ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ואחת של הכנסת השבע-עשרה, 2007-02-21 00:00

קולט אביטל: בוקר טוב.

קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

קולט אביטל: היום יום רביעי, ג' באדר התשס"ז, 21 בפברואר 2007.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום: שאילתות בעל-פה.

קולט אביטל: אני מזמינה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים, חבר הכנסת שאול מופז, לעלות לבמה, ואת חבר הכנסת דוד אזולאי לגשת למיקרופון ולקרוא את השאילתא.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

קולט אביטל: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי, אתה יכול להתחיל.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, פורסם בעיתון "הארץ" כי מרצה לחינוך באוניברסיטה העברית, מהמגזר הערבי, קובלת על חוויה משפילה שעברה בבידוק הביטחוני בשדה התעופה בן-גוריון.

דוד אזולאי: רצוני לשאול: 1.

דוד אזולאי: האם נחקר המקרה, ואם כן – מה הן תוצאות החקירה?

דוד אזולאי: 2.

דוד אזולאי: כיצד תימנע פגיעה בנוסעים הערבים?

דוד אזולאי: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

שאול מופז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, המקרה שפורסם ב"הארץ" בנוגע לבדיקה הביטחונית שעברה בנמל תעופה בן-גוריון הנוסעת ד"ר סמירה אליען, נבדק על-ידי חטיבת הביטחון בנמל התעופה בן-גוריון.

שאול מופז: התחקיר שנערך לצוות העובדים שטיפל בנוסעת מעלה כי הנוסעת נבדקה בהתאם לנוהלי הבידוק המחייבים וללא חריגות.

שאול מופז: אנשי הביטחון בנמל התעופה בן-גוריון אינם פוגעים בנוסעים ערבים, אלא עורכים לנוסעים בדיקות ביטחוניות לתכלית ראויה, והיא ההגנה על ביטחון ציבור הנוסעים מפני איומי הטרור כנגד התעופה האזרחית.

שאול מופז: עם זאת אני רוצה להוסיף ולומר שהבידוק הביטחוני בנמל התעופה בן-גוריון נעשה על-פי דין ובהתאם להנחיות גורמי הביטחון הממלכתיים, תוך הקפדה על נימוס, אדיבות ושמירת כבוד הנוסעים.

שאול מופז: רשות שדות התעופה עושה מאמצים תמידיים לשפר את השירות לכלל הנוסעים בנמל התעופה בן-גוריון ולאוכלוסיית ערביי ישראל בפרט.

שאול מופז: כל תלונה המתקבלת נבדקת ברצינות המרבית, ואם נדרש – מופקים לקחים ומתבצעים שינויים ושיפורים.

שאול מופז: עם זאת, ולאור החשיבות של הסברת הפנים לנוסע, הנחיתי את מנכ"ל רשות שדות התעופה להציג בפני תוכנית לשיפור השירות לכלל הנוסעים, בדגש בקבוצות מיעוט.

שאול מופז: נוסף על כך, לפני כחודש מיניתי ועדה ציבורית, בראשות ד"ר פייסל עזייזה, לבחון את כל הממשקים של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים – ובכלל זה גם נושאי הבידוק – עם האוכלוסייה הערבית.

שאול מופז: הוועדה הזאת התחילה את פעילותה לפני כשבועיים, ואני מתכוון ליישם גם את ההמלצות של הוועדה הזאת.

שאול מופז: על כן, נוסף על הבדיקה שנעשתה ונוסף על התהליכים שמנכ"ל רשות שדות התעופה יציג בפני על מנת לשפר את השירות לכלל הנוסעים, בדגש באוכלוסיות מיעוט, יש גם הוועדה של ד"ר פייסל עזייזה, שאני מקווה שגם היא תבוא עם המלצות, שמן הסתם יהיו להן קשר וזיקה גם לסוגיות הבידוק בנמל התעופה בן-גוריון.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני השר.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, לפי התקנון יכולים עד שלושה חברי כנסת לשאול שאלה נוספת, במסגרת דקה.

קולט אביטל: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי.

דוד אזולאי: אדוני השר, תודה רבה על תשובתך, ואני באמת שמח לשמוע שאכן הולכים לקבוע כללים, אבל בכל זאת הייתי רוצה לדעת מי קבע את כללי הבידוק עד היום, מיהו הגורם שקבע את כללי הבידוק.

דוד אזולאי: דבר שני, במקרה שאנחנו עוסקים בו, אני רוצה להגיד לך שהיו שם התבטאויות לא מכובדות ולא יפות, שאינן מוסיפות כבוד לא למדינה ולא למערכת הביטחון.

דוד אזולאי: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו.

דוד אזולאי: השאלה, האם מישהו בדק את הדברים האלה, האם ננקטו צעדים כנגד אותם אנשים.

דוד אזולאי: נאמרו דברים קשים, ואני מפנה אותך לאותה כתבה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, שאלה נוספת, ואחריו – שאלה נוספת לחבר הכנסת טיבי.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, אני חושב שבארצות-הברית, למשל, הבידוק הרבה יותר משפיל מזה שנעשה פה במדינת ישראל.

נסים זאב: מכריחים כל אחד שעובר שם להוריד את נעליו, והרבה פעמים - את הבגדים.

נסים זאב: כל פעם שאני עובר שם אני מרגיש – אפילו מושפל.

נסים זאב: ואין לי תלונות, כי אנחנו מקבלים – דינא דמלכותא דינא.

נסים זאב: אנחנו מבינים שזה צורך הביטחון.

דוד טל: עשו את זה גם לשר.

נסים זאב: כן.

נסים זאב: אני לא רואה בזה בעיה כלשהי.

נסים זאב: הבעיה היא אם יש אולי דיבור שפוגע.

נסים זאב: כל עוד זה ברמה של בדיקה לגופו של עניין, אני אומר: אין בזה שום השפלה, ואני חושב שזה מחובתנו.

נסים זאב: יש חשודים פחות ויש חשודים יותר, ולפי רמת החשדות צריכים לבדוק יותר לעומק, אבל צריך להיזהר בהחלט שלא יהיה פה משפט שפוגע בנבדק.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי, שאלה נוספת.

אחמד טיבי: תודה, גברתי.

אחמד טיבי: אדוני השר, ראשית, אני רוצה לברך אותך על הקמת הוועדה שבראשה עומד ד"ר פייסל עזייזה, לגבי בדיקת הממשק של כל נושאי תאונות הדרכים, התחבורה והבידוק בתחנות הגבול ובשדה התעופה.

אחמד טיבי: אני מבקש לדעת אם עבודתה של הוועדה מוגבלת בזמן, מתי היא תסיים את עבודתה.

אחמד טיבי: שנית, נאמר פה על בידוק בחוץ-לארץ, כאשר כולם נבדקים ומושפלים; א.

אחמד טיבי: לא צריך להשפיל, אבל אם הבדיקה - - -

דוד טל: נבדקים.

דוד טל: לא מושפלים.

אחמד טיבי: לא, לפעמים גם מושפלים.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה: אם אותה צורת בדיקה בחוץ-לארץ היא לגבי כולם, ובארץ היא משתנה מקבוצה אתנית מסוימת לקבוצה אתנית אחרת – זה בעייתי ביותר, זה גם לא חוקי ולא מוסרי, וזאת הבעיה שאנחנו מבקשים לגביה את התערבות השר.

אחמד טיבי: הוא גם שר תחבורה, אבל הוא גם שר ביטחון.

אחמד טיבי: לא כל ערבי שמגיע לשדה התעופה הוא פצצה מתקתקת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה.

שאול מופז: ראשית, מי שקובע את העקרונות לבידוק בנמל התעופה בן-גוריון זה השב"כ, ועובדי נמל התעופה שעוסקים בנושא הביטחוני כפופים להנחיות של השב"כ.

שאול מופז: לא המנכ"ל מחליט, לא אני מחליט, אלה הנחיות של השב"כ.

שאול מופז: הדבר השני הוא אופן הבידוק.

שאול מופז: כל אחד יכול לפרש את דרך הבידוק באופן סובייקטיבי.

שאול מופז: הרי אין בבדיקה הזאת בחינה אובייקטיבית.

שאול מופז: כל אחד בודק איך זה נעשה כלפיו.

שאול מופז: כאשר סיימתי את תפקידי כרמטכ"ל והגעתי לארצות-הברית, עברתי בדיקה שנמשכה כשלוש שעות יותר משל הנוסע הממוצע, כי בדרכון היה כתוב שנולדתי באירן.

שאול מופז: קיבלתי את זה בשלוות נפש.

שאול מופז: יכול להיות שמישהו אחר היה אומר שהשפילו אותו.

שאול מופז: המתנתי שלוש שעות, עד שכל גורמי הביטחון בדקו אותי, ופה זאת באמת שאלה של איך אתה, באופן סובייקטיבי, מתייחס לדרך שבה נעשית בדיקה כזאת או אחרת.

שאול מופז: לגבי האמירות, אני חושב שכל אמירה שיש בה פגיעה מצד הרשויות המוסמכות במדינת ישראל, צריך לטפל בה.

שאול מופז: כפי שאמרתי, ביקשתי שיבדקו את העניין.

שאול מופז: הנושא הזה נבדק.

שאול מופז: גם הוועדה שהזכיר כאן חבר הכנסת אחמד טיבי תבחן את הנושאים הללו.

שאול מופז: לגבי זמן עבודת הוועדה, ביקשתי שכל המלצה שעולה, אם בתוך שבוע או שבועיים ואם בתוך חודש, מייד ניגש ליישום שלה.

שאול מופז: ביקשתי שהמלצות ביניים יהיו בתוך שלושה חודשים, ואם אפשר – לסיים את העבודה בתוך חצי שנה.

שאול מופז: אבל קטגורית לא הגבלתי את הוועדה.

שאול מופז: מבחינתי, הוועדה הזאת יכולה להמשיך לעבוד גם שנה או שנתיים וללוות את הפעילות של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

שאול מופז: זה לא משהו חד-פעמי.

שאול מופז: הייתי רוצה שזה יהיה במעקב ותחת העיניים של עוד אנשים, לרבות נושאים שיעלו בעתיד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: השאילתא הבאה היא של חבר הכנסת נסים זאב.

קולט אביטל: בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, ביום כ"ו בשבט התשס"ז, 12 בפברואר 2007, התרחשה באזור רחוב בר-אילן בירושלים תאונה קשה שנפגע בה ילד.

נסים זאב: ברצוני לשאול, אדוני השר: 1.

נסים זאב: כמה תאונות דרכים קטלניות אירעו בירושלים מאז שנת 2000?

נסים זאב: 2.

נסים זאב: האם בערים אחרות מדובר במספר דומה?

נסים זאב: 3.

נסים זאב: האם ייבדקו הנסיבות האנושיות של התאונות?

נסים זאב: 4.

נסים זאב: האם יפעל משרדך לתיקון הליקויים בכבישים?

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

שאול מופז: 4-1.

שאול מופז: בשעה שנכנסתי לתפקידי כשר התחבורה והבטיחות בדרכים חייבתי את כל הרשויות במדינת ישראל להקים מטות בטיחות.

שאול מופז: מטות הבטיחות שהוקמו בשנה שעברה עברו השתלמויות מקצועיות.

שאול מופז: המטות האלה גם מקבלים סיוע מקצועי בהכנת תוכנית בטיחות בדרכים לרשויות המקומיות.

שאול מופז: התוכניות האלה הוכנו, ורוב הרשויות כבר הגישו תוכניות מקצועיות לבטיחות בדרכים בתחומיהן.

שאול מופז: אנחנו מממנים את הפעילות של מטות הבטיחות מתקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים נוסף על התקציב שמינהל היבשה נותן בכל מה שקשור להתקנים ולחלק מהתשתיות.

שאול מופז: זה בנושא הפחתת תאונות הדרכים בתחומי הרשויות המקומיות, שכן קרוב ל-25% מהנפגעים ומהקטל בדרכים הם בתוך תחומי הרשויות המקומיות, ובעיקר מדובר בהולכי רגל.

שאול מופז: כאשר הוצג לי הנתון הזה שאלתי מה הרשות עושה בעניין הזה, ואם יש אנשי בטיחות ברשויות המקומיות, ונעניתי שברוב הרשויות איש לא עוסק בכך.

שאול מופז: חייבתי את כל הרשויות במדינת ישראל לעסוק בזה.

שאול מופז: אשר לירושלים – מאז שנת 2000 היו בירושלים כ-145 תאונות דרכים קטלניות.

שאול מופז: בשנת 2000 היו 28 תאונות קטלניות, והמספר ירד בהדרגה עד 15 תאונות, לצערי, בשנת 2006.

שאול מופז: לצערנו הרב, מספר התאונות הקטלניות בירושלים גדול מהממוצע הארצי.

שאול מופז: בשאר הארץ יש פחות תאונות קטלניות ויותר תאונות קלות וקשות.

שאול מופז: הנסיבות של כל תאונה ותאונה נבדקות ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

שאול מופז: מהנסיבות עולה כי בירושלים נפגעים, לצערנו, יותר הולכי רגל, וזה מסביר את שיעור ההרוגים הגבוה, שכן במקרה של הולך רגל המכה היא בדרך כלל קטלנית.

שאול מופז: לנוכח הנתונים הקשים האלה הוריתי לערוך בדיקה מקיפה של הנסיבות.

שאול מופז: מהבדיקה עולה כי בירושלים יש כמה גורמים שיוצרים את מוקדי הסיכון שבגינם הקטל בדרכים.

שאול מופז: הסיכון נובע קודם כול מכך שירושלים היא עיר בפיתוח מואץ: ריבוי העבודות בכבישים יוצר סיכונים ונקודת תורפה להולכי רגל.

שאול מופז: שנית, התושבים עצמם אינם מודעים מספיק לתנאים החדשים שנוצרו.

שאול מופז: לדוגמה, יש נתיבי תחבורה ציבורית שהתנועה מגיעה בהם רק מצד ימין, ומי שהתרגל לפנות – כפי שלימדו אותנו – שמאלה, עלול לטעות.

שאול מופז: נוסף על כך, בירושלים התופעה של חצייה באור אדום רווחת פי-שלושה מהממוצע הארצי.

שאול מופז: אלה סיכונים קשים, והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מתמודדת אתם בעבודת מטה עם מטה הבטיחות של העיר ירושלים.

שאול מופז: ביקשתי והוריתי להגיש תוכנית לטיפול מקיף במצב החמור הזה, ותוכנית זו תוגש ליישום בשבועות הקרובים.

שאול מופז: אנחנו, כמובן, נתמוך בכל פעילות שתביא לבלימת המגמה הזאת.

שאול מופז: כמעט מדי שבוע אנחנו מקיימים פורום בטיחות, בראשותי, שבודק את סך כל התאונות במדינת ישראל באותו שבוע ומסיק מסקנות מהמצב בכבישי הארץ ובנתיבים המסילתיים.

שאול מופז: אני חייב לומר שרמת המודעות והעירנות של כל הגורמים שעוסקים בסוגיה הזאת עלתה.

שאול מופז: זה חייב להימדד, לפני הכול, בתוצאות – צמצום מספר האבדות בכבישי הארץ - ואני מקווה מאוד שאומנם עלינו על הנתיב הזה, אף שבירושלים הנתונים מראים תוצאות קטלניות למרות הירידה מאז שנת 2000.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחבר הכנסת זאב.

קולט אביטל: לאחר מכן - שאלה נוספת לחבר הכנסת טל.

נסים זאב: אדוני השר, אני רוצה להעיר: לתשומת לבך, "הרכבת הקללה" הביאה לעיר הזאת כבישים שנפערים ולא נסללים; נותנים לקבלנים, והקבלנים מעבירים לקבלן משנה – עבודות שאף פעם לא מסתיימות.

נסים זאב: התוהו ובוהו שמתחולל בצמתים, בעורקים רציניים ומרכזיים – שם הבעיה פשוט קטסטרופלית.

נסים זאב: לכן, אדוני השר, אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה: המעקב שלכם אחר אותם קבלנים, שאני קורא להם כמעט פושעים, שלא מסיימים את עבודתם, הוא חלק מהסיבה לכך שיש שם בעיה של קטל בדרכים.

נסים זאב: התוהו ובוהו, שהוא לא ברור, הוא שגורם לתאונות.

נסים זאב: דבר נוסף - אדוני השר, אתן לך דוגמה קלה מאוד.

נסים זאב: דיברת על הבטיחות בדרכים.

נסים זאב: את צומת הרחובות הטורים ומלכי ישראל חוצים כל יום 10,000 ילדים.

נסים זאב: איפה שוטר אחד שעומד שם?

נסים זאב: איפה הבטיחות בדרכים?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

דוד טל: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אני רוצה לדעת אם משרד האוצר מעכב תקציבים למשרד התחבורה הדרושים לפיתוח עורקי תחבורה וכבישים חדשים ולשיפוץ כבישים חדשים, ואם הסמכות הועברה למשרד התחבורה, שהוא האחראי לכבישים הללו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

שאול מופז: לגבי השאלה של חבר הכנסת נסים זאב, אכן העבודות של הרכבת הקלה, בדגש בדרך חברון בירושלים, יוצרות בעיות בטיחות.

שאול מופז: אנחנו ביקשנו מכל מי שעובד בבניית הרכבת הקלה שיציג בפנינו את כל סוגיית הפערים בבטיחות בדרכים, וזה במסגרת הבחינה הכוללת שביקשתי שתיעשה.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שנוכל לשפר את זה מיום ליום.

שאול מופז: לגבי השאלה של חבר הכנסת דוד טל וכל סוגיית התקציבים, אכן, יש עיכוב בתקציבים, והסמכויות בחלקן לא בידי.

שאול מופז: הדבר הזה עדיין לא תוקן.

שאול מופז: אנחנו עושים מאמצי-על כדי לעמוד בכל הדרישות לשיפור הבטיחות בדרכים במשאבים ובסמכויות הקיימים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא בעל-פה אחרונה - חבר הכנסת יצחק לוי.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, תושבי הדרום קובלים על כך שהחל ב-1 בינואר כל רכבת הנוסעת מבאר-שבע לתל-אביב ובחזרה עוברת דרך שדה התעופה בן-גוריון, והדבר מאריך את זמן הנסיעה בעשר דקות לכל צד.

יצחק לוי: רצוני לשאול: 1.

יצחק לוי: האם נכון הדבר?

יצחק לוי: 2.

יצחק לוי: אם כן – האם אין כאן "הרחקה" של אזור המרכז מהפריפריה הדרומית?

יצחק לוי: 3.

יצחק לוי: האם יישקל ביטול עצירה זו?

שאול מופז: 3-1.

שאול מופז: בלוח הזמנים החדש שהופעל על-ידי רכבת ישראל בסוף שנת 2006 הוארך זמן הנסיעה המתוכנן בין תל-אביב לבאר-שבע בשמונה דקות לעומת לוח הזמנים הקודם, שהיה תקף במהלך שנת 2006.

שאול מופז: ארבעה גורמים לתוספת הדקות הזאת: הראשון, עבודות של הכפלת המסילה.

שאול מופז: אני חושב שהכפלת המסילה בעתיד תקצר את לוחות הזמנים ותאפשר פעילות של רכבת ישראל בתדירות יותר גבוהה.

שאול מופז: לכן זה דבר שהוא מחויב המציאות.

שאול מופז: הגורם השני, ביקשתי לפתוח כמה שיותר מהר את תחנת הרכבת של להבים-רהט.

שאול מופז: הפתיחה הזאת והעצירה בתחנת להבים-רהט מוסיפה זמן, כיוון שפתחנו תחנה נוספת.

שאול מופז: נקודה שלישית, שגם לה יש משקל, היא הפעלת שירות חדש לנמל התעופה בן-גוריון, שלא היה קיים עבור תושבי הנגב.

שאול מופז: אותן רכבות עוצרות גם בנמל התעופה בן-גוריון, מה שמאריך את הנסיעה בכמה דקות.

שאול מופז: נקודה רביעית, אנחנו עובדים על הפרדות מפלסיות, שנועדו לתת פתרון קבוע ומיטבי למפגשי דרך-מסילה.

שאול מופז: ארבעת הגורמים הללו מביאים לעיכוב של שמונה דקות.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שבעתיד, בגלל הכפלת המסילה, נוכל להגיע למצב שבו הפער ייסגר ואולי גם התדירות ומשך הזמן ישתפרו.

שאול מופז: ככלל, המטרה היא להשיג שיפור ניכר ברמת השירות בהדרגה, עד 2009, עם סיום עבודות הכפלת המסילה ושדרוג המסילה הקיימת.

שאול מופז: אני רוצה להדגיש כי המצב הנוכחי של מסילה יחידה לאורך רובו המכריע של הקו מכתיב מגבלות מהותיות על הגמישות וגם על תכנון לוח הזמנים בתפעול השוטף.

שאול מופז: מנגד, צריך לציין את הגידול העצום שיש בתנועת הנוסעים בקו, שהביא להכללת פרויקט הכפלת המסילה לבאר-שבע וגם פרויקט חיבור אשקלון לבאר-שבע בתוכנית החומש של רכבת ישראל.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שעם השלמת הפרויקט, הצפויה לשנת 2009, ניתן יהיה להגדיל משמעותית את תדירות הרכבות הישירות ולקצר את משך נסיעתן לפחות משעה.

שאול מופז: לסיכום, הייתי אומר שאנחנו כמובן מחויבים לספק שירותי רכבת לכלל תושבי הנגב.

שאול מופז: עבודות הפיתוח, הכפלת המסילה, כל התחנות החדשות והחיבור המסילתי גם לשדרות, נתיבות ואופקים, בסופו של דבר מצביעים על העובדה שיש כאן פיתוח גם בנגב.

שאול מופז: אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו כדי שסוגיית הכפלת המסילה תושלם מוקדם ככל האפשר, על מנת שנוכל גם לשפר גם את התדירות וגם לקצר את משך זמן הנסיעה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחבר הכנסת לוי, ואחריו – לחבר הכנסת גפני.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אני מברך על התוכניות להרחבת מסילת הברזל בנגב, אני חושב שזה מאוד חשוב, אבל אני חוזר לעצירה בנתב"ג.

יצחק לוי: מתוך כל הגורמים שמנית, כנראה העצירה בנתב"ג היא המשמעותית ביותר, המטרידה ביותר והמאריכה ביותר.

יצחק לוי: אני יודע מהנוסעים שבמציאות אין כמעט נוסעים מבאר-שבע לנתב"ג, כלומר אין כמעט יורדים.

יצחק לוי: רוב הנוסעים ברכבת הם אנשים שממהרים לתל-אביב.

יצחק לוי: אלה הנוסעים לנתב"ג, על-פי רוב נוסעים ברכבם או בדרך אחרת.

יצחק לוי: אפשר לבחון כמה אנשים מבאר-שבע יורדים בנתב"ג – מעטים ביותר.

יצחק לוי: יש ימים שאין אף אחד ויש ימים שיש מעטים ביותר.

יצחק לוי: לכן אני פונה שוב לאדוני בבקשה לבחון את הנקודה הזאת ולבטל את העצירה הזאת בשלב הנוכחי ולקצר את הזמן.

יצחק לוי: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, בתחנת הרכבת אשקלון כבר חודשים ארוכים שהדרגנועים והמעליות לא פועלים, וכתוצאה מזה נכים נאלצים לנסוע לתחנת הרכבת באשדוד.

משה גפני: ראיתי בעיתונים שהם מתלוננים.

שאול מופז: האם מה שאתה אומר נכון להיום?

משה גפני: לא.

משה גפני: לכן אני רוצה לדעת את תשובתך, אדוני השר.

משה גפני: הרי זו שאילתא עכשיו.

שאול מופז: בסדר, אבל אתה לא יכול לשאול אותי עכשיו על מה שקורה עכשיו.

שאול מופז: לשם כך אני צריך ללכת ולבדוק מה קורה עכשיו.

שאול מופז: אני שואל אם השאלה הזאת נכונה לרגע זה.

משה גפני: אני לא יודע על שינוי המצב הזה שהדרגנועים והמעליות לא פועלים.

משה גפני: אני לא יודע.

שאול מופז: נו באמת, אתה לא יכול לשאול אותי עכשיו על כל המעליות ועל כל המדרגות הנעות בכל תחנות הרכבת במדינת ישראל.

שאול מופז: אם אתה רוצה שאני אבדוק את זה, תשאל אותי, אני אבדוק ואחזור אליך עם תשובה.

קולט אביטל: מה השאלה הספציפית?

משה גפני: אדוני השר, מה לעשות, זה מוסד השאילתות בעל-פה על-פי התקנון.

משה גפני: מותר לך, וזה בסדר.

משה גפני: אני מעלה נושא ציבורי שהתפרסם.

קריאה: אבל הוא אומר לך שהוא לא יודע.

משה גפני: אין בעיה, אין לי טענות.

משה גפני: אדוני השר, אני מבקש, אם אתה יודע – תשיב, אם תוכל, ואם אתה אינך יודע ברגע זה, וזה מקובל לחלוטין – תשיב, אם תוכל.

משה גפני: אני רוצה לעבור לשאלה השנייה.

קולט אביטל: לא, יש רק שאלה אחת.

משה גפני: אבל במסגרת דקה.

משה גפני: את השאלה הראשונה שאלתי במסגרת חצי דקה.

קולט אביטל: תאמין לי שעברת.

קולט אביטל: קדימה.

משה גפני: השאלה השנייה: אני מקבל במשרדי תלונות על איחורים רבים בתחנת הרכבת מחיפה לתל-אביב, וכי נוסעים רבים יושבים על הרצפה כאשר הרכבת מגיעה.

משה גפני: אני לא חושב שזה דבר שצריך להימשך.

שאול מופז: איפה הם יושבים על הרצפה?

שאול מופז: ברכבת או בתחנה?

משה גפני: ברכבת.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לדבריו של הרב לוי.

טלב אלסאנע: כבוד השר, אני מבין את ההיגיון שבמעבר לשדה התעופה בן-גוריון, כי זה מאפשר לנוסעים להגיע לשדה התעופה.

טלב אלסאנע: השאלה היא לעניין הכדאיות, כמה אנשים נהנים מהפנייה הזאת וכמה אנשים מפסידים זמן בגלל העיכוב המיותר.

טלב אלסאנע: לדעתי, כל אחד שמתכוון להגיע לשדה התעופה בן-גוריון מתכונן מבעוד מועד, מתארגן, ונוסע עם המשפחה או בדרך אחרת.

טלב אלסאנע: כלומר, על-פי רוב זה רק עיכוב, ואין בזה תועלת.

טלב אלסאנע: אולי כדאי לבחון את זה שוב.

טלב אלסאנע: אני מברך על ההחלטה להקים תחנת איסוף בכניסה לרהט.

טלב אלסאנע: השאלה היא: מתי זה יתבצע?

טלב אלסאנע: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

שאול מופז: אשר לעצירת הרכבת מבאר-שבע בנמל התעופה בן-גוריון – אני חושב שלא הגיוני שלאזרחים שרוצים להגיע לנמל התעופה לא תתאפשר נסיעה ברכבת, גם אם לא בכל נקודת זמן שהרכבת חולפת על פני נמל התעופה בן-גוריון יש מי שנוסע בדיוק לשם.

שאול מופז: מדובר בעצירה של שתיים-שלוש דקות, ולא יעלה על הדעת שלא נאפשר לאזרחים מהנגב, מבאר-שבע, שרוצים להגיע לנמל התעופה בן-גוריון לנסוע ברכבת ונאלץ אותם כתחליף לקחת מונית או כל רכב אחר.

שאול מופז: לכן, אני לא מתכוון לבטל את העצירה בנמל התעופה בן-גוריון.

שאול מופז: יתירה מכך, העצירה שם גם מסייעת למי שנמצא בנמל התעופה בן-גוריון, למי שהגיע בטיסה כזאת או אחרת, לקבל שירות יותר תדיר למרכז תל-אביב, שזה היעד המרכזי מנמל התעופה בן-גוריון.

שאול מופז: אין היגיון, לא תחבורתי ולא אחר, לבטל את עצירת הרכבת בנמל התעופה בן-גוריון.

שאול מופז: אשר לשאלותיו של חבר הכנסת גפני – בדקנו, והמעליות בתחנת הרכבת באשקלון עובדות.

משה גפני: אה, אז אתה כן יודע.

שאול מופז: עכשיו, בזמן שאני משיב, העבירו אלי את התשובה.

קולט אביטל: יש לו עוזרים יעילים.

שאול מופז: אשר ללוח הזמנים לפתיחת תחנת הרכבת באזור רהט – אני מקווה מאוד שזה יקרה בחודשים הקרובים.

שאול מופז: מכל מקום זה יהיה בשנה הנוכחית.

שאול מופז: ביקשתי שרכבת ישראל תפתח תחנות גם למגזר הלא-יהודי עוד בשנת 2007.

שאול מופז: אמרו לי שהתחנה הראשונה שהם יכולים לתת בה את השירות הזה היא באזור רהט.

שאול מופז: ביקשתי שזה יקרה עוד השנה.

שאול מופז: אני מקווה שזה יהיה בחודשים הקרובים.

קולט אביטל: רוב תודות, אדוני השר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתא בעל-פה לסגן שר הביטחון.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, אדוני סגן שר הביטחון, בעיתון "מעריב" פורסם כי בבדיקה אקראית במחסני החירום נמצא ציוד רפואי שתוקפו פג לפני כארבע שנים.

דוד טל: ברצוני לשאול: 1.

דוד טל: האם בכוונת צה"ל לבדוק בצורה מקיפה את זמני תפוגת התוקף של תרופות וציוד אחר?

דוד טל: 2.

דוד טל: לאיזו תקופה ערוך צה"ל מבחינת מוצרים פגי-תוקף עתידיים?

דוד טל: 3.

דוד טל: בתוך כמה זמן, לדעתך, אדוני, תיפתר הבעיה?

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

אפרים סנה: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת טל, בטרם אענה על השאילתא אנצל את ההזדמנות ואברך את יחידת המסת

אפרים סנה: ערבים של מג"ב על מבצעם המוצלח בג'נין.

אפרים סנה: 1–3.

אפרים סנה: לעצם העניין, הפרסום נכון.

אפרים סנה: במחסני חירום רבים נמצאו תרופות פגות-תוקף.

אפרים סנה: במסגרת כלל ההכנות של צה"ל לשיפור הכשירות, המוכנות והכוננות, גם מלאי התרופות בימ"חים ביחידות הרפואה מרוענן לתרופות פעילות ולא פגות-תוקף.

אפרים סנה: היות שהתהליך הזה תלוי בתקציב, הוא נעשה במדורג, כך שיחידות קדומניות יותר מרועננות קודם ויחידות קדומניות פחות מאוחר יותר, לפי עדיפויות שקבע צה"ל.

אפרים סנה: ביחידות הקדומניות ביותר, שיש להן עדיפות במהלך הזה, הרענון יושלם עד סוף אפריל 2007.

אפרים סנה: יתר המערך ירוענן עד מרס 2008.

אפרים סנה: זאת התוכנית.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

דוד טל: אדוני סגן שר הביטחון, האם היתה בעיה תקציבית שבגללה המערכת הזאת לא רועננה עד היום?

אפרים סנה: כל הממצאים השליליים ביחידת מחסני החירום – הכול נובע מחוסר תקציב.

אפרים סנה: הכול נובע מחוסר תקציבים.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחבר הכנסת הרב יצחק לוי.

יצחק לוי: אדוני סגן השר, לאחרונה פורסם שבמערכת האזרחית נעשה שימוש חוזר בחומרים רפואיים שמסומנים לשימוש חד-פעמי.

יצחק לוי: האם גם בצה"ל קיימת התופעה הזאת, של סטריליזציה של חומרים מסוימים או של כלים מסוימים שעל-פי הוראת היצרן הם לשימוש חד-פעמי?

יצחק לוי: תודה.

אפרים סנה: התופעה שהרב לוי מצביע עליה קיימת בבתי-חולים ממשלתיים וציבוריים.

אפרים סנה: בצה"ל כמעט שלא נעשות פעולות שמצריכות שימוש בדברים כאלה, ואם כן – הדבר נעשה בצורה מאוד-מאוד מצומצמת.

אפרים סנה: לפי מיטב ידיעתי, בצה"ל, מה שחד-פעמי – חד-פעמי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אם אין שאלות נוספות – אני מודה לסגן השר.

קולט אביטל: [מס' מ/161; "דברי הכנסת", חוב' א' , עמ'; הכנסת ה-16, מושב רביעי, חוב' ח', עמ' 27268; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לחקיקה – הצעת חוק השאלת נכסי תרבות (הגבלת סמכות שיפוט), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, בבקשה.

קולט אביטל: להצעת החוק אין הסתייגויות.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק השאלת נכסי תרבות (הגבלת סמכות שיפוט), התשס"ז-2007.

מיכאל מלכיאור: מטרת הצעת חוק זו, שיזמה הממשלה, היא לאפשר לשר המשפטים לתת צו להגבלת סמכות שיפוט לגבי נכסי תרבות בעלי ערך אמנותי, ערך היסטורי או ערך תרבותי אחר, המושאלים למדינת ישראל או למוסדות תרבות בה, כגון מוזיאונים ממדינה אחרת או ממוסד תרבות במדינה כאמור.

מיכאל מלכיאור: בהינתן צו כזה לא תהיה לבית-משפט בישראל סמכות שיפוט בתביעות שעניינן זכויות בנכס שלגביו ניתן הצו או סמכות להחליט בדבר עיכוב הנכס בארץ ואי-השבתו לגורם המשאיל.

מיכאל מלכיאור: צו כזה יהיה תקף כל עוד נכס התרבות נמצא בישראל מכוחו של הסכם השאלה ואינו מונע את האפשרות לתבוע זכויות בנכס בחוץ-לארץ.

מיכאל מלכיאור: ועדת החינוך, התרבות והספורט דנה בהצעת החוק והשתכנעה כי אומנם יש בה צורך וכי העדר אפשרות לתת חסינות כאמור לנכסי תרבות המגיעים לארץ בהשאלה מחוץ-לארץ עלול לגרום לפגיעה באפשרות של מוזיאונים ושל מוסדות תרבות אחרים בישראל לקבל בהשאלה נכסי תרבות לצורך הצגתם לציבור בישראל, מאחר שבכל העולם גוברת המגמה להתנות השאלת נכסי תרבות בהסדר שיבטיח כי זכותו של המשאיל בנכס לא תיפגע רק בשל העובדה שהושאל לאותה מדינה.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, הוועדה היתה ערה לפגיעה שעלולה להיגרם למי שיש לו זכויות בנכס והחוק ימנע ממנו לתבוע את זכויותיו בבית-משפט בישראל, וכן לבעייתיות המיוחדת המתעוררת בנושא נכסים שנגזלו מיהודים בשואה.

מיכאל מלכיאור: אף-על-פי שחוקי הגבלת סמכות שיפוט הדומים להצעת החוק שיזמה הממשלה קיימים בארצות-הברית ובחלק גדול ממדינות אירופה, סברה הוועדה כי בעניין זה מדינת ישראל אינה מדינה ככל המדינות וכי אנו מצווים לגלות רגישות מיוחדת בנושא הנכסים שנגזלו בידי הנאצים.

מיכאל מלכיאור: לפיכך הוכנסו להצעת החוק תיקונים משמעותיים רבים, אשר יפורטו להלן: ראשית, כפי שהודגש במהלך דיוני הוועדה – ויש לשוב ולהדגיש זאת – אין בהסדר שבהצעת חוק זו כדי לפגוע בשום אופן בטענות כלשהן של העם היהודי בדבר זכויות בנכסים שנגזלו בשואה.

מיכאל מלכיאור: הוועדה נתנה ביטוי לנושא זה בהוספת סעיף מטרה, סעיף 1 לחוק המוצע, הקובע כי מטרתו היא לאפשר השאלת נכסי תרבות שהם בעלי חשיבות לציבור בישראל בלי לפגוע בטענות העם היהודי כאמור.

מיכאל מלכיאור: שנית, בהצעת החוק הממשלתית נקבע כי השר לא ייתן צו להגבלת סמכות שיפוט אלא אם כן שוכנע כי קיימת ערכאה חלופית לתביעת הנכס בחוץ-לארץ.

מיכאל מלכיאור: הוועדה סברה כי אין די בכך, ובסעיף 5 לחוק המוצע נקבע, כי על הערכאה החלופית להיות ערכאה ראויה, שאפשר להגיש בה תביעה וביכולתה לדון ולהכריע בה, וזה כדי להבטיח שקיימת אפשרות תביעה אפקטיבית בחוץ-לארץ, לרבות העדר חסמים דיוניים כגון התיישנות התביעות.

מיכאל מלכיאור: שלישית, בסעיף 4 לחוק המוצע נקבע הסדר המחייב את שר המשפטים לפרסם הודעה מוקדמת בדבר כוונתו להוציא צו להגבלת סמכות שיפוט, בתוספת צילום ותיאור מפורט של תולדות נכס התרבות.

מיכאל מלכיאור: הסדר זה מאפשר לכל אדם המעוניין בכך להגיש התנגדות למתן הצו בשל אחת משתי עילות: האחת, שלא התקיימו התנאים שבחוק למתן הצו, והאחרת, שמגיש ההתנגדות טוען לזכות בנכס התרבות נושא הצו ויש חשד שהנכס נגזל מיהודים בידי הנאצים, עוזריהם או משתפי פעולה עמם.

מיכאל מלכיאור: לעניין העילה השנייה, אם השר נוכח שיש ראיות לכאורה לכך שלאדם שהגיש התנגדות אומנם יש זכות בנכס כאמור, סעיף 6 לחוק המוצע קובע שלא יינתן צו להגבלת סמכות שיפוט בעניין אותו נכס, וזה כדי שלא ייווצר מצב שבו אנו מונעים מאדם שידוע מראש כי יש לו זכויות בנכס שנגזל בשואה לתבוע בארץ.

מיכאל מלכיאור: סעיף 7 לחוק המוצע קובע, כי במקרה שאדם נחשף לנכס רק לאחר שניתן צו להגבלת סמכות שיפוט, ולא הגיש התנגדות מראש, שר המשפטים יעמיד לרשותו את כל המידע שברשותו לעניין ערכאה חלופית שאפשר לתבוע בה זכויות בנכס בחוץ-לארץ, ויקבע בתקנות דרכי סיוע נוספות למי שבידו ראיות לכאורה שיש לו זכויות בנכס שיש חשד כי נגזל בידי הנאצים.

מיכאל מלכיאור: הדבר הזה חשוב ביותר, כי זה חלק מה-raison d`être של מדינת ישראל: אנחנו מחויבים, כמדינה, לעזור במצב הזה.

מיכאל מלכיאור: נדמה לי שזאת הפעם הראשונה שנקבעה בצורה מפורשת חובת המדינה לסייע לאנשים במצב זה.

מיכאל מלכיאור: נוסח הצעת החוק המונח לפניכם מאזן בתוכו הן את האינטרס של מדינת ישראל להיות חלק מהעולם התרבותי – בכך שהוא מאפשר לשאול באופן שוטף נכסי תרבות מחוץ-לארץ – הן את החשיבות שמדינת ישראל והעם היהודי רואים בהשבת נכסים שנגזלו בשואה.

מיכאל מלכיאור: לכן, כשעיבדנו את החוק, היתה חשובה לנו מאוד גם עמדת ארגוני הניצולים.

קולט אביטל: חבר הכנסת מלכיאור, נא לסיים.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, יושב-ראש ועדה שמציג חוק והוא מדבר לעניין, זמנו בידו.

צבי הנדל: אני מעדיף שהוא יגמור מהר, אבל - - -

קולט אביטל: לא, אני חושבת שהוא מוגבל לעשר דקות.

מיכאל מלכיאור: אני נענה לבקשת היושבת-ראש ומקצר.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מחברי הבית לאשר את הצעת החוק המוגשת ללא הסתייגויות בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת מלכיאור, אני מתנצלת.

קולט אביטל: הגיעו לך 15 דקות.

קולט אביטל: התנצלותי.

קולט אביטל: כיוון שאין הסתייגויות, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1–9 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

קולט אביטל: 23 הצביעו בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק השאלת נכסי תרבות (הגבלת סמכות שיפוט) עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין חוק השאלת נכסי תרבות (הגבלת סמכות שיפוט), התשס"ז-2007, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 25, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: החוק עבר בקריאה שלישית ויירשם בספר החוקים.

קולט אביטל: יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: אני מודה מאוד לגברתי היושבת בראש גם על ההצבעה וגם על השתתפותך בדיונים החשובים.

מיכאל מלכיאור: תהליך הכנת החוק הזה היה מאוד קשה, מאוד בעייתי, כי הוא נוגע בדברים הכי פנימיים של קיומנו פה.

מיכאל מלכיאור: לכן, חשוב לי להודות לאנשים שתרמו להכנת החוק: לנציגי הממשלה – משרד המשפטים, משרד התרבות ומשרד החוץ – לארגוני הניצולים, ובראשם היושב-ראש נח פלוג, "יד ושם", החברה להשבת נכסי השואה, היושב-ראש אברהם רוט ואנשיו, אנשי מוזיאון ישראל, עורך-הדין יואל לוי, וכן גורמים בחוץ-לארץ שסייעו לנו.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להודות גם לחברים המסורים של הוועדה שלנו – למנהלת הוועדה , לא מעט תודות ליועצת המשפטית, שהצליחה – עם כל החוקים ברחבי העולם – להכין חוק ראוי לכנסת ישראל.

מיכאל מלכיאור: מירב ישראלי, תודה לך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ["דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 7199.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית.

קולט אביטל: מכיוון שההסבר לחוק כבר ניתן, אנחנו עוברים ישר להצבעה על הצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית, של חברי הכנסת מלכיאור וחילו.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – 6 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית, התשס"ו-2006, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 24, ואני מוסיפה את קולו של חבר הכנסת שרוני, ולכן 25 בעד, שישה מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2039/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעות חוק לדיון מוקדם.

קולט אביטל: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – מימון פעילות הסיעות בכנסת), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת משה שרוני וקבוצת חברי הכנסת - חבר הכנסת אביגדור יצחקי, בבקשה.

קולט אביטל: חמש דקות.

אביגדור יצחקי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, קיימנו אתמול ישיבה של כל ראשי הסיעות בכנסת ופה-אחד הוחלט, על דעת כל סיעות הבית, לתמוך בהצעת החוק הזאת, שנובעת ממצב שבו בעקבות שינויים כאלה ואחרים בחקיקה נמנע מסיעות הבית תקצוב של הצרכים הבסיסיים, המשרדיים שלהם.

אביגדור יצחקי: לדוגמה, מי שלא יודע, מכשיר הפקס שאנחנו קונים כאילו דרך הכנסת עבור הסיעה, ממומן מהתקציב הזה.

אביגדור יצחקי: את הניירות, את העפרונות, את העטים לעבודת הסיעה קונים מהתקציב הזה.

אביגדור יצחקי: ונוסף על כך, שתייה קלה לאורחים.

אביגדור יצחקי: לדוגמה, אתמול התארחו אצלי משפחות החיילים החטופים והייתי צריך לתת להם שתייה מסוג כלשהו.

אביגדור יצחקי: אני חושב שהסכום הזה, שהיה קבוע עד היום, הוא סכום מזערי, של בערך 1,500 שקל לחבר כנסת בשנה - -

קולט אביטל: חברי הכנסת, אני מבקשת שקט.

אביגדור יצחקי: - - אני חושב שהוא לא סכום שהמפלגות צריכות לשאת בו, כי אין בו שום עניין פוליטי.

אביגדור יצחקי: כי אחרת, למה את המשכורות של חברי כנסת לא משלמות המפלגות, או עבור הרכב או הרבה הוצאות אחרות שהכנסת משלמת עבורן.

אביגדור יצחקי: ההשתתפות בקשר עם הבוחר של חברי הכנסת?

אביגדור יצחקי: גם אלה סכומים שאפשר לדבר עליהם.

אביגדור יצחקי: בסופו של דבר, 1,500 השקלים האלה מגיעים לסכום שנתי של 380,000 שקלים ומשהו, לא מדובר במיליונים, וזה באמת לצרכים הבסיסיים של הסיעות, בעניינים הכי פעוטים של עפרונות ודפים ומהדקים וכל מה שקשור בזה, ואין לנו מקור אחר.

אביגדור יצחקי: אני גם לא רואה את העניין הזה, איך פתאום המפלגות מתחילות להעביר כסף ממימון המפלגות לתוך הסעיפים האלה על מנת שיביאו אותם לכלל ביטוי.

אביגדור יצחקי: אני חושב שמפלגת קדימה - - -

ראובן ריבלין: בכנסת השש-עשרה זה היה בתקציב הכנסת.

אביגדור יצחקי: נכון, תיכף אסביר את זה.

מיכאל איתן: תפסיקו לעבוד על הציבור, באמת.

אביגדור יצחקי: אני לא חושב שלמפלגת קדימה יש בעיה כספית בעניין.

אביגדור יצחקי: אני גם לא חושב שזו בעיה כספית.

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת סער - -

קולט אביטל: חבר הכנסת סער.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיקי איתן, אני קוראת אותך לסדר.

אביגדור יצחקי: - - אני גם לא חושב שזה עניין של המצב הכספי - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת סער, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

קולט אביטל: חבר הכנסת איתן – בפעם השנייה.

אביגדור יצחקי: אני לא חושב שהמצב הכספי של המפלגות הוא הדבר שמכריע בעניין הזה.

אביגדור יצחקי: יש פה צרכים בסיסיים בדיוק כמו כלfacility של העבודה בכנסת.

אביגדור יצחקי: אנחנו לא יכולים להתעלם ממצב שבו נדרשים צורכי משרד ונדרשים כיבוד ושתייה, כי בסופו של דבר הדיונים ארוכים וגרונם של אנשים ניחר ולפעמים אנשים גם מתרגשים, וצריך להבין.

אביגדור יצחקי: למה נוצר המצב שצריכים להעביר את זה בחקיקה?

אביגדור יצחקי: כי בעקבות השינויים החוקתיים האלה והאחרים הביעה דעתה היועצת המשפטית של הכנסת ואמרה שכרגע אין לזה כיסוי בחוק.

אביגדור יצחקי: ולכן נדרשת חקיקה חדשה של הדבר הזה.

אביגדור יצחקי: ולכן הוגשה הצעת חוק, כדי להסדיר את העניין הזה בהיבט המשפטי.

אביגדור יצחקי: ממשלת ישראל וועדת שרים לענייני חקיקה ישבה והחליטה, בעקבות עמדת האוצר, שעלות החוק הזה היא מעל ל-5 מיליוני שקלים, שזה 380,000 שקל לסיעה.

אביגדור יצחקי: אבל הסתבר שלא כך הדבר והרפרנט של האוצר, שישב בוועדת שרים לחקיקה, הטעה את ועדת השרים לחקיקה.

אביגדור יצחקי: אנחנו, בשיחה עם משרד המשפטים ועם שר האוצר והשר המקשר, החלטנו שזה לא עניינה של הממשלה, עם כל הכבוד.

אביגדור יצחקי: זה בכל זאת נוגע לתקציבם של חברי הכנסת, ולכן חברי הכנסת צריכים להחליט על כך.

אביגדור יצחקי: נעשתה טעות על-ידי ועדת השרים לחקיקה, שהוטעתה על-ידי הרפרנט של האוצר.

אביגדור יצחקי: ומי שגילתה, בעקבות בקשתי, את הטעות הזאת היא יועצת ראש הממשלה לקשר עם הכנסת, הגברת עידית, ולכן הממשלה לא תשיב על ההצעה הזאת, כי הוחלט שזה לא עניינה של הממשלה.

אביגדור יצחקי: והדבר השני, ההחלטה של ועדת השרים לחקיקה היתה על-פי מצג טעות.

אביגדור יצחקי: ולכן, אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק הטרומית.

אביגדור יצחקי: אני רוצה להגיד לכם שבסיעת קדימה משתמשים בחשבון שלי של קשר עם הבוחר בשביל לממן את הצרכים הבסיסיים של הסיעה.

אביגדור יצחקי: אני גם מוכן להביא את זה מהבית.

אביגדור יצחקי: העניין הוא עקרוני ואין פה שום עניין כספי, אין פה שום גזלה כזאת או אחרת, ולפי דעתי, כל האמירות האחרות הן לא מן העניין.

אביגדור יצחקי: תודה.

צבי הנדל: מתאים לי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה.

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להצטרף לבקשתו של יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, ולאשר היום בחוק מימון מפלגות את פעילות הסיעות בכנסת.

יורם מרציאנו: כיושב-ראש סיעה צעיר בכנסת ישראל אני רוצה לומר לכם שהתשלום לסיעות הבית אמור לשרת אותנו בפעילות שלנו מול הציבור.

יורם מרציאנו: יקשה עלינו – דווקא בימים האלה, שבהם הבעיות המפלגתיות חוצות מחנות בין ימין לבין שמאל, אנחנו מוצאים את הבעיות הכלכליות בכל הסיעות.

יורם מרציאנו: אני חושב שבהעדר מימון לסיעות כדי לנהל את הנושאים הפרלמנטריים שלהן בתוך הכנסת – ולא אחת אנחנו נדרשים למפגשים עם תושבים מבחוץ, לשירותי פקס, לשירותי צילום, למכשירי כתיבה ולציוד משרדי, לישיבות סיעה שבהן אנחנו חייבים לתת כיבוד מינימלי.

יורם מרציאנו: בסך הכול, אני חושב שבעצם הימים האלה, כשאנחנו מדברים על תקציב זעום של 320,000 שקל לכל הסיעות, אני לא חושב שזה מה שירעיד את אמות הספים של כנסת ישראל.

יורם מרציאנו: לכן, בשמי ובשם סיעת העבודה וחברי לסיעת העבודה, אני מודיע שאנחנו נתמוך בהצעת החוק של חבר הכנסת משה שרוני.

יורם מרציאנו: אני חושב שלא נכון לבטל את מה שהיה נהוג בכל כנסות ישראל ועכשיו מישהו החליט שצריך לבטל את זה.

יורם מרציאנו: לכן אני קורא לכל סיעות הבית יחד לתמוך בהצעת החוק של משה שרוני, ואני מצטרף לקריאה של אביגדור יצחקי לתמוך בזה ולהעביר את זה בקריאה טרומית.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הגם שאין תשובת ממשלה יעלה חבר הכנסת מיכאל איתן, שמתנגד.

קולט אביטל: חמש דקות.

מיכאל איתן: רבותי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, מעולם לא שמעתי הטעיה, דברי צביעות, התחסדות ושקרים, כאשר הולכים לשלוח יד ארוכה ולקחת כספים שלא בצדק ולא בדין.

צבי הנדל: פופוליסט זול.

מיכאל איתן: איך אתם לא מתביישים?

מיכאל איתן: איך אתה לא מתבייש, חבר הכנסת אביגדור יצחקי?

מיכאל איתן: עד לחטופים הגעת, את החטופים הבאת הנה כדי להצדיק - - -

אביגדור יצחקי: - - -

קולט אביטל: אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חסון.

אביגדור יצחקי: מה קרה?

מיכאל איתן: שומו שמים.

מיכאל איתן: המפלגה שלך והסיעה שלך והסיעות בבית מקבלות מאות מיליוני שקלים, ולאביגדור יצחקי ולסיעת קדימה אין לשלם לכיבוד האורחים, משפחות החטופים.

אביגדור יצחקי: - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחקי.

אביגדור יצחקי: - - -

מיכאל איתן: רבותי, למען החטופים, בואו תצביעו עבור מימון סיעתו המסכנה של חבר הכנסת יצחקי.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחקי, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

אביגדור יצחקי: אבל הוא משקר.

