ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה התשעים-ותשע של הכנסת השבע-עשרה, 2007-02-19 00:00

אמנון כהן: שלום.

אמנון כהן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, א' באדר התשס"ז – שיהיה חודש טוב ומבורך – 19 בפברואר שנת 2007.

אמנון כהן: הנושא הראשון הוא הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – תקופת צינון במעבר מהמגזר הפרטי לשירות המדינה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת רן כהן וחיים אורון; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – העסקת קרובי משפחה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – משך זמן חקירה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור מתן שירותי שימוש באינטרנט לקטין), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אברהם רביץ; הצעת חוק פרסום תוצאות הבחירות לדורותיהן במאגר ממוחשב (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת אופיר פינס-פז ו; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – תואר מוסמך לשופטי בית-המשפט העליון והמחוזי), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת מרינה סולודקין ומיכאל נודלמן; הצעת חוק כללי אתיקה לקאדים ולקאדים מד'הב (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – הגבלת זמן מתן נימוקים לפסק-דין בבג"ץ), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת מספר סגני השרים), מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – הפסקת כהונת נשיא המדינה בשל הגשת כתב אישום), מאת חבר הכנסת אבשלום וילן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הממשלה (תיקון – ועדת שרים לענייני חקיקה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – דיווח על נשירת תלמידים וקליטתם), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק לתיקון פקודת תעריף המכס והפטורים (פטור ממס לעמותה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת אמנון כהן ואברהם מיכאלי; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – איסור דרישת בחינות כניסה וציון פסיכומטרי), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר; הצעת חוק שיקום נכי נפש בקהילה (תיקון – המועצה הארצית לשיקום), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תוכנית מהל"ב), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת אברהם מיכאלי ויעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת;

אריה האן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מדמי ביטוח לתלמיד מכינה קדם-צבאית), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – הסכמה מדעת לשימוש חוזר בציוד רפואי חד-פעמי), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק איסור שימוש חוזר במכשירים רפואיים חד-פעמיים, התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק פיצוי נפגעי אסון טבע, התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס לגמלאים על תשלומי פנסיה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק שכר מקסימום בגופים ציבוריים, התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – הבטחת זכויות הפנסיה של עובדים וגמלאים בהפרטה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת יצחק גלנטי ושלי יחימוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פיטורין) (תאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי ואמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות הלאומית למורשת יהדות קווקז, התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב ויוסף שגאל; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – איסור המתה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק שוויון בחינוך, התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ ומנחם בן-ששון; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – חובת התייעצות ומסירת מידע), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת יואל חסון ו; הצעת חוק להנצחת זכרו ומורשתו של הצדיק המקובל הרב ישראל אבוחצירא (הבבא סאלי) זצוק"ל, התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי, חיים אמסלם ויורם מרציאנו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת קצבת הזיקנה), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת קצבת הזיקנה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת קצבת הזיקנה), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת;

אריה האן: הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – ייצוג מערכת בתי-המשפט בוועדה לבחירת שופטים), מאת חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון – סייגים לתחולה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון – הזכות להיבחן בבחינות בגרות ללא תשלום), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שוויון בחינוך, התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת , מיכאל מלכיאור וקולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: מסקנות הוועדה לענייני ביקורת המדינה בעקבות דיון מהיר בנושא בדיקת התנהלות המדינה בקידום רכישת הגז הפלסטיני - של חבר הכנסת גלעד ארדן.

אריה האן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה למזכיר הכנסת.

אמנון כהן: 1.

אמנון כהן: הליך קבלת ההחלטות בממשלה לנוכח מערכת היחסים בין ראש הממשלה לשר הביטחון, המסכנת את ביטחון ישראל;

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: העלאת שכר הלימוד באוניברסיטאות והפרטת מערכת החינוך וההשכלה

אמנון כהן: יש לנו שלוש הצעות אי-אמון.

אמנון כהן: הראשונה היא הצעת סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל – יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בשל הליך קבלת ההחלטות בממשלה לנוכח מערכת היחסים בין ראש הממשלה לשר הביטחון, המסכנת את ביטחון ישראל.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת זבולון אורלב לנמק את ההצעה במסגרת זמן של עד עשר דקות.

זבולון אורלב: אני מודה לאדוני, אבל איך אפשר להביע אי-אמון בממשלה כשאין אפילו נציג אחד שלה?

אמנון כהן: הם כנראה מביעים אי-אמון בעצמם.

זבולון אורלב: זה רעיון שאפשר לחשוב עליו.

אמנון כהן: ראיתי את השר אדרי.

אמנון כהן: הוא מגיע.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: השר ישיב מייד לאחר מכן.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, קודם כול, חודש טוב, היום א' באדר.

זבולון אורלב: משנכנס אדר מרבים בשמחה - -

אמנון כהן: לכן מסירים את האי-אמון.

זבולון אורלב: - - אבל אנחנו צריכים למלא את חובתנו, ואולי נחזור לעניין השמחה בסוף דברי.

זבולון אורלב: מזמן לזמן קובלות הממשלה והקואליציה על ריבוי הצעות האי-אמון על נושאים שאין בהם הצדקה לאי-אמון.

זבולון אורלב: נכון, אדוני השר?

זבולון אורלב: דומני כי הפעם גם הממשלה והקואליציה ייאלצו להודות כי אין נושא מוצדק יותר לאי-אמון בממשלה מכישלונות תפקוד והתנהלות הממשלה.

זבולון אורלב: לא רק כי זאת האמת לאמיתה – שמדובר בממשלה הכושלת כמעט בכל נושא שהיא עוסקת בו, אלא כיוון ששרים וראשי הקואליציה מודים בפומבי כי הממשלה מתפקדת ומתנהלת באופן שאינו ראוי לאמון.

זבולון אורלב: מקבץ קטן של ציטוטים יעיד כי אני צודק.

זבולון אורלב: הכותרת הראשית של "מעריב" מלפני כמה ימים אומרת כך: "מקורבי ראש הממשלה ופרץ נאבקים: שר הביטחון חסר אחריות" – כך אומרים מקורבי אולמרט, ואילו מקורבי פרץ אומרים: "לאולמרט אין שיקול דעת".

זבולון אורלב: היאומן כי יסופר?

זבולון אורלב: כך אומר ראש הממשלה על שר הביטחון וכך אומר שר הביטחון על ראש הממשלה?

זבולון אורלב: ומה אומרת כותרת המשנה?

זבולון אורלב: "עימות חסר תקדים בין אנשי ראש הממשלה לשר הביטחון".

זבולון אורלב: השר מאיר שטרית אומר בריאיון לנחמה דואק בעיתון "ידיעות אחרונות" לפני ימים אחדים: "אני בדרך כלל אומר שמלה זאת מלה.

זבולון אורלב: הוא" – הכוונה לראש הממשלה – "שינה את דעתו.

זבולון אורלב: זכותו למנות את מי שהוא רוצה לשר המשפטים, אבל לא היתה לו סיבה לעשות את זה.

זבולון אורלב: היה סיכום בינינו והוא" – ראש הממשלה – "לא מקיים את הסיכום.

זבולון אורלב: אני על האמת הזאת מוכן להגן בכל פורום ובכל מקום".

זבולון אורלב: כך אומר שר בממשלה על ראש הממשלה.

זבולון אורלב: הוא גם מתבטא על המריבה בין ראש הממשלה לשר הביטחון.

זבולון אורלב: "הטעות היתה גם מצד העבודה, שלא התעקשו על משרד האוצר" – מה פירוש "הטעות היתה גם"?

זבולון אורלב: כלומר, לא רק של ראש הממשלה אלא גם של שר הביטחון – "והמריבה לא מוסיפה נקודות לאף אחד מהם.

זבולון אורלב: זה לא סגנון מקובל.

זבולון אורלב: עליהם לשאוף לאותה מטרה, לשגשוגה של המדינה, ולעתים יש לי תחושה שהם שוכחים זאת".

זבולון אורלב: מכובדי השרים, לא אנשי האופוזיציה, אלה אנשי הממשלה, השרים.

זבולון אורלב: גם יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, קבע ביום השבת האחרון בבאר-שבע: "הציבור מרגיש שבמדינת ישראל יש משבר מנהיגות, הגדול ביותר שהיה לנו מאז הקמתה".

זבולון אורלב: יושב-ראש הקואליציה אומר על הממשלה שהוא אמור להגן עליה, שזמנה הוא משבר המנהיגות הגדול ביותר מאז הקמת המדינה.

זבולון אורלב: הוא ממשיך ואומר: "אני בהחלט מבין את רחשי לבו של הציבור בישראל, שחש משבר מנהיגות".

זבולון אורלב: נו, רבותי, אפשר לתת אמון בכזאת ממשלה?

זבולון אורלב: "ידיעות אחרונות" מאתמול מגיב על כך, ואומר כי בסביבת ראש הממשלה טוענים כי יושב-ראש הקואליציה פועל לפעמים נגד האינטרסים של קדימה בפרט ושל הקואליציה בכלל.

זבולון אורלב: גורמים בסביבתו של אולמרט אומרים על יצחקי שיש לו פה גדול.

זבולון אורלב: מהיכרותי את חבר הכנסת יצחקי ראוי לקבוע כי יש לו פה רגיל – אני חושב שעל זה יש הסכמה – ולא פה גדול.

זבולון אורלב: אבל מה לעשות שגם יושב-ראש הקואליציה, כמונו, הוא אדם אחראי, ואינו מוכן למכור את עתידה של המדינה, ולכן הוא אומר דברי אמת.

זבולון אורלב: כישלונותיה ומחדליה של הממשלה בסוגיית מלחמת לבנון השנייה נבדקים ונחקרים עתה בוועדת-וינוגרד, וכן גם במשרד מבקר המדינה - בכל הקשור לטיפול בעורף.

זבולון אורלב: לא צריך להיות נביא ולא חוזה או הוזה כדי לקבוע שמלחמה זו חשפה כישלונות ומחדלים חמורים וקשים ביותר של הממשלה.

זבולון אורלב: ועדת-וינוגרד ומבקר המדינה יקבעו ויגדירו את הכישלונות ואת המחדלים, ומי נושא באחריות, אבל הכתובת כבר כתובה על הקיר: הממשלה כשלה.

זבולון אורלב: אולם, חברי חברי הכנסת, פרשת מעלה-המוגרבים היא אולי העדות המוחשית והעכשווית ביותר לדרך התנהלותה הלא-תקינה והבלתי-ראויה של הממשלה.

זבולון אורלב: אין ספק כי מדובר באינטרס לאומי חשוב ואמיתי, לבנות מחדש את הגישה לשער המוגרבים בלי לפגוע כהוא-זה, אדוני השר, בכל מה שקשור למקומות הקדושים למוסלמים בהר-הבית.

זבולון אורלב: והנה, גם בעניין כל כך צודק, שיש עליו הסכמה לאומית כל כך גדולה, והוא עניין חשוב לעם היהודי ולמדינת ישראל, גם בעניין כזה הממשלה לא מחמיצה את ההזדמנות לעשות כמעט כל טעות אפשרית.

זבולון אורלב: שר הביטחון, שמתברר שלא היה בהתייעצויות, יוצא בגלוי נגד החלטת ראש הממשלה בכל הקשור לחפירות ולהקמת הגשר בשער המוגרבים.

זבולון אורלב: יתר על כן, ראש עיריית ירושלים, גם הוא בגלוי, מחליט בניגוד לעמדת הממשלה, וקובע שהגשר שהוחלט לבנותו לא ייבנה.

זבולון אורלב: בקיצור, רבותי השרים, הממשלה מקבלת החלטות – שיש להן השלכות ביטחוניות ומדיניות – באופן כל כך חובבני, כל כך בלתי אחראי, עד כדי סיכון ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה.

זבולון אורלב: בקואליציה, כידוע, חברים 78 מחברי הכנסת ו-25 שרים.

זבולון אורלב: כמה שנים צריכות לעבור כדי שיתמנה שר רווחה?

זבולון אורלב: בינתיים מפלגת העבודה, שדיברה גבוהה-גבוהה על אג'נדה חברתית, אינה מסוגלת להעמיד מתוכה שר רווחה שיוותר על מנעמי השלטון במשרדים הכלכליים.

זבולון אורלב: וכמה חודשים צריכים לעבור כדי למנות שר מדע, תרבות וספורט?

זבולון אורלב: הלוא ברור שמדובר בהתנהלות בלתי אחראית בעליל, המפקירה את האוכלוסיות החלשות ואת התחומים שמשרד המדע, התרבות והספורט מופקד עליהם, כמו הבעיה של בריחת מוחות.

זבולון אורלב: כל שבוע אנחנו מתבשרים כי בשבוע הבא העניין יוסדר.

זבולון אורלב: חבר הכנסת רותם, לא היית פה, אבל דע לך שזה המצב חודשים ארוכים – בשבוע הבא העניין יסתדר.

דוד רותם: כשהיה שר רווחה היתה גם רווחה?

זבולון אורלב: היה לפחות מישהו שדאג, מישהו שלחם.

זבולון אורלב: אתה צודק, זה לא הכול, אבל זה המינימום הנדרש.

זבולון אורלב: שום דבר לא מסתדר.

זבולון אורלב: כנאמר: "נשיאים ורוח וגשם אין".

זבולון אורלב: מדברים, מדברים הרבה, ולא עושים דבר.

זבולון אורלב: מי יכול להאמין לממשלה שכזאת?

זבולון אורלב: חברי הכנסת, עכשיו נחזור לחודש אדר.

זבולון אורלב: אילולא דובר בגורל המדינה, אילולא דובר בהבטחת קיומה וביטחונה של המדינה היקרה שלנו, היה אפשר לכתוב ולביים על כך סאטירה שתעלה צחוק וחיוכים רבים, כראוי לחודש אדר.

זבולון אורלב: אבל לצערנו, אף-על-פי שאנחנו בראש חודש אדר, ובראש חודש אדר מרבים בשמחה, אנחנו מדברים על הוויית חיינו ומהות קיומנו, והנושא הוא לא מצחיק, הוא רציני מאין כמוהו.

זבולון אורלב: לכולנו ברור כשמש בצהריים – אני מקווה שגם לחברי הממשלה – כי הממשלה הכושלת הזאת לא תוכל להתקיים לאורך זמן.

זבולון אורלב: אין לה אמון בציבור, וממשלה שהציבור אינו נותן בה אמון תקרוס, זה רק עניין של זמן, זמן קצר.

זבולון אורלב: בשלב זה נראה כי הממשלה וראש הממשלה עוסקים בהישרדות הממשלה ובשמירת קיומה וביטחונה יותר מאשר בהישרדותה, בקיומה ובביטחונה של המדינה.

גאלב מג'אדלה: חכה עוד חודש ימים, שאספיק להיות קצת בממשלה.

זבולון אורלב: אתה תהיה בכל ממשלה, מה זה משנה?

זבולון אורלב: כן, תעבור מפלגה, הרי מתפלגים שם כל הזמן.

זבולון אורלב: ממשלה זו, בהתנהלותה הכושלת ובתפקודה הגרוע, איבדה את הלגיטימיות המוסרית והציבורית שלה.

זבולון אורלב: נכון, עדיין אין כנראה רוב בכנסת להחליף אותה, אבל צריך לומר ביושר כי ההחלטה הנכונה ביותר והמוצדקת ביותר שהממשלה הזאת יכולה לקבל היא פשוט להתפטר; פשוט להתפטר.

זבולון אורלב: על הכנסת להקים ממשלה חדשה, הבנויה על מטרות של שיקום לאומי, עם התמקדות בביטחון, בחינוך וברווחה.

זבולון אורלב: על חברי הכנסת מוטלת אחריות כבדה ביותר, להחזיר את אמון העם בממשלתו.

זבולון אורלב: בממשלה הזאת כבר אי-אפשר לתת אמון.

זבולון אורלב: היא כנראה מקרה אבוד.

זבולון אורלב: צריכה לקום בישראל ממשלה חדשה, ויפה שעה אחת קודם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו מזמינים את השר יעקב אדרי להשיב על הצעת האי-אמון בשם הממשלה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אף שאנחנו בחודש אדר, חבר הכנסת זבולון אורלב, אנסה להיות יותר רציני.

יעקב אדרי: אני לא יודע כמה שנים אתה חבר הכנסת, ודאי יותר ממני - - -

זבולון אורלב: שמונה.

יעקב אדרי: יותר ממני, ואתה מכיר את המערכות הפוליטיות.

יעקב אדרי: אני לא מכיר ממשלה מהממשלות הקודמות – גם במסגרת תפקידי הקודמים הייתי שומע, קורא ויודע, וגם קרוב לעניינים – לא היו ממשלות שלא היו בהן ויכוחים, לא היו ממשלות שלא היו בהן שרים שהתקוטטו זה עם זה.

זבולון אורלב: לא ככה.

יעקב אדרי: יותר גרוע.

יעקב אדרי: יעידו חברי הכנסת רובי ריבלין וסילבן שלום, שהם ותיקים, ויודעים בדיוק שהיו גם היו.

יעקב אדרי: בואו נאמר את האמת.

יעקב אדרי: מה יותר, מה פחות, לא היתה ממשלה שלא היו בה ויכוחים קשים, מריבות ותככים.

יעקב אדרי: מה לעשות, זה חלק מההוויה של הממשלה – או אני לא יודע איך להגדיר את זה – אבל היו דברים מעולם.

יעקב אדרי: אתה יודע את זה לא פחות טוב ממני.

יעקב אדרי: גם בממשלה שבה היית שותף היו בעיות, היו דברים, היו שרים שרצו לפטר אותם, חיפשו אותם ולא מצאו, אני לא רוצה להיכנס לכל מיני דברים שהיו גם היו.

זבולון אורלב: בסוף פיטרו אותם.

יעקב אדרי: ראש הממשלה ושר הביטחון מקיימים מערכת יחסים מקצועית לפי המתחייב מתפקידיהם.

יעקב אדרי: הם מקיימים פגישות עבודה שוטפות, נפגשים פעמים אחדות בשבוע לדיונים בנושאים מקצועיים ומשוחחים בטלפון ומעבירים ביניהם עדכונים שוטפים.

יעקב אדרי: יש יחסים.

זבולון אורלב: בעבר, כששר היה אומר על ראש הממשלה שהוא מעופף, הוא היה מפוטר בתוך יום.

יעקב אדרי: לצערי הרב גם בנושאים האלה היה פיחות.

זבולון אורלב: לא נכון.

יעקב אדרי: אעשה עבודה ואביא לך את זה לפי תאריכים.

יעקב אדרי: לרוב השיחות והפגישות ביניהם לא ניתן פומבי, וכך נוצר הרושם המוטעה שאין פגישות ואין שיחות בארבע עיניים בין ראש הממשלה ובין שר הביטחון.

יעקב אדרי: יש גם יש.

יעקב אדרי: יש פגישות עבודה ענייניות, ולצערנו יש גם חילוקי דעות.

יעקב אדרי: מותר שיהיו חילוקי דעות בין ראש הממשלה ובין שר הביטחון, אבל לפעמים דברים יוצאים בצורה מאוד לא טובה החוצה.

יעקב אדרי: יש ויכוחים, ולפעמים הם גם עוברים את גבולות הטעם הטוב.

יעקב אדרי: העלית את נושא מעלה-המוגרבים.

יעקב אדרי: מתחנו ביקורת קשה מאוד על שר הביטחון בנושא הזה.

יעקב אדרי: אני הייתי הראשון שאמר את הדברים.

יעקב אדרי: יש דברים שברמה הלאומית הם חשובים כל כך למדינת ישראל שצריך להגיד אותם בארבע עיניים בחדר סגור.

יעקב אדרי: מה לעשות, זה נאמר, אבל מובן שהתקשורת – אני לא רוצה להאשים את התקשורת, כי אנחנו נותנים לה את החומר ואת הדלק לתבערה – מוסיפה כהנה וכהנה, והנושאים מאבדים כל פרופורציה, וכך מתקבל הרושם שכל היום רק רבים.

יעקב אדרי: עם כל זאת ראוי לציין כי לעתים יש פערים בין ראש הממשלה ובין שר הביטחון, וטוב שיש, ומותר שיהיו.

יעקב אדרי: מובן שצריך לגשר על הפערים האלה בדרך הנכונה, וחשוב שבין ראש הממשלה ובין שר הביטחון תהיה מערכת יחסים סבירה ותקינה.

יעקב אדרי: הם מופקדים על הדברים הכי חשובים של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: שוב, כפי שהתחלתי גם אגמור – בהקשר זה אין הבדל בין מה שקורה בממשלה הזאת ובין מה שקרה בממשלות הקודמות.

יעקב אדרי: היו ויכוחים מרים מאוד בין ראשי ממשלה ושרי ביטחון גם בעבר, ואף בעבר הרחוק.

זבולון אורלב: - - -

יעקב אדרי: תראה, אתה יכול להגיד "אה, אה".

יעקב אדרי: חבר הכנסת אורלב, אומנם אנחנו בחודש אדר, אבל אתה יותר רציני מזה.

יעקב אדרי: היו ויכוחים מרים מאוד ומחלוקות בין ראשי ממשלות לבין שרי ביטחון, וכולם חגגו.

יעקב אדרי: לצערי הרב, אין לנו עדיין תרבות שלטונית תקינה.

גדעון סער: אבל לפחות הממשלה הזאת משפרת.

יעקב אדרי: גדעון, לא היית, למה לך להיכנס עכשיו, בסוף הוויכוח?

יעקב אדרי: לפיכך, אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון שלך.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השנייה: הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בשל גמגומה לנוכח הסכם מכה והלגיטימציה הזוחלת לממשלה בראשות ה"חמאס", שאינה מכירה בישראל.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת סילבן שלום לנמק את ההצעה.

אמנון כהן: יש לך עד עשר דקות.

סילבן שלום: תודה רבה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יותר מתשעה חודשים חלפו מאז הוקמה הממשלה הנוכחית, תשעה חודשים שהם פרק זמן מספיק כדי לנתח את מה שעבר על עם ישראל בתקופה הזאת.

סילבן שלום: ומה היה לנו?

סילבן שלום: מלחמת לבנון, התרחבות הפערים החברתיים, העוני מגיע לשיאים חסרי תקדים, חוסר יציבות שלטונית, שחיתות שמתפשטת, גמגום, חוסר קבלת החלטות, ועדת-זיילר, ועדת-וינוגרד, והרשימה ארוכה וממושכת.

