טיפלה הכנסת הקודמת, ובתי-המשפט קיבלו את המסר ואף החלו להטיל עונשים משמעותיים על המפירים.

חיים רמון: בנושא הגבייה המשותפת של תמלוגים הוגשה הצעת חוק עוד בשנת 2001, והיו דיונים רבים בוועדת הכלכלה.

חיים רמון: התברר כי הנושא חשוב מאוד לגורמים רבים ושונים, וכי מדובר בהסדרה של שוק שהמחזור השנתי בו הוא מאות מיליוני שקלים.

חיים רמון: לאחר כל הדיונים, ובעקבות הצעות ובקשות של ועדת הכלכלה, גיבש משרד המשפטים הצעה מתוקנת שעולה היום לקריאה ראשונה.

חיים רמון: לפי ההצעה החדשה יוקם בית-דין מיוחד לנושא התמלוגים, בראשות משפטן שיפעל עם מומחים מתחום הכלכלה.

חיים רמון: בית-הדין יוכל לאשר את תעריפי התמלוגים שארגוני היוצרים והמבצעים גובים וכן לדון במחלוקות בכל הקשור לגביית התמלוגים ולחלוקת התמלוגים בין החברים בארגונים.

חיים רמון: ההצעה הזאת, נוסף על יתרונותיה ליוצרים ולמבצעים, יש בה יתרון נוסף – היא תקטין את העומס על בתי-המשפט: חלק גדול מהתביעות, שהן בסכומים לא גדולים, במקום שיתבררו בבתי-משפט השלום או אצל רשמים, יוצאו מידי בית-המשפט אל בית-הדין המיוחד, וכך יקטן העומס על בתי-המשפט.

גדעון סער: היוצרים והמבצעים בעד החוק?

חיים רמון: כן, בהחלט.

חיים רמון: מבחינתם זה הליך הרבה יותר מהיר והרבה יותר פשוט, ולכן הם בעד.

חיים רמון: הלחץ בא בעיקר מהם.

חיים רמון: אודה לכם על תמיכתכם בחוק בקריאה ראשונה.

נסים זאב: בהערכה גסה, כמה תביעות יש?

חיים רמון: שאלתי.

חיים רמון: מדובר בסך הכול ב-7,000-8,000 תביעות, שזה לא מעט.

חיים רמון: זה מוריד את כל העומס הזה מבתי-המשפט.

חיים רמון: אבדוק את המספר הזה שוב, אבל לפי מיטב זיכרוני – יש לי הרבה מספרים בראש מאז שאני שר המשפטים – זה המספר.

חיים רמון: אם יתברר לי שטעיתי אמסור לכנסת וגם אתקן את הפרוטוקול.

קריאה: יש בעיית תקנים, אדוני?

חיים רמון: לא.

חיים רמון: לבסוף זה משתלם גם מבחינת התקציב, כי זה מוריד מעומס בית-המשפט – זה מוריד אגרות.

חיים רמון: עבדו על החוק הזה הרבה, כי הגישה הכללית של משרד המשפטים היא שהוא לא מאוהב בהקמת בתי-דין מיוחדים.

חיים רמון: בעניין הזה נוצר חריג בדיונים, שהחלו כבר בתקופת השר שלום שמחון בתפקיד יושב-ראש ועדת הכלכלה.

חיים רמון: נתקלו בבעיה שבאמת דורשת תיקון, ומשרד המשפטים שוכנע שמן הראוי לקבוע חריג.

חיים רמון: שימו לב, אנחנו קובעים "משפטן", ולא שופט; אנחנו כל הזמן משתמשים בשופטים לכל מיני צרכים, ובסוף הם לא נמצאים בבית-המשפט, כי אנחנו מטילים עליהם מטלות על-פי חוק והם עוסקים פחות מדי במלאכת השפיטה.

חיים רמון: ועדיין הם עובדים קשה מאוד.

חיים רמון: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר.

אמנון כהן: הנושא הזה חשוב ביותר.

אמנון כהן: גם כשהייתי יושב-ראש ועדת הכלכלה היתה ועדת משנה שעסקה בנושא הזה, וטוב להסדיר אותו אחת ולתמיד.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לדיון.

אמנון כהן: ראשון הדוברים – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אמנון כהן: שוב אותו תנאי: מי שנמצא באולם המליאה ידבר, ומי שיעבור תורו – יפסיד את רשות הדיבור.

אמנון כהן: אחריו – חברי הכנסת אברהם רביץ, מוחמד ברכה, חנא סוייד, אורי אריאל, משה גפני, צבי הנדל וזבולון אורלב.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ודאי שהיצר דוחף אותי לדבר על זכות היוצרים של התנועה הציונית בארץ-ישראל, אשר הקימה את מדינת ישראל, ובכל זאת אני מבקש לדבר לגופו של החוק ולא לגוף הדברים אשר עומדים ברומו של עולם ונותנים לנו את הזכות המוסרית להיאבק בצדק על קיומנו החד-משמעי.

ראובן ריבלין: אני חושב שאחת מהמכות הקשות ביותר שהעולם המערבי, העולם החופשי, סובל מהן היא הפגיעה בזכויות יוצרים ומבצעים.

ראובן ריבלין: זאת פגיעה שעושה פלסתר את היכולת של אנשים להחזיק ביצירה שיצרו, ומגיעה להם כל ההגנה מצד החברה.

ראובן ריבלין: בזמן האחרון האפשרות להעתיק הפכה להיות דבר שהחברה כמעט אינה יכולה להתגונן מפניו, ואנחנו מברכים על כל הצעת חוק המדברת בזכות ההגנה על זכויות יוצרים ומבצעים.

ראובן ריבלין: עם זה, נדמה לי שיש כמה דברים שבשתי הדקות שנותרו לי לא אוכל להרחיב בהם, אבל יושב-ראש ועדת החוקה ודאי ייתן את דעתו עליהם.

חיים רמון: זאת ועדת הכלכלה, אדוני.

ראובן ריבלין: היות שמדובר פה בבית-דין, יש פה שאלות מעורבות של כלכלה ומשפט.

ראובן ריבלין: בכל זאת, בראש בית-הדין יכול לעמוד משפטן.

ראובן ריבלין: האם כל אדם שקיבל תואר עורך-דין הוא משפטן?

ראובן ריבלין: האם אדם שאפילו לא סיים את תקופת ההתמחות שלו וטרם קיבל את רשיונו לעסוק בעריכת-דין יכול להיחשב משפטן?

ראובן ריבלין: הרי לא נאמר כאן "משפטן מובהק", אלא "משפטן".

ראובן ריבלין: זאת אומרת שאדם שיש לו השכלה משפטית כלשהי, בין שיש בה תואר של בוגר אוניברסיטה ובין שאין בה תואר כזה, רשאי לשמש אב בית-דין, ואני חושב שכדאי שהוועדה תיתן את דעתה על כך.

ראובן ריבלין: יותר מזה, בסעיף 29 לחוק נאמר, שבית-משפט אשר ראה כי המחלוקת העיקרית הנדונה לפניו תלויה ועומדת לפני בית-דין לפי חוק זה, ישהה את הדיונים שמתקיימים במערכת הקיימת.

ראובן ריבלין: האם מדובר רק לעתיד?

ראובן ריבלין: האם החוק צופה רק לתביעות שתוגשנה בעתיד, או שמא הוא מתייחס גם לתביעות אשר תלויות ועומדות ונדונות בשעה זו, בטרם גובש החוק ובטרם יעבור את שלוש הקריאות?

ראובן ריבלין: אלה הן סוגיות שצריכות להיות ברורות, שכן אם הוגשה תביעה קודם לכן, אינני רואה שום מקום לעכב את הדיון בה עקב הקמת בית-דין זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח; חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח; חבר הכנסת זבולון אורלב – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד טל – אינו נוכח; חבר הכנסת בנימין אלון – אינו נוכח; חבר הכנסת חיים אורון – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב – נוכח גם נוכח.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, פעם היה נהוג לקרוא רק בשמות הנמצאים, זה היה חוסך הרבה זמן.

אמנון כהן: לא כדאי, שלא יגידו: לא קראת בשמי, לא ידעתי.

אמנון כהן: למען הסר ספק: אחריו - חבר הכנסת גדעון סער וחבר הכנסת מנחם בן-ששון.

אמנון כהן: יימצאו – ידברו.

נסים זאב: כדי לחסוך בזמן אני לא אדבר שלוש דקות, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: אני לא מבין, אדוני שר המשפטים, מדוע יש צורך – בין שני השרים, שר התמ"ת ושר המשפטים – אדוני שר המשפטים, אני פונה אליך לתשובה בעניין, מדוע כדי להרכיב את בית-הדין הזה – בעצם שניים מהם הם כנראה לא שופטים, ואין להם כשירות למשפט, הם לא משפטנים, לכן שר התמ"ת ממנה אותם, וכאשר מדובר באדם שכיהן בעבר כשופט מחוזי או כעורך-דין, כפי שאמר חבר הכנסת רובי ריבלין, צריך ששר המשפטים ימנה אותו?

נסים זאב: לדעתי אפשר שאותו שר יוכל לבחור שבהרכב מסוים ישמש אדם שכיהן בעבר כשופט או שיש לו הכישורים המשפטיים, אבל אין צורך בחלוקה כזאת, שההרכב עצמו ייקבע, שניים על-ידי שר התמ"ת ואחד על-ידי שר המשפטים.

נסים זאב: הרי לא מדובר פה בבית-דין, אלא בעצם בבית-דין משמעתי, כלומר בגוף יותר מינהלי מההבנה המשפטית של בית-משפט; זאת אומרת, הפסיקה היא יותר במונחי כמה אחוזים וכמה כסף מגיעים לבעלי זכות יוצרים, ולכן אני מציע שאת ההרכב יקבע שר התמ"ת, כי הנושא הוא מסחרי, וייקבע מראש שבהרכב הזה יהיה אחד שהוא בעל כישורים משפטיים, כפי שהחוק מציע, בדרגת שופט.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נתמוך בהצעת חוק זכויות יוצרים ומבצעים (בית-דין לתמלוגים) (הוראת שעה).

גדעון סער: אני חושב שאנחנו חיים במשטר משפטי אשר בו זכויות היוצרים והמבצעים אינן מוגנות מספיק, ולכן יש חשיבות להצעת החוק.

גדעון סער: אני רק רוצה לומר לשר המשפטים: כאשר באים עם חוק – שהגיעו למסקנה, ואתה הסברת מדוע באופן יוצא דופן אתה כן רואה מקום לטריבונל, ואגב, אותי שכנעת, אבל בכל זאת – כשאתה אומר, אני מציע לכם את זה כהסדר חדשני לשנתיים, ומכיוון שזה דבר חדש אני מציע את זה כהוראת שעה, זה משדר חוסר יציבות, וזה משדר – אני מניח שמשרד המשפטים בדק מה קורה במדינות מתוקנות אחרות, ועל זה ביסס את ההסדר.

גדעון סער: באופן עקרוני אני לא בטוח שאנחנו צריכים ללכת לחקיקה שמראש אנחנו קובעים שהיא לשנתיים ימים.

ראובן ריבלין: זאת הגדרה לקויה.

ראובן ריבלין: כל מה שהוא רצה לומר זה שאם הניסיון יצליח, החוק יהפוך לחוק קבע.

גדעון סער: כן, אבל בוא נניח שזאת ממשלה רצינית, שניגשת ברצינות לכל דבר.

גדעון סער: אז מה, היא צריכה לומר מראש: אני עושה אקספרימנט לשנתיים?

גדעון סער: היא צריכה להגיד: אני מציעה לכם הסדר טוב, הסדר ראוי, אתם צריכים את ההסדר הזה.

גדעון סער: למה זה מטריד אותי?

גדעון סער: כי גם בנושאים אחרים, כמו בנושא שהבאתם לנו לא מזמן – התיקון לחוק ההסתה, פעם שלישית, מאפשרות סבירה לאפשרות ממשית - - -

חיים רמון: זה דווקא חוק קבע.

גדעון סער: זה דווקא קבע, אני רק רוצה להגיד לך משהו, אדוני השר - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, ברשותך, השר רמון, בהיותו - - - התנגד בכל תוקף לחוק הבחירה הישירה.

ראובן ריבלין: הוא אמר - - -

אמנון כהן: חבר הכנסת ריבלין, אתה כבר דיברת.

אמנון כהן: תן לו לסיים את דבריו.

גדעון סער: אדוני השר, אני רוצה להגיד לך, המסר הוא אותו מסר, של הארעיות של מעשה החקיקה.

גדעון סער: נושא של הסתה הוא בכל זאת נושא מרכזי של איזון בין חופש הביטוי ובין ערכים אחרים, של סדר ציבורי.

גדעון סער: אז בכל שנה אתם מוצאים איזון חדש.

גדעון סער: עכשיו אני רוצה לומר לך, גם אל תצא מנקודת ההנחה שהשינוי הוא קבוע.

גדעון סער: קודם כול, כי אני לא בטוח שהוא יעבור – אני משתמש בלשון זהירה.

גדעון סער: מאחר שאני לא בטוח שהוא יעבור, אני לא בטוח שהוא יהיה קבוע.

גדעון סער: אבל באופן כללי זה לא טוב.

גדעון סער: אם יש הסדר חקיקתי מסוים בנושא כל כך כבד, לא חייבים שנה אחר כך לחזור ולשנות אותו.

אמנון כהן: זמנך נגמר.

אמנון כהן: אני מוסיף לך 20 שניות.

גדעון סער: אבל מה, אדוני היושב-ראש, אם החוק הזה יעבור לוועדה, הרי הוא עוסק בתמלוגים של יוצרים ומבצעים, וזה נושא ששייך לוועדת הכלכלה, ואנחנו יודעים שוועדת הכלכלה היא בראשות הליכוד, אז גם אם נפלו תקלות כאלה או אחרות מתחת ידה של הממשלה, אנחנו יודעים שהן יבואו על תיקונן בדיונים בוועדת הכלכלה.

גדעון סער: אתה בספק בעניין הזה, אדוני השר?

חיים רמון: חס וחלילה.

אמנון כהן: הוא מחזק את דבריך.

גדעון סער: על כן אנחנו נתמוך בחוק, ואנחנו יודעים שיש לנו fall back חזק.

אמנון כהן: תודה רבה.

חיים רמון: היתה לי התלבטות לאיזו ועדה להעביר, והחלטתי להעביר לוועדת הכלכלה, כי ידעתי שהיא בראשות הליכוד.

אמנון כהן: חבר הכנסת מנחם בן-ששון, ואחרון - חבר הכנסת דב חנין.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, היינו בעצה אחת בהעברת החוק לוועדת הכלכלה, משום שחוק ראוי לפנינו.

מנחם בן-ששון: כשאנחנו שואלים את עצמנו במה צריכה הכנסת לעסוק בימים אלה של מלחמה - היא צריכה לקבל דינים-וחשבונות על מה שקורה במערכה.

מנחם בן-ששון: עצוב שהיא היתה צריכה לעסוק בהצעות אי-אמון, משמח שהיא עוסקת בשגרה, כי היא מצביעה על סדרי העדיפויות של החברה.

מנחם בן-ששון: היא מלמדת מה טיבה של חברה אזרחית ועד כמה חשוב לעסוק בסדר-היום כסדרו.

מנחם בן-ששון: בסוגיה שלפנינו, זכויות יוצרים, יש לנו התקדמות כבטובות שבמדינות.

מנחם בן-ששון: יצירה היא נכס; לא רק נכס שאפשר לאחוז ביד, אלא נכס שמוסיף לנפש, לנשמה, להשכלה.

מנחם בן-ששון: שנים היה נדמה שהוא עומד ברשות הרבים.

מנחם בן-ששון: חלק מהיוצרים שלנו לא יכולים לקבל תמלוגים נאותים בעבור עבודתם, שלא לדבר על התפרנסות מיגיע שכלו או מה שהוא מעביר לאחר מכן לידיו לעט מצוא – בטי"ת, ולא רק בתי"ו.

מנחם בן-ששון: עידוד היצירה, כך אני מקווה, אדוני השר, יבוא באמצעות חוק שכזה, משום שבית-הדין יודע גם לפסוק את התגמולים הנאותים.

מנחם בן-ששון: לכן אני מצפה, אדוני השר, שבין חברי בית-הדין הזה יימנו לא רק השמות הללו, אלא בין ה"או" ל"או" יהיה גם מישהו שיודע יצירה מהי וגם מי שיודע מהם קניינים רוחניים.

מנחם בן-ששון: היום זה ענף מענפי המשפט.

מנחם בן-ששון: ככלל, זה מהדברים שנותנים לחברה לא רק את הנשמה היתירה שלה, אלא את נשמתה הבסיסית.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו - חבר הכנסת אביגדור יצחקי, אחרון הדוברים.

אמנון כהן: תגייס את החבר'ה להצבעה.

גדעון סער: יש לו רשת ביטחון בהצבעה הזאת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק זכויות יוצרים ומבצעים שלפנינו היא הצעה שראויה לדיון ענייני, ואומנם יש לי כמה הערות לנוסחו של החוק כפי שהוא לפנינו, אבל בדיון המיוחד הזה, שמתקיים היום במליאת הכנסת, ראיתי לנכון לא להתמקד בהערות אלה, שבאמת אפשר להביאן לפני הוועדה במסגרת העבודה על החוק בין הקריאה הראשונה ובין הקריאה השנייה והשלישית.

דב חנין: אנחנו עוסקים בנושא זכויות יוצרים.

דב חנין: היצירה היא חלק אינטגרלי של הביטוי, וההגנה על היצירה היא כמובן חלק אינטגרלי בהגנה על הביטוי.

דב חנין: אני רוצה להתייחס לביטוי בחברה הישראלית, וגם לביטוי המושתק בחברה הישראלית.

דב חנין: אתמול התקיימה בתל-אביב הפגנה של 1,000 בני-אדם, כמעט כולם תושבי תל-אביב.

דב חנין: ההפגנה היתה הפגנת מחאה נגד מדיניות המלחמה.

דב חנין: זאת היתה הפגנה לא קלה, מאוד כואבת ומודאגת.

גדעון סער: מה זה "מדיניות המלחמה"?

גדעון סער: יש מדיניות של מלחמה?

דב חנין: יש מדיניות של מלחמה, חבר הכנסת סער.

דב חנין: לצערי.

דב חנין: חבל שלא הקשבת לדברי בהצעת האי-אמון, היית גם מבין למה אני מתכוון.

גדעון סער: הקשבתי.