קולט אביטל: הוא משקר – אז תענה לו אחר כך.

מיכאל איתן: עכשיו הוא אומר: מדובר פה בעניין עקרוני.

מיכאל איתן: אני אגיד לכם מה העיקרון.

מיכאל איתן: אני, מיכאל איתן, הובלתי רפורמה במימון המפלגות בשנת 1994, שבה סיכמנו על דעת כל המפלגות: 1.

מיכאל איתן: הציבור בישראל יממן את המפלגות בשיעור הכי גבוה בעולם; 2.

מיכאל איתן: המפלגות לא יקבלו תרומות, על מנת להפריד את ההון מהשלטון; 3.

מיכאל איתן: חברי הכנסת התחייבו שהם לא יחוקקו שום חוק שנועד להגדיל את מימון המפלגות, אלא הוקמה ועדה ציבורית.

מיכאל איתן: אם לחבר הכנסת יצחקי ולחברים נוספים פה יש דעה שאין מספיק כסף, שמאות המיליונים אינם מספיקים על מנת שהוא יוכל לקנות פקס, על מנת שהוא יצטרך להוציא מכיסו - - -

אביגדור יצחקי: זה לא היה מפלגתי.

יואל חסון: - - -

מיכאל איתן: חבר הכנסת שרוני – יש להם סיעה שזכתה בשבעה מנדטים, בקופה יש להם מיליונים.

מיכאל איתן: הם באו הנה להגן על הגמלאים, עכשיו הוא בא הנה, הוא רוצה לקחת עוד כסף.

אביגדור יצחקי: - - -

יואל חסון: אבל הם פה, בכנסת.

מיכאל איתן: לא מספיק על מנת שהוא יוכל – איך הוא כותב בהצעה?

מיכאל איתן: לממן שתייה, לממן כיבוד.

מיכאל איתן: חסר לכם כסף?

מיכאל איתן: אני אתן לך כסף, שרוני.

אביגדור יצחקי: - - - בושה וחרפה.

העיקרון שאתם הולכים להחיל היום פוגע ברמה העקרונית בנאמנות שלכם לציבור.

יורם מרציאנו: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת מרציאנו.

מיכאל איתן: זה לא עניין של 380,000 שקל, זה עניין של עיקרון.

יואל חסון: - - -

מגלי והבה: חסון, חבר הכנסת חסון, מה קרה?

מיכאל איתן: ראשי הסיעות שהתארגנו כאן יחדיו, עושים משהו שהם התביישו לעשות אחד-אחד.

מיכאל איתן: למה נוצרה הקואליציה הזאת?

מגלי והבה: חבר הכנסת מיקי איתן, אני לא מרשה.

מגלי והבה: שנייה.

קריאות: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יואל חסון: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון, מה זה צריך להיות?

מגלי והבה: גם חבר הכנסת מיקי איתן – ישבתי לידך בוועדת הכנסת, עד עכשיו אני לא שומע באוזן הימנית שלי.

מגלי והבה: אני מבקש ממך: תדבר, אתה יכול להגיע לאותן מטרות - - -

קריאה: - - -

מיכאל איתן: יש לי רק שאלה.

מגלי והבה: אפשר להוריד את הטון, אפשר לנהל את הדיון – אני מבקש ממך.

מגלי והבה: אני אתן לך את כל הזמן, חבר הכנסת איתן.

קריאות: - - -

מגלי והבה: חברי הכנסת, אני לא אמשיך את הדיון בצורה הזאת.

מגלי והבה: לא אמשיך.

יואל חסון: - - - של נתניהו יותר מכל מה שסיעה תקבל.

מיכאל איתן: איך זה קורה שפתאום יש הסכמה מקיר לקיר?

מיכאל איתן: כל יושבי-ראש הסיעות מתאחדים.

מיכאל איתן: אין ויכוח, אין חילוקי דעות, והם אומרים: אנחנו נופיע ביחד, על מנת שהביקורת המוצדקת והבושה שאנחנו צריכים לספוג תמורת הכסף הקטן הזה יתחלקו בין כולנו.

מיכאל איתן: איזו קואליציה זאת?

מיכאל איתן: תבינו.

מיכאל איתן: מה פתאום הם עומדים כאן כחזית אחת, ועל מה?

מיכאל איתן: ועל מה?

מיכאל איתן: עכשיו אני רוצה לומר לכם: יש כאן גם הטעיה בעניין הכסף שניתן לסיעות.

מיכאל איתן: לאחר שעבר חוק מימון המפלגות הסיעות קיבלו כאן סיוע טכני בסכום של עשרות אלפי שקלים.

מיכאל איתן: זה לא היה מעוגן בחוק, אבל היה נוהג – קיבלו אותו.

מיכאל איתן: באו אלי מנהלי סיעות ואמרו: שכרנו לא מובטח על-ידי הסיעות.

מיכאל איתן: היה כאן ויכוח גדול.

מיכאל איתן: הגענו אתם לסיכום שעבר בחקיקה, שאת כל התקציב הטכני לוקחים ומעבירים, את אותם כספים שמדבר עליהם אביגדור יצחקי, שאין לפקס, שאין לקפה.

מיכאל איתן: לקחו את כל הכספים האלה ובכספים האלה מממנים את כל הצוותים של מנהלי הסיעות ועובדי הסיעות מעבר למימון המפלגות.

אביגדור יצחקי: תחזיר את הכסף של הסיעה שלך.

יואל חסון: אתה בוגד בבית הזה.

יואל חסון: אתה עושה את הפגיעה הזאת.

מיכאל איתן: זאת אומרת שלפני שנתיים כל הכסף הזה עבר.

יואל חסון: סתם.

יואל חסון: סתם, סתם אתה עושה את זה.

מיכאל איתן: עכשיו, מה קורה?

מיכאל איתן: כשהם קיבלו את הכסף ומנהלי הסיעות קיבלו את השכר, מובן שהסיעות היו מבסוטיות.

מיכאל איתן: זה יורד להן מהמימון של עצמן.

מיכאל איתן: כולם היו מבסוטים.

מיכאל איתן: ראו כי טוב, אמרו: עכשיו בואו נחוקק עוד חוק, ניקח עוד כסף.

מגלי והבה: חבר הכנסת חסון.

מיכאל איתן: ואני פונה לחברי הכנסת: זה כסף קטן ולכלוך גדול.

מיכאל איתן: אל תיתנו לזה יד ואל תעשו דבר שיכול גם להיות בעוכריכם, כי הוועדה לקביעת גובה מימון המפלגות יכולה לראות בסיוע הזה מימון למפלגות – והוא מימון למפלגות.

מיכאל איתן: כי הסיעה והמפלגה זה היינו הך.

מיכאל איתן: מי שמקבל את מימון המפלגות זה הסיעות.

מיכאל איתן: אם חסר להן כסף הן יכולות להוריד מחלק מהמימון של המפלגה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מיקי איתן.

מיכאל איתן: אני מסיים.

מיכאל איתן: משפט אחרון.

מיכאל איתן: אני פונה לחברי הכנסת, שאני בטוח שהם לא מודעים לעניין: אל תלכו כעיוורים אחרי המהלך הזה; זה מהלך לא נכון, לא צודק וחותר תחת החובה שלנו להיות נאמני הציבור - -

מגלי והבה: תודה רבה.

מיכאל איתן: - - וכל העלאה במימון המפלגות תעבור דרך הוועדה הציבורית.

מיכאל איתן: אני מציע להעביר את הבקשה הזאת לוועדה הציבורית.

מיכאל איתן: אם היא תהיה מוצדקת, הם יחליטו - - -

מגלי והבה: תודה.

מיכאל איתן: - - - אם היא לא תהיה מוצדקת, הם יפסלו.

מיכאל איתן: ולא אנחנו, על-ידי שליחי המפלגות, נממן דברים שנוגעים לנו באופן אישי.

מגלי והבה: תודה, חבר הכנסת מיקי איתן.

מגלי והבה: חבר הכנסת מרציאנו, יש לך זכות להשיב מהצד.

מגלי והבה: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רק לסדר – אם אני אצביע נגד החוק, אז גם מימון הספר שנתניהו קיבל יחזור?

משה גפני: 260,000 השקל?

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש - - -

קריאות: - - -

מגלי והבה: סליחה.

מגלי והבה: אם לא יהיה שקט – אני לא אמשיך.

מגלי והבה: יש לי זמן לשבת פה – כמה שאתם רוצים.

מגלי והבה: גם העוזרים מסביב.

מגלי והבה: תיכף נוציא את כל העוזרים.

מגלי והבה: איפה הסדרנים?

מגלי והבה: לא להשאיר אף עוזר כאן.

מגלי והבה: את כל אלה שמדברים, להוציא החוצה.

מגלי והבה: כן, בבקשה, חבר הכנסת מרציאנו.

מגלי והבה: חבר הכנסת גפני.

יורם מרציאנו: אני רוצה לרענן את זיכרונו של חברי חבר הכנסת מיכאל איתן, שביום שאושר שכרם של מנהלי הסיעות, סיעות הבית, גם אושר – רק לא בחקיקה – הסכום לצורך הפעילות של סיעות הבית.

יורם מרציאנו: עכשיו אני גם רוצה לומר לחבר הכנסת מיכאל איתן: לא ראיתי אותך יוצא בכזאת התלהבות יתר, כשוועדה מסוימת פה, ועדה מכובדת בכנסת ישראל, אישרה – כדי לרענן למישהו את הזיכרון - 250,000 שקל כדי לכתוב את הזיכרונות שלו.

משה גפני: 260,000 שקל.

יורם מרציאנו: 260,000 שקל.

יורם מרציאנו: לא ראיתי שיוצא קצפך כפי שעשית את זה היום.

יורם מרציאנו: אבל אני רק אומר לך באופן הכי מפורש, חבר הכנסת מיכאל איתן - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת מרציאנו, דבר לגופו של עניין.

שמואל הלפרט: לא שמענו אותך, חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: איפה אתה היית?

מיכאל איתן: אני הייתי בוועדה?

מיכאל איתן: אתה היית בוועדה.

מיכאל איתן: אתה הצבעת בעד.

שמואל הלפרט: - - -

יורם מרציאנו: חבר הכנסת – גם לא ראיתי אותו אומר היום איזו מלה כשהצטרף המיליונר שאולי גם ידאג לכסות את בעיות סיעת הליכוד.

מגלי והבה: חבר הכנסת הלפרט.

יורם מרציאנו: לכן, חבר הכנסת , הייתי שומע ממך מלה היום על הצטרפותו של גאידמק, אולי הוא גם יפתור לכם את בעיות הסיעה, יממן קצת.

יורם מרציאנו: אני מציע לך: בוא, תתנהג בקצת יותר צניעות, בפחות פופוליסטיות.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברי הכנסת.

מגלי והבה: חבר הכנסת שטייניץ.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, נא לשבת במקומות.

מגלי והבה: לא מדברים בשעת ההצבעה.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 65 בעד ההצעה להסיר את הצעת החוק מסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – מימון פעילות הסיעות בכנסת), התשס"ז-2007, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 65, מתנגד אחד, אין נמנעים.

מיכאל איתן: זה רק מוכיח שאני צודק – אתם פחדנים.

מיכאל איתן: איך יכולתם להתאחד?

מגלי והבה: חברי הכנסת.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיקי איתן.

מיכאל איתן: יושבי-ראש הסיעות, כל הכבוד.

מגלי והבה: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – מימון פעילות הסיעות בכנסת), התשס"ז-2007 - -

מיכאל איתן: יושבי-ראש הסיעות ניצחו את הבית.

מגלי והבה: - - התקבלה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יורם מרציאנו: ועדת הכספים.

מגלי והבה: ועדת הכנסת תחליט לאיזו ועדה.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת צריכה לדון בזה.

מגלי והבה: זה מה שאמרתי, אדוני.

ראובן ריבלין: לא ועדת הכנסת תחליט מי ידון, אלא ועדת הכנסת צריכה לדון בהצעה.

מגלי והבה: הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת לדיון.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1436/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום.

מגלי והבה: הצעת החוק שמספרה פ/1436, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - תווי קנייה), התשס"ו-2006, של חבר הכנסת מיקי איתן, שלא הפסיק להפריע.

מגלי והבה: הצעת חוק שלך.

מגלי והבה: בבקשה.

יובל שטייניץ: נאחל לו שההצבעה לא תהיה כמו הקודמת.

מגלי והבה: אני מאחל לו, אבל שבו בשקט.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש כל מיני שיטות לגבות כסף מהציבור.

מיכאל איתן: יש כאלה שלא יכולים לשבת פה ולהעביר חוקים, אז הם מוציאים תווי קנייה, מחלקים תווי קנייה, ותווי הקנייה האלה מבטיחים לציבור, שכאשר יבוא אדם לבית-עסק כזה או אחר הוא יוכל, תמורת תווי הקנייה, לרכוש מוצרים.

זבולון אורלב: החוק שלך מצוין.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: שובר קנייה כזה הוא כמו כסף.

מיכאל איתן: אני יודע שעובדים, למשל, מקבלים שוברים כאלה כחלק ממתנה, או שהמפעל קונה, משלם בעבור זה כסף ומעביר את זה לעובדים כשווה-כסף, או לציבור יותר רחב, בכל מיני הזדמנויות.

מיכאל איתן: ההצעה שלי מובאת בעקבות פרשה שבמסגרתה רשת מסוימת, שהוציאה תווי קנייה כאלה, השאירה את הציבור בסופו של דבר ללא מענה, ולא היה אפשר לפדות את תווי הקנייה.

מיכאל איתן: לכן יזמתי את הצעת החוק, שבמסגרתה תהיה בקרה ואזהרה לציבור, והבטחה מסוימת אשר להיקף הוצאת התווים האלה, שאם חס וחלילה רשת מסוימת נופלת, יצטמצמו ממדי הפגיעה.

מיכאל איתן: הממשלה קיבלה את הרעיון באופן עקרוני וביקשה שאדחה את הגשת ההצעה ב-60 יום.

מיכאל איתן: דחיתי אותה ב-60 יום.

מיכאל איתן: הבוקר דיברתי עם נציג משרד המשפטים, אתמול דיברתי עם נציג משרד התעשייה והמסחר.

מיכאל איתן: על דעתם אני יכול לומר כך: אני מסכים שהמשך החקיקה, לאחר שההצעה תעבור כאן, יהיה בוועדה, ואני לא אזום שום מהלך נוסף בששת החודשים הבאים.

מיכאל איתן: בששת החודשים הבאים משרד המשפטים יכין עם משרד התעשייה והמסחר הרחבות או צמצומים של הצעת החוק הזאת.

מיכאל איתן: ברמה העקרונית אני מסכים לקבל גם הצעה מקוצרת וגם הצעה מורחבת בראש אחד עם משרדי הממשלה.

מיכאל איתן: על-פי הסיכום הזה קיבלתי את הסכמתם לקדם את ההצעה הזאת במהלך ששת החודשים הבאים בהתייעצות עם משרד התעשייה והמסחר ומשרד המשפטים.

מיכאל איתן: אני מבקש את תמיכת הכנסת בהצעת החוק.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מיקי איתן.

מגלי והבה: אני מזמין את השר אלי ישי, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, להשיב.

מגלי והבה: לאחר מכן נעבור להצבעה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת מיקי איתן, אני מכבד אותך.

אליהו ישי: יש הרבה הצעות חוק, וזו אחת מהצעות החוק שבהחלט יש לשאת ולתת עליה עם המציע ולהתקדם אתו, בתקווה שיהיה תיאום ונוכל להתקדם.

אליהו ישי: אני מהשרים שסבורים שכאשר יש הצעות חוק פרטיות טובות, צריך לקדם אותן, וגם לתת את הקרדיט לחברי הכנסת שעמלו וטרחו, הגיעו למה שהגיעו והשיגו את מה שהשיגו.

אליהו ישי: במקרה דנן בפירוש אין לי התנגדות להצעת החוק.

אליהו ישי: יש כמה דברים שצריכים להיות מתואמים עם המשרד, וזאת גם ההנחיה שלי לעובדי המשרד.

אליהו ישי: על-פי ועדת השרים לענייני חקיקה ועל-פי הדרישה שלי מיושב-ראש הקואליציה אני מבקש שהתשובה וההצבעה על הצעת החוק יהיו במועד אחר.

אליהו ישי: אני אומר כאן את הפרוצדורה מבחינתי.

אליהו ישי: אני מתנגד להבאת ההצעה להצבעה כרגע, ואם היא תובא להצבעה נצביע נגד – אלא אם כן נדחה את ההצבעה למועד אחר, ואז יותר מסביר להניח שאני אתמוך, לאחר שנתאם את הדברים.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אדוני השר אלי ישי, אדוני השר אלי ישי - - -

מגלי והבה: הוא מדבר אליך, אדוני השר.

מגלי והבה: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני השר אלי ישי, לתומי סברתי שאם חבר הכנסת עולה לדוכן ואומר: הבוקר דיברתי עם נציגי משרד המשפטים והגעתי לסיכום שהנושא יועבר לוועדה וישכב שם עד שישה חודשים, המלה שלו שווה משהו.

מיכאל איתן: אתה יודע מה, אני מאמין בך יותר מכפי שאני מאמין בי, כנראה, ואני מוכן לקבל.

מיכאל איתן: הזריזות היא מן השטן.

מיכאל איתן: אני מקווה שבשבוע הזה תקיים את הבירור, ואם אני צודק בדברי, בשבוע הבא נביא את ההצעה להצבעה בצורה מוסכמת.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מיקי איתן.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מציע לחבר הכנסת מיקי איתן, שאם יש לו הצעת חוק פרטית, מעבר לכך שהוא מדבר עם שר המשפטים ועם משרד המשפטים, שידבר גם עם שר התמ"ת.

מיכאל איתן: דיברתי אתם, והם הפנו אותי לשם.

מיכאל איתן: הם שלחו אותי לשם.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיקי איתן, ההצבעה נדחית למועד אחר.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1851/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, חברי הכנסת:

מגלי והבה: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – הגדרת מרווח בין שירות מילואים שנתי לשירות מילואים שנתי עוקב), התשס"ז-2006, שמספרה פ/1851, של חברי הכנסת אורי אריאל ודני יתום וקבוצת חברי הכנסת.

מגלי והבה: ינמק ראשון חבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת דני יתום.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, החוק שאני מביא עם קבוצת חברי כנסת נוספים בא להסדיר דבר שיש עליו הסכמה, ולצערנו הרב הוא לא מגיע לידי ביטוי מספק בשטח.

אורי אריאל: מדובר על כך שחייל מילואים שסיים את תקופת המילואים שלו, הצבא לא יהיה רשאי לקרוא לו במשך 90 ימים, כדי לאפשר לו המשך חיים סביר.

אורי אריאל: לא הייתי אומר נורמלי, כי גם אחרי 90 ימים עוד שבועיים או שלושה של מילואים – ואנחנו יודעים שמעט מאוד מאתנו עושים מילואים, לצערנו הרב, בגלל השתמטות, בגלל גיל, בגלל מצב רפואי, בגלל אלף ואחת סיבות.

אורי אריאל: אנחנו רוצים לעזור לחיילי המילואים, בעיקר לסטודנטים, בעיקר לעצמאים, שיש להם קושי רב, ולא לאפשר קריאה למילואים אלא בפער של 90 יום לפחות – וזה לא הרבה.

אורי אריאל: הצבא ומשרד הביטחון, כך נמסר לי על-ידי נציג ועדת השרים ועל-ידי סגן שר הביטחון, מר סנה, מתנגדים לעניין וטענתם עמם.

אורי אריאל: הדבר מעוגן בפקודות הצבא.

אורי אריאל: אין צורך לחוקק אותו בחוק.

אורי אריאל: לצערי הרב, גורמים בכירים מאוד בצה"ל ובמשרד הביטחון מודים שמערכת הביטחון איננה מקפידה בעניין הזה, בעיקר כאשר הגיוס נעשה בשתי שנות עבודה.

אורי אריאל: קרי, יש חיילים שמגויסים בנובמבר של שנה מסוימת, מקבלים צו נוסף לפברואר, ואז כשהם אומרים: אבל אי-אפשר לקרוא לנו 90 יום, התשובה היא: אלה שתי שנות עבודה שונות.

אורי אריאל: זה מנוגד להנחיית הצבא - זה מנוגד לשכל הישר - הנוגעת לתכנון שירות המילואים של אותם אזרחים.

אורי אריאל: למרות זאת הצבא, פעמים רבות, לא מתחשב.

אורי אריאל: מדובר במאות ואולי יותר לוחמים, כי הרי לא מגייסים אחד-אחד, מדובר פה בגדודים שלמים, ולמה שתהיה תקלה?

אורי אריאל: אני אגיד לכם:

אורי אריאל: אני לא ממש מתפלא שלא מקיימים את כל ההוראות.

אורי אריאל: אחרי שאני שומע שהרמטכ"ל נתן פקודה, לא הנחיה, לא לירות, למשל, פצצות מצרר, וכל צה"ל יורה, ואז שמים אלוף שיחקור; נכון לפני שבוע, הוא טרם סיים את חקירתו.

אורי אריאל: בואו נגיד, זה קורה לפעמים, ודאי שצריך למעט בזה ולהגדיר את זה, והצעת החוק באה לעשות סדר בעניין.

אורי אריאל: אני חושב, ואני פונה למר סנה כנציג שר הביטחון: אין לכם סיבה להתנגד לעניין הזה.

אורי אריאל: זה לא מכביד עליכם יותר ממה שאתם מוכנים.

אורי אריאל: זה מעגן בחוק, כדי שלא יהיו פרצות וכדי שלא תהיה גמישות.

אורי אריאל: הרי אנחנו מכירים, יש לחץ, יש בעיה, ואז אומרים: הרמטכ"ל יאשר את זה, כי זאת זכותו לאשר, אכן.

אורי אריאל: אנחנו מבקשים לא לאפשר את זה כדי לאפשר לחיילי המילואים לחיות באופן סביר.

אורי אריאל: אני חושב שאתם הייתם צריכים להביא את החוק הזה.

אורי אריאל: הייתם צריכים לתמוך בהצעת החוק הזאת שאין לה שום דבר עם פוליטיקה, אין לה שום דבר עם קנטרנות, היא באה כפי שאתה רוצה, אין לי ספק, לא פחות ממני, כפי ששאר חברי הכנסת רוצים, לעזור לחיילי המילואים שהם כל כך מעטים.

אורי אריאל: אני חושב שהעניין הזה צריך לעבור.

אורי אריאל: ביקש ממני יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, לדחות את ההצבעה, והוא ינסה לסייע בעניין הזה ולהגיע להבנה.

אורי אריאל: אני מסכים שהתשובה וההצבעה יהיו במועד אחר, בתקווה שעד אז נצליח להגיע להבנה איך לעשות את זה.

אורי אריאל: אני מודיע כבר עכשיו שאני מוכן שהחוק יעבור בקריאה טרומית וההמשך שלו יהיה בתיאום עם מערכת הביטחון, על מנת להוביל חוק טוב שישרת את המטרה ולא יפגע בחיילי המילואים.

אורי אריאל: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר כנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת דני יתום.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, שרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת אורי אריאל ואנוכי לא היינו מעלים את הצעת החוק הזאת אלמלא היתה בעיה.

דני יתום: יש תקנות בצה"ל, התקנות לא מתמלאות.

דני יתום: לא ממלאים את התקנה הזאת יותר מדי פעמים עם יותר מדי דוגמאות.

דני יתום: אנחנו יודעים שצה"ל מושתת רובו ככולו על אנשי מילואים.

דני יתום: אנחנו גם יודעים, שסוד עוצמתו של הצבא הוא האדם.

דני יתום: זה לא הטנק ולא המטוס, אלא האדם.

דני יתום: אם אנחנו נזלזל באנשי המילואים, אם לא נשמור על הזכויות הבסיסיות האלמנטריות שלהם, אנשי המילואים יחזירו לנו ולמערכת הביטחון יחס זהה.

דני יתום: לעתים, כבר היום איננו מרוצים מרמת ההתייצבות בחלק מיחידות המילואים.

דני יתום: פה אני יוצא מקשיים גדולים מאוד שאנשי המילואים נקלעים אליהם בחייהם הפרטיים בניסיונם להביא פרנסה לבני המשפחות שלהם.

דני יתום: תקופות המילואים הן תקופות קשות.

דני יתום: באותה תקופה הסטודנט מאבד חלק מלימודיו, העצמאי נדרש לעתים לסגור את עסקו, וחיי המשפחה של אנשי המילואים הנשואים נפגעים חדשות לבקרים.

דני יתום: אנחנו חייבים ללכת לקראתם.

דני יתום: תפקידנו כחברי הכנסת לשמור עליהם.

דני יתום: אם מערכת הביטחון אינה מצליחה לשמור על הזכויות הבסיסיות האלמנטריות שלהם, אנחנו, חברי הכנסת, נדרשים לכך.

דני יתום: זה לא מומלץ, חלה עלינו חובה להבטיח שהציבור בישראל יעשה את חובתו, אבל כך שאף אחד לא נוגש בו והממשלה מתחשבת בו.

דני יתום: גם כך שירות המילואים הוא קשה.

דני יתום: גם אם המרווח בין שתי תקופות שירות מילואים עוקבות יהיה 90 יום, המעמסה היא עצומה, היא קשה, בעיקר אחרי מלחמת לבנון.

דני יתום: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, כמי שהגיש, עם חבר כנסת אבו וילן, את הצעת חוק המילואים, כוונתנו היתה שאנשי המילואים יעסקו אך ורק באימונים והכשרות, והנה, כתוצאה ממלחמת לבנון השנייה עומדות יחידות מילואים שלמות להיקרא לתעסוקה מבצעית כדי לאפשר ליחידות הסדירות להתאמן.

דני יתום: אני מקבל זאת.

דני יתום: אבל אסור לנו בשום פנים ואופן לזלזל באנשי המילואים או לתת להם תחושה שאנחנו לא דואגים להם ולהביא לכך שהם ייקראו כל אימת שבצבא יש מישהו שמצליח לשכנע את הרמטכ"ל שלא צריך לקיים את התקנה.

דני יתום: ולכן, כמי שתפקידם לשמור על אנשי המילואים, כמי שתפקידם לקיים בקרה על הרשות המבצעת, אנחנו חייבים להעביר את החוק הזה.

דני יתום: אני מקבל את ההצעה של יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, לדחות את התשובה וההצבעה למועד אחר.

דני יתום: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת דני יתום.

מגלי והבה: כפי שאמרתי, תשובה והצבעה במועד אחר.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/707/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות (תיקון – פטור מתשלום מס לבני-נוער), התשס"ו-2006, של חבר הכנסת דוד טל.

מגלי והבה: ישיב לו השר במשרד האוצר משולם נהרי.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הצעת חוק זאת היא הצעת חוק פשוטה במהותה שבאה לתקן עיוות ועושק של בני-נוער.

דוד טל: העיוות הוא, קודם כול, משום שידוע לכולנו שבני-נוער מקבלים אחוז מסוים משכר המינימום.

דוד טל: עד גיל 16 - 70%, עד גיל 17, כמדומני - 75%, ועד גיל 18 - 83%.

דוד טל: המצב היום הוא שמעבר לכך שהם מקבלים פחות משכר מינימום של עובד מבוגר, כשהם עושים אותה עבודה בתהליך הבחירות, נוסף על כך, לאחר מכן מקזזים להם, מורידים להם 25% כמס.

דוד טל: זאת אומרת, נותנים להם פחות ממה שנותנים לאדם מבוגר כשהם עושים אותה עבודה, וגם גובים מהם את המס של 25%, ואני מדבר רק על התקופה של הבחירות.

דוד טל: אני חושב שבעניין אותם בני-נוער שרוצים להשתכר ורוצים להצטרף להליך הדמוקרטי הזה שנקרא בחירות, נכון יהיה שניתן יד ונתקן את הטעון תיקון ואת המעוות, כך שבסופו של יום, כשהם ישתתפו בתהליך הזה ויעבדו במקומות הללו, הם יוכלו לקבל את השכר שלהם ללא הורדת המס הזאת, מה גם שהוא עדיין יהיה פחות מהשכר הממוצע במשק.

דוד טל: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת טל.

מגלי והבה: ישיב לו השר משולם נהרי.

מגלי והבה: הנמקה מהמקום.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: נותנים לך את הבמה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההצעה היא להעניק פטור ממס לבני-נוער עד גיל 18 העובדים בתקופת בחירות.

משולם נהרי: המצב היום הוא שכל מי שמקבל תשלום בתקופת הבחירות מאחד הגופים המתמודדים, תשלום זה חייב במס בשיעור 25%.

משולם נהרי: מטרת הצעת החוק, לפי דברי ההסבר, היא למנוע מיסוי בשיעור 25% בגין הכנסתו של נער ולאפשר לו ליהנות ממדרגות מס נמוכות בהעדר הכנסות נוספות.

משולם נהרי: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק.

מגלי והבה: תודה לשר משולם נהרי.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות (תיקון – פטור מתשלום מס לבני-נוער), התשס"ו-2006, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 29, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: נצרף את קולה של חברת הכנסת תירוש שישבה במקום והצבעתה לא נקלטה.

מגלי והבה: אם כך, בעד – 30.

מגלי והבה: הצעת חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות (תיקון – פטור מתשלום מס לבני-נוער), התשס"ו-2006, תועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה ראשונה.

קריאה: - - -

מגלי והבה: אנחנו נגיד לפרוטוקול: חבר הכנסת זיו הצביע מכיסאו של חבר הכנסת גלזר, ולכן הצבעתו תיחשב והתיקון ייעשה.

מגלי והבה: חבר הכנסת שטייניץ, זאת הפעם השלישית שאני קורא לך.

מגלי והבה: אני מבקש.

זבולון אורלב: אם אדוני יבטיח שיש לו רוב, הוא ישב בשקט.

מגלי והבה: אדוני, מי כמוך יודע שלהצעות חוק כאלה עובדים מראש ומגיעים מוכנים.

חיים אורון: יש לי הסתייגות לחוק של שטייניץ - - -

מגלי והבה: אני מקבל.

מגלי והבה: זה פשוט מפריע לחברים.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1739/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק שמספרה פ/1739, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודות זיכוי בעד שירות סדיר מלא), התשס"ז-2006, של חברי הכנסת מתן וילנאי ושלי יחימוביץ.

מגלי והבה: חבר הכנסת מתן וילנאי, בבקשה.

מגלי והבה: ישיב לו, כמובן, השר משולם נהרי.

מגלי והבה: הנמקה מהמקום.

מתן וילנאי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק שאני מגיש עם חברתי לסיעה, חברת הכנסת יחימוביץ, מיועדת לתקן עוול שנעשה בפקודת מס הכנסה לחיילות שאינן מסיימות שירות סדיר מלא, של 24 חודש.

מתן וילנאי: בחוק מס הכנסה יש נקודות זיכוי לחיילים ולחיילות שמסיימים שירות צבאי מלא – שישית נקודת זיכוי.

מתן וילנאי: משיקולי הצבא, לעתים חיילות אינן משרתות 24 חודש, אלא חודש פחות, שבוע פחות, שלושה ימים פחות – משיקולים כאלה ואחרים – ועקב זה הן מאבדות את הזכות לקבל את נקודות הזיכוי שמגיעות להן.

מתן וילנאי: הכוונה שלנו היא לשנות את הכתוב בפקודת מס הכנסה מ-"24 חודשים מלאים לפחות" ל"שירות סדיר מלא", והייתי מוסיף: "לפי שיקולי הצבא".

מתן וילנאי: התיקון הזה קיבל, ובצדק, את תמיכת הממשלה ואת אישורה, ואני מבקש – ואודה – מכל חברי הבית להצביע בעד התיקון, כדי לאפשר לחיילות ליהנות מנקודות הזיכוי לאחר שירות סדיר לפי שיקולי הצבא.

מתן וילנאי: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מתן וילנאי.

מגלי והבה: יענה לו מהמקום השר משולם נהרי.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהצעת החוק מוצע, כי במקום "שירות סדיר של 24 חודשים מלאים לפחות", יבוא: "שירות סדיר מלא ושחרור על-פי הוראות הצבא", ללא מגבלת תקופה.

משולם נהרי: לפי דברי ההסבר, לעתים חיילות משרתות שירות סדיר מלא אך משתחררות קצת לפני תום 24 החודשים, ולכן הן מאבדות חלק מנקודות הזיכוי.

משולם נהרי: סעיף 39א לפקודת מס הכנסה קובע, שבחישוב המס על הכנסתו מיגיעה אישית של חייל משוחרר, יובא בחשבון חלק מנקודת זיכוי למשך תקופה של שנתיים מתום החודש שבו שוחרר, בהתאם לאורך התקופה שבה היה החייל בשירות סדיר, כדלקמן:

משולם נהרי: אם תקופת השירות הסדיר של החייל היתה בין 12 חודשים ל-24 חודשים, או אם שוחרר קודם לכן מטעמי בריאות או מחמת נכות – נקודת זיכוי אחת, ואם תקופת השירות הסדיר של החייל היתה 24 חודשים או יותר – שתי נקודות זיכוי.

משולם נהרי: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לתיאומה עם משרד הביטחון ועם משרד האוצר לעניין התקופה המינימלית.

מגלי והבה: חבר הכנסת מתן וילנאי מסכים?

מגלי והבה: אוקיי.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודות זיכוי בעד שירות סדיר מלא), התשס"ז-2006, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 29, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודות זיכוי בעד שירות סדיר מלא), התשס"ז-2006, התקבלה ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה ראשונה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, כיוון שחברת הכנסת סופה לנדבר אינה נוכחת, אנחנו מדלגים על הצעת החוק שלה.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1018/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, הצעת חוק פ/1018, הצעת חוק תעסוקה נתמכת, התשס"ו-2006, של חבר הכנסת זבולון אורלב - הנמקה מהמקום, וכמובן, ללא תשובה של שר.

מגלי והבה: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חלקה הגדול של אוכלוסיית האנשים עם מוגבלות מועסק במפעלים מוגנים, שיש בהם הסדרי תעסוקה שהחוק מסדיר.

זבולון אורלב: יש גם אנשים עם מוגבלות שרוצים להשתלב בתעסוקה נתמכת אבל בשוק העבודה הנורמטיבי, במקומות עבודה רגילים, כמו למשל משרדי הממשלה.

זבולון אורלב: היום החוק אינו מסדיר את כל התחומים שבהם צריך להגן על האוכלוסייה הנתמכת, ולכן מקומות העבודה נרתעים מלהעסיק אנשים עם מוגבלות.

זבולון אורלב: הצעת החוק שלי באה לתת מעטפת חוקית להעסקת אנשים עם מוגבלות במקומות עבודה נורמטיביים בתעסוקה מוגנת.

זבולון אורלב: אגב, הצעת חוק דומה כבר הוגשה בכנסת הקודמת.

זבולון אורלב: הגיש אותה חבר הכנסת שאול יהלום והיא גם עברה בקריאה ראשונה.

זבולון אורלב: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורלב.

מגלי והבה: כפי שאמרתי, ללא תשובת שר.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק תעסוקה נתמכת, התשס"ו-2006, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 21, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: לפיכך אני קובע שהצעת חוק תעסוקה נתמכת, התשס"ו-2006, של חבר הכנסת אורלב, התקבלה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה ראשונה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1844/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/1844, הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון – יציאה שלא כדין), התשס"ז-2006, של חבר הכנסת אריה אלדד.

מגלי והבה: הנמקה מהמקום - מיקרופון לחבר הכנסת אלדד.

מגלי והבה: נא לוודא שסגן שר הביטחון יהיה כאן לענות.

ראובן ריבלין: לא יהיה – נצביע.

מגלי והבה: אם לא יהיה – נצביע.

מגלי והבה: אני רק מתריע, לפי מה שרשום.

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, מדובר בתיקון שכחה שנפלה מלפני ממשלת ישראל.

אריה אלדד: שכחו שאירן היא אויב.

אריה אלדד: זכרו את תימן, אבל משום-מה, למרות איומי ההשמדה מאירן - היא לא היתה אויב כשביקרתי שם ב-1972, בינתיים הפכה לאויב - אולי האויב המסוכן ביותר לישראל, ואני מציע בזאת לצרף גם את אירן לרשימת המדינות שאסור לאזרח ישראלי לבקר בהן בלי שהוא עובר בכך על החוק למניעת הסתננות.

אריה אלדד: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אלדד.

מגלי והבה: חבר הכנסת, סגן השר אפרים סנה - איננו.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

צבי הנדל: אז איפה נקנה שטיח פרסי?

צבי הנדל: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 17 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון - יציאה שלא כדין), התשס"ז-2006, לדיון מוקדם בוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 17, נגד - 2.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון - יציאה שלא כדין), של חבר הכנסת אריה אלדד, עברה והיא תועבר לוועדת חוץ וביטחון להכנתה לקריאה ראשונה.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/2119/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: חברי הכנסת, הצעת חוק פ/2119, הצעת חוק זכויות המורה, התשס"ז-2007, של חברת הכנסת רונית תירוש - גם כן ללא תשובת שר.

מגלי והבה: בבקשה.

קריאה: - - -

מגלי והבה: את צריכה להקשיב לפעמים גם כשזה לא נוגע לך, חברת הכנסת תירוש.

רונית תירוש: אתה כל פעם נוזף בי - - -

מגלי והבה: לא, אני נוזף באדיבות.

מגלי והבה: עדיין לא נזפתי בך.

מגלי והבה: אני מעיר.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, לפני שבועיים העליתי להצבעה את הצעת חוק זכויות המורה.

רונית תירוש: נימקתי באריכות מדוע חשוב להעביר את החוק הזה, ואכן זכיתי לאהדה, אף שלא הבאנו את זה לכלל הצבעה משום שהשר משולם נהרי הגיש ערעור בממשלה - -

משולם נהרי: - - -

רונית תירוש: אני אסביר.

רונית תירוש: - - ודרש להחריג מתוך החוק – בעצם, זה השתמע מדבריו – שני זרמים שיש להם בעיה עם הניסוחים של הצעת החוק הזאת.

רונית תירוש: מדובר בזרם "מעיין החינוך התורני" ובזרם העצמאי.

רונית תירוש: אני קיבלתי על עצמי להחריג את שני הזרמים ועדיין להשאיר את המוכר שאינו רשמי, על-פי דרישתו המוצדקת של חבר הכנסת זבולון אורלב, ואכן השארתי את המוכר שאינו רשמי, למעט שני הזרמים הללו, כאשר אני עדיין חושבת שלשני הזרמים צריכים לנסח חוק שמתאים בניסוחיו לרוח החוק הזה.

רונית תירוש: לפיכך, אני מבקשת את הצבעת

רונית תירוש: כם החיובית, כדי שנוכל להמשיך בתהליך החקיקה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת רונית תירוש.

מגלי והבה: מכיוון שאין תשובת שר, אנחנו עוברים להצבעה.

קריאה: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב מתנגד וגם חבר הכנסת רביץ.

אופיר פינס-פז: לא, רק אחד יכול.

מגלי והבה: רק אחד יכול, אז נקווה שהוא ייצג אותך נאמנה.

מגלי והבה: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, אני חשבתי שאתה בא למיקרופון הצדדי שמולנו.

מגלי והבה: אם ההנמקה מהצד, אז בבקשה.

נסים זאב: לא, זה לא הנמקה מהצד.

נסים זאב: מתנגד עולה לבמה, עם כל הכבוד.

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב, אני לא יכול לעשות איפה ואיפה.

מגלי והבה: כיוון שזה חד-פעמי, אני אתן לך.

נסים זאב: סליחה, הכללים הם לא כאלה.

נסים זאב: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני מצטער לומר לך, אם אני מתנגד, יש לי זכות שלוש דקות, ואני עולה לבמה.

מגלי והבה: אדוני, אני מקבל את התיקון ומודה שחשבתי שאם מנמקים מהצד - - -

נסים זאב: לא.

מגלי והבה: בבקשה, שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אנחנו בעד זכויות המורה, אין לנו בעיה עם המורים.

נסים זאב: אני חושב שצריך לתקן את העוול, את המעוות, אבל יש כאן סעיפים שהם בעייתיים, צריך לחשוב עליהם מראש, וסוף מעשה במחשבה תחילה.

נסים זאב: ברגע זה, עדיין לא ברור מה קורה בעניין תלמודי-התורה שלא נכנסים בהגדרה של החינוך העצמאי ו"מעיין החינוך התורני".

נסים זאב: אחד הסעיפים שאני רוצה לציין הוא: לא יפלה מוסד חינוך בקבלה לעבודה מי שיש בו נטייה מינית.

נסים זאב: נשמע מאוד פשוט.

נסים זאב: זאת אומרת, בעצם אם בא מורה שיש בו את הבעיה הזאת של נטייה מינית – וזאת בעיה, צריך להבין; מבחינתנו, זאת בעיה לא רק הלכתית, גם מוסרית – אנחנו חייבים לקבל אותו.

נסים זאב: אז באים ואומרים: לא, זה לא חל על החינוך העצמאי.

נסים זאב: החינוך העצמאי יכול בעצם לקבל את מי שנראה מבחינת ההנהלה של החינוך העצמאי.

נסים זאב: אבל עדיין יש בעיה מאוד קשה במה שנוגע למוכר שאינו רשמי.

נסים זאב: המוכר שאינו רשמי, אדוני היושב-ראש, מחולק לשניים.

נסים זאב: נכון שיש בתי-ספר שלא אכפת להם, אבל חלקו הגדול של המוכר שאינו רשמי שייך למגזר החרדי – לרבות מוסדות פטור, לרבות מוסדות חרדיים שהם חלק נכבד מאותו פלח של המוכר שאינו רשמי.

נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו לא נוכל להצביע בעד הצעת החוק הזאת, אף שבוועדת הכנסת - - -

רונית תירוש: אני מציעה שתדבר בשם עצמך - - -

נסים זאב: אני מדבר בשם סיעתי.

מגלי והבה: יש לך זכות לעלות אחר כך ולהגיב, כיוון שהוא עלה.

מגלי והבה: בבקשה.

נסים זאב: נכון שבוועדת הכנסת, חברת הכנסת תירוש באה ואמרה: אני יכולה לתקן את זה במהלך דיוני הוועדה.

נסים זאב: אני אומר שלא ניתן לחלק, ויש לי ניסיון בזה בהצעת חוק אחרת שהיתה פה לפני כשנה וחצי.

נסים זאב: באו ואמרו: לגבי מוסדות הפטור והמוכר שאינו רשמי, זה לא יחול על המגזר החרדי – בסעיף 126, משהו כזה, בעניין של שכר וגביית שכר מהורים.

נסים זאב: אנחנו באנו ואמרנו: בתלמודי-תורה למשל לומדים עד השעה 17:00.

נסים זאב: באו ואמרו: לא, זה לא חל על תלמודי-תורה, זה לא חל על מוכר שאינו רשמי; את המגזר החרדי אנחנו מוציאים, זה לא חל עליהם - -

מגלי והבה: אדוני צריך לסיים.

נסים זאב: - - ואנחנו רואים מבחינה עובדתית – כשהחוק עבר – משרד החינוך שלח מכתבים על-פי אותו סעיף ועל-פי אותו חוק.

נסים זאב: אז אני יכול לומר לך, אדוני היושב-ראש – עם כל הרצון שלה לתקן, לא ניתן לחלק חלוקה פנימית, כי אין חלוקה כזאת.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: רק משפט אחד – אלא אם כן זה יובא שנית.

מגלי והבה: חברת הכנסת תירוש, יש לך הזכות להשיב מהצד, בבקשה.

רונית תירוש: אני רק רוצה לומר לחבר הכנסת הוותיק, שיקרא קצת את החוקים במדינה וימצא שבחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, התשמ"ח-1988, מדובר על איסור אפליה: "לא יפלה מעביד בין עובדיו או בין דורשי עבודה מחמת מינם, נטייתם המינית, מעמדם" וכו'.

רונית תירוש: אז אני מציעה לך לקרוא את החוקים הקיימים של המדינה - ואתה מחויב להם - ולמרות זאת החרגתי על-פי בקשתכם, ואני מבקשת להצביע עכשיו.

רונית תירוש: תודה רבה.

מגלי והבה: יש הערה לשר נהרי, בבקשה, ועוברים מייד להצבעה.

מגלי והבה: בבקשה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר עלתה שרת החינוך.

משולם נהרי: נאמר לה שאני הגשתי ערר על החלטה של ועדת השרים לענייני חקיקה, ושרת החינוך אמרה שהיא רוצה לקיים דיון בנושא הזה ולראות מה אפשר לתקן, כדי לא להזיק.

משולם נהרי: הצעת החוק הזאת, זכויות המורה, לא טובה למערכת, מפני שהיא באה להגביל את המורים.

משולם נהרי: כוחם של המורים בכך שהם יכולים לנהל משא-ומתן.

משולם נהרי: הסתדרות המורים יכולה לנהל משא-ומתן.

משולם נהרי: בזה שאני כובל אותם אני פוגע בהם.

משולם נהרי: עדיין לא בטוח שהמורים רוצים את זה והסתדרות המורים רוצה את זה.

משולם נהרי: לכן ביקשנו, בצורה הוגנת, לשבת ולקיים דיון.

משולם נהרי: זאת היתה הצעתה של שרת החינוך בשבוע שעבר, ואני ממתין לכך שנשב וננסה לקדם את זה בדרך שתביא תועלת ולא נזק.

משולם נהרי: לכן, אני מתפלא שזה מגיע להצבעה כשהערר עדיין קיים.

משולם נהרי: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה לפי בקשת המציעה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, יש ערר.

גדעון סער: אין דבר כזה.

מגלי והבה: חבר הכנסת סער, אתה סומך עלי.

מגלי והבה: בבקשה, הצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 26 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 6 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות המורה, התשס"ז-2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 26, נגד – 6.

מגלי והבה: אני קובע, אם כך, שהצעת חוק זכויות המורה, של חברת הכנסת רונית תירוש, התקבלה ותועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנתה לקריאה ראשונה.

משה גפני: אני מבקש לוועדה לזכויות הילד.

מגלי והבה: ועדת הכנסת תכריע איפה יתקיים הדיון.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: כיוון שחבר הכנסת סטס מיסז'

מגלי והבה: ניקוב הודיע שייעדר, סוכם בין היושב-ראש והמזכירות שנאפשר לו להעלות את הצעתו כשהוא יגיע.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1546/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: הצעת חוק פ/1546, הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובת שיתוף עסקים קטנים ובינוניים במכרזים ציבוריים), התשס"ז-2006, של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

מגלי והבה: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אם אנחנו לוקחים את הענף הכלכלי והענף של המגזר העסקי - - -

מגלי והבה: השר נהרי, חברת הכנסת תירוש, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, מה זה צריך להיות?

מגלי והבה: לא כאן.

מגלי והבה: אני קורא אתכם לסדר.

מגלי והבה: תודה על ההפרעה למליאה.

סטס מיסז'ניקוב: - - - אם אנחנו מדברים על הענף הכלכלי, אין הצעת חוק צודקת מזו שאני מעלה היום.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובת שיתוף עסקים קטנים ובינוניים במכרזים ציבוריים) נועדה להבטיח למגזר העסקי של העסקים הקטנים והבינוניים כמה דברים: א.

סטס מיסז'ניקוב: שהם יוכלו להשתתף במכרזים ציבוריים בצורה הרבה יותר חופשית והרבה יותר נורמטיבית ממה שקיים היום.

סטס מיסז'ניקוב: היום השתרש בהרבה מאוד ועדות מכרזים של גופים ציבוריים, של עיריות, של גופי ממשלה, הנוהג להעמיד כתנאי סף אי-השתתפות עסקים קטנים או בינוניים, או לחלופין לקבוע כתנאי סף, אפריורי, את גובה המחזור של עסק זה או אחר.

סטס מיסז'ניקוב: בארצות-הברית, למשל, קיים גוף רגולטיבי שקובע ש-25% מכל המכרזים הציבוריים שמתקיימים בארצות-הברית ינוהלו בידי עסקים קטנים ובינוניים, או שעסקים קטנים ובינוניים ישתתפו בהם או אפילו שהמכרזים ייפלו לידיהם.

סטס מיסז'ניקוב: אצלנו התהליך הוא הפוך משום מה.

סטס מיסז'ניקוב: העסקים הקטנים והבינוניים סובלים מזה שמעלים באופן מלאכותי את הרף של תנאי הסף, וכך הם נופלים.

סטס מיסז'ניקוב: למה זה גורם?

סטס מיסז'ניקוב: רק לפני חודש יזמתי את יום העסקים הקטנים בכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: הרבה מחברי הכנסת השתתפו בזה, ובשבע ועדות דנו בכל נושא התרומה של העסקים הקטנים למשק הישראלי.

סטס מיסז'ניקוב: כולנו מכירים את המספרים ויודעים עד כמה 410,000 העסקים הקטנים והבינוניים תורמים לכלכלת ישראל, עד כמה הם משפרים את רמת התעסוקה, כמה זול ליצור מקום תעסוקה אחד בעסק קטן או בינוני.

סטס מיסז'ניקוב: העלות היא בסך הכול 6,000 שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: מעט לעומת תעשייה גדולה, שבה העלות היא עשרות אלפי שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: עם זה, יש הרבה מאוד חסמים שמפריעים להתפתחות של עסקים קטנים ובינוניים ולפיתוח של כלכלת מדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: זאת הנגזרת של הדבר הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו, כשדולה לעסקים הקטנים – התת-ועדה שיושב-ראש ועדת הכספים נתן לי לנהל, בענייני עסקים קטנים ובינוניים – שמנו לעצמנו למטרה להסיר חלק מהחסמים האלה.

סטס מיסז'ניקוב: אחד החסמים הגדולים ביותר – שמציינים העסקים הקטנים עצמם, ומציינים גורמים כלכליים וארגונים כלכליים, ומציינים חברי כנסת שעסקו הרבה שנים בדברים האלה – הוא בחוק חובת המכרזים, ואותו אנחנו מבקשים להסיר היום.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא אומר שעסק קטן שלא יוכל להשתתף – מבחינת התאמה כלכלית – במכרז זה או אחר יקבל מתוקף החוק שאני מציע זכות העדפה מיידית, אבל אנחנו מורידים, כתנאי סף, את שני הדברים שציינתי קודם:

סטס מיסז'ניקוב: את זה שהעסק הקטן, בהגדרה – ואנחנו פה מגדירים מה זה עסק קטן - - -

ראובן ריבלין: הממשלה מסכימה?

סטס מיסז'ניקוב: הממשלה מסכימה, ולזה רציתי להגיע.

סטס מיסז'ניקוב: הדבר השני, מורידים, אפריורי ומן ההתחלה, את התנאי שהעסק צריך להציג מחזור מסוים.

סטס מיסז'ניקוב: אחר כך זה ישתמע במכרז.

סטס מיסז'ניקוב: בהצעת החוק הזאת קיבלתי אוזן קשבת – ואני מודה על כך – משר האוצר, אף שהממשלה התנגדה בהתחלה, ומתנגדת גם היום, אבל החוק, בסופו של דבר, הוא בהסכמת הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: אני אומר את זה לזכות שר האוצר, שזכיתי אצלו לאוזן קשבת.

סטס מיסז'ניקוב: זכיתי לאוזן קשבת גם אצל יושב-ראש הקואליציה, אביגדור יצחקי, שהיה בעבר יושב-ראש הרשות לעסקים קטנים ובינוניים ומבין את הנושא הזה מצוין.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש את תמיכתכם בהצעת חוק צודקת מאין כמותה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מיסז'ניקוב.