סילבן שלום: אין היום כמעט דרגה בכירה שלא נמצאת בחקירה.

סילבן שלום: בואו נסתכל רק על הימים האחרונים – הרמטכ"ל התפטר, המפכ"ל התפטר, צמרת המשטרה בחקירה, ראש הממשלה בחקירות, מינוי מפכ"ל שכבר הוגשה עתירה לבג"ץ נגד מינויו.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, ממשלת ישראל עסוקה בחקירות ובהישרדות ואינה מטפלת בדברים החשובים והקריטיים לביטחונה של מדינת ישראל.

סילבן שלום: הדברים האלה אינם עומדים בראש סדר העדיפויות שלה, אחרת כיצד אפשר להבין את היחסים העכורים בין ראש הממשלה ובין שר הביטחון?

סילבן שלום: הייתי הרבה שנים בממשלות ישראל.

סילבן שלום: הייתי גם סגן שר הביטחון, כאשר יצחק מרדכי היה שר הביטחון ובנימין נתניהו היה ראש הממשלה.

סילבן שלום: ביחסים ביניהם היו לפעמים עליות ומורדות, אבל מעולם לא היו יחסים כה רעועים בין ראש הממשלה ובין שר הביטחון במדינת ישראל.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש והשר אדרי, המצב הזה פוגע באינטרסים החיוניים של מדינת ישראל.

סילבן שלום: שני הצדדים צריכים לקבל החלטה אחת מה לעשות.

סילבן שלום: כך אמרתי היום לשר הביטחון בישיבה של ועדת החוץ והביטחון, ובשבוע שעבר אמרתי זאת לראש הממשלה.

סילבן שלום: הם צריכים להחליט אם ראש הממשלה מפטר את שר הביטחון, או ששר הביטחון בוחר לצאת מהקואליציה, או ששניהם מחליטים לשים הכול בצד ולעבוד כמו שראש הממשלה ושר הביטחון צריכים לעבוד למען מדינת ישראל.

סילבן שלום: הם לא יכולים להקריב את אזרחי מדינת ישראל ואת ביטחונם לטובת מאבקיהם האישיים.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, היום היתה ועידת פסגה מיותרת, שלא היה לה שום מקום; ועידת פסגה שהתקיימה בלחץ אמריקני כבד.

סילבן שלום: אני יודע שגורמים בכירים, גם בשירות החוץ וגם במערכת הביטחון, התנגדו לקיומה של אותה ועידת פסגה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, הפגישה היום היתה פגישה חסרת תוכן.

סילבן שלום: פגישת פסגה לא עושים כאשר אין תוצאות חיוביות מוכנות מראש.

סילבן שלום: זה לא מסוג הפגישות שחשיבותן בעצם קיומן, כי פגישה בסדר-גודל הזה ובדרג הזה היא פגישה מבוזבזת אם היא לא מביאה את התוצאות המיוחלות.

סילבן שלום: במקרה זה היא גם פגישה שנכשלת.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, לפני כעשרה ימים התקבל במכה הסכם בין ה"חמאס" ובין אבו-מאזן.

סילבן שלום: מייד לאחר קבלת ההסכם הודיעה קונדוליסה רייס, שרת החוץ האמריקנית, שהיא אינה מקבלת את ההסכם ולכן לא תכיר בממשלה החדשה.

סילבן שלום: והנה, הגענו ליום ראשון בבוקר, וראש ממשלת ישראל אומר: לא מקבל ולא דוחה.

סילבן שלום: כששואלים אותו למחרת בוועדת החוץ והביטחון למה הוא מתכוון, הוא אומר: למה שנמהר מייד?

סילבן שלום: למה שנקפוץ?

סילבן שלום: נמתין, נראה, נבדוק, נשקול.

סילבן שלום: בסוף השבוע הוא קיבל את הטלפון המתאים מארצות-הברית, שאמר לו: אתה מתנגד, נקודה סוף.

סילבן שלום: והנה, ביום ראשון הוא כבר מתנגד.

סילבן שלום: למה היינו צריכים את הפארסה הזאת, שנמשכה שבוע?

סילבן שלום: למה היינו צריכים במשך שבוע ימים לגמגם ולא לקבל את ההחלטות?

סילבן שלום: לצערי הרב, זה רק עוד נדבך של חוסר האפשרות של ראש הממשלה להחליט.

סילבן שלום: מדובר בממשלה כושלת, אדוני היושב-ראש; ממשלה שמיום לידתה עסוקה רק בהישרדות, ממשלה ללא אג'נדה, ללא סדר-יום מדיני וללא סדר-יום חברתי-כלכלי; ממשלה שהנהגתה כושלת, חסרת ניסיון ושיקול דעת.

סילבן שלום: מדינת ישראל, שנתונה לאיומים כה גדולים, איומים קיומיים בלתי פוסקים, אינה יכולה להרשות לעצמה את הלוקסוס הזה של ממשלה חסרת ניסיון עם הנהגה כושלת, כי ניסיון הוא דבר מרכזי, שאין בו קיצורי דרך.

סילבן שלום: אנחנו רואים יום-יום אילו תוצאות הרות אסון חוסר הניסיון הזה מביא.

סילבן שלום: לפני כשבוע הפליא ראש הממשלה לעשות כאשר אמר שהאירנים מתגאים בעובדה שהם קרובים לנשק גרעיני, אבל זה לא נכון.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, לשמוע דבר כזה מראש ממשלת ישראל?

סילבן שלום: אוזניים תצילנה.

סילבן שלום: אחרי שניסינו – במשך שנים ארוכות של עבודה – והצלחנו לשכנע את העולם כולו שאירן נמצאת או-טו-טו על סף רכישת הידע איך לייצר פצצה גרעינית, בא ראש הממשלה ומשנה את המדיניות ב-180 מעלות.

סילבן שלום: הרי העולם רק מחכה שיגידו לו שאין שום אמת בניסיונות של אירן והאירנים עדיין רחוקים.

סילבן שלום: איך הוא בכלל מעלה בדעתו להגיד דבר כזה?

סילבן שלום: איך הוא בכלל מעלה בדעתו?

סילבן שלום: אבל רק את זה?

סילבן שלום: ראש הממשלה אמר, לפי הפרסום בעיתון "ידיעות אחרונות" היום – ואדוני, אני רוצה לצטט: רייס ואולמרט התנגדו להשוואה שעושים בימין בארץ בין נשיא אירן לבין היטלר.

סילבן שלום: לדעת אולמרט הצהרות מסוג זה גורמות נזק ומעצימות את המתיחות בין אירן ובין הקהילייה הבין-לאומית וישראל.

סילבן שלום: יושב-ראש הסיעה, חבר הכנסת גדעון סער, הסב את תשומת לבי לריאיון של ראש הממשלה בעיתון הגרמני "בילד" ב-29 באפריל 2006.

סילבן שלום: אני מצטט – כהאי לישנא אומר ראש הממשלה: אני מקווה שאחמדינג'אד לעולם לא יהיה מסוכן והרסני כמו היטלר, והוא לעולם לא יקבל הזדמנות לממש את איומיו.

סילבן שלום: לדברי ראש הממשלה היום מדובר בפסיכופת הגרוע ביותר, שמדבר, כמו שדיבר היטלר בשעתו, על השמדת העם היהודי כולו.

סילבן שלום: אז מתי נאמין לו, אדוני היושב-ראש – במה שהוא אמר בריאיון מ-29 באפריל 2006, או במה שהוא אמר אתמול עם קונדוליסה רייס?

סילבן שלום: אני שואל אותך, חבר הכנסת נודלמן, אתה היית ובאת מחבר המדינות, איך אפשר לשמוע את ראש הממשלה אומר דברים כל כך קיצוניים ושונים זה מזה?

סילבן שלום: פרס, ב-21 באוקטובר 2006, אומר: יש להתייחס לאחמדינג'אד כמו להיטלר.

סילבן שלום: אז תגידו לי, האם יד ימין יודעת מה עושה יד שמאל?

סילבן שלום: הרי איך זה יכול להיות?

סילבן שלום: או שכן או שלא, אבל לא יכול להיות שזה יימשך בכיוון הזה ובצורה הזאת.

סילבן שלום: שוב, זאת ממשלה שלא יודעת לקבל החלטות.

סילבן שלום: אתם יודעים מה?

סילבן שלום: ה"כן ולא" של שמעון פרס הפך להיות היום אבי הנחישות בעולם, לעומת מה שאנחנו רואים אצל ראש הממשלה אולמרט.

סילבן שלום: ה"כן ולא" של שמעון פרס, שכל כך בוזה ובוקר, ובגללו אמרו שפרס לא יודע להחליט – היום פרס נראה כבעל כושר החלטה מדהים לעומת ראש הממשלה הנוכחי, שאינו יודע לקבל החלטות.

סילבן שלום: אבל, אדוני היושב-ראש, הבעיה גדולה עוד יותר.

סילבן שלום: מדובר בממשלה שגם אבק שחיתות דבק בה.

סילבן שלום: ממשלה שראשה ושריה נמצאים בחדרי חקירות, ממשלה שמדי יום מתמודדת עם פרשה חדשה – חדשות לבקרים.

סילבן שלום: אנחנו רואים היום ממשלה שמאבדת את הכיוון גם בתחום החשוב ביותר, של יושר וניקיון כפיים.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן שיושר וניקיון כפיים ייחשבו התכונות החשובות ביותר הנדרשות ממנהיג.

סילבן שלום: רק כך יהיה אפשר באמת להילחם בשחיתות.

סילבן שלום: רק כך יהיה אפשר להביא את הציבור להאמין בנבחרים שלו, להאמין שמה שמעניין אותם זה באמת טוהר מידות, יושר, אינטגריטי וניקיון כפיים.

סילבן שלום: אבל הממשלה הזאת עסוקה בהישרדות; הממשלה הזאת עסוקה ב"כן ולא".

סילבן שלום: הממשלה עסוקה ביחסי ציבור, וכל יום היא משנה את דעתה וגישתה.

סילבן שלום: הרי הראינו שרק בשבוע הזה ראש הממשלה שינה את גישתו ודעתו ב-180 מעלות, אם בנוגע לאיום האירני, שכן פתאום האיום הזה אינו איום ממשי, אם בנוגע להסכם מכה, שרק לפני שבוע נאמר שלא דוחים ולא מקבלים.

סילבן שלום: כבר הבנתי מדוע, כי אם הוא היה אומר שהוא מקבל, אדוני היושב-ראש, היה לו חשש שש"ס וליברמן יפרשו מהממשלה.

סילבן שלום: אם הוא היה אומר שהוא לא מקבל, אולי זה היה נותן לעמיר פרץ את האפשרות להיתלות בכך ולפרוש מהממשלה.

סילבן שלום: אנחנו לא צריכים הרבה, כולנו רואים ושומעים את הקולות, אבל לאן מדינת ישראל הולכת?

סילבן שלום: לאן מדינת ישראל מגיעה כאשר כל יום, כל יום, פרשה נוספת, לפעמים כמה וכמה ביום?

סילבן שלום: כמה נדרש לעשות כדי לשקם את צה"ל, כמה נדרש לעשות כדי לשקם את המשטרה, אבל רק הבוקר, אדוני היושב-ראש, שמענו הערכה מוצקה, מבוססת, על כך שעוצמתו של ה"חיזבאללה" גדולה היום משהיתה לפני מלחמת לבנון.

גדעון סער: כדאי לומר שאמר את זה ראש חטיבת מחקר באמ"ן.

סילבן שלום: מאחר שאני לא יכול לומר דברים בשם אומרם - - -

גדעון סער: זה כבר פורסם.

סילבן שלום: אני יכול לומר שגורם בכיר שמבין את העניין, אדם בעל ידע ביטחוני רב, אומר היום שהמלחמה לא רק שלא סייעה, אלא שהיום עוצמתו של ה"חיזבאללה" גדולה יותר.

סילבן שלום: זאת כאשר חברי ואני ביקרנו מעל כל במה אפשרית את החלטה 1701 של מועצת הביטחון.

סילבן שלום: הרי מה קרה מאז?

סילבן שלום: ההחלטה הזאת הפכה להיות פארסה כמו הממשלה.

סילבן שלום: החיילים החטופים לא הוחזרו, ה"חיזבאללה" לא פורק מנשקו, איום הטילים לא הוסר מעל צפון מדינת ישראל, האמברגו שהיה אמור להיות נשק הפך להיות פארסה, כאשר אתמול נסראללה עצמו אמר שהנשק זורם באין מפריע מאירן דרך שדה התעופה בדמשק ומשם לידי ה"חיזבאללה".

סילבן שלום: גבירותי ורבותי, היום נגלה לנגד עינינו חדלונה של הממשלה בכל התחומים.

סילבן שלום: באירן מוקם בסיס גדול יותר, חזק יותר, טוב יותר בראייתם, של טרור נגד מדינת ישראל.

סילבן שלום: בדרום, מאז הסכם מכה ה"חמאס" – וגם את זה שמענו הבוקר - יורה יותר טילים לעבר מדינת ישראל מאשר לפני הסכם מכה.

סילבן שלום: גם שם הולכת ומוקמת מדינת טרור וגם שם הממשלה אינה עושה דבר למנוע את זה.

סילבן שלום: בתחומים החברתיים-הכלכליים היא מונעת אפשרות להעביר יוזמות נכונות וברוכות, כמו מס הכנסה שלילי.

סילבן שלום: זו הצעה שזכתה לתמיכת כל חברי הכנסת, וגם כאן עברה פה-אחד.

סילבן שלום: זה מגיע ליעקב ליצמן, ובהוראת הממשלה – אותו יעקב ליצמן שלא מעניין אותו הציבור ולא מעניין אותו אף אחד, מעניין אותו רק מה יגידו לו שר האוצר ומנכ"ל האוצר, כי אולי באיזו צורה הוא קיבל משהו.

סילבן שלום: אני לא מטיל שום דופי בעניין הזה, אבל היו דברים מעולם.

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לכם שהממשלה הזאת חוסמת את האפשרות שכל שכיר שני במדינת ישראל יקבל תוספת של מאות שקלים לחודש.

סילבן שלום: זו הצעה שתומכים בה כל חברי הכנסת, הצעה שתומכים בה ההסתדרות, לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים, אבל אדם אחד, יעקב ליצמן, מונע את הדבר הזה, אבל לא כהחלטה שלו.

סילבן שלום: הוא אומר: מנכ"ל האוצר ביקש ממני שלא לדון בזה עד אשר תביא את זה הממשלה.

סילבן שלום: הממשלה לעולם לא תביא הצעה רצינית, כי האוצר מתנגד להצעה הזאת.

סילבן שלום: כל עוד פקידי האוצר מתנגדים, שר האוצר לא עומד על שלו וראש הממשלה הוא כזה - האפשרות שזה יעבור, לא תקרה.

סילבן שלום: טוב שהציבור ידע שגם בתחום הזה הממשלה היום מונעת ממנו את האפשרות לקבל מייד מאות שקלים בחודש כתוספת לשכרו, בשל העובדה שהממשלה הזאת גם בעניין הזה אינה יודעת למשול.

סילבן שלום: לכן, אני מבקש מהכנסת להביע אי-אמון בממשלה.

סילבן שלום: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מזמין את השר אדרי להשיב בשם הממשלה על הצעת האי-אמון.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת האי-אמון של חבר הכנסת סילבן שלום היא המשך ישיר למה שאמר חבר הכנסת זבולון אורלב.

יעקב אדרי: מובן שעניתי על הטענות שהעלה חבר הכנסת זבולון אורלב ואני רוצה להוסיף באשר לוועידת מכה.

יעקב אדרי: לפעמים לא צריך לענות מייד ולומר אם אנחנו תומכים או מתנגדים.

יעקב אדרי: לפעמים צריך לראות מה לא נאמר, לבדוק את כל מה שנכתב ולא נכתב ולנסות לקבל תמונה שלמה, ובמקביל, מובן שיש לתאם את הדברים עם הידידים שלנו.

יעקב אדרי: אני חושב שהיום ניתנה תשובה ברורה, חותכת וחד-משמעית במיני-פסגה שהיתה פה היום, כאשר האמריקנים אומרים באופן חד-משמעי, שהתנאי הוא התנאים של הקוורטט, התנאים שידועים לכולם, ובלי זה לא יכירו בממשלה החדשה ולא נכיר גם בהסכם מכה.

יעקב אדרי: ראש הממשלה הדגיש את הדברים היום ביתר שאת, בצורה ברורה מאוד.

יעקב אדרי: אני חושב שהדברים שנאמרו היום על-ידי האמריקנים נאמרו בקול רם לאבו-מאזן.

יעקב אדרי: נאמר לו שאין מה לעשות, חייבים להיצמד למה שהוחלט - למפת הדרכים ולתנאים של הקוורטט.

יעקב אדרי: בלי זה לא נתקדם, אף שעם אבו-מאזן ההידברות תימשך.

יעקב אדרי: אני חושב שלשוחח עם יושב-ראש הרשות הפלסטינית זה דבר חשוב וחיובי כשלעצמו, אבל כאשר התנאים מאוד ברורים.

יעקב אדרי: היום הובהר שוב שכל ממשלה פלסטינית שתרצה להיות מגובה על-ידי הקהילה הבין-לאומית תצטרך לקבל את שלושת עקרונות הקוורטט: הרצף הכלול במפת הדרכים, הכרה בזכות קיומה של מדינת ישראל היהודית בגבולות בטוחים והפסקת הטרור.

יעקב אדרי: אלה תנאים ברורים שנאמרו פעם אחר פעם והיום הם נאמרו שוב במיני-פסגה של האמריקנים, אבו-מאזן והישראלים.

יעקב אדרי: אם תהיה ממשלה פלסטינית שתקבל על עצמה את כל עקרונות הקוורטט, אנחנו נקבל אותה, נכיר בה וננהל משא-ומתן על בסיס העקרונות שכבר הודענו עליהם.

יעקב אדרי: אני חושב שזה הדבר הנכון לעשותו אם זה יקרה.

יעקב אדרי: לפיכך, אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון של חבר הכנסת סילבן שלום.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השלישית, של סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד, המציעות להביע אי-אמון בממשלה בשל העלאת שכר הלימוד באוניברסיטאות והפרטת מערכת החינוך וההשכלה.

אמנון כהן: חבר הכנסת חנא סוייד ינמק את ההצעה, בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, ארגוני הסטודנטים והסגל האקדמי הודיעו לאחרונה שהם לא יפתחו את סמסטר ב' בשנת הלימודים האוניברסיטאית.

חנא סוייד: העמדה שלהם באה כמחאה על העבודה של ועדת-שוחט, אותה ועדה שהוקמה כדי לבחון את החינוך הגבוה, את המערכת האוניברסיטאית בישראל.

חנא סוייד: למרות ייעודה, בוועדה לא חברים אנשי סגל ולא סטודנטים.

חנא סוייד: ברור שהעמדה של הסטודנטים והמרצים, של הסגל האקדמי, היא מאוד טבעית.

חנא סוייד: לא ייתכן שהעניין של החינוך הגבוה, של המרצים, של הסטודנטים, של עתיד האוניברסיטאות בישראל יידון בוועדה ממלכתית, והנציגים המובהקים של החינוך הגבוה לא יהיו מיוצגים באותה ועדה.

חנא סוייד: מדיוני הוועדה יוצא שיש המלצה חד-משמעית להעלות את שכר הלימוד, דבר שהסטודנטים מתנגדים לו, בעיקר כאשר ברקע נמצאת המלצת ועדת-וינוגרד, שגם היא ועדה-ממלכתית שהוקמה על-פי החלטת ממשלה בישראל על מנת לבחון את שכר הלימוד באוניברסיטאות.

חנא סוייד: ועדת-וינוגרד המליצה במפורש להוריד את שכר הלימוד באוניברסיטאות.

חנא סוייד: באה ועדת-שוחט והיושב בראש מצהיר שהוא ימליץ להעלות את שכר הלימוד.

חנא סוייד: אנחנו צריכים לזכור שסטודנטים באוניברסיטאות בישראל לא באים אך ורק ממשפחות מבוססות ועשירות, אלא הם באים מכלל הציבור.

חנא סוייד: אנחנו יודעים שלא לכולם יש אפשרות להוציא 3,000, 4,000 עד 5,000 שקלים לחודש.

חנא סוייד: העלות של שנת לימודים היא 50,000–60,000 שקלים לשנה, אם נכלול גם את שכר הלימוד וגם את ההוצאות הנלוות.

חנא סוייד: יש הרבה משפחות בישראל שבכלל אין להן ההכנסה הזאת.

חנא סוייד: סך כל ההכנסות שלהן לא מגיע לכך.

חנא סוייד: איך אפשר לחשוב שהאוניברסיטאות יגייסו סטודנטים מקרב השכבות האלה?

חנא סוייד: בעצם ההחלטה הזאת המערכת האוניברסיטאית פועלת נגד עצמה.

חנא סוייד: ככל שיש יותר היצע של סטודנטים שייכנסו לאוניברסיטאות, כך יהיו סטודנטים יותר טובים, בוגרים יותר טובים ואחר כך מרצים וחוקרים יותר טובים.

חנא סוייד: כך המערכת האוניברסיטאית יכולה להיבנות.

חנא סוייד: אבל אם שמים כבר בהזדמנות הראשונה מכשולים בפני סטודנטים שייכנסו לאוניברסיטאות, זה מנוגד להיגיון הבסיסי של שדרוג המערכת האקדמית בישראל.

חנא סוייד: באותה ועדה גם חושבים על דירוג כלכלי של העיסוקים האקדמיים.

חנא סוייד: זה המודל החדש ביותר שלפיו מכמתים מקצועות מחקר ולימוד אוניברסיטאיים במושגים כלכליים, כאילו אין מספיק הפרטות במדינה, כאילו כל העיסוקים הכלכליים נגמרו ועתה צריך להפריט את החינוך הגבוה ואת המערכת האוניברסיטאית.

חנא סוייד: מדברים על מתן "ערך שוק" למקצועות מחקר והוראה אקדמיים.

חנא סוייד: לחוקר של המיתולוגיה היוונית כמעט אין ערך שוק.

חנא סוייד: אפשר למנות עוד אלף ואחד מקצועות בתחום מדעי הרוח שאין להם ערך שוק ממשי, והרפורמה שמדברים עליה תביא לכך שהעיסוק במדעי הרוח כמעט ייפסק.

חנא סוייד: זו התפתחות קשה.

חנא סוייד: זה מה שמביא הרבה חוקרים טובים למצוא עבודה – אם במחקר ואם בהוראה - בהרווארד או ב-MIT או במקומות מאוד מכובדים אחרים בעולם.