דב חנין: יש בהחלט מדיניות של מלחמה.

דב חנין: כאשר נמנעים ממשא-ומתן, זוהי מדיניות של מלחמה.

דב חנין: כשאין משא-ומתן, יש הידרדרות - - -

ראובן ריבלין: משא-ומתן עם טרור מביא מלחמה.

דב חנין: כשאין משא-ומתן מדיני, כשאין תהליך מדיני, התוצאה היא הידרדרות צבאית.

דב חנין: זה המצב.

קריאה: אתה אומר את זה - - -

דב חנין: אני אומר את זה לממשלת ישראל.

דב חנין: אני בהחלט אומר את זה לממשלת ישראל, כי הטענות שלי כאן, בכנסת, הן טענות לממשלת ישראל.

דב חנין: כאשר 1,000 בני-אדם מפגינים בחוצות תל-אביב, וכאשר סיעה יהודית ערבית בכנסת מביאה היום את דברם במסגרת הצעת אי-אמון בממשלה, הביטוי הזה מושתק.

דב חנין: הוא מושתק בכל מיני דרכים.

דב חנין: דרך אחת היא התייחסות לסיעה שלנו כחלק ממה שקרוי "סיעות ערביות".

דב חנין: אז אני מודיע לכם, סיעת חד"ש אינה סיעה ערבית, ואינה סיעה יהודית-ערבית.

דב חנין: סיעת חד"ש היא סיעה ערבית-יהודית יהודית-ערבית.

דב חנין: היא מביאה לכנסת קולות של אנשי שלום, ערבים ויהודים, שמתנגדים למדיניות של הממשלה, שמביאה נזק וממיטה אסון על שני העמים היושבים בארץ הזאת.

דב חנין: חברי לכנסת, אני מציע לכם שלא להתחמק מהשאלות הקשות, לא להתחמק מהביקורת הנוקבת, להסתכל על הדברים כפי שהם ולראות: יש בישראל אנשים שמציעים דרך אחרת.

דב חנין: מעגל התומכים בדרך האחרת ילך ויגדל, ילך ויגדל עם הזמן.

דב חנין: אני מציע לכולכם לא להמתין את הזמן הארוך הזה, אלא לדרוש שינוי במדיניות כבר היום, כדי שהסבל שנגרם גם אצלנו וגם מעבר לגבול יהיה קצר ככל שאפשר.

דב חנין: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, אחרון הדוברים - בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: השר ירצה להוסיף, או שנעבור להצבעה?

אמנון כהן: כבודו יחליט במהלך דבריו של חבר הכנסת יצחקי.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לקדם בברכה ראשי רשויות מקומיות שהגיעו הנה מכל רחבי מדינת ישראל, חלקם מצפונה, חלקם ממרכזה וחלקם מדרומה, ולברך את העם בישראל ואת ראשי הרשויות, שהם באמת חוד החנית היום מול הציבור.

אביגדור יצחקי: זה בהחלט מצב שבו הם מתגלים במלוא מנהיגותם.

אביגדור יצחקי: בנושא של זכויות יוצרים – נדמה לי שבמדינת ישראל היוצרים והמגינים עליהם עוד לא התרגלו למצב הטכנולוגי החדש, שבו קשה מאוד להגן על זכויות יוצרים.

אביגדור יצחקי: כשדיסק אחד יוצא לשוק הוא משוכפל ומועתק, הופך לקובצי MP3 ו-MP4, ומאותו רגע הוא מופץ לכל דורש בלי שאף אחד יוכל לפקח על כך.

אביגדור יצחקי: כל היצירות שבעולם, ספרים, מוזיקה וכיוצא באלה, מופיעות בכל רחבי האינטרנט עוד לפני שהתפרסמו בכל דרך אחרת, ואדם יכול להוריד אותן ולמחרת לקבל גם תרגום לעברית אם הוא ממש רוצה.

אביגדור יצחקי: לכן אני חושב שבית-דין לתמלוגים, אם יוקם, יהיה באמת המוצא האחרון ליוצרים המבקשים לקבל תמלוגים מרשתות רדיו, מאולמי שמחות, מאירועים וכדומה, כי אלה המקומות היחידים שמהם הם עוד יכולים לראות כמה שקלים.

אביגדור יצחקי: אני רוצה לבקש מחברי חברי הכנסת לגלות קצת התאפקות בתקופה הזאת, ולא להגיש הצעות אי-אמון, ולא משנה אם אתה ערבי או יהודי, כי בעת הזאת כל המדינה כולה מותקפת, וההצעות שאתם מביאים על משאים-ומתנים הן מאוד יפות, אבל כל תכליתן היא שבכל יום שישחטו אותנו נבקש שישחטו אותנו עוד.

אביגדור יצחקי: אנחנו לא ניתן לעשות את זה.

אביגדור יצחקי: נעמוד על זכותה של מדינת ישראל להתקיים כמדינה הדמוקרטית היחידה במזרח התיכון, וככזאת נגן עליה עד טיפת דמנו האחרונה, ולא משנה מי יקום עלינו, אנחנו נגדע את כל מה שהוא מביא מולנו ואותו עצמו.

אביגדור יצחקי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אדוני השר, ברשותך, נעבור להצבעה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות יוצרים ומבצעים (בית-דין לתמלוגים) (הוראת שעה), התשס"ו-2006, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד ההצעה – 24.

אמנון כהן: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע בזה שהצעת חוק זכויות יוצרים ומבצעים (בית-דין לתמלוגים) (הוראת שעה), התשס"ו-2006, התקבלה בקריאה ראשונה והיא עוברת לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שירות לאומי בהתנדבות לבנים (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, והצעת חוק הביטחון הלאומי (תיקון מס' 87), התשס"ו-2006, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; והצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 76), התשס"ו-2006, שהחזירה .

-הורוביץ: החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 13), התשס"ו-2006, ולגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 14), התשס"ו-2006.

-הורוביץ: לוח תיקונים והסתייגויות להצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 43), התשס"ו-2006.

-הורוביץ: תודה.

-הורוביץ: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/246).

-הורוביץ: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון מס' 8), התשס"ו-2006, קריאה ראשונה.

אמנון כהן: אני מזמין את שר המשפטים להציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: אדוני השר, בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהצעת החוק שלפניכם מרוכזים שורה של תיקונים לחוק שחרור על-תנאי ממאסר.

חיים רמון: חוק זה, שנחקק בשנת 2001 ונכנס לתוקף בתחילת שנת 2003, הוא הסדר מקיף של נושא השחרור המוקדם של אסירים, לרבות עצם הסמכות לשחרר אסיר בחלוף שני-שלישים מתקופת מאסרו או מטעמים רפואיים, קביעת ההרכב של ועדות השחרורים, הסמכויות של ועדות אלה וסדרי הדיון לפניהן.

חיים רמון: ביישום החוק נכלל, בין השאר, מינוי חדש של ועדות השחרורים ורה-ארגון של עבודתן.

חיים רמון: באופן טבעי, הניסיון המעשי ביישום החוק האיר כמה בעיות שפתרונן דורש תיקוני חקיקה, ותיקונים אלה נכללים בהצעת החוק הזאת.

חיים רמון: כזכור לכם, לפני כמה שבועות ביקשתי – וקיבלתי – את תמיכת המליאה בתיקון סעיף מסוים בחוק שחרור על-תנאי ממאסר, שעסק במינוי סניגור.

חיים רמון: תיקון זה נכלל במקורו בהצעה שלפניכם, אך החלטנו לפצלו כדי לקדמו במהירות המרבית.

חיים רמון: כעת מובאים לאישורכם שאר התיקונים הנדרשים.

חיים רמון: כדי שלא להאריך בדברי יתר על המידה, אזכיר בקצרה כמה מהתיקונים שבהצעה: בתיקון סעיף 9 לחוק נמנים הנתונים שעל ועדת השחרורים להביא בחשבון לצורך קבלת ההחלטה, כך שהוועדה תשקול גם אם בגזר-הדין הוטל על האסיר לשלם קנס או פיצוי ואם שילם אותם.

חיים רמון: לפי תיקון סעיף 13 לחוק, לכל שחרור על-תנאי יתלווה תנאי סטטוטורי של איסור יציאה מהארץ בתקופת התנאי ("תקופת הרשיון").

חיים רמון: היום זה אינו תנאי אוטומטי, אלא בשיקול דעתה של הוועדה.

חיים רמון: תיקון סעיף 19 לחוק, שבו קבועות הנסיבות שבהן הוועדה תקיים דיון חוזר בהחלטתה - בסעיף זה אנחנו מציעים להוסיף עוד שני מקרים שבהם תוכל הוועדה לקיים דיון חוזר, אם התגלו עובדות חדשות שמצדיקות זאת.

חיים רמון: תיקון אחרון עוסק בוועדה המיוחדת שמוסמכת להמליץ לנשיא המדינה בשאלת קציבת עונשו של אסיר עולם.

חיים רמון: מטרת תיקונים אלה היא להבהיר טוב יותר שמדובר בפורום ממליץ, שעל-פי רוב ידון על בסיס מסמכים בכתב ולא כטריבונל מעין-שיפוטי שהצדדים מופיעים לפניו.

חיים רמון: אני רואה חשיבות רבה במהלך של קבלת משוב מגורמי אכיפת החוק, שנדרשים להפעיל חקיקה חדשה הלכה למעשה, ובהתאם לכך גם בתיקון החוק בנושאים שבהם סברנו שהדבר נדרש.

חיים רמון: לכן אודה לכם על תמיכתכם בהצעת חוק זו בקריאה ראשונה ובהעברתה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

חיים רמון: תודה.

דליה איציק: עוד מעט נפסיק את הדיון, ונמשיך אותו לאחר נאומי ראש הממשלה ויושב-ראש האופוזיציה.

דליה איציק: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה; שלוש דקות.

דליה איציק: חברי חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הכנסת הנכבדה, אדוני השר, רבותי השרים, חברי וחברותי חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, בשנת 1988, לאחר דוח מבקר המדינה, הגשנו – כמה מחברי הכנסת ובהם גם חבר הכנסת ליבאי - הצעת חוק להתפטר מהשליש הקדוש, אשר על-פיו כל אסיר אשר נשפט לתקופת מאסר יכול לקבל מחילה על שליש מעונשו, לא יותר ולא פחות.

ראובן ריבלין: באמת יצרנו חוק שקיבל את ברכת הכנסת כולה.

ראובן ריבלין: הוא היה אז יושב-ראש ועדת הכנסת, בשנת 1996 – שכן בין 1992 ל-1996 נאלצתי שלא לשמש חבר הכנסת, מפני חטאי גליתי מעל הכנסת, ונמצא פה ראש העיר בית-שאן, שיודע ודאי מדוע ומה היו חטאי, ובשנת 1996, כאשר חזרתי לכנסת, החייתי את החוק, והנה, התברר לי פתאום שיצאה בת-קול ואמרה שחוק זה נועד כולו למען אריה דרעי.

ראובן ריבלין: כאשר החילותי בהליך החקיקה אריה דרעי עוד לא היה אפילו בר-מצווה, ואיש לא ידע שהוא עתיד לעלות לגדולה במדינת ישראל ובממשלתה.

ראובן ריבלין: אני חושב שהיום, כאשר הצרה שנתרגשה על ראשו של דרעי, וזו שנתרגשה בגללה על ראשי רבים מאתנו, חלפה ועברה, צריך לשקול פעם נוספת מדוע יש לכבד את השליש כקדוש.

ראובן ריבלין: יש אנשים שצריכים לשבת את מלוא תקופת המאסר שנגזרה עליהם, ולעומתם יש אנשים שיכולים לחזור ולשמש בחברה, ואפשר לוותר על יותר משליש מתקופת מאסרם.

ראובן ריבלין: דברים אלה נעשים במדינות הנאורות ביותר.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להיפטר מהמסורת של השליש הקדוש, אשר שנות קיומה הוא לא שנות דור אלא עשרה דורות.

ראובן ריבלין: אני מציע למשרד המשפטים לשקול פעם נוספת.

ראובן ריבלין: אני יודע שיצא קצפם של שליטי החוק, ומשרד המשפטים התנגד לכך בכל תוקף, אבל היום, כאשר קם לנו שר משפטים אשר מורא שליטי החוק לא חל על ראשו, בהחלט כדאי לשקול את העניין הזה, כי השליש הקדוש הזה אינו באמת קדוש.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בדיון הבא.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי ראשי המועצות, ראשי ערים, חברי חברי הכנסת, יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו, הכנסת בישראל מביעה צער ויגון על מותם של אזרחי המדינה שנרצחו בהפגזות הטילים והרקטות אל ריכוזי האוכלוסייה, הפגזות שכל תכליתן רצח חפים מפשע ושלילת זכותנו לחיות כאן בשלום.

דליה איציק: הכנסת, יחד עם העם כולו, מרכינה את ראשה בצער מתוך שותפות גורל עם משפחות חיילי צה"ל שנפלו בלבנון, בדרום, והיום גם בשומרון.

דליה איציק: אנחנו כואבים על חיים שנגדעו במלחמת ההגנה על שלום המדינה, במלחמה שנכפתה עלינו – כן, נכפתה עלינו, ללא סיבה, ונמשכת מאז יום רביעי שעבר.

דליה איציק: אחינו ואחיותינו תושבי הגליל, אנשי הדרום, יהודים, ערבים, דרוזים וצ'רקסים, אתם, הנתונים לאיום ולפגיעת טילי האויב, אנשי העורף שהפך לחזית, העומסים על כתפיכם את כובד המערכה, אני רוצה שתדעו שאינכם עומדים לבד.

דליה איציק: האומה כולה אתכם.

דליה איציק: אנחנו צופים בעמידת

דליה איציק: כם המופתית תחת אש וגאים בכם.

דליה איציק: כוח העמידה שאתם מגלים ראוי לכל שבח.

דליה איציק: אתם עושים זאת בגבורה מעוררת השתאות.

דליה איציק: אתם החומה הבצורה של מדינת ישראל.

דליה איציק: לדרג המדיני אני רוצה לומר: התברכתם בחברה חזקה, אחראית, שקולה ומאופקת, חברה שמעניקה לכם יכולת לפעול למען ביטחונה גם במחיר של פגיעות מתמשכות ובלתי נסבלות.

דליה איציק: נשיכת השפתיים היא לא דבר של מה בכך, והיא לא מובנת מאליה.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, בימים האחרונים שוחחתי עם עשרות ראשי ערים ומועצות אזוריות מהצפון ומהדרום, והבעתי לפניהם את הזדהות הכנסת עמם.

דליה איציק: ציינתי כי הכנסת מעריכה את העמידה הנחושה שהתושבים מגלים.

דליה איציק: אני רוצה שתדע שכל ראשי הערים, בלי יוצא מן הכלל, ביקשו ממני להביע את תמיכתם בך, בשר הביטחון, במערכת הביטחון ובצה"ל.

דליה איציק: אני גם רוצה להודות לכל תושבי המדינה שמסייעים לתושבי הצפון, מי באירוח ומי בדאגה.

דליה איציק: המרכזייה אצלנו ממש מתפוצצת מאזרחים שרוצים לסייע.

דליה איציק: בימים של שפיכות דמים מתמשכת העם בישראל עומד עמידה מרשימה במבחן הסולידריות.

דליה איציק: בצד המצוקה והקושי, זוהי שעתה היפה של החברה בישראל.

דליה איציק: חברי הכנסת, מעל במה זו אני מבקשת לפנות אל עמיתי, ראשי הפרלמנטים בעולם, בבקשה שיפעילו את השפעתם כדי להביא לשחרור מיידי של חיילינו שנחטפו מתחום ריבונות ישראל.

דליה איציק: אני קוראת מעל בימת הכנסת לפרלמנט ולעם בלבנון: אין למדינת ישראל שום עימות אתכם.

דליה איציק: ב-24 במאי 2000 עזב אחרון חיילי צה"ל את אדמת לבנון, בהתאם להחלטת מועצת הביטחון, ומאז אין למעשה כל מחלוקת ואין סכסוך גבולות בין המדינות.

דליה איציק: לצערנו, באופן חסר תקדים בתולדות העמים, נתנה הממשלה, ממשלת לבנון, לארגון טרור להשתלט על מדינתכם, להציב בדרומה אלפי טילים שמכוונים אל ריכוזי אוכלוסייה בישראל, ולנהל מלחמת טרור נגד מדינה שכל רצונה הוא לחיות עמכם בשלום.

דליה איציק: אתם ואנחנו עמים למודי סבל.

דליה איציק: בימים אלה, יותר מאי-פעם, האזרחים הם שסובלים, בלא הצדקה.

דליה איציק: "חיזבאללה" הוא גידול ממאיר שצריך לעקור מן השורש למען עתיד טוב יותר לכם ולנו.

דליה איציק: חברי הכנסת, מאז נחטפו חיילי צה"ל בגבול רצועת-עזה ובגבול הצפון לא התקבל אות חיים או מידע שמצביע על גורלם.

דליה איציק: בכל חברה אנושית, גם בחברה שנתונה במלחמה, נהוג לדווח על שבויים ועל מצבם.

דליה איציק: זה צו המצפון, זה צו המוסר, וזה גם החוק הבין-לאומי.

דליה איציק: וכאן – עלטה מכוונת, אכזרית ונבזית.

דליה איציק: בני משפחות החטופים, שליט, גולדווסר ורגב, אנחנו מתחייבים: לא נרפה מן המאמץ עד שנשיב את הבנים הביתה.

דליה איציק: אני רוצה לומר כאן, שרוב חברי הכנסת משוכנעים שפעילות צה"ל בלבנון היא מן המוצדקות ביותר.

דליה איציק: אין צודקת ממנה.

דליה איציק: בימים קשים אלה, כשהכנסת, קואליציה ואופוזיציה כאחת, יודעת להתעלות ולהשאיר את הפוליטיקה בצד, נוהגת בממלכתיות ובריסון בלי לזנוח את תפקידה החשוב כזרוע המפקחת על פעולות הממשלה, אני משוכנעת כי כל סיעות הבית ידעו להמשיך לנהוג בדרך שמשקפת את תחושת האחריות, את תחושת החירום שנדרשת בימים אלה.

דליה איציק: ועדות הכנסת תמשכנה לפעול על-פי הצורך, והמליאה תכונס, ועוד איך, מזמן לזמן, בהתאם לנסיבות.