מגלי והבה: כמובן, אין תשובת הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להודות לגורמים הכלכליים שניסחו אתי את הצעת החוק הזאת; קודם כול ללשכות המסחר - -

זאב בוים: אולי זה לא יעבור?

זאב בוים: מה אתה כבר מודה?

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה על הניסוח ועל הסיוע - על כך שעזרו לי לנסח את הצעת החוק המאוד-צודקת הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: - - לאוריאל לין, נשיא לשכות המסחר, ולנשיא "להב" יהודה טלמון.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מיסז'ניקוב.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה, חברי הכנסת.

מגלי והבה: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובת שיתוף עסקים קטנים ובינוניים במכרזים ציבוריים), התשס"ז-2006, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 21, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובת שיתוף עסקים קטנים ובינוניים במכרזים ציבוריים), התשס"ז-2006, התקבלה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה ראשונה.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/716/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: לאחר שאישרנו לחברת הכנסת לנדבר להיעדר בזמן הרצף, אנחנו עוברים להצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – הזכות לפיצויי התפטרות), התשס"ו-2006.

מגלי והבה: חברת הכנסת סופה לנדבר, לא תהיה תשובת הממשלה, אז נעבור להצבעה לאחר מכן.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם שהיום, בהתאם לחוק פיצויי פיטורים, זכאי עובד אשר השלים שנת עבודה לקבל מהמעביד שלו, כאשר מפטרים אותו, פיצויים בשיעור של שכר חודש אחד עבור כל שנה שהוא עבד.

סופה לנדבר: החוק היום נותן את האפשרות למעסיק לפטר עובד ולתת לו פיצויים, אבל החוק היום לא נותן פיצויים לאדם שרוצה להתקדם, ללמוד או לעבור למקום עבודה אחר, בקיצור, להתפטר.

סופה לנדבר: הצעת החוק שלי נותנת אפשרות לעובד ללכת לדרכו ולהתקדם בחיים אחרי שלוש שנים, אבל המעסיק יצטרך לתת לו פיצויים על שנות עבודתו.

סופה לנדבר: גובה הפיצויים יהיה שני-שלישים מהפיצויים שישולמו אם יפטרו אותו.

סופה לנדבר: זה מאוד הגיוני.

סופה לנדבר: זה סכום כסף שיעזור לאדם להתקדם, ללמוד, להתפתח בקריירה, ואז הוא יוכל לעבור למקום עבודה אחר.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת להצביע על החוק הזה, מפני שכל עובד במדינת ישראל זכאי לקבל פיצויים כשמפטרים אותו או שהוא מתפטר בעצמו.

סופה לנדבר: נשארו לי עוד כמה דקות, ואני רוצה לדבר על תוכנית ויסקונסין.

מגלי והבה: את רוצה שנצביע מהר, נכון?

סופה לנדבר: אבל יש לי עוד כמה דקות.

סופה לנדבר: אני רוצה לברך את חברת הכנסת ליה שמטוב, שהחתימה כאן 83 חברי כנסת ואת סיעת ישראל ביתנו, שתומכת במאבק של חברת הכנסת ליה שמטוב.

סופה לנדבר: היום קיבלנו בשורה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שהמפלגה שלנו אמרה, בבחירות ואחרי הבחירות, שנעשה כאן במדינת ישראל עוול לאנשים שהפכו להיות עבדים של תוכנית ויסקונסין.

סופה לנדבר: לא אחת העלתה חברת הכנסת שמטוב בשיחות עם ראש הממשלה את הנושא של אותם אנשים שמשמשים בתוכנית ויסקונסין ככלי עבודה, את אותם עבדים - כך כיניתי אותם כיוון שאין לי שם אחר.

סופה לנדבר: מדינת ישראל עשתה כאן עוול לאנשים.

מגלי והבה: חברת הכנסת לנדבר, יש פה הצעת חוק.

סופה לנדבר: אבל יש לי זמן.

מגלי והבה: אנחנו לא בוועדה.

מגלי והבה: אנחנו מבזים את זמן הכנסת.

סופה לנדבר: אנחנו לא מבזים.

מגלי והבה: למה את מתווכחת עם היושב-ראש?

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, יש לי זמן דיבור.

מגלי והבה: אם את רוצה שנמשיך לטפל בהצעת החוק שלך, יש לך זמן.

מגלי והבה: אנחנו רוצים שההצבעה על החוק שלך תעבור, ובגדול, אז אני מבקש שתתייחסי להצעת החוק ותנצלי את הזמן שלך, אם את רוצה.

סופה לנדבר: מותר לי לנצל את הזמן שלי, תן לי לעבוד.

סופה לנדבר: אני לא נכנסת למחשבות שלך וגם אתה לא יכול להיכנס לאופן המחשבה שלי.

סופה לנדבר: המפלגה שלנו משתתפת בשמחתם של אותם אנשים, שאני מקווה שהתוכנית הזאת תיסגר עבורם.

סופה לנדבר: עם זאת, יש המון אנשים בכל מיני תוכניות שמגיעים עד פת לחם, כיוון שאנשים שפיטרו אותם קיבלו פיצויים ואותם אנשים שהיו צריכים להתפטר, אין להם כסף להתקיים ולהשתתף בקורסי הסבה והכשרה מקצועית.

סופה לנדבר: לכן, טוב תעשה הכנסת אם תצביע היום בעד הצעת החוק שלי, שמאפשרת לאותם אנשים שרוצים להתקדם בחיים להתקדם ולקחת את הכספים, שלדעתי הגיע להם לקבל גם לפני החקיקה הזאת.

סופה לנדבר: אני מודה לממשלה שתומכת בחקיקה הזאת ולחברי שיתמכו בחוק הזה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת לנדבר.

מגלי והבה: כיוון שאין תשובת ממשלה, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 15 נגד - אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – הזכות לפיצויי התפטרות), התשס"ו-2006, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 16, לרבות קולה של חברת הכנסת לנדבר המציעה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – הזכות לפיצויי התפטרות), התשס"ו-2006, של חברת הכנסת לנדבר, התקבלה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/641/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק פ/641, הצעת חוק איסור הפגנות ליד מגוריו של איש ציבור, התשס"ו-2006, של חבר הכנסת יובל שטייניץ.

מגלי והבה: בבקשה.

ראובן ריבלין: הוא מסכים שנתחלף.

מגלי והבה: אם הוא מסכים, אז נעבור להצעת חוק פ/1757 של חבר הכנסת ראובן ריבלין וחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

מגלי והבה: אני ביקשתי את הסכמתכם.

גדעון סער: יש סדר-יום, וסדר-יום צריך להיות בלי שינוי.

גדעון סער: זאת דעתי.

מגלי והבה: אנחנו הולכים לפי סדר-היום, אבל חבר הסיעה שלך ביקש זאת מהמזכירות.

צבי הנדל: אל תגרום לסכסוך פנימי.

מגלי והבה: אני לא גורם לשום סכסוך.

מגלי והבה: אתה מכיר אותי, אני האחרון שיעשה את זה.

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת שטייניץ.

ראובן ריבלין: - - -

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת שטייניץ.

מגלי והבה: הבעיה נפתרה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעברי, ולפני שנבחרתי לבית המכובד הזה, עסקתי בפילוסופיה.

יובל שטייניץ: אומנם, המקצוע העיקרי שלי היה הפילוסופיה של המדע ומטאפיסיקה, אבל עסקתי גם בפילוסופיה של הדמוקרטיה.

יובל שטייניץ: אין כאן מישהו שמקדש יותר ממני את חופש הבעת הדעה המילולית והפובליציסטית ואת חופש ההפגנה.

יובל שטייניץ: הדברים הללו הם לא רק מאושיות הדמוקרטיה, אלא מאושיות "החברה הפתוחה", כפי שקרל פופר קרא לזה.

יובל שטייניץ: עם זאת, אסור לבלבל בין חופש הבעת הדעה בדמוקרטיה, חופש ההפגנה והמחאה, שהם לגיטימיים וחיוניים מאין כמותם, לבין חופש הטרטור והטרור, האלימות והבריונות.

יובל שטייניץ: צריך למתוח קו מפריד בין הניסיון להשפיע על דעת הקהל, דעת הציבור, גם דעת הכנסת והממשלה, דעת העירייה, דעת פקידי הציבור, באמצעות הבעת דעה בהפגנות לבין ניסיון נורא מבחינה מוסרית, נורא מבחינה דמוקרטית, להשפיע על מעשיו או עמדתו של איש ציבור, גנרל בצבא, שופט, איש משטרה, באמצעות טרור מול ילדיו, אשתו ושכניו.

יובל שטייניץ: הפגנות מול אנשי ציבור הם הדבר הכי לגיטימי בעולם - מול משרדו של השר, מול בית העירייה של ראש העירייה, מול הכנסת, מול משרד הביטחון בתל-אביב, בכיכר העיר, ברחובה הראשי - - -

אורי אריאל: איפה ההנמקה מהמקום?

מגלי והבה: הוא ביקש.

יובל שטייניץ: ההפגנות שנועדו לשנות עמדות באמצעות שבירתו של איש הציבור על-ידי מצור על ביתו, ובעיקר על-ידי הצקה יומיומית לילדיו הקטנים, הן בלתי מוסריות וגם שיבוש חמור בחיים הדמוקרטיים.

יובל שטייניץ: אוי לאותה כנסת, לאותו ראש עיר או לאותו שופט שישנה את עמדתו בגלל הלחץ על ילדיו הקטנים.

חיים אורון: עשר דקות מהדוכן?

מגלי והבה: כיוון שזה במכסת הסיעה שלו, זכותו לקבל עשר דקות.

מגלי והבה: זה נרשם על חשבון המכסה.

חיים אורון: - - -

יובל שטייניץ: לא ידעתי שאני אמור לנמק מהמקום.

יובל שטייניץ: לא ראיתי שכתוב הנמקה מהמקום.

יובל שטייניץ: אני מוכן ללכת למקום.

יובל שטייניץ: אני מתנצל.

יובל שטייניץ: זה מרוב התלהבות.

מגלי והבה: אנחנו עובדים לפי תקנון.

זבולון אורלב: בכנסת מותר להפגין.

יובל שטייניץ: אני לא מפגין כרגע, אני מנמק.

מגלי והבה: אם אתה מוותר וחוזר להנמקה מהמקום, הרווחת שתי דקות ועוברים למתנגד.

מגלי והבה: אם תרצה להמשיך, זה ייחשב במכסה.

יובל שטייניץ: משפט אחד.

יובל שטייניץ: אני מבטל את רוב ההנמקה.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר שבמקורותינו נאמר שלא יחול עוון אבות על בנים, וגם נאמר: אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה.

ראובן ריבלין: הבנים יכולים להגיד לאבא שלהם: אבא, אל תהיה פוליטיקאי.

יובל שטייניץ: אני מציע לכולנו לראות את מה שאומרת היום דליה רבין בעיתון, ולחשוב איך מרגישים ילדיו ושכניו של רב-אלוף חלוץ, כשהמפגינים צועקים מול הבית, לא מול הקריה, "יש רוצח בשכונה" - אחרי מה שקרה בעזה - או "תוציאו את הרוצח מהבית".

יובל שטייניץ: יש לחשוב איך מרגישים ילדיו של האלוף נוה, ולהצביע בעד החוק הזה לא מבחינה מוסרית, אדוני, אלא גם מבחינת החיים הדמוקרטיים המתוקנים שכוללים הבעת דעה ולא טרור ולא לחץ דרך ילדים ומשפחה.

יובל שטייניץ: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת שטייניץ אמר שבעברו הוא עסק בפילוסופיה ובמדעי המדינה.

חיים אורון: חבר הכנסת שטייניץ, אני מודה שלפני שבאתי לפה הייתי פלאח.

חיים אורון: בתור פלאח ידעתי מה לבן ומה שחור, מי הוא איש ציבור ומי איננו איש ציבור.

חיים אורון: אתם רוצים איש ציבור "מאותרג", אתרוג עטוף.

חיים אורון: אם היית אומר: שמע, אני מציע הצעת חוק שאיש ציבור לא יביא את ילדיו לטלוויזיה, לא יספר על אשתו ולא יחשוף את משפחתו - - -

יובל שטייניץ: אני בעד.

חיים אורון: אני יודע שאתה בעד.

חיים אורון: אגב, אני לא עושה את זה.

חיים אורון: אני אף פעם לא חשפתי את משפחתי, אבל בחרתי בכך.

חיים אורון: יש כמה מגבלות וכמה זכויות שמוקנות לציבור כולו ולא מוקנות לו.

חיים אורון: האחת, האלמנטרית, היא הזכות להפגין נגדו.

חיים אורון: אז ישבו פה המחוקקים ויחוקקו לעצמם מין אתרוג.

חיים אורון: הכול אנחנו יכולים לעשות - אנחנו יכולים לדבר, אנחנו יכולים להגיד ואנחנו יכולים להכריע, אבל מי שלא מקבל את זה, יתכבד למקום שהמשטרה כלאה אותו.

חיים אורון: אגב, אם זאת הפגנה לא חוקית, המשטרה לא תיתן להפגין.

חיים אורון: הרי לא מדובר בזה.

חיים אורון: אתה בא לאסור על המשטרה לאפשר הפגנה במקום שהמשטרה חושבת שהוא חוקי, אחרת לא היתה באה הצעת החוק.

חיים אורון: אז אלוהים אדירים, תפסיק הכנסת – ואני מקווה שלא יימצא פה רוב – לגונן פה על חבריה במקומות לא ראויים.

חיים אורון: חבר הכנסת שטייניץ, לא על זה עומד בית-המקדש, מהבוקר אתה מתרוצץ עם החוק הזה.

חיים אורון: מבחנו של איש הציבור הוא היכולת לעמוד גם בפני עמדות אחרות והפגנות.

חיים אורון: זה נכון לגבי ראש עיר, זה נכון לגבי חבר הכנסת וזה נכון לגבי שר, הכול כמובן במגבלות שהחוק קובע ממילא על הזכות להפגין או לא להפגין.

חיים אורון: יש משמרת, יש הפגנה, ואם חוסמים כביש, המשטרה לא מאשרת.

חיים אורון: אל תעטוף את חברי הכנסת ואת אנשי הציבור בעטיפות שלא ראוי שהם יהיו עטופים בהן.

חיים אורון: יעמדו בפני מי שמבקר אותם ויתמודדו אתו.

חיים אורון: אגב, כפי שאתה יודע, אני לא בדיוק מהמחנה שהוא תמיד בקונסנזוס.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורון.

יובל שטייניץ: מותר לי להשיב לו.

מגלי והבה: אם אתה רוצה, בבקשה.

יובל שטייניץ: ברשותך, אני רוצה להגיד עוד כמה מלים.

יובל שטייניץ: שמעתי את הדברים של חבר הכנסת חיים אורון, ואני רוצה להגיד לך, חיים, שהסכמתי כמעט לכל מלה, אבל המסקנה שערורייתית.

יובל שטייניץ: הסיפור הוא לא איש הציבור שצריך להיות חשוף להפגנות ולחיים לא קלים.

יובל שטייניץ: יש לזה מעלות ויש לזה חסרונות, אבל זה לא הסיפור.

יובל שטייניץ: הסיפור הוא ילדיו ושכניו.

יובל שטייניץ: אני מציע לך לקרוא היטב את מה שאומרת היום דליה רבין בעיתון על צורת הלחץ שהופעלה על רבין בתקופת אוסלו, או על דרעי שילדיו סירבו לצאת לגן אחרי שחודש כל פעם עמדה שם משמרת מחאה שאמרה להם: אבא שלכם רשע.

חיים אורון: - - - ב"וינגייט" יותר השפיעו עליהם מזה.

יובל שטייניץ: הניסיון להשפיע על אדם בהפגנות הוא לגיטימי.

יובל שטייניץ: הניסיון להשפיע על אדם על-ידי שבירת ילדיו והצקה יומיומית להם הוא טרור.

יובל שטייניץ: טרור זה טרור ואלימות זו אלימות ובריונות זאת בריונות, ואתה לא יודע להבדיל בין הדברים.

אורי אריאל: האם יהיה סיכול ממוקד מול הטרור הזה?

יובל שטייניץ: איש ציבור צריך להביא בחשבון הפגנות כנגדו.

זהבה גלאון: יש מחיר שהוא משלם.

יובל שטייניץ: אבל אני מדבר על רמטכ"ל, שמורה על פעולה צבאית ובאים ליד ביתו ואומרים לו "רוצח ילדים", או אומרים לילדיו ולמשפחתו: יש לכם רוצח בבית, תוציאו את הרוצח.

יובל שטייניץ: זה מספיק קשה עבורו אם זה נעשה מול הקריה.

יובל שטייניץ: זה לא צריך להיות מול ילדיו במרחק של מטר או שניים מהחלון.

יובל שטייניץ: זה מספיק קשה.

יובל שטייניץ: אני מדבר על ראש עיר שמחליט שלא לתת לאיזה בריון להשתלט על מדרכה, כי באים ועושים את המוות לא לו מול העירייה, אלא לילדיו ולאשתו יום-יום.

יובל שטייניץ: זאת לא דמוקרטיה, זאת לא הבעת דעה, זה לא ויכוח ציבורי.

יובל שטייניץ: מי שמתנגד לחוק הזה, נותן יד לא לדמוקרטיה, לא לחופש הבעת דעה, אלא לבריונות, לאלימות ולטרור במקום דמוקרטיה.

יובל שטייניץ: רוצה לפעול לפי הכלל שמותר לפגוע בילדיו, באשתו ובשכניו של איש ציבור, שהם בוודאי ובוודאי חפים מפשע?

יובל שטייניץ: מה זה משנה מה החליט איש הציבור?

יובל שטייניץ: המדינה חייבת להגן על ילדים במדינה מפני בריונים אלימים שלוחצים על הילדים כדי להשפיע על האבא או על האמא.

יובל שטייניץ: זה לא מובן?

יובל שטייניץ: תודה רבה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה למציע, כי נדברתי גם עם השר כהן.

גדעון סער: להערכתי, כדאי למציע לדחות את ההצבעה למועד אחר בתיאום עם הממשלה, והממשלה מסכימה.

חיים אורון: לא, אני נגד.

חיים אורון: אני רוצה הצבעה.

זהבה גלאון: מה פתאום; את השיטות האלה נשאיר למקום אחר.

זהבה גלאון: זו הצעה לא ראויה.

גדעון סער: להצביע על הדחייה.

זהבה גלאון: זאת הצעה לא ראויה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

חיים אורון: בעד לדחות או נגד לדחות?

מגלי והבה: בעד לדחות את ההצבעה או נגד לדחות?

מגלי והבה: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להשהות את ההצבעה על הצעת החוק – 10 נגד – 14 נמנעים – 1 ההצעה להשהות את ההצבעה על הצעת חוק איסור הפגנות ליד מגוריו של איש ציבור, התשס"ו-2006, לא נתקבלה.

מגלי והבה: עשרה בעד, 14 נגד ונמנע אחד.

מגלי והבה: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

מגלי והבה: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 7 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 14 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק איסור הפגנות ליד מגוריו של איש ציבור, התשס"ו-2006, נתקבלה.

מגלי והבה: שבעה בעד, 14 נגד.

מגלי והבה: הצעת החוק לא נתקבלה.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/921/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מס' 921, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – מחיקת רישום פלילי על תיק שנסגר בשל חוסר עניין לציבור), התשס"ו-2006, של חבר הכנסת גלעד ארדן.

מגלי והבה: בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק תביא לתיקון המצב הקיים, שבו אדם אשר תיקו במשטרה נסגר בשל חוסר עניין לציבור, והוא מעולם לא הועמד לדין, אינו זכאי – במצב היום – למחיקת רישומו הפלילי, והוא ממשיך לשלם מחיר אישי בגין האשמות שמעולם לא הוכחו.

גלעד ארדן: ראוי להדגיש כי ההחלטה לסגור תיק בשל חוסר עניין לציבור מעידה כי מדובר בעניין מינורי שאין בו חשיבות ציבורית.

גלעד ארדן: אין שום סיבה שאדם שהחקירה נגדו הופסקה מסיבה זו ימשיך להיענש כל חייו על עבירה שאולי לא ביצע, ודבר זה יפגע בו במקומות רבים, כמו למשל ביכולתו להתקבל למקומות עבודה שונים.

אורי אריאל: חבר הכנסת ארדן, אין הצבעה היום?

גלעד ארדן: יש הצבעה.

אורי אריאל: אין פה שר, וזה כבר בלתי נסבל – אבל לחלוטין.

אורי אריאל: מה הממשלה עושה כל היום?

אורי אריאל: מה יהיה פה - - -

מגלי והבה: שמענו אותך, חבר הכנסת אריאל.

מגלי והבה: אתה מפריע לו באמצע הנמקת הצעת החוק שלו.

גלעד ארדן: התוצאה חשובה לי.

גלעד ארדן: המצב הוא אבסורדי גם לנוכח העובדה שאפילו מי שהורשע בדין, הרשעתו נמחקת מהמרשם הפלילי לאחר תקופת התיישנות, ואף ניתנת לו האפשרות לבקש חנינה מנשיא המדינה למחיקת הרישום עוד בטרם הסתיימה תקופת ההתיישנות.

גלעד ארדן: לכן, אין שום סיבה שמי שרק הוגשה נגדו תלונה והתיק נסגר, הדבר הזה ימשיך ללוות אותו כל ימי חייו.

גלעד ארדן: לכן, אני מבקש לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

גלעד ארדן: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ארדן.

מגלי והבה: חבר הכנסת אופיר פינס מתנגד.

מגלי והבה: בבקשה.

צבי הנדל: איך יכול להיות שיש דיון כל כך משמעותי ואין כאן שר?

מגלי והבה: אנחנו נדאג שהשר התורן יגיע הנה.

צבי הנדל: מה יש להם לעשות?

צבי הנדל: אני לא מבין.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש מחבר הכנסת גלעד ארדן קצת סבלנות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך לראות את העניין הזה בצורה אחרת.

אופיר פינס-פז: אני מבין את כל מה שאמרת, ואיני טוען שהדברים משוללי היגיון או שכל ישר, חלילה וחס.

אופיר פינס-פז: אבל אתה מציג תמונה פשטנית.

אופיר פינס-פז: כשתיק נסגר מחוסר אשמה, הדברים ברורים.

אופיר פינס-פז: כשהחקירה – לא הגישו תלונה – הסתיימה, והפרקליטות - - -

גלעד ארדן: זה אי-תביעה.

גלעד ארדן: לפעמים לא פותחים בחקירה.

אופיר פינס-פז: - - - הפרקליטות החליטה, או שהיועץ המשפטי לממשלה החליט שהוא סוגר את התיק מחמת העדר עניין לציבור – ההגדרה של העדר עניין לציבור היא מאוד רחבה.

אופיר פינס-פז: אני חושב – פשוט לא הגעתי מספיק מוכן לדיון הזה - - -

משה כחלון: מדברים על עבירה קלה, לא על רצח.

משה כחלון: מדברים על ילד שהשתמש באסימון.

משה כחלון: על זה מדובר.

משה כחלון: מדובר על שובבות נעורים.

אופיר פינס-פז: לא, לא, אתה טועה, זה חלק קטן מהמקרים.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת גלעד ארדן הוא גם עורך-דין ומשפטן, יש פה הרבה עורכי-דין, נמצא פה שר המשפטים לשעבר יוסי ביילין – יש אנשים שהתיק שלהם נסגר בשל העדר עניין לציבור גם כשמדובר בחשדות הרבה יותר גדולים, בעבירות הרבה יותר משמעותיות, ומסיבות כאלה ואחרות הפרקליטות או היועץ המשפטי לממשלה מחליטים שלא להעמיד לדין.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שאם אנחנו מחליטים שההגדרה הזאת דינה שווה להגדרה של העדר אשמה, אנחנו עושים דבר שלדעתי הוא ממש מרחיק לכת ולא במקומו.

אופיר פינס-פז: אני חושב שמעסיק, או כל גורם אחר, שמקבל רישומי משטרה על-פי דין, זכאי לדעת אם האיש שהולך לעבוד אצלו – או כל אפשרות אחרת – היה מעורב בדבר מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: הוא לא חושב שהוא אשם, הוא לא חושב שהוא הורשע, אבל אני חושב שהסתרת העובדה שהאיש עבר את ההליך הזה בעבירה מסוימת, עם חשדות מסוימים, והתיק נסגר מחמת העדר עניין לציבור – זאת אינפורמציה חשובה שצריכה להיות על השולחן.

אופיר פינס-פז: זאת דעתי, ולכן אני מציע שלא לתמוך בהצעת החוק.

מגלי והבה: חבר הכנסת ארדן, אתה רוצה להשיב?

גלעד ארדן: אני מודיע – כי אין שר – שהבטחתי לתאם את המשך החקיקה ויהיו התאמות לדברים שחבר הכנסת פינס אמר.

מגלי והבה: הנה, נתת תשובה לחבר הכנסת אופיר פינס.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – מחיקת רישום פלילי על תיק שנסגר בשל חוסר עניין לציבור), התשס"ו-2006, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, האם הדיון יימשך בלי שר?

מגלי והבה: המזכירות הודיעה לי שהשר בדרך, והנה, אפילו הגיעו שניים.

מגלי והבה: 20 בעד, שניים נגד.

מגלי והבה: אם כך, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – מחיקת רישום פלילי על תיק שנסגר בשל חוסר עניין לציבור), התשס"ו-2006, של חבר הכנסת גלעד ארדן, עברה בקריאה טרומית ותועבר להכנה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1921/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק פ/1921, הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – סמכות עניינית ומתן ערובה), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת גדעון סער - הנמקה מהמקום וללא תשובת שר.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק עוסקת בשני נושאים מעולם סדר הדין האזרחי.

גדעון סער: הנושא הראשון: במקום שניתן פסק-דין בערכאה ראשונה, לא יעלה בעל-דין בערעור טענת חוסר סמכות עניינית של אותה ערכאה ובית-המשפט לא יידרש לה.

גדעון סער: ההצעה הזאת באה להגן על פסיקת בית-המשפט העליון, פסק-דין של השופט אור, והמשמעות שלה היא חיסכון בזמן שיפוטי יקר ומניעת התדיינויות.

גדעון סער: הנושא השני עניינו מקרים של מתן ערובה להוצאות.

גדעון סער: ההצעה היא שתובע או מערער לא יחויב במתן ערובה להוצאות מחמת עוניו בלבד.

גדעון סער: יש מקרים שבהם הערובה נדרשת כדי להבטיח את תשלום ההוצאות, מאחר שהתובע או המערער הוא אדם עני.

גדעון סער: המשמעות של זה היא מניעת זכות דיונית בגלל עוניו של אדם.

גדעון סער: על כן אני מציע לתקן גם את זה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת גדעון סער.

מגלי והבה: אין תשובת שר.

מגלי והבה: מאחר שלא נרשמו מתנגדים, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – סמכות עניינית ומתן ערובה), התשס"ז-2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אנחנו קובעים שהצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – סמכות עניינית ומתן ערובה), של חבר הכנסת גדעון סער, התקבלה בקריאה טרומית ותועבר להכנה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1757/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/1757, הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון – יציאה לקצבה), התשס"ז-2006, של חבר הכנסת רובי ריבלין וקבוצת חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: לא, הצעת חוק זו, אדוני היושב-ראש, היא הצעה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, של חבר הכנסת גלזר ושלי, והיא בבחינת השלמה ושכלול של הרפורמה בגיל הפנסיה שהעניק שר האוצר בנימין נתניהו בזמנו.

ראובן ריבלין: אותה רפורמה ידועה הפירה – ואני מאמין שבלי משים – איזון עדין ביותר בין ההגנה על זכויות העובד מחד גיסא ובין הייעול של מנגנון העובדים בשירות המדינה מאידך גיסא.

ראובן ריבלין: ברוח האיזון הזה קבע חוק שירות המדינה של טרום הרפורמה שהמועד המוקדם ביותר שבו אפשר להוציא עובד לפנסיה על-כורחו הוא גיל 60, והמאוחר הוא גיל 65.

ראובן ריבלין: כלומר, המחוקק ביקש להפחית, עד כמה שאפשר, את המצבים שבהם עובד יוצא לפנסיה שלא מרצונו, בלי שתהיה בידו קצבת הזיקנה הדרושה לו להשלמת הכנסתו.

ראובן ריבלין: המחוקק שאף למעשה להבטיח שלא תיווצר מציאות שבה עובד נפלט משירות המדינה עם פנסיה חלקית בלבד ואינו מסוגל למצוא עבודה חלופית, ונוסף על כל צרותיו אלה הוא עדיין אינו זכאי לקצבת זיקנה.

ראובן ריבלין: גם המחוקק הכיר בכך שהסיכון של עובד כזה להידרדר מבחינה כלכלית הוא גדול ביותר, ולכן הוא קבע חמש שנים, ולא יותר.

ראובן ריבלין: היינו, המועד המוקדם ביותר שבו נציב שירות המדינה רשאי להוציא לפנסיה אדם שלא מרצונו הוא גיל 60, והמאוחר ביותר – 65, וזה כדי לצמצם למינימום את הסיכון הכלכלי שמרחף מעל ראשם של עובדים.

ראובן ריבלין: באה הרפורמה להעלאת גיל הפרישה והפירה את אותו איזון של חמש השנים.

ראובן ריבלין: כידוע, הרפורמה דאז העלתה את גיל הפרישה ל-67, אך נמנעה מלתקן – כדי להשאיר על כנו את אותו איזון חשוב – ולהעלות את גיל הפרישה המינימלי ל-62.

ראובן ריבלין: בעקיפין החריפה הרפורמה את הסיכון הכלכלי מעל ראשו של העובד, שהרי מעתה הוא עלול להיפלט אל מעגל האבטלה כבר בגיל 60, ואז יהיה עליו להמתין שבע שנים עד שיהיה זכאי לקצבת זיקנה.

ראובן ריבלין: הצעת החוק שלפניכם באה, אם כן, להחזיר עטרה ליושנה, ולהשיב את מסגרת חמש השנים למקומה בחוק שירות המדינה, כך שהחוק ישוב לקיים איזון ראוי, שיבטיח את זכויותיו של העובד למחיה של כבוד ולפרנסה טובה.

ראובן ריבלין: אך לא די בזה.

ראובן ריבלין: כדי להבטיח במידה רבה יותר שעובדים אשר יפוטרו משירות המדינה לא יידרדרו במהירות למעגל העוני, יש לטפל גם בהיבט הפנסיוני.

ראובן ריבלין: מתוך כך מוצע עוד, נוסף על האמור, לקבוע שאין להוציא לפנסיה על-כורחו עובד אשר הגיע לגיל 60, אם אין הוא זכאי עדיין לפנסיה מלאה.

ראובן ריבלין: לעתים קרובות הוצאת עובד לפנסיה חלקית בטרם הזכאות לקצבת זיקנה גוזרת את גורלו להיקלע למצוקה כלכלית קשה.

ראובן ריבלין: כדי לקדם את המהלך החשוב הזה חברנו יחד, אנוכי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ – שאת חמש הדקות הנותרות היא תנצל – וחבר הכנסת אלחנן גלזר.

ראובן ריבלין: ראינו בהצעה זו כלי נוסף כדי להגן על העובדים ועל הגמלאים ממצוקה כלכלית קשה ומנפילה אל תהומות העוני.

ראובן ריבלין: הסכמנו לבקשתו של יו"ר הקואליציה לדחות את התשובה ואת ההצבעה על הצעת החוק לשבוע הבא, כדי לאפשר לממשלה להצטרף למהלך צודק זה, שאין צודק ממנו.

ראובן ריבלין: אני מבקש ששאר הזמן יינתן לחברת הכנסת שלי יחימוביץ; בבקשה.

מגלי והבה: את רוצה, חברת הכנסת יחימוביץ?

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: יש לך שלוש דקות.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, העלאת גיל הפרישה מ-65 ל-67 השאירה הרבה מאוד נפגעים, שלא לומר חללים.

שלי יחימוביץ': הצעת החוק שחבר הכנסת רובי ריבלין יזם והסכים לצרף אותי כיוזמת – ואני מודה לו על כך – נועדה לתת תרופה לקבוצה אחת מהקבוצות הנפגעות מהעלאת גיל הפרישה, עובדי המדינה אשר מופרשים על-כורחם לפנסיה מוקדמת כבר בגיל 60, וכך נוצר פער של שבע שנים בין גיל הפרישה בפועל ובין הגיל שבו הם זכאים לקבל קצבת זיקנה, בלי שהספיקו לצבור זכאות לפנסיה מלאה.

שלי יחימוביץ': הרעיון שעובד כזה יוכל להיקלט במקום עבודה אחר הוא בגדר חלום באספמיה, אף שתיאורטית האופציה הזאת קיימת.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שהיום בשוק העבודה גם אדם בן 50 לפעמים משול למת, וודאי אדם בן 60.

שלי יחימוביץ': גם אם כוחו במותניו וגם אם יש לו כישורים רבים – עבודה הוא לא ימצא.

שלי יחימוביץ': וכך נגזרות על הפנסיונר שבע שנים קשות מאוד.

שלי יחימוביץ': על-פי החוק לא יוכל נציב שירות המדינה להוציא אדם לפנסיה מוקדמת על-כורחו אם הוא עדיין לא הגיע למלוא הזכאות לקצבה, כלומר 70% משיעור משכורתו האחרונה – כפי שהחוק קובע.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה חוק הכרחי, חיוני ומוסרי, והוא תרגום יפה של הפסוק: אל תשליכני לעת זיקנה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

מגלי והבה: תודה רבה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

מגלי והבה: תשובה והצבעה במועד אחר.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1781/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/1781, הצעת חוק העונשין (תיקון – חבלה נפשית), התשס"ז-2006, של חברת הכנסת זהבה גלאון.

מגלי והבה: תשובה והצבעה במועד אחר.

מגלי והבה: בבקשה, חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

זהבה גלאון: סיכמתי עם הממשלה שהתשובה וההצבעה יהיו במועד אחר.

זהבה גלאון: הממשלה עדיין מתחבטת בסוגיה שאני מעלה, שאני חושבת שהיא סוגיה שלא מקבלת מענה בחוק הפלילי או בחוק העונשין.

זהבה גלאון: ההצעה שלי באה להוסיף לחוק העונשין תיקון שעניינו חבלה נפשית.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אין ספק שגם המודעות הציבורית וגם ההתייחסות בחקיקה עשו כברת דרך ניכרת בכל הקשור לאלימות נגד נשים, והדגש הוא כמובן באלימות פיזית.

זהבה גלאון: המודעות הציבורית גברה, ונשים מתלוננות, ולא מוותרות, אבל לצערי, אדוני היושב-ראש, הרבה נשים שנתונות להתעללות נפשית מצד בן-זוגן – זה חל כמובן גם על גברים, אבל הרוב המכריע גם בתחום זה הוא נשים – הרבה נשים שנתונות להתעללות נפשית מצד בן-זוגן, שפעמים רבות היא לא פחות חמורה ואולי אף יותר חמורה מאלימות פיזית, אינן מקבלות מענה בדין הפלילי.

זהבה גלאון: אני מצאתי לנכון להעלות את הנושא הזה לפני חברי הכנסת, כי אני חושבת שכשאשה עוברת התעללות נפשית היא לא מייצגת רק את הבעיה הפרטית שלה.

זהבה גלאון: מדובר כאן בתפיסה משתנה, בערכי חברה משתנים, ולדעתי, החקיקה צריכה להתאים את עצמה לערכי החברה המשתנים.

זהבה גלאון: היום מבינים שהתעללות נפשית – אלימות נפשית – גורמת לנשים נזק כמעט בלתי הפיך, עד כדי מוות נפשי, ולעתים אובדנות, דהיינו התאבדות.

זהבה גלאון: נשים פשוט מרימות ידיים.

זהבה גלאון: איך זה מתקיים?

זהבה גלאון: איך זה מתנהל?

זהבה גלאון: מעדויות שגבו ארגונים שעוסקים בנושא הזה עולה שמדובר, מבחינה מעשית, בהתנהגויות ובאמירות שחוזרות בתדירות גבוהה, חוזרת ונשנית, של גברים שפוגעים.

זהבה גלאון: אני מדברת על בני-זוג, על יחסים בין אנשים שחיים יחד, בין שהם נשואים ובין שלא.

זהבה גלאון: מדובר בהתנהגויות ואמירות חוזרות שפוגעות קשות ברגשותיהן של נשים, בדימוי העצמי שלהן, בחופש שלהן, ויש כאן סבל רצוף ומתמשך.

זהבה גלאון: מה שמיוחד בסבל הזה הוא שהוא כל כך קשה, אך אינו מותיר סממנים חיצוניים.

זהבה גלאון: זאת אומרת, אשה נתונה לטרור של גבר שהיא חיה אתו, הוא שולט בה; יש איזה טרור תמידי, הוא מגביל אותה, הוא שולט על צעדיה, על כל התנהגותה, ואין לזה שום סממן חיצוני.

זהבה גלאון: אני רוצה להביא בפניכם, חברי הבית, שבנובמבר האחרון, ביום המאבק באלימות נגד נשים, הרשות לקידום מעמד האשה, בראשותה של הגברת מרית דנון, עשתה סקר מאוד מאוד מקיף, סקר עומק, בסוגיה של אלימות נגד נשים, והדבר המדהים, הנתון המדהים שעלה שם הוא, שאלפי נשים, אדוני השר, דיווחו על התעללות נפשית.

זהבה גלאון: שמו לב שיש כאן מאסה קריטית של נשים שסובלות ביום-יום, שחוששות, שלוקח להן בכלל זמן להבין שהן סובלות טרור, ואין על זה מענה.

זהבה גלאון: אין על זה מענה בחקיקה.

זהבה גלאון: עכשיו, כמו שאמרתי, אדוני השר, החוק נותן מענה הולם, מתקדם ביותר, לאלימות פיזית, וזה חשוב.

זהבה גלאון: אבל לא יכול להיות שיזנחו את נפש האדם.

זהבה גלאון: מה עם נפש האדם?

זהבה גלאון: ונוצר איזה מצב אבסורדי שאדם שגורם לחבלה פיזית יידון למאסר, יישלח למאסר, אבל אדם אחר, שמשחית את נפש בת-זוגו, את נפש זוגתו שנים, שנים הוא משחית את נפשה, והוא בכלל לא יישא באחריות פלילית.

זהבה גלאון: לכן אני מציעה, אדוני היושב-ראש, שהכנסת תיתן מענה הולם לבת-הזוג או לבן-הזוג – כמו שאמרתי קודם: זה חל בעיקר על נשים שנפגעות מהתעללות נפשית, כשמדובר על נזק נפשי קבוע.

זהבה גלאון: זאת אומרת: כשאפשר להוכיח נזק נפשי קבוע.

זהבה גלאון: אני מציעה שהעונש בגין פגיעה נפשית כזאת יהיה זהה לעונש בשל חבלה פיזית בנסיבות מחמירות, כשיש כאן שוני בין השניים.

זהבה גלאון: השוני הוא – ולטעמי זה שוני מהותי – ביסוד הנפשי הנדרש.

זהבה גלאון: אדם שעומד לדין על חבלה פיזית, כדי להעמיד אותו לדין צריך להוכיח שהוא היה בעל מחשבה פלילית.

זהבה גלאון: אדם שגורם חבלה נפשית, צריך להתכוון לגרימת נזק, צריך להוכיח שהוא מתכוון לגרימת נזק.

זהבה גלאון: ולכן, ההצעה שלי, כפי שהונחה בפני הממשלה, ואני מאוד מקווה - אני יודעת שמתקיימות עכשיו ישיבות מאוד מעמיקות במשרד המשפטים, כי זה שינוי מחשבתי מוחלט.

זהבה גלאון: עד היום דנו רק באלימות פיזית.

זהבה גלאון: אני מציעה שהחוק הקיים היום יתוקן בשני אופנים: האחד, החוק יגדיר מה זו בכלל חבלה נפשית, מה זו אלימות נפשית, מה זו התעללות נפשית, והשני הוא שהחוק יוסיף עבירה המטילה עשר שנות מאסר על בן-זוג או בת-זוג שנוקטים התעללות נפשית וגורמים לבן-זוג או בת-הזוג חבלה נפשית.

זהבה גלאון: אני חושבת שההתייחסות הזאת של הכנסת ומשרד המשפטים – אני מקווה שתייצג את עמדתי, אדוני השר, כשזה יבוא לוועדת השרים לענייני חקיקה.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה נכון שהכנסת תאמר: אלימות היא אלימות היא אלימות נגד נשים, אם נפשית ואם פיזית.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

מגלי והבה: כפי שאמרנו בהתחלה, תשובה והצבעה במועד אחר.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/366/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/366, הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – הנחה בתשלומי ארנונה), ועכשיו, חברת הכנסת שכל כך ציפתה לרגע הזה, חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

מגלי והבה: תשובה והצבעה במועד אחר, כמובן.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קולט אביטל: אתמול במקרה קראתי באחד מהעיתונים ששר הפנים הולך להוביל רפורמה שלמה בנושא הארנונה.

מגלי והבה: חבר הכנסת יצחקי.

קולט אביטל: מה?

מגלי והבה: אני מעיר לחבר הכנסת יצחקי - - -

קולט אביטל: כן, על חשבון זמני.

מגלי והבה: נקווה שיום אחד תשב פה, אבל - - -

קולט אביטל: כן.

קולט אביטל: נושא הארנונה הוא נושא כאוב מכיוון שמאז שנות ה-80, נדמה לי - - -

דוד אזולאי: - - -

מגלי והבה: אני יודע למה הוא מסוגל.

קולט אביטל: תגיד לי, זה על חשבון זמני, כל זה?

מגלי והבה: זה על חשבון זמן המפריעים, והזמן שלך - שלך.

קולט אביטל: אוקיי, אני מתחילה מן ההתחלה.

קולט אביטל: אתמול קראתי באחד העיתונים ששר הפנים הולך להוביל רפורמה בכל נושא הארנונה.

קולט אביטל: כידוע, מאז 1985 לא נעשו הרבה שינויים, והתוצאה היא שהארנונה או הנהלים לגבי תשלומי הארנונה הם טלאי על גבי טלאי על גבי טלאי, וההפרשים בין שיעורי הארנונה המשולמת בערים שונות בארץ הם עצומים.

קולט אביטל: בלוח שראיתי ובנתונים שקיבלתי, למשל הארנונה שאנחנו משלמים, בירושלים, היא הגבוהה ביותר.

קולט אביטל: אני מברכת על הרצון של השר להנהיג את הרפורמה, להביא לשוויוניות רבה יותר בתשלום בין הערים השונות, ולהביא אולי לאיזה דירוג או תשלומים מדורגים.

קולט אביטל: המגמה שלי בהצעת החוק הזאת – והיא הוגשה גם בכנסת הקודמת על-ידי חברים מסיעת שינוי – היא לשמר קודם כול את האפשרות שאזרחים ותיקים, גמלאים, ימשיכו לקבל הנחות, אבל גם לגביהם להגיע לנוסחה מדורגת.

קולט אביטל: זאת אומרת: אנחנו מדברים על כך שאזרח ותיק שהכנסותיו מכל מקור אינן עולות על השכר הממוצע במשק ימשיך לקבל הנחה בסך 30%; נדמה לי, פער של 5% לעומת מה שהוא מקבל היום.

קולט אביטל: לעומת זאת, אנשים שהכנסתם - חבר הכנסת חסון, אתה מאוד מאוד מפריע לי.

מגלי והבה: שלחתי את הסדרנים.

מגלי והבה: לא רציתי, אבל - - -

קולט אביטל: זה פשוט בלתי אפשרי להציג חוק כשבמקביל מתנהל פה שוק.

מגלי והבה: נכון.

קולט אביטל: אלא אם האזרחים הוותיקים, חבר הכנסת חסון, לא מעניינים אותך.

מגלי והבה: שנייה, שנייה, חברת הכנסת קולט אביטל.

מגלי והבה: חברי הכנסת, זו הצעת חוק מעניינת וחשובה.

ציפי לבני: אנחנו נתמוך.

מגלי והבה: לא משנה התמיכה.

מגלי והבה: מי שמדבר מצפה שאנשים גם יקשיבו לו.

מגלי והבה: בבקשה.

קולט אביטל: מכל מקום, מה שאני רוצה להבטיח – ואני לא ידעתי כשהגשתי את הצעת החוק הזאת, והיא קודמת לכנסת הזאת – שהשר עצמו מתכוון להכין רפורמה.

קולט אביטל: אני רוצה שברפורמה הזאת לא ייפגעו האזרחים הוותיקים, הגמלאים.

קולט אביטל: כאמור, אני מציעה שהארנונה תשולם בצורה מדורגת.

קולט אביטל: אלה מהם שיש להם הכנסה מתחת לשכר המינימום יקבלו 30% הנחה, אלה מביניהם שיש להם הכנסה מעל שכר המינימום יקבלו רק 15%.

קולט אביטל: זאת אומרת, ההנחה תישמר, אבל בצורה מדורגת.

קולט אביטל: צר לי מאוד שבעצם הממשלה לא ענתה ואנחנו לא יכולים להביא את ההצעה הזאת להצבעה, וכאמור, אני מבקשת גם מהשר שאיננו כאן, ואני אעביר לו את הצעת החוק, לכלול אולי או להגיע אתי להסדר, שהדברים האלה ייכללו ברפורמה שלו, או שיאפשר לי להעביר את החוק הזה.

קולט אביטל: מכל מקום, אני מקווה שנגיע לאישור ההצעה הזאת בכנסת.

קולט אביטל: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

אביגדור יצחקי: אגב, הקואליציה דנה בחוק הזה והיא חושבת שזה חוק נכון, והיא פונה לוועדת השרים - - -

קולט אביטל: תודה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת קולט אביטל וגם ליושב-ראש הקואליציה שהביע תמיכה בהצעת החוק שהיא בהחלט ראויה וחשובה לאזרחים הוותיקים, שבזכותם אנחנו קיימים.

מגלי והבה: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - איסור מסירת פתק הצבעה ביום הבחירות), התשס"ו-2006 [הצעת חוק פ/419/17; נספחות.

מגלי והבה: ] (הצעת חבר הכנסת יואל חסון)

מגלי והבה: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - איסור מסירת פתק הצבעה ביום הבחירות), התשס"ו-2006, של חבר הכנסת יואל חסון - בבקשה.

מגלי והבה: תשובה והצבעה במועד אחר.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, כבוד שרת החוץ, שר החקלאות, חברי חברי הכנסת, אני חייב לומר שכמה חברי כנסת ותיקים בבניין אמרו לי שזו יכולה להיות חוויה מיוחדת עבורי להיות - - -

מגלי והבה: חברת הכנסת קולט אביטל - - -

יואל חסון: היא מחזירה לי, בסדר.

יואל חסון: אני סולח לה.

דוד אזולאי: היא רוצה שהוא ירגיש כמו שהיא הרגישה קודם.

יואל חסון: אמרתי: היא מחזירה לי.

יואל חסון: אני לא אמרתי מלה.

יואל חסון: אבל אני מודה ליושב-ראש.

מגלי והבה: אני הייתי שמח גם על ההקשבה.

מגלי והבה: בבקשה.

יואל חסון: אמרו לי כמה חברי כנסת ותיקים בבניין הזה, שכדאי לי - זה יכול להיות מאוד מעניין עבורי, לנסות, להתנסות ולהיות באופוזיציה.

יואל חסון: אז מצד אחד אני לא ממהר להיות באופוזיציה, אבל מצד שני אני חייב לומר שלא נוח לי לדבר על הצעת חוק שלא תהיה בסופה הצבעה, ואני בכל זאת בחרתי להעלות את הנושא הזה, כי אני חושב שהוא חשוב ואני חושב שצריך להעלות אותו על סדר-היום.

יואל חסון: מי ששם לב יודע שרבות מהצעות החוק שאני מעלה כאן, או מבקש לקדם, קשורות לרפורמות בשיטות הממשל, רפורמות לגבי בחירות.

יואל חסון: אני חושב שהקדנציה הזאת – ראוי שלבחירות הבאות נגיע במצב טוב יותר, מתוקן יותר, נכון יותר, כדי שבכנסת הבאה, לאחר הבחירות – שאני מקווה שיתקיימו במועדן – נבוא עם מערכת מסודרת יותר, יציבה יותר מבחינה פוליטית, טובה יותר מבחינה מערכתית.

יואל חסון: לכן, אני קצת מצטער שוועדת השרים לענייני חקיקה – בלי לומר ספציפית על שר מסוים – לא באמת הבינה את הצעת החוק שלי.

יואל חסון: אני מקווה שעוד נשכנע את ועדת השרים והצעת החוק הזאת תזכה לרוב.

יואל חסון: הצעת החוק שלי אומרת בצורה ברורה שצריך להפסיק לחלק בכניסה לקלפיות את פתקי ההצבעה, את הפתקים שאנחנו שמים במעטפות.

יואל חסון: מי שעבר מערכת בחירות בחייו – ואלה שאני רואה באולם וחברי הבית בכלל חוו בחירות בחייהם – יודע שהשוק הזה, בכניסה לקלפי, שדוחפים לאנשים פתקים שכביכול הם צריכים לשים בתוך המעטפה – דוחפים פתקים כאלה לאנשים מבוגרים, לאנשים נכים, דוחפים פתקים משובשים בכוונה, אומרים: אתה מצביע למפלגה כזאת וכזאת, הנה הפתק שלה, והפתק משובש ואחר כך נפסל בבחירות.

יואל חסון: אני לא מבין מה ההיגיון של החוק שלפיו עד היום מותר לחלק פתקים בכניסה לקלפי.

יואל חסון: הפתקים הם פתקי הצבעה ועליהם להיות מאחורי הפרגוד.

יואל חסון: אם יש חוסר בפתקים האלה – מזכירות ועדת הקלפי צריכה לוודא שאין חוסר, והיא עושה זאת גם כך; היא לא סומכת על החלוקה על-ידי המפלגות.

יואל חסון: מה שאנחנו מקבלים בשורה התחתונה, אדוני היושב-ראש, זה שוק והטעיית ציבור הבוחרים.

יואל חסון: בעיקר מכיוון שיש לנו כאן יותר ממיליון עולים, שרבים מהם לא שולטים לגמרי באותיות העבריות, ויש גם אנשים מהמגזר הלא-יהודי שלא תמיד שולטים באותיות העבריות – ומבלבלים אותם.

מגלי והבה: אתה מתכוון לאלה שלא יודעים לזהות את האותיות בגלל בעיית קרוא וכתוב.

יואל חסון: אגב, במגזר הלא-יהודי יש אנשים שמצביעים בקלפיות שאין בהן תרגום לערבית.

יואל חסון: אנשים מתבלבלים, ומבלבלים אותם, נותנים להם פתקי הצבעה שלפעמים הם פסולים ולא נכונים.

יואל חסון: כמו שאני חושב שרק מי שמשתתף בבחירות – יש לי גם הצעת חוק כזאת, ואני מקווה שהיא תגיע להצבעה בקרוב – יהיה זכאי ליום חופשה מעבודה, כך זה עוד דבר שצריך לשפר בתהליך של הבחירות.

יואל חסון: לכן, שוב, אני מאוד מצטער שלא תתקיים הצבעה בסוף דברי.

יואל חסון: אני מקווה מאוד לשכנע את הממשלה ואת הקואליציה כולה לתמוך בחוק הזה ולנצל את הקדנציה הזאת, כמו שהכנסת עושה.

יואל חסון: לזכותה של הכנסת הזאת ייאמר שהיא הולכת לתהליכים נרחבים מאוד של שינוי שיטת הממשל; היא משפרת את השיטה הממשלית, הפרלמנטרית והפוליטית בישראל, כדי להבטיח מערכת טובה יותר ויציבה יותר.