חנא סוייד: יהיה להם קשה – וכבר קשה להם – להשתלב במערכת האוניברסיטאית בארץ.

חנא סוייד: מדברים גם על מינוי חשב מלווה לות"ת.

חנא סוייד: כאילו החינוך האקדמי הגבוה קורס וצריך למנות לו חשב מלווה.

חנא סוייד: שוב, לדבר על החינוך הגבוה ועל המערכת האקדמית במושגים כלכליים גרידא.

חנא סוייד: אי-אפשר לבנות מערכת אקדמית במושגים של כסף.

חנא סוייד: זה לא היה בשום מקום בעולם, זה לא היה בישראל וזה לא יצליח בשום פנים ואופן, כי זה יקטול הרבה נושאים שאולי אין להם משמעות כלכלית, אבל מבחינת מדעי הרוח יש להם ערך גדול מאוד.

חנא סוייד: אני לא יכול שלא להתייחס גם למדיניות הממשלה הקלוקלת בטיפול בנושאי החינוך ומערכת החינוך, במיוחד ביישובים הערביים.

חנא סוייד: אני זוכר ישיבה עם שרת החינוך – שיש לה כוונות טובות, היא מצהירה הצהרות טובות על כך שהיא נלחמת באפליה והיא רוצה לתקן – דיברתי אתה על הצורך לבנות 1,500 כיתות חדשות.

חנא סוייד: היא אמרה שיש מחסור של 6,000 כיתות לימוד במגזר הערבי בלבד.

חנא סוייד: זה פרויקט של מיליארד שקל, ולדבריה היא תילחם להשיג את הכסף הזה.

חנא סוייד: מובן שאיני מחדש לאיש אם אני אומר ששקל אחד מזה היא לא השיגה והממשלה הזאת אינה מטפלת בכך.

חנא סוייד: על זה נוסיף את העדר ההישגיות ואת המחסור בגני טרום-חובה.

חנא סוייד: לאחרונה יש מצב מאוד מוזר ביישובים הערביים – אני מניח שזה גם ביישובי פיתוח אחרים – שהמערכת לא מצליחה לספק כיתות לגני טרום-חובה.

חנא סוייד: אפשר להבין את זה, אבל משרד החינוך מוסיף ומקשה עוד יותר, עד כדי כך שלאחרונה נסגרו כיתות טרום-חובה.

חנא סוייד: מבקשים אישור פה ואישור שם, הכול למראית עין, אבל התוצאה הסופית של זה היא שגני טרום-חובה נסגרים והילדים נשלחים לרחובות, כביכול המערכת מעדיפה שהילדים יהיו ברחובות ולא יהיו בכיתות לא תקניות במאה אחוז או בכיתות שכורות.

חנא סוייד: האלטרנטיבות האלה לא אקוויוולנטיות ולא נשקלות זו מול זו.

חנא סוייד: אף שהתרענו על הדבר הזה, המערכת ממשיכה באותה מדיניות.

חנא סוייד: איני יכול לסיים את דברי בלי להתייחס לצרה של מעמד המורה במדינת ישראל.

חנא סוייד: לא צריך להכביר מלים על השחיקה של המורים.

חנא סוייד: מורים נשחקים.

חנא סוייד: הם מלמדים 30-25 שנים ואפילו יותר, ועם הזמן הם נשחקים.

חנא סוייד: השכר שלהם אולי יציב, אבל הוא כבר שכר לא טוב, לא מספק ולא מהווה בשבילם שום תמריץ לקחת את המקצוע שלהם ברצינות.

חנא סוייד: הם מחפשים חלטורות ועובדים בעבודות אחרות מלבד ההוראה.

חנא סוייד: בסופו של דבר זה משליך על ההישגים של מערכת החינוך.

חנא סוייד: מובן שאם אין שכר טוב, אנשים מוכשרים לא ילכו לתחום הזה.

חנא סוייד: שוב, זה מעגל הורס - אם אתה לא מגייס מורים טובים, בסופו של דבר המערכת תקרוס.

חנא סוייד: מורים לא כל כך טובים ייצרו חינוך לא כל כך טוב.

חנא סוייד: כך לאט לאט נבנית מערכת חינוך מדרגה שנייה או שלישית, היא יותר מתאימה למדינות העולם השלישי מאשר למדינה מפותחת כמו מדינת ישראל.

חנא סוייד: כתוצאה מכל המדיניות של הממשלה בתחום הזה, הממשלה הזאת לא ראויה לאמון הכנסת.

חנא סוייד: אני מבקש מהכנסת להסיר את האמון מהממשלה.

חנא סוייד: תודה.

אמנון כהן: אני מזמין את השר גאלב מג'אדלה להשיב בשם הממשלה על הצעת האי-אמון.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, כבוד לי להשיב לחבר הכנסת חנא סוייד במקום השרה יולי תמיר.

גאלב מג'אדלה: השרה ביקשה ממני לעשות זאת, משום שהיא בפגישה עם ראש הממשלה בעניין הסטודנטים.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שהיא תספיק להגיע ואולי תשלים כמה דברים.

גאלב מג'אדלה: לשמחתי או לצערי - תלוי מי רואה את זה ומאיזו זווית רואים את זה - אני מסכים עם לא מעט דברים שאמר חבר הכנסת סוייד, גם כחבר הממשלה, כי קודם כול – המצפון, ורק אחר כך איפה אתה נמצא.

גאלב מג'אדלה: אבל אתה יודע - ורוב החברים כאן היו שותפים בהכנת תקציב 2007 - שהאוצר לקח על עצמו לשכנע את מפעל הפיס ללכת לתוכנית חומש, לבנות 2,500 כיתות לימוד בחמש שנים, וגם להבטיח שאחוז הילודה והגידול הטבעי יהיה באותו תכנון, כלומר 500 כיתות ועוד 410 כיתות ביחס לאחוז הילודה או הריבוי הטבעי, ואני מקווה שבסוף החודש יצליח האוצר להביא לנו הסכם מוגמר עם מפעל הפיס, ללכת לפרויקט הזה.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שהוא יעשה את זה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר בעניין מאבק הסטודנטים - קודם כול אני חושב שמאבק הסטודנטים הוא נכון.

גאלב מג'אדלה: הוא נכון מאוד מפני שהממשלה הקימה ועדה, הוועדה הגישה המלצות, והיו צריכים להתחיל ליישם את ההמלצות.

גאלב מג'אדלה: עצרו אותן באמצע, ועכשיו הקימו ועדה נוספת, וגם לא מאפשרים לסטודנטים להשתתף בוועדה הזאת, וזה דבר שלא מקובל – אגב, גם על שרת החינוך זה לא מקובל.

גאלב מג'אדלה: המתנגד המרכזי והעיקרי לשילוב נציגי הסטודנטים בוועדת-שוחט זה האוצר, לצערנו.

גאלב מג'אדלה: אבל אני מקווה שהיום שרת החינוך תחזור אלינו מהפגישה עם ראש הממשלה עם פתרון, כי היא הולכת להציע פתרון שיש בו מוצא ופריצת דרך בנושא הסטודנטים, לפחות לגבי החלק הגדול של הבעיה – אם לא לכולה – ואני מאמין שהיא תסיים את הפגישה עם ראש הממשלה בהסכמה, בהבנה, ועוד נשמע ממנה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר כמה דברים, ברשותכם.

גאלב מג'אדלה: אני מקבל את החלק הראשון בדבריך, חבר הכנסת חנא סוייד.

גאלב מג'אדלה: אמרת ששרת החינוך מנסה ועושה ופועלת למען צמצום הפערים – זה נכון, זה חשוב, אבל זה לא מספיק; לא מבחינת השרה, מבחינת הממשלה.

גאלב מג'אדלה: אם האוצר לא יבוא וישלב ידיים עם שרת החינוך כדי לתת מענה לפער הגדול ולעיוות הזה שמתמשך שנים רבות, לא יהיה לנו פתרון.

גאלב מג'אדלה: בנושא הסטודנטים זה אותו דבר.

גאלב מג'אדלה: לצערנו הרב, רוצים מהסטודנטים הסכמה ושילוב ידיים כדי להתמודד עם הבעיה ולתת חלק מהפתרון, אחרי שוויתרנו על הפתרון שנתנו להם לפני שנתיים, וזה ועדת-וינוגרד.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שאין מנוס מלהגיע להסכמה ולהבנה עם הסטודנטים.

גאלב מג'אדלה: מי הם הסטודנטים?

גאלב מג'אדלה: אלה הילדים שלנו.

גאלב מג'אדלה: על מי אנחנו מדברים – על מישהו מעבר לים?

גאלב מג'אדלה: מחוץ לגבולות?

גאלב מג'אדלה: אלה הילדים שלנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים בהשכלה הגבוהה, אנחנו רוצים בעתיד של ההשכלה הגבוהה; זה הבית שלנו, זאת החברה שלנו.

אמנון כהן: אדוני השר, רק שנייה.

אמנון כהן: יש לנו כאן אורחים, אנחנו נברך אותם ואתה תמשיך.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אמנון כהן: אני מבקש לקדם בברכה את המשלחת מהקונגרס האמריקני, בראשותו של סנטור ג'ון קייל.

אמנון כהן: ברוכים הבאים, אורחי הכנסת לדיאלוג עם ועדת החוץ והביטחון.

אמנון כהן: שלום.

אמנון כהן: (מחיאות כפיים)

אמנון כהן: בבקשה, השר, תמשיך.

גאלב מג'אדלה: תודה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: היה ראוי מאוד מה שעשית - לקבל את האורחים שלנו בברכת אהלן וסהלן.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מקווה ששרת החינוך תצליח לשכנע את ראש הממשלה ואת האוצר ותביא לשילוב ידיים של כל המערכות למען פתרון נושא הסטודנטים.

גאלב מג'אדלה: גם אם יש אי-הסכמה ביניהם כיום, אני מקווה שנגיע להסכמה הזאת.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני השר, אני מציע שוב, שלא נבטיח שום הבטחה, רק נקיים את ההבטחות שניתנו.

גאלב מג'אדלה: זה מה שאמרתי – שהיתה ועדת-וינוגרד שהגישה המלצות, וכל מה שאתה אומר – אתה צודק, כי אנחנו רוצים שיישמו את המלצות ועדת-וינוגרד, להוריד כל שנה את האחוז שסוכם בוועדת-וינוגרד לטובת שכר הלימוד של הסטודנטים.

גאלב מג'אדלה: אבל בינתיים קרה דבר אחר, אדוני היושב-ראש לשעבר – הקימו ועדה אחרת, ועדת-שוחט, שהוא חבר שלך כמובן, ואת זה צריך לעצור.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

אמנון כהן: הדיון הוא משולב.

אמנון כהן: ועדת הכנסת קבעה מסגרת זמן של חמש דקות לסיעה.

אמנון כהן: אני מזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת ישראל כץ, מטעם סיעת הליכוד - בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ממשלת ישראל, בראשות ראש הממשלה אהוד אולמרט, גילתה בשתי סוגיות שעמדו עכשיו על הפרק הפכפכות וחוסר יציבות.

ישראל כץ: הדבר הראשון הוא ההתייחסות של הממשלה וראש הממשלה לאותו הסכם שנחתם בין ה"פתח" ל"חמאס" במסגרת התוכנית שלהם לניהול משותף של הרשות הפלסטינית.

ישראל כץ: אנחנו עוד זוכרים את המסע שעשה אבו-מאזן, נשיא הרשות הפלסטינית, יושב-ראש הרשות, וטען שיעמוד על עקרונות, ואם העקרונות האלה לא ימומשו הוא יפזר את ממשלת ה"חמאס", הוא ילך לבחירות, הוא ילך לעם הפלסטיני.

ישראל כץ: כולנו שמחנו, אמרנו: הנה מנהיג פלסטיני שמתכונן לנסות ולקדם את ההידברות בין ישראל לבין הפלסטינים.

ישראל כץ: ה"חמאס" – כמובן, כהרגלו – אומר: לא נכיר בישראל, הוא לא יכיר בזכות היהודים כאן למדינה, הוא חלק מציר הרשע האזורי, חלק מציר הרשע העולמי, ששולל את זכותה של מדינת ישראל להתקיים, את זכותם של היהודים לריבונות כאן במדינת ישראל, בארץ-ישראל.

ישראל כץ: והנה, מה קורה?

ישראל כץ: הולך אבו-מאזן, יושב עם ה"חמאס" במכה, והם מסכימים על כל מיני דברים – הכול על חשבון מדינת ישראל.

ישראל כץ: כל מה שקשור לישראל – אבו-מאזן מוותר.

ישראל כץ: והנה, תגובת ממשלת ישראל: בתחילה, ראש הממשלה דוחה את ההבנות.

ישראל כץ: לאחר מכן, בעצת יועצים כאלה ואחרים, הוא אומר: אני לא דוחה ולא מקבל.

ישראל כץ: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שמזל שיש בארצות-הברית נשיא בשם ג'ורג' בוש, שהוא נחוש – מתוך מודעות היסטורית ומוסרית – להילחם בטרור: בטרור האסלאמי, בטרור העולמי.

ישראל כץ: וטוב שבוש הרים טלפון לראש הממשלה ודאג לאינטרסים הישראליים.

ישראל כץ: ואחרי אותה שיחה נקט ראש הממשלה מדיניות שהיה צריך לנקוט מלכתחילה, ואמר: אנחנו לא מכירים בממשלה שלא מכירה במדינת ישראל, שה"חמאס" – שהוא ארגון טרור רצחני; רצחני, שמסית באופן מטורף וקיצוני, ומחובר לאירן ומחובר ל"חיזבאללה" ולכל ציר הרשע – אנחנו לא מכירים בממשלה מהסוג הזה.

ישראל כץ: אבו-מאזן מתבקש לפעול לפי ההתחייבויות שהוא לקח על עצמו, מתוקף תפקידו, על מנת לסלק ולחסל את תשתיות הטרור ועל מנת להיות בר-שיח אפשרי למדינת ישראל.

ישראל כץ: אבל, אם לא די בדבר הזה, הגיע גם נושא בניית גשר המוגרבים.

ישראל כץ: כולנו הקשבנו לראש הממשלה שהתחיל בפרויקט ואמר: לא ה"חמאס" ולא השיח' ראאד סלאח יקבעו לי מה לעשות בירושלים ויקבעו לי אם לעשות או לא לעשות דבר שיש בו צורך.

ישראל כץ: כולנו – ממש כמו במלחמת לבנון – אמרנו:

ישראל כץ: אנחנו תומכים בראש הממשלה, שעומד על עקרון הריבונות הישראלית בהר-הבית, שעושה את מה שנדרש ולא נרתע.

ישראל כץ: והנה, מה קורה בסוף?

ישראל כץ: טוב שיש אורי לופוליאנסקי.

ישראל כץ: קראתי בעיתון שמישהו אומר שהוא היה רוצה להיות זבוב בחדר שבו נערכה השיחה בין מקורבי אולמרט ובין לופוליאנסקי כדי לשמוע איך הם סיכמו שהוא נותן להם את הסולם לרדת מהעץ.

ישראל כץ: הרי כל אחד יודע שאם הממשלה, אדוני השר איתן, היתה רוצה לבנות ולעשות – היתה בונה ועושה, ויש לה כל הסמכות.

ישראל כץ: הסמכות בידיה גם לדאוג לקבלת האישורים.

ישראל כץ: עוד לא נשמע תירוץ כזה קלוש ונסיגה כל כך מהירה מדבר שראש הממשלה הגדיר אותו נכון וצודק.

ישראל כץ: מה הוא עשה בדבר הזה?

ישראל כץ: הוא לימד את כל העולם המוסלמי ואת כל היישוב הערבי כאן, שרובם רוצים לחיות בשלום ביום-יום.

ישראל כץ: הרי רוב הציבור הערבי במדינת ישראל רוצה לחיות את חייו, אבל מה הוא לימד אותם - אפילו את חבר הכנסת צרצור הוא לימד, שמי שיותר קיצוני ממנו, מרוויח עוד יותר.

ישראל כץ: הוא פעם אמר משהו וחזר בו.

ישראל כץ: טוב שחזר בו.

ישראל כץ: הוא יושב כאן בכנסת.

ישראל כץ: אבל השיח' ראאד סלאח, שהלך וירק על שוטרים וגידף אותם - ואדוני השר מג'אדלה, אנחנו לא הצבענו לך רק משום שאנו אופוזיציה.

ישראל כץ: אנו רואים בך דמות לגיטימית בממשלה, אבל למה לא גינית את השיח' ראאד סלאח?

ישראל כץ: אתה שר בממשלה, והוא מאשים את הממשלה הזאת שהיא הורסת את הר-הבית.

ישראל כץ: אתה חבר בממשלה.

ישראל כץ: הוא האשים אותך, הוא האשים את מדינת ישראל.

ישראל כץ: למה לא קמת?

ישראל כץ: היית קם, אנשים היו אומרים: כל הכבוד, יש לו דעות, אבל הוא שומר על המדינה.

ישראל כץ: היום חבר הכנסת צרצור כבר מתחרט שהוא לא עמד בראש הכוחות שהסתערו.

ישראל כץ: אולי גם אתה, אדוני השר, תהיה פחות פופולרי במגזר הערבי, כי הממשלה הזאת הוכיחה שהקיצוניות משתלמת.

ישראל כץ: היום השיח' סלאח אומר: אני בלמתי את היהודים, אני מנעתי מהם להרוס את אל-אקצא ואת הר-הבית.

ישראל כץ: אבל אם היו ממשיכים את העבודות שהם התחילו, ומוכיחים שלא פגעו בכלום, היו אומרים: האיש סתם מסית, הוא שולי, קיצוני.

ישראל כץ: אבל הממשלה הזאת, בהתנהגות שלה ובחוסר העקביות שלה, בונה אותו כמנהיג אסלאמי קיצוני, שמצטרף לסריה שאנו מכירים באזור: מהיום אמור אחמדינג'אד באירן, אמור נסראללה בלבנון, אמור משעל את הנייה ב"חמאס" ואמור השיח' ראאד סלאח בישראל.

ישראל כץ: זה ציר הרשע החדש שהממשלה הזאת גם סייעה לבנות, וממשלה כזאת, שמחפשת ומוצאת עוד דרך להקצין ציבורים ולהוסיף על בעיותיה האסטרטגיות של מדינת ישראל ולסבך אותנו בלי תכלית, היא ממשלה שלא ראויה לאמון.

מגלי והבה: אני מזמין את הדובר הבא, חבר הכנסת יורם מרציאנו.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת יעקב מרגי.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חברי השר, חברי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את דברי חברי, חבר הכנסת ישראל כץ - -

ישראל כץ: כמו שאני מכיר אותך, גם הסכמת לדברים.

יורם מרציאנו: - - שאמר דברי טעם, ואמר אותם ברוב נחת.

יורם מרציאנו: אבל אני חייב להודות, חברי חבר הכנסת ישראל כץ, שקשה לי להסכים אתך כשאתה עכשיו מספר לנו על השיח' ראאד סלאח, ואני בהחלט מגנה את דבריו בגנות מדינת ישראל כפי שהוא הביא אותם בדרשת יום השישי האחרון.

יורם מרציאנו: הוא אמר דברים חמורים, ובהחלט, אני אומר באופן ברור וחד-משמעי, היועץ המשפטי לממשלה צריך לבחון את דבריו באופן ברור, כי אני חושב שיש בהם סכנה למדינת ישראל; שאזרח ישראלי אומר דברים כאלה, מי שהיה ראש עיר במדינת ישראל, בהחלט צריך להתייחס לדברים האלה במלוא הרצינות.

יורם מרציאנו: אך עם זאת, בבואנו לבדוק מי נתן לגיטימציה לתנועה האסלאמית שדיברת עליה ולתנועת ה"חמאס" שנמצאת בעזה ול"חיזבאללה" - לא נשכח מי גידל אותו בתוך לבנון.

יורם מרציאנו: ועל כל הצירים האלה, הייתי מציע קצת צניעות, אדוני ישראל כץ, כי כל הדברים האלה קרו, אם להזכיר לך, בתקופת שלטון הליכוד, ואתה היית חלק מהממשלה כשר החקלאות.

יורם מרציאנו: לכן הייתי אומר, דברים שרואים מפה לא רואים משם.

יורם מרציאנו: אבל היום אתה באופוזיציה, זה בסדר, מותר לך, הרי אתה צריך להצדיק את עצם היותך באופוזיציה ואני מקווה שתישאר שם הרבה מאוד זמן.

ישראל כץ: מבחינה כרונולוגית זה בלתי אפשרי.

ישראל כץ: אין לדברים האלה שחר.

יורם מרציאנו: אני סבור כי גם בעצם הימים האלה לא דרושים יחסים אינטימיים בין ראש הממשלה לשר הביטחון.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד, הם לא חייבים להיות חברים.

יורם מרציאנו: הם עובדים יחד.

יורם מרציאנו: כמי שמכיר את הפוליטיקה במדינת ישראל וזוכר את אריאל שרון וביבי נתניהו, מנהיג הליכוד, ולא נשכח את ליל המיקרופונים - שרון את שמיר.

יורם מרציאנו: דברים כאלה היו בפוליטיקה, יש מריבות, יש מתיחויות, אבל מפה ועד להעמיד את זה כסכנה לביטחון מדינת ישראל, אני חושב שהדרך עוד ארוכה והיו צריכים לשקול את זה לפני שמעלים כזאת הצעת אי-אמון בממשלה, שבה אנו חושבים לרגע שאהוד אולמרט ועמיר פרץ בשיתוף הפעולה ביניהם או בעבודה המשותפת ביניהם מסכנים את מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: אני חושב שהיה צריך קצת לחשוב, ולפני שמעלים הצעה חסרת אחריות כזאת, היה צריך לשקול אותה מחדש.

יורם מרציאנו: גם היום שמעתי שבוועדת החוץ והביטחון אמר שר הביטחון שהלוואי שהוא היה נפגש עם המשפחה שלו כמו שהוא נפגש עם ראש הממשלה.

יורם מרציאנו: הם לא בני אותה מפלגה, יושב-ראש קדימה, יושב-ראש מפלגת העבודה; הם לא מסכימים, הם עובדים יחד, אלה בעצם החיים הציבוריים שניתנו לנו במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: לא תמיד אנשים הולכים ראש בראש - זה נגד זה - לא תמיד מסכימים זה עם זה.