דליה איציק: חברי הכנסת, ידעו ביירות וגם עזה כי אנחנו רוצים שלום, מאוד רוצים שלום, אך צה"ל יפעל בלי היסוס, בגיבוי מלא של העם בישראל, עד שישובו הבנים הביתה וישוב השקט לגבולות.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, גבירותי ורבותי, חברות וחברי הכנסת, בראשית דברי אני מבקש לשלוח תנחומים בשמי, בשם הממשלה, בשם הכנסת ובשם העם כולו, למשפחות ההרוגים מקרב האזרחים ומקרב חיילי צה"ל, לאחל החלמה לכל הפצועים ולחבק חיבוק גדול את משפחות החטופים ואת הבנים עצמם.

אהוד אולמרט: בשבועות האחרונים קראו אויבינו תיגר על ריבונותה של מדינת ישראל ועל שלום תושביה.

אהוד אולמרט: תחילה בגזרה הדרומית ואחר כך בגבול הצפון, ועמוק יותר בעורף המדינה.

אהוד אולמרט: ישראל לא ביקשה עימותים אלה.

אהוד אולמרט: להיפך, עשינו הרבה כדי למנוע אותם.

אהוד אולמרט: חזרנו לגבולות מדינת ישראל המוכרים על-ידי כל הקהילה הבין-לאומית.

אהוד אולמרט: היו מי שפירשו את רצוננו בשלום לנו ולשכנותינו כאות לרפיון.

אהוד אולמרט: אויבינו טעו לחשוב כי נכונותנו להבליג היא סימן לחולשה.

אהוד אולמרט: הם טעו.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אין למדינת ישראל שום סכסוך טריטוריאלי בגבולנו הדרומי או בגבולנו הצפוני.

אהוד אולמרט: בשתי גזרות אלה אנו יושבים על הגבול הבין-לאומי המוכר.

אהוד אולמרט: כך מול הרשות הפלסטינית ברצועת-עזה, כך מול לבנון.

אהוד אולמרט: אין לנו כוונה להתערב בענייניהן הפנימיים.

אהוד אולמרט: אדרבה, יציבותה ושלוותה של לבנון חופשית משלטון כוחות זרים ושל הרשות הפלסטינית רצויות למדינת ישראל.

אהוד אולמרט: אנחנו מייחלים לכך, כי ביום מן הימים תיכון בינינו ברית עולם לתועלתם ההדדית של עמינו משני עברי גבולנו המשותף.

אהוד אולמרט: המערכה שאנו מנהלים בימים אלה היא נגד ארגוני טרור הפועלים מלבנון ומעזה.

אהוד אולמרט: ארגונים אלה אינם אלא קבלני משנה, הפועלים בהרשאה ובהשראה, בעידוד ובמימון של משטרים תומכי טרור ומתנגדי שלום, בציר הרשע הנמשך מטהרן ועד דמשק.

אהוד אולמרט: לבנון סבלה בעבר סבל כבד מאוד כשהניחה לכוחות זרים לשחק בגורלה.

אהוד אולמרט: אירן וסוריה עדיין ממשיכות לבחוש, בשלט רחוק, בענייני לבנון והרשות הפלסטינית, באמצעות ה"חיזבאללה" וה"חמאס".

אהוד אולמרט: גם אם ההתקפה הנפשעת על סיור צה"ל ביום רביעי שעבר לא היתה על דעת ממשלת לבנון וללא סיוע צבאה, אין בכך כדי לבטל את אחריותה המלאה לפעולה שיצאה משטחה הריבוני, בדיוק כמו שהעובדה שיושב-ראש הרשות הפלסטינית מתנגד לפעולות טרור נגד ישראל, אינה משחררת אותו ואת הרשות הפלסטינית מאחריות לפעולה שבוצעה משטחה נגד חיילינו בכרם-שלום.

אהוד אולמרט: שתיהן אחראיות באופן מלא לשלום החיילים שנחטפו כבני ערובה.

אהוד אולמרט: גורמים קיצוניים, טרוריסטיים, אלימים משבשים את חיי האזור כולו ומעמידים בסכנה את יציבותו.

אהוד אולמרט: המרחב שבו אנו חיים מאוים על-ידי קבוצות הטרור הרצחניות הללו.

אהוד אולמרט: זהו אינטרס אזורי וגם בין-לאומי להשתלט עליהם ולהפסיק את פעילותם.

אהוד אולמרט: עינינו הרואות כי מרבית הקהילייה הבין-לאומית תומכת במאבקנו בארגוני הטרור ובמאמצינו להסיר את האיום הזה מעל למזרח התיכון.

אהוד אולמרט: אנו מתכוונים לעשות זאת.

אהוד אולמרט: אנו נמשיך לפעול בכל העוצמה עד שנשיג זאת.

אהוד אולמרט: מול הפלסטינים ניאבק ללא ליאות עד שיחדל הטרור, יוחזר גלעד שליט הביתה בשלום וייפסק ירי ה"קסאם".

אהוד אולמרט: ובלבנון – ניאבק על כך שיקוימו התנאים שקבעה הקהילייה הבין-לאומית זה כבר, והדברים מצאו ביטוי חד רק אתמול, בהחלטת שמונה המדינות המובילות בתבל – החזרת בני הערובה: אהוד-אודי גולדווסר ואלדד רגב, הפסקת אש מוחלטת, פריסת צבא לבנון בכל דרום-לבנון והוצאת ה"חיזבאללה" מהאזור תוך מימוש החלטת האומות המאוחדות מס' 1559.

אהוד אולמרט: לא נחדל מפעולותינו.

אהוד אולמרט: בשתי החזיתות מדובר בפעולות של הגנה עצמית במובן המהותי ביותר והבסיסי ביותר.

אהוד אולמרט: בשני המקרים יש לנו עניין שחשיבותו ומשמעותו חורגים הרבה מעבר לסדרי הגודל של היחידות הצבאיות המעורבות בו.

אהוד אולמרט: אנחנו עומדים ברגע אמת לאומי.

אהוד אולמרט: האם נסכים לחיות תחת איום של ציר הרשע הזה, או שנחצוב את עוצמותינו הפנימיות ונגלה נחישות וקור רוח?

אהוד אולמרט: תשובתנו ידועה לכל ישראלי ולכל ישראלית, והיא מהדהדת היום באזור כולו.

אהוד אולמרט: נחפש כל מתחם, נפגע בכל טרוריסט המסייע לתקוף את אזרחי ישראל, נהרוס כל תשתית טרור בכל מקום, נמשיך בכך עד שה"חיזבאללה" וה"חמאס" יבצעו את הדברים הבסיסיים וההגונים שדורש מהם כל בן תרבות.

אהוד אולמרט: ישראל לא תסכים לחיות בצל איום הטילים או הרקטות נגד תושביה.

אהוד אולמרט: אזרחי ישראל, יש רגעים בחייה של אומה שבהם היא מחויבת להביט אל המציאות נכוחה ולומר: עד כאן.

אהוד אולמרט: ואני אומר לכולם: עד כאן.

אהוד אולמרט: ישראל לא תהיה בת ערובה לא של כנופיות טרור, לא של רשות טרור, וגם לא של אף מדינה ריבונית.

אהוד אולמרט: בחיי האומה יש רגעים כאלה של התעלות, של הזדככות, שבהם המחלוקות הפוליטיות, הכיתתיות והמפריד מפנים את מקומם לרגש של אחריות משותפת; ואני מכבד ומעריך מאוד את הדרך שבה נוהגת האופוזיציה בכנסת בימים אלה.

אהוד אולמרט: התחרות האנושית, היריבויות האישיות, נמוגות, ובמקומן שבה ועולה הרגשת הערבות ההדדית, השותפות שלנו, ובעיקר האהבה האין-סופית שיש לנו לעם שלנו ולארץ שלנו.

אהוד אולמרט: כזה הוא הרגע הזה.

אהוד אולמרט: כולנו, יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים, עומדים עכשיו כאיש אחד, כעם אחד, חשופים יחד לשנאה ולרשעות ונלחמים נגדן בהסכמה ובשותפות.

אהוד אולמרט: כאשר משלחים טילים על תושבינו וערינו, התשובה שלנו תהיה מלחמה שערה בכל העוצמה, בכל הנחישות, האומץ, ההקרבה ומסירות הנפש שהעם הזה ניחן בהם.

אהוד אולמרט: אין דבר שאני רוצים יותר מאשר שלום ושכנות טובה, במזרח, בצפון ובדרום.

אהוד אולמרט: אנו מבקשים שלום, רודפים שלום ומייחלים לו.

אהוד אולמרט: אך באותה מידה אין דבר שאנו דוחים ביתר שאת מאשר ניסיון לפגוע בנו ולגרום לנו לוותר על זכותנו לחיות פה בארצנו שלנו בביטחון ובשלום.

אהוד אולמרט: בשם העם בישראל, בשם כל תושבי המדינה, באתי לכאן היום, גברתי היושבת-ראש, כדי להודיע קבל עם ועולם: איננו מחפשים מלחמה או עימות חזיתי, אך בעת הצורך לא נירתע מהם.

אהוד אולמרט: רק עם היודע להגן על חירותו באמת זכאי לה.

אהוד אולמרט: אנו זכאים לחירותנו, ובעת הכרח אנו יודעים להילחם למענה ולהגן עליה.

אהוד אולמרט: חברי חברי הכנסת, עוצמתה של מדינת ישראל נשענת על כוחו ויכולתו של צה"ל.

אהוד אולמרט: עוצמה זו היא הערובה המרכזית לשמירה ולהגנה על חיינו בארץ הזאת.

אהוד אולמרט: בבניית העוצמה הזאת הושקעו מיטב המשאבים הכלכליים והאנושיים של החברה הישראלית.

אהוד אולמרט: ברצוני לשלוח מכאן את תודתי מעומק הלב, את תודת הממשלה, את תודת והוקרת העם בישראל לחיילי צה"ל ומפקדיו, לשירותי הביטחון, לאנשי משטרת ישראל וכוחות ההצלה, לוחמי כיבוי האש ושאר זרועות הביטחון.

אהוד אולמרט: אבקש לקרוא מתוך תפילת "מי שבירך לחיילי צה"ל".

אהוד אולמרט: מיליוני יהודים, גם בארץ וגם בעולם, מתפללים לשלומם ולהצלחתם של העומדים על משמר ארצנו, מגבול הלבנון ועד המדבר ומן הים הגדול עד לבוא הערבה, ביבשה, באוויר ובים - "ייתן השם את אויבינו הקמים עלינו ניגפים לפניהם.

אהוד אולמרט: הקדוש-ברוך-הוא ישמור ויציל את חיילינו מכל צרה וצוקה ומכל נגע ומחלה, וישלח ברכה והצלחה בכל מעשה ידיהם.

אהוד אולמרט: ידבר שונאינו תחתיהם ויעטרם בכתר ישועה ובעטרת ניצחון".

אהוד אולמרט: חוסנה של אומה לא נמדד רק ביכולתה הצבאית.

אהוד אולמרט: עוצמתה של מדינה נבחנת ברווחתה ובמוסריותה, בכלכלה חזקה ויציבה, במשק מודרני ומתפתח, בייצוא טכנולוגיות ומוצרים למתקדמים שבשוקי העולם ובמחקר אקדמי פורץ דרך.

אהוד אולמרט: בכל אלה יש לכל אחת ואחד מאתנו סיבה להיות גאים.

אהוד אולמרט: אבל מעל הכול, עוצמתה של מדינה נמדדת דווקא בשעות מבחן, כאשר העורף הופך לחזית, כאשר אזרחי המדינה יודעים לגלות אורך רוח, סבלנות וכושר עמידה יומיומי מעוררי הערצה, ומאפשרים לפעול מול האויב.

אהוד אולמרט: זכיתי להתוודע לתעצומות הנפש הללו עוד בשנים שבהן עמדתי בראש העיר ירושלים.

אהוד אולמרט: עיר בירתנו היתה נתונה במשך שנים לפיגועי טרור מהרצחניים שידענו.

אהוד אולמרט: כושר העמידה, הסבלנות, היכולת לנשוך שפתיים של תושבי ירושלים ושל אזרחי ישראל כולה, הם דוגמה ומופת.

אהוד אולמרט: אני זוכר שיחה עם רודי ג'וליאני, ראש העיר ניו-יורק, בתקופת פיגועי הטרור של ספטמבר 2001.

אהוד אולמרט: התקשרתי לחזק אותו ואת תושבי ניו-יורק לאחר קריסת מגדלי התאומים, והוא אמר לי: אהוד, אם הניו-יורקים יעמדו בזה כמו הירושלמים, אנחנו ננצח את הטרור.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, אזרחי ישראל, גם בימים אלה ניצבים מאות אלפי ישראלים בקו האש הראשון, כחיילים בשדה הקרב על קיומנו וכבודנו.

אהוד אולמרט: ברור לנו, כי נסיבות החיים שנכפו על התושבים מחייבות אותנו לטפל בצרכים המיוחדים שנוצרו, בכל ההיבטים.

אהוד אולמרט: הממשלה תסייע באופן מיידי, בכל מקום.

אהוד אולמרט: ממשלת ישראל בראשותי מתחזקת מכוח העמידה של הציבור הישראלי.

אהוד אולמרט: אנחנו עם אמיץ ונחוש.

אהוד אולמרט: אני גאה היום, אולי יותר מאי-פעם בחיי, להיות אזרח ישראל.

אהוד אולמרט: בזכותכם, אויבינו מתנגשים בעם מלוכד, הנלחם יחד כתף אל כתף.

אהוד אולמרט: איננו נכנעים ואיננו נבהלים.

אהוד אולמרט: אנחנו מאמינים בצדקתנו, כי אין מאבק צודק ומוסרי ממאבקנו – מאבק על הזכות לחיים שלווים ונורמליים, ככל אדם, ככל עם, ככל מדינה.

אהוד אולמרט: אנו נאבקים על זכותם של ילדים כמו עומר פסחוב, זיכרונו לברכה, בן השבע מנהרייה, לבקר את סבתו יהודית איצקוביץ', זכרה לברכה, ולאכול את ארוחת השבת שהכינה; אנו נאבקים על זכותם של אזרחים כמו שמואל בן-שמעון, זכרו לברכה, בן 41 מיוקנעם, שיצא בוקר בוקר לעבודתו במוסך הרכבת בחיפה כדי לפרנס את אשתו נטלי ואת ילדיהם הקטנים; אנו נאבקים על זכותן של אזרחיות כמו מוניקה לרר, זכרה לברכה, בת 50 מנהרייה, לשתות קפה על המרפסת במדינה שאליה עלתה מארגנטינה; ואנו נאבקים על זכותן של נערות כמו אלה אבוקסיס, זכרה לברכה, בת 13 משדרות, לנגן בחליל ולקרוא ספרים, כמו שאלה אהבה לעשות.

אהוד אולמרט: אנו נאבקים על מה שלכל אדם בעולם הנאור נראה עניין מובן מאליו, שאיש לא מעלה על דעתו שיצטרך להיאבק עליו – הזכות לחיים נורמליים.

אהוד אולמרט: זהו מאבק קשה.

אהוד אולמרט: אולי עוד יהיה קשה יותר.

אהוד אולמרט: זהו מבחן מכאיב, ואולי נצטרך לספוג מכאובים נוספים.

אהוד אולמרט: מאבק כזה לעולם אינו קל.

אהוד אולמרט: הוא רווי מכאובים וסבל, קורבנות, הרוגים ופצועים.

אהוד אולמרט: אבל אין לנו כוונה לוותר על רצוננו לחיות חיים נורמליים.

אהוד אולמרט: לא נתנצל על רצוננו זה, ואיננו זקוקים לאישור מאיש כדי להגן על עצמנו.

אהוד אולמרט: אזרחי ישראל, אנו מצויים בשעת מבחן לכולנו.

אהוד אולמרט: מדינת ישראל עמדה במבחנים מורכבים הרבה יותר, ויכלה להם.

אהוד אולמרט: ידענו תמיד לגייס את תעצומות הנפש, את קור הרוח, את התבונה ואת הסבלנות כדי להתגבר על אויבינו.

אהוד אולמרט: לבסוף, אני מבקש לדבר באופן אישי, מכאן, למשפחות שליט, גולדווסר ורגב, משפחות החיילים בני הערובה בידי ה"חמאס" וה"חיזבאללה".

אהוד אולמרט: אינני מפסיק לחשוב עליכם, ובעיקר על ילדיכם-ילדינו.

אהוד אולמרט: ביום רביעי האחרון, רק לפני חמישה ימים, בשעה 10:00, ישבו במשרדי אביבה ונועם שליט.

אהוד אולמרט: הם, וגם אני, רוצים יותר מכול בשובו של גלעד הביתה.

אהוד אולמרט: בעוד אנו דנים במה ובאיך, הגיעה אלי – וממני לאביבה ונועם – הבשורה המרה כי אהוד-אודי גולדווסר ואלדד רגב נחטפו.

אהוד אולמרט: בצאתם מלשכתי, הותירו נועם ואביבה בידי תמונה אחרונה של גלעד, שצולמה בסמוך לחטיפתו.

אהוד אולמרט: לדאבון הלב, כיום ניצבות שלוש תמונות הבנים בחדרי.

אהוד אולמרט: פעמים רבות במשך היום אני מביט בפניהם, בעיניהם, ומאמץ אותם אל לוח לבי.

אהוד אולמרט: לרגע אינני שוכח אותם.

אהוד אולמרט: הם היו שם בשמנו, מטעמנו ולמעננו.

אהוד אולמרט: נעשה הכול ונפעל בכל מאודנו כדי להחזירם הביתה.

אהוד אולמרט: נעשה זאת כך שהחזרתם הביתה לא תהיה על-פי דפוסים שיביאו לעוד חטיפות.

אהוד אולמרט: אין כמעט אדם היכול להבין את המקום שבו אתם נמצאים.

אהוד אולמרט: גם כשאיננו מדברים במישרין, אני מרגיש ושומע את מה שאתם רוצים לומר לי, ואני מחבק אתכם באהבה, בהבנה ובהסכמה.

אהוד אולמרט: המקום שבו אני נמצא מחייב אותי, בסופו של דבר, לקבל החלטות והכרעות שגוזרות גורלות – לסכנת חיים, לחיים ולעתים אף למוות.

אהוד אולמרט: אין לי כוח, זולת זה שהפקדתם בידי.

אהוד אולמרט: אין לי אומץ, זולת זה שאלוהים, אמונתי בצדקת דרכנו והרגשת האחריות העליונה ציידו והכינו אותי בו לאותם רגעי הכרעה.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, אני רואה לנגד עיני את הבנים החטופים, את אלה שעומדים בקו החזית ובקו האש, את אמיצי הלב ונחושי הדעת שנלחמים היום ועלולים להיות חס וחלילה היעד לחטיפה מחר.