יואל חסון: גם על הנושאים האלה חייבים לתת את הדעת, וצריך לצמצם עד כמה שאפשר את הטעויות בתחומים האלה.

יואל חסון: לכן, כמו שאמרתי בהתחלה, אני מקווה מאוד שבקרוב מאוד הצעת החוק הזאת תגיע להצבעה.

יואל חסון: אני רואה שיושב-ראש הקואליציה נכנס.

יואל חסון: אני מקווה מאוד לשכנע אותו ואת ועדת השרים.

אביגדור יצחקי: תסגור עם ש"ס - - -

יואל חסון: זה כבר סגור?

יואל חסון: היית אומר לי קודם.

יואל חסון: כבר סגרתי עם ש"ס.

יואל חסון: אביגדור יצחקי, אמרתי להם שזאת הפעם הראשונה שאני מרגיש כמו נציג האופוזיציה, שמעלה הצעת חוק בלי הצבעה בסופה, וזאת לא הרגשה נעימה.

יואל חסון: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

מגלי והבה: תשובה והצבעה במועד אחר.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/154/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס על מלגות סטודנטים בתארים מתקדמים), התשס"ו-2006, הצעת חוק פ/154, של חברת הכנסת אורית נוקד.

מגלי והבה: תשובה והצבעה במועד אחר.

מגלי והבה: בבקשה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, השר שמחון, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת לפניכם היא צעד חשוב בחיזוק המחקר האקדמי ובחיזוקה של ישראל כמעצמת מחקר.

אורית נוקד: על-פי ההצעה, סטודנטים לתארים מתקדמים שמקבלים מלגת קיום יהיו פטורים מתשלום מס הכנסה.

אורית נוקד: רבות דובר לאחרונה על בריחת מוחות מישראל, על העדר תקציבי מחקר באוניברסיטאות, על העדר תמיכה ממשלתית במו"פ, על מחסור במלגות ועוד.

אורית נוקד: הצעת החוק הזאת באה להיטיב עם סטודנטים לתארים מתקדמים, שמקדישים את חייהם למחקר ובעבור זה הם מקבלים מלגת קיום.

אורית נוקד: הסטודנטים האלה מעטים – מדובר על מאות עד אלפים בודדים, וגם גובה המלגות, כפי שאתם יודעים, אינו מרשים במיוחד.

אורית נוקד: גובה המלגות משייך את הסטודנטים למדרגת מס נמוכה יחסית, ועל כן לא צפוי שהכנסות המדינה ממסים ייפגעו פגיעה אנושה עקב החוק המוצע.

אורית נוקד: בחוק המוצע יש משום בשורה, יש אמירה צלולה ונחרצת שהמדינה תומכת בסטודנטים, תומכת במחקר, תומכת באקדמיה.

אורית נוקד: הצהרה כזאת היא חשובה ביותר, בפרט על רקע כל מה שאנחנו רואים היום – על רקע איומי הסטודנטים להשבית את הלימודים באוניברסיטאות בשבוע הבא, על רקע דוח-וינוגרד – אני מתכוונת לדוח-וינוגרד ולהחלטות בכל הקשור לסטודנטים.

אורית נוקד: ובכלל, חשוב מאוד לחזק את ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.

אורית נוקד: עד עכשיו העמדה של ועדת השרים היתה התנגדות להצעת החוק.

אורית נוקד: בכוונתי ליזום דיון חוזר, ואני מאוד מקווה שבשבוע הבא נוכל להביא את ההצעה להצבעה – ואני מקווה שהיא תעבור.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת אורית נוקד, ואנחנו מאחלים לה הצלחה.

מגלי והבה: כאמור וכמובן, תשובה והצבעה במועד אחר.

מגלי והבה: אני מבקש לאתר את חבר הכנסת רן כהן; הוא חשב שגברתי תדבר עשר דקות.

מגלי והבה: בינתיים יש הודעה למזכיר.

מגלי והבה: תעשו מאמץ, במזכירות, לאתר את חבר הכנסת רן כהן.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי חברי הכנסת יצחק גלנטי ומשה שרוני מבקשים להסיר את שמם מהצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – חנינת מחבלים), שמספרה פ/2117.

אריה האן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לאדוני המזכיר.

מגלי והבה: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אי-מינוי שר הרווחה

מגלי והבה: הצעה לסדר-היום שמספרה 2416 – הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אי-מינוי שר הרווחה.

מגלי והבה: סלח לי שאני קצת מחייך, כי הנושא עלה כמה פעמים.

יעקב אדרי: אני אשיב.

מגלי והבה: השר כבר השיב כמה פעמים.

רן כהן: המעלה אותו מעלה והמשיב אותו משיב.

מגלי והבה: יש פתגם, אדוני – בערבית: כשאתה זורק את הבצק, הוא לא נתפס ומשאיר סימן.

מגלי והבה: בבקשה.

רן כהן: אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש, ונדמה לי שבפתיחה שלך אמרת לפחות את מחצית הנאום שלי.

רן כהן: אני רוצה להתמקד בשני דברים, השר אדרי.

רן כהן: האחד, בכל התלאות סביב אי-מינוי שר הרווחה – ואני באמת לא בא לשפוט כאן אם זה לטובת העניין שראש הממשלה הוא שר הרווחה או לא לטובת העניין – דבר אחד אני יודע: זה לא שראש הממשלה אהוד אולמרט אמר:

רן כהן: אני רוצה להיות שר הרווחה כי אני רוצה לקדם את הרווחה.

רן כהן: כולנו יודעים שהוא הציע את זה ליהדות התורה, שזה עומד למשא-ומתן בתוך קדימה, בין קדימה לעבודה, בין קדימה, לעבודה ולגמלאים, ואפילו עם ש"ס.

רן כהן: כולם יודעים זאת.

רן כהן: ראש הממשלה לא אמר שזה תיק שהוא רוצה, כמו שרבין רצה להיות ראש הממשלה ושר הביטחון; הוא לא אמר שהוא רוצה להיות ראש הממשלה ושר הרווחה.

רן כהן: לא זה המעמד.

רן כהן: אילו זה היה המעמד, הוויכוח היה אחר.

רן כהן: אלא שבעצם אין שר רווחה במשרה מלאה.

רן כהן: בעניין הזה, לדעתי, הכנסת לא יכולה להיות אדישה למצב שבו נמסר דוח עוני על מיליון ו-630,000 עניים, מהם 755,000 ילדים מתחת לקו העוני, במצב שבו יש מצוקות נוראות וקשות, במצב שבו עדיין אין שיקום של הגליל והצפון בעקבות המלחמה, במצבים של מחלוקות ומצוקות איומות במדינה הזאת.

רן כהן: לגוף העניין, אי-אפשר שהמצב הזה יישאר בלי שר רווחה במשרה מלאה.

רן כהן: אבל אתה יודע מה, השר אדרי?

רן כהן: הרי זה ביזוי של הכנסת מה שאתם עושים.

רן כהן: תסלח לי, השר אדרי, שאני אומר את זה לך.

רן כהן: באמת, אתה האדם האחרון בממשלה שהייתי אומר לו את זה, כי אני יודע שאתה מוכן כל רגע להיות שר רווחה ואתה יכול להיות שר רווחה טוב.

רן כהן: אבל מבטיחים השכם והערב שיהיה ויהיה ומפרסמים בתקשורת וכל המפלגות – מפלגת העבודה: אנחנו לא יכולים לחיות בלי ששר הרווחה יהיה שלנו.

רן כהן: ש"ס אומרים: מה זאת אומרת?

רן כהן: זה ברור לגמרי ששר הרווחה צריך להיות מש"ס.

רן כהן: והגמלאים, בשלב מסוים, אמרו שהם יעזבו את הממשלה אם הם לא יקבלו את תפקיד שר הרווחה.

רן כהן: איפה כל הדבר הזה?

רן כהן: אני חייב להזכיר, ואני בטוח שיושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת יצחקי, יאמת את דברי.

רן כהן: אני כבר עמדתי כמעט לפני חודשיים, בסוף דצמבר, להעלות את הסוגיה של הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

רן כהן: אני מודה שזה איזה כלי פרלמנטרי.

רן כהן: זה לא איזה דבר אידיאלי.

רן כהן: הדבר האידיאלי זה מינוי שר רווחה.

רן כהן: אבל בתור כלי פרלמנטרי חשבתי שיהיה נכון שהכנסת תציב את העניין הזה כאתגר לממשלה על מנת שימונה שר רווחה.

רן כהן: בא אלי, בהגינותו, יושב-ראש הקואליציה ואמר לי: רן, תשמע, אני אומר לך, בשלושת השבועות הקרובים - זאת היתה תחילת השיחה, תיכף תראו איך גמרנו את זה - יהיה שר רווחה.

רן כהן: יש לי דיבור עם ראש הממשלה ואני אומר לך שיהיה.

רן כהן: אמרתי לו: אביגדור, איך אתה אומר לי את זה, אבל ראש הממשלה אומר את זה כל הזמן?

רן כהן: הוא אמר לי: אתה יודע מה?

רן כהן: אני אומר לך שאם עד סוף ינואר לא יהיה שר רווחה, אני אתמוך - או אולי לא אתנגד, אני לא זוכר את ההגדרה - אתמוך בהקמת ועדת חקירה כמו שאתה רוצה.

רן כהן: אמרתי לו: אביגדור, אתה יודע מה?

רן כהן: מאחר שאנחנו אנשי כבוד, אני מקבל את ההצעה שלך.

רן כהן: אמרתי לעצמי: אלוהים אדירים, אם אני יכול לגרום על-ידי ההצעה הזאת להאיץ את מינוי שר הרווחה בתוך חודש, שווה לי.

רן כהן: קיבלתי את ההצעה.

רן כהן: עמדתי להעלות שוב, זה היה על סדר-היום ב-31 בינואר האחרון.

רן כהן: בא אלי, בתוך המליאה, יושב-ראש הקואליציה, אביגדור יצחקי, ואמר לי: רן, הבטחנו חודש, לא?

רן כהן: החודש לא נגמר, עדיין אנחנו ב-31 בחודש.

רן כהן: אמרתי לו: אביגדור, בחייך, זה היום האחרון של החודש, אין שר רווחה.

רן כהן: הוא אמר לי: רן, התחייבנו.

רן כהן: מלת כבוד זה מלת כבוד, תעמוד בה.

רן כהן: אמרתי לו: אתה יודע מה?

רן כהן: אני עומד בה.

רן כהן: דחיתי.

רן כהן: אה, נדמה לי שבאותו יום היה המשפט של חיים רמון וזה העלה שהנה העניין גמור ועכשיו יהיה reshuffle בתפקידים, יהיה שר רווחה.

רן כהן: אמרתי: נו, באמת, להיות קטנוני עד כדי כך?

רן כהן: לא מתאים לי.

רן כהן: הסכמתי עם אביגדור ודחיתי את זה.

רן כהן: היום זה עולה עוד פעם.

רן כהן: האמינו לי, חברות וחברי הכנסת, אביגדור יצחקי - דיברתי אתו היום - לא מתכחש לכל הסיפור שלו ולהבטחה שלו.

רן כהן: אבל הלחצים ביומיים האחרונים מלשכת ראש הממשלה - הם ממש לא יודעים גבול.

רן כהן: אני מכבד את זה.

רן כהן: נמסר לי ממש לפני העלאת העניין, ברגע זה, על-ידי עוזר ראש הממשלה עובד יחזקאל, בשם ראש הממשלה, שהוא מתחייב שבשבוע הבא יהיה שר רווחה.

יעקב אדרי: מה נשאר לי להגיד?

רן כהן: תאמין לי, ממילא הממשלה שופכת עליך את כל הצרות, אתה תמצא מה להגיד.

רן כהן: זה מה שהוא אמר לי.

רן כהן: אבל הוא ביקש שאני אודיע את זה במקום להצביע.

רן כהן: אני לא מוכן.

רן כהן: אני עומד על כך שכנסת ישראל תאמר את דברה על העדר שר הרווחה, על משיכת הכנסת, על ביזוי משרד הרווחה, עובדי משרד הרווחה, ובעיקר כל האוכלוסייה שנזקקת למשרד הרווחה.

רן כהן: אלוהים אדירים, במה אתם מתעסקים?

רן כהן: מה, זה ויכוח עם ה"חמאס"?

רן כהן: עם אירן?

רן כהן: עם ה"חיזבאללה"?

רן כהן: מדובר על משרד הרווחה של מדינת ישראל, עם המצוקות האיומות שאתם יודעים אותן.

רן כהן: אם ראש ממשלה היה רוצה עכשיו שלא תהיה הצבעה - האמן לי, השר אדרי, אם הוא היה בא לכאן, היה עולה לבמה ואומר: אני, אהוד אולמרט, מתחייב בשבוע הבא להביא לכאן, לכנסת, שר רווחה, והוא מבקש ממני לדחות את ההצבעה, יכול להיות שהייתי נענה.

רן כהן: היום אין לי שום סיבה.

רן כהן: אני מציע שהכנסת תקבל את ההצעה הזאת.

רן כהן: לכל היותר, השר אדרי, יקרה דבר אחד: זה יעבור היום?

רן כהן: זה עובר לוועדת הכנסת.

רן כהן: ממילא ועדת הכנסת צריכה לקיים דיון, צריכה לגבש הרכב חברי כנסת לוועדת חקירה פרלמנטרית.

רן כהן: זה ייקח שבועיים, שלושה שבועות בוודאי, וזה ממילא בידי רוחמה אברהם.

לימור לבנת: ראש הממשלה לא התחייב לבג"ץ?

רן כהן: אם הוא היה מתחייב לבג"ץ, אני מעריך שהוא היה מקיים.

רן כהן: אני יכול לומר דבר אחד: ממילא אם היום ההצעה תעבור במליאה, ואני מקווה שהיא תעבור במליאה, אני אמתין עד השבוע הבא.

רן כהן: אם בשבוע הבא יהיה שר רווחה, אני מודיע עכשיו, מעל במת הכנסת, שאני אבטל את ההצעה הזאת.

רן כהן: זה הכול.

רן כהן: לא תקום ועדת חקירה.

אביגדור יצחקי: זה לא הסיכום.

רן כהן: זה הסיכום שלי.

יעקב אדרי: אני אעלה ואגיד כמה דברים ואולי תשתכנע.

רן כהן: תעלה ותדבר.

רן כהן: אני תמיד קשוב.

רן כהן: גם אחרי כל כך הרבה שנים בכנסת, אני עדיין חרד כל פעם שאני עולה לדבר ואני קשוב לכל מי שמדבר, לפחות בעניין שאני נוגע בו, בוודאי לדברים שנוגעים למדינת ישראל.

רן כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: אני מציע לתמוך בהצעה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית על העדר שר רווחה מאז הקמת הממשלה הזאת.

רן כהן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: יעלה השר יעקב אדרי.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת רן כהן, קודם כול אני רוצה לומר שכולנו רצינו, כולנו רוצים שהעניין הזה – בסדר, תהיה הסכמה.

יעקב אדרי: מכיוון שהכוונות של חבר הכנסת רן כהן הן באמת נכונות, טובות וראויות, בכל זאת אני מאמין שנגיע להסכם.

יעקב אדרי: כולנו רצינו, רוצים, ובאמת אני לא חשוד שאני לא רוצה שיהיה שר רווחה.

זבולון אורלב: למה לא מקיימים את הרווחה?

יעקב אדרי: אני רוצה לומר שבאמת ראוי ונכון היה ששר רווחה בישראל ימונה כבר - - -

רן כהן: עם הקמת הממשלה.

יעקב אדרי: נכון, בהחלט.

יעקב אדרי: עם זאת, אני רוצה לומר - חבר הכנסת רן כהן שותף לכמה עניינים שקשורים לעבודתו של ראש הממשלה כשר הרווחה בישראל - באמת, הוא עושה מאמצים גדולים מאוד ואני חושב שיש גם יתרון לזה שהוא שר הרווחה.

יעקב אדרי: מה לעשות?

יעקב אדרי: יש לעניין גם יתרונות.

יעקב אדרי: אתה יודע, שנינו יודעים בכמה נושאים ראש הממשלה, גם בעצם היותו שר הרווחה - המשרד לא ניזוק.

יעקב אדרי: להיפך, קיבלו תקציבים נוספים ותוכניות נוספות וסיוע נוסף בתחומים שיכול להיות ששר אחר, שר הרווחה, לא היה משיג אותם.

יעקב אדרי: מה לעשות?

יעקב אדרי: צריך לומר את האמת בקול רם.

יעקב אדרי: עם זאת, ראוי ונכון שיהיה שר רווחה כמה שיותר מהר.

יעקב אדרי: ראינו ששר משפטים מונה מהר, פעם אחר פעם.

רן כהן: אפילו רמטכ"ל.

יעקב אדרי: ראש הממשלה, מתוך כוונה נכונה וטובה, רצה למנות שר רווחה, להרחיב את הקואליציה – ולדעתי זה דבר נכון, שתהיה קואליציה רחבה.

יעקב אדרי: אבל בינתיים - - -

גדעון סער: - - - אבל היא מתפקדת מצוין.

יעקב אדרי: אני חושב שככל שהיא תהיה יותר יציבה - זה נכון לאור האתגרים שעומדים בפני המדינה.

גדעון סער: מתי תשתכנע שזה מספר שהקואליציה כבר התייצבה?

יעקב אדרי: אני חושב שהקואליציה יציבה, אבל רוצים שהיא תהיה רחבה עוד יותר.

יעקב אדרי: אני רוצה לציין, רבותי, שבשנת התקציב הזאת נוספו 2.903 מיליארדי ש"ח לתקציבים חברתיים.

יעקב אדרי: חבר הכנסת רן כהן, שבאמת עסוק בנושא הזה מעל ומעבר – וכולנו מעריכים את זה – יודע שנוספו תקציבים.

יעקב אדרי: התוכנית של פרופסור שמיד, שאתה מקורב אליה, בנושא של ילדים בסיכון, עומדת לקבל תקציבים גדולים מאוד השנה ובשנה הבאה.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שהתוכנית הזאת, שיוצאת ממש בימים אלה לדרך, תוסיף לצמצום הפערים ולטיפול בילדים בסיכון.

רן כהן: זה עוד לא בימים האלה.

יעקב אדרי: ימים אלה זה לא מחר, אבל זה יהיה.

יעקב אדרי: אנחנו יודעים שלא נעזוב את הנושא הזה עד שזה באמת יתחיל.

יעקב אדרי: להפרטת המעונות למפגרים, שם ניתנה תוספת תקציבים מיוחדת כדי שהנושא הזה יקבל את הטיפול הנכון והראוי.

יעקב אדרי: מכינים כרגע גם תוכנית חברתית גדולה מאוד בראשות האיש הממונה על כך, פרופסור עמנואל - -

זבולון אורלב: טרכטנברג.

יעקב אדרי: אני אפילו לא רוצה להגיד, שמא אני אסתבך בשם.

יעקב אדרי: זה באמת שם לא פשוט.

יעקב אדרי: אבל העיקר הכוונה והרצון של האיש שעושה בעניין הזה הרבה מאוד.

יעקב אדרי: אני רוצה לומר דברים ברורים מאוד, בהתחייבות מאוד ברורה לחבר הכנסת רן כהן, שפעל ללא לאות, שנושא מינוי שר הרווחה יסתיים בימים הקרובים, ולכל המאוחר בשבוע הבא.

יעקב אדרי: זאת הבטחתו של ראש הממשלה.

גדעון סער: בישיבת הפתיחה של כנס החורף הוא אמר שבתוך כמה ימים - - - והמציאות הוכיחה שראש הממשלה – אני מדבר בדיפלומטיות – לא דיבר אמת.

יעקב אדרי: לא, לא, לא.

יעקב אדרי: אני לא מקבל את זה, חבר הכנסת גדעון סער.

יעקב אדרי: ראש הממשלה אמר שהוא ימנה שר רווחה בהקדם.

גדעון סער: או שאין לו היכולת לעשות את זה, או שהוא ידע מראש שהוא מוליך שולל.

יעקב אדרי: לא, לא, וודאי שלא.

יעקב אדרי: אני לא מסכים למלים האלה – הוליך שולל.

יעקב אדרי: כוונתו של ראש הממשלה - - -

גדעון סער: לא אמרתי שהוא הוליך שולל.

גדעון סער: אמרתי: יכול להיות שהוא פשוט לא מסוגל - - - של מינוי שר הרווחה, כי בממשלה הזאת יש סבב תיקים כבר חודש וחצי.

מגלי והבה: חבר הכנסת סער, נאפשר לשר להמשיך.

יעקב אדרי: גדעון, כפי שאתה יודע, אני לא מפריע כאשר אתה מדבר.

יעקב אדרי: אז תן לי לסיים בבקשה, ולומר במלים פשוטות - - -

מוחמד ברכה: - - -

יעקב אדרי: אני רוצה לומר לכם דבר אחד: אני אמרתי שצריך למנות שר רווחה.

יעקב אדרי: יודעים את דעתי.

יעקב אדרי: אני אומר את זה פעם נוספת: נעשתה טעות שלא מונה שר רווחה.

גדעון סער: פה ניכרים דברי אמת.

גדעון סער: אי-אפשר למחוא מחיאות כפיים במליאה.

גדעון סער: אם היה אפשר, הייתי עושה את זה.

יעקב אדרי: עם זאת, ראש הממשלה, בהיותו שר הרווחה - המשרד לא ניזוק.

יעקב אדרי: להיפך, לא צמצמו והוא קיבל תקציבים נוספים.

גדעון סער: אז למה צריך למנות?

יעקב אדרי: בכל זאת, צריך למנות שר.

יעקב אדרי: טוב שיהיה שר.

יעקב אדרי: כאשר יהיה שר, הוא ממילא עושה עוד כמה דברים.

יעקב אדרי: הוא זה שלא נותן לקצץ והוא זה שמייצג את הממשלה בכל הנושאים.

יעקב אדרי: בכל מקרה, מוסכם על כולנו שטוב שיהיה שר.

יעקב אדרי: לפיכך, חבר הכנסת רן כהן, אני מבקש לאור זה שיש התחייבות חד-משמעית ונחרצת – גם של יושב-ראש הקואליציה אביגדור, שנמצא אתנו, גם שלי כשר המתאם וגם של ראש הממשלה, שהודיע שלכל המאוחר בשבוע הבא יהיה שר רווחה בישראל - הנה התחייבות.

יעקב אדרי: הנה, הרב גפני גם נכנס – בגללו היו העיכובים.

יעקב אדרי: בגללו התעכבו העניינים האלה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת רן כהן, אני מבקש שבהסכמה - - -

זבולון אורלב: אני שואל: אם לא - - - תהיה הסכמה של הקואליציה למנות - - -

יעקב אדרי: לא.

יעקב אדרי: יש הסכמה.

יעקב אדרי: יש הבנות עם חבר הכנסת רן כהן, ואני מאוד מקווה שהוא ייענה גם לבקשה שלי, שכן בכל זאת בשבוע הבא, בעזרת השם, ימונה שר רווחה.

יעקב אדרי: זבולון, אני מבקש.

יעקב אדרי: גם לי מותר פעם אחת לבקש מכם - - -

זבולון אורלב: מה אתה רוצה ממני?

זבולון אורלב: הצעתי לך להיות שר רווחה.

זבולון אורלב: אמרתי שאצביע בעדך.

גדעון סער: גם אני.

יעקב אדרי: אני מאוד מודה לכם על כך שאתם מציעים אותי.

יעקב אדרי: מה לעשות שלא אתם ממנים שר רווחה בישראל.

זבולון אורלב: תעמיד אותנו במבחן.

יעקב אדרי: אני מאוד מבקש.

יעקב אדרי: הרי יכולתי לומר לכם שרן יחליט.

יעקב אדרי: אני מבקש מרן, שהוא באמת גם ידיד וחבר – והיינו שותפים להרבה דברים בנושאים חברתיים: ראש הממשלה מתחייב, ואתם שומעים את זה בקולי, ואני מתחייב גם בשמו, שעד השבוע הבא, לכל המאוחר, ימונה שר רווחה בישראל, וטוב שתהיה הסכמה של כולנו לעניין הזה, ובא לציון גואל.

יעקב אדרי: אני מקווה שבשבוע הבא יהיה שר.

מגלי והבה: תודה לשר יעקב אדרי.

מגלי והבה: מה עמדתו של אדוני?

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, מאחר שאני נחוש מאוד בעניין מינוי שר רווחה בתפקיד מלא, ומאידך אני נגד זה שהכנסת תהיה ג'ונגל; ומאחר שהיתה הבנה אצל ראש הממשלה, ומהשיחה בא השר אדרי לומר את דבריו, וגם אביגדור יצחקי, שתמורת התחייבותו כאן מעל במת הכנסת שבתוך שבוע ימונה שר הרווחה, תמורת הבקשה שההצבעה תידחה בשבוע, אני רוצה לתת צ'אנס נוסף לראש הממשלה לעמוד בדיבורו, תמורת ההתחייבות של אביגדור יצחקי, שאם אין שר רווחה בשבוע הבא, גם הוא מצביע בעד הקמת ועדת חקירה.

יעקב מרגי: גם אני.

רן כהן: התחייבת.

יעקב מרגי: התחייבתי.

רן כהן: ברגע זה, גם חבר הכנסת מרגי, יושב-ראש סיעת ש"ס, ואני מקווה שגם מפלגת העבודה והגמלאים.

רן כהן: אבל אביגדור יצחקי אמר, ואני מצטט אמת, נכון?

משה גפני: זה רק בתנאי אחד: שעד השבוע הבא תישאר ממשלה.

רן כהן: שר רווחה - הוא התחייב.

רן כהן: אם לא תישאר, ועדת חקירה כבר לא תעזור.

רן כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: על-פי התקנון, אנחנו חייבים להצביע על כך שאנחנו דוחים את ההצבעה בשבוע, על-פי סעיף 93 לתקנון.

אמנון כהן: לכן אנחנו נצביע על דחיית ההצבעה בשבוע.

אמנון כהן: מי שמצביע בעד – זה בעד דחיית ההצבעה.

אמנון כהן: מי שנגד – נגד.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אני מבקש לשבת.

אמנון כהן: הצבעה מס' 16 בעד הצעת הממשלה - 25 נגד - אין נמנעים - אין הצעת הממשלה להשהות את ההצבעה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד - 25, נגד - אין, נמנעים - אין.

אמנון כהן: לכן, הכנסת אישרה את דחיית ההצבעה בשבוע.

אמנון כהן: דוח ועדת-זיילר וחילופי התפקידים במשטרת ישראל

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום בהצעות לסדר-היום מס' 2427, 2435, 2437, 2446, 2448, 2452, 2465, 2467, 2477 ו-2494 בנושא: דוח ועדת-זיילר וחילופי התפקידים במשטרת ישראל.

אמנון כהן: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להביע תחילה הערכה על עבודת הוועדה בראשותו של השופט זיילר.

מוחמד ברכה: אני חושב שבמנדט שהיא קיבלה ובנושאים שהיא חקרה היא עשתה באופן כללי עבודה טובה ועבודה מועילה.

מוחמד ברכה: אני חושב שגם השתלשלות האירועים שליוו את הצגת הדוח ובאו בעקבותיו, היא דבר מתבקש.

מוחמד ברכה: אבל בכל זאת, אני חושב שהוועדה פסחה בקלות דעת מסוימת על כל מה שקשור לאחריות של מח"ש, וכי מח"ש היתה צריכה לחקור את הדברים ולא לסגור תיקים.

מוחמד ברכה: גם היועץ המשפטי לממשלה הודיע אתמול בישיבת ועדת הפנים של הכנסת שהוא פותח מחדש כמה חקירות במח"ש כלפי שוטרים, וזה דבר שהוא נכון לאחר מעשה, אבל בכל זאת אני לא חושב שהדוח היה צריך להיות כל כך רכרוכי, כל כך מתחשב וכל כך מקל באחריות של מח"ש.

מוחמד ברכה: אני רוצה לקחת את הדברים למקום נוסף.

מוחמד ברכה: נושאים שנחקרו במסגרת ועדת-זיילר – גם הנושא של הסוללות, של הבטריות, של ערכות האב"כ, גם האחים פריניאן, גם מה שלא יהיה – זה עדיין לא מגיע לקרסולי העניין שהיה לפני כמה שנים, באוקטובר 2000.

מוחמד ברכה: גם אז, אחרי לחצים רבים, הוקמה ועדה – אומנם ועדת חקירה ממלכתית, שהיא חשובה יותר, בעלת מעמד חוקי גבוה יותר – ובכל זאת, אחרי שהוועדה פרסמה את מסקנותיה לא מצאו לנכון, ואף אחראי לא מצא לנכון לקום וללכת ולקבל אחריות, גם אם הוועדה הטילה מה שהטילה על כמה מהאחראים, מהשר לביטחון הפנים דאז ועד כמה קצינים במשטרה.

מוחמד ברכה: אף אחד לא קיבל אחריות.

מוחמד ברכה: העובדה ש-13 אזרחים נהרגו מירי של כוחות ביטחון של מדינת ישראל – זה לא הרעיד את אמות הספים במדינה.

מוחמד ברכה: 13 אזרחים הם לא סוללות, הם לא בטריות, שבגללן מתערערות כל אושיות המשטרה.

מוחמד ברכה: והעובדה – גם לאחר פרסום הדוח של ועדת-אור – מח"ש מצאה לנכון להודיע, בהסכמת פרקליט המדינה, על סגירת כל התיקים ועל כך שאין שום מקום להגיש כתב-אישום נגד אף אחד מאלה שהצביעה עליהם ועדת-אור ומאלה שמח"ש היתה צריכה להוציא אותם מתחת לאדמה בתור כאלה שירו באזרחים.

אמנון כהן: צריך לסיים, אדוני.

מוחמד ברכה: כן, אדוני.

מוחמד ברכה: לא ייתכן, שהיום, אחרי שבע שנים, עוד אין לנו קצה חוט, למעט דברים – ואני חייב לומר, למען גילוי נאות, דברים שאמר לי אתמול בסוף הישיבה של ועדת הפנים היועץ המשפטי לממשלה, שהבחינה המחודשת של התיקים של אירועי אוקטובר 2000 היא בשלב מתקדם ביותר, ואו-טו-טו מפרסמים מסקנות.

מוחמד ברכה: אבל שבע שנים אחרי האירוע, אף אחד לא התפטר, אף אחד לא נתן את הדין הציבורי – אני לא מדבר על דין פלילי, אני לא מדבר על דין משמעתי - אף אחד לא נתן את הדין הציבורי על העובדה ש-13 אזרחים נהרגו בידי כוחות הביטחון.

אמנון כהן: ומשפט אחרון.

מוחמד ברכה: אדוני השר לביטחון פנים, משהו מאוד מאוד מסריח בממלכת המשטרה במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

רן כהן: נדמה לי שאחריו אני.

אמנון כהן: אם התחלפת עם חבר הכנסת מרציאנו – כן.

רן כהן: - - -

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יצא לי להיות השבוע עשרה ימים בארצות-הברית; הופעתי שם, בין השאר, בחוגים שונים ומגוונים של החברה, לרבות בשתי מסיבות עיתונאים, כך שלא ברצוני, אף אחד לא מינה אותי ואפילו לא אני את עצמי - בכל זאת, חבר כנסת, נשאלתי הרבה מאוד שאלות על מה שקורה במדינתנו.

אברהם רביץ: השאלות נסבו בעיקר על הבעיות העיקריות שאנחנו דשים בהן, דנים בהן, מתמודדים אתן, כמו שאלות מדיניות, ביטחוניות; אירן עלתה על הפרק, ובאיזו מידה אנחנו באמת חוששים, וכו' וכו'.

אברהם רביץ: ואני, כחבר כנסת מן השורה – אומנם גם חבר בוועדת החוץ והביטחון – עניתי את מה שעניתי, ואני חושב שהיה לי גם צורך פה ושם להדוף התקפות שנבעו מחוסר ידע מתאים, מחוסר ידע בפרטים במיוחד, והבאישו את שמה של מדינת ישראל, ועשיתי כמיטב יכולתי.

אברהם רביץ: אבל היתה בעיה אחת שמולה נשארתי דומם ולא היתה לי תשובה – לא היתה לי תשובה מכל סוג שהוא.

אברהם רביץ: מדינת ישראל כנראה עדיין נתפסת, במיוחד בקרב היהודים שם, כמדינה שצריכה להיות אור לגויים; כמדינה שאמורה להעביר מסרים מוסריים, אידיאיים, של העם היהודי.

רן כהן: הם עוד זוכרים את זה.

רן כהן: פה שכחו.

אברהם רביץ: הם עדיין מצפים מאתנו להיות כאלה, והם מאוד מאוד מעוניינים להמשיך וליהנות מן הרעיון הזה שאכן הם יספגו אך טוב וחסד.

אברהם רביץ: ולא ידעתי לעמוד לפני הבושה שהם מתביישים במה שקורה אצלנו.

אברהם רביץ: אומנם, לא צריך לנסוע לארצות-הברית, מותר לנו להתבייש כאן, במדינה, אבל כשאתה חלק מכל ה"סמטוחה" הזאת, אין לך מספיק מרחק כדי להסתכל על מה שקורה פנימה ולהגיע למסקנות נדרשות.

אברהם רביץ: עד כדי כך, שהם הציעו לי כמה הצעות.

אברהם רביץ: היו להם בהיסטוריה האמריקנית, אדוני השר, היו להם כמה מאורעות בהיסטוריה שלהם בשנות ה-30, והם היו צריכים לטפל במכאובי החברה, ואז היה אדם איטלקי דווקא, ממוצא איטלקי, שקראו לו לה-גוורדיה, והוא עשה את מה שעשה כדי לנקות את מה שקרה בחברה האמריקנית בימים ההם.

אברהם רביץ: לא לפני זמן רב היה להם עוד אחד ממוצא איטלקי – רודולף ג'וליאני - שאותו כולנו מכירים, גם הוא עשה את מה שצריך לעשות.

אמנון כהן: נא לסיים, אדוני.

אברהם רביץ: אני אסיים מייד.

אברהם רביץ: ומתברר שלא הכול המשטרה.

אברהם רביץ: לא המשטרה.

אברהם רביץ: לא הצביעו על המשטרה.

אברהם רביץ: המשטרה היא משטרה, אבל מי שהיה הממונה על המשטרה – שם בדרך כלל ראשי העיריות ממונים על כוחות המשטרה – הפעילו, זה בתקופתו וזה בתקופתו, וניקו את השטח, והיום אפילו אני יכול להעיד: ניו-יורק נראית אחרת, הביטחון האישי שונה לחלוטין מזה שהיה לפני כמה שנים, לפני תקופתו של ג'וליאני.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו - חבר הכנסת רן כהן.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ועדת-זיילר מונתה לבדוק עניין אחד.

ג'מאל זחאלקה: היא קיבלה מסקנות, והן מסקנות ראויות ונכונות.

ג'מאל זחאלקה: אפשר והגיוני לחשוב שאם כל כך הרבה אנשים במשטרה היו מעורבים בפרשייה הזאת ונמצא יותר מדופי בהתנהגותם, גם אם היו נבדקות פרשיות אחרות המסקנות היו מביאות לעוד הדחות והיו חושפות מצב לא פחות חמור, ובמקרים מסוימים חמור יותר.

ג'מאל זחאלקה: אם ניקח למשל את עניין מח"ש, גם ראש מח"ש הנוכחי וגם קודמו בתפקיד היו מעורבים, לכאורה לפחות, אם לנקוט לשון משפטית, בהעלמת האמת, באי-חשיפת אמת, ברשלנות מכוונת בחקירה, בכל הקשור לחקירת השוטרים שהיו מעורבים ברצח 13 אזרחים ערבים באוקטובר 2000.

ג'מאל זחאלקה: יש דוח של ארגון "עדאלה" - "הנאשמים", שהוא כתב אישום חמור ביותר, מפורט לפרטי פרטים, ועד עכשיו הדוח הזה לא נבדק.

ג'מאל זחאלקה: אני בטוח, אדוני היושב-ראש, שאם תהיה ועדת חקירה לחקירת התנהגות המשטרה, גם מח"ש וגם המשטרה עצמה, ואם תהיה ועדה אובייקטיבית והגונה, המסקנות יהיו הרבה יותר חמורות מאלה שקיבלה ועדת-זיילר – על מי שהיה מעורב בזמנו, נתן את הפקודות, נתן גיבוי, ואחר כך החקירה השערורייתית של מח"ש, שהביאה לזיכוים של האחראים ושל המעורבים במאורעות אוקטובר 2000.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה המקום להמשיך עכשיו את התהליך.

ג'מאל זחאלקה: כי מה יקרה?

ג'מאל זחאלקה: מחר יגידו: היתה ועדת-זיילר, קיבלו את מסקנותיה, והכול טוב ויפה.

ג'מאל זחאלקה: ואז יקברו את האמת הכואבת של אוקטובר 2000, של מעורבות פיקוד בכיר במשטרה, שוטרים מן השורה וארגון מח"ש בסופו של דבר בזיכויים של אלה שהיו מעורבים בפשע של אוקטובר 2000, ואנחנו נשארנו עם פשע בלי פושעים מורשעים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת יעקב מרגי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השר דיכטר, חברות וחברי הכנסת, נדמה לי שאף שהצפי בדבר דוח ועדת-זיילר היה ממילא ברמת חומרה מאוד קשה, הממצאים של הדוח ופרטיו היו הלם מוצדק בחברה הישראלית, וכך אכן הוא התקבל בעיני רוב הציבור, אם לא כולו.

רן כהן: נדמה לי שהדבר הכי בלתי נסבל בשלטון דמוקרטי, בשלטון מוסרי, בשלטון שיש בו רמה אלמנטרית של ערכים, זה העירוב בין משטרה לשחיתות.

רן כהן: זה דבר שאי-אפשר לחיות אתו, כי המשמעות שלו היא חורבן של הגורם שצריך לשמור על שלטון החוק, המשטרה.

רן כהן: בלי משטרה אין שמירה על שלטון החוק.

רן כהן: לכן, נדמה לי שהמסקנות וגם המלים שנקט השופט זיילר מוצדקות לחלוטין מבחינת רמת החומרה שבה חברי הוועדה ראו את הדברים והפיצו אותם בציבור.

רן כהן: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שהבעיה הכי גדולה היא - מי אמר שהתופעה שהתגלתה בפרשה של ניצב-משנה יורם לוי היא באמת הפרשה היחידה.

רן כהן: זה היה במחוז הדרומי לפני כך וכך שנים.

רן כהן: מי אומר שזה לא קורה גם במחוז הצפוני וגם במחוזות אחרים, ולא רק לפני שמונה שנים אלא אולי כל שנה?

רן כהן: במקום שבו גוף צריך להתקיים ונכנסת בו תרבות השקר, תאוות הבצע, היכולת למכור את השלטון הנקי שנמצא בידי שומרי השלטון, שומרי החוק, גם על חשבון המדינה ועל חשבון אזרחיה; ברגע שבו הסרטן הזה נכנס לגוף שצריך לשמור על שלטון החוק, הגרורות – מי ידע עד לאן הן מגיעות.

רן כהן: נדמה לי, אדוני השר, שזה האתגר הכי גדול שלך בנושא הזה, לחשוף את כל המקומות שיש בהם גרורות, חלילה, של תרבות השקר, של העירוב, של שחיתות במשטרה ושל המשטרה בתוך עולם הפשע.

רן כהן: בלי עקירתם של הדברים הללו זה לא יכול לקרות.

רן כהן: השר דיכטר, קצת לא נוח להגיד לך את זה, אבל אין מה לעשות, כי אתה בא מגוף שתרבות השקר היתה בו פעם, והיה אסון בתולדות מדינת ישראל, ואתה יודע שבלי עקירתו אי-אפשר לקיים לא ביטחון, לא מוסר, לא ערכים, לא נורמות.

רן כהן: היום אתה ממונה על המשרד הזה, ואין לך דרך אחרת אלא להיות מעורב אישית בעקירת התרבות הזאת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהמפכ"ל קראדי החליט נכון.

רן כהן: לעניות דעתי, לא היתה שום דרך אחרת אלא החלטתו זו, ואני חושב שהוא עשה נכון, אף שקרוב לוודאי שהרגשתו האישית היא לא שמחה וששון.

רן כהן: אבל אלה הנורמות ואלה הכללים שאנשים הגונים חייבים לאמץ, ובמקום שיוליכו אותו כמעט כמו סחבה בשוק, טוב שהוא הסיק את המסקנות ועשה את זה.

רן כהן: לעניות דעתי, הבעיה הגדולה עכשיו היא איך מבריאים את משטרת ישראל מכל הפגעים ומכל החוליים שנתגלו בה.

רן כהן: פשוט זה לא יהיה.

רן כהן: זה גם לא יהיה רק בהחלפת מפכ"ל, זה יהיה חייב להיות בסדרה מאוד אינטנסיבית של reshaffle של תפקידים, שאנשים לא ישמרו לעצמם את הנחלות שעליהן הם חולשים, שאולי הפשע נמצא שם.

רן כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת אריה אלדד.

אביגדור יצחקי: ההצעה היא שנצא כולנו מהמדינה.

רן כהן: השר הבין גם דברים שלא אמרתי.

רן כהן: זה מה שחשוב.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, רבות דובר על מסקנות ועדת-זיילר.

יעקב מרגי: אומנם ועדת-זיילר קמה בעטיה של פרשת האחים פריניאן, אבל כולם יודעים שבארגון גדול שמתחכך עם פשיעה כמו המשטרה ומשתמש בה לעתים קרובות ומשתמש בה נגדה עצמה, יכולות לקרות תקלות חמורות, שאסור שיקרו ואסור לנו להשלים אתן.

יעקב מרגי: מסקנות ועדת-זיילר היו ברורות וחדות לגבי כל מה שקשור באחים פריניאן וניצב-משנה יורם לוי.

יעקב מרגי: היא לא היתה ברורה לגבי המפכ"ל, מלבד עמדת יושב-ראש הוועדה, כמובן, שבחר להדגיש זאת בדבריו.

יעקב מרגי: הוא היה בדעת מיעוט וסבר אחרת - שיש להדיח את המפכ"ל.

יעקב מרגי: מסקנות ועדת-זיילר טלטלו את משטרת ישראל טלטלה קשה.

יעקב מרגי: אני תקווה שראשי הארגון אכן יעשו הכול על מנת להבריא את המערכת, לרענן נהלים ולשנות נהגים.

יעקב מרגי: מכובדי כבוד השר, אני רוצה לנצל הזדמנות זו ולברך את המפכ"ל היוצא על שנות השירות הרבות בזרועות הביטחון השונות של מדינת ישראל, על קבלת ההחלטה הנכונה והטובה הן מבחינתו והן מבחינת המשטרה ומדינת ישראל.

יעקב מרגי: עמדה לו כל הזכות להתמודד עם הדברים ולנסות להפריך אותם אחד לאחד.

יעקב מרגי: אין לי ספק שחלק גדול מהדברים שנאמרו עליו הוא היה מפריך ומוכיח אחרת.

יעקב מרגי: המפכ"ל היוצא בחר לשאת באחריות באומץ ובגאון, והוא ראוי לכבוד ולהערצה.

יעקב מרגי: לסיכום, מכובדי השר, אני רוצה לומר לך שנפלה בחלקך הזכות להיות השר לביטחון פנים לאחר ועדת-זיילר.

יעקב מרגי: דע לך, את המצב של משטרת ישראל יתבעו ממך גם לאחר מכן ויתבעו ממך לתקן את כל החוליים של המשטרה לדורותיה, כי הציבור עבר עם המשטרה טלטלה קשה.

יעקב מרגי: הציבור מבין ומצפה שהמשטרה שלאחר דוח-זיילר צריכה להיות שונה מזו שהיתה לפני דוח-זיילר, יהיו הסיבות אשר יהיו.

יעקב מרגי: אדוני השר, אני רוצה לשתף אותך קצת ברחשי לבו של העם, שאתה מכיר אותם.

יעקב מרגי: רמת הביטחון האישי של אזרחי ישראל בשפל המדרגה.

יעקב מרגי: רמת הפשיעה והאלימות גבוהה מאוד – אלימות נגד ילדים וקשישים; רמת הפשיעה הכלכלית הולכת ומשתכללת – דמי חסות ופריצה לעסקים.

יעקב מרגי: לצערנו הרב, המושג שהכול שפיט הושאל שם ונהיה - הכול סחיט.

יעקב מרגי: כבוד השר, על המשטרה מוטלות מטלות רבות שלא היו מנת חלקה בעבר.

יעקב מרגי: המשטרה צריכה לעבור רה-ארגון כללי והפרדת תחומים, כדי שתחום אחד לא יבוא על חשבון תחום אחר.

יעקב מרגי: זו ההזדמנות שנפלה בחלקך.

יעקב מרגי: אנחנו נהיה לאוזן קשבת ונתמוך בך במאבק שלך מול הממשלה להשיג משאבים ולשכלל את משטרת ישראל, ואני תקווה שפרשיות כגון אלה לא יהיו מנת חלקנו עוד.

יעקב מרגי: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חברת הכנסת רונית תירוש.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ועדת-זיילר עשתה עבודה מצוינת, שראויה לכל השבחים, אבל הלוואי שהייתי בטוח שהמסקנות שלה נוגעות רק לפרשת פריניאן.

אריה אלדד: פרשת רשות המסים היא עוד הוכחה שהריקבון מתפשט בגוף הזה ששמו מדינת ישראל.

אריה אלדד: כבר לא מדובר באיזה פקיד שמקבל שוחד מקבלן או מאיש עסקים.

אריה אלדד: המחלה התפשטה בכל המערכות של הגוף השלטוני שלנו, והגרוע ביותר, במערכות שאמורות לשמור על החוק.

אריה אלדד: ישראל חולה באיידס של שחיתות.

אריה אלדד: אדם בריא, כאשר חודר חיידק לגופו, יש לו מערכת חיסון שיכולה לזהות את הגוף הזר הזה, לייצר נוגדנים נגדו ולחסל אותו.

אריה אלדד: חולה איידס, אם נגיף ה-HIV חודר לגופו, הוא חודר אל תוך מערכת החיסון וגורם לה לייצר נגיפים, במקום לייצר נוגדנים למחלה.

אריה אלדד: כך קורה למדינה שהפשע חודר למערכות אכיפת החוק שלה, והן מתחילות לייצר פשע במקום להילחם בו.

אריה אלדד: מה ראינו בפרשת רשות המסים?

אריה אלדד: ראינו מקרה שסוכן של רשות המסים נרצח, אבל המשטרה סוגרת את התיק הזה בתוך שעות עם הגדרה שמדובר בהתאבדות.

אריה אלדד: ראינו תיק של 500 עמודים על השחיתות במערכת רשות המסים שמוגש לפרקליטות, והפרקליטות סוגרת אותו בתוך שלושה ימים, אחד מהם שבת, בהגדרה של "אין אשמה".

אריה אלדד: ראינו את אלה שהתלוננו על השחיתות ברשות המסים כשהם מגישים תלונות לנציבות שירות המדינה ולמחלקה לחקירות שוטרים.

אריה אלדד: הם עצמם מוצאים עצמם נאשמים, חייבים לענות על תלונות נגדם.

אריה אלדד: אני מאשים שמערכות אכיפת החוק במדינת ישראל הן עצמן התחילו לייצר פשע ושחיתות.

אריה אלדד: אפשר להילחם בתופעות הללו.

אריה אלדד: צריך אדם אחד שינקה את האורוות הללו, אבל כאשר ראש הממשלה, שצריך לעמוד בראש מבצע הניקיון הזה, הוא עצמו עומד בפני האשמות פליליות בקרוב, ומאוד מעניין אותו לדעת מי יהיו המפכ"ל וסגן המפכ"ל שירכיבו את צוות החקירה שלו - אולי איחרנו ואולי צריך יהיה להחליף בראש ובראשונה את הראש, לפני שאפשר יהיה לנקות את האורוות הללו.

אריה אלדד: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת רונית תירוש, ואחריה - חבר הכנסת יורם מרציאנו.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אני רוצה לחלק את דברי לשני חלקים.

רונית תירוש: בחלק הראשון אתייחס לפרשה בעקבות דוח ועדת-זיילר, ובחלק השני אתייחס לכוונה למנות את רב-גונדר גנות.

רונית תירוש: אני חייבת לומר שההשתלשלות התמוהה של החקירות, מפרשת הסוללות שנגנבו דרך העדות שנתן השוטר בן-אור, שגם הוא נרצח בהמשך, וכלה בעבריינים שלקחו חלק ברצח של בוחבוט – וכו' וכו', ולא ניכנס כאן לפרטים – מראה תרבות של ראש קטן במקרה הטוב, ובמקרה הפחות טוב שיבוש הליכי חקירה.

רונית תירוש: אני חושבת שהגבולות של השוטרים, במסגרת השיטות שהם משתמשים בהן להשגת מידע מודיעיני כזה ואחר, מיטשטשים בין הפושעים והעבריינים עצמם לבין כוחות המשטרה לסוגיהם.

רונית תירוש: לפיכך, וגם כיוון שהיחסים בין השוטרים בינם לבין עצמם הם מאוד קרובים – הם גם יוצאים למבצעים משותפים ועובדים לעתים יחד בעבודה סיזיפית, קשה ושוחקת – הייתי מציעה לשר לביטחון פנים להוציא לגמרי את המחלקה לחקירות שוטרים מהמשטרה, שתהיה גוף חיצוני לחלוטין, כמי שאין לו נגיעה לשוטרים עצמם.

יעקב מרגי: גם ממשרד המשפטים.

רונית תירוש: גם ממשרד המשפטים.

רונית תירוש: להוציא אותה, עד כדי כך שלא יימצא בגוף הזה ולו נציג אחד של השוטרים, ואפילו לא שוטרים לשעבר.

יעקב מרגי: זו הנקודה.

רונית תירוש: זה בדיוק העניין.

רונית תירוש: הרי דיברתי על יחסים אנושיים, מובנים לפעמים וטבעיים.

רונית תירוש: קשה לחקור חברים לשעבר וחברים של חברים, ולכן זו הצעתי.

רונית תירוש: אני לא אכנס לדקויות, אני מקווה שהכוונה הובהרה.

רונית תירוש: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו הוא הנושא של רב-גונדר גנות.

רונית תירוש: ככל שקראתי, ואפילו שמעתי שרים לשעבר במשרד לביטחון פנים, הם מעידים רק טובות על רב-גונדר גנות.

רונית תירוש: הוא אדם משכמו ומעלה, למעט אותה עובדה עצובה שחטא בעניין כזה ואחר של שוחד – גם בזה אני לא רוצה להיכנס לפרטים.

רונית תירוש: אני גם לא אדבר על זה שמלאו 13 שנה ובר-מצווה לנושא.

יורם מרציאנו: הוא זוכה.

אמנון כהן: אין כרגע דיון, היא סיימה את הזמן שלה.

רונית תירוש: יש מה שנקרא כשר אבל מסריח.

יורם מרציאנו: - - -

רונית תירוש: אני רוצה לבקש מהשר שינהג בחוכמה – איך אומרים, תהיה חכם ולא רק צודק - אני מתקשה לראות איך אתה מחנך את הציבור היום שלא לשפוך את דמו של איש.

רונית תירוש: בהלכה אומרים: מודה ועוזב ירוחם.

רונית תירוש: במקרה הזה אף אחד לא ירחם, ואף אחד לא ישכח, ואף אחד לא יסלח.

רונית תירוש: הייתי מצפה שאתה תצפה את זה מראש, אף שאני יודעת שרצית לנסות ולהטמיע בתוכנו סוג של ערך אחר.