יורם מרציאנו: לכן, בבואי היום לראות את הצעת האי-אמון הזאת, שדיברה על כך שראש ממשלה במדינת ישראל מסכן במודע את ביטחון מדינת ישראל, אני חושב שהיה צריך לחשוב על זה קצת יותר ברצינות.

יורם מרציאנו: אני חושב ששר הביטחון של מדינת ישראל עושה לילות כימים, ולאחרונה הוכיח את עבודתו נאמנה עם מינוי של רמטכ"ל שאני מאחל לו בהזדמנות הזאת הצלחה, כי מדינת ישראל זקוקה לרמטכ"ל, וכולנו נתפלל להצלחתו, כי הצלחתו כי הצלחת ביטחון מדינת ישראל, שכה חשובה לנו בעצם הימים האלה; שיקום צה"ל - וכולנו מייחלים ומתפללים לשיקום של צה"ל לאור התוצאות של מלחמת לבנון השנייה.

יורם מרציאנו: אני חושב שהסיכום של שר הביטחון עם הצמרת הביטחונית של מדינת ישראל על פיתוח מערכות מתקדמות נגד טילים הוא מהדברים שעוסק בהם שר הביטחון, ולכן אני מציע לחברי בסיעות האופוזיציה לחשוב בבואם להגיש הצעות אי-אמון.

יורם מרציאנו: יש כל כך הרבה נושאים חשובים במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: בואו לא נדבר על נושאים פופוליסטיים, כי הגיע הזמן שנפסיק לעסוק בנושאים פופוליסטיים ונעסוק בעיקר, וכולנו יחד נתפלל להצלחתו של צה"ל, להצלחת מערכת הביטחון, להצלחת ממשלת ישראל, להצלחת שר הביטחון, כי בסופו של דבר הצלחתם היא הצלחת מדינת ישראל בעצם הימים האלה.

יורם מרציאנו: אני מציע להסיר את הצעות האי-אמון מסדר-היום.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מרציאנו גם על ההקפדה על הזמנים.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי, ואחריו - חבר הכנסת דוד רותם.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, המדינה רועשת, גועשת, רמטכ"ל חדש, מפכ"ל חדש, נשיאה חדשה, כל הפרשנים מדברים, מפזזים ומכרכרים, ומחרחרי הריב והמדון מוסיפים גם משלהם, ואני רוצה לחזור על דברי פעם אחר פעם; יש דברים שהצניעות והשקט וחשבון-הנפש יפים להם, וזו אכן עת לחשבון-נפש.

יעקב מרגי: חשבון-נפש נעשה לא על במות ולא בכיכרות אלא בחדרים, במשרדים, בוועדות, בדיונים.

יעקב מרגי: רבותי חברי הכנסת, אתמול התפרסמו מסקנות והמלצות ועדת-זיילר.

יעקב מרגי: לא עברנו שעות מספר והתפטר המפכ"ל, רב-ניצב משה קראדי - וזה הזמן והמקום להודות לו על עשרות שנות עשייה במסגרת כוחות הביטחון, עשייה רבת זכויות.

יעקב מרגי: אני רוצה להסיק מכאן מסקנה אחת, שסופו מעיד על תחילתו: לקיחת האחריות כדי למנוע פגיעה במשטרת ישראל.

יעקב מרגי: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, איני משפטן ולא חוקר.

יעקב מרגי: האזנתי לדבריו של השופט זיילר.

יעקב מרגי: הוא הלך סחור-סחור בדבריו ובטיעוניו, כמעט בכל הנושאים, פרט לנושא אחד: הוא הקפיד לומר דברים ברורים שקשורים אך ורק למפכ"ל.

יעקב מרגי: כל הפרשנים, כמוני, לא יכלו להתעלם מכך שהוועדה סימנה מראש את הרעים ואת הטובים.

יעקב מרגי: ושוב אני רוצה לומר למפכ"ל הפורש: תודה, תודה רבה על מסירות הנפש, על ההקרבה.

יעקב מרגי: יכולת להיאבק משפטית וציבורית על שמך ועל מעמדך, נהגת באומץ ומעל לכול בחוכמה.

יעקב מרגי: מסופק אני אם אלו שנושאים באחריות האמיתית למצבה של המשטרה היו עושים כמוך.

יעקב מרגי: שוב, אני יכול לומר שאני מעיד מסופך על שירותך, ואני גאה בך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בעניין הביקורת על התנהלותה של משטרת ישראל בקשרים שלה עם ארגוני הפשע, זה אומנם דורש בדיקה וארגון מחדש של הנהלים.

יעקב מרגי: רענון נהלים הוא דבר טוב, אך אל לנו לחבוט ולהכות בכל דבר שזז במשטרת ישראל, כי גם הם עושים עבודת קודש יום-יום, בתנאים לא תנאים, באמצעים דלים ועם משימות עד בלי די.

יעקב מרגי: לבקר כן, לחדש כן, לרענן כן – אך ריבונו של עולם, יש תופעה חדשה במדינה: אם משנים את כללי המשחק, אנא הודיעו, הודיעו להם, הודיעו לנו.

יעקב מרגי: לא ייתכן שאדם יעמוד לדין הציבור על נוהג ונורמה שהיו מוכרים ומיושמים במשטרת ישראל שנים רבות.

יעקב מרגי: אני קורא לשר לביטחון הפנים: דע לך, היום שלפני פרסום מסקנות ועדת-זיילר שונה מהיום שאחרי פרסום מסקנות ועדת-זיילר.

יעקב מרגי: מהיום והלאה כל מה שייטען נגד המשטרה, על השוטרים ועל צמרת המשטרה, רובץ לפתחך.

יעקב מרגי: קיבלת הזדמנות פז לעשות רה-ארגון, לעשות רענון של נהלים, להיכנס בעובי הקורה – מהשוטר בכניסה לבתי-הספר ועד ליחידות המבצעיות הגדולות של משטרת ישראל.

יעקב מרגי: אכן, עליך להכין תוכנית חדשה לארגון משטרת ישראל, לבדוק אם יש קלקולים.

יעקב מרגי: לא נוכל לומר: הדברים היו, זה שייך למפכ"ל הזה, זה שייך למפכ"ל הקודם, זה שייך לנורמות.

יעקב מרגי: היום זה בידיים שלך.

יעקב מרגי: כי היום שלפני פרסום מסקנות ועדת-זיילר הוא לא היום שלאחר פרסום מסקנות ועדת-זיילר.

יעקב מרגי: אני קורא מכאן לציבור הישראלי, לנוכח כל הפרשיות האחרונות – אדוני היושב-ראש, בזה אני רוצה לסיים ולמקד את הנאום שלי: לא הכול עכור, לא הכול גרוע, לא הכול שחור.

יעקב מרגי: השאירו את זה לאלה שנבנים מכך.

יעקב מרגי: אל תצפו – התקשורת עושה את עבודתה, היא תאמר לכם: הכול שחור, הכול צהוב, הכול לא טוב.

יעקב מרגי: מדינתנו הצעירה והקטנה מתמודדת עם אתגרים רבים, עם אויבים מבית ומחוץ.

יעקב מרגי: משימות שהוטלו על משטרת ישראל בשנים האחרונות לא היו בסמכותה של משטרת ישראל.

יעקב מרגי: אמצעים ומשאבים נוספים לא ניתנו למשטרת ישראל.

יעקב מרגי: היום נחשפות פרשיות נוספות, לצערנו הרב, אחת לאחת.

יעקב מרגי: כל אחת כואבת, כל אחת משפילה, כל אחת מבישה, אבל זה בגלל רגישות היתר שלנו – והיא טובה – מה שלא היה בשנים עברו, וחבל.

יעקב מרגי: אבל זה התסכול; פעם דיברתי עם שוטר, עם מפקד מחוז הדרום במשטרת ישראל.

יעקב מרגי: הלנתי על ריבוי מקרי הפשע בזמנו.

יעקב מרגי: הוא אמר: יעקב, אם לא הייתי חושף אותם, לא היית בא אלי בשאילתא למה יש מקרי פשע רבים.

יעקב מרגי: היא הנותנת: כשיש חשיפה, יש ביצוע.

יעקב מרגי: אם לא חושפים אותם, זה לא אומר שהם לא קיימים.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אני מקווה שהתנהלות המפכ"ל, כפי שציינתי, תהיה מופת ודוגמה לאחרים.

יעקב מרגי: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת דוד רותם, בבקשה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הייתי אומר שלהגיש הצעת אי-אמון ולא להיות נוכח בדיון – זה קצת מעליב.

דוד רותם: כל מי שהגישו את הצעת האי-אמון ונאמו, החליטו משום מה שהם לא צריכים לשמוע מה יש לחברים לומר.

דוד רותם: אני חושב שזה לא ראוי ולא נאה.

רן כהן: אפילו מהסיעות שלהם אין אף אחד.

דוד רותם: מה אפשר לעשות?

דוד רותם: אכן, קיימת בעיה ביחסים שבין ראש הממשלה ובין שר הביטחון.

דוד רותם: השאלה היא רק אם הממשלה היא שצריכה ללקות.

דוד רותם: האם לא ראוי שננתח מהו הגורם ליחסים האלה?

דוד רותם: האם לא ראוי שנזכור שיש לנו שר ביטחון שבקושי שיעור של 4%–5% מהציבור הישראלי רואים אותו כמי שראוי למלא את תפקידו?

מגלי והבה: חבר הכנסת חרמש.

דוד רותם: והוא צריך, כדי לזכות בפריימריס שלו, לנהל מדיניות שתיצור כותרות.

דוד רותם: ולכן שר הביטחון פועל בניגוד לטובתה של מדינת ישראל.

דוד רותם: עכשיו הוא דואג לעצמו, הוא לא דואג למדינה.

דוד רותם: הוא גם לא דואג לממשלה.

דוד רותם: לכן הוא יוצא דופן.

דוד רותם: אילו היה אפשר להביע אי-אמון בשר מסוים, אולי היה מקום לשקול את זה.

דוד רותם: אבל להעניש את הממשלה כולה, ולומר שכל הממשלה לא ראויה בגלל התנהגותו של שר הביטחון, זה קצת מופרז.

דוד רותם: אבל יש לנו בעיה נוספת, וגם בה צריך לדון, והיא מה שקרה בירושלים ביום שישי האחרון וביום שישי שלפניו.

רן כהן: סליחה, חבר הכנסת רותם.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, לא ראוי לקיים דיון כזה בלי נוכחות של שר.

מגלי והבה: אדוני צודק.

מגלי והבה: השר מג'אדלה ישב פה עם חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא יצא לחצי שנייה.

רן כהן: אם חברת הכנסת אברהם יודעת שהוא בדרך - - -

מגלי והבה: הערתך התקבלה.

דוד רותם: זה נכון, הבעיה הגדולה היא ששר הביטחון היה צריך לשבת כאן.

דוד רותם: כי אם השר מג'אדלה ישב פה, הוא רק יוכל להעביר לו את מה שהוא כבר יודע ממילא.

דוד רותם: בעיה נוספת שעלתה היא בעיית יום שישי האחרון ויום שישי שלפניו - -

מגלי והבה: חבר הכנסת כהן, השר חזר.

גאלב מג'אדלה: מה קרה, אדוני היושב-ראש?

מגלי והבה: אם אתה תורן, בבקשה אל תעזוב את המליאה בלי שנדע.

גאלב מג'אדלה: יצאתי לשנייה כדי להביא את החומר.

מגלי והבה: יביאו לך, אדוני.

גאלב מג'אדלה: קרה משהו לכנסת?

מגלי והבה: שב, אדוני השר.

אורי אריאל: הרגשנו בחסרונך.

גאלב מג'אדלה: אורי אריאל?

גאלב מג'אדלה: הפריע לו שאני לא כאן?

מגלי והבה: אתה מפריע לחבר הכנסת רותם.

דוד רותם: - - ואלה הן התבטאויותיו של השיח' ראאד סלאח בכל מה שקשור לעבודות בהר-הבית, וכל מה שקשור להתנהגות מערכת אכיפת החוק בישראל כלפיו.

דוד רותם: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, סרטי הטלוויזיה יהיו לפני היועץ המשפטי בתוך חמש דקות.

דוד רותם: מה עוד יש לבדוק בדבריו של המסית הזה?

דוד רותם: מדוע לא הגיש היועץ המשפטי הבוקר כתב אישום נגד השיח' וביקש לעצור אותו עד תום ההליכים?

דוד רותם: זאת נקודה שצריך לשאול את הממשלה.

דוד רותם: היועץ המשפטי לממשלה היה גיבור גדול, ונערות בנות 12 – בתקופת ההתנתקות – הוא ידע לעצור עד תום ההליכים.

דוד רותם: על זה הממשלה צריכה להשיב כאן היום.

דוד רותם: איפה אכיפת שלטון החוק בירושלים?

דוד רותם: האם ההתרפסות הזאת לפני שונאי ישראל לא מסכנת את ביטחונה של המדינה – מעבר ליחסים שבין ראש הממשלה ובין שר הביטחון?

דוד רותם: רבותי חברי הכנסת, אני חושב שצריך לדרוש מהממשלה תשובה על השאלה איך היא מתכוונת להילחם בעוכרי ישראל ובשונאי ישראל שנואמים בירושלים ומסיתים נגד המדינה.

דוד רותם: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רותם.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת יצחק זיו.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רותם שגם עמד בלוחות הזמנים.

דוד רותם: למדתי.

מגלי והבה: כל הכבוד.

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ראשית, צריך לברך את כולם בחודש טוב.

אורי אריאל: משנכנס אדר מרבים בשמחה.

אורי אריאל: ולכן נשתדל שבדברים שנאמר לא הכול יהיה כל כך רע, אלא נשאיר כמה – איך אמרו ידידי חבר הכנסת רותם וחבר הכנסת מרגי?

אורי אריאל: יש גם כמה נקודות אור.

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: יש כמה נקודות אור.

יעקב מרגי: יש הרבה נקודות אור.

אורי אריאל: יש הרבה נקודות אור בחושך הגדול.

אורי אריאל: אתה צודק, חבר הכנסת מרגי.

אורי אריאל: ואכן, ראוי לשנות את זה.

אורי אריאל: ואם לא תבינו שהשינוי הוא על-ידי החלפת הממשלה הזאת, אז אתם תומכים בתקלה אחת גדולה ומתמשכת.

אורי אריאל: חבר הכנסת רותם, אולי יואיל אדוני להסביר את האמרה - - -

יעקב מרגי: - - -

אורי אריאל: חבר הכנסת מרגי, עוד רגע.

אורי אריאל: תן לנו.

אורי אריאל: אולי חבר הכנסת רותם יסביר לנו למה לא צריך להעניש את כל הממשלה ביחד, למה רק את שר הביטחון.

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: מה בדיוק עושה השר לענייני אסטרטגיה?

אורי אריאל: מה תרומתו הנכבדה, כשכל הבית הזה נמצא פה ורואה את הממשלה הזאת בקלונה, כאשר היא מתוחזקת על-ידי השר ליברמן?

אורי אריאל: מה תרומתו היוצאת מן הכלל, שאי-אפשר היה בלעדיכם בממשלה כל כך גרועה.

דוד רותם: - - -

אורי אריאל: לא, השאלה היא שאלה רטורית.

דוד רותם: לא, אני אענה לך.

מגלי והבה: חבר הכנסת רותם, כשעמדת פה - - -

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש אתה יכול.

דוד רותם: הוא שאל שאלה.

מגלי והבה: רק אם הוא יסכים, אבל זה על חשבון הזמן שלו.

מגלי והבה: אדוני – אם אתה מסכים.

אורי אריאל: אני?

אורי אריאל: לא, לא כרגע.

אורי אריאל: יותר מאוחר, אולי.

מגלי והבה: אוקיי.

מגלי והבה: בבקשה.

אורי אריאל: השר לענייני אסטרטגיה – בואו נראה את היחסים בינו ובין שני המובילים במדינה בענייני אסטרטגיה.

אורי אריאל: הראשון הוא ראש הממשלה, שמינה אותו והבטיח לו שיתוף פעולה מלא.

אורי אריאל: למיטב ידיעתי, הוא זוכה לשיתוף פעולה בינוני מצד ראש הממשלה – בעניינים של האסטרטגיה אני מדבר, בחומר הסודי ביותר.

אורי אריאל: לעומת זה, שר הביטחון, מר פרץ, לא נותן לו בכלל חומר.

אורי אריאל: כי הרי יש שיתוף פעולה בממשלה.

אורי אריאל: אחד נותן והשני לא נותן.

אורי אריאל: נניח שהשר ליברמן רוצה לחזק את ההתיישבות.

אורי אריאל: שר הביטחון אומר: להוריד את המאחזים, ויפה שעה אחת קודם.

אורי אריאל: עוד היום.

אורי אריאל: להפסיק את הבנייה, לא לתת להם חשמל, לייבש אותם, הכול.

דוד רותם: השר ליברמן - - - ואתה יודע את זה.

אורי אריאל: ראש הממשלה אומר: לא, אנחנו נעשה את זה בראייה כוללת - -

דוד רותם: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת רותם.

דוד רותם: לא, אי-אפשר להשמיץ את השר ליברמן.

מגלי והבה: אבל אתה היית פה, עכשיו תן לו.

אורי אריאל: - - אנחנו נמצא דרך לעשות עסקה כוללת, מלאה.

אורי אריאל: עוד שיתוף פעולה פורה בין שר הביטחון, שבעצם מזלזל בראש הממשלה ועושה לביתו – שמעתי שהוא אמר היום שהוא לא מגיע כמעט לביתו.

אורי אריאל: הוא רואה יותר את ראש הממשלה מאשר את משפחתו.

אורי אריאל: נו, טוב.

אורי אריאל: אולי בכל זאת שר הביטחון יראה יותר את משפחתו ויעשה פחות נזקים?

אורי אריאל: הרי בדרך כלל הוא מזיק.

אורי אריאל: הוא מזיק בכל דבר שהוא נוגע.

דוד רותם: בזה אני מסכים אתך.

אורי אריאל: יש לו פריימריס, הכול משועבד לפריימריס, הכול משועבד לבחירתו, ועל זה אומרים החבר'ה: אין לו אלוהים.

אורי אריאל: הכול מותר.

מגלי והבה: זה ביטחון על ביטחון.

אורי אריאל: כן, ודאי.

אורי אריאל: יש נושא שעומד לפתחנו פה, מרעיש עולמות – באמת עולמות שלמים – נושא מעלה-המוגרבים.

אורי אריאל: מה אומר ראש הממשלה?

אורי אריאל: ראש הממשלה אומר בתקיפות: צריך להמשיך לחפור, צריך להקים גשר, צריך לסדר את העלייה לכוחות הביטחון, ואולי גם ליהודים.

אורי אריאל: מה אומר שר הביטחון שלו?

אורי אריאל: כותב לו מכתב שאסור להקים גשר ואסור לחפור, כי זה מעורר מדנים.

אורי אריאל: מה עושה מייד ראש הממשלה?

אורי אריאל: מאפשר לטורקים להיות הבוררים שלנו בעניין הר-הבית, הכותל המערבי.

אורי אריאל: ממש – איך לומר – ממשלה יוצאת דופן, שראוי רק לחזק אותה כל הזמן.

אורי אריאל: אני רוצה לסיים בעוד דבר אחד, מינוי המפכ"ל.

אורי אריאל: ראשית, אני רוצה לאחל למפכ"ל הנכנס – אני מקווה שמינויו יאושר בקרוב – הצלחה.

אורי אריאל: אנחנו כולנו זקוקים לזה.

אורי אריאל: אני מבקש להעמיד דברים על דיוקם, והייתי שמח אם השר לביטחון פנים היה פה, אבל הוא בטח ישמע על זה.

אורי אריאל: צריך לומר בצורה חד-משמעית - -

מגלי והבה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אתה - - -.

מגלי והבה: שב, בבקשה.

אורי אריאל: - - ואני אומר את זה בידיעה: מועמדותו של גנות למפכ"ל הונחה לפתחו של ראש הממשלה לפחות ביום חמישי שעבר.

אורי אריאל: כל המינוי נעשה בתיאום מראש - - -

מגלי והבה: אתה צריך לסיים.

אורי אריאל: אני מסיים, אדוני.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: המינוי של גנות ושל סגנו נעשו בתיאום מלא עם ראש הממשלה.

אורי אריאל: כל הבריחות של ראש הממשלה בנושא הזה ושל השר לביטחון פנים לא יועילו, וכדאי להתחיל להתרגל לומר את כל האמת לכנסת ישראל ולעם ישראל.

אורי אריאל: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת משה גפני.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן.

מגלי והבה: ואחריו - אם לא יהיה חבר הכנסת אבשלום וילן, יהיה חבר הכנסת טלב אלסאנע.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, מדברים לאחרונה בתקשורת שצריך לצרף את יהדות התורה לקואליציה.

משה גפני: אני מבקש לספר לכם סיפור, סיפור אמיתי, שהיה לי בשבוע שעבר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -

מגלי והבה: כל הזמן – חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

משה גפני: ילדה קטועת גפיים גרה בירושלים - - -

טלב אלסאנע: - - -

מגלי והבה: אני מבקש ממך: כל תגובה שהיא לא במקום – לא תהיה כאן.

משה גפני: אם אפשר, אדוני היושב-ראש, שזה לא יהיה על חשבוני.

מגלי והבה: לא יהיה על חשבונך, כי אתה יכול להיות עד לכך שאחנו שומעים מה שהוא מדבר.

משה גפני: נכון.

משה גפני: בהחלט – הוא מדבר דברים חשובים, אבל זה מפריע.

משה גפני: ילדה קטועת גפיים, שאיננה יכולה ללכת לבית-הספר אלא באמצעות סייעת, והסייעת שלה יצאה לחופשת לידה.

משה גפני: היה צריך להביא ממלאת-מקום, כדי שהיא תוציא אותה מהבית ותביא אותה לבית-הספר.

משה גפני: ילדה קטנה, קטועת גפיים.

מגלי והבה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מגלי והבה: אל תעשה את זה פה, לא מולי ולא מול המצלמה.

משה גפני: הודיעו היועצים המשפטיים שאי-אפשר לתת לה סייעת ממלאת-מקום, אלא אם כן העירייה תכנס ועדת תמיכות – אתם יודעים מה הפרוצדורה של ועדת תמיכות.

משה גפני: חודשים, והכול.

משה גפני: בינתיים, הילדה תהיה קבורה בבית.

משה גפני: למה?

משה גפני: שאלתי: למה?

משה גפני: כיוון שהילדה היא חרדית, היא לומדת בחינוך העצמאי.