אהוד אולמרט: על כולם נגן.

אהוד אולמרט: בשם כולם נילחם.

אהוד אולמרט: וכשכולם – האזרחים בקו האש, הלוחמים החטופים ובני משפחותיהם – לנגד עינינו, נמשיך ללא היסוס, ללא ויתור וללא מורא, עד שנגשים את יעדינו.

אהוד אולמרט: אני רוצה לסיים את נאומי בקריאת קטע מתוך דברי הנביא ירמיהו: "כה אמר ה', קול ברמה נשמע נהי בכי תמרורים; רחל מבכה על בניה, מאנה להנחם על בניה כי איננו; כה אמר ה', מנעי קולך מבכי ועיניך מדמעה, כי יש שכר לפעלתך נאום ה' ושבו מארץ אויב; ויש תקוה לאחריתך נאום ה' ושבו בנים לגבולם".

אהוד אולמרט: אנחנו ננצח.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, תודה רבה לך.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

בנימין נתניהו: גברתי היושבת-ראש, מכובדי ראש הממשלה, חברי הבית, ישראל תנצח את ה"חיזבאללה".

בנימין נתניהו: אנחנו חייבים לחשוב רק על התוצאה הזאת, ולעשות הכול כדי להשיגה.

בנימין נתניהו: ישראל תנצח כי ישראל צודקת; כי העימות הזה נכפה עלינו; כי ה"חיזבאללה" הכריז עלינו מלחמה; כי ה"חיזבאללה" שם לו למטרה להרוג בנו.

בנימין נתניהו: ישראל תנצח, כי עם ישראל הוא עם חזק; כי עם ישראל קם והזדקף היום ואומר עתה בקול גדול: עד כאן, לא נסכים לספוג עוד; לא נסכים לעבור עוד בשתיקה על רצח אזרחינו; ישראל תנצח, כי עם ישראל כולו מאוחד עתה סביב צה"ל וזרועות הביטחון וכוחות ההצלה ומד"א; אנחנו ננצח, כי כולנו מסתכלים עתה היישר בעיניו של רב-המרצחים, מנהיג ה"חיזבאללה", חסן נסראללה, ואנחנו אומרים לו: זרעת רוח, ועכשיו תקצור את הסופה.

בנימין נתניהו: תנועת הליכוד והאופוזיציה כולה מחזקות את ידי התושבים, כמו כל עם ישראל, את ידי התושבים ביישובים, בערים - שחשופים לירי האויב, ומי יודע, מספרם עוד יגדל, לפחות לזמן מה.

בנימין נתניהו: אנחנו רואים אתכם סופגים את הפגיעות הקשות; אנחנו רואים בכאב כיצד בתיכם נפגעים; אנחנו רואים כיצד קורת הגג שלכם וחדרי הילדים שלכם קורסים, אבל רוחכם אינה קורסת; ואנחנו רואים אתכם קוברים את מתינו, ודואבים את שברכם, אבל רוחכם אינה נשברת.

בנימין נתניהו: אני רוצה לומר לך, גברתי היושבת-ראש, זה מקרין עוצמה אדירה – עוצמה וגאווה – אני בטוח שלממשלה, אני בטוח שלכנסת, אבל אני חושב שהרבה יותר חשוב, זה מקרין עוצמה וגאווה אל מול אויבינו.

בנימין נתניהו: הכי חשוב שאויבינו ידעו את העוצמה של העם שלנו.

בנימין נתניהו: אנחנו מחזקים את ידי הלוחמים בסדיר ובמילואים, ביבשה, בים, באוויר – לוחמים שיצאו למשימותיהם בנחישות שאין כדוגמתה.

בנימין נתניהו: ה"חיזבאללה" שם לו מטרה לרצוח את אזרחי ישראל, למעשה לרצוח את מדינת ישראל כולה, והוא אינו לבד.

בנימין נתניהו: ה"חיזבאללה" הוא גרורה של הטרור האסלאמי הבין-לאומי; טהרן היא מקור ההשראה והמנוע העיקרי שלו, וסוריה היא תחנת המעבר שלו.

בנימין נתניהו: ה"חיזבאללה", ה"חמאס", "הג'יהאד" – כולם גרורות, כולם זרועות של תמנון הטרור האסלאמי.

בנימין נתניהו: ומול תמנון הטרור הזה, אין מקום לוויתורים ואין מקום לפשרות, אין מקום להפגנת חולשה כלשהי; אין מקום להבנות – הבנות כביכול; יש רק מקום להחלטיות ולנחישות.

בנימין נתניהו: היום, רק ניצחון.

בנימין נתניהו: מכובדי, לא אנחנו חיפשנו את העימות הזה, אבל משנכפה עלינו – עלינו לומר לטרוריסטים באשר הם: לא תצליחו.

בנימין נתניהו: הם אומרים: נלך נגדכם עד הסוף – במטענים, בפיגועים, במתאבדים, ב"קטיושות", ברקטות, בטילים; ואנחנו קמים ואומרים: חבל שהתחלתם, אבל אם מאבק כוחני זה מה שאתם רוצים – זה מה שתקבלו, רק בעוצמות שלא הכרתם.

בנימין נתניהו: תנועת הליכוד ואני מחזקים את ידי הממשלה וידי ראש הממשלה ושר הביטחון.

בנימין נתניהו: כל עוד תלכו בדרך תקיפה זאת, אנחנו אתכם.

בנימין נתניהו: ואני מקווה, גברתי היושבת-ראש, שאני מדבר היום בשם 120 חברי הכנסת, יהודים ולא יהודים.

בנימין נתניהו: כי הטילים שפוגעים בנצרת אינם עושים הבחנה בין נצרת-עילית לנצרת תחתית; והטילים שפוגעים בחיפה – עיר מעורבת – אינם מבחינים בין יהודים ללא יהודים; והטילים שפגעו במג'ד-אל-כרום, בוודאי לא הבחינו בכך, וביישובים הדרוזיים.

בנימין נתניהו: הטילים אינם מבחינים בין יהודים, נוצרים, מוסלמים, צ'רקסים, דרוזים.

בנימין נתניהו: ועל כן, אין שום סיבה שמישהו פה יעשה הבחנה בבואנו להכות במשלחי הטילים הללו.

בנימין נתניהו: מכובדי, כבר בתחילת העימות הנוכחי - אחרי ההתקפה הפרועה, החצופה, מתקפת הדמים על חיילינו וחטיפת חייל אחד בדרום, גלעד שליט, ולאחר מכן שניים מחיילינו בצפון - כבר אז אמרתי שהגענו לנקודת מפנה.

בנימין נתניהו: אני מתכוון לנקודת מפנה לא רק בטקטיקה ובשיטות המלחמה בטרור, אלא נקודת מפנה במדיניותה הכוללת של ישראל לנוכח גל הטרור.

בנימין נתניהו: אנחנו חייבים ללכת בדרך אחרת, ובדרך אחת – דרך שתביא הכרעה.

בנימין נתניהו: העולם – או לפחות חלק מן העולם – מבין אותנו עכשיו, כי אותו עולם נכווה בשנים האחרונות מאותו טרור שאנחנו נכווינו ממנו.

בנימין נתניהו: הטרור האסלאמי פגע בניו-יורק ובלונדון, במדריד ובבאלי, בקניה ובהודו, ובכל מקום התמונה דומה והמטרה דומה: להרוג, לאבד, להשמיד.

בנימין נתניהו: ועל כן, בעיני חלק גדל והולך של העולם, חסן נסראללה הוא בן-בריתם ובן-משפחם של ראשי הטרור העולמיים; חסן נסראללה הוא אחיו התאום של בן-לאדן.

בנימין נתניהו: וזה נותן לנו כוח.

בנימין נתניהו: זה נותן לנו את האפשרות להדוף את ההתקפות עלינו – לא רק ההתקפות כאן, אלא ההתקפות בחזית הבין-לאומית, בחזית ההסברה.

בנימין נתניהו: העולם – או לפחות החלק החופשי שלו – מבין אותנו ותומך בנו כשאנחנו פועלים נגד טרור זה, כי טרור הוא טרור, ולא משנה באיזו כסות הוא מתכסה.

בנימין נתניהו: ובכן, כרגע יש לנו זמן, אבל יכול להיות, אדוני ראש הממשלה, שינסו לצמצם את הזמן הזה, או לכלות אותו, באמצעות לחצים שיפעילו על ישראל.

בנימין נתניהו: ואני רוצה לומר כאן שאני וחברי ניתן לך את כל הגיבוי - להדוף את הלחצים, להרוויח את הזמן הדרוש להשלמת המלאכה.

בנימין נתניהו: אני דיברתי עם רבים מראשי הערים שמצויים כאן, ועם אזרחים רבים, והם אמרו: אנחנו נספוג, אנחנו יכולים להמתין, אנחנו נשב במקלטים, אבל למען השם, שישלימו את המלאכה.

בנימין נתניהו: שלא יעשו חצי עבודה – ניתן להם את הגיבוי.

בנימין נתניהו: ובכן, אני אומר:

בנימין נתניהו: אנחנו ניתן לכם את הגיבוי להשלים את המלאכה, כי ישראל חייבת לנצח במלחמה הזאת נגד ה"חיזבאללה", והפעם ישראל חייבת להפיק את הלקח הנכון.

בנימין נתניהו: חלפו הימים של הפניית המבט הצדה.

בנימין נתניהו: גברתי היושבת-ראש, יהיה לנו זמן לדון בלקחי העבר ובפתרונות העתיד, אבל היום כולנו מאוחדים במטרה אחת – השגת הכרעה.

בנימין נתניהו: הכרעה של ממש, בלי פשרות, בלי הבנות, לא אלה שבקריצה ולא אלה שברמיזה.

בנימין נתניהו: לכן אני קורא כאן, מעל במת הכנסת בירושלים, אין לסיים את המערכה הזאת בלי לרסק את ה"חיזבאללה" ואת הנהגתו.

בנימין נתניהו: אין לסיים את המערכה הזאת בלי לחסל את מצבורי הנשק – ואני מתכוון במיוחד לטילים ארוכי-הטווח שמאיימים על חלקים ניכרים של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אין להפסיק את פעולותינו בלי שנשיג את היעד הזה: סילוק הטרור מדרום-לבנון, ועוד יותר מזה – חיסול איום הטילים ארוכי-הטווח שיכולים להיות מוצבים מעבר לדרום-לבנון ואשר מאיימים על העורף הישראלי.

בנימין נתניהו: את הסרטן הזה צריך לעקור מהשורש.

בנימין נתניהו: אסור לנו להשאיר את גרורותיו בשטח, כי הן תחזורנה להכות בנו.

בנימין נתניהו: חייבים להפעיל לחץ מסיבי על ארגוני הטרור, כדי שיחזירו את בנינו השבויים הביתה, וגם כדי שלא יעזו לחזור על המעשים הנפשעים הללו.

בנימין נתניהו: בעוד פנינו נשואות לצפון, אנחנו לא יכולים לשכוח לרגע שה"קסאמים" ממשיכים לנחות עלינו בדרום.

בנימין נתניהו: לכן צריך להכות עד חורמה את ארגון ה"חמאס", המקבילה הדרומית של ה"חיזבאללה".

בנימין נתניהו: אבל מעל הכול, את ה"חיזבאללה" ואת נסראללה עלינו להפוך לסמל.

בנימין נתניהו: לא לסמל למה שאויבינו עושים לנו, אלא למה שאנחנו עושים לאויבינו, לאלה שקמו עלינו לכלותנו.

בנימין נתניהו: מעתה והלאה ידעו הטרוריסטים וכל אויבי ישראל: העם הזה מאוחד כולו כאגרוף ברזל.

בנימין נתניהו: אתנו לא מתעסקים.

בנימין נתניהו: עלינו לא יורים טילים.

בנימין נתניהו: אנחנו מאוחדים גם בשאיפתנו לשלום ובתפילתנו להשגת שלום, אבל זאת יש לדעת וזאת יש לזכור: אין שלום בלי ביטחון ואין שלום עם טרור.

בנימין נתניהו: לכן אני אומר היום לראש הממשלה ולממשלה כולה: תילחמו בהם, תכו בהם, תרסקו אותם, תעשו זאת, ואנחנו ניתן לכם את כל הגיבוי וכל העם יהיה אתכם.

בנימין נתניהו: בעזרת השם נעמוד יחד, בעזרת השם ננצח.

דליה איציק: תודה לך, אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

דליה איציק: ראשי ערים ביקשו ממני – א.

דליה איציק: אני מודה לכם על שנעניתם להזמנתי ובאתם; ב.

דליה איציק: אתם מוזמנים לפגישה עם ראש הממשלה בחדר הממשלה כאן בכנסת.

דליה איציק: אני מודה לכם שבאתם.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

דליה איציק: (קריאה ראשונה)

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: אנחנו חוזרים לדון בהצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון מס' 8), התשס"ו-2006.

מגלי והבה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ואם הוא לא יימצא – חבר הכנסת משה גפני.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אני בהחלט בעד הצעת החוק הזאת.

אברהם רביץ: אני חושב שבעידן שאנחנו חיים בו, אנחנו צריכים להשתמש כמה שפחות בכלי הזה של מאסר, שהוא כלי ששייך לתקופה המודרנית.

אברהם רביץ: שלילת חירותו של האדם היא אחד הדברים החמורים ביותר, ויש לנקוט את הכלי הזה בהכרח כדי לתקן את החברה; ויש להשתמש בו רק כשאין כל ברירה אחרת - לדברים שהם ענישה על חטאים שהחברה רוצה לעקור מהשורש, כאשר אין שום ברירה אחרת.

אברהם רביץ: אבל במקרים שבהם אפשר להסתפק בשחרור, בשחרור זמני, בשחרור על-תנאי ממאסר, שחרור כזה יאפשר לאדם שחטא - ואולי בתנאים הנוכחיים אין לבית-המשפט דרך אחרת, אלא להעניש אותו במאסר, כאשר אנחנו מביאים הצעת חוק שיכולה לדון מחדש בעניינו ולא מייד להגיע לדבר החמור, שהוא שלילת חירותו.

אברהם רביץ: אני חושב שיש לחזק את הצעת החוק הנוכחית ולהעבירה לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם רביץ: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת רביץ.

אחמד טיבי: יבוא חבר הכנסת גאלב מג'אדלה – איננו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה גפני - מוותר.

אחמד טיבי: חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, עזמי בשארה, ואסל טאהא, מוחמד ברכה, חנא סוייד, דב חנין, חיים אורון וצבי הנדל - אינם נוכחים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל – מוותר.

אחמד טיבי: חברי הכנסת ישראל כץ, זבולון אורלב וטלב אלסאנע - אינם נוכחים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלדד - נמצא ולא מוותר.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, לפני שאתייחס לעניין השחרור בערבות, אינני יכול שלא לומר דבר על הנאומים ששמענו זה עתה.

אחמד טיבי: בבקשה, זכותך.

אריה אלדד: זה נושא מרכזי בחיי עם ישראל, בוודאי שחשובה ההתלכדות של העם בזמן מלחמה.

אריה אלדד: חסרה היתה לי באמת בדבריו של ראש הממשלה איזו התייחסות למצב שאפשר את הגעתנו לשפל המדרגה הזה, להתעלמות רבת השנים מזה שצברו טילים.

אריה אלדד: עכשיו מכים על חטא, מדברים על הדחקה, מדברים על זה שלא הפנמנו את העובדה שיש להם טילים.

אריה אלדד: שש שנים אנו אומרים שצוברים שם עוד אלף ועוד אלף ועוד אלף, וראשי מערכת הביטחון אומרים: הם יחלידו במחסנים בלבנון.

אביגדור יצחקי: לא "פייר" להגיד את זה.

אריה אלדד: אני ישבתי בוועדות כשאמרו את זה: הם יחלידו במחסנים.

אריה אלדד: אני אביא לך את הפרוטוקול; אנו יכולים שנינו לגשת לאותה ועדה, איננו יכולים להביא את זה הנה.

אריה אלדד: הם יחלידו במחסנים, אמרו לנו.

אריה אלדד: אני שמעתי באוזני - הם יחלידו במחסנים.

אריה אלדד: אז הם מחלידים עכשיו בבתים שלנו.

אריה אלדד: אבל לגופו של החוק הזה, אדוני שר המשפטים, לפני שבועות מספר היית כאן והבאת חלק אחר של אותו חוק שעוסק בשחרור בערבות, האם אני צודק?

אריה אלדד: אני יודע, שמעתי, הייתי כאן, ואז סיפרתי לך על ילדה בת 15 שמוחזקת במעצר.

אריה אלדד: שישה שבועות ילדה בת 15 מוחזקת במעצר ומסרבים לשחרר אותה בערבות, ולמה?

אריה אלדד: כי ילדה בת 15 מסרבת להכיר בסמכותו של בית-המשפט לדון אותה, ומדינת ישראל לא מספיק חזקה כדי לומר: אוקיי, ילדה בת 15, תלכי הביתה, והם מחזיקים אותה בכלא שישה שבועות לפני משפט.

אריה אלדד: מדינת ישראל גדולה וחזקה, והחוק שמאפשר שחרור בערבות, כי זה ראוי לעשות - ילדה בת 15 לא יכולה לנצח מדינה אם אינה מכירה בסמכותו של בית-המשפט, ואם המדינה בכל זאת צריכה להחזיק אותה בכלא, אז אולי הילדה צודקת?

אריה אלדד: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת אלדד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל, לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: אני מגלה נדיבות כאשר אני נמצא בשלטון, במיוחד עם יריבים פוליטיים.

אחמד טיבי: ..

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, אני מבקש בקשר לחוק המוצע לקרוא מכתב שקיבלתי זה עתה על התנהגות המשטרה בעת מעצר.

אורי אריאל: היום בשעות אחר הצהריים נדהמו תושבי יצהר לראות ביישובם עשרות שוטרי יס"מ, ניידות רבות של המשטרה וכלי רכב מסוגים שונים של המשטרה.

אורי אריאל: המשטרה והשוטרים החלו לבצע מרדפים אחרי הנערים ברחבי היישוב.

אורי אריאל: במסגרת זאת הגיעו כמה שוטרים אל בית-המדרש של הישיבה - לא פחות - והחלו תוך צעקות לדרוש מבחורים להזדהות ולאיים במעצרים.