רונית תירוש: נראה שאנחנו לא בשלים לכך ונצטרך לוותר על שירותיו של רב-גונדר גנות.

רונית תירוש: לצערי הרב, באת לברך ויצאת מקלל, משום שהוא רק ניזוק כתוצאה מההמלצה שלך.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יורם מרציאנו, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר לביטחון הפנים, חברי חברי הכנסת, בעקבות מסקנות ועדת-זיילר, שהיו חמורות ביותר, באתי לכאן היום ויש לי ביקורת על הרבה מאוד מהדברים שנעשים במשטרת ישראל.

יורם מרציאנו: אני פונה אליך, השר לביטחון פנים, ואומר שאני מאוד מעריך את עמידתך האיתנה ביום ראשון בלילה אחרי פרסום המסקנות, עם תשובות מהירות, עם המשך עבודה מסודר, עם תוכנית עבודה מסודרת שבה היית מוכן לדוח כזה.

יורם מרציאנו: עוד באותו ערב, כשידעת שהמפכ"ל מתפטר, מינית מפכ"ל חדש, סגן מפכ"ל חדש, המלצת לסגן המפכ"ל ללכת לשירות בתי-הסוהר.

יורם מרציאנו: לא נתת למערכת, שזקוקה היום לרענון שורות, להיטלטל, ובסופו של דבר הניזוקים העיקריים היו אזרחי מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: אבל מה לעשות, אם לא היית עושה את זה – ואני שומע היום את המבקרים שאומרים: מה היה קורה אם הוא היה מחכה יום-יומיים, היה קצת שוקל וחושב - אז היו תוקפים אותך על כך שלא החלטת מהר.

יורם מרציאנו: אם לא היית ממנה את גנות, אני מבטיח לך שהיית ממנה את מיקי לוי ואז היו אומרים לך – ואני לא מהמפלגה שלך ושל אולמרט - שהוא חבר של אולמרט ולכן הוא מינה אותו.

יורם מרציאנו: אני רוצה לומר לך, אדוני, שהוצאתי את קורות חייו של יעקב גנות.

יורם מרציאנו: אדם בעל עיטור המופת, לוחם, שכל מי שמדבר עליו אומר בנשימה אחת שהוא קצין מוערך ומצטיין שבכל מקום שנגע - הצליח.

יורם מרציאנו: רבותי, איפה היו כל אותם המבקרים כאשר במערכת לא פחות חשובה ממשטרת ישראל, שירות בתי-הסוהר, הוא מונה להיות נציב שירות בתי-הסוהר?

יורם מרציאנו: ויש אומרים שהיה נציב טוב.

יורם מרציאנו: יש אומרים שהקים את משטרת ההגירה והפך אותה לשם דבר.

יורם מרציאנו: יש אומרים שהיה ראש אגף התנועה במשטרת ישראל ועשה עבודה מצוינת.

יורם מרציאנו: גברתי, חברת הכנסת רונית תירוש, מותר לאדם במדינת ישראל להיות חשוד, אבל עוד יותר מותר להיות מזוכה.

יורם מרציאנו: אבל גם כשאדם מזוכה – הרי בסופו של דבר צריך לרשום משהו בפרוטוקולים וכתבו איזו הערה על אדם, לפני 13 שנה.

יורם מרציאנו: הוא זוכה בבית-המשפט העליון והיום אנחנו רודפים אותו על כך שזוכה.

יורם מרציאנו: כלומר, אם אתה לא מורשע, זה לא בסדר.

יורם מרציאנו: אם אתה מזוכה – קל וחומר.

יורם מרציאנו: לכן אני אומר, אדוני השר לביטחון הפנים, דווקא עכשיו, בעצם הימים אלה – ויש לי ביקורת על מה שקורה במשטרת ישראל, ולדעתי, צריך לרענן שם את השורות - צריך להחזיר את הביטחון האישי לאזרחי מדינת ישראל, צריך שמשטרת ישראל תעסוק יותר בפשיעת הרחוב ותפסיק לחפש כותרות.

יורם מרציאנו: טוב עשית שפעלת מהר ואתה מחזיר את היציבות למערכת המשטרה.

יורם מרציאנו: כה לחי ותבורך.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים - חבר הכנסת מיכאל איתן.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, רבותי חברי הכנסת, נאמר ופורסם בתקשורת, כי מול עיניהם של חברי ועדת-זיילר, תוך כדי עבודה, עמד המודל של ועדת-אור לחקר התנהלות המשטרה בהפגנות אוקטובר 2000, שבהן נהרגו, נרצחו, 13 ערבים אזרחי מדינת ישראל.

אחמד טיבי: מייד עם פרסום דוח ועדת-זיילר אמרתי לתקשורת, באופן אינסטינקטיבי, שאני בטוח שהמסקנות החמורות של ועדת-זיילר ייושמו מייד בשל שני דברים: א.

אחמד טיבי: בשל דעת קהל ועיתונות שתהיה מגויסת כדי ליישם את המסקנות; ב.

אחמד טיבי: בשל מעורבות והכרעה של מקבלי ההחלטות.

אחמד טיבי: כך גם קרה.

אחמד טיבי: אמרתי שזה קורה בניגוד למה שהתרחש בוועדת-אור, שההחלטות שם, אף שהתקבלו על-ידי גוף משפטי רם יותר מאשר ועדת-זיילר, לא יושמו.

אחמד טיבי: להיפך, בחלק מההחלטות הפרסונליות נעשו דברים הפוכים.

אחמד טיבי: אמרתי אז, ואני לא יכול לברוח מהמחשבה ומההשוואה, שפה מדובר במחדל מול יהודים ושם מדובר בהרג אזרחים ערבים.

אחמד טיבי: זה מנקר בי, מנקר בנו, צובט אותנו, מכעיס אותנו מאוד, שיש מערכת שיקולים שונה כאשר מדובר בהחלטות לגבי אותו גוף שלטוני, משטרת ישראל, על עבירות הרבה יותר חמורות.

אחמד טיבי: ועדת-זיילר במה דנה?

אחמד טיבי: ביורם לוי, פריניאן וסוללות.

אחמד טיבי: מסתבר שיש השתוללות חמורה ביותר.

אחמד טיבי: בוועדת-אור מדובר בהרג ורצח 13 אזרחים, פציעת עשרות ותיאום עדויות.

אחמד טיבי: חמור ביותר.

אחמד טיבי: שימוש בצלפים, ירי בגב של אנשים.

אחמד טיבי: ועדת-אור החליטה מה שהחליטה, ובסוף אתה מסתכל ורואה שחלק מהמורשעים בוועדת-אור קודמו למעשה.

אחמד טיבי: מישהו מתאר לעצמו שתת-ניצב יורם לוי יקודם במשטרה?

אחמד טיבי: מישהו מתאר לעצמו?

אחמד טיבי: הרי מי שיקדם אותו לא יישאר יום בתפקיד.

אחמד טיבי: מה, עיתוני הערב ייתנו לו לישון בלילה?

אחמד טיבי: דעת הקהל תסבול את זה?

אחמד טיבי: אבל מי שפוגע ויורה באזרחים ערבים דינו סובלנות, הבנה לסיטואציה, להפגנות.

אמנון כהן: ומה אתה מבקש מהשר, לסיום, אדוני?

אחמד טיבי: אני משמיע את זעקת כלל הציבור הערבי, שמרגיש דווקא כאשר שלטון החוק מיושם, כאשר השר לביטחון פנים אמר במסיבת עיתונאים: אני מיישם את הדוח.

אחמד טיבי: הוא לא רק אמר, אלא אפילו ביצע.

אחמד טיבי: דרך אגב, אז הוא כבר קרא את התוצאות.

אחמד טיבי: דרך אגב, מי שאמר שהשר החליט בתוך שעה על פיטורי מפכ"ל ומינוי מפכ"ל אחר, או שהוא תמים או שהוא מטומטם.

אחמד טיבי: הרי מדובר בהחלטה שמתבשלת כבר שבועות.

אחמד טיבי: השר לביטחון פנים אפילו פנה ליועץ המשפטי וביקש את חוות דעתו.

אחמד טיבי: זו לא שליפה מהמותן, זו החלטה שקולה.

אחמד טיבי: הוא ידע לאן פניה של ועדת-זיילר, הוא גם ראה מה מצב המשטרה לפני ועדת-זיילר.

אחמד טיבי: לכן, מה אנחנו מבקשים?

אחמד טיבי: שהתיקים שעומדים מול מח"ש, אדוני היושב-ראש, שלפי ועדת-זיילר מתברר שהיא חלק מהסירחון וחלק מההתנהלות הלקויה, הלא-תקינה - לכן צריך לאזרח אותה.

אחמד טיבי: לכן, בזמנו, הצענו הצעת חוק, אדוני היושב-ראש - - -

אמנון כהן: יש מתנגדים.

אחמד טיבי: נכון, הממשלה מתנגדת, ואני מקווה שהבית יתמוך מימין ומשמאל.

אחמד טיבי: איך אפשר ששוטרים או שוטרים לשעבר התלויים כמעט בכל דבר בחייהם באלה הנמצאים תחת השגחתם, חקירתם, ביקורתם, הם אשר ינהלו את החקירות האלה?

אחמד טיבי: התוצאה, כמו שאנחנו רואים גם בוועדת-אור וגם בוועדת-זיילר - שערורייה אחת גדולה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מיכאל איתן, אחרון הדוברים.

אמנון כהן: ישיב השר אבי דיכטר.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, דוח ועדת-זיילר מראה לנו שוב משהו מאוד אנושי אבל מאוד מטעה.

מיכאל איתן: כמה טונות של נייר ודפוס ומלל הושקעו בימים האחרונים בעקבות דוח ועדת-זיילר.

מיכאל איתן: וכל-כולו, דוח ועדת-זיילר, במה הוא מטפל?

מיכאל איתן: בפרשה, אולי קשה, אבל נקודתית; מקרה אחד שסביבו היו עוד כמה פרשיות.

מיכאל איתן: אני שואל את עצמי אם אנחנו, שרואים את מערכת אכיפת החוק במדינת ישראל, לא חושבים לרגע אחד שיש משהו מעוות בפרופורציות של הלהט, של הדיונים, של הכותרות הענקיות בין מה שחשפה ועדת-זיילר במקטע קטן של מערכת אכיפת החוק לבין מה שאנחנו רואים ומקבלים בדיווחים, שכל תלמיד חמישי במדינת ישראל היה חשוף לאיומים ולסחיטות ולאלימות; שילדים הולכים לבתי-הספר, למערכת החינוך, עם כלי נשק להגנה עצמית; שקשישים לא יכולים לישון בלילה בשקט כי הפשע משתולל ומגיע עד לבתים שלהם; שברחובות בני-נוער הולכים לדיסקוטקים וחוזרים עם סכינים בגב, אם הם חוזרים בכלל.

מיכאל איתן: אין לנו פרופורציות?

מיכאל איתן: אנחנו חושבים שנפתור הכול על-ידי זה שנזיז אדם מפה ונזיז אדם משם.

מיכאל איתן: וצריך להזיז, אבל איפה העיקר?

מיכאל איתן: איפה הגישה המערכתית למה שקורה היום במערכת אכיפת החוק, ונתחיל בזה שאין ביטחון ברחוב לכל אחד ואחד מהאנשים שהולך בו.

מיכאל איתן: אין שוטר, אין תביעה.

מיכאל איתן: אדוני השר, אתה יודע שלפני שנכנסת לתפקידך, במחוז תל-אביב, בשנה שעברה, 13,000 תיקים שנפתחו לאחר שהמשטרה תפסה את העבריינים, שכן עשתה את החקירות, שהוציאה אלפי שקלים להביא אותם לגיבוש ולהגשה לכתב אישום - 13,000 תיקים כאלה זרקו לפח.

מיכאל איתן: אתה יודע למה, אדוני השר?

מיכאל איתן: אני אגיד לך: כי מפקד היחידה של התביעה אמר לי: , יש לי למעלה מ-20,000 תיקים כאלה, ובכל שנה אני מקבל כמה אלפים, ואני יכול להגיש תביעה בכמה אלפים פחות.

מיכאל איתן: אז במקום שייערם עוד ועוד עשיתי מבצע וזרקתי את הכול לפח.

מיכאל איתן: בשביל מה אני צריך סתם תיקים, ומטילים עלי עומס גדל והולך?

מיכאל איתן: נלך הלאה.

מיכאל איתן: נגמר עניין התביעה שהוא בכי רע - - -

אמנון כהן: הזמן שלך נגמר.

מיכאל איתן: אני מסיים.

מיכאל איתן: נלך לבתי-המשפט.

מיכאל איתן: העבריין שהכה והרביץ, שכבר הגישו תיק נגדו ולא זרקו את התיק שלו לפח – איזה עונש הוא מקבל, כדי שהסביבה שלו תדע שזה לא משתלם?

מיכאל איתן: חולפות שנים.

מיכאל איתן: נלך הלאה.

מיכאל איתן: שלחו אותו לבית-הסוהר.

מיכאל איתן: אדוני השר, אתה יודע יפה מאוד שהיום עבריינים בישראל, ששלחו אותם לבתי-סוהר, רק בגלל המצוקה בבתי-הסוהר יושבים פחות.

מיכאל איתן: לא רק שליש הם מקבלים הנחה, אלא אין לנו מקום בבתי-סוהר אז אומרים להם: אתה נשפטת לכך וכך?

מיכאל איתן: תלך כמה חודשים קודם, לא מפני שהוא לא צריך לשבת, אלא כי אין לנו מקום בבית-הסוהר.

מיכאל איתן: אדוני השר, תרשה לי להודיע לך, שבעוד שלוש שנים המצוקה תהיה פי כמה וכמה יותר גדולה.

מיכאל איתן: אני אסיים ואומר, כי אני לא יכול להתאפק: שמעתי הבוקר את אחד המוכיחים בשער, כמוני אולי, אבל בדעה אחרת בעניין הזה אומר: מה זה, פוגעים בכבוד האדם אם הכלאי בבית-הסוהר יהיה אדם פרטי, כי הוא צריך להיות איש המדינה.

מיכאל איתן: אני שואל את אותו אדם שכל כך דואג לכבוד האדם: המדינה מנהלת את בתי-הסוהר, אנשים ישנים שם על הרצפה - איפה הכבוד שלהם?

מיכאל איתן: אני מסכם ואומר שלכל אורך המערכת יש לנו בעיה וצריך להקים ועדת חקירה ממלכתית - אולי זיילר יעמוד בראשה - לא לנקודות אלא להיערכות שונה ושינוי בסדר העדיפויות, בתקציבים ובכוח-האדם.

מיכאל איתן: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני השר לביטחון פנים אבי דיכטר ישיב על כל ההצעות לסדר-היום.

אמנון כהן: אולי תתייחס גם לאזרוח המח"ש, אף שזה לא במשרד שלך.

אמנון כהן: אבל ידוע לי שכשהעליתי את הצעת החוק, גם משרדך מאוד התנגד לה, ונאמר לי אחר כך שהתחיל תהליך בעקבות דוח מבקר המדינה.

אמנון כהן: אם יש לך מעט נתונים, תתייחס לזה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, שואלים נכבדים, כל מי שסבור שאנחנו מדינה מושחתת - תרשו לי לתקן אותו, אנחנו לא מדינה מושחתת.

אבי דיכטר: כל מי שסבור שיש לנו משטרה מושחתת – תרשו לי לתקן אותו, אין לנו משטרה מושחתת.

אבי דיכטר: כל מי שסבור שיש לנו משטרה של עבריינים או שיש במדינה תרבות עבריינית - אני מרשה לעצמי לתקן אותו: אין לנו משטרה עבריינית ולא תרבות עבריינית.

אבי דיכטר: יש לנו, לעתים, אנשים שהם עבריינים גם במשטרה.

אבי דיכטר: יש לנו לעתים אנשים מושחתים גם במשטרה.

אבי דיכטר: כמו בכל ארגז של תפוחי-זהב, אנחנו מוצאים מדי פעם תפוח רקוב.

אבי דיכטר: אגב, תפוח רקוב זה לא דבר שלמשטרה יש עליו מונופול.

אבי דיכטר: אנחנו, לצערי, מוצאים את זה גם בארגונים אחרים, לרבות בארגוני פאר של מדינת ישראל, והם מתחלפים ב-58 שנות המדינה.

אבי דיכטר: מדי פעם מישהו אחר לוקח את ההובלה כארגון פאר, ואני מקווה שבסופו של דבר יהיו כולם ארגוני פאר.

אבי דיכטר: לצערי, מדי פעם אנחנו עדיין מוצאים תפוחים רקובים, והיכולת למצוא אותם בזמן ולהוציא אותם בזמן, זה אולי סוד העניין של ארגונים טובים, שיודעים לשמור גם על תרבות ארגונית וגם על משמעת מבצעית.

אבי דיכטר: מדינת ישראל, למי שנחרד מהאמירה או מתלהב מהאמירה, אני קובע עובדתית שהיא לא סיציליה.

אבי דיכטר: אין לנו שפה רשמית שמדוברת בסיציליה, אין לנו התנהגות רשמית שמתנהגים בסיציליה ואנחנו לא באווירה של סיציליה.

אבי דיכטר: בשום פנים ואופן לא.

אבי דיכטר: אנו רחוקים מסיציליה מרחק רב מאוד.

אבי דיכטר: שמעתי גם מחברי הכנסת שעלו לכאן, לדוכן, משפטים די קשים.

אבי דיכטר: אז תרשו לי לומר שאני לא מתבייש במדינתי, מעולם לא התביישתי ואין לי שום כוונה להתבייש בה.

אבי דיכטר: אני מציע לאותם אנשים שאינם נוקפים אצבע כדי שהמדינה הזאת תהיה מדינה ראויה - להם נתונה הבושה.

אבי דיכטר: בושה היא גם לא תוכנית עבודה, לא אצלי; אני מקווה שלא אצל אף אחד מאנשי הרשות המבצעת, לא אצל אנשי הרשות המחוקקת ולא אצל אנשי הרשות השופטת.

אבי דיכטר: בושה היא לא תוכנית עבודה.

אבי דיכטר: אני גם הופתעתי, אני חייב לומר, לשמוע מונח שבדרך כלל לא ראוי לומר אותו כאן, בכנסת, אבל התביישתי לשמוע אותו ואי-אפשר להתעלם ולהתנער ממנו – מסריח.

אבי דיכטר: "כשר אבל מסריח"; "משהו מסריח" במשטרה, במדינה.

אבי דיכטר: אני חייב לומר - - -

רונית תירוש: - - -

אבי דיכטר: תרשי לי, ידידתי למפלגה, לדרך, רונית, אני אומר לך משהו על ה"כשר אבל מסריח".

אבי דיכטר: בצדק דיבר כאן קודם חבר הכנסת מרציאנו על האדם שהובא כמועמד לוועדת-טירקל וההנחה שהיא תאשר אותו והוא יבוא לאישור הממשלה.

אבי דיכטר: ב-1972, מה שכונה כאן מעל הבמה הזאת "כשר אבל מסריח", עמד ליד שדה מוקשים ליד קיבוץ סאסא לאחר שאזרח ישראלי נכנס לשדה המוקשים, עלה על מוקש ואיבד את שתי רגליו.

אבי דיכטר: עשרות ויש אומרים אפילו למעלה מ-100 איש, לרבות אחיו של הפצוע, עמדו מחוץ לשדה המוקשים, שמעו את זעקות השבר של הפצוע ואיש לא זז.

אבי דיכטר: אמרו שצריך להגיע חבלן כדי לפנות את הפצוע, אבל באותה תקופה היה רק חבלן אחד במחוז הצפוני, ומן הסתם הוא לא היה באזור הזה.

אבי דיכטר: מי שכונה כאן "כשר אבל מסריח" עמד ליד הגדר, נכנס פנימה לתוך שדה המוקשים, הגיע אל הפצוע, הרים אותו ועשה את הדרך בחזרה החוצה.

אבי דיכטר: אגב, לא על זה הוא קיבל את אות המופת.

אבי דיכטר: על זה הוא קיבל עיטור של מפקד משמר הגבול ונזיפה על סיכון חיים מעל לנדרש.

אבי דיכטר: אבל אני לא רוצה לעסוק בפרטים האלה, אני רוצה לעסוק במהלך שאני מאמין שניתן לעשות עם משטרת ישראל, על-ידי משטרת ישראל, מול משטרת ישראל.

אבי דיכטר: כשר הממונה על משטרת ישראל, כאחד שמכיר את משטרת ישראל עשרות שנים מזווית אחרת ותשעה חודשים מתוך הקרביים שלה, דרך עיני המפכ"ל והסמפכ"ל ומפקדי המחוזות וראשי האגפים ועד לשוטרים, אני יודע לקבוע שיש לנו שוטרים טובים, שוטרים מסורים, שוטרים שאין להם שום היסוס להסתכן סיכון ממשי, אמיתי, פיזי, סכנת חיים – סכנת חיים, לרבות אתמול בלילה בראשון-לציון, במבצע משולב עם גורמי ביטחון אחרים, להגיע למקום הומה אדם, למטען חומר נפץ שיכול היה לקטול עשרות אנשים, ולצערי, יש לנו ניסיון בדבר הזה, ועשו את מה שעשו.

אבי דיכטר: זו רק משימה אחת מני רבות ביום אחד.

אבי דיכטר: ויהי ערב ויהי בוקר, יום חדש.

אבי דיכטר: והבוקר, אותה משטרה, יחידה אחרת, בסכנת חיים אדירה, ביכולת יצירתית יוצאת מן הכלל, נועזת, הגיעו אנשי משמר הגבול בג'נין כדי ללכוד את המחבל ששלח את המחבל-המתאבד עם המטען אתמול, ומאחר שלא היתה דרך אחרת - אלא לירות ולהרוג אותו ולהסתלק מהמקום רגע לפני שיגלו אותם.

אבי דיכטר: אותה משטרת ישראל, אותם שוטרים שזכו כאן, מעל הדוכן הזה, אני מרשה לעצמי לומר לכינויי גנאי.

אבי דיכטר: אבל אנחנו ננגב את היריקות - - -

קריאה: לא מכולם.

אבי דיכטר: אתה צודק, אבל ממיעוט.

אבי דיכטר: בכנסת ישראל, כשמעטים אומרים דבר קשה, נותר כתם.

אבי דיכטר: אני יודע למחול על כתמים גם אם הם מלפני 13 דקות בלבד - - -

קריאות: - - -

אמנון כהן: השר עוד לא סיים, הוא רק נתן הקדמה.

אמנון כהן: חכו, יש התייחסות לכל אחד.

אמנון כהן: ניתן לשר להשיב על כל השאלות.

מוחמד ברכה: זה התבכיינות?

מוחמד ברכה: יש טענות אמיתיות.

רן כהן: שהשר ידע שהכנסת לא מייצרת כתמים אלא היא מדברת על כתמים.

אבי דיכטר: אדוני, חבר הכנסת רן כהן, כשאני יושב כאן, ליד שולחן הממשלה בכנסת, ושומע את המלים "משהו מסריח במשטרה", וכשאני שומע את המלה "מסריח" בהקשר של אנשי משטרה, אני מתקומם.

אבי דיכטר: ולכן, אני לא יודע איך אתה קורא לזה.

אבי דיכטר: מבחינתי זו בוודאי אמירה שאצלי מותירה כתם.

רן כהן: אבל "משהו מסריח בממשלה", אדוני השר, זה לא דבר כל כך גדול.

רן כהן: הרי זה לא אתה ואני אומרים, אלא השופט זיילר אמר.

אבי דיכטר: מפני שהוא היה צריך להיות מוחלף.

אבי דיכטר: אגב, חוסר יעילות זה עדיין לא סירחון.

אבי דיכטר: עם כל הכבוד, חבר הכנסת ברכה, שנינו מסכימים שזה לא בושה לומר: אמרתי מלה ואפשר למחוק אותה.

אבי דיכטר: אמרה את זה חברת הכנסת תירוש.

אבי דיכטר: אני לא חושב שזו בושה אם חבר הכנסת ברכה יאמר:

אבי דיכטר: השתמשתי במלה שאני מבקש להחליף אותה באחרת - לא ראוי ועברנו לסדר-היום.

מוחמד ברכה: מי שמחפה על פושעים, המלה "סירחון" היא עדינה גם כשמדובר על רצח של אזרחים.

ראובן ריבלין: אני מסכים אתך שאיש בחטאו יישפט - - - בוודאי לא על המפכ"ל המיועד.

ראובן ריבלין: עם זה, את הכתם על המשטרה הטילה ועדת-זיילר ולא הכנסת, עם כל הכבוד.

ראובן ריבלין: הכנסת באה ודנה בוועדת-זיילר שהטילה שאלות רבות וגם ספקות רבים בעניין - - -

מוחמד ברכה: את הנושא של סיציליה לא אמר חבר כנסת.

אבי דיכטר: אני מציע שההתייחסויות יהיו על חשבון זמנכם ולא על חשבון זמני.

אבי דיכטר: ועדת-זיילר שמה מסמך רציני, שבהחלט חותך בסקלפל של מנתחים מהלכים מבצעיים, ארגוניים, משמעתיים אצל אנשים ואצל יחידות גם במשטרה וגם מחוצה לה, גופים שעובדים בממשק הדוק מאוד, אם במשטרת ישראל ואם במשרד המשפטים ובפרקליטות המדינה, המחלקה לחקירות שוטרים ופרקליטות המחוז.

אבי דיכטר: אגב, אני לא כל כך יודע איך בונים מחלקה לחקירות שוטרים בלי אנשים שבקיאים בחקירות משטרה.

אבי דיכטר: אני מתקשה לראות ועדה, ועדת חקירה או ועדת בדיקה או ועדה שמטפלת בנושאי בריאות שאין בה רופא, בוועדה שמטפלת בנושאי תחבורה שאין בה מהנדס לענייני תחבורה ובוועדה שעוסקת בענייני ביטחון שאין בה איש צבא, ובוועדה בדמות ועדת-אור, לא במקרה ישב אזרח לא-יהודי.

אבי דיכטר: לא היתה בחירה אקראית של אדם, וטוב שכך.

אמנון כהן: אנחנו מדברים על שוטר בדימוס, כדי ששוטר שמושאל כרגע לא יחקור שוטר, והוא יודע שמחר הוא חוזר לשורות.

אמנון כהן: אבל שוטר בדימוס – יש אנשים שלא יעבדו בתחום, הדבר מתבקש.

אמנון כהן: לכן, אני חושב שלא יהיו סתם ערוצי דיבורים.

אבי דיכטר: בהחלט, אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: אזרוח תפקידי החוקרים במח"ש הוא סוגיה שכבר סוכמה, נסגרה, זה לא דבר שצריך לעשות עליו דיון, זה דבר מוחלט.

אבי דיכטר: ובצדק הוחלט כך.

אבי דיכטר: לעצם העניין, כבר דיברתי כאן בעבר על קווי המדיניות שהתוויתי למשטרת ישראל, לשירות בתי-הסוהר, למשרד לביטחון פנים, עוד ביוני 2006.

אבי דיכטר: הקווים האלה שוכללו – אני מאמין ומקווה – בחודשים האחרונים.

אבי דיכטר: אני משוכנע שנצטרך פרק זמן קצר ביותר כדי לאייש את השורות במשטרת ישראל מחדש במפכ"ל, בסמפכ"ל ובנציב שירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: השינויים שדובר בהם כאן בהערה של אחד השואלים – צריך לומר שנעשו במשטרת ישראל בחודשים האחרונים קרוב ל-150 מינויים חדשים, מרמת ניצב ועד רמת סגן-ניצב, בדיוק לתכלית שנקבעה בקווי המדיניות: גם לוודא שאנשים במשטרת ישראל מבצעים קדנציות תחומות ולא קדנציות ארוכות מדי, וגם כדי לאפשר לאנשים לתפקד במגוון של תפקידים, לרכוש ניסיון רב יותר - טוב למשטרה וטוב לציבור שהמשטרה נדרשת ועושה את זה בחפץ לב ומשרתת אותו.

אבי דיכטר: מכל מקום, בתקופה הקרובה, בעקבות ועדת-זיילר, נבלה מן הסתם בלא מעט בדיקות איך מתרגמים את דוח ועדת-זיילר למונחים אופרטיביים – גם בתוך המשרד לביטחון הפנים, גם מול משטרת ישראל, גם בממשק עם הפרקליטות.

אבי דיכטר: האיש שהצבתי לעסוק בנושא הזה הוא מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.

אבי דיכטר: כבר קוימה פגישה עם אנשי פרקליטות המדינה כדי לצאת לדרך.

אבי דיכטר: המלאכה שם אכן מרובה.

אבי דיכטר: אני לא מסכים עם חבר הכנסת רן כהן שהנחת העבודה היא שמה שקיים ביחידה אחת או בכמה יחידות במחוז אחד הוא אינדיקציה למה שיש בכל משטרת ישראל.

אבי דיכטר: אני לא חושב – תרשה לי לחלוק עליך, חבר הכנסת ד"ר אריה אלדד – אני אומנם לא רופא אבל אני קובע שזו לא המציאות.

אבי דיכטר: המציאות הרפואית שתיארת, יכול להיות שהיא נכונה למקומות מסוימים ולתחומים מסוימים.

אבי דיכטר: זו לא המציאות במשטרת ישראל.

אבי דיכטר: אני יודע לאן משטרת ישראל מתכווננת בשנים הקרובות.

אבי דיכטר: אני מקווה שנצליח להציב את האנשים הטובים ביותר שמדינת ישראל מאפשרת להציב, כדי לעשות את מה שהגדרתי: הובלת משטרת ישראל למקום שהיא רוצה להגיע אליו, צריכה להגיע אליו, נדרשת על-ידי הציבור להגיע אליו ויכולה להגיע אליו.

אבי דיכטר: אני ממליץ, אדוני היושב-ראש, מאחר שוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת קיימה אתמול דיון ראשון בסוגיית דוח ועדת-זיילר, וקבעה ועדת משנה בראשות יושב-ראש הוועדה וכמה חברי כנסת נוספים, אני ממליץ שהמשך הדיון בדוח ועדת-זיילר יהיה בוועדת הפנים, על-פי החלטת יושב-ראש ועדת הפנים – אם במליאה, אם בוועדת המשנה.

אבי דיכטר: אני חושב שיהיה נכון להשאיר את זה ליושב-ראש ועדת הפנים.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני השר, האם במקרה לא התייחסת לשלושה דוברים מהמגזר הערבי שדיברו על ועדת-אור?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: תן איזו התייחסות, אם יש לך.

אבי דיכטר: חבר הכנסת טיבי, אני לא חושב שיש חוט מקשר בין ועדת-אור לבין ועדת-זיילר.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו נשמע את המציעים.

אמנון כהן: האם אתם מסכימים שהנושא יעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה?

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה?

מוחמד ברכה: מסכים.

אמנון כהן: מסכים.

אמנון כהן: חבר הכנסת - לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת יורם מרציאנו - לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן, השר מציע ועדת הפנים.

רן כהן: ועדת הפנים.

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: כן.

אמנון כהן: ועדת הפנים?

יעקב מרגי: כן.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: חבר הכנסת אלדד?

אריה אלדד: ועדת הפנים.

אמנון כהן: חברת הכנסת תירוש?

כן.

אמנון כהן: חבר הכנסת טיבי?

אחמד טיבי: כן.

אמנון כהן: מיקי לא פה.

אמנון כהן: יש הצעה אחרת לחבר הכנסת נסים זאב.

אמנון כהן: מה מציע חבר הכנסת נסים זאב?

אמנון כהן: יש לך דקה להצעה נגדית להצעת חבר הכנסת מוחמד ברכה, כי הוא הראשון.

רן כהן: הוא יכול להציע רק להסיר.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כבוד השרים, אני חושב שמה שעשה המפכ"ל קראדי זה מעשה נכון, שקול ואחראי.

נסים זאב: הוא יכול להתחמק באיזו צורה, למשוך עוד זמן, אבל הוא לא רצה שתהיה תקלה במשטרת ישראל, ואנחנו צריכים, קודם כול, להוקיר את עבודתו.

נסים זאב: בכל זאת, עשרות בשנים פעל בשירות ביטחון הפנים של מדינת ישראל.

נסים זאב: הניסיון לקשר – בדיוק על זה רציתי לדבר – בין ועדת-אור - - -

אמנון כהן: אתה לא צריך לדבר על זה.

אמנון כהן: אתה צריך להגיד לי להסיר או - - -

נסים זאב: תסלח לי, אני אגיד לך בסוף מה אני חושב, בעקבות - - -

אמנון כהן: אבל הדקה כבר עברה.

נסים זאב: הדקה אפילו לא החלה.

קריאות: - - -

נסים זאב: הניסיון לקשור את הדברים ולהכניס את ועדת-אור, לשים את האור והחושך יחד – אלה שני נושאים שונים לגמרי, וזה פשוט ציני מבחינת חברי הכנסת שבכל נושא מעלים את ועדת-אור.

נסים זאב: בכל בעיה במשטרת ישראל חוזרת הסוגיה.

מוחמד ברכה: אתה צודק.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, מאחר - -

יעקב מרגי: - - -

אמנון כהן: לא להפריע לו.

אמנון כהן: לתת לו לסיים ולומר לי מה הוא רוצה.

אמנון כהן: כן.

נסים זאב: - - שמאותם נימוקים ששמענו זה לא נשמע רציני, אני מציע להסיר את הנושא מסדר-היום.

אמנון כהן: יפה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אמנון כהן: גם אתה רצית להציע הצעה אחרת - להצעת חבר הכנסת ?

טלב אלסאנע: אני שמעתי את השר אומר: אין קשר.

טלב אלסאנע: אני חושב שהוא צודק.

טלב אלסאנע: אין קשר, כי הקורבנות באירועי אוקטובר היו ערבים, ולכן אין קשר.

טלב אלסאנע: אבל יש קשר מהותי כאשר השופט אור אומר שיש תרבות של טיוח ושל שיבוש ראיות במשטרה.

טלב אלסאנע: אני חושב שהשר אבי דיכטר – אין בעיה עם המפכ"ל – לא יכול להוביל את המהפכה הדרושה במשטרה.

טלב אלסאנע: ראשית, כי הוא ראה לנכון לקדם שוטר שבוועדת-אור היתה עליו המלצה.

טלב אלסאנע: הוא ראה לנכון לקדם אותו.

טלב אלסאנע: שנית, הוא מנסה למקד את המלצות ועדת-זיילר במפכ"ל קראדי ולא במנגנון ובשינוי מהפכני בתרבות המשטרה.

טלב אלסאנע: הוא לא רואה לנכון ליישם את כל הדוח, לרבות איזונים - -

אמנון כהן: לכן, מה אתה מציע?

אמנון כהן: להסיר את הנושא מסדר-היום?

טלב אלסאנע: - - המלצות, בקרה, פיקוח.

טלב אלסאנע: הוא סימן מטרה והוא טעה.

טלב אלסאנע: לכן, הוא לא הביא לתוצאות הרצויות.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: לא הבנת אותי.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים, חברי הכנסת.

אמנון כהן: מי שבעד – להעביר לוועדה.

אמנון כהן: מי שנגד – להסיר מסדר-היום.

אמנון כהן: בבקשה להצביע.

אמנון כהן: עכשיו מצביעים.

אמנון כהן: בעד – לוועדה.

אמנון כהן: נגד – מסירים.

אמנון כהן: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 19 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא שהעלו חברי הכנסת מוחמד ברכה, רן כהן, יעקב מרגי, אריה אלדד, רונית תירוש ואחמד טיבי לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 19, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: ההצעות לסדר-היום עוברות לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

אמנון כהן: חילול קבר הרצל

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים להצעה לסדר-היום מס' 2485 בנושא: חילול קבר הרצל.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת יצחק זיו.

אמנון כהן: אני מזכיר לחברי הכנסת ולשרים שבשעה 17:00 אנחנו צריכים לסיים את הדיונים.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

קריאות: למה?

אמנון כהן: כי יש אירוע של הקהילה הצרפתית שהכנסת מארחת.

ראובן ריבלין: טקס, טקס.

אמנון כהן: טקס, נכון.

ראובן ריבלין: יש כל הזמן טקסים.

אמנון כהן: אז טקס.

אמנון כהן: יפה.

אמנון כהן: כולכם מוזמנים.

אמנון כהן: צריך רק להירשם כדי שיישמרו לכם המקומות.

ראובן ריבלין: במקום דיון במליאה, טקסים.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, חילול קברי גדולי האומה - לאחרונה התרבו המקרים של ריסוס כתובות נאצה על קברים של גדולי האומה.

יצחק זיו: החבלות כללו השחתה של דגלי הלאום וסמלים לאומיים.

יצחק זיו: על קברו של ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל, דוד בן-גוריון, בשדה-בוקר רוססה הכתובת "היטלר".

יצחק זיו: חוללה גם אנדרטת חוזה המדינה בנימין זאב הרצל בהר-הרצל בירושלים.

יצחק זיו: על קברו של חוזה המדינה רוססה הכתובת "ניאו נאצים – יחי ביילין".

יצחק זיו: אלמונים השחיתו את קבריהם של יצחק ולאה רבין בהר-הרצל שבירושלים.

יצחק זיו: שמותיהם של ראש הממשלה לשעבר ורעייתו הושחרו, וליד המצבה נכתב "כלב רוצח".

יצחק זיו: נער נתפס בידי משטרת ירושלים לאחר שנצפה מטיל את מימיו ויורק על קברו של ראש הממשלה המנוח מר יצחק רבין.

יצחק זיו: על 12 מצבות בבית-העלמין נתגלתה כתובת הנאצה "היטלר המוח".

יצחק זיו: גם מעשה ונדליזם, דוגמת חילול קברים, יכול להביא לתוצאה דומה, ויש למנוע זאת.

יצחק זיו: בסוף השבוע האחרון, במשך שני לילות רצופים, חוללה חלקת הקבר של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל.

יצחק זיו: החבלות כללו השחתה של דגלי הלאום ודגלי ההסתדרות הציונית העולמית ועקירת כ-1,500 שתילים מסביב.

יצחק זיו: ההסתדרות הציונית העולמית, שהיא הבעלים של המקום ואחראית לאחזקת האתר, הגישה תלונה למשטרה ושיקמה את האתר.

יצחק זיו: כל אלו פגיעות חמורות בכבודם של המתים, ופגיעה חמורה בכבודה של הציונות.

יצחק זיו: לא ייתכן שסמלי הציונות והמדינה, החשובים ביותר שיש לנו, הנכסים התרבותיים היקרים ביותר שיש לנו, יהיו להפקר.

יצחק זיו: השחתת חלקות הקבר משמעותה זלזול בהיסטוריה הלאומית שלנו והרס הערכים והנורמות שעליהם גדלים ילדינו.

יצחק זיו: לכן, עלינו להגן על החלקה בכל דרך אפשרית: יש להגביר את נוכחות המשטרה במקום, יש להגביר את כוחות האבטחה בחלקת גדולי האומה ויש להתקין מצלמות שיהיו מחוברות למוקד המשטרה, כפי שיש מעל קבר רבין.

יצחק זיו: עלינו לדרוש שייעשה כל מאמץ ממלכתי כדי להדוף, לעצור ולעקור מהשורש את התופעות האלו, שהן חמורות ביותר ומהוות סכנה גדולה למדינה ולחברה בישראל.

יצחק זיו: תודה.

אמנון כהן: השר בוים יענה בשם השר לביטחון פנים.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת רובי ריבלין שאל אותי פה אם השר לביטחון פנים אבי דיכטר, שזה עתה ירד מהדוכן אחרי שהשיב על הצעה קודמת לסדר-היום, לא יישאר פה לענות.

זאב בוים: יכול להיות שהוא בהחלט יכול היה לענות, כפי שאני חושב שאני יכול לענות, כי אני חושב שהסוגיה הזאת איננה מונחת לפתחו של משרד מסוים.

ראובן ריבלין: חילול הקבר זה דבר בהחלט כללי, אבל אחרי זה יש עוד כמה הצעות.

זאב בוים: על זה אני חושב שגם חבר הכנסת ריבלין וגם שאר חברי הכנסת מסכימים.

זאב בוים: אין פה עניין מיוחד לטיפול של המשטרה.

אמנון כהן: בנושא שאחרי זה.

זאב בוים: אחרי זה יבוא אחרי זה, אנחנו במה שמונח פה על סדר-היום ועל הדוכן הזה עכשיו.

זאב בוים: אף ששמעתי את דברי המציע, ובהצעה לסדר-היום הוא גם הציע שורה של פעולות שראוי שיינקטו כדי לעצור את התופעות המבישות האלה על-ידי משטרה - הגברת נוכחות משטרה, התקנת מצלמות וכיוצא באלה פעולות - אני לא סבור שזה הפתרון.

זאב בוים: קודם כול נאמר שהפגיעה הזאת - חילול הקברים – היא באמת תופעה מאוד קשה.

זאב בוים: קודם כול, חילול קברים באשר הם, לאו דווקא של גדולי האומה, זה חילול של זכר המת באשר הוא.

זאב בוים: איזו דרך זאת?

זאב בוים: צריך לחשוב איזו משמעות יש לפעולה כזאת.

זאב בוים: מה עומד מאחורי זה?

זאב בוים: - שום דבר שיש עמו חינוך, ערכים, יחס לתרבות; כל הדברים האלה לא קיימים אצל מי שהולך לחלל קבר של מת באשר הוא.

זאב בוים: אני מסכים שיש משמעויות נוספות, וחבר הכנסת זיו הצביע עליהן, כשמדובר בחילול קברים של גדולי האומה, ונראה שאלה שבאים ומחפשים במיוחד את הקברים האלה של גדולי האומה כדי לחלל אותם, יש להם כוונת זדון מיוחדת, דווקא משום שטמונים שם גדולי אומה - לבזות ולפוגע לא רק במת גופו, כמעט הייתי אומר תרתי משמע, אלא במה שהוא מסמל.

זאב בוים: אחזור ואומר - ואולי בזה נסיים - מהן הדרכים כדי למנוע את התופעה הזאת, לעצור את התופעה הזאת ולהפסיקה.

זאב בוים: בעניין הזה, חבר הכנסת זיו, אני חולק עליך.

זאב בוים: אני לא חושב שזה עניין להגברת השמירה.

זאב בוים: אני לא חושב שזה יעיל או יכול לעזור, גם אם חלק לא מבוטל מגדולי האומה מכונסים בבית-העלמין בהר-הרצל בחלקה מיוחדת.

זאב בוים: ראשית, לא כולם, אז צריך להתחיל אולי לשמור גם על קברים אחרים של גדולי האומה: ראש הממשלה בגין, זכרו לברכה, קבור בהר-הזיתים, והנשיא הראשון קבור באחוזת קבר מיוחדת ברחובות, ויש בוודאי עוד לא מעטים.

יצחק זיו: שם אין השגחה.

זאב בוים: אני חושב שלא זאת הבעיה.

זאב בוים: יש פה עניין של עבודה שביסודה היא עבודה חינוכית, ועל ציר הזמן היא צריכה לתת את המענה ולתת את הפירות המקווים.

זאב בוים: אף אחד מאתנו לא יכול להיכנס לראש המעוות של אנשים שעושים מעשים כאלה.

זאב בוים: צריך להעניק חינוך לערכים באופן יותר רחב, על המשמעות של כבוד המת באשר הוא, בוודאי על המשמעות של חילול קברים של גדולי האומה, ולהעמיק בזה, כי אני לא רואה לנגד עיני מצב שבו – אם הייתי חושב שזה יועיל, אולי היה שווה לעשות את זה בכל זאת.

זאב בוים: אבל אני לא רואה מצב שאנחנו מגייסים במיוחד משמרות של שוטרים או משמר אזרחי או מתנדבים, מציבים שם מארבים ומוציאים הון עתק על מצלמות - שאולי יצלמו אבל לא בטוח שיהיה מישהו במוקד שיפענח את התמונות ויעקוב אחריהן.

זאב בוים: אני לא חושב שההצעות האלה הן הצעות מעשיות.

זאב בוים: על ציר הזמן המיידי אולי אין תשובה מול בעלי מוחות מעוותים ואנשים נבערים וחסרי תרבות.

זאב בוים: על ציר זמן אסטרטגי, המענה הנכון הוא חינוך.

זאב בוים: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: מה אתה מציע, אדוני השר, האם להסיר מסדר-היום?

זאב בוים: לא להסיר, להסתפק בדברים.

אמנון כהן: האם המציע מסתפק בדברי השר?

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: הצעה לסדר-היום: אוזלת ידה של המשטרה בטיפול בפשיעה במגזר הערבי, של חבר הכנסת עזמי בשארה - בבקשה.

עזמי בשארה: איפה השר לביטחון פנים?

אמנון כהן: אני לא שומר על השר.

עזמי בשארה: מדובר בהצעה רגילה לסדר-היום.

עזמי בשארה: בלי השר לביטחון פנים - - -

אמנון כהן: יש שר שמשיב?

עזמי בשארה: זו הצעה על התגברות הפשיעה במגזר הערבי.

עזמי בשארה: השר אדרי יכול להשיב על זה ספציפית?

עזמי בשארה: זה לא על חלקת הקבר - - - אי-אפשר.

יעקב אדרי: הייתי סגן השר לביטחון פנים במשך שלוש שנים, אבל אני חושב שאתה צודק.

אמנון כהן: חבר הכנסת בשארה, אין ויכוח.

אמנון כהן: הנושא שלך מאוד חשוב ויש לך זכות להעלות אותו במשך עשר דקות.

אמנון כהן: הממשלה רשאית שהשר יהיה או מישהו מטעמו.

אמנון כהן: תרצה, בבקשה.

אמנון כהן: לא תרצה – אנחנו נמשיך הלאה.

עזמי בשארה: אני מבקש שהשר יהיה או לדחות את העלאת הנושא, והכנסת תחייב את השר להיות.

אמנון כהן: אי-אפשר לחייב.

עזמי בשארה: אפשר.

עזמי בשארה: במקרה כזה יושבת-ראש הכנסת יכולה להעיר לשר שהוא צריך לבוא ולענות.

עזמי בשארה: אפשר לדחות את זה לשבוע הבא - - - אם הוא לא נמצא, אי-אפשר כך.

נסים זאב: - - - האם בגלל אוזלת היד של המשטרה או בגלל עבריינות במגזר הערבי?

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אדוני המציע, אתה רוצה להעביר את זה לשבוע הבא?

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, בעקבות דבריו של נסים זאב, צריך להקים ועדת חקירה.

גאלב מג'אדלה: כך אתה רוצה?

עזמי בשארה: היושב-ראש יכול לבקש - - -

יעקב אדרי: חבר הכנסת עזמי בשארה, ביום שני נעלה את הנושא הזה בנשיאות.

עזמי בשארה: - - - אבל הוא היה פה.

אמנון כהן: אדוני, אני לא שומר עליו.

עזמי בשארה: אתה היושב-ראש וצריך להעיר לו - - -

אמנון כהן: אדוני המציע, אם התקנון היה מאפשר לחייב – היינו מחייבים.

אמנון כהן: התקנון אומר שהשר רשאי להשיב.

אמנון כהן: בדרך כלל השרים באים ומשיבים.

אמנון כהן: אם הם לא יכולים – הם מבקשים מהשר המקשר שישיב בשמם.

אמנון כהן: זכותך לעלות ולנמק ולקבל תשובה במועד אחר אם אתה רוצה שזה יהיה במועד אחר.

עזמי בשארה: אני רוצה שהיושב-ראש יעיר לו.

עזמי בשארה: לך מותר להעיר לו.

עזמי בשארה: כמו שהוא רשאי להיעדר, אתה רשאי להעיר לו, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: עדיף היה שהשר יהיה פה ויענה לכל המציעים.

אמנון כהן: מה סיכמנו בסוף?

עזמי בשארה: אני רוצה שהשר ישמע אותי ויענה - - -

אמנון כהן: אנחנו נדאג שזה לא יהיה על המכסה שלך אלא על המכסה הקודמת.

אמנון כהן: יום ראול ולנברג וחסידי אומות העולם

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: הצעה לסדר-היום שמספרה 2417:

אמנון כהן: יום ראול ולנברג וחסידי אומות העולם - של חברת הכנסת מרינה סולודקין.

אמנון כהן: בבקשה.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, כנסת נכבדה, התאכזבתי מאוד כאשר ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעת החוק שלי: ראול ולנברג וחסידי אומות העולם.

מרינה סולודקין: לצערי זו הוכחה נוספת לכך שהחברה הישראלית והנהגת המדינה טרם הפנימו את כל הלקחים של מלחמת העולם השנייה והשואה של העם היהודי.

מרינה סולודקין: בתקופת השואה, חוץ משישה מיליוני יהודים שהושמדו באכזריות בידי הנאצים, היו גם אלפי חסידי אומות עולם שהצילו יהודים רבים ממוות.

מרינה סולודקין: הם עשו זאת לעתים קרובות תוך סיכון חייהם וחיי משפחותיהם.

מרינה סולודקין: אני עצמי דור שני לניצולי השואה.

מרינה סולודקין: משפחת אבי, משפחת גרשמן, חיה ערב מלחמת העולם השנייה באוקראינה, בעיירה היהודית חמלניק שבמחוז ויניצה.

מרינה סולודקין: הם מצאו את עצמם תחת הכיבוש הנאצי, בתוך גטו חמלניק ובתוך גטו מורפה, ימים ספורים לאחר פלישת היטלר לברית-המועצות ביוני 1941.

מרינה סולודקין: אשה אוקראינית פשוטה, סשה-אלכסנדרה פולישוק, הצילה את אבי ואת סבי.

מרינה סולודקין: היא הסתירה אותם ונתנה להם אוכל ומחסה, לאחר שכל אנשי הגטו הוצאו להורג, לרבות הסבתא שלי והדודים שלי.

מרינה סולודקין: כל יהודי ששרד בשואה וכל משפחה יהודית ששרדה בשואה, לא חשוב אם מדובר בברית-המועצות, בפולין או בצרפת, הצליחה לשרוד הודות לאנשים כמו אלכסנדרה פולישוק.

מרינה סולודקין: אני חוזרת ומדגישה שחסידי אומות העולם הצילו יהודים תוך סיכון חייהם וחיי משפחותיהם, ורבים מהם הוצאו להורג.

מרינה סולודקין: מאז שנת 1963 מדינת ישראל מכירה בגבורתם ובאומץ לבם של האנשים האלה.

מרינה סולודקין: על-פי חוק חסידי אומות העולם, שמותיהם נרשמו בארכיון של מוזיאון "יד ושם".

מרינה סולודקין: הם ובני משפחותיהם מקבלים שורה של הטבות.

מרינה סולודקין: עד היום, קרוב ל-20,000 איש הוכרו על-ידי מדינת ישראל כחסידי אומות העולם.

מרינה סולודקין: ראול ולנברג, דיפלומט ואיש עסקים שוודי, הפך לסמל הקולקטיבי של חסידי אומות העולם.

מרינה סולודקין: הוא הציל מהשמדה – מדברים על כמעט 100,000 יהודים.

מרינה סולודקין: לאחר שהצבא האדום שחרר את הונגריה נעלם ראול ולנברג במרתפי הקג"ב, ועד היום אנחנו לא יודעים בדיוק מה עלה בגורלו, איפה ומתי הוא מת ואיפה הקבר שלו.

מרינה סולודקין: בשנת 2012 ימלאו 100 שנה להולדתו של ראול ולנברג.

מרינה סולודקין: מטרת הצעת החוק שלי היא לאפשר לילדים ולבני-הנוער להכיר ולהוקיר את פעילותם של ראול ולנברג וחסידי אומות עולם נוספים.