משה גפני: עכשיו, אני רוצה לשאול אתכם שאלה, רבותי חברי הכנסת, האם יכול להיות מצב כזה, שאני אהיה בקואליציה - אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש – אדוני השר.

משה גפני: אני יכול להיות בקואליציה כשילדה קטועת גפיים, שאני מייצג אותה - - -

אורי אריאל: מה אומר על זה שר הרווחה?

משה גפני: ילדה קטועת גפיים תשב בבית, כיוון שאי-אפשר להביא ממלאת-מקום אחרי שהסייעת שלה יצאה לחופשת לידה.

משה גפני: אז אני יכול להיות בקואליציה, חבר הכנסת דוד אזולאי?

גאלב מג'אדלה: לא הבנתי.

משה גפני: אני שואל: האם אני יכול לשבת על כיסא בקואליציה, כשילדה כזאת – שאני מייצג אותה – יושבת בבית משום שהיא חרדית?

מגלי והבה: השאלה של השר - - -

גאלב מג'אדלה: לא הבנתי.

גאלב מג'אדלה: זה באחריות הרשות המוניציפלית או באחריות של - - -

משה גפני: זאת השאלה המרכזית.

משה גפני: זה באחריות העירייה.

משה גפני: זה מה שהיה עד היום.

משה גפני: הודיע היועץ המשפטי לממשלה – לא היועץ המשפטי, אלא מישהו, ראש תחום תמיכות בעירייה - ליועץ המשפטי של העירייה, שעל-פי החוק אסור לו לממן את זה.

משה גפני: להפסיק.

גאלב מג'אדלה: אז מה זה קשור לממשלה?

משה גפני: היועץ המשפטי שלך.

גאלב מג'אדלה: של הממשלה או של העירייה?

משה גפני: אמרתי: ראש תחום תמיכות במשרד היועץ המשפטי לממשלה הודיע ליועץ המשפטי של העירייה שאסור לו, אפילו שהעירייה כולה בעד.

משה גפני: זה פשוט.

גאלב מג'אדלה: איפה ראש העיר?

משה גפני: ראש העיר התחנן.

משה גפני: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך במאמר מוסגר: פניתי למני מזוז, ליועץ המשפטי לממשלה, והוא נתן הוראה ליועץ המשפטי של העירייה לאשר את זה באופן חריג.

גאלב מג'אדלה: בסדר.

גאלב מג'אדלה: הממשלה עושה - - -

מגלי והבה: אז הנושא אושר, או לא?

משה גפני: לא.

משה גפני: הבעיה נשארה - -

מגלי והבה: אז מה - - -?

משה גפני: - - כי היה צריך להביא חוק – על-פי ההסכם של ש"ס עם קדימה, עם ראש הממשלה – שברשויות המקומיות יהיו צריכים לתקצב באופן שווה.

משה גפני: למה לא?

משה גפני: אפשר לנהל מערכת חינוך עם חינוך מיוחד בלי שהעירייה תהיה בעניין?

משה גפני: כל חברי מועצת העיר בעד, וגם ראש העיר.

מגלי והבה: לקחתי לך איזו דקה.

משה גפני: אני רוצה להגיד דבר תורה.

משה גפני: אפשר להגיד דבר תורה מפרשת השבוע?

גאלב מג'אדלה: זה מה שמונע ממך להצטרף לממשלה?

משה גפני: זאת הסיבה שאני לא נכנס.

משה גפני: בין השאר, זאת הסיבה.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מעריך את זה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: פרשת השבוע היא משפטים, ומשפטים הם דברים הגיוניים בדעת בני-אדם.

משה גפני: "ואלה המשפטים אשר תשים לפניהם" - יש שם החוקים הסוציאליים של התורה, יחסי ממון; יחסים באמת מאוד תרבותיים.

משה גפני: נשאלת השאלה: למה צריך את המצוות האלה בתורה?

משה גפני: הרי כל אדם מבין שהחוק התרבותי הוא חוקים סוציאליים וכדומה.

משה גפני: היום יש לי תשובה על השאלה הזאת.

משה גפני: זה מוכרח להיות בתורה, כי אנחנו עלולים להגיע לדור כזה שהחוק – על-פי הנחיות היועצים המשפטיים – יהיה שילדה קטועת גפיים לא תקבל ממלאת-מקום סייעת, דבר שהוא פשוט בחוק האנושי, וברור שהוא צריך להיות כזה, והופכים פה את העניין באופן נורא וחמור.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הייתי יכול להרחיב פה בעניין הזה, אבל אין לי זמן.

משה גפני: לצערי, היום יש לי בעיה קשה להצביע אי-אמון בממשלה; אתמול הממשלה החליטה להאריך את חוק טל בחמש שנים נוספות, ומבחינתי זאת החלטה חיובית מאוד מאוד.

משה גפני: יש לי בעיה עם זה.

משה גפני: אני נגד הממשלה, ואמרתי שאני לא רוצה להיכנס לקואליציה, אבל אני צריך להחליט, ביני לבין עצמי – מובן שלא אתמוך בממשלה, ואני לא תומך בממשלה, ואני עוד לא יודע מה לעשות עם ההצבעה - - -

עזמי בשארה: למה אתה לא תומך בממשלה?

משה גפני: אמרתי: זו ממשלה שלומיאלית.

משה גפני: מה, אתה רוצה שאני אמנה באופן כרונולוגי את מה שקרה בחודש האחרון?

משה גפני: המפכ"ל, הרמטכ"ל, שר הביטחון, ראש הממשלה – הכול.

משה גפני: ממשלה שלומיאלית.

גאלב מג'אדלה: - - -

מגלי והבה: אדוני, אם ייענו לדרישות שלכם, אנחנו יודעים את הסכום - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, לא מדובר פה בסכום.

משה גפני: הודעתי שאני לא מדבר על סכום.

משה גפני: אני לא מבקש תוספת תקציב.

משה גפני: הרי יש כסף.

משה גפני: הסייעת הזאת עובדת ומקבלת שכר, והיא פשוט יצאה.

משה גפני: בא היועץ המשפטי ואומר: לא ישימו ממלאת-מקום.

משה גפני: אין כאן בעיה כספית.

מגלי והבה: זה נושא חשוב.

גאלב מג'אדלה: מה זה "יצאה"?

גאלב מג'אדלה: היא הביאה ילד לעולם ומגיעה לה חופשה.

משה גפני: כן.

גאלב מג'אדלה: מי שמביא ילד לעולם מגיעה לו חופשה.

משה גפני: נכון, והיא יצאה לחופשת לידה על-פי החוק.

מגלי והבה: הוא אומר שאין בעיה של תקציב.

משה גפני: אין בעיה של תקציב.

משה גפני: יש בעיה של רשעות.

משה גפני: זה פשוט לא ייאמן.

משה גפני: זאת הממשלה הכי שלומיאלית שיכולה להיות.

משה גפני: אני לא מעלה בדעתי דבר כזה.

משה גפני: אבל יש לי בעיה.

משה גפני: הנושא הזה, שמבחינתי הוא – אנחנו לא יכולים להתקיים בלי לומדי תורה, ויש החלטת הממשלה מאתמול, אפילו שהיא מובנת מאליה, זה גם היה כשהחוק עצמו התקבל, אבל בכל אופן הממשלה עשתה אתמול דבר טוב, וכפי שחונכתי, אני צריך גם להכיר טובה על דבר טוב שעושים.

משה גפני: אני עדיין לא יודע מה לעשות עם האי-אמון.

משה גפני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת גפני.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אבשלום וילן.

מגלי והבה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: נעזור לך.

אורי אריאל: אם קולך יהיה קול מכריע, תצא החוצה.

דוד אזולאי: - - - שאציע לך משהו?

דוד אזולאי: בוא ואני אציע לך.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מודה שאני קצת מתפלא על חבר הכנסת גפני.

אבשלום וילן: אם לטעמו, לדעתו – מה שאני לא כל כך בטוח שהיה מעשה נכון – הממשלה עשתה אתמול מעשה נכון, הרי יש לה כל כך הרבה מעשים רעים – חבר הכנסת גפני, אני מנסה לעזור לך לפתור את ההתלבטות הקשה שאתה מתלבט: אני חושב שנתת לה מעל הדוכן קומפלימנט שלא הגיע לה, ובזה יצאת למעשה אדם הגון, ואני חושב שאתה באמת צריך להצביע באי-אמון על-פי צו מצפונך.

אבשלום וילן: קח, לדוגמה, רק את מה שקרה אתמול.

אבשלום וילן: ועדת-זיילר פרסמה את מסקנותיה, המפכ"ל התפטר בערך לקראת 18:00, כבר בשעה 19:00 מודיעים לנו על מסיבת עיתונאים, ובתוך שעה מפטרים סמנכ"ל שעבד כמעט 30 שנה במשטרה - - -

מגלי והבה: סמפכ"ל.

אבשלום וילן: סמפכ"ל.

אבשלום וילן: הוא עבד אתנו כאן, בכנסת, בוועדה למניעת אלימות בספורט, והוא איש ישר, הגון ורציני מאין כמוהו.

אבשלום וילן: מביאים מפכ"ל חדש וסגן חדש מארצות-הברית, והכול בתוך 45 דקות, ואני מניח, לצורך העניין, אדוני היושב-ראש, שכל המינויים ראויים, וטובים, ובצדק ובדין.

אבשלום וילן: בכל אופן, מה השיטה הזאת, לפטר כמעט בשידור חי סמפכ"ל, ולהגיד לו: אני את ראש שירות בתי-הסוהר מביא עכשיו לדרגת מפקד המשטרה, אתה תרד לדרגת נציב שירות בתי-הסוהר, קח או לא – המפתחות בפנים?

מגלי והבה: נדמה לי שאדוני איש צבא ומפקד.

מגלי והבה: ראש שירות בתי-הסוהר הוא רב-גונדר, והוא לא - - -

אבשלום וילן: הכול טוב ויפה, אבל אגיד לך משהו, אדוני היושב-ראש:

אבשלום וילן: במהירות וב"קימבון", מלשון "קומבינה", שבהם הדברים נעשו אני לא רואה שום מנהיגות; אני רואה פה שהידיים ידי דיכטר והראש הוא ראש אולמרט.

אבשלום וילן: חששי הגדול הוא שזה מצטרף לשורה של מינויים מוזרים שנעשו מיום כינון הממשלה הזאת.

ראובן ריבלין: תאר לך שהיה הפוך.

אבשלום וילן: למשל שר הביטחון.

אבשלום וילן: דובר פה בהצעת אי-אמון בגין שר הביטחון.

אבשלום וילן: אני חושב ששר הביטחון משלם מחיר כבד, שאישית לא מגיע לו, אבל הוא הרוויח אותו ביושר בעצם הסכמתו לקבל את התפקיד.

אבשלום וילן: מי שכל חייו היה מזוהה עם כל הנושאים הכלכליים והחברתיים, ועסק בהם גם ברמה האישית וגם ברמה הלאומית, ובאיזה פליק-פלאק לפנים ולאחור מחליט פתאום ב-48 שעות שהוא רוצה להיות שר הביטחון – יודעי דבר אומרים: מדוע?

אבשלום וילן: משום שדרך התפקיד הזה אפשר להגיע להיות ראש הממשלה בישראל.

אבשלום וילן: האומנם זה הוכיח את עצמו אצל איציק מרדכי?

אבשלום וילן: אצל משה ארנס?

אבשלום וילן: פואד בן-אליעזר?

אבשלום וילן: כולם היו שרי ביטחון ולא הגיעו להיות ראשי ממשלה.

אבשלום וילן: אבל עצם החוכמה הזאת – פתאום מקפיצים, ואתה רואה, פעם אחר פעם – אני לא רוצה להתחיל לעבור פה את כל השרשרת, ולצערי, במפלגת קדימה יש המשכיות מאוד לא בריאה – פורום החווה, שבו היו קובעים את כל המינויים המשמעותיים במדינת ישראל, הוא פורום לא דמוקרטי, לא נכון ולא ראוי, ואת מחיר ההחלטות השגויות שלו כולנו משלמים.

אבשלום וילן: יש לי הרגשה שאולמרט, ממשיכו של שרון, הקים לעצמו פורום שאני לא יודע מי בדיוק חבר בו, אבל שוב – כל מיני מינויים מוזרים בדרך לא עניינית ולא דמוקרטית.

אבשלום וילן: מי הפריע לחכות 48 שעות, לתת לציבור ולדבר עם האנשים?

אבשלום וילן: יש ארבעה ניצבים במשטרה שראו את עצמם מועמדים, והם 30 שנה בתפקיד.

אבשלום וילן: קוראים לכל אחד לשיחה, מדברים אתו, קצת שקיפות וקצת אורך רוח.

אבשלום וילן: איזה מין מנהיגות זאת?

אבשלום וילן: אם לא הייתי על במת הפרלמנט הייתי אומר בביטוי קצת ציורי מה אני חושב על המנהיגות הזאת.

אבשלום וילן: בואו ונגיד: כך לא עושים מינויים, כך לא נפרדים מאנשים, כך לא מזיזים אנשים.

אבשלום וילן: ובעיקר, מה יהיה על הציבור הישראלי?

אבשלום וילן: בכל אופן, מינו אדם שיש לו רבב די גדול בעברו.

אבשלום וילן: צריך לבדוק את זה קודם, לפנות לבית-המשפט, לפנות לוועדה למינויים שתאשר את זה כראוי – מה החיפזון?

אבשלום וילן: מה הטירוף הזה?

אבשלום וילן: כולנו היינו אתמול בשוק כששמענו את ממצאי ועדת-זיילר, ופתאום באו להוסיף לנו אפטרשוק.

אבשלום וילן: אחרי השוק הראשוני מראים לנו במין נחישות של ילדים: בואו נראה לכם איך בחמש דקות אנחנו פותרים את כל הסוגיה.

אבשלום וילן: מה שנקרא: אפטרשוק למתחילים.

אבשלום וילן: לכן, אדוני היושב-ראש, על ממשלה כזאת, עם סגנון ניהול כזה, עם סגנון עבודה כזה ועם יחסי אנוש כאלה אי-אפשר להסכים ולהשלים.

אבשלום וילן: לכן, חבר הכנסת גפני, שיצא מהאולם - - -

משה גפני: אני פה.

אבשלום וילן: הוא פה.

אבשלום וילן: יש לי פתרון לדילמה שלך.

אבשלום וילן: אחרי ששמעת את חמש הדקות המנומקות שלי, אני מציע לך פשוט להצביע נגד הממשלה באי-אמון.

אבשלום וילן: תודה.

משה גפני: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת וילן.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא.

משה גפני: אדוני, מתי ההצבעה?

מגלי והבה: יש לנו עוד שלושה דוברים.

משה גפני: עד אז אני צריך להתלבט.

מגלי והבה: תחליט מה אתה רוצה לעשות.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול התקיימה פגישת פסגה בהשתתפות - - -

אחמד טיבי: היום.

טלב אלסאנע: היום התקיימה הפגישה הזאת בהשתתפות אבו-מאזן, אולמרט וקונדוליסה רייס.

טלב אלסאנע: לפני, ובתוך, וגם עכשיו, כל הטיעונים כאילו אבו-מאזן הוא הצד החלש במשוואה הזאת, ואולמרט מגיע עם הגיבוי המלא, עם הפופולריות, עם האהדה ועם התמיכה הרחבה שאין כדוגמתה – כמעט שנה, או כמה חודשים יותר, שהוא מכהן, ובוש, שאנחנו רואים את הפופולריות שלו מרקיעה שחקים בארצות-הברית, ובכל זאת אבו-מאזן הוא הצד החלש.

טלב אלסאנע: זה לא המצב.

טלב אלסאנע: האמת היא שאבו-מאזן הוא הצד הכי חזק במשוואה הזאת.

טלב אלסאנע: לדעתי אולמרט לא יכול, אפילו אם הוא רוצה, לקדם שום תהליך שלום.

טלב אלסאנע: גם נשיא ארצות-הברית זקוק למפגש הזה כדי להסיט את תשומת הלב מהכישלון שלו הן בעירק הן באפגניסטן, והוא נזכר, בכל פעם שיש לו צרה בבית, בסכסוך הפלסטיני-הישראלי.

טלב אלסאנע: כאשר הוא היה בעוצמתו ובשיא כוחו הוא לא ניסה להזיז מהלכים כאן.

טלב אלסאנע: היום, בסוף הכהונה שלו, כאשר יש לו אופוזיציה בתוך הקונגרס, הוא יכול לעשות זאת?

טלב אלסאנע: אינני סבור כך.

טלב אלסאנע: אבל, רבותי, מה שמעניין הוא, שכאשר הפלסטינים הסתכסכו, רבו וירו זה על זה, מה היתה העמדה של ממשלת ישראל?

טלב אלסאנע: - זה נושא פלסטיני פנימי.

טלב אלסאנע: אסור לנו להתערב.

טלב אלסאנע: אנחנו לא מתערבים.

טלב אלסאנע: זה עניין פנימי של הפלסטינים.

טלב אלסאנע: כאשר הפלסטינים נפגשו, ניהלו משא-ומתן והגיעו להסכם במכה, זה הפך להיות נושא ישראלי.

טלב אלסאנע: מה לממשלת ישראל ולהסכם בין ה"פתח" ל"חמאס"?

טלב אלסאנע: זה עניין פנימי.

טלב אלסאנע: מישהו שאל על איזה בסיס הגיעו בממשלת ישראל לקואליציה עם ליברמן?

טלב אלסאנע: זה מעניין מישהו?

טלב אלסאנע: זה עניין ישראלי, זה עניין הממשלה.

טלב אלסאנע: מה שחשוב היום זה עמדת יושב-ראש הרשות הפלסטינית, שנבחר על-ידי העם.

טלב אלסאנע: מה שמעניין זה עמדת הממשלה הפלסטינית, שבלאו הכי אמורה לעסוק רק בעניינים הפנימיים ואפילו לנהל משא-ומתן עם ישראל.

טלב אלסאנע: אבל להתעסק עם עמדת "חמאס"?

טלב אלסאנע: למי אכפת מה עמדת ליברמן, שהוא שותף בממשלה?

טלב אלסאנע: זאת מפלגה בתוך הקואליציה.

טלב אלסאנע: "חמאס" הוא מפלגה בתוך הממשלה.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת ריבלין, חשוב להיתפס לזה ולהיתלות בזה, כי יש דבר אחד ברור שהוא עקבי: כל השנים האחרונות ממשלת ישראל לא מפספסת שום תירוץ או עילה שלא לנהל משא-מתן.

טלב אלסאנע: צריך להגיד את זה: ממשלת ישראל אינה מעוניינת לנהל משא-ומתן.

טלב אלסאנע: אין לה תוכנית מדינית לפתרון.

טלב אלסאנע: היא אינה מעוניינת לפתור את הסכסוך.

טלב אלסאנע: היא מעוניינת להנציח אותו.

טלב אלסאנע: אם המצב הזה יימשך עוד כמה שנים, לדעתי אף אחד לא יקנה את הטיעון הזה, של שתי מדינות, שהפך להיות ריק מתוכן, כי יש מדינה אחת קיימת, ואיפה תהיה המדינה השנייה?

טלב אלסאנע: איפה היא תתקיים?

טלב אלסאנע: באילו גבולות?

טלב אלסאנע: אומרים שהיא יכולה להמשיך להתקיים, ואפילו לא מדברים על סיום הכיבוש הישראלי.

טלב אלסאנע: לכן, אם המצב הזה יימשך, בעוד כמה שנים יתחילו לדבר על מדינה אחת.

טלב אלסאנע: לא תהיה אפשרות לדבר על שתי מדינות.

טלב אלסאנע: הפלסטינים לא יסכימו למדינה מחוררת, מדינה שמחולקת עם קנטונים ועם התנחלויות בכל מקום ועם חומה שמתפתלת, אז יתחילו לדבר על מדינה אחת – מדינה פלסטינית, מדינה ישראלית, מדינה דו-לאומית ששני העמים יחיו בה.

טלב אלסאנע: לדעתי, זה יהיה הסוף של מה שנקרא מדינה יהודית.

טלב אלסאנע: המדיניות של ממשלת ישראל מביאה לסיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, כי אין אפשרות להקים כאן עוד מדינה, ואז, כאשר הפלסטינים יבקשו לחזור – הרי אין מדינה פלסטינית – לאן הם יחזרו?

טלב אלסאנע: לאיזו מדינה?

טלב אלסאנע: למצרים?

טלב אלסאנע: אם יש רק מדינה אחת הם יחזרו לכאן.

טלב אלסאנע: לכן, מי שרוצה פתרון לבעיית הפליטים, מי שרוצה לפתור את הסכסוך הפלסטיני-ישראלי, מי שמעוניין להמשיך להגיד: מדינת ישראל ומדינה פלסטינית לעם הפלסטיני, ולא למדינה דו-לאומית, לדעתי זאת ההזדמנות.

טלב אלסאנע: היום המשך הכיבוש הישראלי הוא לא בעיה פלסטינית; אתם לא עושים שום טובה לאבו-מאזן, אתם לא עושים שום טובה לעם הפלסטיני כאשר אתם מדברים על סיום הכיבוש ועל הקמת מדינה פלסטינית.

טלב אלסאנע: זה אינטרס ישראלי כדי להמשיך להתקיים כאן.

טלב אלסאנע: אחרת, לדעתי, לא תהיה שום אפשרות מלבד הקמת מדינה דו-לאומית, ששני העמים יחיו בה עם זכויות שוות, ובהן הזכות לבחור ולהיבחר.

רפי איתן: מה כל כך רע?

טלב אלסאנע: זה מצוין.

טלב אלסאנע: אני דווקא תומך.

טלב אלסאנע: לדעתי זה הפתרון האידיאלי.

טלב אלסאנע: אני לא חושב שיש בעיה עם היהודים כיהודים.

טלב אלסאנע: תמיד היו יהודים במזרח התיכון, והם יכולים להמשיך לחיות כאן.

טלב אלסאנע: הבעיה היא עם התפיסה שלא מוכנה לקבל אחר.

טלב אלסאנע: לדעתי הבעיה היא בעצם בתפיסה הציונית.

טלב אלסאנע: בוא נגדיר את זה בצורה ברורה: הבעיה היא לא ביהודים כיהודים; הבעיה היא עם תפיסת הכיבוש, שמוכן שתהיה מדינת ישראל ועוד מדינה בשטחים.

טלב אלסאנע: רבותי, דבר נוסף: לדעתי הממשלה הזאת אינה מושלת ואינה מסוגלת למשול.