אורי אריאל: במקום החלה מהומה תוך דרישה - - -

אחמד טיבי: באיזה יישוב, שואל חבר הכנסת יצחקי.

אורי אריאל: ביישוב יצהר.

אורי אריאל: - - - ללא הצגת צווים וכן על מנת לא להפריע למהלך הלימוד של עשרות הבחורים.

אורי אריאל: ראש הישיבה, הרב דוד דודקביץ', שנכח בסמוך, הוזעק לנסות להרגיע את השוטרים, כשלפתע שלפו השוטרים אקדחי גז והחלו מתיזים לתוך פרצופם של תלמידי הישיבה גז מדמיע.

אורי אריאל: כשניסה ראש הישיבה לפנות אליהם, דחפו אותו בגסות והתיזו לעברו גז.

אורי אריאל: הרב נפגע קלות ופונה על-ידי התלמידים.

אורי אריאל: חלק מהתלמידים התמוטטו ונזקקו לטיפול רפואי.

אורי אריאל: תלמיד אחד פונה במצב קל עד בינוני על-ידי מד"א למרכז הרפואי "ביילינסון".

אורי אריאל: אפשר לחשוב שעוסקים פה בלחימה בטרור.

אורי אריאל: כולם מגויסים - שמענו את נאומו של ראש הממשלה - והשוטרים מצאו זמן לעסוק בדברים מאוד חשובים, למצוא איזה בחור שלא התייצב לחקירה.

אורי אריאל: יש פה בעיה בהבנה של המשטרה, ויש בעיה, כנראה, בכך שיש להם לפעמים הרגשה של יתר-כוח שניתן להם עבור דברים מסוימים, שהם עושים אותם בצורה טובה שראויה לשבח, כמו מעצר מחבל היום בירושלים - ואי-אפשר שלא לשבח אותם על עבודתם זאת.

אורי אריאל: מאידך גיסא, לעתים אתה תמה, איפה אתה נמצא - האם זה סדום, האם זה חלם, האם זה ערבוב של שניהם, שזה הדבר הכי מסובך?

אחמד טיבי: חברת הכנסת טרטמן, את מרגישה טוב?

אסתרינה טרטמן: כן.

אחמד טיבי: כי דאגתי לך לרגע, בתור רופא.

אורי אריאל: אנו פונים לשר המשפטים ולשר לביטחון הפנים לא להסתפק בתשובות של מח"ש וכל מיני תשובות חוקיות, אבל די לא יעילות, אגיד את זה בשפה מאוד זהירה.

אורי אריאל: כדאי לבדוק מה קורה לעתים בפרקליטות באטימות לבה, כפי שציין ידידי אריה אלדד, וכדאי לבדוק מה קורה במשטרת ישראל, שלעתים לא מבינה בכלל איפה היא נמצאת.

אורי אריאל: תודה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת אורי אריאל.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד טל – איננו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עתניאל שנלר – איננו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בני אלון - איננו.

אחמד טיבי: כמובן, יעלה ויבוא חבר הכנסת נסים זאב, ולא יסגור את הרשימה, כי הוא דובר אחרון לפני הדובר האחרון, חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש סיעת האופוזיציה, שמצפה בקוצר רוח לדבריו.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, "יעלה ויבוא" אומרים רק בראש חודש, היום לא ראש חודש.

נסים זאב: אדוני השר, אני רוצה להתייחס קודם כול לוועדת השחרורים המיוחדת, שבהחלט צריכה להביא בחשבון, כאשר היא באה להחליט בעניין שחרורו של אסיר, אם מטעמים רפואיים או מכל טעם אחר, שצריך להתחיל לפחות לשאת את תחילת העונש, ואז הוועדה יכולה לדון בסוגיה, אם האיש באמת לא מסוגל לעמוד בתנאי המאסר, וודאי כשמדובר על כך שיש לו קנס, ואת הקנס הוא לא מכבד ולא משלם, אז גם הוועדה מביאה את זה בחשבון.

נסים זאב: אבל, אני רוצה להתייחס יותר לעניין המעצר המינהלי.

נסים זאב: אדוני השר, קיבלתי לפני שעתיים טלפון מאשה שטוענת שהמעצר המינהלי נגד בעלה הוא הרבה יותר חמור, חריף וקשה בתנאיו של אותו עציר בכל הנוגע לביקורי משפחה.

נסים זאב: למשל, בתנאים רגילים וסבירים שאדם יושב במאסר, הוא זכאי, נאמר, פעם בשבוע לביקורים.

נסים זאב: במקרה שלו הוא לא זכאי, אולי פעם בשבועיים או פעם בשלושה שבועות, וכן בנוגע לחופשות.

נסים זאב: לדעתי, ידידי, אורי אריאל, צריכים אנחנו ליזום חקיקה, ואמרתי את זה גם בוועדת החוקה.

נסים זאב: לא יכול להיות שאדם שנתון במעצר מינהלי, תנאיו יהיו קשים יותר כאשר הוא לא נשפט בכלל, שזאת החלטה שרירותית, גם אם יש צדק במעצר הזה.

נסים זאב: תנאיו לא יכולים להיות יותר חמורים, וגם יש להגביל בזמן, כמה זמן אפשר להחליט על מעצר מינהלי.

נסים זאב: אי-אפשר לתת את זה באופן חופשי, לפי שיקול דעת.

נסים זאב: לגבי הנושא שעומד במרכז העניין של מלחמה בלבנון - אני רוצה לומר לך, אדוני השר, לראשונה עמד פה ראש ממשלה והכריז קבל עם ועדה, שמדינת ישראל רואה בחטיפת החיילים הכרזת מלחמה על מדינת ישראל מצד ממשלת לבנון.

נסים זאב: ברור שכל עוד המדיניות ותפיסת העולם של מערכת הביטחון ושל הפוליטיקאים במדינת ישראל היתה שיש הפרדה בין ארגוני הטרור לבין ממשלת לבנון, לא יכולנו לפעול כפי שפעלנו בשבוע האחרון.

נסים זאב: תארו לכם שחלילה וחס תוכנית ההתכנסות של ראש הממשלה היתה יוצאת לפועל, מה היה קורה?

נסים זאב: לאן היו בורחים האזרחים?

נסים זאב: הרי מצפון בורחים למרכז, ומהדרום למרכז, ולאן יברחו אנשי המזרח?

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גדעון סער, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, העלה כאן עכשיו חבר הכנסת זאב תהייה נוקבת, מה היה קורה אילו היה עולה בידה של הממשלה לבצע את המשך מדיניות הנסיגה החד-צדדית גם ביהודה ושומרון.

גדעון סער: היום יש לנו שתי חזיתות, אדוני היושב-ראש, שתיהן חזיתות שמהן נסוגונו באופן חד-צדדי עד המילימטר האחרון, עד הקו הבין-לאומי.

גדעון סער: נסים זאב שאל לאן היו בורחים, והתשובה היא – לא היה לאן לברוח, כי כל הארץ היתה חזית.

גדעון סער: מכיוון שאותם אמצעים ארטילריים, ששום כוח לא היה יכול למנוע להצטייד בהם באותו שלב אם היינו מפנים את השטח הזה, היו מופנים לתושבים במרכז הארץ, תושבי ירושלים, כפר-סבא, הוד-השרון, תל-אביב.

גדעון סער: אמר את זה שר הבינוי והשיכון בריאיון ב"ידיעות אחרונות", שהתפרסם ביום שלישי שעבר.

גדעון סער: משום כך אנחנו רואים שהתמיכה הציבורית באותה תוכנית הולכת ויורדת, ואני בטוח שהיא לא תבוצע, מכיוון שאני יודע שבתוך הקואליציה ובתוך הממשלה יש יותר ויותר אנשים אחראיים שמבינים את הסכנה שבכך.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לנצל את יתרת הזמן שנותרה לי לעסוק בנושא שהוא פחות ברומו של עולם, אבל הוא חשוב.

גדעון סער: אם הכנסת הזאת לא תעשה מעשה ביום רביעי הקרוב, אדוני היושב-ראש, אנחנו עלולים להימצא במצב שבסוף השנה הנוכחית, בסוף 2006, לא יהיו חדשות מקומיות בטלוויזיה.

אחמד טיבי: זה דבר חמור.

גדעון סער: אתה יודע, כי אתה יודע אילו צרכים משרתת אותה תחנה שמשדרת במגזר הערבי, ויש עוד חמש תחנות אזוריות.

אחמד טיבי: יש לך הצעת חוק.

גדעון סער: ועדת השרים קיבלה בהתחלה החלטה רעה.

גדעון סער: זה קורה לה מדי פעם.

גדעון סער: צריך לשאוף, אדוני שר המשפטים, שזה יקרה כמה שפחות.

גדעון סער: אבל זה קרה לה.

חיים רמון: אני מוחה בתוקף.

חיים רמון: חבר הכנסת טיבי, אנא הגן על הוועדה בשמי.

גדעון סער: איך אני יודע שזה קרה לה?

גדעון סער: כי אתמול היא שינתה את ההחלטה הקודמת.

גדעון סער: איך אני יודע שהיתה החלטה רעה?

גדעון סער: כי עובדה שבערעור שהגיש שר התיירות, השר הרצוג, היא שינתה את ההחלטה המקורית.

אחמד טיבי: אני יכול להעיד, חבר הכנסת סער, כי בישיבתה אתמול התנהגה הוועדה בצורה מופתית.

גדעון סער: כן, כי היא אישרה הצעת חוק שלך לקריאה טרומית.

גדעון סער: ואני מברך אותה על כך, כי זאת הצעה טובה.

גדעון סער: אבל בערעורו של שר התיירות היא קיבלה החלטה שאמרה, שהממשלה תתמוך בעמדה שתוצג במליאה על-ידי שר התקשורת.

גדעון סער: זאת אומרת, עד יום רביעי תהיה לה עמדה, והיא תתמוך בעמדה שתהיה לה עד יום רביעי.

גדעון סער: חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, אמרתי ואני חוזר ואומר, ואני גם אחזור ביום רביעי מעל הבמה הזאת: אני מוכן לכל הסדר רגולטורי - שיביא משרד התקשורת, שתביא מועצת הכבלים והלוויין, שלא עשו את זה עד היום, כאשר אנחנו במחצית השנייה של 2006 - שיבטיח את המשך שידורי החדשות המקומיות.

גדעון סער: אבל אם נמשיך לשחק משחקים, אנחנו נגיע למצב שבו לא יהיו שידורי חדשות מקומיות.

גדעון סער: וכל אותו היקף נושאים שלא יכולים לבוא לידי ביטוי בתקשורת הארצית, ברמה מוניציפלית, ברמה פריפריאלית, ברמה של בעיות שמעסיקות תושבי שכונות, אגב, ברמה של דברים שהיום, במצב המשברי, שיש רזולוציות שבתחנות אזוריות אפשר – לכן אני אומר, אדוני שר המשפטים, באותה גישה עניינית שמאפיינת את האופוזיציה לאורך כל התקופה הזאת, ושתאפיין גם את הצבעתנו בעד החוק הזה שאתה הבאת והצגת לפני שעה קלה, ואת הצבעותינו בהצעות הקודמות, אני מצפה שאותה גישה עניינית תאפיין את הצבעת הקואליציה בנושא החדשות המקומיות בעוד יומיים.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת סער.

אחמד טיבי: בלי לנסות להשפיע על ועדת השרים, אין ספק שמדובר בהצעה שמעוררת עניין, גם של חבר הכנסת סער וגם של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שבאה להגן על השידורים של הטלוויזיה המקומית.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, קאטו הזקן נהג לומר בכל הזדמנות, כשהיתה לו זכות דיבור, משהו על הרס.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לומר, אדוני השר, וכנראה שכך אעשה בימים הקרובים כשתהיה לי ההזדמנות: אשרינו שבימים של מלחמה אנחנו עוסקים גם בעניינים של שגרה; על אחת כמה וכמה כשאנחנו עוסקים בסוגיה של שחרור-על תנאי ממאסר.

מנחם בן-ששון: זאת חברה שפויה.

מנחם בן-ששון: אשריך, אשרינו.

אחמד טיבי: אני מודה לחבר הכנסת מנחם בן-ששון על דבריו הקצרים.

אחמד טיבי: ננצל את העובדה ונעבור מייד להצבעה על הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון מס' 8), התשס"ו-2006, בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון מס' 8), התשס"ו-2006, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אחמד טיבי: 17 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: אני מודיע לפרוטוקול שחבר הכנסת ישראל חסון וחברת הכנסת אסתרינה טרטמן הם בעד באופן עקרוני, אבל הצבעתם לא משנה את תוצאות ההצבעה.

אחמד טיבי: הצעת החוק תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אחמד טיבי: השר יענה על שאילתות.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק זיו שאל את שר המשפטים ביום כ"ו באייר התשס"ו (24 במאי 2006): פורסם ב-Ynet ביום 9 במאי 2006, כי לפי דוח שפרסם המוקד לסיוע לעובדים זרים והקליניקה למאבק בסחר בנשים באוניברסיטה העברית, מערכת המשפט נוקטת מדיניות סלחנית כלפי עוברי עבירת סחר בנשים.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם משרדך מודע לטענות אלה, ומה היא עמדתו בנושא?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: כיצד נבחנת התנהלותה של הפרקליטות בנושא?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: הדבר אף זכה לציון מפורש בדוח מחלקת המדינה האמריקנית שפורסם בתחילת החודש, שבו נמתחה ביקורת חריפה על מדינת ישראל בכל הנוגע לטיפולה בתופעות הקשורות בעובדים הזרים, אך צוינו במיוחד פעולותיה והישגיה בתחום המלחמה בתופעה של סחר בבני-אדם למטרות זנות.

אחמד טיבי: בנוסף, בשנה החולפת הוסגרו לישראל, עקב מאמצים נכבדים של רשויות האכיפה, כמה דמויות מרכזיות מעולם הסחר בבני-אדם למטרות זנות לצורך מיצוי הדין עמם.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר המשפטים ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-18 באפריל 2006, כי עבריינים סדרתיים, ובכלל זה פושעים מסוכנים, נשלחים לעבודות שירות, למרות הסכנה לחיים ולרכוש.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הידיעות נכונות?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם תישקל חקיקה לקביעת עונשי מינימום בפועל לעבירות מסוימות?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: מה הם הקריטריונים לקביעת מוסדות כמתאימים לעבודות שירות?

אחמד טיבי: 4.

אחמד טיבי: אילו אמצעי פיקוח ננקטים כדי להבטיח שעבודות השירות יתבצעו בפועל ולא יהיו פיקטיביות?

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, 1.

חיים רמון: נכונות פרטי המקרים המופיעים בכתבה – מלשכת נציב שירות בתי-הסוהר נמסר, כי הם מאשרים את נכונות האמור בכתבה רק לגבי הפרטים המצוטטים מפי אנשי שב"ס שנמצאים בשירות פעיל.

חיים רמון: א.

חיים רמון: התיקון לחוק העונשין בעניין הבניית שיקול הדעת השיפוטי בגזר-הדין – תיקון זה צפוי להביא לצמצום התופעה של עונשים מופרזים לקולא בנסיבות שאינן מתאימות, כמו אלו המתוארות בכתבה.

חיים רמון: בתי-משפט יחויבו להתייחס בראש ובראשונה להתאמת העונש לחומרת המעשה ואשם הנאשם, כלומר העונש צריך לשקף את הגינוי החברתי על מעשה העבירה.

חיים רמון: לשיקולים אחרים, הקשורים לנסיבות האישיות של הנאשם, לא יכולה להיות השפעה דרמטית על מידת העונש, אלא בנסיבות מצומצמות שהחוק מונה.

חיים רמון: שימת דגש על שיקולי שיקום, תוך מתן משקל נמוך לעקרון הגמול, יכול להביא לתוצאות כמו אלו המנויות בכתבה, ואנו מקווים שהתיקון, שנותן בכורה לעקרון הגמול, יצמצם אותן במידה ניכרת.

חיים רמון: גם העובדה שבית-משפט מחויב בהנמקה מפורטת של השיקולים שהביאו אותו להשית עונש מסוים, תצמצם את תופעת העונשים שאינם הולמים.

חיים רמון: 3.

חיים רמון: הקריטריונים לקביעת מוסדות כמתאימים לעבודות שירות הם, כפי שנמסר משב"ס - א.

חיים רמון: העבודה במוסד צריכה להיות עבודה למטרות של תועלת הציבור.

חיים רמון: קריטריון זה הוא פועל יוצא של הגדרת "עבודה ציבורית" בחוק; ב.

חיים רמון: יכולת פיקוח יעילה למעסיק על עובדי השירות; ג.

חיים רמון: המיקום הגיאוגרפי של המוסד ונגישותו לאזורי מגורים; ד.

חיים רמון: קיום רישום נוכחות של עובדי השירות להנחת דעת הממונה על עבודות השירות; ה.

חיים רמון: התחייבות של המעסיק לפעול על-פי "הנחיות למעסיק עובדי שירות" של הממונה על עבודות השירות.

חיים רמון: ב.

חיים רמון: המפקחים מטעם שב"ס עורכים ביקורות פתע במוסדות האמורים, בתדירות של אחת לשבוע.

חיים רמון: במהלך הביקורות נבחן תפקוד עובד השירות, סדרי העסקתו והפיקוח עליו על-ידי המעביד.

חיים רמון: כמו כן, המפקח מוודא את נוכחותו של עובד השירות במקום על-ידי בדיקת זהות.

חיים רמון: המפקח מברר את הסיבות להיעדרות העובד, אם נעדר.

חיים רמון: המפקח מטפל בבעיות משמעת, ומוסמך לנקוט אמצעי משמעת המגיעים עד המלצה להפסיק את עבודת השירות.

חיים רמון: ממצאי הביקורת מתועדים בדוח ביקורת.

אחמד טיבי: תודה, כבוד השר.

אחמד טיבי: שאלה נוספת.

אריה אלדד: תודה, אדוני השר, על התשובה המקיפה והממצה.

אריה אלדד: אני רואה שאתה צריך ללגום מים אחרי קריאתה.

אריה אלדד: אני מברך אותך, זה צעד נכון אחרי קריאת פרק ארוך.

אריה אלדד: בשנת 2005 הופסקו עבודות השירות של כ-500 מתוך 2,000 האנשים שנפסקו להם עבודות שירות.

אריה אלדד: האם יש די כוח-אדם כדי לפקח על ביצוע בפועל של עבודות השירות הללו?

אריה אלדד: והאם הוחלט להפסיק הכרה במוסד מהמוסדות כראוי להיות כזה שבו מתקיימות עבודות שירות?