מרינה סולודקין: הדור הבא של מדינת ישראל חייב לדעת מי סייע לעמנו לשרוד בתקופה הקשה ביותר בהיסטוריה שלנו ולכבד את זכרם של גיבורים אלה.

מרינה סולודקין: לכן אני סבורה שאנו חייבים לייחד בכל שנה יום לחסידי אומות העולם, נוסף על יום השואה והגבורה.

מרינה סולודקין: יום זה צריך להיקבע על-פי אחד התאריכים החשובים בחייו של ראול ולנברג.

מרינה סולודקין: לסיום, אני מקווה מאוד שממשלת ישראל תשנה את דעתה בעניין הצעת חוק זו, ובעתיד הלא-רחוק נוכל לייחד בכל שנה יום לחסידי אומות העולם.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: השר אדרי ישיב.

אמנון כהן: אני מקווה שיש תשובה חיובית מטעם הממשלה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סיפורם של חסידי אומות העולם הוא סיפור חשוב שיש להנציחו, להנחילו ולהטמיעו.

יעקב אדרי: גבורתם ואנושיותם של החסידים בולטות דווקא על רקע האדישות עד העוינות שהיו נחלת הרוב.

יעקב אדרי: משמעותם וסמליותם של סיפורי ההצלה מתעצמות דווקא לנוכח סיפור הרדיפה אחר כל יהודי, בכל מקום, ללא יוצא מן הכלל.

יעקב אדרי: בשל כך, תפיסת משרד החוץ, על דעת "יד ושם", היא ללמד את סיפורם ומורשתם של חסידי אומות העולם כחלק אינטגרלי של סיפורי השואה, ולא להפוך אותו לפרק נפרד על-ידי ציונו ביום נפרד.

יעקב אדרי: הבקשה לייחד את כ"א באב לזכר פועלו של ראול ולנברג ולציינו כיום חסידי אומות העולם נבחנה באגף התפוצות של משרד החוץ בשיתוף "יד ושם".

יעקב אדרי: לנוכח העובדה ששלושה ימים בלוח השנה מוקדשים לזכר השואה.

יעקב אדרי: הוחלט על דעת "יד ושם" שלא לפעול לציון יום נוסף.

יעקב אדרי: אגב, אני חייב להגיד לכם שהיה דיון נפרד גם בוועדה לסמלים וטקסים, שאני קיימתי, וגם שם לא היתה המלצה, כי אחרת הימים לא ייגמרו.

יעקב אדרי: כל אחד ירצה ויש הרבה מאוד אנשים שראויים לימים מיוחדים ולא נצא מהסיפור הזה.

יעקב אדרי: הימים המוקדשים בלוח השנה לנושא הם: כ"ז בניסן, יום הזיכרון לשואה ולגבורה - הדלקת שש משואות הזיכרון בטקס.

יעקב אדרי: מדי שנה מדליק משואה ניצול השואה אשר ניצל בזכות פועלם של חסידי אומות העולם.

יעקב אדרי: י' בטבת הוא יום הקדיש הכללי, ובמהלכו מתקיימות פעילות חינוכית להנצחת השואה.

יעקב אדרי: יום הזיכרון הבין-לאומי לקורבנות השואה, ב-27 בינואר, אשר ההצעה לציינו התקבלה בשנה שעברה בעצרת האו"ם בעקבות פעילות משרד החוץ.

יעקב אדרי: נוסף על כך, זכר השואה ופועלם של חסידי אומות העולם מצוין ביום הניצחון על גרמניה הנאצית ב-9 במאי.

יעקב אדרי: כמו כן, בשל חשיבות הנצחת פועלם של חסידי אומות העולם בכלל ושל ראול ולנברג בפרט, פועל "יד ושם" רבות להנצחת פועלם של חסידי אומות העולם, ובכלל זה הנצחתם בשדרה ובגן על הר הזיכרון, פעולות מחקר וחינוך, איסוף חומר תיעודי והקדשת מוקד במוזיאון לנושא.

יעקב אדרי: אני מקווה שהדברים מדברים בעד עצמם.

אמנון כהן: מה אתה מציע, אדוני השר?

יעקב אדרי: אני מציע להסתפק בדברים שלי.

יעקב אדרי: אני חושב שהדברים מדברים בעד עצמם.

אמנון כהן: אבל אפשר להנציח את השם באיזו שדרה או רחוב.

קריאה: יש.

אמנון כהן: אם כבר יש אז בסדר.

ראובן ריבלין: יש רחובות.

אמנון כהן: המציעה מסתפקת בדברי השר.

אמנון כהן: אני יכול לתת לך להגיד מלה.

אמנון כהן: אתה יושב-ראש הכנסת לשעבר, איש ירושלים, לכן בטח יש לך מה לומר.

ראובן ריבלין: השם ראול ולנברג מעורר רעד בכל יהודי ובכל אדם שהוא באמת שוחר זכויות אדם.

ראובן ריבלין: עם ישראל באמת חייב לראול ולנברג, ואני זוכר שבת-אחיו ביקרה אצלנו כאשת מזכיר האו"ם, והבינה עד כמה העם היהודי חייב לאותם חסידי אומות העולם.

ראובן ריבלין: אבל אסור, חלילה, לעשות איזו זילות - אינפלציה, לא הייתי אומר זילות כדי לא להוציא את המלה מהפה.

ראובן ריבלין: ביום הזיכרון לשואה ולגבורה אנחנו מציינים את השואה ואת הגבורה ומעלים על נס את חסידי אומות העולם.

ראובן ריבלין: השר בוים, שנמצא פה, אחותו היא אחת הנשים שדואגות להנצחת שמם של חסידי אומות העולם ולהוקרה שנותנת מדינת ישראל ונותן עם ישראל לאנשים אלה.

ראובן ריבלין: אני גם אומר כירושלמי, אחת מפינות החמד היותר יפות בירושלים, במורדות הר הזיכרון - "יד ושם", בהר-הרצל, היא על שם ראול ולנברג.

ראובן ריבלין: אנחנו כולנו מוקירים - שמענו שיש מועמדת לפרס נובל לשלום, אשה פולנייה אשר נתגלה שהצילה 2,500 ילדים יהודים.

ראובן ריבלין: מובן שאם נמשיך ונרבה, נצטרך לקבוע עוד יום.

ראובן ריבלין: אני חושב שהעוצמה של יום הזיכרון לשואה ולגבורה, לכבודם של אותם אלה שהצילו יהודים, היא ביום אחד שאנחנו מקדישים.

ראובן ריבלין: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: מצוקת הדיור והקשיים בקבלת זכאות לשכר דירה

אמנון כהן: אנו ממשיכים בסדר-היום: מצוקת הדיור והקשיים בקבלת זכאות לשכר דירה – הצעה לסדר-היום מס' 2476 של חבר הכנסת יעקב כהן.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: יש כאן שרים שישיבו.

אמנון כהן: ראיתי את השר המקשר.

יעקב כהן: השאלה היא אם השר מגיע.

יעקב כהן: אני רוצה שישמע.

יעקב אדרי: אני לא אמור לענות על זה, אבל מכיוון שאני מכיר את הנושא מכיוון אחר - - -

אמנון כהן: חבר הכנסת כהן, אתה צריך לעלות, כי אם לא, אני צריך להמשיך בסדר-היום.

ראובן ריבלין: השר יעקב כהן הוא איש נפלא.

ראובן ריבלין: אנו מבקשים ביום רביעי את המפגש בין הממשלה לכנסת.

אמנון כהן: אבל, אדוני, היית יושב-ראש הכנסת - - -

ראובן ריבלין: אתה רוצה לדבר עם שר כדי לקבל מענה.

אמנון כהן: אבל התקנון אומר רשאי, לא אומר חייב.

ראובן ריבלין: אז עוד מעט יהיה החוק הנורבגי, ובכלל לא יבואו.

אמנון כהן: ראיתי שהשר יענה על שאילתות, ראיתי אותו בבניין.

מאיר שטרית: אני עוקב אחרי הדיון.

ראובן ריבלין: השר אדרי צריך להביא לפנינו את עמדת הממשלה.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, שרים נכבדים, חברי הכנסת, אני רוצה להעלות שוב על סדר-היום את נושא מצוקת הדיור, שמדיר שינה מעיני חלק נכבד ומכריע של אזרחי ישראל - הקושי העצום להשיג קורת-גג להם ולצאצאיהם.

יעקב כהן: אני יודע ששר השיכון, יחסו לנושא חם.

יעקב כהן: היו לי שיחות אתו, ולפי הרושם שלי יש לו נכונות רבה לקדם את הנושא.

יעקב כהן: אני לא יודע אם הכול בידיו.

יעקב כהן: יש משרד האוצר, וגם ממנו שמעתי בשורות טובות והבטחות, אבל אני חושב שהנושא מצריך ליבון נוסף, כיוון שמכלול הבעיות הוא גדול.

יעקב כהן: שמענו לאחרונה את תוכניתו של השר לבניית דירות לשכירות.

יעקב כהן: יש בתוכנית הזאת נקודות חיוביות, אולם יש דברים שטעונים בירור.

יעקב כהן: לפי התוכנית, מחיר שכירות הדירה המוצע יהיה מחיר מלא, היינו מחיר השוק.

יעקב כהן: אני חושב שצריך להגביל את המחיר מכיוון שמקבלים תנאים.

יעקב כהן: נוסף על כך, יש לשמור על הכלל - מה יהיה אם שוכר נכנס לדירה ואחרי שנה בעל-הבית, הקבלן, המשקיע, ירצה להעלות את המחיר?

יעקב כהן: אני חושב שהתופעה הזאת אסור שתהיה.

יעקב כהן: צריכה להיות בקרה שלא יהיו העלאות מחירים לשוכר.

יעקב כהן: כמו כן, נכון שלפי התוכנית הדייר ישלם רק 25% מהכנסתו, אולם לא תמיד זה סיוע ממשי, במיוחד במקומות הזולים.

יעקב כהן: שמחתי לשמוע מהשר, במענה על דרישתי, שהוא עומד לבנות גם באזורים דתיים וחרדיים.

יעקב כהן: הייתי רוצה לשמוע מהשר אם הוא קבע את המקומות המסוימים האלה ואם אכן יבנו באזורים דתיים, כי הציבור הדתי במצוקת דיור קשה.

יעקב כהן: לכן, הייתי שמח לשמוע אם יש סיכומים בנושא.

יעקב כהן: כמו כן, אני חושב שיש צורך לאתר רזרבות קרקע בנקודות יישוב לציבור הדתי.

יעקב כהן: בחלק מהאזורים במקומות היישוב המלאי הולך ואוזל, ולכן יש צורך לאתר מקומות נוספים.

יעקב כהן: אני רוצה להתמקד בנושא כאוב נוסף של רבבות מחוסרי דיור הנאלצים לשלם מדי חודש שכר-דירה גבוה, לצערנו.

יעקב כהן: בתוכנית האנטי-חברתית של ממשלת הליכוד-שינוי משנת 2003 צמצמו את הסיוע והקשו את קבלתו.

יעקב כהן: אם בעבר היתה יכולת לקבל סיוע של 1,100 שקלים, היום הסיוע עומד על מחצית וגם על שליש, שזה אפסי.

יעקב כהן: גם דרך קבלתו קשה עקב הקריטריונים הנוקשים.

יעקב כהן: כדי לקבל את הסיוע צריך למצות את כושר ההשתכרות, ואז גם צריך לכוון השתכרות של מינימום 3,500 שקלים עד מקסימום 3,800 שקלים, בתעריף הגבוה.

יעקב כהן: בתעריף הנמוך זה קצת יותר רחב, אבל מאוד קשה להגיע לסכום הזה.

יעקב כהן: נוסף על כך, יש בעיה בפריסת המשרדים של החברות המשכנות.

יעקב כהן: אם בעבר היו בכל עיר מספר מוקדים כמספר הבנקים, היום צומצם מספר המשרדים.

יעקב כהן: לדוגמה, תושבי מודיעין נודדים לירושלים, תושבי חצור-הגלילית נודדים לעכו, תושבי ערד – לדימונה, ותושבי בני-ברק – לתל-אביב.

יעקב כהן: כך, גם בקבלת הסיוע הזעום נתקלים בקשיים, ולזכות בזה זה כמעט כמו זכייה בלוטו.

יעקב כהן: לכן, אני יוצא בקריאה לשר השיכון: במקביל לתוכנית הדיור החדשה שלך, ועד שהיא תתממש, חייבים להעלות את סכום ההשתתפות של המדינה בשכר-דירה, להגמיש את הקריטריונים לקבלתו ולפרוס מחדש את משרדי החברות, כדי שיגיעו לרמת פריסה ארצית בכל הערים, כפי שדיברתי עם כבוד השר, ויש לו נכונות.

יעקב כהן: כמו כן, אני קורא להחזיר את המענקים לדיור שהיו בעבר.

יעקב כהן: נביא בחשבון שכל בנייה שבונים היום – מינימום 50% חוזרים אל המדינה ממסים.

יעקב כהן: לכן, הבה ניתן לזוג הצעיר מענק כפי שהיה בעבר.

יעקב כהן: זה סיוע ממשי לאזרחי ישראל כדי יוכלו לרכוש קורת-גג.

יעקב כהן: הדבר גם יהיה מנוף לכל ענף הנדל"ן, שכידוע הוא הקטר של המשק.

יעקב כהן: הדבר הזה הוא צורך אנושי חיוני ממעלה ראשונה.

יעקב כהן: אני מקווה שהדברים האלה ייפלו על אוזן קשבת והשר ייענה לדרישתי.

יעקב כהן: הרי מי כמוך, אשר חווית בצעירותך מגורים במעברות בתת-תנאים, בקרוונים וכדומה – אנא תזכור שעיני כל ישראל מצפות ומייחלות לעזרתך בנושא כאוב זה, ומי יודע אם לא לעת כזאת הגעת למעמדך הרם.

יעקב כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד שר השיכון מאיר שטרית.

ראובן ריבלין: - - - מגילת אסתר - - -

אמנון כהן: מה אתה רוצה, להתנגד?

אמנון כהן: תיכף נראה מה אומר השר, יכול להיות שהוא יסתפק בדברי השר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני מברך את חבר הכנסת יעקב כהן על העלאת הנושא.

מאיר שטרית: הוא מעלה את זה באופן קונסיסטנטי אחת לכמה זמן, ונראה שהנושא באמת בוער בעצמותיו, ובצדק רב.

מאיר שטרית: כמו שהוא אמר, זה בוער לא רק בעצמותיו, אלא גם בעצמותי.

מאיר שטרית: צודק חבר הכנסת כהן כשהוא אומר שמצבם של חסרי האמצעים ושל העניים במדינת ישראל הוחמר.

מאיר שטרית: בעניין הזה, כשהוא אומר שמצבם הוחמר, הוא הוחמר בנושאים שונים, אבל הדיור הוא אחד הנושאים הקריטיים ביותר למשפחה.

מאיר שטרית: ברור שהמצב הזה, שאדם איננו יכול לדאוג לקורת-גג למשפחתו, הוא הקשה ביותר שהוא יכול להיות נתון בו.

מאיר שטרית: לצערי הרב, בשנים האחרונות קוצץ הסיוע בשכר דירה למשפחות.

מאיר שטרית: כדי לקבל מושג, אני אומר לחברי הכנסת ולאדוני היושב-ראש, המדינה משתתפת היום בהיקף של כמיליארד וחצי שקל לשנה בשכר דירה לכ-150,000 משפחות נזקקות.

מאיר שטרית: עד לפני שנתיים, ההשתתפות של המדינה בשכר-דירה למי שצבר 1,400 נקודות ומעלה – כדי לצבור 1,400 נקודות ומעלה אתה צריך להיות עיוור ופיסח גם יחד, מה שנקרא - משפחה גדולה, עם ילדים, שחיה מהבטחת הכנסה, קיבלה אז השתתפות של 1,270 שקל לחודש.

מאיר שטרית: לפני שנתיים קוצץ הסיוע הזה ל-630 שקל לחודש, זאת אומרת, לחצי.

מאיר שטרית: מי שכבר היה זכאי קודם, נשאר עם אותה זכאות.

מאיר שטרית: החדשים שמגיע תורם מקבלים רק 630 שקל לחודש.

מאיר שטרית: אלה שצברו עד 1,000 נקודות, לפני שנתיים קיבלו השתתפות של 630 שקל לחודש, וזה קוצץ לאפס.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אדם שהיום צובר 1,000 נקודות, גם אם מצבו לא קל, מקבל אפס השתתפות, והמשפחה צריכה למצוא פתרון דיור בעצמה, ללא שום סיוע של המדינה.

מאיר שטרית: כמי שמכיר היטב את תקציב המדינה, על כל פניו ומשרדיו, אני יכול לומר לכם שאין שום היגיון בתפיסת העולם הזאת, ואני חושב שמדינת ישראל צריכה להביא לכך שתהיה זכות לדיור לכל אדם; שאדם יוכל לגור ותהיה לו קורת-גג - - -

ראובן ריבלין: מה היה ההיגיון שהאוצר הסכים לזה?

אמנון כהן: מה זה הסכים?

אמנון כהן: הוא רצה כסף - - -

מאיר שטרית: רצו לקצץ בהוצאות הממשלה.

מאיר שטרית: אני מתפלא - - -

אמנון כהן: אבל יש פרויקט של שכר-דירה, אני יודע.

מאיר שטרית: רובי, אני מתפלא.

מאיר שטרית: זה שמשרד האוצר רצה את זה – זה בסדר, הוא רצה לקצץ בתקציב, ומבחינתו הוא מקצץ קצת.

ראובן ריבלין: ממשלה.

ראובן ריבלין: ממשלה.

מאיר שטרית: אני שואל, קודם כול, איפה היו שרי השיכון, למה הם לא צעקו חמס.

מאיר שטרית: הרי אני צועק חמס גם היום, כי זה מאוד רחוק מלתת תשובה.

מאיר שטרית: צודק חבר הכנסת כהן שאומר שבמצב הנוכחי צריך להיות אמן כדי לקלוע שההכנסה שלך לא תפחת מ-3,000 ומשהו ותגיע עד 4,000 ומשהו.

מאיר שטרית: אלה פשוט קריטריונים לא הגיוניים, ותדע לך, חבר הכנסת יעקב כהן, שכמו שאמרתי לך, אני נאבק לשנות את התקנות הללו ואת הכללים הללו, שיהיה לאזרח קל יותר.

יעקב כהן: יש לך בשורה טובה בנושא?

מאיר שטרית: כן, לפחות בעניין אחד אני יכול לומר לך – הרי בעבר החברות הממשלתיות הן שטיפלו, ובאמצעות הבנקים הן נתנו את ההכרה בזכות להשתתפות בשכר דירה.

מאיר שטרית: בכל עיר יש בנק, ולכן סניף הבנק היה פתוח לכולם.

מאיר שטרית: לצערי, החליט מי שהחליט באוצר שהוא צריך לצאת למכרז, כדי שחברות פרטיות יעשו את בדיקת הזכאות, וזכו שלוש חברות - חברת "עמידר", חברת "מתן" וחברת "יעל", אם אני לא טועה.

יעקב כהן: "אלמגור".

מאיר שטרית: "אלמגור" או "יעל", whatever.

מאיר שטרית: חברות פרטיות - - -

אמנון כהן: השר גאלב, התגעגעת למקום שם?

אמנון כהן: אני מציע שתשב פה.

מאיר שטרית: במכרז נקבע באיזה מקום כל חברה כזאת תפתח סניפים, ואסור להן לפתוח סניפים במקומות אחרים, כי אם חברה פותחת סניף במקום אחר – החברה השנייה תובעת את האוצר.

מאיר שטרית: אז קודם כול, אני תמה למה בכלל צריך להזדקק למכרז כזה, מה התועלת בו, מה ההיגיון בזה.

מאיר שטרית: אם הבנקים נתנו את השירות, אז חסכו כמה פרוטות, אבל מטרטרים הרבה מאוד אנשים במקומות שונים, והמכרז נעול - -

יעקב כהן: לחברות יש משרדים בערים האלה.

מאיר שטרית: - - בלי דרך יציאה.

מאיר שטרית: המכרז נעשה בלי אפשרות בריחה ממנו או יציאה ממנו.

יעקב כהן: אני חושב שאפשר לעשות אספה עם כולם - - -

מאיר שטרית: שנית, בעבר חברות ממשלתיות היו אחראיות לטיפול בדירות הללו, לאכלוס, והיום משום-מה אנחנו נדרשים שלא לתת לחברות הממשלתיות שהוקמו לצורך הטיפול בדיור הציבורי לטפל בדיור הציבורי, אלא עליהן לגשת למכרזים שבהם יתחרו בחברות פרטיות.

מאיר שטרית: מה אכפת לחברה פרטית להוריד מהעמלה חצי אחוז או אחוז, ואחר כך לא לטפל בדיירים בכלל?

מאיר שטרית: לא מעניינים אותה הדיירים – היא עושה את הקופון שלה והולכת.

מאיר שטרית: רבותי חברי הכנסת, זאת, אף-על-פי שחוק חובת המכרזים קובע שחברה ממשלתית פטורה ממכרז.

מאיר שטרית: נכון שכתוב, באישור החשב הכללי, אבל שום חשב כללי לא נתן פרשנות מרחיבה כזאת, שהוא יחליט אם חברה ממשלתית תצא למכרז או לא תצא למכרז.

מאיר שטרית: ועל כן, במצב הנוכחי, החברות הממשלתיות הופכות להיות מנוטרלות.

מאיר שטרית: זה פשוט לא ייאמן בעיני.

מאיר שטרית: אז האגודה לתרבות הדיור, שמאגדת 500,000 חברים שמשלמים בכל חודש 25 שקל, לא יכולה לקבל תקציב ממשרד השיכון כיוון שלא נעשה מכרז בין האגודה לתרבות הדיור לחברות פרטיות.

מאיר שטרית: אני אומר לכם, חברים, זה פשוט שיגעון שאני לא מסוגל להבין אותו, אבל אני מבטיח לך, חבר הכנסת כהן, אני לא ארפה מהמאבק הזה עד להסדרת הנושאים שעומדים על הפרק.

מאיר שטרית: המצב קשה, גם אם אני אצליח.

מאיר שטרית: כדי לקבל מושג, אדוני היושב-ראש, בשנת התקציב הקודמת, הרבה פחות מ-50% מהזוגות הזכאים למשכנתאות מימשו את זכותם למשכנתה, הווי אומר – הפער בין מחיר הדירה לבין המשכנתה לזוג הצעיר הולך ומתרחב, ואנשים לא יכולים להגיע לרכישת דירה.

מאיר שטרית: לכן הם מתגלגלים מדירה לדירה, לפעמים בשכר-דירה פרוע, בלי שום שליטה, חייבים לעבור בכל שנה-שנתיים דירה, אין להם יכולת לקנות דירה, גרים אצל ההורים, גרים באזורי מצוקה, במקומות שקשה להם ולילדים שלהם.

ראובן ריבלין: מה היה האחוז ב-1998?

מאיר שטרית: ב-1998, אני זוכר, היה הרבה יותר גבוה, אחוז המימושים היה הרבה יותר גבוה.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר שבעיני, במצב הנוכחי צריך למצוא פתרון לפחות לעניין הזה.

מאיר שטרית: זאת הסיבה, חבר הכנסת כהן, שחשבתי על הרעיון של בניית דירות להשכרה.

מאיר שטרית: אתה יוצר שוק גדול מאוד של דירות, היצע רחב של דירות לתקופה ארוכה, עד 25 שנה, ואדם יכול לשכור בית, לשבת בשקט בלי צורך לשעבד את עצמו ואת משפחתו ואת כל משכורתו כדי לשלם את המשכנתה בעבור ארבעה קירות, ואין לו ממה לחיות.

מאיר שטרית: לכן, אני באמת מקווה שחוק הדירות להשכרה יחולל מהפכה בישראל, ואני לא חושב שיש לך מה לחשוש לגבי גובה שכר-הדירה.

מאיר שטרית: אומנם, אמרתי שבשלב ראשון לא נתערב בשוק, כי לדעתי, אם ייבנו בשנה הראשונה אלפי דירות חדשות להשכרה, זה רק יוריד את המחיר בשוק - - -

ראובן ריבלין: ההיצע יוריד את המחיר.

מאיר שטרית: כן, הוא יוריד את המחיר באופן אוטומטי.

מאיר שטרית: אם זה לא יקרה ואני אחשוב שיש מקום להתערבות – יש לי סמכות להתערב בתקנות וליצור רגולציה, ואני לא מפחד לעשות רגולציה אם אני חושב שהיא צודקת, בעיקר מבחינה חברתית.

מאיר שטרית: לכן, אין לך מה לחשוש.

אמנון כהן: לוח זמנים של הנושא של שכר דירה.

מאיר שטרית: החוק עבר בקריאה ראשונה בכנסת לפני שבועיים.

אמנון כהן: כן, הוא צריך להגיע לוועדת הכלכלה.

מאיר שטרית: ביקשתי מיושב-ראש ועדת הכלכלה לעשות לי טובה ולזרז את הדיון בחוק, ואני גם פונה אליך כחבר הוועדה הזאת וכיושב-ראש הוועדה לשעבר – אנא, היה אתה שליח - - -

אמנון כהן: מה התהליך?

אמנון כהן: אחרי שהחוק עובר בקריאה שנייה ושלישית, מה התהליך אחר כך?

מאיר שטרית: אני ישר יוצא למכרז.

מאיר שטרית: הכנתי במינהל קרקעות ליותר מ-10,000 דירות.

מאיר שטרית: אני יוצא למכרזים למכירת קרקעות לבנייה להשכרה בכל הארץ.

אמנון כהן: ועדות תכנון, כל הסיפור – זה הרבה זמן.

מאיר שטרית: יש לנו קרקעות מתוכננות, ויש קרקעות לא מתוכננות.

יעקב כהן: באילו אזורים, כבוד השר?

מאיר שטרית: בכל הארץ, מצפון עד דרום, כולל - - -

אמנון כהן: איפה שיש קרקע פנויה כביכול, מה שמתאים לנושא הזה.

מאיר שטרית: אגב, בכל האזורים; גם - - -

יעקב כהן: אזורים דתיים?

מאיר שטרית: גם.

מאיר שטרית: בבני-ברק יש מגרש, למשל.

מאיר שטרית: אני חושב שבעניין הזה, אדוני היושב-ראש, תהיה אתה שליח הציבור – שליח נאמן של הציבור – לזרז את הדיון בוועדת הכלכלה - - -

יעקב כהן: גם אני חבר בוועדה.

מאיר שטרית: וגם אתה.

מאיר שטרית: ביקשתי מיושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת כחלון, והוא הבטיח לי לעשות מאמץ להביא זה לדיון - לא בשבוע הקרוב, לצערי, אלא בעוד שבוע, יום אחד, לגמור את הדיון בחוק הזה ולהחזיר אותו לקריאה שנייה ושלישית כדי שנוכל לצאת למכרזים.

מאיר שטרית: אני פונה אליכם ומבקש - - -

אמנון כהן: אבל בינתיים, אדוני השר, עד שהחוק הזה יעבור, אולי אפשר לחזק את המשפחות הללו, להגדיל את התקציב.

מאיר שטרית: אמרתי - אני נאבק, ואני מקווה ומבקש מכם שתסייעו בידי להיאבק כדי לתקן את המצב.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר שתיקנו דברים כבר השנה.

מאיר שטרית: אני רוצה לתת שתי דוגמאות, ובזאת אסיים.

מאיר שטרית: למשל, במצב הנוכחי, המקרים הקשים ביותר הם המשותקים עם 100% נכות.

מאיר שטרית: אין להם פתרון, לא הכנסה שבאמצעותה הם יכולים לקנות דירה בדרך כלל וגם לא פתרון דיור פשוט, כי לנכה, דירה רגילה לא מתאימה.

מאיר שטרית: הוא לא יכול להיכנס עם כיסא הגלגלים שלו דרך הפתח, לא למקלחת ולא לחדר השינה, כי הסטנדרט שלהם מכתיב פתח צר יותר מרוחב כיסא הגלגלים.

מאיר שטרית: לכן, קשה מאוד למצוא דירות לנכים, וגם כשיש - אין תקציב.

מאיר שטרית: התקציב שיש לי השנה לקנות דירות נ"ר לאלה הזקוקים לדירה הוא 25 מיליון שקל.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אם מחיר דירה הוא 200,000-150,000 דולר, אני יכול לקנות בשנה בין 150 ל-200 דירות, לא יותר.

מאיר שטרית: מחכים בתור מאות שאין להם פתרון.

מאיר שטרית: באתי לאוצר בהצעה, והם קיבלו אותה לשמחתי, שבמקום לקנות דירה – עד שמוצאים דירה, עד שהנכה מסכים וחושב שהדירה מתאימה לו, שהיא באזור שהוא רוצה, והיא עולה 200,000 דולר, עובר זמן ארוך ובינתיים אנשים סובלים.

מאיר שטרית: הגעתי להסכמה עם האוצר שבמקום זה אנחנו ניתן לנכה מענק של 70,000 דולר, והוא יחפש דירה ויקנה לבד.

מאיר שטרית: הרי מגיעה לו משכנתה.

מאיר שטרית: הוא יכול לחפש דירה בעצמו, והוא יקבל אותה במחיר הטוב ביותר במקום שהוא רוצה.

מאיר שטרית: הוא יבחר איפה לגור.

מאיר שטרית: נותנים לו מראש, ביד, מענק של 70,000 דולר, והוא קונה את הבית מהיום הראשון.

מאיר שטרית: זה בית שלו, זה נכס שלו.

אמנון כהן: אבל מה הוא יקנה ב-70,000 דולר, אדוני השר?

מאיר שטרית: זה רק המענק.

מאיר שטרית: מגיעה לו משכנתה מסובסדת נוספת שהוא יצטרך להחזיר.

מאיר שטרית: במקום לשלם שכר דירה, יוצא לו לשלם פחות משכר הדירה שהוא משלם על דירה שאני קונה ב-200,000 דולר.

מאיר שטרית: דיברתי עם ראש ארגון הנכים, והוא אמר לי שבעיניו זו הצעה יוצאת מן הכלל.

מאיר שטרית: אני מקווה שהשנה ינצלו את ההצעה הזאת, כיוון שאם היא תנוצל - באותו תקציב אני יכול לקנות פי-שניים דירות, כי אני לא צריך להשקיע 150,000 דולר בדירה.

מאיר שטרית: דוגמה שנייה, חבר הכנסת יעקב כהן - הגעתי להסכמה עם האוצר.

מאיר שטרית: הרי פרט לקיצוצים, האוצר החליט לפני שנתיים שבכל שנה מקצצים עוד 5% מההשתתפות בשכר דירה.

מאיר שטרית: עוד לפני שהגעתי למשרד השיכון קיצצו 10%.

מאיר שטרית: נלחמתי על זה בשיניים בתקציב 2007 והגענו להסכמה שהקיצוץ מבוטל - לא יקצצו 5%.

מאיר שטרית: החזרנו את הגלגל אחורה למה שהיה לפני שנתיים.

מאיר שטרית: זאת נחמה פורתא, כי גם מפרוסת הלחם הדקה הזאת התחילו להוריד בכל פעם חתיכה.

מאיר שטרית: זה תוקן, לשמחתי, ואני בטוח שזה ישנה משמעותית את מצבן של המשפחות הללו.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, בתחום הדיור, לצערי, מאז שאני מכיר את משרד השיכון כראש עיר לפני 25 שנה, הוא הלך וקוצץ.

מאיר שטרית: בכל פעם קיצצו לו איבר אחר, מחוסר עירנות של השרים שהיו שם – פעם את היד, פעם את הרגל, כמעט הגיעו לקיצוץ הראש.

מאיר שטרית: אני משתדל להחזיר עטרה ליושנה, ובעזרת השם לא ארפה מהמאמץ הזה עד שנחזיר עטרה ליושנה, עד שהמשרד יחזור להיות מה שהיה, וייתן תשובה אמיתית למשפחות הנזקקות ולאלה שלא נזקקות מבחינת תכנון, פיתוח ודיור.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אם חבר הכנסת כהן מעוניין שנדון בהצעתו בוועדה, אני אשמח.

מאיר שטרית: אתה יכול להסתפק בדברי אם אתה מעוניין.

מאיר שטרית: אם אתה רוצה דיון במליאה, אני אשמח.

יעקב כהן: תשלב את זה עם הצעת חוק.

מאיר שטרית: מה שתרצה, אדוני.

מאיר שטרית: מבחינתי אתה יכול לדון בוועדה, אין לי שום התנגדות.

מאיר שטרית: אני מסכים לזה.

יעקב כהן: אפשר בוועדה.

אמנון כהן: יש הצעה אחרת לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני השר, הקשבנו לך קשב רב.

נסים זאב: אני חושב שיש באמת בשורה לנכים בזה שנותנים להם מענק של 70,000 דולר ונותנים להם משכנתה.

נסים זאב: זה דבר חשוב, כי אני יודע ש-25 מיליון שקלים לא נותנים מענה גם ל-150 דירות, אדוני השר.

נסים זאב: אולי לא מעודכנים מספיק במה שקורה בשוק בחודשים האחרונים.

נסים זאב: היום דירה של 75 מטרים רבועים בירושלים עולה 200,000–250,000 דולר.

נסים זאב: העלייה החדה במחירי הדירות לא נותנת אפשרות לממש משכנתאות, ולכן הסכום הזה הוא פעוט ביותר.

נסים זאב: אדוני השר, זה שאדם, אזרח, לא ממצה את כושר ההשתכרות, לא יכול להמשיך להיות ססמה ותירוץ שלא לתת לו בכלל השתתפות בשכר-דירה.

נסים זאב: אני מדבר בעיקר על בחורי ישיבה ששירתו בצה"ל והיום לומדים בישיבות.

נסים זאב: לא ייתכן שיגידו להם: כיוון שאתה יושב היום בישיבה אתה לא ממצה את כושר ההשתכרות שלך ואתה לא זכאי.

נסים זאב: אתה לא זכאי גם אם יש לך ארבעה או חמישה ילדים.

נסים זאב: את זה אתה חייב לשנות.

נסים זאב: דרשנו את זה בשנים עברו, והאוזניים פה היו ערלות.

נסים זאב: אני מבקש ממך, אדוני השר, להשתדל לשנות את זה.

נסים זאב: אני מוכן להביא חקיקה.

נסים זאב: אם אתה מבטיח לי שתעזור לי בזה, מחר בבוקר אני עובד על הנושא הזה.

נסים זאב: לכן אני מבקש להכניס את הנושא לוועדה.

אמנון כהן: אתה יכול רק להציע להסיר, כי ועדה כבר הציעו.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: בעד – לוועדה.

אמנון כהן: נגד – מסירים מסדר-היום.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד - 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן, לוועדת הכלכלה?

יעקב כהן: כן.

מגלי והבה: אנחנו מעבירים את הנושא הזה לוועדת הכלכלה של הכנסת לדיון.

אמנון כהן: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא: שיעור העבריינות בקרב בני-נוער עולים, בעקבות דיון בהצעות לסדר-היום של חברי הכנסת יצחק אהרונוביץ ואליהו גבאי.

נאזם בדר: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בנושאים: המצב הקשה של ילדי העולים בישראל – הצעתה של חברת הכנסת מרינה סולודקין; הגידול בפשע בקרב ילדי העולים – הצעתו של חבר הכנסת דוד רותם.

נאזם בדר: תודה.

מגלי והבה: אדוני השר, חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשאילתות ותשובות.

מגלי והבה: חברת הכנסת רונית תירוש שאלה את שר הבינוי והשיכון ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): ערביי יפו סובלים ממצוקת דיור הנובעת ממצוקה כלכלית.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם משרדך פועל לבניית דיור ציבורי עבור אוכלוסייה זו? 2.

מגלי והבה: אם כן - מה הוא לוח הזמנים בנושא וכמה דירות תיבנינה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: אם לא - מדוע?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על שאילתא מס' 717.

מאיר שטרית: 3-1.

מאיר שטרית: משרד הבינוי והשיכון איננו מתוקצב לבנות דיור ציבורי.

מאיר שטרית: יש תקציב זעום לרכישת דירות בעבור הדיור הציבורי - דירות נ"ר.

מאיר שטרית: דירות אלה מיועדות לנכים המרותקים לכיסא גלגלים.

מאיר שטרית: כמובן, סיוע זה ניתן לכלל הזכאים העומדים בכללים שנקבעו, ערבים ויהודים כאחד.

מאיר שטרית: המשרד פועל לסייע לאוכלוסיות חלשות בכל המגזרים ובכל האזורים בתוכניות סיוע שונות, כגון השתתפות בשכר-דירה ובשכירות ארוכת טווח.

מאיר שטרית: גם תוכניות אלה מוצעות על-פי קריטריונים לכלל אזרחי המדינה.

מאיר שטרית: עוד אציין, שמינהל מקרקעי ישראל קיבל בשנים האחרונות כמה החלטות לעודד מכירת נכסים, תוך מתן הנחות ניכרות לתושבים הערבים ביפו.

מאיר שטרית: נוסף על כך, בשנים 2006-2005 שווקו 86 יחידות דיור ביפו, ונרכשו 75 מהן.

מאיר שטרית: כמו כן, כיום יש מעל 600 יחידות דיור בהכנה למכרזים.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחברת הכנסת תירוש.

רונית תירוש: אדוני השר, האם יש דבר שנקרא "דיור סוציאלי" שניתן ל-25 שנה?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: יש שכירות ארוכת טווח לעשר שנים, והיא ניתן על-פי קריטריונים לכל האוכלוסייה, יהודים וערבים כאחד.

מאיר שטרית: אין ל-25 שנים, יש לעשר שנים.

רונית תירוש: וזה מתקיים ביפו?

מאיר שטרית: מתקיים לכל אחד שזכאי, לא משנה איפה הוא גר.

מאיר שטרית: בכל מקום שיש בו זכאים על-פי הקריטריונים של התוכנית הזאת, הם מקבלים שכר דירה לעשר שנים.

רונית תירוש: איך אדם יכול להגיע לאותם קריטריונים?

מאיר שטרית: הוא פונה אל משרד השיכון באזור המגורים שלו, ושם בודקים את הנתונים שלו.

מאיר שטרית: אם הנתונים שלו הם כאלה שמצדיקים את זה, הוא מקבל.

מגלי והבה: שאילתא מס' 869, של חבר הכנסת מלכיאור, ולאחר מכן שאילתא מס' 891, של חבר הכנסת אברהים צרצור.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007): זה כ-20 שנה פועלת במינהל מקרקעי ישראל מינהלת הבדואים, המרכזת בידיה סמכויות לגבי 150,000 התושבים הבדואים בנגב, וכל תקציבי הממשלה לבדואים מועברים דרכה.

מגלי והבה: הבדואים קובלים על חוסר שקיפות בפעילותה.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: מדוע יש צורך בגוף מקשר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: מה היא עמדת משרדך בנוגע למינהלת ולצורך בקיומה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: כיצד תיפתר בעיית השקיפות?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: הגופים הקיימים אינם עונים על צורכי האוכלוסייה והמדינה כאחד.

מאיר שטרית: המינהלת מטפלת בנושא הקרקע בלבד, ונושאים אחרים, כגון הסדר קבע בנושא הקרקע, תעסוקה, חינוך ורווחה, אינם מטופלים כלל.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: המינהלת הקיימת תהיה חלק מהרשות החדשה שתקום, במתכונת שונה.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: השקיפות קיימת, ובעיקר ברשות החדשה, שעבודתה ודרכי פעולתה יהיו מוסדרות במסגרת חוק שאני מתעתד להגיש לממשלה ולכנסת.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

מאיר שטרית: במסגרת פרויקט שיקום שכונות חברתי של משרדך, רק שני יישובים לא-יהודיים בנגב, רהט ותל-שבע, מקבלים תקציב מלא.

מאיר שטרית: היישובים חורה, שגב-שלום, כסייפה, ערוער ולקיה מקבלים רק 50,000 שקלים בשנה, בניגוד להחלטת בג"ץ משנת 2002 ואף שהם עונים על כל הקריטריונים של הפרויקט.

מאיר שטרית: ברצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם הדבר נכון?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן - מה הם הנימוקים להחלטה? 3.

מאיר שטרית: כיצד יושוו התקציבים?

מאיר שטרית: שר הבינוי והשיכון מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: אגף שיקום שכונות חברתי הקצה 50,000 שקל לכל אחד מהיישובים הבדואיים שאינם משולבים בפרויקט שיקום שכונות - ערוער, שגב-שלום, חורה, כסייפה ולקיה – בשנים 2005-2004.

מאיר שטרית: בסך הכול תוקצבו היישובים בתקופה זו ב-500,000 שקל.

מאיר שטרית: ההחלטה על כך התקבלה על רקע מצבם הקשה של היישובים ועל רקע המלצה של הצוות הבין-מוסדי לכלול יישובים אלה בפרויקט, ולא על רקע הבג"ץ בנושא שילוב יישובים במגזר הלא-יהודי בפרויקט שיקום שכונות, כפי שנאמר בשאילתא.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: ההחלטה להפסיק את התקצוב נתקבלה לאחר שהתברר כי אין כל כוונה לשלב יישובים אלה או אחרים בפרויקט שיקום השכונות.

מאיר שטרית: אדוני, אני מבקש להוסיף ולומר, שכפי שאתה יודע, לאחרונה הבאתי לממשלה הצעת החלטה שמצמצמת את מספר השכונות שהמשרד פועל לשיקום פיזי שלהן מ-94 ל-37.

מאיר שטרית: בעיני זה לעג לרש לתת לכל שכונה כמה מאות אלפי שקלים בשנה.

מאיר שטרית: אי-אפשר עם זה לשקם שכונה.

מאיר שטרית: השנה הכפלתי את תקציב שיקום השכונות וצמצמתי את מספר השכונות לחצי, כך שבעצם יהיה מצב שכל השכונות שנשארו בשיקום על-פי מצבן הסוציו-אקונומי יקבלו תקציב שהוא כמעט פי-ארבעה ממה שקיבלו בשנה שעברה.

מאיר שטרית: זה אומנם לא תקציב שעונה על הצרכים, אבל הוא יהיה יותר משמעותי ממה שהיה עד היום.

מאיר שטרית: אז נוכל לפעול בצורה יותר אינטנסיבית בשכונות האלה.

מאיר שטרית: לא פגענו בתקציבים החברתיים בכל 96 השכונות.

מאיר שטרית: מובן שבשכונות שנשארו בשיקום יש גם יישובים ערביים - לאו דווקא בדואיים, אבל יש יישובים ערביים.

אברהים צרצור: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר ותודה גם לחבר הכנסת צרצור, שאין לו שאלה נוספת.

מגלי והבה: שאילתא מס' 929, של חבר הכנסת , ושאילתא מס' 943, של חבר הכנסת פינס-פז - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר הבינוי והשיכון ביום י"ט בשבט תשס"ז (7 בפברואר 2007):

מגלי והבה: נודע לי כי בנק טפחות מתנה מתן משכנתה לאזרח ערבי בקיום חקירה מקיפה בעניין המבקש, האורכת חודשים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם המידע נכון?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן - מי קבע את הקריטריון הזה לגבי האזרחים הערבים?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: אם לא - מה הם הקריטריונים שקבע משרדך לקבלת משכנתאות לדיור?

מגלי והבה: תשובת שר הבינוי והשיכון מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

מגלי והבה: על-פי המכרז לשירותי אימות של משרדנו, על החוקר להמציא את נתוני החקירה בתוך חודש ימים, מותנה כמובן בשיתוף פעולה של הנחקר.

מגלי והבה: אם יש מקרים שבהם החקירה מתארכת, נבדוק את הפנייה.

מגלי והבה: משרד הבינוי והשיכון מסייע לזכאים חסרי דיור, והבסיס לאימות בקשות אלו הוא קובץ מס רכוש.

מגלי והבה: ביישובים שבהם הנכסים אינם רשומים באופן מסודר לא קיימים הנתונים לצורך בדיקת הזכאות לסיוע בדיור של מי שמבקש סיוע כחסר דירה.

מגלי והבה: נוכח העדר רישום מסודר, פעל המשרד בשני מסלולים: 1.

מגלי והבה: באופן חריג ניתנה הנחיה שניתן לאשר מתן משכנתה תקציבית גם אם הקרקע לא רשומה על שם הזכאי מבקש המשכנתה, ובתנאי שהוא רשום כמגיש התוכנית.

מגלי והבה: יצוין כי הנחיה זו קיימת רק ביישובים האלה; 2.

מגלי והבה: המשרד מפעיל חקירות כדי לאמת שמבקשי הסיוע הם חסרי דירה.

מגלי והבה: מיותר לציין כי בערים מעורבות אין כל הבחנה בחקירות או בכל קריטריון אחר בין כלל האזרחים.

מגלי והבה: כל שאר הקריטריונים הם אחידים בכל הארץ.

מגלי והבה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר הבינוי והשיכון ביום י"ט בשבט התשס"ז (7 בפברואר 2007): בשכונה המערבית בפקיעין גרים תושבים בתנאים קשים ללא כביש מוסדר וללא תשתיות.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם העברת המימון לפיתוח התשתיות בפקיעין מתעכבת?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מדוע, ומה ייעשה בנדון?

מגלי והבה: תשובת שר הבינוי והשיכון מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

מגלי והבה: בשנת 2002 שיווק משרד הבינוי והשיכון 32 מגרשים ביישוב פקיעין.

מגלי והבה: לקראת השיווק, סוכם עם הרשות המקומית שנוסף על עבודות הפיתוח שנעשו במימון המשרד על-פי הנדרש בתוכנית בינוי ערים, יבוצעו עבודות פיתוח נוספות לדרכי גישה למגרשים במפלס העליון, במימון משותף עם הרשות המקומיות ורוכשי המגרשים ובביצוע הרשות המקומית.

מגלי והבה: המועצה המקומית פקיעין חזרה בה מהסכם זה לאחר שמשרד הבינוי והשיכון העביר את חלקו לפי ההסכם.

מגלי והבה: הרשות והתושבים לא מילאו את חלקם בהסכם.

מגלי והבה: רוכשי המגרשים החלו בבניית בתיהם בלי להשלים את עבודות הפיתוח, ונבנו מסלעות לא חוקיות על חלק משטחי הציבור שבהם מתוכננות תשתיות שטרם הוקמו.

מגלי והבה: מחוז חיפה במשרד הבינוי והשיכון פנה לראש המועצה ולמהנדס המועצה והתריע לפניהם על חריגות הבנייה בשכונה, אך לא נעשה דבר.

מגלי והבה: משרד הבינוי והשיכון מתחייב לבצע את העבודות הנדרשות להשלמת פיתוח האתר על-פי תוכנית בינוי ערים מייד עם סילוק כל המפגעים הלא-חוקיים שבנו רוכשי המגרשים.

מגלי והבה: שאילתא מס' 945 של חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שר הבינוי והשיכון ביום כ"ו בשבט תשס"ז (14 בפברואר 2007):

מגלי והבה: פורסם כי יוקם פארק על קרקע מינהל מקרקעי ישראל בעיר אלעד.

מגלי והבה: עוד נודע לי כי תושב אלעד המעוניין להקים חווה חקלאית-טיפולית לנוער מנותק ביישוב מבקש קרקע מהמינהל.

מגלי והבה: רצוני לשאול: האם יישקל שילוב היוזמה לחווה חקלאית-טיפולית לנערי אלעד במסגרת הפארק?

מגלי והבה: שר הבינוי והשיכון מאיר שטרית: אני מתכבד להשיב על שאילתא של חבר הכנסת נסים זאב.

מגלי והבה: אני באמת חושב שזאת תופעה ייחודית שצריך לציין אותה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, עוד לא קרה לי פעם אחת שבאתי לענות על שאילתא של חבר הכנסת נסים זאב והוא לא היה בזמן התשובה על השאילתא.

מגלי והבה: הוא בכלל נמצא פה כל הזמן כמו עמודי הבית, אז כל הכבוד לך.

מגלי והבה: ככלל, המינהל פועל בהתאם לחוק חובת המכרזים.

מגלי והבה: לפיכך, כל הקצאת קרקע, גם למטרה הנדונה, טעונה מכרז, מתוך חובתנו לנהוג לפי כללי המינהל התקין, בהגינות ובשוויון כלפי כל אזרח.

מגלי והבה: נשאלה השאלה אם יישקל שילוב יוזמה להקמת חווה חקלאית-טיפולית במסגרת פארק מתוכנן להקמה.

מגלי והבה: למינהל לא הועברה עד היום כל בקשה להקמת חווה חקלאית-טיפולית באלעד, ועל כן לא ניתן להתייחס לבקשה שכזאת בלי לקבל איתור מדויק.

מגלי והבה: היה ויתקבל איתור מדויק, יבחן המינהל את הבקשה גם במסגרת הייעוד המתוכנן.

מגלי והבה: מכל מקום, גם אז המינהל יפעל בהתאם לחוק ולנוהלי המינהל.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני כבוד השר, לאחרונה קיימתי כמה סיורים במסגרת תפקידי כיושב-ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים.

נסים זאב: אדוני השר, אני אומר לך שיש צורך רציני בזה.

נסים זאב: אנחנו היום משמידים את עצמנו, ואני מתכוון להידרדרות של הנוער בשל צריכת הסמים.

נסים זאב: יש צורך רב בהקצאת שטחים לשיקומם של אותם בני-נוער.

נסים זאב: לכאורה, הם מידרדרים רק מבחינה חינוכית, אבל ההידרדרות נמשכת לסמים.

נסים זאב: סיירתי אתמול בליפתא.

נסים זאב: יש צורך רב, למשל, בהקצאת שטח בפריפריה של ירושלים לבני-נוער.

נסים זאב: יש שם אשפוז-יום ואשפוז חודשי לבני-הנוער, ואין שם מספיק מקומות ומיטות.

נסים זאב: הם זקוקים שם להקצאה מהסוג הזה.

נסים זאב: זכור לי שבעבר היו מקצים במינהל שטחים ללא מכרז.

נסים זאב: יש אפשרות שבוועדת חריגים יוקצה שטח מינהל ללא מכרז, והשמאי של המינהל ייתן הערכה של המינהל לשווי הקרקע.

נסים זאב: האם אדוני השר ישקול בחיוב דבר כזה?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני קודם כול מבקש לציין שגם היום יש מקומות שהוקצו בדיוק למטרה הזאת, לדוגמה, כפר-זוהרים לשיקום מסוממים, כפר שלם שניתן לעמותה שמטפלת במסוממים ומשקמת אותם; כפר-לבון בצפון, שבעבר היה קיבוץ שהתפרק והעבירו אותו לאגודה אחרת שמשקמת מסוממים שיקום טיפולי.

מאיר שטרית: יש עוד כמה מוסדות כאלה ברחבי הארץ שזאת מטרתם, זאת אומרת, זה לא דבר חדש, אלא מה?

מאיר שטרית: גם הם פעלו לפי נוהל מסוים.

מאיר שטרית: כאשר יש גוף טיפולי שאחראי לטפל במסוממים, הוא מוכר במשרד הבריאות, ומשרד הבריאות ממליץ למינהל לתת פטור ממכרז לגוף הטיפולי הזה, והוא מעיד שהגוף הזה מקצועי, זה מגיע לוועדה מיוחדת של פטור ממכרז במינהל - כמו שאתה אומר על-פי שמאות.

מאיר שטרית: המינהל מאשר בקשה כזאת אם הוא מוצא שהיא מוצדקת.

מאיר שטרית: בזה לא נגמר העניין.

מאיר שטרית: כל החלטה של מועצת המינהל לפטור ממכרז מחייבת חתימה ואישור של שר האוצר.