טלב אלסאנע: המדינה הזאת עסוקה בתרגילי הישרדות פוליטיים.

טלב אלסאנע: במדינה הזאת ראש הממשלה לא מדבר עם שר הביטחון כאשר דורשים ממנו לדבר עם אבו-מאזן או להיענות לפנייה של נשיא סוריה חאפז אל-אסד שמושיט יד לתהליך השלום.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת לא יכולה לנהל מדיניות חברתית ואפילו לא ממנה שר רווחה.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת לא יכולה לנהל מהלכים מדיניים.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת לא יכולה להמשיך ולהתקיים.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת יצחק זיו.

ואסל טאהא: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, עצם בחירת השר לשעבר שוחט לעמוד בראש הוועדה היא בבירור החלטה מראש, מפני שדעותיו בנושא ברורות לכולנו.

ואסל טאהא: הוא צידד כל הזמן בהעלאת שכר הלימוד ובהפרטת ההשכלה הגבוהה.

ואסל טאהא: בעצם הבחירה הזאת התוצאות ברורות וידועות מראש.

ואסל טאהא: לכן, דרישות הסטודנטים הן צודקות ונכונות, ואנחנו תומכים בהן.

ואסל טאהא: הודענו לא אחת את עמדתנו בנושא.

ואסל טאהא: דרישות הסטודנטים צודקות, מפני שוועדה שהוקמה ב-2001 החליטה להוריד את שכר הלימוד ולא להעלותו.

ואסל טאהא: אחרי שהוועדה הזאת החליטה, והחלטותיה פורסמו ברבים, משרד החינוך, הממשלה, כולם – כל הגורמים – פנו לה עורף, לוועדת-וינוגרד, ולא מימשו את מסקנותיה ואת החלטותיה.

ואסל טאהא: לכן ההכרזה של הסטודנטים, שהם לא יפתחו את סמסטר ב', אלא ישביתו את הלימודים יחד עם סגל האקדמאים, היא החלטה נכונה ומאבק צודק ונכון.

ואסל טאהא: אני חושב שהממשלה ומשרד החינוך צריכים להביא בחשבון את העובדה שהחלטות ועדת-שוחט לא רק פוגעות בשכבות החלשות אלא גם מרחיבות את הפגיעה לשכבות הביניים.

ואסל טאהא: מעמד הביניים ייפגע קשות מההחלטות האלה.

מגלי והבה: חברת הכנסת רוחמה אברהם.

ואסל טאהא: עורך-דין או פקיד, איש מעמד הביניים, שהוא מפרנס יחיד או בעל הכנסה מוגבלת כעצמאי, לדוגמה, ייפגע פגיעה קשה מהעלאת שכר הלימוד, ובנו הסטודנט, שנתמך על-ידיו, על-ידי המשפחה, לא יכול – ולא יוכל – להגיש בקשה למלגות שניתנות בדרך כלל לסטודנטים, מפני שלכאורה הוא שייך למעמד הביניים ומצבו הסוציו-אקונומי מונע ממנו אפילו הגשת בקשה למלגה.

ואסל טאהא: לכן, הפגיעה בסטודנטים תורחב גם לשכבות חדשות, ותהיה קשה יותר על השכבות החלשות, העניות, מרובות הילדים, שיתקשו לאפשר לבניהן לימודים באוניברסיטה.

ואסל טאהא: לדעתי, גם הפגיעה הזאת תהיה קשה בשכבות הללו.

ואסל טאהא: החינוך הגבוה וההשכלה הגבוהה ייהפכו לנחלתם של עשירים, נחלתם של אנשים מבוססים שיכולים לשלם עבור חינוך ילדיהם.

ואסל טאהא: הקונספציה הזאת של הפרטת החינוך והפרטת ההשכלה הגבוהה תפגע ברבדים חדשים, תרחיב את הפגיעה, ואנשים רבים יתקשו לחנך את ילדיהם.

ואסל טאהא: לכן אני רואה בזה סיבה חשובה לאי-אמון בממשלה הזאת.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם לדבר על הנקודה שהעלו כאן השר מג'אדלה וחבר הכנסת סוייד, עניין המחסור בכיתות לימוד.

ואסל טאהא: זה יותר מעשר שנים שחוזרים על אותו מספר - מחסור של כמעט 2,500 כיתות.

רונית תירוש: 5,000.

מגלי והבה: עוזרת לך מנכ"לית משרד החינוך לשעבר.

רונית תירוש: הוא מדבר רק על הסקטור.

ואסל טאהא: הוא דיבר על 2,500 כיתות חסרות, למעט המוסדות.

ואסל טאהא: 5,000 זה המספר, אבל אני מדבר על המספר שנקב בו השר מג'אדלה.

ואסל טאהא: הוא דיבר על כיתות חסרות בבתי-ספר קיימים.

קריאה: 5,000 לרבות מוסדות?

ואסל טאהא: לא לרבות מוסדות.

ואסל טאהא: המספר של 2,500 כיתות רץ כל הזמן, זה יותר מעשור.

ואסל טאהא: כל פעם חוזרים על אותו מספר.

ואסל טאהא: ריבונו של עולם, כיצד ממשלה לא יכולה להדביק את קצב הבנייה?

ואסל טאהא: הצעתי לשרה הצעה מאוד חשובה, שכל שנה יחליטו בתקציב השוטף על בנייה של 400 כיתות בסקטור הערבי.

ואסל טאהא: אני שואל כמה בונים מתוך 400 הכיתות.

ואסל טאהא: לא מדביקים את הקצב ולא בונים.

ואסל טאהא: לכן הצעתי להקים ועדה בין-משרדית שתכלול את משרד הפנים ואת משרד החינוך, על מנת להסיר את כל המכשולים בדרך לבנייה הזאת, מפני שהמועצות והרשויות מתקשות להנפיק היתרי בנייה בגלל הביורוקרטיה בוועדות השונות של התכנון והבנייה.

ואסל טאהא: לכן, כל שנה מחזירים תקציבי בנייה למשרד החינוך, ומשרד החינוך מחזיר למשרד האוצר את התקציב הזה.

ואסל טאהא: לכן יש צורך לפתור את הבעיה מן השורש.

ואסל טאהא: יש צורך להקים ועדה בין-משרדית על מנת לפתור את הבעיה בצורה נכונה וצודקת.

מגלי והבה: חבר הכנסת יצחק זיו, ואחרון הדוברים - חבר הכנסת יואל חסון.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת המכובדים, ממשלת ישראל עומדת בתוקף על כך שהממשלה הפלסטינית החדשה, שבין חבריה יהיו אנשי "חמאס" ואשר תוקם בעקבות הסכם מכה, תקבל את תנאי הקוורטט: 1.

יצחק זיו: להכיר בישראל; 2.

יצחק זיו: להתנער מאלימות; 3.

יצחק זיו: לקבל את ההסכמים שנחתמו עד כה.

יצחק זיו: אני רואה בהסכם מכה עניין פנימי פלסטיני בדרך למציאת פתרון זמני לסכסוך בין פלגים ואמונות בתוכם.

יצחק זיו: אף שעל פני הדברים נראה שהדבר משפיע עלינו, אין בכך משום איום מיידי עלינו יותר מהסכנות הנראות לעין, מה גם שאיני רואה את קיומה של אחדות זו לאורך זמן.

יצחק זיו: עם זאת, על ישראל להתנגד נחרצות להסכם מכה להקמת ממשלת האחדות הלאומית אם לא יתקיימו הדרישות הבין-לאומיות הללו.

יצחק זיו: דבריו של אבו-מאזן, כי "לא היתה ברירה אלא לחתום על הסכם עם ה'חמאס', בתקווה שיביא סוף לשפיכות הדמים", אינם מקובלים עלי, שכן הם לא הביאו בחשבון את דעתה של ישראל ואת הדעה הבין-לאומית.

יצחק זיו: אני רואה בכך הסכם ואמירה לצרכים פנימיים בלבד, בתוך הרשות.

יצחק זיו: אין לנו אפשרות וגם לא יכולת להפסיק את יצירת האשליה בדיבורים שם.

יצחק זיו: מה שחשוב לנו הוא התוצאה הסופית.

יצחק זיו: עם זאת, עצם הפגישה עם אבו-מאזן כיושב-ראש הרשות היא החשובה לנו, ולכן עלינו להמשיך לדבר עמו, לנסות לשכנע לשנות באמצעותו את דעתם והתנהגותם של הקובעים ברשות.

יצחק זיו: האם יאהבו אותנו יותר או פחות ברשות?

יצחק זיו: האם זה משנה לנו?

יצחק זיו: אין בכניסה לשיחות עמם משום הסכמה עם דעתו של היריב.

יצחק זיו: אנו נכנסים לשיחות עם הצד השני לא מפני שהוא אוהב וידיד, אלא מפני שהוא אויב ויריב.

יצחק זיו: אין לנו אפשרות לשנות את אויבינו, עלינו לפעול לשנות רק את התנהגותם במצבים מסוימים.

יצחק זיו: את השינוי ניתן לבצע רק במגעים ישירים או עקיפים ובטכניקות שונות של משא-ומתן.

יצחק זיו: גם הצד האחר נוקט אותן דרכים נגדנו.

יצחק זיו: אנו עדים להסכמי שלום עם מדינות שהיו אויבותינו, הסכמי שלום חמים פחות או חמים יותר שמחזיקים מעמד כבר עשרות שנים.

יצחק זיו: עם כל הכבוד הראוי והערכה שאני רוחש למציע הצעת אי-אמון זאת, אני בטוח ומשוכנע שהוא יודע ומכיר טוב ממני את הדרכים והטכניקות של ניהול משברים וסכסוכים בין-לאומיים.

יצחק זיו: עמדת ישראל בנושא הסכם מכה היא ברורה, לא מגומגמת.

יצחק זיו: עמדה זו קובעת שעל הרשות להכיר בישראל, להתנער מאלימות ולקבל את ההסכמים שנחתמו עד כה.

יצחק זיו: אנחנו מחויבים להיות בתמונה פוליטית, ואין זה משנה אם נסכים לנאמר בתוך הרשות.

יצחק זיו: כשאנו בפנים ניתן לגרום לצד האחר להתחשב בדעותינו ולהנמיך את ציפיותיו מאתנו מעצם נוכחותנו במקום.

יצחק זיו: שר החוץ אבא אבן ז"ל נקט בזמנו דרך של keep talking, מפני שבהסתיים הדיבור יתחילו האיבה והמלחמה.

יצחק זיו: כשמדברים, יש עדיין סיכוי למציאת פתרון.

יצחק זיו: פעולתה של הממשלה אינה גמגום בניהול הסכמים, אלא חיפוש ואיתור של הנקודות שלגביהן יש הסכמות בין הצדדים, שנכפה עליהם לחיות במשותף בארץ הזאת.

יצחק זיו: מי מאתנו אינו זוכר את האשף קיסינג'ר, שר החוץ האמריקני, שידע לפתור בשיחות שניהל את רוב המרכיבים הניתנים לפתרון בסכסוך ובודד את החלק הקשה לתקופה אחרת, והוכיח שניתן לפתור סכסוך בפתרון מחולק וחלקי, ועדיין לשמור על כבודם של המתדיינים.

יצחק זיו: לטנגו דרושים שניים.

יצחק זיו: אם לא תרקוד עם בת-זוגך, היא תרקוד עם אחר, ולך לא יהיה מה לומר.

יצחק זיו: אי לכך, אני מבקש מכל חברי הבית לדחות את הצעת האי-אמון.

יצחק זיו: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יצחק זיו.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אחרון הדוברים - חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: אדוני יושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבין שאנחנו מתכנסים כאן ביחד כל שבוע לרוטינה די מעייפת של שעשוע די נחמד של אי-אמון, שכולם יודעים איך הוא מתחיל, כולם יודעים מה קורה באמצע, וכולם גם יודעים איך זה ייגמר.

יואל חסון: וזה בסדר, בנושאים מסוימים זה בסדר להשתעשע באי-אמון ולהשתעשע באירוע "החשוב" הזה, אבל גם לשעשוע, חברי חברי הכנסת, יש גבול וצריך שיהיה גבול.

יואל חסון: לאחר הסכם מכה שעליו הוגש האי-אמון, לפחות מצד אחת המפלגות, מיהרו חברים באופוזיציה לתקוף את הממשלה, לתקוף את ראש הממשלה, לקבוע כבר מראש מה עמדות ראש הממשלה, איך ראש הממשלה מתכוון להתמודד עם הסכם מכה, אבל לא נתנו זמן.

יואל חסון: לא נתנו זמן לא לממשלה ולא לראש הממשלה, כמו שממשלה אחראית צריכה לקבל זמן כזה, כדי לדעת איך להתנהל בחוכמה.

גלעד ארדן: זה אומר שהאמריקנים התנהגו בצורה לא חכמה?

גלעד ארדן: כי האמריקנים הגיבו מהר יותר מראש הממשלה.

יואל חסון: חבר הכנסת ארדן, מייד תשמע ממני איך מתנהגת ממשלה אחראית, בניגוד לאופוזיציה חסרת אחריות.

גלעד ארדן: - - -

יואל חסון: אופוזיציה חסרת אחריות ממהרת להוציא הודעות לעיתונות, לקבוע קביעות, להגיד שצריך לעשות כך וכך, אבל ככה זה כשאתה באופוזיציה, אתה לא נושא באחריות באמת.

יואל חסון: אבל כשאתה בקואליציה אתה נושא באחריות, באחריות אמיתית ורצינית.

יואל חסון: אתה לוקח את הזמן, אתה מתייעץ ואתה מקבל החלטות.

יואל חסון: בזמן שהאופוזיציה דיברה, קשקשה והוציאה הודעות לעיתונות, ראש הממשלה ושרת החוץ עמלו על גיבוש קואליציה, קואליציה בין-לאומית יציבה.

יואל חסון: מה יותר מזה ששרת החוץ האמריקנית הגיעה לכאן, לירושלים, כדי לומר לאבו-מאזן בצורה ברורה "עד כאן"?

יואל חסון: לומר לאבו-מאזן בבירור, שממשלה כזאת לא תוכר על-ידי הקהילה הבין-לאומית, לא תוכר על-ידי ארצות-הברית ולא יהיה אפשר להתקדם בדרך הזאת.

יואל חסון: מה יותר מההישג הזה של הממשלה הזאת, שהיתה אחראית, אולי אחראית מאוד לעומת האופוזיציה שלנו, שלקחה את הזמן וגיבשה קואליציה בין-לאומית אמיתית?

יואל חסון: בפעם הראשונה לאחר הרבה שנים, לא בנושאים של נסיגה, ויתור ישראלי או התנתקות, אלא בנושא כל כך חשוב למדינת ישראל, עומדת הקהילה הבין-לאומית איתן ומגבה את ראש הממשלה, את שרת החוץ ואת הממשלה כולה ומחייבת את הפלסטינים לבוא בצורה ברורה ולהתחייב על קיום ההסכמים, על ההכרה במדינת ישראל ועל אי-תמיכה בטרור?

יואל חסון: ברגעים כאלה, חברי חברי הכנסת, אני חושב שלא צריכות להיות אופוזיציה וקואליציה.

יואל חסון: ברגעים כאלה, כשכולנו צריכים להתמודד עם סיטואציה פלסטינית שהופכת קיצונית ומסובכת יותר ויותר, אנחנו צריכים להיות כאן בעמדה מגובשת.

יואל חסון: הייתי מצפה מהאופוזיציה לתמוך בקואליציה, לתמוך בראש הממשלה ולחזק את ראש הממשלה ואת שרת החוץ בגיבוש הקואליציה הבין-לאומית ולתמוך בהם בעמדה הזאת של הדרישה החד-משמעית מהפלסטינים לפעול על-פי הכללים שקבעה להם הקהילה הבין-לאומית.

יואל חסון: זה מה שצריכה לעשות היום אופוזיציה אחראית.

יואל חסון: אבל אנחנו רואים שלפעמים אופוזיציה, שהיא קטנה מדי, כנראה משום שהיא קטנה מדי, אין לה מספיק מקום לשיקול דעת.

יואל חסון: אין לה מספיק מקום לשיקול דעת ולאחריות.

יואל חסון: אבל, חברי חברי הכנסת, הממשלה הזאת מתכוונת להמשיך לפעול בנחישות בגיבוש הקואליציה הבין-לאומית ובהבעת העמדות הנחרצות של מדינת ישראל.

יואל חסון: ראש הממשלה ושרת החוץ ימשיכו בגיבוש הקואליציה הזאת עם הממשלה כולה, עם הרעשים הקטנים והמטרידים, אבל לא מטרידים מדי, של האופוזיציה.

יואל חסון: אני בטוח שיום יבוא והיא תדע להתלכד מתוך אחריות ולא לירות בגלגלים של הממשלה הזאת, בפעולה הכל כך חשובה שהיא עושה - גיבוש קואליציה בין-לאומית נגד הטרור, התומכת בהכרה במדינת ישראל ובקבלת ההסכמים – ולגרום לכך שהפלסטינים יבינו סוף-סוף היכן הם חיים וידעו להתנהל כאומה נורמלית.

יואל חסון: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

מגלי והבה: שרים וחברי כנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: צריך להזכיר לחברי הכנסת שהוסיפו שני סעיפים לסדר-היום הרגיל: הצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית והצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה.

מגלי והבה: יש לנו הצבעות על האי-אמון, על העברת סמכויות ועל בחירת נציג הכנסת לוועדה למינוי קאדים.

מגלי והבה: אני מבקש מחברי הכנסת להישאר להצבעות לאחר ההצבעה על האי-אמון.

מגלי והבה: לפנינו שלוש הצבעות נפרדות.

מגלי והבה: תחילה נצביע על הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בנושא הליך קבלת החלטות בממשלה לאור מערכת היחסים בין ראש הממשלה לשר הביטחון, המסכנת את ביטחון ישראל.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 24 נגד – 59 נמנעים – 5 הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 24, נגד - 59, חמישה נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל ויהדות התורה לא התקבלה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת סיעת הליכוד להביע אי אמון בממשלה בנושא גמגום הממשלה נוכח הסכם מכה והלגיטימציה הזוחלת לממשלה בראשות ה"חמאס", שאינה מכירה בישראל.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 18 נגד – 62 נמנעים – 8 הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 18, נגד - 62, נמנעים - 8.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעת הליכוד לא התקבלה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, נעבור להצבעה על הצעת סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד להביע אי-אמון בממשלה בנושא העלאת שכר הלימוד באוניברסיטאות והפרטת מערכת החינוך בישראל.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות חד"ש - רע"ם-תע"ל - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 19 נגד – 61 נמנעים – 5 הצעת סיעות חד"ש - רע"ם-תע"ל - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 19, נגד – 61, חמישה נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד לא התקבלה.

מגלי והבה: ["דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 6977; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה על הודעת הממשלה על החלטתה להעביר את הסמכות בפקודת העדות הדתיות (ארגונן) מראש הממשלה לשר הפנים.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 4 בעד הודעת הממשלה – 67 נגד – 13 נמנעים – 5 הודעת הממשלה על העברת סמכויות משר לשר נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 67, נגד – 13, נמנעים – 5.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהודעת הממשלה נתקבלה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים לנושא הבא: בחירת נציג מוסלמי מטעם הכנסת לוועדה למינוי לקאדים.

מגלי והבה: אני מזכיר שעם מינויו של חבר הכנסת גאלב מג'אדלה לשר בממשלה על הכנסת לבחור מועמד מוסלמי אחר במקומו.

מגלי והבה: בחירת המועמד היא חשאית, והנציג שייבחר יכהן בוועדה למינוי קאדים כל עוד הוא חבר הכנסת, ואם תמה כהונת הכנסת – עד שהכנסת הבאה תקיים בחירות חדשות.

מגלי והבה: חבר הכנסת אברהים צרצור הוא המועמד היחיד לוועדת המינויים לבחירת קאדים.

מגלי והבה: על שולחן חברי הכנסת מונחת מעטפת הצבעה.

מגלי והבה: תחילה אנחנו צריכים לקבוע ועדת קלפי.

מגלי והבה: חבר הכנסת ארדן וחבר הכנסת יואל חסון יהיו בוועדת הקלפי.

מגלי והבה: חבר הכנסת חסון אינו יכול, לכן חבר הכנסת שי חרמש יהיה במקומו.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת וכל חבר הכנסת שקוראים בשמו יגיע לקלפי וישלשל את המעטפה לתוכה.

מגלי והבה: שניים מחברי הכנסת פנו למזכירות – חבר הכנסת פינס וחבר הכנסת רן כהן – וביקשו להקדים את הצבעתם, לפיכך הם יצביעו ראשונים.

מגלי והבה: השאר יצביעו לפי הסדר.