חיים רמון: אני רוצה לומר לחבר הכנסת אלדד, שאתה שואל אותי שאלות שאינן בתחום סמכותי.

חיים רמון: שמעתי את השאלה, וכידוע, עבודות שירות מפוקחות על-ידי השב"ס, שנמצא תחת אחריותו של השר לביטחון הפנים.

חיים רמון: עניתי על כל השאילתא כדי לא לפצל אותה, לכן גם לקחנו נתונים מהשב”ס.

חיים רמון: האחריות הישירה שלי התייחסה לנושא הענישה, האחדת הענישה וחומרת הענישה.

חיים רמון: לצערי, אני לא יכול לענות לך על השאלה הנוספת, אבל אשמח לבקש מהשב"ס פרטים נוספים ולהמציא לך אותם ישירות.

אחמד טיבי: תודה, כבוד השר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר המשפטים ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006): נודע לי, כי מרשם האוכלוסין אינו מקבל פסקי-דין של בית-דין שרעי לצורך רישום אבהות, ודורש מהפונים אליו להמציא פסק-דין מבית-הדין לענייני משפחה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הפרטים נכונים?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – מדוע מרשם האוכלוסין אינו מקבל פסק-דין של בית-הדין השרעי, ומה הבסיס לדרישה זו?

חיים רמון: 1-2.

חיים רמון: חוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה-1965 (להלן - החוק), חל אך ורק על תושבים, כהגדרתם בחוק.

חיים רמון: פסקי-דין שרעיים בדבר קביעת אבהות לקטין תושב ישראל, כהגדרתו בחוק, ששני הוריו תושבים, כהגדרת החוק – והם בלבד – נרשמים במרשם האוכלוסין.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, מאחר שהסמכות לקבוע אבהות נתונה גם לבית-הדין השרעי, ומאחר שעל-פי החוק למרשם אוכלוסין בית-דין שרעי הוא ערכאה שיפוטית שיש לכבד את ההחלטות שלה, אינני מבין מדוע בית-הדין לענייני משפחה פסק-הדין שלו מחייב, ולעומת זאת, בית-שרעי שנותן פסק-דין לגבי קביעת אבהות, זה לא מחייב את משרד הפנים.

טלב אלסאנע: מה פסק-הדין הולך לומר?

טלב אלסאנע: שאותו קטין, הוריו הם פלוני אלמוני.

טלב אלסאנע: פסק-הדין הזה ניתן על-פי עדויות וראיות, אז או שאומרים לבית-הדין השרעי: אין לך סמכות, אל תוציא פסקי-דין כאלה, או שהוא אכן מוסמך להוציא פסקי-דין שמחייבים.

טלב אלסאנע: מדוע כאילו מפקפקים בסמכותו ופסק-הדין שלו לא תקף, ולעומת זאת, בית-דין לענייני משפחה, פסק-הדין שלו מכובד, ומשרד הפנים מכבד את פסק-הדין הזה?

טלב אלסאנע: תודה.

חיים רמון: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני חוזר על מה שאמרתי, שפסקי-דין שרעיים בדבר קביעת אבהות לקטין שהוא תושב ישראל, שזאת ההגדרה בחוק, וששני הוריו תושבים, הם אלה שנרשמים במרשם.

חיים רמון: מי שלא נרשם במרשם הם אלה שאינם תושבים.

טלב אלסאנע: אני רוצה להבין, אם שני ההורים הם תושבי ישראל ובית-הדין השרעי פוסק אבהות, משרד הפנים יכבד את פסק-הדין או לא?

חיים רמון: יכבד.

חיים רמון: אני חוזר ואומר, פסקי-דין שרעיים בדבר קביעת אבהות לקטין – יש שלושה תנאים מצטברים: הקטין הוא תושב ישראל, כפי שההגדרה בחוק.

חיים רמון: שני הוריו תושבים – לא מספיק שאחד מההורים הוא תושב, כהגדרה בחוק, הם בלבד נרשמים במרשם האוכלוסין.

חיים רמון: אני קורא.

טלב אלסאנע: זה לא המצב בפועל.

חיים רמון: אני משוכנע שהמצב שאתה הצבעת עליו זה לגבי כך שהקטין או שני הוריו או אחד משני הוריו לא היו תושבים.

חיים רמון: אם שלושתם תושבים, זה נרשם על-פי חוק מרשם האוכלוסין, שחל אך ורק על תושבים, כפי ההגדרה בחוק.

חיים רמון: אני מדגיש, ההגדרה בחוק של תושב היא לא תמיד הגדרות אחרות.

טלב אלסאנע: למה בית-הדין לענייני משפחה נותן פסק-דין שקובע ובית-הדין השרעי לא?

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, דיאלוגים מהסוג הזה אינם מקובלים במליאה.

אחמד טיבי: אפשרתי לחבר הכנסת טלב אלסאנע את ההתערבות האחרונה, לפנים משורת הדין.

חיים רמון: אני חוזר, חוק מרשם האוכלוסין חל אך ורק על תושבים כהגדרה בחוק, ולא חשוב איזה בית-דין קבע את העניין.

אחמד טיבי: תודה רבה, כבוד השר.

אחמד טיבי: שאילתא חשובה, מס' 79 - מאוד חשובה, חבר הכנסת דוד טל - של חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: לכן היא חשובה.

אחמד טיבי: לא הבנת את הרמז?

גדעון סער: חשבתי שהתכוונת שיש שאילתות שהן חשובות וכאלה שלא חשובות.

גדעון סער: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את שר המשפטים ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006):

גדעון סער: נטען כי ב-11 באפריל 2006, בזמן שישבו במכוניתם בגבעה-הצרפתית בירושלים, הוכו שני אזרחים בידי שוטרים ונעצרו במגרש-הרוסים ל-24 שעות.

גדעון סער: הוגשה תלונה למחלקה לחקירות שוטרים.

גדעון סער: רצוני לשאול: 1.

גדעון סער: האם המקרה ידוע למשרדך?

גדעון סער: 2.

גדעון סער: האם נפתחה חקירה, ואם כן – מה הן תוצאותיה עד כה?

גדעון סער: 1.

גדעון סער: השאילתא שבנדון מתייחסת לאירוע שהתרחש ביום 11 באפריל 2006 בירושלים, ובו, טוענים שני אזרחים, הם הוכו על-ידי שוטרים בעת שישבו ברכבם.

דוד טל: אפשר שאלה נוספת?

אחמד טיבי: מייד אחרי השואל שרוצה לשאול.

אחמד טיבי: החקירה בוודאי מתנהלת על-ידי מח"ש.

אחמד טיבי: ידועה עמדת אדוני לגבי מח"ש והצורך לאזרח אותה או לשנות אותה.

אחמד טיבי: האם יש לוח זמנים לביצוע משנתו או דעתו של השר בנושא?

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, אני השבתי על השאילתא על נושא מח"ש - -

אחמד טיבי: נכון, לפני כמה ימים.

חיים רמון: - - בהזדמנות אחרת בשבוע שעבר, כאשר עניתי על הצעות לסדר-היום והסברתי בהרחבה שלא אחזור עליה כאן, מדוע התהליך הוא אטי מדי.

חיים רמון: אבל נעשה מאמץ גדול וניתנה הוראה ברורה ממני, ואני עוקב אחר המהלך הזה מקרוב, שתהיה תחלופה כמה שיותר מהירה של חוקרים שמושאלים מהמשטרה למח"ש לחוקרים שאין להם שום קשר למשטרה והם עובדים אך ורק במח"ש, ואל מח"ש הם באו וממח"ש הם ישובו אל חייהם האזרחיים ולא למשטרה.

אחמד טיבי: העומד בראש המחלקה הזאת יהיה אזרח?

חיים רמון: מי שעומד בראש המחלקה הזאת הוא פרקליט, אבל כל המחלקה הזאת, מהעומד בראש ועד אחרון החוקרים, לא יהיה להם שום קשר למשטרה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני השר.

אחמד טיבי: שאילתא נוספת, של חבר הכנסת צבי הנדל, מס' 114 - לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את שר המשפטים ביום י"א בסיוון התשס"ו (7 ביוני 2006): בפנייה שהגיעה ללשכתי נטען, כי חוקר מח"ש מתנהג בצורה עוינת ובוטה בעת חקירות.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם ייבדקו התלונות נגד החוקר בצורה מעמיקה, ואם כן – כיצד?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם לאחר הבדיקה יינקטו הצעדים הדרושים?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: מעורבותו של מר עמרי בן-מאיר בחקירה היתה מוגבלת מראש לביצוען של פעולות חקירה ספציפיות.

אחמד טיבי: מאחר שחוקר אחר הופקד על ניהול החקירה ואופן ביצועה, לא חרג מר בן-מאיר מקו החקירה שהותווה לו.

אחמד טיבי: שלוש שאילתות שהשר יענה עליהן.

אחמד טיבי: מס' 142, של חבר הכנסת יואל חסון, מס' 143, של חבר הכנסת יעקב כהן, מס' 187, של חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר המשפטים ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם, כי עובדי בית-המשפט בתל-אביב, ביניהם שומרי מצוות, נאלצים לעבוד גם לאחר כניסת השבת, בניגוד לחוק, בגלל שופטי מעצרים תורנים אטיים, וכי גם שוטרי הליווי והעצורים נפגעים בשל כך.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הדבר נכון?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם תימנע הישנות הדבר, ואם כן – כיצד?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם משרדך מפקח על כל בתי-המשפט בארץ בנושא זה, ואם כן – באילו דרכים?

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר המשפטים ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות", ביום ד' בסיוון תשס"ו, 31 במאי 2006, שבגלל חוסר ניסיונם של שופטים אזרחיים בתל-אביב, דיוני הארכת מעצר נמשכים לתוך השבת ועובדים נאלצים לעבוד בשבת בניגוד לרצונם.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם נכון הדבר?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם יפעל משרדך למניעת עבודה בשבת בבתי-המשפט, ואם כן – כיצד?

אחמד טיבי: חבר הכנסת אברהם מיכאלי שאל את שר המשפטים ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות", כי עובדי בית-משפט בתל-אביב נאלצים לעבוד בשבת, וכי עצורים משתחררים סמוך לכניסתה, כיוון שהשופטים התורניים מסיימים את עבודתם זמן קצר לפני שבת.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הידיעה נכונה?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – כמה זמן לפני כניסת השבת הסתיימו הדיונים בחצי השנה האחרונה?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם התופעה רווחת גם בערים אחרות, ומה ייעשה למניעתה?

חיים רמון: אני משיב על כל שלוש השאילתות, לחבר הכנסת יואל חסון, לחבר הכנסת יעקב כהן ולחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואל חסון, שאלה נוספת מהצד.

יואל חסון: אדוני השר, האם לעובדים יש אפשרות הבחירה אם לעבוד באותם רגעים שאתה מדבר עליהם, או שכופים עליהם לעבוד ולחלל שבת?

חיים רמון: אני מניח, אני יוצא מתוך הנחה שמשרד כמו משרד המשפטים, שחרד לזכויות האדם, לא יעלה על הדעת שהוא יכפה על עובד שאיננו רוצה לעבוד בשבת מטעמי אמונתו הדתית - שייכפה עליו דבר כזה.

חיים רמון: אני אומר את זה מתוך הנחה, שלדעתי כמעט לא ניתנת לסתירה, אבל אני מבטיח לבדוק אם יש תופעה מהסוג הזה.

חיים רמון: אני משוכנע שאין, אבל אם חס ולילה יש, היא תיעלם.

אורי אריאל: השר, יכול להיות שהם עובדים במוצאי שבת בבוקר?

חיים רמון: חברי כנסת עובדים במוצאי שבת בבוקר, שרים עובדים במוצאי שבת בבוקר - -

גדעון סער: לא יכול להיות.

חיים רמון: - - עובדי משרד המשפטים אינם עובדים במוצאי שבת בבוקר, אלא כפי שציינתי, במקרים חריגים הגובלים בפיקוח נפש, מבלי לקבוע הלכה בעניין.

חיים רמון: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב כהן, שאלה נוספת, בבקשה.

יעקב כהן: אדוני השר, האם נעשים מאמצים לסיים את העבודה בזמן שהעובד יוכל להגיע לביתו לפני כניסת שבת?

יעקב כהן: הפירוש הוא, האם נעשים מאמצים לתגבר את הכוח ולהיות מודעים מתי זה זמן שבת.

יעקב כהן: כי לא מדברים על פיקוח נפש, מדברים על דברים סטנדרטיים; לסיים בזמן את העבודה, לשחרר את העציר ואת העובד.

יעקב כהן: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

חיים רמון: אני ציינתי בתשובה על השאילתא, שבערבי שבתות וחגים משתדלים מאוד שהעבודה תסתיים לפני כניסת השבת, כך שאנשים שמקפידים על שמירת השבת לא ייאלצו חס וחלילה לחלל שבת.

חיים רמון: אני אבדוק שוב אם כל הנהלים האלה נשמרים על-ידי בתי-המשפט והפרקליטות, ואמסור לחברי הכנסת אם יש משהו שאמרתי שהוא לא מדויק, ואם זה כך, אתקן אותו, אף שאני משוכנע שכך העניינים מתנהלים במשרד המשפטים.

חיים רמון: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אני מודה לך על התשובה, אבל רציתי לשאול עוד.

אברהם מיכאלי: אני מבין שמדובר בתורנויות בערבי שבת וערבי חג.

אברהם מיכאלי: ידוע שבתורנויות לא שמים תמיד את השופטים המומחים באותו תחום, ואז קורה הרבה פעמים שהסחבת כן נגרמת על-ידי כך שאותם השופטים התורנים שדנים בתיקים נאלצים כנראה להחזיק את האנשים יותר זמן.

אברהם מיכאלי: האם לא כדאי לבדוק את העניין?

חיים רמון: בדרך כלל בתורנות באים מקרים דחופים של מעצרים למשל, שהם דברים דחופים.

חיים רמון: לא מתנהלים דיונים והוכחות ודיונים מאוד מורכבים בימי שישי וערבי חג, לכן אינני חושב שיש איזושהי סחבת בעניין.

חיים רמון: בתורנות נוטלים חלק כמעט כל השופטים.

חיים רמון: יש תורנות של שופטי מעצרים ותורנות של שופטים אחרים, כך שהדברים הללו אינם אלה שגורמים לעיכוב עד כדי דיון עד כניסת שבת.

אחמד טיבי: תודה רבה לכבוד השר.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 144, של חבר הכנסת מאיר פרוש - לא נמצא; לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מאיר פרוש שאל את שר המשפטים ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם, כי פרוטוקולים של פסקי-דין במשפטי גירושין - עם ציון שמות המתדיינים ופרטים רגישים על אודות בני-הזוג - שהתנהלו בדלתיים סגורות, נמצאו מושלכים ברחוב.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם המידע נכון, ואם כן – כיצד יטופל העניין?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם קיימים במשרדך נהלים בנושא השמירה על חוק הגנת צנעת הפרט?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: בנוסף, האפשרות לעיין בתיקי בתי-המשפט מותרת לצדדים לתיק ולמי שהם מתירים לו לעיין בתיק בלבד.

אחמד טיבי: כל אדם אחר המבקש לעיין בתיק חייב לקבל רשות לכך מבית-המשפט, ובתיקים חסויים העיון אסור ממילא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב כהן, שאילתא מס' 145, וחבר הכנסת יעקב מרגי, שאילתא מס' 146 - חבר הכנסת מרגי לא נמצא, אבל חבר הכנסת יעקב כהן נמצא.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אחמד טיבי יודע להבחין בין כוהן לבין ישראל.

אחמד טיבי: ירדת לסוף דעתי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר המשפטים ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם ב"המודיע" (ה' בסיוון תשס"ו – 1 ביוני 2006( שפרקליטה במחוז הדרום מעכבת החזרת גופות ישראלים שנרצחו על רקע פלילי בשטחי הרשות הפלסטינית, ולא הסכימה למנוע את נתיחת גופת תינוקת שנפטרה באשדוד.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הדברים נכונים?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם תישקל הוצאת נושאים הנוגעים לכבוד המת מידה של הפרקליטה?

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב מרגי שאל את שר המשפטים ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם ב"המודיע", כי פרקליטת מחוז הדרום מסרבת לאשר עסקה שלפיה ישראלים שנרצחו ברשות הפלסטינית יובאו לקבר ישראל.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הדברים נכונים?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן - בכמה גופות מדובר?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: מדוע מסרבת הפרקליטה לאשר את העסקה? 4.

אחמד טיבי: האם הפרקליטה מתייעצת עם רבנים בנושא קבורת נפטרים?

אחמד טיבי: 4-1.

אחמד טיבי: אשר לשאלה על-אודות עיכוב החזרת גופות הישראלים שנרצחו בשטחי הרשות הפלסטינית: לבית-המשפט המחוזי בבאר-שבע הוגש כתב אישום נגד שרחביל גית, טאלב ג'ת ודירבאשי - להלן "הנאשמים" - אשר מייחס להן עבירות של קשירת קשר לביצוע פשע, חטיפה לשם חבלה חמורה, סיכון חיי אדם בנתיב תחבורה והפרעה לשוטר.

אחמד טיבי: לאחר כמה התכתבויות בין פרקליטות המדינה לבא-כוח הנאשם, ועל דעת היועץ המשפטי לממשלה, הוחלט כי פרקליטות המדינה תסכים להקלה בעונש, במידה שדירבאשי יוביל את המשטרה אל הגופות ורק לאחר שהמדינה תבדוק את הגופות ותקבע, על-פי שיקול דעתה הבלעדי, שאחת הגופות היא של ישראלי נעדר.

אחמד טיבי: סוכם כי ההקלה בעונש תחול על כל שלושת הנאשמים, אף שרק דירבאשי מעורב בהבאת הגופות.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב כהן, שאלה נוספת אם אתה עומד על כך.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, הפרקליטה המוזכרת בנדון מנעה סיום הפרשייה של התינוקת שנפטרה באשדוד.

יעקב כהן: השאלה היא, מה עושים שלא יישנו מקרים כאלה, במיוחד ששמעתי בסוף שחטפו את התינוקת הזאת ויש שמועות שונות מי חטף אותה.

יעקב כהן: אחד מחברי הכנסת אמר, שיכול להיות שרוח הרפאים שביקרה בכנסת כאן לפני חודשיים היא שחטפה את התינוקת.

אחמד טיבי: הטענה הזאת עדיין נבדקת.