מאיר שטרית: אם הוא עובר את התהליך, הוא משלם לפי הערכת השמאי.

מאיר שטרית: מובן שאני לא שולל את האפשרות.

מאיר שטרית: אם יש גוף טיפולי כזה – גוף מסודר, עמותה רשומה כחוק שמשרד הבריאות מכיר בה וממליץ למינהל לתת לה פטור ממכרז לצורך העניין הספציפי הזה - ויש מקום, אין סיבה שלא יעשו את זה.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

מגלי והבה: תודה לאדוני השר.

מגלי והבה: הצטרפות עשרות אלפי ישראלים ל"יהודים מאמינים בישו"

מגלי והבה: הנושא הבא: הצטרפות עשרות אלפי ישראלים ל"יהודים מאמינים בישו" – הצעה לסדר-היום שמספרה 2449.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני, אני רוצה להקדים ולומר כמה מלים.

נסים זאב: אדוני השר, בהיותי נער בן 13, בישיבת "פורת יוסף", יצאנו במבצע לאתר נערים ונערות שהיו הולכים למיסיון בירושלים.

נסים זאב: הם באו משכונות עוני, משכונות מצוקה, מקריית-יובל ומהקטמונים.

נסים זאב: היו לוכדים נפשות של נערים ושל נערות ומנסים לשכנע, ולעתים גם הצליחו להטביל משפחות ולהמיר את דתן.

נסים זאב: ניצלו מצוקות של אותן משפחות.

נסים זאב: לצערי הרב, כבר 40 שנה המגמה הולכת ומתפשטת.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, צריך לזכור שבמשך אלפי שנים ידע העם היהודי לשמור על צביונו היהודי בזכות אמונתו ומורשתו.

נסים זאב: עם ישראל מסר את עצמו למען האמונה שלו.

נסים זאב: יהודים נרצחו, נתלו, נטבחו ונשרפו רק כדי לשמור על הצביון היהודי.

נסים זאב: והנה, קמו אנשים חטאים, בני-בליעל מקרבנו - וידיחו את אנשי עירם לאמור נלכה ונעבדה אלוהים אחרים מאלוהי העמים הרחוקים והקרובים, אשר לא ידעו אבותינו.

נסים זאב: אותם מסיתים, אותם מדיחים הם יהודים מומרים המכנים את עצמם יהודים משיחיים, אשר מנסים ללכוד ברשתם יהודים משכבות מצוקה ומנצלים את מצוקתם הכלכלית כדי לעשות שמות בנפשותיהם.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך מהי צורת השכנוע של אותם יהודים שנמצאים במצוקה כלכלית קשה.

נסים זאב: משכנעים אותם להמיר את דתם - - -

מגלי והבה: אדוני, אתה טוען שיש גם תשלומים כספיים בדבר הזה?

נסים זאב: זה ברור.

נסים זאב: אולי לא כסף ממש, אבל שווה-כסף.

נסים זאב: שווה-כסף הוא ככסף, זו הלכה מפורשת.

נסים זאב: הם באים ומשכנעים את האנשים שהישועה שלהם תבוא מכך שהם ימירו את דתם.

נסים זאב: זה מתפשט בכל רחבי הארץ ובעולם כולו.

נסים זאב: בארץ זה מתמקד בבני-הנוער, במרכזי בילוי, בקייטנות.

נסים זאב: הם מנצלים את חולשתם של בני-הנוער שאינם די חזקים באמונתם היהודית.

נסים זאב: לצערנו הרב, בבתי-ספר חילוניים לא מלמדים כל כך אמונה יהודית, שורשית, מעמיקה, וכאשר הם נתקלים במצבים כאלה, כשבא מישהו להשפיע עליהם הם ממירים את דתם.

נסים זאב: רק לאחרונה הוקמה כת של יהודים משיחיים ששמה "אוהל רחמים".

נסים זאב: הכת הזאת פעלה בנצרת-עילית.

נסים זאב: הם הקימו בית-תמחוי לכל מאן דבעי, לכל המסכנים הנזקקים, והשתמשו בעובדות סוציאליות של נצרת-עילית כדי לקבל גישה ואינפורמציה על אותן משפחות נזקקות כדי להעבירן על דתן.

נסים זאב: לפני כמה שבועות התקיים טקס מרכזי של הטבלת יהודים לנצרות בגני-התערוכה, במעמד של כ-800 איש.

נסים זאב: אוטובוסים מלאים הגיעו ביום השבת מתל-אביב, מבאר-שבע, מראשון-לציון, והם ישבו מרותקים והקשיבו להרצאות.

נסים זאב: אותם אנשים שפועלים כמיסיונרים מצליחים להשפיע.

נסים זאב: הם לא באים כנוצרים ולא כמיסיונרים, אלא הם באים עם סממנים של יהודים - הולכים עם כיפה שחורה, עם ציצית, עם זקן, אפילו פותחים כל מיני חבורות של בר-מצווה ולימוד תורה.

נסים זאב: צריך לזכור שאותם אנשים הם המסוכנים ביותר.

נסים זאב: בעולם, המיסיון פועל בעיקר בבתי-הספר היהודיים בחבר העמים.

נסים זאב: כשהמיסיונרים נוכחו לדעת שרבני הקהילות עולים על עקבותיהם, הם החלו לשגר ספרים וחומר הטפה מיסיונרי ישירות למנהלי בתי-הספר.

נסים זאב: הם פועלים בטכניקה ובשיטה מסוימות כדי שלא יבחינו שמדובר בחומר מיסיונרי.

נסים זאב: הם שולחים את זה מארץ-ישראל, ובחוץ-לארץ, כשמישהו מקבל ספרים יפים, עטופים, כתובים בשפה העברית, עם כיתוב שנראה כיתוב קודש, הוא לא יחשוד שהמטרה היא בעצם מיסיון.

נסים זאב: לא עולה על דעתו של שום אדם שהמטרה היא מיסיון.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, כדי למנוע את התפשטות הנגע הזה – לא שיש עשרות אלפים - דרך אגב, אדוני היושב-ראש, חשוב שתדע, אם בא יהודי ואומר שהוא רוצה להעביר שיעורים לבעלי תשובה בארצות-הברית, לא נותנים לו ויזה והוא פסול לכל החיים שלו.

נסים זאב: הם רואים בזה המרת דת.

נסים זאב: תראה כמה הם מקפידים ששם לא יהיה מצב שאולי יהודי ישפיע ואולי זה יגיע לאיזה גוי.

נסים זאב: כאן אנחנו מאפשרים את זה בצורה חופשית.

נסים זאב: אנחנו מכבדים את דתו ואת אמונתו של כל אחד, אבל שיבואו לנצל חולשה של נערים ולהמיר את דתם בארץ-ישראל, זה דבר שאסור לעבור עליו לסדר-היום.

נסים זאב: אני מקווה שהממשלה תיתן את דעתה על הנושא, ואם יש צורך בחקיקה נוספת - אפשר גם להרחיב את החקיקה הקיימת – ראוי שהממשלה תתמוך בזה, כדי שלא יהיה המשך של ההטפה להמרת דת.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

מגלי והבה: ישיב לו השר .

מגלי והבה: אני אאפשר לחבר הכנסת זכור לשאול את השר.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, אני רוצה להודות לחבר הכנסת הרב נסים זאב על שהעלה את הנושא החשוב הזה על סדר-היום.

יצחק כהן: אכן, אתה צודק, ידידי כבוד הרב, התופעה מחרידה.

יצחק כהן: פה המקום לציין לטובה את ארגון "יד לאחים", שעושה מלחמת קודש בעניין הזה.

יצחק כהן: לצערי, כבוד הרב, התופעה שאתה מתריע עליה קיימת.

יצחק כהן: על-פי הנתונים שמתקבלים מהשטח, נראה שהתופעה אף מתרחבת, מפני שהם "מתלבשים" על קבוצות אוכלוסייה מסוימות מחתך סוציו-אקונומי נמוך, הסובלות ממצב כלכלי קשה.

יצחק כהן: העזרה הכספית מותנית בהמרת דת.

יצחק כהן: הם מצליחים במקומות שבהם יותר מ-20% מהאוכלוסייה עניים, רעבים לפת לחם.

יצחק כהן: האנשים האלה נשאבים לתוך הוואקום הזה.

יצחק כהן: הם הולכים למשפחות שהן חלשות גם מבחינה רוחנית וגם מבחינה כלכלית.

יצחק כהן: זו קרקע פורייה לפעילות שלהם.

יצחק כהן: אני מציין לשבח את ארגון "יד לאחים", שהוא מן היחידים שעומדים בפרץ.

יצחק כהן: לצערי, היום אין חוק במדינת ישראל האוסר פעילות מיסיונרית.

יצחק כהן: יתירה מזו, גורמים פרטיים שפועלים כדי לבלום את פעילות המיסיון, כמו "יד לאחים", נתקלים בקשיים מול מערכת אכיפת החוק.

יצחק כהן: אשר על כן, ידידי היקר, התיקון לעניין הזה הוא רק בחקיקת חוק שימנע פעילות מיסיונרית בתוך גבולות מדינת ישראל.

יצחק כהן: עד שהחוק הזה לא ייחקק, יהיה קשה מאוד להתמודד עם התופעה ברמה הממלכתית, ונותר רק לחזק ארגונים כמו "יד לאחים" של הרב ליפשיץ שימשיכו בפעילות הברוכה שלהם.

יצחק כהן: אני חושב שהבית הזה, בית-המחוקקים, חייב לחוקק חוק שימנע את הפעילות הזאת בתוך גבולות מדינת ישראל ומחוצה לה – אם הוא יכול, כמובן.

מגלי והבה: חבר הכנסת זכור ביקש לשאול שאלה, אני מקווה שבאותו הקשר.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, בערבית אומרים שמי שהבית שלו מזכוכית אסור לו לזרוק על אחרים אבנים, כדי שלא יזרקו עליו אבנים.

עבאס זכור: אני יודע שהיהודים והישראלים הביאו לישראל נוצרים ומוסלמים והפכו אותם ליהודים עניים.

עבאס זכור: מה שהביא אותם ליהדות זה רק העוני והרעב.

עבאס זכור: לפי האסלאם אסור להעביר בכוח מישהו לאסלאם.

עבאס זכור: אסור.

עבאס זכור: אם אני יכול לשכנע אותך - - -

יצחק כהן: אין מיסיונרים בדת היהודית.

עבאס זכור: אם זה בשכנוע ולא בכוח, זה מותר.

עבאס זכור: מותר לי לשכנע אותך להיות מוסלמי.

עבאס זכור: האם הם מכריחים אותם להפוך לנוצרים או משכנעים אותם?

מגלי והבה: השאלה ברורה.

מגלי והבה: תודה.

יצחק כהן: הדת היהודית אוסרת פעילות מיסיונרית גם מתוכה.

יצחק כהן: היהודים לא רודפים אחרי גויים להפוך אותם ליהודים.

נסים זאב: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, השר הקשיב לך קשב רב, נתן לך זמן.

מגלי והבה: שניכם בני אותה סיעה ותוכלו - - - היום הזמן שלנו קצר.

מגלי והבה: אדוני השר, יש לך מה להוסיף?

יצחק כהן: אני מבקש מהבית הזה לחוקק חוק שיאסור פעילות מיסיונרית.

נסים זאב: אמרתי בדברי - - -

מגלי והבה: אוקיי.

מגלי והבה: לגופו של עניין, האם אדוני מסתפק?

נסים זאב: - - - האם אתה תנסה בממשלה להעביר אותה?

יצחק כהן: בשמחה רבה.

יצחק כהן: בשמחה, כבודו.

מגלי והבה: האם אדוני רוצה שנסתפק בתשובתו?

יצחק כהן: אני חושב שכן, אלא אם כן המציע - - -

נסים זאב: אני מבקש – אני חושב שיש פה - - -

יצחק כהן: מה שתבקש, כבוד הרב.

נסים זאב: אני לא חושב שיש צורך בוועדת הפנים עד החקיקה כדי להשפיע - - -

מגלי והבה: אבל, חבר הכנסת זאב, מה שאתה רוצה להביא לחקיקה, תביא.

מגלי והבה: אתה חבר בוועדה.

יצחק כהן: ולהזמין את "יד לאחים".

נסים זאב: - - -

יצחק כהן: לאיזו ועדה כבודו רוצה?

נסים זאב: אני?

נסים זאב: לדעתי – לוועדת החוקה.

יצחק כהן: אז אני מבקש להעביר את זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולהזמין את חברי "יד לאחים", שייתנו את הנתונים המדויקים.

מגלי והבה: אוקיי.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עושים הצבעה.

אליהו גבאי: אני רוצה לשאול שאלה קטנה.

מגלי והבה: אדוני, עכשיו לא זמן של שאלות.

מגלי והבה: אחר כך תתפוס את השר ותשאל אותו.

מגלי והבה: הוא לא בשאלות ותשובות.

מגלי והבה: היתה הצעה לסדר-היום.

מגלי והבה: שאלנו.

אליהו גבאי: אבל יש שאלות שקשורות אלי.

מגלי והבה: אבל יש עוד מעט תשובות על שאילתות.

מגלי והבה: אם אתה רשום, אין בעיה.

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: אבל יש לך שתי שאילתות, תוכל לשאול.

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: הוא פה, אדוני.

מגלי והבה: תקרא את סדר-היום.

מגלי והבה: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: בעד – זה בעד העברת ההצעה לסדר-היום לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: נגד – להסיר את ההצעה מסדר-היום.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 7, נגד – 1, אין נמנעים.

מגלי והבה: אני - - -

יצחק כהן: זכור.

מגלי והבה: טוב, בסדר.

מגלי והבה: זכותו, זכותו.

מגלי והבה: בסדר.

עבאס זכור: - - - כשעשרות אלפים הגיעו מאתיופיה ומחבר המדינות, לא היו יהודים.

מגלי והבה: כן, אבל אני לא מבין למה אתה מתפרץ כשאני באמצע ההכרזה.

מגלי והבה: לא מתאים.

מגלי והבה: אז אנחנו, אם כך, קובעים שההצעה לסדר-היום תועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: יש לנו שאילתות לשר הדתות.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מה הנושא אחר כך?

מגלי והבה: שאילתות ותשובות.

שאול מופז: מתי אני?

מגלי והבה: אדוני, אתה לקראת סוף הדיון.

מגלי והבה: בהמשך.

מגלי והבה: יש לך זמן.

מגלי והבה: שאילתא מס' 566, של חבר הכנסת – נמצא פה – מחסור עתידי במקומות קבורה בגוש-דן.

מגלי והבה: ואז תהיה לך שאלה נוספת, תשאל מה שאתה רוצה, אם תרצה.

יצחק כהן: אני מניח שהוא ירצה.

יצחק כהן: חבר הכנסת שאל את השר יצחק כהן ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-21 באוקטובר 2006, כי בחורף הקרוב יאזלו מקומות הקבורה בגוש-דן.

יצחק כהן: למיטב ידיעתי, יש מצוקה במקומות קבורה גם באזורים נוספים בארץ.

יצחק כהן: רצוני לשאול: 1.

יצחק כהן: האם נכון הדבר?

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: אם כן – כיצד תיפתר מצוקת מקומות הקבורה בגוש-דן?

יצחק כהן: 3.

יצחק כהן: כיצד יימנע מחסור עתידי במקומות קבורה באזורים אחרים בארץ?

מגלי והבה: בבקשה, אדוני השר.

יצחק כהן: 1–3.

יצחק כהן: בשאילתא של חבר הכנסת ידידי ר' אליהו גבאי, מס' 566, מדובר בסוגיה המונחת על שולחן הדיונים של מינהל מקרקעי ישראל, של ועדות התכנון והבנייה למיניהן, של ועדת השרים לקבורה, של נציגי האוצר, של פורום החברות קדישא, של משרד הדתות לשעבר ושל הרשות הארצית לשירותי דת – להלן: הרשות – בהווה.

יצחק כהן: בהנחיית הרשות, ובתיאום מלא עם חברה קדישא תל-אביב, מתנהלות כמה פעילויות במקביל, ובהן: א.

יצחק כהן: פעילות מועצת בית-העלמין היהודי ברקת, לפיתוח אתר ברקת שעל-פי התכנון עתיד להכיל כ-300,000 קברים, שייתנו מענה על צורכי אוכלוסיית מרכז הארץ לכ-30 שנה; ב.

יצחק כהן: פעילות מואצת למציאת חלופות לקבורת השדה הבזבזנית בקרקע, שיאפשרו ניצולת מרבית של הקרקע בעלויות פיתוח סבירות – מדובר בקבורה רוויה; ג.

יצחק כהן: דיונים עם מינהל מקרקעי ישראל בחתירה למצוא פתרון זמני במסגרת המקרקעין הסמוכים לאתר ירקונים.

יצחק כהן: בתחילת החודש הבא תתקיים ישיבה עם כל הגורמים שהוזכרו לשם מתן מענה מיידי על המצוקה שתוארה.

יצחק כהן: בטווח הנראה לעין מצוקת שטחי הקבורה תהיה מנת חלקם של ירושלים, גוש-דן והמרכז.

יצחק כהן: בשאר האתרים הפרוסים ברחבי הארץ יש קרקע זמינה שתיתן מענה על צורכי המקום לשנים רבות.

יצחק כהן: ובילע המוות לנצח ומחה השם דמעה מעל כל פנים וחרפת עמו יסיר.

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, שאלה נוספת?

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: יש לך אחר כך עוד שאילתא.

מגלי והבה: אדוני שר התחבורה, יש בסדר-היום עוד שתי הצעות לסדר-היום ולאחר מכן - אתה.

אליהו גבאי: כבוד השר, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בירושלים ידועה הבעיה שיש עשרות חברות קדישא ובגלל ריבוי החברות נוצר בלגן.

אליהו גבאי: זה יוצר רמת שירות שונה מחברה לחברה.

אליהו גבאי: יש חלקות קבורה שהן מאוד מוזנחות – עשבים וקוצים ואנשים לא יודעים למצוא את הקבר - - -

מגלי והבה: מה השאלה, אדוני?

אליהו גבאי: סליחה.

אליהו גבאי: האם השר חושב שאפשר ליצור אחידות בקרב החברות קדישא בירושלים?

אליהו גבאי: כרגע יש ים של חברות קדישא, יש חברה קדישא לכל עדה ולכל פלג של עדה.

אליהו גבאי: האם אפשר ליצור אחידות כדי שיהיה שירות ברמה ותהיה מחויבות של החברה לאזרח הנזקק לה?

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת גבאי.

יצחק כהן: שאלה מצוינת, ואני מודה לך עליה, חבר הכנסת הרב .

יצחק כהן: בימים אלה ממש אנחנו שוקדים על הקמה מחודשת של מועצת בתי-העלמין בירושלים, ואנחנו ודאי נפנה אליך כדי להיעזר בניסיונך בהרכבת המועצה ולבקש שתמליץ על חברים במועצה.

יצחק כהן: זה יביא פתרון לבעיה שהצגת, ותודה רבה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 647 של חבר הכנסת בנושא: הלנת שכרם של עובדי המועצות הדתיות.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את השר יצחק כהן ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

מגלי והבה: עובדי המועצות הדתיות מקבלים את משכורתם בעיכוב רב.

מגלי והבה: עובדי המועצה הדתית בצפת קובלים על כך ששכרם מולן דרך קבע, וכבר חודשיים שהם אינם מקבלים את משכורתם.

מגלי והבה: נוסף על כך, בשל העיכובים שירותי הדת נפגעים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם נכון הדבר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – כיצד יובטחו שירותי דת ראויים?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: כיצד תימנע הלנת שכר בעתיד?

יצחק כהן: 1–3.

יצחק כהן: המועצה הדתית צפת ומועצות דתיות נוספות, לצערי לא מעטות, אינן מסוגלות לשלם בזמן את מלוא שכר עובדיהן.

יצחק כהן: עובדה זו נובעת מבעיה בסיסית באופי ובמבנה של תקציב המועצות הדתיות.

יצחק כהן: לא יעלה על הדעת ש-60% מתקציב המועצות הדתיות יהיו תשלומי העברה מהרשות המקומית ו-40% יהיו מהממשלה באמצעות הרשות הארצית לשירותי דת.

יצחק כהן: הדבר הזה חייב להשתנות.

יצחק כהן: אחת הסיבות העיקריות לכך היא שהרשויות המקומיות אינן מעבירות את חלקן בתקציב, ויש כאלה שפשוט לא מעבירות כלום.

יצחק כהן: אשר לצפת, רוב הזמן המועצה הדתית חייבת לעובדיה בין שכר חודש לשכר חודשיים.

יצחק כהן: ככלל, בערב פסח ובראש השנה הרשות הארצית לשירותי דת – כלומר מדינת ישראל – מעבירה סכומים נכבדים מעבר לשוטף, מעבר ל-40%, לשם פירעון חובות השכר במועצות הדתיות הנתונות במצוקה תקציבית, עקב עבירה על החוק – לדעתי עבירה פלילית של ראשי רשויות, שאינם מעבירים את התקציב, מכיוון שהם קיבלו אותו ממשרד הפנים במענק האיזון – בהתחשבנות של משרד הפנים עם הרשויות מדינת ישראל סופרת את הסכום הזה פעמיים.

יצחק כהן: הרי הוא כלול בצד האוצר של הרשויות המקומיות; המדינה משלמת להן את התקציב הזה עקב התחשבנות במענק האיזון, אבל הם לא מעבירים אותו למועצה הדתית, ואז הלנת השכר הזאת, שלא באשמת המדינה, מתגלגלת לפתחה.

יצחק כהן: לא פעם אחת ולא פעמיים המדינה נחלצת לעזרת העובדים במועצות הדתיות ומעבירה אליהן סכומי כסף נכבדים.

יצחק כהן: הרשות פועלת בעצה אחת עם משרד המשפטים, עם בית-הדין הארצי לעבודה, עם משרד האוצר על אגפיו השונים ועם הסתדרות העובדים, לאישור התוואי של תוכניות ההבראה לכל המועצות הדתיות, שבמסגרתן יינתן מענה על חובות העבר בד בבד עם העברת המועצות הדתיות לפעילות שוטפת בתקציב מאוזן.

יצחק כהן: כל זה לא יחזיק מעמד אם מבנה התקציב לא ישתנה כך שהמדינה תעביר 75% מתקציב המועצות הדתיות ועל הרשויות המקומיות יחולו רק 25% – אגב, כמו בחינוך וכמו ברווחה; נהוג שהרשויות המקומיות מממנות 25% מתקציבי החינוך והרווחה, והמדינה – משרד החינוך, משרד הרווחה – מממנת 75%.

יצחק כהן: זה מבנה תקציב נורמלי.

יצחק כהן: בלי זה, בלי תיקון ושינוי כאמור, אני לא רואה שום עתיד לתוכניות הבראה.

יצחק כהן: אנחנו נעשה תוכניות הבראה – מדינת ישראל הקצתה 90 מיליון ש"ח לתוכניות הבראה – נצא לדרך, ושוב הרשויות המקומיות לא יעבירו את חלקן.

יצחק כהן: זה מעגל שאין לו סוף.

יצחק כהן: חייבים לשנות את זה.

מגלי והבה: אדוני, אולי תחשוב להעביר את זה לסעיף – הרי במשרד החינוך העבירו את התקציב של המורים לחשבון מיוחד.

יצחק כהן: ה-25%.

מגלי והבה: נכון, אולי תחשוב על זה.

יצחק כהן: צריך לשנות קודם את המבנה.

יצחק כהן: המבנה חייב להיות כזה שהמדינה, שנותנת שירותי דת באמצעות הרשות המקומית, היא כמו משרד החינוך, כמו משרד הרווחה, מממנת 75% ולא 40%, כי בכאוס של 25% עוד אפשר לעמוד.

יצחק כהן: כאוס של 60% הוא התרסקות, וזה מה שקורה.

יצחק כהן: כרגע, המדינה הוסיפה 90 מיליון לתוכניות הבראה, אבל ברגע שנצא לדרך שוב הרשויות לא יעבירו את חלקן.

יצחק כהן: אגב, חובן של הרשויות המקומיות ב-3.5 השנים האחרונות הוא 145 מיליון שקלים, סכום שאי-אפשר לעמוד בו.

יצחק כהן: זה חייב להשתנות, ובלי השינוי הזה אני לא רואה עתיד לתוכניות ההבראה, ואני לא רואה יישום של תוכניות הבראה שימנע מהרשויות המקומיות להתחמק מהעברת חלקן לתקציב המועצות הדתיות ויאפשר למועצות הדתיות לספק את מלא שירותי הדת ביעילות ובאיכות ראויה – בד בבד עם תשלום שוטף של שכר עובדיהן.

יצחק כהן: תודה, אדוני.

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, אחרי התשובה המקיפה שקיבלת יש לך שאלה נוספת?

אליהו גבאי: כן, אדוני.

אליהו גבאי: סבלנות.

אליהו גבאי: כבוד השר, ידוע לי שנכנסת למצב של מפולת במועצות הדתיות, קטסטרופה, שביתות ופשיטות רגל של מועצות דתיות.

יצחק כהן: והסיבה ידועה לכבודו.

יצחק כהן: וגם הסברתי אותה.

אליהו גבאי: אני רוצה לשאול את השר:

אליהו גבאי: ידוע לנו ששכר עובדי המועצה הדתית הוא לפעמים לא שכר מינימום אלא מתחת לשכר מינימום.

אליהו גבאי: הם מקבלים לחם עוני, ומתעמרים בהם, והרשויות המקומיות אינן מעבירות את הכסף.

אליהו גבאי: נוסף על כך, אלה שאמורים לקבל פנסיה מהמועצה הדתית לא מקבלים.

אליהו גבאי: אלה אנשים ששילמו כל חייהם כדי לחסוך לפנסיה, ובשארית חייהם הגיעו מעבר לגיל הפנסיה ואת מעט הכסף שמגיע להם הם לא מקבלים.

אליהו גבאי: האם יש לשר אמצעים כדי לחייב את המועצה או את העירייה – את הרשות המקומית – להעביר את הכסף של הפנסיה או את הכסף שמעבירים לרשות המקומית?

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, הצגת מגילת שאלות.

מגלי והבה: אני מציע שתעשו ישיבת עבודה.

אליהו גבאי: אז תבטל את הכנסת וכולם ילכו לעשות ישיבות עבודה אצל השרים.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: זאת שאלה מצוינת, כבוד הרב, אבל התשובה עליה טמונה בתשובה הקודמת.

יצחק כהן: היא הנותנת.

יצחק כהן: שינוי מבנה התקציב – 75% מהמדינה – יפתור את הבעיה.

יצחק כהן: אתמול התקיים ביוזמתו של חבר הכנסת זבולון אורלב דיון בוועדה לביקורת המדינה, ונאמר בו שזה חייב לקרות.

יצחק כהן: בלי זה אין שום עתיד לתוכניות ההבראה.

אליהו גבאי: מתי זה יהיה?

מגלי והבה: תודה לשר.

מגלי והבה: אנחנו עוברים לשאילתא מס' 686 של חבר הכנסת : שיפוץ מקווה הטהרה ביישוב יקיר בשומרון.

מגלי והבה: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את השר יצחק כהן ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006): הובא לידיעתי כי ב-14 ביוני 2006 פנה היישוב יקיר למשרדך בבקשת סיוע בשיפוץ מקווה הטהרה ובהרחבתו.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם ישופץ המקווה ויורחב?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מתי?

מגלי והבה: ואם לא – מדוע?

יצחק כהן: 1–2.

יצחק כהן: שיפוץ מקוואות, כמו בניית מקוואות, כמו בניית בתי-כנסת, נמצא בתוכנית הפיתוח, ואנחנו לקראת סיומה.

יצחק כהן: לשיפוץ המקוואות הוקצו 25 מיליון ש"ח, ויש כ-300 מקוואות בארץ שזקוקים לשיפוץ דחוף.

יצחק כהן: לצערי הרב, בשלוש השנים האחרונות לא נעשה דבר בתחום שיפוץ המקוואות ולא הוחלפה אפילו מנורה במקווה.

יצחק כהן: 300 המקוואות ששיפוצן מתוכנן ייהנו מתקציב של 25 מיליון ש"ח, כלומר ממוצע של 89,000 ש"ח למקווה.

יצחק כהן: יש מקוואות שצריכים פחות מזה ויש מקוואות שצריכים יותר מזה, אבל זה הסכום שהוקצה, ובעזרת השם, אני מקווה לצאת לדרך מייד עם אישור התוכנית.

מגלי והבה: תודה לשר.

מגלי והבה: שאלה קצרה, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: תודה לשר.

זבולון אורלב: האם אני מבין שהמקווה ביקיר ייכלל בתוכנית לשיפוץ מקוואות של 2007?

יצחק כהן: מייד אגיד לך.

יצחק כהן: כן, הבקשה הוגשה, ועל-פי הקריטריונים המקווה ביקיר כלול ב-300 המקוואות שיזכו לשיפוץ.

זבולון אורלב: ב-2007?

יצחק כהן: בעזרת השם.

יצחק כהן: לא רק ביקיר.

יצחק כהן: יש 300 מקוואות בכל רחבי הארץ.

מגלי והבה: תודה לשר.

מגלי והבה: שאילתא מס' 838 של חבר הכנסת – אינו נוכח; לפרוטוקול.

מגלי והבה: שאילתא מס' 888 של חבר הכנסת יצחק וקנין – לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון שאל את השר יצחק כהן ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007): פורסם כי בבית-העלמין בנהרייה אין עוד מקומות קבורה, גם בחלקה שהורחבה לכיוון חוף הים.

מגלי והבה: הפעלת בית-העלמין שסמוך לצומת כברי מתעכבת בשל התנגדות תושבים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם נכון הדבר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – כיצד תיפתר בעיה זו, ומה הוא לוח הזמנים לפתרונה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: איזה פתרון זמני יוצע לתושבים? 4.

מגלי והבה: האם ברשויות נוספות יש מצוקת קבורה, ואם כן – כיצד פועל משרדך לפתרונה?

מגלי והבה: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את השר ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

מגלי והבה: פורסם כי אין עוד מקומות קבורה בבית-העלמין בנהרייה, והחלו לקבור נפטרים קרוב לקו המים.

מגלי והבה: תמונה דומה לכאורה יש בבתי-עלמין נוספים הסובלים מהעדר עתודות קרקע.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הידיעה נכונה?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – באילו בתי-עלמין יש מחסור בקברים?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: מה ייעשה לפתרון מצוקה זו?

מגלי והבה: תשובת השר יצחק כהן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הרשות הארצית לשירותי דת מודעת למצוקת מקומות הקבורה בנהרייה.

מגלי והבה: מצוקת מקומות קבורה קיימת גם במקומות אחרים, בעיקר באזור האורבני של מרכז הארץ, בבית-העלמין ירקונים ובירושלים.

מגלי והבה: בשאר המקומות אין חוסר במקומות קבורה שלא נמצא לו פתרון.

מגלי והבה: האחראי לבתי-העלמין ברשות הארצית לשירותי דת פקד את שטח בית-העלמין בנהרייה ואיתר שטח לפיתוח של כ-100 מקומות קבורה – כפתרון מיידי.

מגלי והבה: אשר לטווח הארוך, יש שטח באזור קיבוץ כברי המיועד לשמש בעתיד בית-עלמין לתושבי נהרייה.

מגלי והבה: הטיפול בהסדרת שטח זה הוא בידי ועדת התכנון והבנייה זה כשנתיים.

מגלי והבה: בכוונת עיריית נהרייה, בשיתוף עם הרשות הארצית לשירותי דת, לזרז את ההליכים ולהביא לסיומם בהקדם.

מגלי והבה: תודה לשר יצחק כהן.

מגלי והבה: חברי הכנסת, היינו אמורים לסיים את הישיבה בשעה 17:00, כי יש אירוע פה, בכנסת.

מגלי והבה: בכל זאת, ביקשתי שנאריך.

מגלי והבה: לכן, מכל אלה שנשארו כדי לדבר אני מבקש שיהיו ענייניים ויקצרו בדבריהם.

מגלי והבה: יש לנו שתי הצעות לסדר-היום ולאחר מכן שאילתות ותשובות לשר התחבורה והבטיחות בדרכים.

מגלי והבה: סגירת המרפאה הייחודית לחולי-נפש חרדים בבית-החולים "שיבא"

מגלי והבה: הצעה לסדר-היום מס' 2444:

מגלי והבה: סגירת המרפאה הייחודית לחולי-נפש חרדים בבית-החולים "שיבא" - של חבר הכנסת דוד אזולאי.

מגלי והבה: ישיב לו שר הבריאות יעקב בן-יזרי.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך על כך שיש לנו באולם יותר שרים מחברי כנסת.

מגלי והבה: אני חושב שזה תקדימי, ואני רוצה להודות לכל השרים.

מגלי והבה: אנחנו מודים לכם.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הבריאות, בימים אלה נתבשרו המטופלים בבעיות הנפש כי במסגרת הרפורמה הממשלתית בתחנות לבריאות הנפש תיסגר המרפאה למתן שירותים רפואיים בתחום בעיות הנפש לקהילה החרדית בבית-החולים "שיבא".

דוד אזולאי: מרפאה זו מיוחדת במינה, מתמחה במתן שירותים רפואיים בתחום בעיות הנפש לקהילה החרדית ועונה על צרכים ייחודיים לאוכלוסייה זו.

דוד אזולאי: אדוני השר, היוזמה לפתיחת המרפאה בשנת 1992 היתה של בית-החולים "שיבא", של עיריית בני-ברק ושל משרד הבריאות.

דוד אזולאי: המחשבה היתה שהקהילה החרדית זקוקה למקום טיפול שייתן מענה מיוחד לצרכים המיוחדים שלה.

דוד אזולאי: היה צורך, למשל, במרפאה שלא תישא את השם המפורש, "פסיכיאטריה", כדי למנוע סטיגמה – בשל הרגישות היתירה.

דוד אזולאי: מיותר לציין, אדוני השר, כי כאשר מטפלים בחולה חרדי אין די בטיפול; צריך לדעת מאיפה הוא בא לטיפול ולאן הוא הולך לאחר הטיפול.

דוד אזולאי: המרפאה ב"שיבא" משרתת לא רק תושבים מבני-ברק, אלא מכל הארץ, בשל הייחודיות שלה.

דוד אזולאי: צריך לזכור, אדוני היושב-ראש, שאין הבדל במחלות הנפש בין הציבור החרדי ובין הציבור הכללי, אבל יש שוני בדרך הטיפול ובהכרת הקהילה, הסביבה, המשפחה, וכל הסובב את המטופל.

דוד אזולאי: המרפאה ב"שיבא" עושה עבודת קודש.

דוד אזולאי: בהתחלה היא עזרה להתגבר על הבושה, ועכשיו היא יוצאת לקהילה, והמטופל צריך להגיע למרפאה רק אם כלו כל הקצין.

דוד אזולאי: לצורך זה הוקמו הוסטלים בתוך הקהילה, בשיתוף פעולה עם פרנסי העיר, רבני הקהילה, העירייה, לשכות הרווחה, בתי-הספר; נערכים ביקורי-בית – הכול כדי להימנע מאשפוז פסיכיאטרי, שעלול לפגוע במעמדו של החולה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, הדרישה לסגור את המרפאה היא דרישה כלכלית ולא מקצועית, והיא גורמת נזק בלתי הפיך לקהילה גדולה מאוד שזקוקה לטיפול.

דוד אזולאי: סמנכ"ל בכיר למינהל ומשאבי אנוש במשרד הבריאות, וגם אדוני השר, הודיעו במפורש שלא תיסגר שום מרפאה לפני שיהיה לה תחליף הולם, ואני שמח שאתה מהנהן בראשך – אתה הודעת שלא תיסגר שום מרפאה עד שיהיה לה תחליף הולם באזור, ולצערי הרב, עדיין לא ראיתי ולא שמעתי על תחליף למרפאה בבית-החולים "שיבא", שעומדת להיסגר בעוד כארבעה חודשים.

דוד אזולאי: הדוברת שלך במשרד, אדוני השר, גם היא ביקשה להרגיע את ציבור המטופלים ואמרה שהמרפאה לא תיסגר בטרם יימצא מענה מקצועי הולם באזור.

דוד אזולאי: אני מברך על כך.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה, אדוני השר, שהיום, בעלותך לדוכן הזה להשיב על ההצעה לסדר-היום, תהיה איש בשורה ותכריז שלא סוגרים את המרפאה בבית-החולים "שיבא" בעוד ארבעה חודשים, או לחלופין תגיד לנו כאן מה הפתרון או מה החלופה ההולמת, המקצועית, למרפאה בבית-החולים "שיבא".

דוד אזולאי: לסיום, אדוני השר, אני רוצה להוסיף שבשנתיים האחרונות נפתחה בבית-החולים "מעייני הישועה" בבני-ברק מרפאה לבריאות הנפש, והיא נותנת שירות לתושבי בני-ברק, ובפרט לאוכלוסייה החרדית, שמקבלת טיפול במרפאה הנוכחית ב"שיבא".

דוד אזולאי: אם המרפאה ב"שיבא" תיסגר, אני ממליץ לפתוח – או לשחרר – את המרפאה בבית-החולים "מעייני הישועה", שהיא המקום הטבעי לאותה אוכלוסייה ולאותם מטופלים, וכך נוכל להגיד שעשינו למען השירות המקצועי, למען החולים ולמען הקהילה הזקוקה לטיפול הזה.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה שבכל זאת אדוני יהיה כאן היום איש בשורה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אזולאי, שגם הקפיד על הזמנים.

מגלי והבה: אני מזמין את השר בן-יזרי, שר הבריאות, להשיב לו – ולהקפיד על הזמנים.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סגירת המרפאה הייחודית לחולי נפש חרדים בבית-החולים "שיבא" - אני מוסיף לכותרת סימן שאלה; מאין ההודעה?

יעקב בן-יזרי: ראשית אבקש להבהיר את הרקע לנושא – משרד הבריאות פועל זה כ-12 שנה, מאז כניסת חוק ביטוח בריאות ממלכתי לתוקפו, להעביר את האחריות הביטוחית בתחום בריאות הנפש ממשרד הבריאות לקופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: במצב היום משרד הבריאות משמש בתפקיד שמתקיימים בו כפילות וניגוד עניינים – בהיותו ספק שירותים מחד גיסא ומאידך גיסא מפקח, מבקר וקובע מדיניות.

יעקב בן-יזרי: אלה דברים הסותרים זה את זה.

יעקב בן-יזרי: כפל תפקידים זה, הטומן בחובו קושי רב, אמור להסתיים עם כניסת הרפורמה הביטוחית, שכן אז יהיו קופות-החולים ספקיות השירותים, ואלה יישאו באחריות הביטוחית כלפי המבוטחים ויהיו אחראיות לבריאותם הגופנית והנפשית של המבוטחים.

יעקב בן-יזרי: תוכנית הרפורמה הביטוחית, שבאה בעקבות הרפורמה השיקומית, יצאה לדרך לאחר חקיקת חוק שיקום נפגעי נפש בקהילה.

יעקב בן-יזרי: הרפורמה המבנית הביאה לשחרור חולים רבים לקהילה לאחר אשפוז ממושך, לעתים של שנים ארוכות, ועם החלת חוק השיקום היא מאפשרת קיצור משך האשפוז הפסיכיאטרי הפעיל.

יעקב בן-יזרי: במסגרת הרפורמה הביטוחית יקבלו המטופלים את עיקר הטיפול במרפאות הקהילתיות, שיהיו באחריות קופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: בהסכם בין משרד הבריאות ובין משרד האוצר נקבעה תוכנית מתווה הרפורמה, ובה נקבע תהליך שבו יועברו – או ייסגרו – מרפאות לבריאות הנפש, והמדינה תפסיק את מתן השירותים בהן.

יעקב בן-יזרי: במתווה הרפורמה הוחלט שבתום שנת הרפורמה הראשונה ייסגרו שתי מרפאות - האחת בבני-ברק, הנמצאת במתחם בית-החולים "שיבא" בתל-השומר, ואני מדגיש – בתום שנת ההפעלה הראשונה – והאחרת במתחם בית-החולים "רמב"ם", כי יש מרפאה אלטרנטיבית, משוכללת יותר, באזור זה.

יעקב בן-יזרי: אשר לנושא המדובר בהצעה לסדר-היום: אני, כשר הבריאות, ומנכ"ל משרד הבריאות התחייבנו כי שום מרפאה לא תיסגר לפני שייפתחו שירותים חלופיים מטעם קופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: אני אומר את זה בפעם השלישית, וכך יהיה.

יעקב בן-יזרי: יש לציין כי לפני שלוש שנים – ולא שנתיים – פתח בית-החולים "מענייני הישועה", השוכן בבני-ברק – בקהילת החרדים, בשכונה, בעיר – מרפאה לבריאות הנפש, הן למבוגרים הן לקטינים, ומשרד הבריאות קונה ממנה שירותים למען המבוטחים.

יעקב בן-יזרי: דרך אגב, חבר הכנסת אזולאי, רוב המטופלים במרפאת "שיבא" בתל-השומר מתחילים לעבור לאט-לאט, ביוזמתם האישית, למרפאת "מעייני הישועה", וזה טוב.

יעקב בן-יזרי: למרות זאת אנחנו לא סוגרים את המרפאה – שלא הייתי אומר שהיא ריקה מתוכן, אבל היא כמעט ריקה ממטופלים – כי המטופלים בה הולכים ומתמעטים.

מגלי והבה: אדוני צריך לברך על כך.

יעקב בן-יזרי: לנו יש בעיה; יש לנו מנהל אחד, שהוא מנהל עם שני ראשים.

יעקב בן-יזרי: הוא מנהל במתחם שבו נמצאת מרפאת הנפש א', וכן במרפאת הנפש ב', הנמצאת במרחק של כמה קילומטרים משם, וכך זה עובד, לצערי הרב.

יעקב בן-יזרי: אבל הדברים הם כפי שאני אומר – שום מרפאה לא תיסגר.

זבולון אורלב: זה מרחק של 4-3 קילומטרים.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה, חבר הכנסת אורלב.

יעקב בן-יזרי: אם אני אומר שהמבוטחים הזקוקים לשירות הזה לאט-לאט עוברים, יש להם סיבה לעשות זאת; המרפאה ב"מעייני הישועה" היא מרפאה יפה, טובה, משוכללת ומקצועית – ובתוך הקהילה.

יעקב בן-יזרי: כוונת משרד הבריאות היא להמשיך לקנות שירותים במרפאה זו עד כניסת הרפורמה הביטוחית.

יעקב בן-יזרי: עם כניסת הרפורמה ייצרו קופות-החולים התקשרויות עם קופה שתוכל להמשיך לספק שירותים לאוכלוסייה החרדית – ואני מתכוון למרפאה ב"מעייני הישועה" – כך שכלל החולים, על מגוון צורכיהם, ימשיכו לקבל מענה וטיפול רציף וראוי כמתבקש.

יעקב בן-יזרי: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר הבריאות.

דוד אזולאי: אני חייב לציין, אדוני השר: לא אכזבת, אלא בישרת.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה.

מגלי והבה: מה ההצעה של אדוני – להסתפק בדבריך, אדוני שר הבריאות?

יעקב בן-יזרי: יותר מזה לא צריך.

מגלי והבה: גם המציע מסתפק בדברי השר.

מגלי והבה: סכנת פיטורים לעובדי נמל אילת

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעות הבאות לסדר-היום, מס' 2405 ו-2359.

מגלי והבה: המציעים הם חבר הכנסת משה כחלון – שאינו נוכח, וחבר הכנסת שלמה בניזרי.

מגלי והבה: ישיב שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

מגלי והבה: בבקשה.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני כשלושה שבועות בוטל במפתיע קו המכולות של חברת "צים", בבעלות "האחים עופר", לנמל אילת.

שלמה בניזרי: חלק ניכר מפעילות נמל אילת הוא פריקת מכולות "צים" מקו דרום-אפריקה–אילת, הפוקד את נמל אילת אחת לשלושה שבועות.

שלמה בניזרי: הקו הוחלף בשני קווים, האחד מהמזרח הרחוק לג'יבוטי, והשני ג'יבוטי–תעלת-סואץ.

שלמה בניזרי: משמעות ההחלטה של "צים" לבטל את קו המכולות לנמל אילת היא פיטורי עשרות עובדים בשלב הראשון ובהמשך חיסול העבודה התפעולית, כלומר יכולת פריקת המכולות בנמל.

שלמה בניזרי: בהחלטה זו טמונה סכנה ממשית, אדוני השר, של ייבוש נמל אילת עד סגירתו המוחלטת של הנמל הדרומי של המדינה ופיטורי מאות עובדיו.

שלמה בניזרי: נמל אילת הוכרז ב-14 בפברואר 1992 נכס לאומי אסטרטגי.

שלמה בניזרי: בהחלטה 2717 שלה קבעה הממשלה כי נמל אילת הוא נכס לאומי ואסטרטגי ומפעל חיוני לעיר אילת, וכי יש אינטרס לאומי בשמירת כשירותו והיקף סחר החוץ העובר דרכו.

שלמה בניזרי: מלחמת לבנון השנייה חשפה את פגיעותם של נמלי המדינה לחוף הים התיכון, בין בשל ירי "קטיושות" ובין בשל ירי טילי "קסאם".

שלמה בניזרי: נמל אילת הוא נמל מוגן, ויוכל לשמש עורק חיים למדינת ישראל במקרה הצורך; סגירתו תהיה פגיעה חמורה בביטחונה של מדינת ישראל.

שלמה בניזרי: איפה הבעיה?

שלמה בניזרי: עד לפני כשנה סבסדה ממשלת ישראל את ההובלה היבשתית של סחורות מנמל אילת לתחנת הרכבת הקרובה, מרחק של כ-160 קילומטרים.

שלמה בניזרי: הסובסידיה בוטלה בשנה שעברה, עקב רווחיותו של הנמל.

שלמה בניזרי: נמל אשדוד ונמל חיפה נהנים מסבסוד עקיף של הממשלה, שכן הרכבת מגיעה עד שטחי הפריקה בנמל.

שלמה בניזרי: עקב ביטול הסובסידיה נוצר מצב של אפליה לרעה של נמל אילת, ולכן, עקב כל ההחלטות האלה, כ-90% מכלל עובדי הנמל, אדוני השר, הם עובדי דור ב', המועסקים בשכר מינימום.

שלמה בניזרי: הרווח התפעולי של הנמל הוא הגדול ביותר פר-עובד בכל נמלי ישראל.

שלמה בניזרי: הוא מעביר בין 60% ל-70% מהמכוניות שנכנסות לישראל.

שלמה בניזרי: ולכן, מה שיקרה – הסכנות הצפויות מההחלטה הזאת, של חיסול העבודה התפעולית, שמשמעה שבירת יכולת הנמל לפרוק סחורות ממכולות וסגירת הנמל בפני חלק ניכר מהסחורות שנכנסות אליו – בהן סחורות ביטחוניות, מזון ועוד – שלא יהיה אפשר לספקן לישראל בזמן מלחמה – ומשבר שיכלול פיטורי עשרות עובדים: כ-250 אנשים ומשפחות עלולים להיפגע מהסיפור.

שלמה בניזרי: צפויה גם פגיעה במובילים העוסקים בהעברת מכולות מהנמל לרכבת.

שלמה בניזרי: בסופו של התהליך ייסגר הנמל, כנראה, ואולי יש פה אינטרס של כמה בעלי עסקים שירצו להשתלט גם על זה.

שלמה בניזרי: לכן – בקשתי מאדוני השר – אני קורא לך, גם על-פי בקשת העובדים, לפעול בשלושה מישורים: ראשית, החזרת הסובסידיה להובלה יבשתית, כדי לשמר את היכולת התחרותית של נמל אילת; שנית, תקצוב ואשרור החלטת ממשלת ישראל 2712 בדבר שימור נפח פעילותו של נמל אילת, כדי לשמרו, בהיותו נכס אסטרטגי לאומי; ושלישית, השלמת מסילת הרכבת עד נמל אילת, אשר תעמיד את נמל אילת בעמדה תחרותית מול שאר נמלי ישראל.

שלמה בניזרי: אדוני השר, אני חושב – אני מקווה שאני טועה – שלפחות לפי הנתונים שאני קיבלתי יש קצת אטימות מצד משרדך, כי עובדי הנמל ביקשו לפני כשבועיים להיפגש פגישה דחופה עם המנכ"ל, לא עם אדוני השר, ולתדהמתם אמרו להם: בסדר, תרדו מהאונייה, תפסיקו את ההשתלטות ואת השליטה, וקבעו להם פגישה.

שלמה בניזרי: אמרו להם – יש לכם פגישה.

שלמה בניזרי: מתי?

שלמה בניזרי: – ב-29 במרס.

שלמה בניזרי: פגישה דחופה.

שלמה בניזרי: יש אנשים שאין להם מה לאכול, כבר חודש או חודשיים שהם לא מתפרנסים, עתידם בסכנה, וקובעים להם פגישה דחופה ל-29 במרס.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני השר, מה שאני מקווה היום הוא – לאחר שביקשת בשבוע שעבר שנדחה את הדיון להיום – שתהיה איש בשורות.

שלמה בניזרי: אומנם אתמול שמעתי בשורה, פה ושם, אני מקווה שהיא אמיתית, שההחלטה נדחתה עד הקיץ.

שלמה בניזרי: אבל הקיץ – אנחנו לא מחפשים פתרונות זמניים, אנחנו רוצים פתרון קבוע.

שלמה בניזרי: עוד הבנתי, ואני מקווה שפה לא הוטעיתי, שכל הסובסידיה שאנחנו מדברים עליה, של מדינת ישראל, היא 4–5 מיליוני ש"ח.

שלמה בניזרי: יכול להיות שפה אני טועה – אז אתה יודע מה?

שלמה בניזרי: אם הם רק יהיו מובטלים וילכו לחתום בלשכה, תאמין לי, זה יעלה למדינת ישראל הרבה יותר מכל התוכנית הזאת לבטל את הסובסידיה.

שלמה בניזרי: חוץ מזה, חשיבות נמל אילת והעיר אילת למדינת ישראל, כשער הדרומי של המדינה.

שלמה בניזרי: לאנשים שם אין הרבה אפשרויות – מה הם יעשו?

שלמה בניזרי: לאן הם יברחו?

שלמה בניזרי: נשלח אותם לקזינו להמר?

שלמה בניזרי: לכן, אני מקווה ומאמין שלאחר שההצעה נדחתה מהשבוע שעבר לשבוע הזה, מן הסתם אדוני יהיה כאן איש בשורות.

שלמה בניזרי: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת שלמה בניזרי, גם על הנושא וגם על העמידה בלוח הזמנים.

מגלי והבה: אני מזמין את שר התחבורה והבטיחות בדרכים להשיב לחבר הכנסת שלמה בניזרי.

מגלי והבה: לאחר מכן נעבור לשאילתות לשר.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני מאוד ממליץ כאן, בכנסת, לבוא עם נתונים מדויקים, ואני מציע זאת כי רוב הדברים שאמרת לא היו מדויקים.

שלמה בניזרי: קיבלתי את הנתונים - - -

שאול מופז: אני לא יודע מה קיבלת.

שאול מופז: אני ממליץ לך מאוד שלכנסת תביא נתונים מדויקים.

שאול מופז: גם אם אתה מקבל נתונים, תבדוק אותם.

שאול מופז: אני רוצה לציין שכשר התחבורה והבטיחות בדרכים אני רואה באילת נכס לאומי וגם שער אסטרטגי למדינת ישראל, בהתאם להחלטות הממשלה הקודמות, משנת 1992, ומוקדם יותר – משנת 1978.