מגלי והבה: אדוני המזכיר, בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אופיר פינס-פז – מצביע רן כהן – מצביע קולט אביטל – מצביעה רוחמה אברהם – מצביעה יעקב אדרי – מצביע יצחק אהרונוביץ – אינו נוכח אהוד אולמרט – מצביע חיים אורון – מצביע זבולון אורלב – מצביע דוד אזולאי – מצביע אריאל אטיאס – אינו נוכח עמיחי אילון – מצביע רוברט אילטוב – מצביע דליה איציק – אינה נוכחת אפי איתם – מצביע מיכאל איתן – מצביע רפי איתן – מצביע אריה אלדד – מצביע בנימין אלון – מצביע טלב אלסאנע – מצביע זאב אלקין – מצביע חיים אמסלם – מצביע אלי אפללו – אינו נוכח גלעד ארדן – מצביע אורי אריאל – מצביע יוסף ביילין – מצביע בנימין בן-אליעזר – מצביע זאב בוים – מצביע יעקב בן-יזרי – מצביע שלמה בניזרי – אינו נוכח מנחם בן-ששון – מצביע רוני בר-און – מצביע אבישי ברוורמן – מצביע שלמה ברזניץ – מצביע מוחמד ברכה – אינו נוכח עזמי בשארה – מצביע אליהו גבאי – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת – אינו נוכח יצחק גלנטי – מצביע עמירה דותן – מצביעה אברהם דיכטר – מצביע אברהם הירשזון – מצביע שמואל הלפרט – מצביע משה גפני – מצביע צחי הנגבי – מצביע צבי הנדל – אינו נוכח יצחק הרצוג – אינו נוכח מגלי והבה – מצביע אבשלום וילן – אינו נוכח מתן וילנאי – מצביע יצחק וקנין – מצביע נסים זאב – מצביע ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח יצחק זיו – מצביע עבאס זכור – מצביע נאדיה חילו – מצביעה מגלי והבה – מצביע דב חנין – אינו נוכח יואל חסון – מצביע ישראל חסון – אינו נוכח שי חרמש – מצביע ואסל טאהא – מצביע אחמד טיבי – מצביע דוד טל – אינו נוכח אסתרינה טרטמן – אינה נוכחת שלי יחימוביץ – אינה נוכחת אביגדור יצחקי – אינו נוכח אליהו ישי – מצביע דני יתום – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אמנון כהן – מצביע יעקב כהן – אינו נוכח יצחק כהן – מצביע משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – מצביע ישראל כץ – אינו נוכח לימור לבנת – מצביעה יצחק לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – מצביע יעקב ליצמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת גאלב מג'אדלה – מצביע שאול מופז – מצביע אברהם מיכאלי – מצביע אלכס מילר – מצביע סטס מיסז'ניקוב – מצביע ציפי לבני – מצביעה מיכאל מלכיאור – מצביע יעקב מרגי – מצביע שרה מרום-שלו – מצביעה יורם מרציאנו – מצביע משולם נהרי – מצביע מיכאל נודלמן – מצביע דני נוה – אינו נוכח אורית נוקד – מצביעה בנימין נתניהו – מצביע חנא סוייד – מצביע מרינה סולודקין – מצביעה ניסן סלומינסקי – מצביע גדעון סער – אינו נוכח גדעון עזרא –

אריה האן: מצביע מאיר פרוש – אינו נוכח שמעון פרס – מצביע אברהים צרצור – מצביע דוד רותם – מצביע ראובן ריבלין – מצביע חיים רמון – אינו נוכח יוסף שגאל – אינו נוכח אפרים סנה – מצביע עמיר פרץ – מצביע אברהם רביץ – מצביע יובל שטייניץ – מצביע מאיר שטרית – מצביע סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – אינו נוכח ליה שמטוב – אינה נוכחת עתניאל שנלר – מצביע משה שרוני – מצביע רונית תירוש – מצביעה יולי תמיר – מצביעה מי נמצע באולם וטרם הצביע?

אריה האן: אני אקרא אחד-אחד.

אריה האן: אליהו גבאי – מצביע אבשלום וילן – מצביע צבי הנדל – מצביע האם יש מישהו שעדיין לא הצביע?

אריה האן: אין.

אריה האן: אני חוזר בפעם האחרונה – האם יש מישהו באולם שטרם הצביע?

משה כחלון: אני.

אריה האן: בבקשה.

אריה האן: משה כחלון – מצביע.

אריה האן: תמה ההצבעה.

אריה האן: שני המונים, בבקשה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, תמה ההצבעה.

מגלי והבה: נא לחזור למקומות שלכם – מי שיישאר כאן.

מגלי והבה: אני קורא לאלה שמינינו אותם לוועדת הקלפי - חבר הכנסת ארדן וחבר הכנסת שי חרמש.

מגלי והבה: חבר הכנסת ארדן נמצא?

מגלי והבה: חבר הכנסת כחלון, ברגע זה התמנית לחבר ועדת הקלפי.

משה כחלון: תבחר מישהו אחר, יש לי פגישה.

מגלי והבה: חבר הכנסת טיבי, בוא בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עבאס זכור.

מגלי והבה: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

מגלי והבה: נא לשבת, חברות הכנסת משמאל.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/127).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית.

מגלי והבה: נלך לפי רשימת הדוברים שנרשמו.

מגלי והבה: תשובה והצבעה כמובן במועד אחר.

מגלי והבה: אני מזמין את חברת הכנסת נאדיה חילו, ולאחר מכן - - -

גאלב מג'אדלה: למה ההצבעה לא עכשיו?

קריאה: קואליציה.

גאלב מג'אדלה: מה זה קואליציה?

גאלב מג'אדלה: הוא לא שאל אותנו, אנחנו קואליציה.

מגלי והבה: השר מג'אדלה - - -

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני לא מקבל את זה.

קריאה: זה לא יכול להיות, זה רק בהסכמה.

גאלב מג'אדלה: מה זה בהסכמה?

גאלב מג'אדלה: הוא לא שאל אותי.

מגלי והבה: אתם רוצים לדבר, או שאנחנו נעבור לסעיף הבא?

קריאות: - - -

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים, כמציעים - - -

מגלי והבה: אני לא עושה משא-ומתן אתך.

מגלי והבה: דבר עם המזכירות.

מגלי והבה: בבקשה.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים, תחילה אני רוצה להודות לשר גאלב מג'אדלה, שהצעת החוק הזאת היא שלו, והוא העביר אותה אלי, בטרם מונה לשר.

נאדיה חילו: החוק הזה, שמסדיר את המוסד העליון ללשון הערבית – להערכתי מזמן היה צריך להפעיל את החוק הזה, כי השפה הערבית היא שפה רשמית במדינה.

נאדיה חילו: יש במדינה שתי שפות, ואני מאוד מכבדת את שתיהן.

נאדיה חילו: בדרך כלל האוכלוסייה הערבית כולה מדברית עברית, ועברית טובה.

נאדיה חילו: השפה הערבית היא שפה עשירה, שפה תרבותית, שפה ספרותית, שפה עם היסטוריה מאוד רצינית, והיא שפה מאוד יפה.

נאדיה חילו: הייתי ממליצה בהזדמנות זו לכל חברי הכנסת להתחיל ללמוד את השפה הערבית.

נאדיה חילו: יש לה מנגינה, גם לאוזן, מאוד יפה.

נאדיה חילו: הצעת החוק הזאת באה לקדם אותנו עוד צעד לקראת חקר התפתחות הלשון הערבית.

נאדיה חילו: המוסד הזה, יש לו גם ערך סימבולי – הוא יקדם, על-פי הבנתי ותפיסתי, את ההבנה ואת הכבוד ההדדי בין הערבים ובין היהודים, והוא צעד נוסף לקראת שוויון.

נאדיה חילו: השפה הערבית והשפה היהודית מאוד קרובות, ויכול להיות שחלק מחברי הכנסת גם יודעים, אבל הייתי רוצה לתת כמה דוגמאות - - -

מגלי והבה: התכוונת לשפה העברית, גברתי.

נאדיה חילו: לשפה העברית, תודה על התיקון.

נאדיה חילו: הייתי רוצה לתת כמה דוגמאות, על קצה המזלג, כדי להמחיש לכם את הדברים המשותפים.

נאדיה חילו: בשפה העברית אב, בערבית – אבו; אם – אום; שמש – שמס; אח – אח; אחות – אוחת; שלום – סלאם; מים – מא; בית – בית; בוסתן – בוסתן; ילד – ולד; לילה – ועוד ועוד.

נאדיה חילו: אם הייתי מביאה את כל הדוגמאות יכול להיות שכל הזמן שהיה עומד לרשותי פה לא היה מספיק.

נאדיה חילו: זה רק על קצה המזלג, דוגמה לכך שהקרבה היא באמת קרבה.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, אני שוב רוצה להודות לשר גאלב מג'אדלה חברי, שיזם את החוק הזה, ורוצה לבקש מחברי חברי הכנסת לתמוך בו, לאחר שעבר בקריאה טרומית, בהצבעה בקריאה ראשונה, כדי שהחוק יופעל ויצא לפועל מהר מאוד וישמש נדבך נוסף בהבנה ההדדית, בשוויון ובדיאלוג האמיתי בין האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה היהודית.

נאדיה חילו: תודה.

מגלי והבה: אני רוצה להודות לחברת הכנסת נאדיה חילו על המאמץ הרב שעשתה, במיוחד שהיא עם יד אחת מגובסת.

מגלי והבה: אנחנו מאחלים לך בריאות וחזרה מהירה לשגרה.

מגלי והבה: אנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, בבקשה.

מגלי והבה: הודיעו לי שההצבעה על החוק הזה תיערך ביום רביעי.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, יוזם החוק, רבותי חברי הכנסת, זה חוק שאני עצמי עובד עליו כבר כמה שנים, כדי להכין אותו, כדי שלא רק נקים בשם אקדמיה ללשון הערבית, אלא שהאקדמיה הזאת באמת תשמש להפצת השפה והתרבות, בתוך מדינת ישראל – באוכלוסייה הערבית, באוכלוסיית דוברי הערבית במדינת ישראל, וגם בקרב אלה שאינם דוברי ערבית במדינת ישראל; שהאקדמיה הזאת תהיה לגשר בין התושבים היהודים לתושבים הערבים במדינת ישראל – ואני מקווה שהיא גם תהיה גשר בין מדינת ישראל ובין השכנים שלנו והאקדמיות בארצות ערב.

מיכאל מלכיאור: זאת אומנם תהיה האקדמיה הראשונה שלא תהיה במדינה ערבית.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהחוק הזה הוא חשוב ביותר.

מיכאל מלכיאור: בהכנתו עבדנו – עכשיו הוא מגיע לקריאה ראשונה – עם כל האוניברסיטאות בישראל, כדי לתת לו את התכנים המשמעותיים שאנו רוצים לראות בו.

מיכאל מלכיאור: התפלאתי כששמעתי מיושב-ראש הקואליציה שיש כאלה שמתנגדים, ולכן דחינו את ההצבעה ליום רביעי.

מיכאל מלכיאור: אצלנו בוועדה נציגי כל הסיעות – מחבר הכנסת זחאלקה ועד נציג ישראל ביתנו בוועדה, אלכס מילר, וגם מהליכוד – כולם הצביעו בעד.

מיכאל מלכיאור: לכן התפלאתי שהתעוררה התנגדות מכיוון כלשהו, גורם שכנראה חושש שהחוק הזה יביא דברים איומים על המדינה.

מיכאל מלכיאור: להיפך, אני חושב שזה לכבוד המדינה, אני חושב שזה רק יוסיף – כפי שאמרה בצדק נאדיה חילו – רק יוסיף לתרבות המדינה ולתרבות של כולנו, ואני מקווה שנוכל להביא את החוק בהקדם האפשרי גם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בחוק הזה ולהצביע בעדו.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מלכיאור.

מגלי והבה: אנו ממשיכים ברשימת הדוברים.

מגלי והבה: חבר הכנסת עזמי בשארה, ראשון הדוברים, אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו - חבר הכנסת חנא סוייד.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנו נתמוך בהצעת החוק הזאת.

עזמי בשארה: אנו גם מאוד קרובים לנושא, מבחינה זו שיש כמה אקדמאים ערבים שעובדים זה זמן רב על הקמת אקדמיה ללשון הערבית כמעט במימון עצמי, עם קצת כסף ממשרד התרבות – מהמחלקה הערבית במשרד התרבות, קוראים לעצמם מג'מע אללוע'ה אלערביה.

עזמי בשארה: במקרה הזה זה לא מדובר במרכז להפצת התרבות הערבית, אלא מג'מע, כלומר אקדמיה ללשון ממש.

עזמי בשארה: השאלה המרכזית שנשאלת היא איך זה יכול להיעשות במסגרת ישראלית.

עזמי בשארה: זאת שאלה מאוד חשובה.

עזמי בשארה: הייתי רוצה שהדבר הזה יהיה במסגרת האוטונומיה התרבותית הערבית, זה הדבר שהכי מתבקש במקרה של תרבות, ולכן הסיבה להסתייגותי מהחוק – ואביע אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית – היא שאין שום אוטונומיה לערבים בניהול השפה הערבית.

עזמי בשארה: חסר גם שעוד משרד ממשלתי יתחיל למנות, כפי שאנו רואים במשרד החינוך.

מגלי והבה: סיימתם כאן, ועדת הקלפי, לכן אני מבקש שיהיה כאן שקט.

מגלי והבה: אם כך, נגיד את התוצאות.

עזמי בשארה: אני אצטרך לברך מאוד מאוד מאוד.

מגלי והבה: אני מכריז על התוצאות של בחירת נציג הכנסת לוועדה למינוי קאדים.

מגלי והבה: הצביעו 88 מחברי הכנסת.

מגלי והבה: מספר הקולות הכשרים – 82, מספר הקולות הפסולים – 1, מספר הפתקים הלבנים או הריקים - 5.

מגלי והבה: בעד חבר הכנסת אברהים צרצור - 45.

מגלי והבה: נגד - 37.

מגלי והבה: לפיכך, חבר הכנסת אברהים צרצור נבחר להיות נציג הכנסת המוסלמי הנוסף בוועדה למינוי קאדים.

מגלי והבה: אני מברך אותך, אדוני, על הבחירה, תעשה חיל.

אחמד טיבי: יש 37 לא נורמלים בבית הזה.

יואל חסון: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת טיבי, אל תקלקל את השמחה כשלא צריך.

עזמי בשארה: זה רק לטובתו שזה לא קונסנזוס.

מגלי והבה: אנחנו מברכים את חבר הכנסת אברהים צרצור, בן סיעתך, ומאחלים לו הצלחה.

מגלי והבה: (קריאה ראשונה)

מגלי והבה: אדוני, אני אתן לך זמן מההתחלה.

עזמי בשארה: תודה, אני ממש מודה לך, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: על כל פנים, אני חושב שיש לי מה להגיד בנושא שאני מדבר עליו עכשיו.

עזמי בשארה: יש אנשים שמתקשים להבין אפילו את השפה הערבית שלי.

עזמי בשארה: אני אומר, זה נושא שאסור שיחמיץ את מטרתו.

עזמי בשארה: האוכלוסייה הערבית בישראל היא לא מרכז הלשון הערבית במזרח התיכון.

עזמי בשארה: אנחנו גם לא הכי מפותחים מבחינת שפה.

עזמי בשארה: יש מג'מע אללוע'ה אלערביה בקהיר, ויש אחד בדמשק, ויש עוד כמה.

עזמי בשארה: אנחנו צריכים, בצניעות, לדעת מה אנחנו יכולים לתרום במקרה הזה.

עזמי בשארה: אני חושב שהתרומה העיקרית שלנו בנושא הזה היא השמירה על השפה הערבית בהקשר של האינטראקציה שלה עם השפה העברית והתרגום – או ההעברה – לערבית של מושגים עבריים.

עזמי בשארה: לדעתי, זאת תהיה התרומה העיקרית של מרכז כזה.

עזמי בשארה: הרי לא נתחרה בלינגוויסטיקנים ובהוגי הלשון בדמשק או בקהיר במג'מע אללוע'ה אלערביה.

עזמי בשארה: אנחנו גם לא רוצים להתחרות בהם בהעברת מלים מאנגלית או מצרפתית לערבית או מלים מהמדע והטכנולוגיה.

עזמי בשארה: העיקר פה הוא ההוויה הישראלית ומה היא יכולה לתרום לשפה הערבית מבחינת השפה, הז'רגון, המושגים וכו'.

עזמי בשארה: זה העיקר.

עזמי בשארה: אם זה יהיה במשרד ממשלתי וימונה בשיטה של האקדמיה ללשון העברית, שמשם החוק מועתק כמעט מלה במלה – מהאקדמיה ללשון העברית – אני לא רואה את הייחוד בכלל.

עזמי בשארה: עד עכשיו יש לנו בעיה עם מינויים במשרד החינוך.

עזמי בשארה: לשב"כ יש נציג רשמי – אנחנו יודעים את השם שלו, הוא מפורסם – במזכירות הפדגוגית, לענייני מינוי מנהלים וכו'.

עזמי בשארה: האם ראוי שאנחנו נכפיף את השפה הערבית למשרד ממשלתי בצורה הזאת?

עזמי בשארה: צריכה להיות אוטונומיה מסוימת מבחינת המינויים והכישורים.

עזמי בשארה: זה דבר שנצטרך לעבוד עליו.

עזמי בשארה: לדעתי, חשוב שמי שהציעו את החוק יהיו פתוחים להצעות בנושא הזה, כי יש עכשיו ארגונים ערביים שעובדים עליו.

עזמי בשארה: אנחנו לא רוצים שכל מה שהם עמלו עליו עד היום, וכולם בעלי PhD, כולם מרצים לשפה הערבית באוניברסיטאות ישראליות, שעבדו הרבה ועובדים הרבה באגודה או באיגוד שיש להם בהתנדבות, אנחנו לא רוצים שהחוק יוריד את כל עמלם לאפס והכול יתחיל מחדש.

עזמי בשארה: לדעתי, צריך להכיר במה שהם עשו עד היום, בתמיכת המחלקה הערבית במשרד התרבות, להכיר בהם כגוף, כעמותה, כקבוצה, לדחוף אותם ולתמוך בהם, שימשיכו הלאה.

מגלי והבה: - - - בוועדה.

עזמי בשארה: כן, מצוין, אני יודע.

עזמי בשארה: אני חושב שחשוב מאוד שתהיה להם אוטונומיה מסוימת, וגם לגוף האקדמיה הערבית, מבחינת המינויים והמשרות במקום הזה – שלא הכול יהיה במשרד ממשלתי, ואחר כך זה עוד יוכפף לכל מיני חישובים מפלגתיים – מי תומך במפלגה זו או אחרת במגזר הערבי.

עזמי בשארה: לכן, אנחנו נלך על החוק הזה.

עזמי בשארה: אני מברך את האנשים שהציעו אותו.

עזמי בשארה: אנחנו צריכים לשבת לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, להגיד כמה דברים על המבנה של החוק, על הסמכויות ועל האוטונומיה של הגוף שיעשה זאת.

עזמי בשארה: אני גם רוצה לברך את חברי אברהים צרצור על בחירתו.

עזמי בשארה: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת בשארה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת חנא סוייד – סליחה, את חבר הכנסת טלב אלסאנע, יושב-ראש סיעת רע"ם-תע"ל.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: החליפו לי את הפתק.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חשיבות הצעת החוק היא בסמליות שיש בה.

טלב אלסאנע: אני רואה בשפה חלק מהזהות – זהות תרבותית, זהות לאומית – ולדעתי העצמת השפה היא העצמת הזהות הלאומית והתרבותית.

טלב אלסאנע: לא אחת קורה שאומרים לנו: שמענו אנשים שמדברים שפה זרה.

טלב אלסאנע: ולמי מתכוונים כשאומרים "שפה זרה"?

טלב אלסאנע: מתכוונים לאנשים שמדברים את השפה הערבית.

טלב אלסאנע: כלומר, אנשים שמדברים בשפה הערבית מדברים שפה זרה.

טלב אלסאנע: אני אומר שהשפה הזאת היא שפת הרוב במזרח התיכון.

טלב אלסאנע: השפה הזאת צריכה להיות שפת חובה לכל תלמיד במדינת ישראל, לא רק לתלמידים הערבים.

טלב אלסאנע: מי שרוצה להיות חלק מהמזרח התיכון, מי שרוצה ללמוד את המזרח התיכון, מי שרוצה ללמוד את העולם הערבי, מי שרוצה להיות חלק מהעולם הערבי במזרח התיכון – צריך ללמוד את שפתו, ועל-ידי זה הוא יוכל ללמוד את התרבות שלו, את הזהות שלו, ולא נישאר אנשים שחיים יחד אבל זרים זה לזה.

טלב אלסאנע: רוב התושבים הערבים, רוב הילדים שלנו, לומדים את השפה העברית.

טלב אלסאנע: הם לומדים גם את התנ"ך וגם את ההיסטוריה היהודית.

טלב אלסאנע: הם כמעט יותר יודעים את הזהות - - -

מגלי והבה: אדוני, נדמה לי שיש שפה כזאת מעורבבת.

מגלי והבה: הילדים שאתה מדבר עליהם מדברים ביניהם בעברית עם מלים בערבית.

טלב אלסאנע: - - - לצערי הרב.

טלב אלסאנע: אני רוצה שהם ילמדו גם את השפה העברית, אבל שיתגאו בשפה שלהם.

טלב אלסאנע: זה חלק מהזהות שלהם.

טלב אלסאנע: העצמת השפה היא העצמת הזהות.

טלב אלסאנע: הייתי רוצה שנוכל לנאום בכנסת בערבית וכולם יבינו את מה שאנחנו אומרים.

טלב אלסאנע: כי אם לא מבינים כאן, לא מבינים בחוץ, ואם לא מבינים בחוץ – אי-אפשר להשכין שלום בלי שנבין זה את זה.

טלב אלסאנע: נמשיך לדבר כל אחד בשפתו, וכל אחד יתכוון לדברים אחרים.

טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על 300 מיליון ערבים במזרח התיכון, שמדברים ערבית, על תרבות שלמה בשפה הערבית, שהאירה לעולם כולו.

טלב אלסאנע: אנחנו לומדים את השפה העברית – כמה אנשים מדברים עברית בעולם?

טלב אלסאנע: מישהו אומר לי שאלה שמדברים סנסקריט בעולם רבים יותר מאלה שמדברים עברית.

טלב אלסאנע: בכל זאת אנחנו לומדים עברית, וחשוב ללמוד אותה, כי זאת השפה של העם היהודי, שאתו אנחנו חיים, שאתו אנחנו מנהלים משא-ומתן.

טלב אלסאנע: גם התרבות – וגם להם יש תרבות אדירה, שחשובה לאנושות כולה, וחשוב ללמוד את שפתם.

טלב אלסאנע: רבותי, התפיסה כאילו הקמת אקדמיה ללשון הערבית היא עניין של הערבים, לדעתי היא טעות.

טלב אלסאנע: זה צריך להיות עניינם של הערבים, אבל גם עניינם של היהודים.

טלב אלסאנע: אני רואה בכך דבר חיובי, שיהיה אפשר לנאום בכנסת בערבית וכולם יבינו.

טלב אלסאנע: שלא יגידו שזה כאילו דבר פיקנטי, כאילו רוצים להתבדר.

טלב אלסאנע: לא, זאת שפה אמיתית, זאת השפה של הרוב במזרח התיכון, זאת שפה שלדעתי חובה ללמוד, כדי להיכנס לתרבות חשובה, תרבות שהקנתה לעולם צביון חשוב.

טלב אלסאנע: כל אלה שמנסים להכחיש את תרומתם של הערבים לעולם כולו עושים את זה מתוך בורות וחוסר ידע.

מגלי והבה: תודה.

טלב אלסאנע: אני מברך את יוזמי החוק.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שזה אחד הדברים החשובים שתרמת, גאלב מג'אדלה.

טלב אלסאנע: אתה יכול להתגאות בזה, זה דבר חשוב מאוד.

טלב אלסאנע: נתמוך בהצעת החוק.