אחמד טיבי: ..

יעקב כהן: בכל אופן, מה נעשה כדי שלא יישנו מקרים טרגיים כאלה בשעות קשות, שהפרקליטה הקשוחה הזאת, שידעה לחפות במקרים אחרים, במקרה הזה היתה מאוד קשוחה ולא הסכימה לוותר על שערורייה כואבת ומיותרת?

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת כהן.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני שמח שהטענה בנושא של עיכוב גופות בפרשה שציינתי לא היתה ולא נבראה, ואפילו משל לא היתה.

חיים רמון: אשר לנושא הקודם, אני חושב שכבר התקיים דיון גם במליאה - אני לא יודע אם במליאה אבל בוודאי בוועדת הפנים של הכנסת, ושם הצגנו את העמדה ואת שיקול הדעת של הפרקליטה, שבמקרה הזה אני חושב שהוא היה נכון.

חיים רמון: אני מציע להימנע עד כמה שניתן, גם אם חולקים על השקפתה ועל שיקול דעתה של הפרקליטה, מלהדביק לה תוויות.

חיים רמון: היא עושה את עבודתה לפי מיטב שיקול דעתה המקצועי וכך היא נוהגת, ואני מציע ומבקש מחברי כנסת מכל הסיעות לא להדביק לה מניעים שאינם במקומם.

חיים רמון: תודה.

דוד אזולאי: היא מדביקה לעצמה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר המשפטים ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם ב"מעריב", כי לפי דוח מבקר המדינה, שלושה שופטי בית-המשפט קיבלו כרטיסי חינם למשחקי כדורסל עקב חברותם בארגוני ספורט, וכי על שר המשפטים ונשיא בית-המשפט העליון להחליט אם יש לנקוט צעדים נגד השופטים.

דוד אזולאי: רצוני לשאול: 1.

דוד אזולאי: האם הפרטים נכונים?

דוד אזולאי: 2.

דוד אזולאי: אם כן – מה הוחלט לגבי השופטים?

דוד אזולאי: 3.

דוד אזולאי: האם ננקטו צעדים, אם כן – אילו, ואם לא – מדוע?

דוד אזולאי: 4.

דוד אזולאי: האם הנציבה, כהמלצת המבקר, המשיכה לטפל בנושא?

דוד אזולאי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

דוד אזולאי: הנציבה המליצה לנזוף בשופטים, וכך נעשה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר המשפטים ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006): פורסם, כי על-פי חוק נפגעי עבירה, מוטלות מגבלות על חזרת עברייני מין לסביבת קורבנותיהם, אולם כשלים מינהליים מונעים קבלת מידע מהיר מרשויות אכיפת החוק, ולכן לא ניתן לספקו לציבור.

דוד אזולאי: רצוני לשאול: 1.

דוד אזולאי: האם נכון הדבר?

דוד אזולאי: 2.

דוד אזולאי: אם כן – אלו כשלים מונעים את העברת המידע לציבור?

דוד אזולאי: 3.

דוד אזולאי: כיצד ייאכף החוק?

חיים רמון: 1-3.

חיים רמון: השאילתא הופנתה בעקבות ידיעה בעיתון "ידיעות אחרונות", שבעיקרה עסקה בדיווח לוועדת החוקה, חוק ומשפט על יישומו של חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה, התשס"ה–2004.

חיים רמון: לצערי, ההנחות בידיעה ולפיכך מסקנותיה אינן עולות בקנה אחד עם הדיווח לוועדת החוקה ועם הדיון שנערך בעקבותיו, ויש בהן כדי להטעות, ונבקש, על כן, להעמיד דברים על דיוקם.

חיים רמון: חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה קבע חובת דיווח שנתי מטעם שר המשפטים לוועדת החוקה, חוק ומשפט על יישומו של החוק בשלוש השנים הראשונות ממועד כניסתו של החוק לתוקף.

חיים רמון: לפי הקבוע בחוק, על השר לדווח על-אודות ההליכים שהתקיימו לפיו.

חיים רמון: חובת הדיווח נקבעה על מנת שניתן יהיה לעמוד על עניינים ובעיות שעלולים להתעורר במהלך יישומו של החוק, כתוצאה מחדשנותו.

חיים רמון: עוד דווח לוועדת החוקה, שעל מנת לייעל את הליך איסוף הנתונים, ולהבטיח שבידי משרד המשפטים מצויים מלוא הנתונים על-אודותם, נעשה ניסיון לבדוק אם ניתן לאפיין הליכים אלה במערכת המחשוב של בתי-המשפט.

חיים רמון: יודגש: מדובר על איסוף נתונים בדבר הליכים שכבר התקיימו בבקשה להטיל מגבלות על חזרת עבריין המין לסביבת נפגע העבירה.

חיים רמון: היות שכיום לא ניתן לעקוב אחר הליכים אלה באופן ממוחשב, נמסר לוועדת החוקה, שאף שנעשה מאמץ לאסוף את מלוא הנתונים, הרי שלא ניתן להוציא מכלל אפשרות שהתקיימו הליכים נוספים לפי החוק, שלא הגיע מידע לגביהם למשרד המשפטים.

חיים רמון: אשר למידע לגבי מועד שחרורו של עבריין המין מהמאסר – מידע זה מובא לידיעת נפגע העבירה לפי הוראות חוק זכויות נפגעי עבירה.

חיים רמון: חבר הכנסת אלי אפללו שאל את שר המשפטים ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות" (9 ביוני 2006), כי עולה חדש שוהה כחודש במעצר בגין אי-הופעתו של מתורגמן.

חיים רמון: רצוני לשאול: 1.

חיים רמון: האם נכון הדבר?

חיים רמון: 2.

חיים רמון: אם כן – מה עמדת משרדך בנושא?

חיים רמון: 3.

חיים רמון: האם בירר בית-המשפט מדוע לא הופיע המתורגמן?

חיים רמון: 4.

חיים רמון: אם כן – מדוע שהה העציר זמן ממושך במאסר?

חיים רמון: 5.

חיים רמון: מה ייעשה למניעת הישנות מקרים כאלה?

חיים רמון: 1-5.

חיים רמון: בתאריך 11 במאי 2006 הוגש נגד הנאשם כתב-אישום ובקשה למעצר עד תום ההליכים בנושא אלימות בתא המשפחתי.

חיים רמון: באותו היום התקיים דיון בבקשה למעצר עד תום ההליכים בפני כבוד השופט אזולאי.

חיים רמון: באותה ישיבה ביקש הסניגור, עורך-דין אבי מוסקוביץ, דחייה ליום 15 במאי 2006, ובית-המשפט הורה לזמן מתורגמן לשפה הרומנית באותו מועד.

חיים רמון: בין לבין, בתאריך 24 במאי 2006 ביקש שירות המבחן לדאוג לנוכחות מתורגמן מהשפה הרומנית על חשבון בית-המשפט, לשם שיחה עם הנאשם בבית-המעצר, מאחר שלשירות המבחן אין תקציב למינוי מתורגמן לשפה זו.

חיים רמון: יש לציין שגם בהעדרו של מתורגמן מחברת "פרוטוקול", בית-המשפט קיים את הדיון, וזאת בעזרת פקידים של בית-המשפט - עוזרים משפטיים - השולטים בשפה הרומנית, וזכויותיו של הנאשם לא קופחו במהלך הדיון בבית-המשפט.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת אלי אפללו.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני חושב שבכל זאת נפגעה הזכות של אדם שלא מבין את השפה בכך שלא הגיע, מכל סיבה, מתורגמן של חברת "פרוטוקול".

אלי אפללו: לפחות הייתי מצפה: 1.

אלי אפללו: שתודיע מעל הבמה הזאת, שחברה שלא עומדת בהתחייבות שלה לבוא, ובעקבות זה נמשך מעצרו של אדם לתקופה של עוד חודש כיוון שהוא לא הובן – הייתי מצפה שתודיע מעל הבמה הזאת שחברת "פרוטוקול" שעשתה את הדבר לא יכולה להמשיך לעבוד כמתורגמנית בבתי-המשפט; 2.

אלי אפללו: אם בפעם הבאה יקרה כדבר הזה, הייתי מצפה שבית-המשפט לפחות יזכה את האיש עד שידאגו למתורגמן כדי שידע את זכויותיו, ולא ישתמשו בעובדת של בית-המשפט, עובדת ניקיון או מדפיסה, שהיא לא מתורגמנית מוסמכת.

אלי אפללו: אני חושב שדבר כזה גורם עוול לאנשים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אפללו, תודה.

אחמד טיבי: אדוני, בבקשה.

חיים רמון: אין ספק שהנושא של חברת "פרוטוקול" צריך להיבדק, והוא ייבדק גם לאור ההחלטה של בית-המשפט בעניין הזה, והמשך ההתקשרות עם חברת "פרוטוקול" יידון.

חיים רמון: אני לא בקיא אילו הסכמים יש אתה ומה צריך לעשות - -

אלי אפללו: - - -

חיים רמון: - - אבל אני בהחלט צריך לבדוק למה ואיך.

חיים רמון: אבל בהחלט אי-אפשר לעבור לסדר-היום על ההתנהלות של חברת "פרוטוקול", גם לאור החלטת בית-המשפט, והנושא הזה ייבדק.

אחמד טיבי: השר אמר דברים חשובים.

אחמד טיבי: אדוני השר, תודה רבה.

אחמד טיבי: עכשיו, שאילתא מס' 190, של חבר הכנסת חיים אמסלם: מגורי דיינים בעיר שיפוטם.

אחמד טיבי: זו הזדמנות לברך את חברי הכנסת שהגישו את השאילתות ונשארו עד שעה מאוחרת, וגם את השר, שטרח להגיע.

אחמד טיבי: אני אומר את זה, כי מדי פעם אומרים שהשר לא מגיע ושחברי הכנסת לא מגיעים.

אחמד טיבי: רוב אלה שהציגו שאילתות נמצאים ונוכחים פה.

אחמד טיבי: אדוני השר, בבקשה.

המשפטים: ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006) על דיינים – להבדיל מרבני עיר או שכונה – להתגורר בעיר מגוריו.

המשפטים: רצוני לשאול: 1.

המשפטים: מדוע, אם עבודת הדיין אינה נפגעת, עליו להתגורר בעיר שיפוטו?

המשפטים: 2.

המשפטים: האם גם שופטים מחויבים לגור בעיר שיפוטם?

המשפטים: 3.

המשפטים: אם לא – מדוע?

המשפטים: 4.

המשפטים: כמה מהשופטים מתגוררים בעיר מגוריהם, וכמה לא?

המשפטים: 4-1.

המשפטים: נושא השאילתא מעלה סוגיה רגישה ולא פשוטה של הבדלים בין מערכת בתי-המשפט הרגילה למערכת בתי-הדין הרבניים.

המשפטים: לי לפחות לא ידוע כי נערכה חשיבה אחידה ומערכתית-כוללת על הנושא תוך התייחסות לשתי המערכות.

המשפטים: זאת במיוחד לאור העובדה שעשרות בשנים היתה מערכת בתי-הדין שייכת למשרד הדתות ושר הדתות הוא זה שעמד בראשה.

המשפטים: כיום שר המשפטים הוא היושב-ראש של שתי ועדות הבחירה – מה שמחדד את ההבדלים ומנתב אליו את פערי המדיניות.

המשפטים: לגבי דיינים הכלל הוא בהחלטות ישנות של הוועדה לבחירת דיינים, כך מסר לי הרב בן-דהאן, מנהל בתי-הדין הרבניים.

המשפטים: אצל הדיינים גם חותמים המועמדים ערב מינוים על התחייבות להתגורר באזור הכהונה.

המשפטים: אי-קיומה של התחייבות זו מוליד בעיה רצינית הנפרדת לסוגיה העקרונית, והיא התופעה של אי-קיום התחייבויות ואף השגת מינוי על בסיס התחייבות שלא היתה כוונה לקיימה.

המשפטים: לטעמי, זה לב העניין באשר לצורך לטפל באלו המפירים את התחייבותם.

המשפטים: על נושא זה עמדה גם נציבת תלונות הציבור נגד השופטים.

המשפטים: קיבלתי לידי מהנהלת בתי-המשפט את רשימת השופטים, מקום מגוריהם ובית-המשפט שבו הם מוצבים.

המשפטים: נתונים אלו נתונים לכמה אפשרויות של עיבוד.

המשפטים: כפי המסתבר, מדובר בכ-25 שופטים מתוך כ-550 שופטים - כ-4.5% - המרוחקים למעלה מ-70 קילומטרים ממקום עבודתם.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם, שאלה נוספת.

חיים אמסלם: אדוני השר, תודה לך על התשובה.

חיים אמסלם: בעצם, אני מבין שהתלונה על הדיינים היא מכוח אותה התחייבות שמחייבים את הדיינים.

חיים אמסלם: כלומר, בעצם, הטענה היא: אם הם חותמים על דבר, למה הם חותמים על דבר שהם לא מתכוונים לקיים?

חיים אמסלם: בעצם, עכשיו אני שואל: למה בכלל צריך לבוא לדיינים ולחייב אותם לגור במקום שיפוטם?

חיים אמסלם: אדוני השר, אני רוצה לציין, שמובא בספרים, בהלכה, שדיינים רבים בעבר, כשהיו יושבים לדון, היו שמים טלית על ראשם כדי לא לראות מי הנדונים העומדים לפניהם.

חיים אמסלם: כלומר, זה שהדיין גר בעיר, ואדרבה, מכיר את פלוני ואת אלמוני ואת המכובד יותר ואת המכובד פחות, זה גריעותא ולא מעליותא מצד ההלכה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני, בבקשה.

חיים רמון: אני רוצה לחזור על הדבר העקרוני בעיני.

חיים רמון: הסוגיה אם צריך לגור או לא לגור, אתייחס אליה בקיצור.

חיים רמון: אבל, כאשר התברר לדיינים מסוימים שהם למשל היו מועמדים לדיינות - וביררתי זאת - והתברר להם שהם צריכים להעביר את מקום מגוריהם, ויתרו על תפקיד ואמרו: "אנחנו מעדיפים להישאר לגור בבני-ברק, בירושלים או בתל-אביב, ולא לעבור לבאר-שבע כדי להיות דיינים".

חיים רמון: לעומת זאת, חבריהם חתמו על התחייבות והם דיינים.

חיים רמון: זה לא דבר פשוט.

חיים רמון: הם דנים יום יום באנשים אשר מתחייבים.

חיים רמון: אמרו: "כן, כן, אנחנו חותמים" ולא קיימו את התחייבותם.

חיים אמסלם: זה מוסכם - - -

חיים רמון: לכן, הדיינים האלה, בלי שום קשר למה שיקרה בעתיד - האם אנחנו נדבק בכלל הזה או לא, כל הדיינים שהתחייבו לעבור לגור במקום מושבם - או שיעברו להיות דיינים במקום מושבם או שיחדלו מלהיות דיינים.

חיים רמון: לא יכול לשבת דיין על כיסאו ולדרוש מהמתדיינים לפניו לקיים התחייבויות, כאשר הוא עצמו איננו מקיים את ההתחייבות.

חיים רמון: לגופו של עניין, לנושא עצמו, אחת הבעיות היא לא שהוא מכיר או לא מכיר את האנשים.

חיים רמון: לצערי הרב, תופעת האיחורים והאי-התייצבות של דיינים היא בעיה לא פשוטה, ואגיד זאת בלשון זהירה.

חיים אמסלם: אז צריך - - -

אחמד טיבי: נא לאפשר לשר להמשיך.

חיים רמון: נמסר לי שקרוב ל-50% מהדיינים גם אין להם רשיון נהיגה, כלומר, הם מגיעים למקום כהונתם בתחבורה ציבורית.

חיים רמון: איך אני יודע?

חיים רמון: ביקשו ממני שאפנה לוועדה שקובעת את שכרם ואת תנאיהם של מי שאין להם אחזקת רכב, שאדאג לקצובת נסיעה בתחבורה הציבורית.

חיים רמון: תתאר לך דיין בתחבורה ציבורית שאמור לצאת מירושלים לא לחיפה אלא לתל-אביב.

חיים רמון: אני, שר, עם רכב צמוד ונהג, מביתי לירושלים עושה זאת כמעט מדי יום ביומו, ועם כל התחבורה בבוקר זה לוקח בין שעה לשעה ורבע.

חיים רמון: אני מניח שבתחבורה הציבורית, כאשר אתה צריך להגיע מוקדם בבוקר, לוקח לך הרבה יותר.

חיים רמון: אחת הסיבות לעיכובים היא שהדיינים אינם ממלאים אחר התחייבותם.

חיים רמון: עם זאת, העניין טעון בדיקה, ונבדוק אותו.

חיים רמון: אבל בשום פנים ואופן, אני חוזר ואומר שהוא לא יחול, ולא יהיו הנחות לאף אחד: מי שהתחייב יקיים את התחייבותו.

חיים רמון: אחרת, הוא יחדל מלהיות דיין.

חיים רמון: מה יהיה בעתיד?

חיים רמון: על זה אני מוכן - יש ועדה חדשה לבחירת דיינים, ואנחנו נדון שם.

חיים רמון: אבל לא יהיו חנינות לגבי העבר, כי בעיני זו השגת המשרה בטענה כוזבת, ואני לא רוצה להגיד "רמייה".

חיים רמון: אנשים ויתרו על דיינותם, ואחרים זכו - אינני יכול להגיד שלא כדין, אבל ודאי שלא כצדק.

חיים רמון: הדבר הזה לא יקום ולא יהיה, חד-משמעית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

חיים אמסלם: כבוד היושב-ראש, ברשותך, מלה.

אחמד טיבי: אנחנו בסוף סדר-היום, אבל בבקשה מלה.

חיים אמסלם: אדוני השר, אני מסכים לחלוטין עם מה שאתה אומר.

חיים אמסלם: מי שחותם על התחייבות צריך לקיים את התחייבותו, ואין על זה ויכוח.

חיים אמסלם: מצד שני, אני חושב שההתחייבות הזאת היא דרקונית.

חיים אמסלם: עם זאת, אם יש דיינים שלא מגיעים בזמן לעבודה, צריך למצות אתם את הדין.

חיים אמסלם: לא צריכים בצורה כזאת לבוא ולחייב התחייבות שמעצם מהותו של הדיין ועבודתו אין לה שום קשר אתו.

חיים רמון: אני רוצה להגיד לך, שלא אני התקנתי את התקנה הזאת.

חיים רמון: התקנה הזאת קיימת הרבה מאוד שנים, מימיו של שר הדתות המנוח זבולון המר, זכרו לברכה.

חיים רמון: עד כמה שידוע לי, מאז כיהנו גם כמה שרים ממפלגתך.

חיים רמון: הם עמדו בראש הוועדה והם לא טרחו לתקן.

חיים רמון: הם חשבו, כנראה, שמבחינה הלכתית ומבחינת הדת - ואני לא מומחה גדול בזה - לא צריך לתקן את זה.

חיים רמון: מה אני?

חיים רמון: עפר לרגליהם.

חיים רמון: רק אני ממשיך במסורת קודמי, שכולם אנשים יודעים תורה ודעת, גדולים ממני.

חיים רמון: אני לא רוצה לנקוב בשמותיהם, אבל נדמה לי שבכהונת שרי הדתות כיהנו לא מעט שרים ממפלגות דתיות, לרבות מש"ס.

חיים רמון: אם הם לא תיקנו, כנראה הם ידעו למה.

חיים רמון: אני הולך בדרכם, אבל אני עדיין מוכן לשמוע גם טענות אחרות בימים אלה.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: הסתיימו ההערות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר המשפטים ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006): פורסם, כי עורכי-דין מנצלים את מצוקתם ודרישתם למשרות התמחות של הסטודנטים למשפטים על-ידי העסקתם בשכר זעום ובתנאים קשים, וכי אתר לשכת עורכי-הדין משמש פלטפורמה לניצול זה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם נכון הדבר?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם אכן אתר לשכת עורכי-הדין מסייע לניצול זה?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם תיבדק טענת הסטודנטים?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: חלק מהמעשים המתוארים בפרסום והמיוחסים לעורכי-דין עולים עד כדי עבירות משמעת לפי חוק לשכת עורכי-הדין, התשכ"א-1961, ואף עד כדי עבירות פליליות לפי שורה של חוקים.

אחמד טיבי: על כן, הנפגעים ממעשים אלה יכולים לפנות לרשויות האכיפה הנכונות לעניין ולהתלונן בפניהן על המעשים.

אחמד טיבי: בכל מקרה, יש לראות בחומרה כל ניסיון של בעלי כוח לנצל לרעה את כוחם מול קבוצות מוחלשות, בוודאי כאשר מדובר בעורכי-דין המשרתים את החוק ותחתיו.

אחמד טיבי: העסקת סטודנטים על-ידי עורכי-דין, כהעסקת כל עובד אחר, צריכה להיות לפי החוק.

אחמד טיבי: יש לקוות כי המקרים המתוארים בפרסום הם נדירים וחריגים.

אחמד טיבי: חזקה על לשכת עורכי-הדין כי תשכיל לבער את הרע מקרבה, ככל שהוא קיים.

אחמד טיבי: 215.

אחמד טיבי: התנהלות שוטרי משטרת ההגירה חבר הכנסת מתן וילנאי שאל את שר המשפטים ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): לפי פרסומים בעיתונות ודיווחים של חקלאים בשטח, מתקבלות תלונות רבות על מקרים של התנהגות חסרת רסן ואף אלימה של שוטרי משטרת ההגירה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: כמה תלונות בנושא התקבלו מאזרחים בשנה האחרונה?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: כמה חקירות נפתחו בנושא, וכמה מהן הושלמו?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: מובן כי ככל שיועברו להתייחסותנו מקרים קונקרטיים, העומדים בבסיס השאילתא שהגיש חבר הכנסת וילנאי, נוכל להתייחס למקרים אלה באופן פרטני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר המשפטים ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006):

אחמד טיבי: באוקטובר 2004 הוגשה בקשה ליועץ המשפטי לממשלה מטעם סיעת ש"ס למנוע ממעניקי שירותי זימה לשגר הודעות כתובות לטלפונים סלולריים.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מה נעשה בעניין הבקשה הזאת?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם תיחסם אפשרות להודעות אלו, ואם לא – מדוע?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: 237.

אחמד טיבי: פרישת שופט חבר הכנסת אברהם מיכאלי שאל את שר המשפטים ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): פורסם, כי שופט הודיע על כוונתו לפרוש מכס השיפוט, וכי בכוונתך לפעול לבל יפרוש.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מה הרקע לרצונו של השופט לפרוש?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם העלה השופט טענות סדורות, ואם כן – האם הן נבדקו?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: מה פעלת למניעת פרישתו, ואם כן – כיצד?

אחמד טיבי: 3-1.

אחמד טיבי: השופט הודיע כי רצונו לפרוש, בשל כך שהוא שובץ בבית-המשפט לעניינים מקומיים, ולא נמסר לו מה המועד שבו הוא יעבור לשבת בתיקים אחרים.

אחמד טיבי: השופט גם העלה טענות בנוגע לסגנון השיחות אתו.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, האם אכן נבדק מה היו טענותיו של השופט הנידון מול נשיאת בית-משפט השלום?

אברהם מיכאלי: האם יכול להיות שחביבותו של השופט הפריעה למישהו במערכת?

אברהם מיכאלי: האם הדבר נבדק?

אברהם מיכאלי: השופט הספציפי הזה ידוע כסניגור פלילי מאוד מכובד ומאוד חביב על הקהל.

אברהם מיכאלי: מידיעתי האישית, אני יודע שמאוד מאוד אהבו אותו בבית-המשפט.

אברהם מיכאלי: האם זה הפריע למישהו במערכת והאם זה נבדק?

חיים רמון: חבר הכנסת מיכאלי, השופט שרעבי הוא - - -

קריאה: - תימני.

חיים רמון: אני מכיר אותו שנים רבות לפני שהוא התמנה לשופט ולפני שאני הייתי שר משפטים.

חיים רמון: עשיתי מאמץ יוצא דופן וזימנתי אותו אלי לפגישה אישית, שחלקה היתה פורמלית, כדבר שר משפטים אל שופט, וחלקה היתה לא פורמלית, כדבר חבר אל חבר.

חיים רמון: אני ביקשתי ממנו והפצרתי בו, שילך ויכהן כשופט לעניינים פליליים בבית-משפט השלום בראשון-לציון.

חיים רמון: חשבתי שזה פתרון הולם, כי לצערי, במערכת היחסים שנוצרה - ואינני רוצה להיכנס לשאלה מי אשם ולמה אשם, כי אינני חושב שזה ראוי, כל אחד יציג את טענותיו - חשבתי שהכי נכון יהיה להעביר אותו לבית-משפט שלום אחר, כדי שהוא יעסוק בתחום שבו הוא רכש את מומחיותו.

חיים רמון: אף שהפצרתי בו זמן ממושך ופניתי אליו בכל הצורות החבריות והפורמליות, לצערי הרב, השופט שרעבי הודיע שהוא מסרב לקבל את הצעתי והוא נחוש בדעתו לפרוש.

חיים רמון: אין לי אלא להביע את צערי הרב על כך.

חיים רמון: תודה.

דוד טל: האם המערכת הפסידה שופט מצוין?

חיים רמון: חבר הכנסת דוד טל, מה יותר משר המשפטים עצמו, שהוא קצת עסוק, שיושב במשך שעה ומציע לו הצעה חריגה מאוד לעבור לבית-משפט אחר - מדובר בתפקיד שלוקח זמן באופן נורמלי, על-פי הכללים הנוקשים - לדלג על פני שופטים אחרים ולא להעביר אותו רחוק ממקום מגוריו.

חיים רמון: לדעתי, ראשון-לציון יותר קרובה למקום מגוריו מאשר בית-משפט השלום בתל-אביב.

חיים רמון: לצערי הרב, הוא סירב.

חיים רמון: אני מצטער על כך, אני חושב שהוא עשה טעות, אבל רצונו של אדם, כבודו.

חיים רמון: אני חושב שהוא טועה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שר המשפטים ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): סעיף 361 לחוק העונשין מחייב הורים להשגיח כראוי על ילדיהם כדי למנוע פגיעות עד כדי קיפוח חיים של ילדיהם.

אחמד טיבי: הובא לידיעתי, כי מאז תיקון החוק נפתחו 203 תיקים והושגו שלוש הרשעות.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הידיעה נכונה?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – מדוע נפתחו רק 203 תיקים, ומדוע הושגו רק שלוש הרשעות?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: כיצד יפעל משרדך בנדון?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: חשוב להדגיש, כי אף אם נכונים הנתונים שהוצגו בשאילתא, ההחלטה בדבר הגשת כתב אישום במקרים אלה מתקבלת, כמו בכל מקרה אחר, לאחר עיון בחומר החקירה ושקילת שיקולים מקצועיים, אשר מחייבים לעתים את סגירת התיק בלא העמדה לדין.

אחמד טיבי: שנית, כידוע, לא כל מקרה שבו מוגש כתב אישום מסתיים בהרשעה.

אחמד טיבי: ביום 9 ביולי 2002 פורסמה הנחיה נוספת לפרקליטים, במטרה להדגיש את מדיניות ההעמדה לדין, במקרים המתאימים, של הורים החשודים בהזנחת ילדיהם.

אחמד טיבי: 275.

אחמד טיבי: פינוי בית-שפירא בחברון חבר הכנסת מיכאל איתן שאל את שר המשפטים ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): בעת ההכנה לפינוי בית-שפירא בחברון בחודש מאי 2006 שהו בעיר שוטרים אשר פעלו ללא תגים מזהים.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: האם השוטרים שפעלו ללא תגים ואשר שמותיהם ידועים למשטרה טופלו במחלקה לחקירות שוטרים?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: 309.

אחמד טיבי: יחס שוטרים לבעלים של רדיו "אל-שמס" חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר המשפטים ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006): הבעלים והמנכ"ל של רדיו "אל-שמס" טוען, כי ב-25 ביוני 2006 הוא הותקף על-ידי שוטרים ממשטרת נצרת ושוטרי יס"מ, שלאחר מכן עצרו אותו ואת בנו בן ה-13.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם התלונות מוצדקות?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – מדוע השוטרים תקפו את הנ"ל?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: כיצד תימנע הישנות מקרים כאלה? 4.

אחמד טיבי: מה ייעשה בנדון?

אחמד טיבי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

אחמד טיבי: ברור, כי עד אשר תתקיים חקירה בנושא, לא ניתן יהיה לבחון האם התלונות מוצדקות.

אחמד טיבי: אני מודה לכבוד שר המשפטים.

חיים רמון: אני מודה לאדוני היושב-ראש ולחברי הכנסת, שרובם הואילו לשמוע את התשובה לשאילתות.

אחמד טיבי: אני מודה לך שנשארת עד מאוחר, כדי לענות לשאילתות של חברי הכנסת.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/117).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הנושא האחרון בסדר-היום הוא הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (ישיבת הפתיחה של הכנסת), בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: הצעת החוק היא צירוף של שלוש הצעות חוק פרטיות.

אחמד טיבי: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת דוד טל, שכבר עלה לדוכן.

אחמד טיבי: אחריו יבואו חברי הכנסת עמיתי משה גפני ודוד אזולאי.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יש הצעת חוק כמו זאת שאציג, של חברי וידידי חבר הכנסת הרב גפני ושל חברי וידידי משכבר הימים הרב דוד אזולאי.

דוד טל: שלוש ההצעות הללו חוברות להצעת חוק אחת.

דוד טל: הצעת החוק הזאת מדברת על כך, שלא ייווצר מצב ששבועיים מיום פרסום התוצאות, כפי שהחוק הקיים אומר - שביום שני שבועיים לאחר מכן תתכנס הכנסת - והכנסת תתכנס בחול המועד, כפי שקרה בכנסת הנוכחית, כדי שלא ייפגעו רגשותיהם של אנשים דתיים וגם כדי שזה לא ייפול על יום הזיכרון, למשל.

דוד טל: באופן תיאורטי, זה יכול ליפול על יום הזיכרון לחללי צה"ל או ביום הזיכרון לשואה ולגבורה.

דוד טל: אם מועד כינוס הכנסת ייפול על הימים הללו - החוק הקודם כבר חל על ימי חג ומתקן את זה - בערבי חג ובימי חול המועד ובערבי זיכרון ובימי זיכרון, הכינוס יידחה ליום חול הראשון לאחר מכן.

דוד טל: גם חשבנו וסברנו שאולי נכון – אבל את זה נעשה בין הקריאה הראשונה לשנייה, ונקווה שמחר, בעזרת השם, נעשה את זה בוועדת הכנסת – לצמצם את פרק הזמן מיום הבחירות עד ליום הכינוס של הכנסת, שכן יש פרק זמן יחסית גדול.

דוד טל: נוצרת בעיה לפעמים שבאופן תיאורטי, אבל זה גם קרה בכנסת האחרונה, שחבר כנסת מסוים לא נבחר לכנסת החדשה ועדיין מכהן כיושב-ראש ועדה מסוימת.

דוד טל: עד שמתכנסת הכנסת החדשה, הוא יכול לכנס ועדה כזאת או אחרת שהוא עומד בראשותה.

דוד טל: לכן המחשבה היא אולי לצמצם את פרק הזמן הזה כדי לצמצם את האפשרות הזאת.

דוד טל: אני חושב שהצעת החוק היא נכונה ושתכליתה ראויה, ולכן אני מבקש מהחברים לתמוך בה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מגלי והבה: חבר הכנסת טל, תודה רבה לך.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת דוד אזולאי וחבר הכנסת נסים זאב, אבל אני לא רואה אותו פה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מצטרף לכל מה שנאמר כאן על-ידי חברי, חבר הכנסת דוד טל.

משה גפני: אני רוצה להודות גם בשמך וגם בשם חבר הכנסת דוד אזולאי ליושבת-ראש ועדת הכנסת, רוחמה אברהם, שהכינה את החוק במהירות לקריאה הראשונה.

משה גפני: אנחנו מקווים שהיא גם תסיים את זה בקריאה שנייה ושלישית עד תום המושב.

משה גפני: אני מבקש להעיר רק הערה אחת.

משה גפני: אינני מבין, בחלק השני של החוק, למה צריך שיהיה כתוב שעה 16:00 אחר-הצהריים.

משה גפני: לאיזה צורך צריך להכניס את זה בחוק?

משה גפני: לפעמים זה יוצא בערב חג - - -

דוד טל: בערב חג - - -

משה גפני: לא, אני מתכוון למשל בערב פורים או בחנוכה.

משה גפני: למה צריך את זה?

משה גפני: בכלל, אני לא מבין את ההיגיון.

מגלי והבה: זה תמיד, כמובן, ביום שני.

משה גפני: אבל למה זה לא יכול להיות ב-11 בבוקר?

משה גפני: למה זה צריך להיות בחוק?

משה גפני: טוב.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: נקיים את הדיון הזה - - -

דוד טל: מחר בוועדה אפשר לקיים את הדיון הזה.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מציע שנקיים את הדיון הזה מחר, בעזרת השם.

מגלי והבה: כן.

מגלי והבה: זה באמת יותר טוב לפרוס את היריעה ולהציע את ההצעה.

משה גפני: דוד, אתה הולך להראות לי שזה כתוב באיזשהו מקום?

משה גפני: כי אם זה כתוב, אפשר לשנות.

דוד טל: נכון.

דוד טל: זה כתוב ואפשר לשנות.

משה גפני: אני מבקש את תמיכת חברי הכנסת.

משה גפני: הצעת החוק, כפי שאמר חבר הכנסת דוד טל, היא ראויה, היא נכונה, תודה רבה.

דוד טל: - - -

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת משה גפני, ואני מזמין את חבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לדברי קודמי, חבר הכנסת דוד טל וחבר הכנסת הרב גפני, וכמובן מצטרף גם לתודות ליושבת-ראש ועדת הכנסת, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

דוד אזולאי: אחת הבעיות שהתעוררו בחוק הזה היא לא רק כינוס של הכנסת והזמנתם של חברי הכנסת.

דוד אזולאי: אחד הדברים שהטרידו אותי, שבגללם החלטתי ליזום את החוק הזה, זה בעיקר עובדי הכנסת.

דוד אזולאי: אנחנו, חברי הכנסת, מגיעים לאותן שעתיים-שלוש חגיגיות, ובזה נסתיים תפקידנו.

דוד אזולאי: אבל עובדי הכנסת עבדו פה ימים ולילות להכנת מושב הכנסת בחול המועד, וכולנו עשינו מאמצים רבים למנוע את הכינוס הזה, ולא מצאנו שום אפשרות בחוק שהישיבה הזאת לא תתקיים.

דוד אזולאי: לכן, אני חושב, חשוב מאוד שנתקן את זה, ולא רק בשביל חברי הכנסת, גם בשביל עובדי הבית שעושים עבודה נאמנה ועבודה מסורה למען חברי הכנסת.

דוד אזולאי: הדבר השני - - -

מגלי והבה: זאת אומרת, חבר הכנסת אזולאי, שטוב שקרה, כדי לתקן ולא לעבור על זה.

דוד אזולאי: נכון.

דוד אזולאי: אז אמרתי: טוב שזה קרה ואני שמח שבכך אנחנו עוזרים לא רק לעצמנו אלא גם לעובדי הבית, שעושים עבודה מסורה ונאמנה.

דוד אזולאי: ולסיום, אדוני היושב-ראש, ואני רוצה להעיר את תשומת לבם של חברי, חבר הכנסת דוד טל וחבר הכנסת גפני: ביקשתי היום בכנסת להוסיף עוד פסקה קטנה, והיא: תעניות.

דוד אזולאי: גם בתענית תשעה באב יכול לחול אותו מצב, בערב תשעה באב או ביום תשעה באב, ותאר לך שהכנסת תתכנס ביום תשעה באב.

דוד אזולאי: אתה יודע איזה סימן זה יהיה לכנסת הזאת?

דוד אזולאי: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אזולאי.

מגלי והבה: אחרון הדוברים, כמובן, חבר הכנסת נסים זאב - איננו.

מגלי והבה: ועל כן, חברי הכנסת – אני אתן לך, חבר הכנסת אזולאי זמן עד שתגיע למקום שלך, וסגן המזכיר יחליף את שמי, ברוגע, ואנחנו נעשה את ההצבעה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה, חברי הכנסת.

מגלי והבה: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (ישיבת הפתיחה של הכנסת) לוועדת הכנסת נתקבלה.

מגלי והבה: אני קובע, חברי הכנסת – בעד שבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מגלי והבה: בכך עברה הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37), וכמובן מעבירים את הדיון לוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מגלי והבה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מגלי והבה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ב בתמוז, התשס"ו, 18 ביולי שנת 2006, ישיבה זו נעולה.