טלב אלסאנע: אני מצטרף למה שאמר חבר הכנסת עזמי בשארה, אני חושב שזה דבר מאוד חשוב.

טלב אלסאנע: רבותי, יש לנו רדיו בערבית, בשפה הערבית, אבל הוא אנטיתזה מבחינת הזהות ומבחינת התוכן.

טלב אלסאנע: לפעמים זה קורה.

טלב אלסאנע: לא מספיק לדבר את השפה, צריך להכיר גם את התכנים, את המשמעויות.

טלב אלסאנע: לכן צריך להמשיך את המהלך, כדי שגם מבחינת התכנים – לא רק מבחינת השפה, אלא גם מבחינת המהות – תהיה אקדמיה ללשון הערבית.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: לפי הסדר שלנו עכשיו חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת דוד רותם – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת ראובן ריבלין – כאן.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת נסים זאב.

מגלי והבה: בסוף ידבר השר מג'אדלה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר מג'אדלה, כל פעם תענוג לי לומר "כבוד השר".

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, לא משום שהייתי תלמיד המגמה המזרחית, וגם לא בגלל היותי בן אבי, תפארת משפחתי, שתרגם את הקוראן ואת "אלף לילה ולילה", ולא רק משום שלשפה הערבית יש מעמד בחוק הישראלי – אומנם, לא בחוקה הישראלית, וגם לא רק משום שבתקופת המנדט, והיום במדינת ישראל, יש אחיזה בחוק למעמדה של השפה הערבית, ולא רק משום שאני, בהיותי יושב-ראש הכנסת, התרתי לכל חבר הכנסת המבקש לדבר בשפה הערבית להתבטא בערבית מעל הבמה כדבר המובן מאליו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שכאשר אנחנו מדברים על מדינת ישראל, שעל-פי אמונתי היא מדינה יהודית ודמוקרטית, ואין אפשרות להפריד בין "יהודית" ובין "דמוקרטית", אף-על-פי שקשה מאוד לגשר על הפער – ההכרחי מעצם הגדרתה של המדינה כמדינתנו – חשבתי שאותם אזרחים ערבים בינינו, הנמצאים בכנסת, דווקא הם יתנגדו לקיומה של האקדמיה ללשון הערבית; ועד הלשון, כפי שהיה בזמנו, על-פי הוועד הלאומי – דבר שמבחינת ההתפתחות ההיסטורית היה יכול להיחשב התרסה כלפי מדינת ישראל, על דרך ההתנערות מהצעת חוק כזאת.

ראובן ריבלין: אני שמח מאוד, ובהחלט רואה בכך את תפארתה של מדינת ישראל, שחבר הכנסת בשארה בא לכאן, אומנם מנימוקיו הוא, ואמר: אני חושב שצריכה להיות אוטונומיה תרבותית.

ראובן ריבלין: זאת למרות מאבקו, על-פי השקפת עולמו, כדי שמדינת ישראל לא תהיה מדינה יהודית אלא מדינת כל אזרחיה.

ראובן ריבלין: אני חושב שיש מעמד מיוחד לשפה הערבית גם במדינת ישראל, שמיעוט גדול בה דובר ערבית והוא גם בן האומה הערבית.

ראובן ריבלין: לכן אתמוך בהצעת החוק; אני חושב שהיא מקדמת את הרעיון של מדינת ישראל, הן לפי השקפת עולמי הן לפי השקפת עולמם של אחרים.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מובן שיש לי שייכות לשפה הערבית.

נסים זאב: אני ממוצא עירקי, הורי עלו מבגדד, מבצרה.

נסים זאב: בבית דיברנו ערבית.

מגלי והבה: אתה גם כותב וקורא?

נסים זאב: אני מבין ערבית טוב.

נסים זאב: למשל כשהשיח' ראאד סלאח אמר ביום שישי שאנחנו שותים את דמם, שהדם שלהם, הדם של הערבים, נמצא באוכל, הדם של הערבים נמצא – באלדומאא', באלמיאה, באלשרב – הבנתי בדיוק מה הוא אומר.

נסים זאב: איזו הסתה פרועה.

נסים זאב: לכן אני חושב שחשוב מאוד ללמוד ערבית, את השפה המדוברת, כדי שנבין מי האויב שלנו, מה כוחו, מה עוצמתו, מה הוא מטיף במסגדים – להשמדת מדינת ישראל.

נסים זאב: אבל לא דרך האקדמיה הזאת.

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב, ואלה שמדברים ורוצים אתך שלום, לחיות בשלום?

נסים זאב: זה לא דרך האקדמיה, קודם כול צריך שפה.

נסים זאב: צריך רצון.

ראובן ריבלין: זה הניצחון של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: ניצחון.

מגלי והבה: יש כאלה שרוצים לעשות אתך שלום.

מגלי והבה: דבר על הפן החיובי.

נסים זאב: אני מדבר רק על הפן החיובי.

נסים זאב: קודם כול "סור מרע".

נסים זאב: קודם כול.

נסים זאב: אני רוצה להסביר לך, אדוני היושב-ראש, מה המשמעות של הסתה בערבית, למה יש התלהמות, למה הערבים יוצאים לעשות פרעות כשיש מי שמסית אותם, כמו מי שהיה ראש עיריית אום-אל-פחם.

נסים זאב: שמענו פה את חברי הכנסת.

נסים זאב: מה הם אמרו?

נסים זאב: הם אמרו שהשפה הערבית תביא את הזהות הלאומית, התרבותית.

נסים זאב: הוא מציע שהשפה המדוברת פה תהיה ערבית.

נסים זאב: אתם אולי לא מבינים את המשמעויות.

נסים זאב: זה לא מה שהמחוקק רוצה פה, בבית הזה, אלא מי שמציע, ומה שעומד מאחורי ההצעה הזאת.

נסים זאב: הם בעצם באים ואומרים לנו שאנחנו מיעוט במזרח התיכון.

נסים זאב: אנחנו, דוברי השפה העברית, כמעט בטלים בשישים.

נסים זאב: אז אולי, אדוני היושב-ראש, עוד מעט תהיה הצעת חוק שהשפה הערבית תהיה השפה הרשמית, והשפה העברית אולי תהיה השפה המדוברת המשנית.

נסים זאב: אני אומר דבר נוסף: גדולי ישראל, ואנחנו עצמנו בבית – כל השירים שלנו, הלחן שלהם ערבי.

נסים זאב: כשאני עומד על הדוכן ומתפלל, יש לנו הרבה שירים והרבה לחנים שלקוחים מהערבית.

נסים זאב: אנחנו מחוברים לשפה הערבית ולתרבות הזאת.

נסים זאב: אבל צריך לדעת איך "תוכו אכל וקליפתו זרק".

נסים זאב: גם הרמב"ם, עליו השלום, כתב את ספריו בערבית.

נסים זאב: גדולי ישראל כתבו את החיבורים שהיו מחברים – ספרים בהלכה, באגדה ובמשנה – בערבית.

נסים זאב: אחר כך הם תורגמו לעברית.

נסים זאב: אנחנו ודאי מעריכים את השפה הזאת.

נסים זאב: אבל שוב אני חוזר ואומר, בעצם מה שאמר עזמי בשארה, שאני לא בטוח שהמגמה של חוק המוסד העליון ללשון, האקדמיה, הוא ערוץ ההידברות המיוחל בין היהודים לערבים, והוא שיקרב את השלום.

נסים זאב: אני לא בטוח בזה.

נסים זאב: בכל מקרה, אני אתמוך.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את השר גאלב מג'אדלה לענות ולהתייחס לחוק.

מגלי והבה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לחבר הכנסת הרב מלכיאור ולחברת הכנסת נאדיה חילו, שהואילו לקחת עליהם את הצעת החוק ולהמשיך להכין אותה לקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: בהזדמנות הזאת אני גם רוצה להודות לוועדת החינוך, התרבות והספורט על שקיימה דיון פורה, מעמיק וחשוב, והצעת החוק זכתה לתמיכה של כל הסיעות שהשתתפו בדיון.

גאלב מג'אדלה: זה גם הזמן לברך את שיח' אברהים צרצור, חבר הכנסת, על בחירתו לוועדה לבחירת קאדים מוסלמים.

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שהוועדה תעשה את הכול כדי לבחור לנו את הקאדים הטובים ביותר, לטובת הנושא.

גאלב מג'אדלה: תפקיד האקדמיה ללשון הערבית הוא לא להתחרות עם האקדמיה ללשון הערבית במצרים, בסוריה או בכל מדינה ערבית אחרת.

גאלב מג'אדלה: תפקידה הוא לשמור בין היתר על השפה הערבית בישראל, ולקיים כל דבר והליך אשר יחזקו את השפה, יאדירו אותה וירימו את קרנה כשפה רשמית שנייה בישראל.

גאלב מג'אדלה: הפורום שמטפל בנושא ומלווה את נושא השפה הערבית, פורום של אקדמאים, של אנשי רוח, של סופרים, של הוגי דעות, של משוררים ערבים – וכולם אנשים ראויים וטובים, ותרומתם לציבור הערבי ולשפה הערבית ידועה וגדולה – היה שותף אתנו בהכנת הצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: כדאי גם לומר שהיוזמה שלי להצעת החוק באה בעקבות פנייתם ולפי רצונם, ואם הם לא היו יוזמים את הפנייה אלי, אני חייב להודות – לא הייתי מגיע להצעת החוק הזאת.

גאלב מג'אדלה: לדעתי, כך גם חבר כנסת צריך לעשות: להיות קשוב לרחשי לבם של חתכים באוכלוסייה, באוכלוסיות שונות, שיש להם עניין לקדם הצעות חוק לטובת האוכלוסייה כולה, ולעשות את הכול למען הדבר הזה.

גאלב מג'אדלה: ולכן בתשובתי למה שהעלו כאן חברים שקדמו לי, הפורום הקיים היום – שלא נקבתי בשמות אבל מניתי מי הם חבריו – הוא פורום שלדעתי גם ימשיך בעשייה למען השפה הערבית במסגרת הרכב מוסדות האקדמיה ללשון הערבית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו גם נפגשנו אתם, גם הזמנו אותם לדיון, אדוני היושב-ראש, בוועדת החינוך, התרבות והספורט; הם נטלו חלק פעיל והיו שותפים מלאים, גם העירו הערות, ובין הקריאה הראשונה לשנייה ולשלישית אנחנו מתכוונים להיות קשובים להצעותיהם ולרעיונותיהם.

גאלב מג'אדלה: אני גם באמת שמח שחברי הכנסת שדיברו היום לפני והביעו את תמיכתם שינו את דעתם, חלקם, לעומת הדיון הקודם בהצבעה הטרומית, ואני חושב שזה גם מדבר בעד עצמו.

גאלב מג'אדלה: ועכשיו, אדוני היושב-ראש, לנושא האחרון שרציתי להתייחס אליו בדברי, מה שאמר ידידי חבר הכנסת נסים זאב, שאני מוקיר ומעריך.

גאלב מג'אדלה: העיר לך כבוד היושב-ראש, אדוני חבר הכנסת נסים זאב, שאפשר גם להתייחס לצד החיובי שבעניין.

גאלב מג'אדלה: ראשית, אני רוצה להגיד לך: אני בעד שעמים שחיים יחד ילמדו תרבות, שפה, מורשת, איש מרעהו.

גאלב מג'אדלה: עבדך הנאמן למד בתיכון – קודם כול, התחיל ללמוד עברית בבית-ספר יסודי – נדמה לי שהתחלתי בכיתה ה', אז.

גאלב מג'אדלה: היום לומדים בכיתה ב'.

גאלב מג'אדלה: בישיבת הממשלה אמר השר שטרית שבכיתה ג'.

גאלב מג'אדלה: דומני שחשבתי אחרת, זכרתי אחרת, יצאתי, התקשרתי לבן שלי ושאלתי אותו, הוא אמר לי: לא, אנחנו מתחילים ללמוד עברית מכיתה ב'.

גאלב מג'אדלה: ואכן, פניתי לשר שטרית אחרי ישיבת הממשלה והבאתי לתשומת לבו שאנחנו, בבתי-ספר ערביים, לומדים עברית בכיתה ב'.

גאלב מג'אדלה: ואני רוצה להגיד לך שאני מעודד את הילדים שלי גם לקרוא עיתון בעברית, וגם, מדי פעם, לקרוא ספר בעברית – כי קודם כול אני רוצה לעודד אותם לקרוא ספר בערבית, על המורשת ועל התרבות שלהם.

נסים זאב: הערבים המוסלמים באנגליה לא לומדים אנגלית בכיתה א'?

נסים זאב: - - -

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת נסים זאב, לפני שתדבר על המוסלמים בלונדון, דבר על היהודים בישראל.

גאלב מג'אדלה: מאיזו כיתה הם מתחילים ללמוד?

נסים זאב: אבל השפה של המדינה שאתה חי בה, שנולדת בה, אם זה בארצות-הברית או באנגליה, זו אנגלית.

נסים זאב: אז אתה אומר לי: נחיתות.

נסים זאב: המוסלמים באנגליה ובארצות-הברית לומדים אנגלית בכיתה ב'.

גאלב מג'אדלה: בוא אני אשאל אותך שאלה אחרת.

גאלב מג'אדלה: אני לא בקיא בתפוצות.

נסים זאב: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב.

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: - - - אלא אם כן המחשבה היא שזאת לא מדינת ישראל, לא מדינת היהודים - - -

ראובן ריבלין: זאת ארץ-ישראל, אבל - - - בבתי-ספר בכפרים ובערים הערביות - - - לומדים את השפה הערבית, משום ש-20% ממדינת ישראל ותושביה הם אנשים - - - לכן הדוגמה אינה דוגמה שווה.

ראובן ריבלין: זה לא שאתה מכריח בתי-ספר של הציבור היהודי בישראל ללמוד ערבית.

ראובן ריבלין: ההשוואה לא נכונה.

ראובן ריבלין: בבתי-ספר בבלגיה מלמדים בבית-הספר היהודי - - -

נסים זאב: בבית-הספר היהודי בארצות-הברית לא לומדים שפה?

גאלב מג'אדלה: כבוד חבר הכנסת נסים זאב - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, שמענו אותך.

גאלב מג'אדלה: כבוד חבר הכנסת נסים זאב - - -

נסים זאב: - - -

מגלי והבה: כן, אבל הוא העיר לך.

מגלי והבה: הלוואי שהיית מקשיב למה שהוא אומר.

נסים זאב: אני הקשבתי ועניתי לו, ואני לא מקבל את זה.

מגלי והבה: לא, אדוני.

מגלי והבה: כי אתה - - -

ראובן ריבלין: זה שהוא לא מקבל זאת זכותו.

מגלי והבה: אוקיי, לא מקבל, זאת זכותך, אבל אני מקווה שתקשיב לו.

נסים זאב: אתה אומר שלא הבנתי.

נסים זאב: אני לא עד כדי כך - - -

מגלי והבה: לא, לא.

מגלי והבה: אתה מבין יפה מאוד.

גאלב מג'אדלה: הבעיה שלנו עם חבר הכנסת נסים זאב היא שהוא מבין יפה מאוד, רק יש לו דעה אחרת, וזה לגיטימי.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך, אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, על שהקדמת אותי והסברת לחבר הכנסת נסים זאב מה שבדיוק רציתי להסביר לו, כי ההשוואה לא נכונה.

גאלב מג'אדלה: אבל היות שאני לא בקיא בתפוצות, חבר הכנסת נסים זאב, אני גם לא נוסע לחו"ל הרבה, משתדל לא לנסוע הרבה – יעיד יושב-ראש הכנסת לשעבר: בקדנציה הקודמת לא נסעתי לארבע נסיעות מאושרות – אבל אני שואל אותך: הקהילה היהודית בלונדון, בבית-ספר יהודי – כי אמר לך אדוני חבר הכנסת ריבלין, שמדובר בבתי-ספר ערביים – לא לומדים שם עברית, שזו השפה שלהם?

גאלב מג'אדלה: ודאי שלומדים.

נסים זאב: - - - מהגן לומדים, עברית, אנגלית.

גאלב מג'אדלה: יפה.

גאלב מג'אדלה: אז לכן אני אומר לך, חבר הכנסת נסים זאב: אם אזרח, במקרה זה תלמיד ערבי, לומד עברית בכיתה ב' – אני סברתי בתור תלמיד תיכון, והיו לי על זה הרבה ויכוחים גדולים, כי אז באמת היתה בעיה רצינית – אמרתי: למה אני צריך ללמוד עברית, תנ"ך, תהילים, פרקי אבות, שיר השירים, מגילת רות וערפה – למה אני צריך ללמוד את זה במסגרת תוכנית לימודים של משרד החינוך בכפייה?

גאלב מג'אדלה: אני רוצה אולי ללמוד את זה מרצון.

רפי איתן: זו אבן היסוד של התרבות המערבית.

גאלב מג'אדלה: יפה.

גאלב מג'אדלה: לכן, אני אומר לך היום: אני שמח שלמדתי את זה.

נסים זאב: אתה מערב שני דברים.

גאלב מג'אדלה: לא, לא.

גאלב מג'אדלה: אני לא מערבב.

גאלב מג'אדלה: אני אומר את דעתי.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אני אומר את דעתי, לא נכנס לדעתך.

נסים זאב: אני מדבר על השפה.

גאלב מג'אדלה: מותר לי גם להגיד משהו אחר, שונה ממך?

גאלב מג'אדלה: עדיין מותר לי, בתור חבר כנסת, כמוך.

נסים זאב: אדוני השר, אתה היום מעלינו.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר, כבוד חבר הכנסת נסים זאב, אני אומר לך היום: אני שמח שלמדתי, כי אני יודע היום כמה זה עוזר לי בחיי היום-יום – זה שלמדתי את כל מה שאמרתי לך – כאשר כרגע אני עומד מולך ומדבר.

גאלב מג'אדלה: ואני חושב שאנחנו צריכים גם לבקש מהתלמיד היהודי שידע על המורשת הערבית ועל השפה הערבית.

גאלב מג'אדלה: זה, לדעתי, מקרב את שני העמים.

גאלב מג'אדלה: זה, לדעתי, גורם להוקרת התרבות והמורשת של כל אחד מאתנו על-ידי רעהו.

גאלב מג'אדלה: כך אני חושב, כך אני סבור.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לך שאני שמח שהבאתי את הצעת החוק הזאת, של האקדמיה ללשון הערבית.

גאלב מג'אדלה: ראיתי בזה שכנסת ישראל מאשרת את הצעת החוק הזאת צעד סמלי וחשוב, כי היא נותנת לאזרח הערבי הישראלי תחושה שהוא חלק אינטגרלי מחיי המדינה, בכך שכנסת ישראל חושבת עליו, מעריכה את השפה שלו, חושבת על השפה שלו, רוצה לחזק את השפה שלו.

גאלב מג'אדלה: כך אני חושב צריכה לנהוג כנסת ישראל כלפי אזרחי ישראל הערבים, כדי שתהיה להם תחושה שהם חלק אינטגרלי מהמדינה.

גאלב מג'אדלה: אין דרך אחרת, חבר הכנסת נסים זאב, חייבים לחיות יחד.

גאלב מג'אדלה: גם אם נגזר עלינו, גם אם נועדנו – לא חשוב איך תקרא לזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצווים לחיות יחד.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לאדוני היושב-ראש, לכבוד השר ולחברי הכנסת - הארכתי קצת ובכל זאת האזינו לי.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לשר גאלב מג'אדלה.

מגלי והבה: אתה באמת צנוע מאוד ולא סיפרת לחברי הבית כמה קשיים היו לך וכמה תקפו אותך בתקשורת הערבית, כולל חברים בבית הזה, לצערי הרב.

מגלי והבה: אני שמח היום שהם עברו לצדך, וזה חשוב, ואנחנו מברכים אותך על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: - - -

מגלי והבה: ההצבעה ביום רביעי הקרוב.

מגלי והבה: הכרזה למזכיר הכנסת, ולאחר מכן עוברים לסעיף הבא.

מגלי והבה: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק השאלת נכסי תרבות (הגבלת סמכות שיפוט), התשס"ז-2007, שהחזירה ועדת הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

מגלי והבה: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/132).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 153) (תקופת הזכאות לנקודת זיכוי לחייל משוחרר), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אלכס מילר וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

מגלי והבה: ראשון הדוברים - חבר הכנסת אלכס מילר.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: נרשם לדבר חבר הכנסת נסים זאב.

קריאה: הוא מוותר.

מגלי והבה: הוא מוותר.

מגלי והבה: אני שמח שהמשמעת חלה גם - - -

נסים זאב: אשמע אותו ואם אסכים אתו – אוותר.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, אתה תחליט אם לדבר או לא.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: לפי המסורת, לדבר - - -

מגלי והבה: אוקיי.

מגלי והבה: בבקשה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי הממשלה, כנסת נכבדה, בשורה טובה תצא היום לצעירי מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: זה חוק טוב.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: קודם כול אני רוצה להודות לסיעתי, ישראל ביתנו, על כך שחרתה על דגלה טיפול בצעירים במדינה ככלל ובחיילים משוחררים בפרט.

אלכס מילר: ראינו את זה גם בחוק ההסדרים.

אלכס מילר: אני גם רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכספים על כך שכינס במהירות את הדיון בוועדת הכספים, והיום אנחנו עומדים כאן ומעבירים את החוק בקריאה ראשונה.

אלכס מילר: החוק ירחיב את ההטבה במס הכנסה לחיילים משוחררים מ-24 חודשים ל-36 חודשים.

אלכס מילר: אני באמת רוצה להודות לכל חברי הכנסת שתומכים.

אלכס מילר: אנחנו נמשיך לקדם את הצעת החוק.

אלכס מילר: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מילר.

מגלי והבה: גם אני אוסיף תודות, באמת, לכל חברי ועדת הכספים שעמדו לצדך.

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב, עוברים להצבעה או - - -

נסים זאב: אתה מבקש שאני אוותר, אז אני מוותר.

מגלי והבה: אני שואל אותך, אדוני, אם אתה מוותר.

נסים זאב: כן.

מגלי והבה: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 153) (תקופת הזכאות לנקודת זיכוי לחייל משוחרר), התשס"ז-2007, לוועדת הכספים נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 153) (תקופת הזכאות לנקודת זיכוי לחייל משוחרר), התשס"ז-2007, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת הכספים.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אדוני השר, תם סדר-היום.

מגלי והבה: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, ב' באדר התשס"ז, 20 בפברואר 2007, בשעה 16:00.

מגלי והבה: ישיבה זו נעולה.