שאול מופז: עם זאת, חברת "צים" היא חברה מסחרית, והיא קיבלה, על דעתה, החלטה עסקית להפסיק את מעבר המכולות דרך נמל אילת במסגרת תוכנית אסטרטגית שלה.

שאול מופז: מדובר בסדר-גודל של כ-600 מכולות מדי חודש.

שאול מופז: לדברי הנהלת החברה, מספר קטן זה של מכולות אינו מצדיק פריקה בנמל אילת.

שאול מופז: שוחחתי אישית עם הנהלת חברת "צים", וגם עם ועד עובדי הנמל, לפני כחודש – לפני כשלושה שבועות – ובפעם האחרונה אתמול.

שאול מופז: לכן אין כאן שום בעיה של שיחה עם ועד העובדים וגם לא עם ההנהלה.

שאול מופז: אשר ל"צים", לאחר שפנינו ל"צים" בניסיון למצוא דרכים אחרות, כדי לגשר על הפער, ומדובר כאן – אם יפוטרו – בפיטורים של כ-15 עובדים, ולא בפיטורי מאות עובדים, החברה דחתה את ההחלטה לסוף יוני השנה, ועד אז יהיה לכל הגורמים הנוגעים בדבר זמן מספיק לבחון אופציות למנוע את הפגיעה בנמל אילת ובעובדיו.

שאול מופז: בשל חשיבות הנושא אין לי התנגדות לכך שהוא יידון בוועדת הכלכלה.

מגלי והבה: תודה.

שלמה בניזרי: למעט איזה אי-דיוק קטן.

שלמה בניזרי: דרך אגב, קיבלתי את כל הנתונים מעובדי הנמל, אז לבוא ולומר שאני לא מדייק בנתונים - - -

שאול מופז: מאות עובדים?

שלמה בניזרי: יש עובדים שייפגעו ישירות ויש עובדים שייפגעו בעקיפין – מובילים ושאר - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת שלמה בניזרי, בסדר, שמענו את הדברים שלך.

מגלי והבה: בסדר.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: מה אדוני מציע?

זבולון אורלב: הוא הציע – לוועדה.

מגלי והבה: לא שמעתי.

מגלי והבה: הצעה אחרת – בבקשה, חברת הכנסת יחימוביץ.

דוד אזולאי: אני מציע לא להטיף מוסר לחברי הכנסת, מפני שיש שרים שעומדים פה על הדוכן, ועם כל המנגנון שיש להם הם נותנים לנו נתונים לא מדויקים - גם פה וגם בוועדות.

דוד אזולאי: אז אנא ממך, שר התחבורה, אל תטיף לנו מוסר.

מגלי והבה: שמענו.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת דוד אזולאי.

מגלי והבה: לפעמים – מלים כדרבונות.

מגלי והבה: אני מסכים שהיה צריך להתייחס בצורה אחרת לאמינות של המידע, בפרט שאני מכיר את חבר הכנסת בניזרי שנים רבות, גם כשר וגם כחבר הכנסת בוועדות השונות, ואת אמינות הדברים שהוא מביא.

שלי יחימוביץ': אני מכירה את השר ואת חבר הכנסת כמרואיינים הרבה שנים, ואני יכולה להעיד ששניהם אנשים ישרים.

שלי יחימוביץ': אדוני שר התחבורה, פרשת "צים" היא אחת מני רבות.

שלי יחימוביץ': בעצם, ב"צים" מכרה המדינה את חלקה בזיל הזול ל"אחים עופר".

שלי יחימוביץ': היא המשיכה ומכרה נכס אסטרטגי מן המעלה הראשונה – בז"ן, שוב – ל"אחים עופר".

שלי יחימוביץ': ויש לי תחושת בטן עזה שגם תהליך הרפורמה בחברת החשמל, שיסתיים בהפרטה – גם חברת החשמל תעבור בסוף לידי "האחים עופר".

שלי יחימוביץ': מעבר לעניין העובדים יש פה פגיעה ממשית ומוחשית באינטרסים החיוניים של מדינת ישראל – הביטחוניים, האסטרטגיים - - -

מגלי והבה: האומנם?

מגלי והבה: מה השאלה?

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול את השר, האם תמונת המצב שנפרסת לעינינו, מעבר לבעיה הספציפית בנמל אילת – ואני מעריכה מאוד את התערבותך בעניין הזה, ואגב, אני מעריכה גם את הימנעותך בהצבעה בממשלה על הרפורמה במשק החשמל, ואני מודעת להשקפת העולם שעומדת בבסיס העניין – האם המצב הזה לא מחייב חשיבה מחודשת בכל הקשור להיפרדות שלנו מנכסים אסטרטגיים?

שלי יחימוביץ': כי לראיה, את "האחים עופר", בהקשר זה, הנכסים האסטרטגיים של מדינת ישראל לא מעניינים במיוחד.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

שלי יחימוביץ': שאלתי שאלה.

מגלי והבה: תיכף יש לשר הרבה שאילתות.

מגלי והבה: זאת הצעה אחרת, לכן אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: בעד – זה בעד הצעת השר להעביר לוועדה.

מגלי והבה: נגד – להסיר מסדר-היום.

מגלי והבה: ועדת הכלכלה כמובן.

מגלי והבה: זאת הבקשה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין מתנגדים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 8, נגד - אין, נמנעים - אין.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שההצעה לסדר-היום תעבור לדיון בוועדת הכלכלה.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים, חברי הכנסת, לסעיף האחרון שעל סדר-היום: שאילתות לשר התחבורה והבטיחות בדרכים.

מגלי והבה: אני מזמין את השר לכאן, בבקשה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 395 של חבר הכנסת כחלון, שאיננו כאן - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ג בתמוז התשס"ו (19 ביולי 2006): רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם משרד התחבורה מפקח על יישום התקנה בעניין העסקת קציני בטיחות בחברות פרטיות?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: מה הם אמצעי הפיקוח על יישום התקנה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: האם יש הגבלה של מספר כלי הרכב שקציני הבטיחות אחראים להם?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

שאול מופז: משרד התחבורה אכן אוכף את תקנה 579 העוסקת בחיוב העסקת קצין בטיחות בתעבורה בחברות, לרבות בחברות פרטיות.

שאול מופז: יש לציין כי יש קושי באכיפה כנגד חברות פרטיות, וזאת מהסיבה שרובן מעסיקות ציי רכב בחוזה ליסינג.

שאול מופז: הנחיתי את הגורמים המקצועיים במשרד לייצר את התשתית הרגולטורית שתבטיח את יישום אכיפת התקנה גם בחברות הפרטיות.

שאול מופז: 3.

שאול מופז: על-פי תקנה 579, כל חברה המפעילה מעל 40 כלי-רכב פרטיים, או 20 כלי-רכב אשר חלקם משאיות, מחויבת בהעסקת קצין בטיחות בתעבורה.

שאול מופז: על-פי תקנה 580(ד), כאשר מספר כלי הרכב עולה על 100, רשאית הרשות לדרוש אמצעי בטיחות נוספים, ובין היתר העסקת קציני בטיחות נוספים.

מגלי והבה: שאילתא מס' 465 של חבר הכנסת : הפרטת קווי "אגד" בדרום.

מגלי והבה: בבקשה, השר.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום י' בחשוון התשס"ז (1 בנובמבר 2006) : נציגי כ-350 משפחות נהגי "אגד" בדרום הארץ קובלים על הפרטת קווי התחבורה בדרום המסכנת את פרנסתם.

מגלי והבה: לטענתם, אין איזון בהפרטת קווי התחבורה בין הדרום ליתר חלקי הארץ.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הקווים שהופרטו נמסרו על-פי מכרז?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: כיצד תובטח פרנסתם של שכירי "אגד" בדרום?

שאול מופז: לגבי הפרטת קווי "אגד", ובכלל, כל סוגיית הפרטת התחבורה הציבורית, אני רוצה לומר תשובה מקדמית, כי יש פה כמה שאילתות על התחבורה הציבורית.

שאול מופז: נעשתה רפורמה בשירותי התחבורה הציבורית.

שאול מופז: אני, לאחר תשעה חודשים, לא מרוצה מהרפורמה הזאת, מכיוון שהאזרחים במקומות שונים לא מרוצים מאיכות השירות הניתן להם בעקבות הרפורמה.

שאול מופז: לכן, ביקשתי שתוקם ועדה ציבורית, ומינינו ועדה ציבורית על מנת לבחון כיצד ניתן לשפר את הרפורמה ולהגדיל את התחרותיות כך שהשירות לאזרחים יהיה טוב יותר.

שאול מופז: אשר לשאילתא מס' 465 של חבר הכנסת , הרפורמה בתחבורה הציבורית היא לטובת כלל הציבור והמשתמשים בתחבורה והמטרה שלה היא להוזיל את מחירי הנסיעה ולשפר את איכות השירות לנוסע.

שאול מופז: במסגרת זאת נחתם הסכם עם חברת "אגד" על הוצאת קווים שהם מפעילים כיום, בין היתר באזור הדרום.

שאול מופז: לעתים ההעברה מתבצעת כהעברת אשכול שלם של קווים, וזאת על מנת ליצור אשכול הומוגני לאותו אזור.

שאול מופז: המפעילים החדשים של קווי השירות עושים מאמצים לקלוט לעבודה נהגים ועובדים אשר עבדו בעבר ב"אגד".

שאול מופז: זה גם חלק מהסוגיה שביקשתי שתיבדק על-ידי הוועדה הציבורית שתקום - לבדוק כיצד תהליך ההפרטה לא יוצר מציאות שבה אנשים מאבדים את מקומות העבודה שלהם, ואני מקווה מאוד שנוכל להיות אנשי בשורה בסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: השאלה היא מאוד פשוטה.

זבולון אורלב: נשאלה שאלה לגבי המשך ההפרטה של הקווים בדרום.

זבולון אורלב: האם לאור ההודעה של השר בדבר הקמת ועדה ציבורית לבחינת העניין - ואני מברך על ההחלטה הזאת - האם בינתיים ממשיכים בהפרטה או בינתיים עוצרים את ההפרטה?

שאול מופז: לא, ממשיכים בהפרטה.

שאול מופז: בתהליך ההפרטה הנוכחי יש מכרזים שיצאו לדרך עוד לפני שהקמנו את הוועדה הציבורית ואי-אפשר לעצור אותם.

שאול מופז: על כן, לכשתבוא הוועדה הציבורית עם המסקנות שלה, ניישם אותן בכל תהליך ההפרטה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 499 של חבר הכנסת חנא סוייד - איננו כאן; לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): בכבישים 70 ו-85, שבהם התנועה ערה מאוד, יש צמתים המובילים ליישובים ראמה, סאג'ור, מג'ד-אל-כרום וג'דידה.

מגלי והבה: העדר רמזורים בצמתים אלה מסכן חיי אדם.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם משרדך מודע לבעיה זו?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: האם יש תוכנית להצבת רמזורים בצמתים האמורים, ואם כן – מתי היא תיושם?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שאול מופז: משרדי מודע לבעיה זו, והחברה הלאומית לדרכים מתכננת בצמתים אשר ציינת הסדרה בטיחותית אשר תמנע את הסיכונים הקיימים שם כיום.

שאול מופז: 2.

שאול מופז: בכביש 85, צומת ראמה וצומת סאג'ור, מתוכננת הסדרה בחומש הקרוב - הרחבה לכביש דו-מסלולי והסדרת צמתים מרומזרים.

שאול מופז: בצומת מג'ד-אל-כרום, מתוכנתת בחומש הקרוב הסדרה של הצומת, המוקפאת עד להסדרת פלישות אדמה בצומת.

שאול מופז: בדרך מס' 70 מתוכננים בצומת ג'דידה, בדרום כפר-יאסיף ובקטע החוצה את כפר-יאסיף עצמו, עבודות להרחבת קטעי הכביש והסדרת אביזרי הבטיחות.

שאול מופז: כמו כן, ברצוני לציין כי באופן אישי אני מאוד ער לנושא הבטיחות בדרכים במגזר הערבי.

שאול מופז: לכן, כהחלטה עקרונית, אני מסייר באופן יחסי הרבה יותר ביישובים אלו, והקמתי ועדה ציבורית בראשות פרופסור פייסל עזייזה אשר תמליץ על פתרונות במגוון התחומים התחבורתיים והבטיחותיים.

מגלי והבה: שאילתא מס' 506 של חבר הכנסת בנושא: היתר שימוש באופניים חשמליים.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006):

מגלי והבה: פרסומים מקצועיים מלמדים כי לאופניים חשמליים, בהספק מנוע של עד 250 ואט, שהוא כלי משלים לתחבורה ציבורית במרכזים עירוניים, המסוגל להגיע עד 20-15 קמ"ש, יש יתרונות סביבתיים מוכחים במניעת זיהום אוויר, והשימוש בהם חוסך בתשתית תחבורתית - כבישים, מגרשי חנייה וכדומה.

מגלי והבה: רצוני לשאול: האם משרדך הסדיר תשתית חוקית לאפשר שימוש באופניים חשמליים, ואם לא – מדוע?

שאול מופז: לסוגיית האופניים - בעיקרון, אני בעד השימוש באופניים ואני בעד הגברת השימוש באופניים.

שאול מופז: אנחנו גם מממנים חלק מהפעילויות של הרשויות שמעוניינות בסלילה של שבילי אופניים.

שאול מופז: לכן, אנחנו מקדמים את השימוש באופניים.

שאול מופז: במסגרת זאת, המשרד - - -

זבולון אורלב: השאילתא שלי נוגעת לאופניים חשמליים.

מגלי והבה: כן, רשום אופניים חשמליים.

שאול מופז: אני תיכף אגיע לסוגיה הזאת.

שאול מופז: אני רק רוצה לומר שאנחנו כרגע בשלב של סיום הכנת ההנחיות לתכנון שבילים ונתיבים לאופניים שיפורסמו בקרוב.

שאול מופז: ללוח התמרורים התקף של מדינת ישראל הוכנסה סדרת תמרורים המיועדת להסדרת תנועת האופניים בדרך, ולקראת פרסום תוספת של פנסים לאופניים ברמזורים לאותה מטרה.

שאול מופז: כפי שאמרתי, כל רשות מקומית שמעוניינת ומוכנה לבצע בפועל שבילים לאופניים, זוכה בדרך כלל לתמיכה כספית של המשרד.

שאול מופז: האפשרות להתיר לאופניים חשמליים את השימוש באותם שבילים אמורה להיבחן לפרטים בהיבט של הסיכון ההדדי, עקב העובדה שהם נוסעים מהר יותר ונוצר חיכוך בינם לבין האופניים הלא-ממונעים, וכן בינם ובין תנועת הרכב הרגילה.

שאול מופז: לכן, הסוגיה של האופניים החשמליים עומדת על סדר הבחינה הבטיחותית, ואני מאמין שכשנסיים את העניין הזה נוכל לפרסם את התקנות שנוגעות לסוגיה הזאת.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אדוני השר, השאילתא מדברת על אופניים חשמליים בהספק מנוע של 250 ואט, שהמהירות המקסימלית שלהם הוא 20 קמ"ש, וזאת המהירות של אופניים רגילים.

זבולון אורלב: זאת השאילתא, ואני חש שאני לא מקבל תשובה על השאילתא, כי אין כאן שאלה של מהירויות שונות.

זבולון אורלב: השאילתא נשאלה כיוון שיש בעיה עם אישורים והיתרים - משרד התחבורה עושה בעיות לרוכבי אותם אופניים.

זבולון אורלב: האם אפשר לבקש שהשאלה תחזור לשואל ואקבל תשובה?

שאול מופז: התשובה היא אותה תשובה שנתתי.

שאול מופז: הסוגיה של אופניים חשמליים מחייבת תקנות אחרות.

שאול מופז: התקנות נבדקות בהיבט הבטיחותי, ואני מקווה שבקרוב מאוד נוכל להוציא אותן.

זבולון אורלב: אפשר לקבל מועד גג?

שאול מופז: אין לי כאן מועד.

שאול מופז: אני מקווה שזה יהיה בחודשים הקרובים, אבל אין לי כאן מועד.

זבולון אורלב: השר יהיה מוכן לבדוק מועד ולהשיב לי בכתב?

שאול מופז: ברצון רב.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורלב.

מגלי והבה: שאילתא מס' 526 של חבר הכנסת : נמל חיפה.

מגלי והבה: אנחנו לא יודעים מה בנמל חיפה, אבל בטח השר יודע.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006):

מגלי והבה: בעקבות הפרסומים על הטיית מכרזים ושחיתות בנמל חיפה והבירורים שערכת – רצוני לשאול: האם אתה מגבה את הנהלת הנמל בכל פעולותיה?

שאול מופז: ראשית, אני אינני נותן גיבוי לכל פעולה של מינהל לא תקין או של פעולות לא כשרות, כפי שתיארת בשאילתא, שלכאורה, "בעקבות הפרסומים של הטיית מכרזים ושחיתות בנמל חיפה, בבירורים שערכת, ברצוני לשאול".

שאול מופז: אז בבירורים שערכנו עד כה אין מצב שמצביע על העובדות שאתה מציין כאן.

שאול מופז: יש בירורים נוספים בתהליך, שאני מקווה מאוד שיסתיימו בחודשיים הקרובים.

שאול מופז: אני גם לא נוהג להתערב באופן ההתנהלות של תאגידים תחת משרדי, אלא לשם קביעת מדיניות.

שאול מופז: כלומר, בפעילות השוטפת של התאגידים, אין לך גם הסמכות להיכנס לכלל הפעילות של המנכ"ל ואחרים, כל עוד היא נעשית על-פי גבולות האחריות והסמכות שלהם.

שאול מופז: לגופו של עניין, לגבי נמל חיפה, כפי שפורסם באמצעי התקשורת, כשהמצב חייב זאת אני התערבתי.

שאול מופז: היה מדובר בסוגיית המנופים של נמל חיפה.

שאול מופז: אני אעשה כך כל אימת שאדרש באותם מקרים שבהם יופנו תלונות או שאנחנו נחוש שאכן קיימים אי-סדרים בפעולות של תאגידים שהם תחת משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: תודה, אדוני השר.

אריה אלדד: חשת שמשהו לא בסדר - מדובר בעסקה של 100 מיליון אירו; מנופים שנקנו מספק סיני; ביקשת ומינו ועדת בדיקה.

אריה אלדד: הוועדה, עם כל הכבוד, ואין הרבה כבוד, נתנה דוח מרוח לחלוטין.

אריה אלדד: היא לא נכנסה לשאלות, למה מר עוזני נפגש עם הספק הסיני במסעדה בסין ולא עשה כך עם אף ספק אחר, היא לא נכנסה לשאלות מדוע הסכים מר חרמש לעבור בנמל בדיקת פוליגרף; מר עוזני סירב לעבור בדיקה כזו, והוועדה אמרה שזה לא תקין, אבל לא ראיתי שום התייחסות לזה בהמשך.

אריה אלדד: לא שמעתי כאן ולא שמעתי התייחסות שלך, מדוע נאסר על המבקר שביקשת למנות להיפגש עם הספקים; מדוע לא נשאלו המנכ"ל והיושב-ראש אם קיבלו אישור מרשות החברות לנסיעה לסין.

אריה אלדד: הדוח שהתקבל על-פי בקשתך, להבנתי, הוא מריחה, הוא לא בדיקה.

אריה אלדד: מה בכוונת המשרד לעשות עם דוח שהוא רצה בו כי הוא הריח שמשהו לא בסדר שם, אך הוא עובר על כך לסדר-היום?

מגלי והבה: תודה.

שאול מופז: בשעה שמונתה ועדה והגישה דוח והמנכ"ל בדק את זה ואני אישית נפגשתי עם חברי הדירקטוריון של נמל חיפה, אני חושב שהתשובות שלהם הניחו את דעתם של אנשי המקצוע במשרד.

שאול מופז: איני בקיא בכל פרטי הפרטים, גם לא עשיתי את הבדיקה הזאת בעצמי, אלא עשתה את זה ועדה - אני לא בקיא בחלק מהפרטים שקראת כאן.

שאול מופז: ביקשתי ממנכ"ל המשרד לעשות את הבחינה לגבי הדוח ורמת העומק שלו, ומשעה שנחה דעתו המקצועית, אני גיביתי את חוות דעתו המקצועית.

שאול מופז: לכן איני רואה כרגע מקום להקים ועדה נוספת, אף שלי היתה תחושה, כפי שציינת, ולכן גם ביקשתי שתקום הוועדה הזאת.

שאול מופז: יש עוד כמה בחינות שנעשות בעת הזאת לגבי חלק מהפעילויות בנמל חיפה ונדע את תוצאותיהן בתקופה הקרובה.

אריה אלדד: האם תהיה מוכן להעביר לי את המשך המעקב?

שאול מופז: כן.

אריה אלדד: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר, תודה לחבר הכנסת אלדד.

מגלי והבה: שאילתא מס' 542 של חבר הכנסת - שאיננו כאן - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006): פורסם, כי משרדך החל להקצות קווי אוטובוסים למפעילים שונים ללא מכרז, בין היתר לחברת "מטרופולין" להפעלת קווי "אגד" בערד ובמצפה-רמון.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם נכון הדבר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מדוע משרדך מונע ממפעילים אחרים להשתתף במכרז?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: היכן מוקצים קווי "אגד" ללא מכרז, ומה ייעשה בעובדי "אגד" באותם מקומות?

מגלי והבה: תשובת שר התחבורה והבטיחות בדרכים : (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

מגלי והבה: ועדת המכרזים הבין-משרדית אישרה את בקשת משרד התחבורה, העוסקת ברפורמה בתחבורה הציבורית, להעביר ל"מטרופולין" כמה קווים באזור באר-שבע, בירוחם.

מגלי והבה: החלטה זו נועדה לשרת אינטרסים של קידום ההפרטה והיא הכרחית רק בקווים בעלי אופי פעילות נמוך ולטובת מפעיל קיים באזור, כחלק מהצורך לשלב את פעילותו באשכול עם הקווים אשר הומלץ להוציא לאותו המפעיל ללא מכרז.

מגלי והבה: כמו כן, "אגד", מפעילת הקו, הסכימה להוצאה זו של הקו בתהליך זה, כחלק ממכסת הקווים אשר יוצאו מ"אגד" ויועברו למפעילים פרטיים לטובת הציבור.

מגלי והבה: יצוין, כי כל הרפורמה נשענת על הוצאת קווים מ"אגד" ו"דן", על-ידי מכרז או בהסכמה חוזית, כשחלק הארי, החלק המשמעותי, יוצא למכרז פתוח.

מגלי והבה: שאילתא מס' 543 של חבר הכנסת בנושא: קו תעופה לקריית-שמונה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006):

מגלי והבה: בתקשורת נמסר כי הפעלת קו תעופה סדיר לקריית-שמונה מעוכבת זה חודשים מספר בידי ראש עיריית קריית-שמונה המסרב להעניק רשיון מפעיל לחברת "טמיר".

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הידיעות נכונות?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – האם שוקל משרדך להתערב כדי לאפשר תחבורה אווירית סדירה לקריית-שמונה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: מה הן הסיבות להימנעות הרשות המקומית מהפעלת הקו?

שאול מופז: 1.

שאול מופז: קו התעופה הסדיר בין תל-אביב לקריית-שמונה אינו פועל כעת, בניגוד לתנאי המכרז שעליו התחייב המפעיל, וככל הידוע לנו, הרקע לאי-הפעלת הקו נובע משיקולים מסחריים גרידא.

שאול מופז: 2.

שאול מופז: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, באמצעות המנכ"ל, פעל רבות להסדרת הקו, וזאת בשל חשיבותו המרכזית לתושבי מדינת ישראל בכלל ולתושבי הצפון בפרט.

שאול מופז: במסגרת ההתערבות הזאת של המשרד, באמצעות המנכ"ל, התקיימו פגישות רבות בניהולו של מנכ"ל המשרד, אשר נועדו לקרב את עמדות הצדדים ולאפשר את המשך הטיסות.

שאול מופז: לצערי הרב, ולמגינת לבם של תושבי הצפון, כל ניסיונות הגישור של המשרד עלו בתוהו - ואני מתכוון, בין מפעיל השדה לבין חברת התעופה - בגלל חוסר נכונות של הצדדים לפעול במשותף.

שאול מופז: כעת הנושא נדון במערכת המשפטית.

שאול מופז: המענה שלנו כרגע להפעלה סדורה של הקו הזה - אנו יוצאים במכרז חדש שיאפשר את החזרת הטיסות, והמכרז כולל בתוכו גם את הפעלת השדה וגם את הפעלת הקו.

מגלי והבה: שאלה נוספת?

אריה אלדד: מתי, להערכתך, תהיה לתושבי קריית-שמונה אפשרות לטוס לתל-אביב?

שאול מופז: זה מכרז והוא יצא לדרך.

שאול מופז: מכיוון שאין לנו שליטה על לוח הזמנים המדויק, אני לא הייתי מוכן להתחייב על איזה נתון; אני מקווה שזה יקרה בחודשים הקרובים או בשנה הזאת, אך איני יכול להתחייב, כי יש פה שאלה של עמידה בתנאי המכרז.

שאול מופז: אין יותר מדי מתנדבים להפעיל את הקו הזה, כי מופעל קו אלטרנטיבי לראש-פינה.

שאול מופז: אין יותר מדי חברות שמוכנות להפעיל את הקו הזה ולקחת על עצמן גם את הפעלת הקו וגם את הפעלת השדה.

שאול מופז: כרגע יש קו לראש-פינה והוא נותן מענה חלקי לתושבי הצפון.

שאול מופז: הייתי מאוד שמח אם השדה בקריית-שמונה יפעל, אבל אין יותר מדי חברות שמוכנות לקחת את זה על עצמן, לכן קשה לי פה להתחייב על תאריך.

שאול מופז: אם מישהו היה רץ למכרז הזה הייתי יכול לומר שיש כבר מתמודדים על המכרז.

אריה אלדד: הוא עוד לא התפרסם.

שאול מופז: הוא יצא לדרך בקרוב.

שאול מופז: גם לזה יש כמה כללים וחוקים, כיצד אפשר ליצור עכשיו מציאות חדשה על-פי מה שהיה קיים בעבר בזיכיון שניתן למפעיל השדה ולחברת התעופה.

שאול מופז: אני מקווה שנצא עם מכרז ויהיו חברות שיהיו מוכנות לקחת זאת על עצמן.

שאול מופז: כרגע יש קו לראש-פינה, זה נותן מענה לא שלם לתושבי קריית-שמונה.

שאול מופז: מדובר ב-25 דקות עד חצי שעה של נסיעה מראש-פינה לקריית-שמונה, אבל זה נותן מענה למרבית התושבים בצפון, ואני מקווה מאוד שנוכל גם להסדיר את הקו לקריית-שמונה.

שאול מופז: אני בוודאי הייתי רוצה שבמסגרת חיזוק הצפון הקו הזה יחזור לפעילותו המלאה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 577 של חבר הכנסת דוד אזולאי: מוניות בעלות שבעה מקומות.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006): נודע לי, כי חל איסור על הפעלת מוניות בעלות שבעה מקומות, אלא בקווים בין-עירוניים.

מגלי והבה: לציבור החרדי יש בכך חשיבות כי המשפחות גדולות, וטנדרים ואוטובוסים זעירים גובים מחירים גבוהים מהמחיר שגובה מונית רגילה.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: מדוע ייאסר על מוניות בנות שבעה מקומות לפעול בתוך העיר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: האם תיבחן הנחיה זו מחדש, או לחלופין ייקבעו מחירים אחידים למוניות ולטנדרים?

שאול מופז: ראשית, משרד התחבורה אינו אוסר הפעלת מוניות מיוחדות בעלות שבעה מקומות.

שאול מופז: בעבר פעלו בענף המוניות המיוחדות לימוזינות עם שבעה מקומות, אולם כיום אין ייבוא מסחרי של כלי-רכב מסוג זה.

שאול מופז: בעקבות זאת התקבלו בקשות רבות להפעלת מוניות מיוחדות בכלי-רכב חלופיים עם שבעה מקומות.

שאול מופז: למשרדנו אין מניעה לאשר כלי-רכב עם שבעה מקומות.

שאול מופז: עם זאת, לנגד עינינו עומד מבחן הנוחות ומבחן רמת השירות, כאשר מוניות שיש בהן שישה או שבעה מקומות שאינן בעלות מאפייני רמת שירות גבוהים לא יוכלו לשמש כמוניות מיוחדות.

שאול מופז: בהתאם לכך, מונית עם כיסא מתקפל לא עומדת במבחן הנוחות.

שאול מופז: המשרד בחן פניות רבות של נהגי מוניות שיש בהן יותר מארבעה מקומות, אך עד כה אושר דגם אחד, רכב מסוג "ויאנו" של חברת "מרצדס".

שאול מופז: מדובר ברכב שיש בו שישה מקומות ישיבה פלוס נהג, ללא כיסא מתקפל.

שאול מופז: כמובן, אם יימצאו דגמים נוספים שיותאמו לצורכי הנוסעים, הם יאושרו על-ידינו.

שאול מופז: יתירה מכך, יש בארץ כ-2,200 מוניות בעלות רשיון לקו שירות המופעלות על-ידי כלי-רכב גדולים מסוג "זוטובוס" בעל עשרה מקומות ישיבה, הרשאים לבצע נסיעות מיוחדות בתעריף הזהה למונית רגילה ובכך לתת שירות לציבור החרדי ולבעלי משפחות גדולות המבקשים נסיעה מיוחדת.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת אזולאי.

דוד אזולאי: אדוני השר, תודה לך על התשובה, אך לגבי אותן מוניות של עשרה נוסעים, ואדוני אמר שהמחיר הוא אותו מחיר של מונית רגילה, אני מודיע לך, ואני מכיר את זה מקרוב, הם גובים מחיר גבוה יותר משל מונית קטנה; רק לידיעתך בעניין הזה.

דוד אזולאי: דבר שני, אני גם רוצה להודות לשר על שאכן אותו דגם של מונית "ויאנו" אושר לאחר תכתובת רבה בעניין הזה, והשאלה שלי - ופניתי אליך גם בכתב בעניין הזה ב-3 בינואר ועד היום לא קיבלתי תשובה - בעצם למה אי-אפשר לאשר שבעה נוסעים פלוס נהג, למה רק שישה נוסעים ונהג כשיש מקום ישיבה לשבעה נוסעים?

שאול מופז: זאת שאלה של תקני נוחות ובטיחות.

שאול מופז: יש אנשי מקצוע שמופקדים על זה.

שאול מופז: יש בעניין הזה חוקים וכללים.

מגלי והבה: אדוני הסביר את זה בגוף התשובה שלו.

מגלי והבה: שאילתא מס' 578 של חבר הכנסת דוד אזולאי בנושא: קו האוטובוס מקריית-ספר לאלעד ולרכסים.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006):

מגלי והבה: תושב רכסים פנה אלי בעניין קו אוטובוס מרכסים לאלעד ולקריית-ספר.

מגלי והבה: בערים אלו מצויות קהילות חרדיות גדולות והבקשה סבירה.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם ניתן להפעיל קו מקריית-ספר ומאלעד לרכסים ובחזרה?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם לא - האם תישקל העברת קווים אחרים מהצפון לירושלים או למרכז דרך אלעד וקריית-ספר במרכז ודרך רכסים בצפון?

שאול מופז: בימים אלה משרד התחבורה עורך בדיקה מעמיקה לבחינת צורכי המגזר החרדי.

שאול מופז: כשנכנסתי לתפקידי קיימתי יום עיון בכל מה שכרוך בצורכי האוכלוסייה החרדית, בכל הנושאים של הקווים, וגם נבחנו הזיקות בין היישובים החרדיים לציבור הנוסעים.

שאול מופז: אני יכול לומר שחלק מהנושאים הללו נפתרו, והיה גם ביקור שלי באזורים הללו.

שאול מופז: מדובר בקווים בביתר-עילית, מדובר בקו של ירושלים–בני-ברק.

שאול מופז: הנושאים הללו כבר באו על פתרונם, ואני מקווה מאוד שאנחנו נמשיך ונפתור גם את הבעיות הנוספות שעומדות על סדר-היום.

תודה.

שאלה נוספת אם יש.

אם לא - לא צריך.

חבר הכנסת אזולאי, גם ככה אנחנו לחוצים בזמן.

דוד אזולאי: בכל זאת, לא קיבלתי תשובה בקשר להפעלת הקו מקריית-ספר ומאלעד לרכסים ובחזרה.

דוד אזולאי: שאלתי אם אפשר להורות באיזו צורה שאוטובוסים שיוצאים מרכסים לכיוון ירושלים ייכנסו גם לאלעד ולקריית-ספר, לפחות עד שיימצא הפתרון.

שאול מופז: היקף הבקשות הוא כל כך גדול, שאנחנו כרגע בודקים את כל סידורי ההסעה שהם ייחודיים לאוכלוסייה החרדית.

שאול מופז: אמרתי קודם שלחלק מהמקומות כבר נתנו פתרון, והחלק האחר הוא בתהליך.

שאול מופז: אין לי תשובה על כל קו וקו, אבל אני כן יכול לומר שאנחנו בתהליך של הסדרה של הקווים הללו, ואני מקווה מאוד שגם לסוגיה הזאת יימצא פתרון בעתיד.

מגלי והבה: שאילתא מס' 580 של חברת הכנסת ושאילתא מס' 581 של חברת הכנסת -שלו - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חברת הכנסת אורית נוקד שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006):

מגלי והבה: פורסם כי חברות השכרת הרכב גובות דמי טיפול של עשרות שקלים עבור נסיעה בכביש 6.

מגלי והבה: בדיקות שנערכו בעניין העלו כי קיימים פערים של מאות אחוזים בדמי הטיפול שגובות חברות ההשכרה.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הידיעה נכונה?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מה היא עמדת משרדך בעניין גביית דמי הטיפול?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: האם קיים פיקוח על גביית דמי הטיפול על-ידי חברות ההשכרה?

מגלי והבה: 4.

מגלי והבה: אם לא – האם יפעל משרדך בעניין?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) ראשית, אכן יש חברות השכרה הגובות משוכר הרכב דמי טיפול עבור הטיפול בחשבונית המגיעה לתשלום עבור הרכב הנשכר.

שאול מופז: מדובר בתשלומים הנגבים עבור טיפול באיתור השוכר, גביית תשלום ממנו וכיוצא בזה.

שאול מופז: מצב זה נוצר כיוון שחברת "דרך ארץ" יכולה לשלוח את החשבונית רק למי שהרכב רשום על שמו, ולכן לא ניתן לשלוח את החשבונית לשוכר הרכב.

שאול מופז: יצוין כי חברות ההשכרה עצמן מעדיפות כי החשבונית תישלח ישירות לשוכר הרכב, והן אף הגישו לשם כך עתירה לבג"ץ אשר נדחתה.

שאול מופז: ברכבי הליסינג בעיה זו נפתרה, הואיל ומרבית חברות הליסינג נתנו הרשאה למקבלי הרכב להתקשר ישירות עם חברת "דרך ארץ" והחשבונית מגיעה אליהם ללא דמי טיפול.

שאול מופז: חברת הכנסת שרה מרום-שלו שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006): למיטב ידיעתי, בינואר 2007 תעביר חברת "אגד" ארבעה קווים בדרום הארץ לחברת "מטרופולין".

שאול מופז: רצוני לשאול: 1.

שאול מופז: האם הדבר נכון?

שאול מופז: 2.

שאול מופז: האם הוצא מכרז, ואם לא – מדוע?

שאול מופז: 3.

שאול מופז: האם הוצעו חלופות סבירות למאות עובדי "אגד דרום" שיישארו ללא פרנסה?

שאול מופז: 4.

שאול מופז: האם במקביל יועברו קווים גם באזורים אחרים בארץ?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שאול מופז: במסגרת הסכם שנחתם עם חברת "אגד" על הוצאת קווים שמופעלים כיום על-ידם, יוצאו, בין השאר, גם קווי השירות בערד, בירוחם ובמיתר.

שאול מופז: 2.

שאול מופז: ככלל מוצאים מכרזים, במקרה זה מדובר באשכול קווים שנבחר לו זכיין.

שאול מופז: 3.

שאול מופז: חברת "מטרופולין" מתכוונת לקלוט את כל הנהגים והעובדים במסגרת ההיערכות העתידית להפעלת הקווים.

שאול מופז: 4.

שאול מופז: היקף תהליך ההפרטה כולו יעמוד עד סוף 2008 על כ-30% - לרבות חלקה של חברה-בת של "אגד" - מהיקף הפעילות של "אגד".

מגלי והבה: שאילתא מס' 621 של חבר הכנסת אברהם רביץ - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת אברהם רביץ שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006):

מגלי והבה: הבאים ממרכז הארץ בכביש מס' 1 ומבקשים להגיע לקריית-יערים או לנווה-אילן, נאלצים לנסוע כמה קילומטרים עד ליציאה במחלף חמד.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם קיימת תוכנית לבניית מחלף בכניסה לקריית-יערים ונווה-אילן?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן - מתי אמורות להתחיל עבודות התשתית?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שאול מופז: החברה הלאומית לדרכים מקדמת פרויקט שיפור דרך מס' 1, בקטע שבין שער-הגיא לגינות- סחרוב.

שאול מופז: מטרת הפרויקט היא לשדרג את דרך מס' 1 בואכה ירושלים, על מנת לאפשר גישה נוחה ובטוחה לבירת ישראל.

שאול מופז: הפרויקט כולל הוספת נתיב שלישי לכל כיוון נסיעה, תוספת שוליים ימניים ושמאליים, הקמת מחלפים חדשים, שדרוג מחלפים קיימים ושיפור עקומות מסוכנות.

שאול מופז: במסגרת הפרויקט, מתוכנן להיבנות מחלף נווה-אילן.

שאול מופז: תוכנית זו נדונה כעת בהליך מזורז בוועדה לתשתיות לאומיות לשם קידומה הסטטוטורי.

שאול מופז: לפני כשבועיים אישרה הוועדה את החלופה הנבחרת לאורך הציר וביקשה בדיקות נוספות באזור קריית-יערים, זאת על-פי בקשת הרשות המקומית.

שאול מופז: העלות הכוללת של שדרוג כביש 1 מוערכת בכ-2.5 מיליארדי שקלים.

שאול מופז: 2.

שאול מופז: בכוונתנו לסיים את ההליכים התכנוניים עד סוף שנת 2008, ואם יימצא התקציב, לצאת בביצוע של כשלוש שנים וחצי, החל משנת 2009.

מגלי והבה: שאילתא מס' 644 של חברת הכנסת בנושא: הפרטת קווי "אגד" ופיטורי עובדים בפריפריה.

מגלי והבה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

מגלי והבה: בינואר 2007 חברת "אגד" מעבירה את קווי ערד, ירוחם, מיתר ועומר לחברת "מטרופולין".

מגלי והבה: בעקבות ההפרטה יפוטרו נהגים רבים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הקווים מופרטים ללא מכרז, ואם כן – מדוע?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: מה יעלה בגורלם של הנהגים המפוטרים ומשפחותיהם?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: כיצד הפרטת הקווים תואמת את מדיניות הממשלה לחיזוק הנגב?

מגלי והבה: 4.

מגלי והבה: מדוע מפריטים קווים דווקא בפריפריה ולא במרכז הארץ?

שאול מופז: אני דיברתי על כך באופן כללי כשהתייחסתי לשאילתא הראשונה, אבל אני רוצה לענות בכל זאת.

שאול מופז: ראשית, קווי האוטובוסים של התחבורה הציבורית פועלים על-פי רשיון שניתן על-ידי המפקח על התעבורה, בהתאם לפקודת התעבורה והתקנות שלה.

שאול מופז: החוק והתקנות קובעים את הדרך והתנאים למתן הרשיון ואינם מחייבים בהכרח הליך תחרותי.

שאול מופז: חוק חובת המכרזים אינו חל על מתן רשיונות.

שאול מופז: עם זאת, משרד התחבורה נוהג להוציא מכרזים על הפעלת קווי שירות.

שאול מופז: בהתאם למדיניות הממשלה בעניין זה ובהתאם להחלטת המשרד לפתוח את ענף התחבורה הציבורית לתחרות בדרך של פרסום מכרזים להפעלת קווי שירות בתחבורה הציבורית בהיקף שנתי של 5%, מפרסם המשרד מכרזים להפעלת קווים אלה, לאחר שהם נדונו ואושרו בוועדת המכרזים הבין-משרדית בראשות המשנה למנהל הכללי .

שאול מופז: כפי שצוין במכתב, החובות הנגזרות ממעמד גורמי משרד התחבורה כנאמן הציבור לפעול לכך ששירותי התחבורה הציבורית יהיו מיטביים מבחינת האיכות, הבטיחות, המחיר, ושיקולי המחיר לא מביאות בהכרח להשגת המטרות האלה.

שאול מופז: לשיקולים התחבורתיים, התפעוליים והכלכליים השפעה מרבית על השירות שניתן על-ידי המפעיל, והניסיון שנצבר מהמכרזים שהוצאו עד היום מוכיח זאת.

שאול מופז: לפיכך, משרד התחבורה מעניק במקרים מסוימים רשיונות ללא מכרז כשהדבר נחוץ לפי שיקול דעתנו להפעלה ללא מכרז.

שאול מופז: כך ניתן אישור לפתיחת קו חדש ללא מכרז באזור המופעל על-ידי מפעיל מסוים או העברת קו ממפעיל למפעיל כאשר נדרש הדבר משיקולים תחבורתיים, והוצאת מכרז במקרה כזה לא רק שלא תביא לשיפורים המקווים אלא תזיק בסופו של עניין.

שאול מופז: לגבי המקרה שהועלה בשאילתא הוחלט, לאחר דיון ואישור ועדת המכרזים הבין-משרדית המיוחדת לתחרות בתחבורה הציבורית, לאשר העברת קווים באזור ירוחם וערד מחברת "אגד" לחברת "מטרופולין" באותם תנאים שהיא מפעילה קווים אחרים באותו אזור.

שאול מופז: כמו כן, העברה זו מוסדרת בהסכם הפעלה שנחתם בין הממשלה לבין חברת "מטרופולין" בעקבות זכייתה במכרז להפעלת קווי שירות באזור.

שאול מופז: קווים אלה נכללים במכסה השנתית של 5%, במסגרת ההסכם של הממשלה עם "אגד", שלפיו מנוע "אגד" מלקחת חלק בהליך תחרותי של הפעלת קווים אלה.

שאול מופז: מעבר לכך, אני ציינתי שאנחנו גם הקמנו ועדה ציבורית שבוחנת את כל סוגיית ההפרטה של התחבורה הציבורית, ואני מקווה מאוד שחלק מהסוגיות שעלו היום ימצאו את פתרונן במסגרת המסקנות שיובאו אלי לאחר שהוועדה תשלים את עבודתה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברת הכנסת יחימוביץ, שאלה נוספת.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, חסר לי בתשובתך הממד של גורלם של האנשים שהועסקו ב"אגד".

שלי יחימוביץ': בפועל, עיקר ההפרטה מתרחש בפריפריה ובעיקר בדרום, וגם אם "אגד" רוצה לדאוג למקום עבודה חלופי לאותם נהגים, היא מעבירה אותם לאזור המרכז ועוקרת אותם מביתם, ובסופו של דבר התוצאה של המהלך הזה היא פיטורים.

שלי יחימוביץ': מובן שהחברות המופרטות מעסיקות עובדים בפרוטות, בשכר עבדים, בלי הזכויות הסוציאליות שהעובדים בדרום נהנו מהן עד כה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להזכיר את תוכנית "נגב 2015", שאושרה על-ידי ממשלת ישראל בנובמבר 2005, שמדברת על משיכת אוכלוסייה חדשה לנגב, הגדלת מספר המועסקים, איכות חיים, צמצום פערים חברתיים וכלכליים, ואני שואלת, איך ההפרטה הזאת ופגיעה במעמדם של העובדים, והעמקת האבטלה, והעמקת העוני, עולות בקנה אחד עם התוכנית הזאת.

שאול מופז: אני ציינתי קודם שאני לא מאושר מהדרך שבה בוצעה ההפרטה הזאת - אולם תוכנית ההפרטה יצאה לדרך - חלק בגין חוסר שביעות-הרצון של המשתמשים בתחבורה הציבורית, ויש סיבות נוספות, כולל סוגיית הפיטורים.

שאול מופז: במסגרת הוועדה הציבורית שקמה, ביקשתי שיבדקו גם את האפשרות להעסיק את אותם עובדים - בעקבות ההפרטה, באותם אזורי מגורים ובאותם אשכולות - ואפשר וצריך, לעניות דעתי, להעסיק אותם במסגרת תוכנית ההפרטה.

שאול מופז: אני לא בטוח שיימצא פתרון לכל אלה שעבדו ב"אגד" או בקווים אחרים שיופרטו, אבל אני ביקשתי שיבואו עם המלצות כיצד ניתן להעסיק את מרבית האנשים בחברות שיזכו במכרזים בתהליך המחודש, על-פי המסקנות של הוועדה.

שלי יחימוביץ': אפשר, אדוני השר – בתנאי עבדות במקום בתנאים של ביטחון תעסוקתי שהם נהנים ממנו היום.

מגלי והבה: חברת הכנסת יחימוביץ, יהיו לך הזדמנויות לשאול.

מגלי והבה: אנחנו חייבים לרוץ בהמשך התוכנית - יש עוד הרבה תשובות שהשר צריך לתת, וחברי הכנסת מחכים להן.

מגלי והבה: שאילתא מס' 655, של חבר הכנסת שלמה בניזרי ושאילתא מס' 670 של חבר הכנסת אלי אפללו - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

מגלי והבה: הרשות לבטיחות בדרכים השיקה מערך הסברה להגברת המודעות בקרב הילדים, וססמתו, "ילד בן שש אינו חוצה כביש" משודרת בטלוויזיה, ברדיו ובעיתונות.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: מה הוא תקציב הפרסום?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: כיצד הוא מחולק בין התקשורת הכתובה לאלקטרונית, וכן לכלל העיתונים?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: כמה שולם לכל אחד מהעיתונים: "מעריב", "ידיעות אחרונות", "הארץ", "יתד נאמן", "המודיע", "בקהילה", "משפחה" ו"קו עיתונות"? 4.

מגלי והבה: באילו עיתוני ילדים פורסמו מודעות, ובאילו מחירים?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

שאול מופז: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יצאה בקמפיין מתגלגל המורכב משלושה שלבים.

שאול מופז: שלב ראשון, פנייה להורים שלא לאפשר חצייה לבד של ילד עד גיל תשע.

שאול מופז: השלב השני כוון לנהגים להגביר את מודעותם להולכי רגל ליד מעברי חצייה, והשלב השלישי כוון להולכי הרגל עצמם, למנוע התפרצויות לכביש.

שאול מופז: תקציב הפרסום לשלב הקמפיין שאליו התייחסת עומד על כ-2.5 מיליוני שקלים, והוא כולל מימון המודעות ברדיו, בטלוויזיה ובשילוט חוצות.

שאול מופז: בשלב זה, לא נכללה הסברה בעיתונות הכתובה וגם לא בעיתוני ילדים.

שאול מופז: הקמפיין כן כלל מודעות ברדיו "קול חי" למגזר החרדי וברדיו "אל-שאמס" למגזר הערבי.

שאול מופז: חבר הכנסת אלי אפללו שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006): פורסם ב"מעריב" ב-29 בנובמבר 2006, כי בישראל אין תו תקן למנשאי אופניים ואין פיקוח על המנשאים המיובאים.

שאול מופז: רצוני לשאול: 1.

שאול מופז: האם הידיעה נכונה?

שאול מופז: 2.

שאול מופז: אם כן – מדוע מתיר משרדך לשאת אופניים על גבי מנשא ללא תו תקן?

שאול מופז: 3.

שאול מופז: בכמה תאונות דרכים היו מעורבים מנשאי אופניים בשנה האחרונה? 4.

שאול מופז: כיצד תמוגר התופעה?

התחבורה והבטיחות בדרכים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

התחבורה והבטיחות בדרכים: בהתאם להחלטת הממשלה, מאמץ משרד התחבורה את התקינה האירופית לכלי רכב, תוך התאמתה לתנאי הארץ.

התחבורה והבטיחות בדרכים: ככל הידוע לנו, הקהילה האירופית אינה מחייבת תקן למנשאי אופניים, זאת אף שמנשאי אופניים המותקנים על כלי רכב פרטיים מקובלים מאוד במדינות אירופה.

התחבורה והבטיחות בדרכים: תקנה 85(א) לתקנות התעבורה מטילה סדרת חובות על הנוהג ברכב ועל בעליו בכל הקשור להובלת מטענים על הרכב, זאת על מנת להבטיח כי לא יבלוט, לא יסתיר את התאורה, לא יחסום את שדה הראייה של הנהג, לא ישנה את חלוקת המשקל וכדומה.

התחבורה והבטיחות בדרכים: מכאן, שכפי שעל נהג רכב המוביל מטען על גג הרכב מוטלת החובה לקשור אותו היטב ותוך שימוש באמצעי ריתום אמינים, זוהי גם חובתו בכל הנוגע להתקנת מנשא אופניים ברכב - דאגה לקשירה מיטבית ושימוש באמצעי ריתום תקינים.

התחבורה והבטיחות בדרכים: 4-3.

התחבורה והבטיחות בדרכים: מבדיקה שערכנו עם משטרת ישראל עולה כי לא ידוע להם על תאונות דרכים שנגרמו כתוצאה מהתפרקות מנשאי אופניים, ומידע זה תואם את המידע המצוי גם ברשותנו.

התחבורה והבטיחות בדרכים: עם זאת, אם יועברו אלינו פרטי המקרים המצוינים בכתבה, ניתן יהיה לבדוק אותם לגופו של עניין.

התחבורה והבטיחות בדרכים: עם זאת, ובשל החשיבות הבטיחותית בתחום זה, הנחיתי את אגף המטענים במינהל היבשה, המגבש בימים אלה חוברת מיוחדת העוסקת בהובלת מטענים, לבחון גם את הנושא שבנדון.

מגלי והבה: שאילתא מס' 696 של חבר הכנסת - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006):

מגלי והבה: הגיעו ללשכתי פניות ציבור רבות בנוגע לאיחורים משמעותיים של אמצעי התחבורה הציבורית, ביניהם החברות "אגד", "קווים" ו"מרגלית" ורכבת ישראל.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: מה היא מדיניות משרדך בנושא, וכיצד היא נאכפת?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: האם יש גורם, מלבד האזרחים, המעדכן את משרדך בנושא האיחורים?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: האם בסמכות משרדך לקנוס ישירות את החברות בגין איחורים?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

שאול מופז: המשרד עורך בקביעות ביקורות על כלל מפעילי התחבורה הציבורית באוטובוסים.

שאול מופז: במסגרת ביקורות אלו, נמדדים בעיקר פרמטרים של רמת השירות ועמידה בלוח זמנים.

שאול מופז: כמו כן, במשרד קיימת פונקציה המטפלת בפניות הציבור בנושאי האיחורים וכיוצא בזה, ולעתים קרובות תלונת נוסע מגיעה לכדי הליך משפטי.

שאול מופז: עם זאת, אני סבור כי לשם הצלחת הרפורמה, ראוי כי היא תיבדק על-ידי טובי אנשי המקצוע, ולשם כך הנחיתי הקמת ועדה ציבורית.

שאול מופז: על בסיס המלצות הוועדה נפיק לקחים להמשך יישום הרפורמה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 709 של חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

מגלי והבה: הנושא: מבצע "חופשי סטודנטיאלי".

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006):

מגלי והבה: נודע לי כי חברת "אגד", בתמיכת משרדך, הגיעה להסדר עם כמה מוסדות אקדמיים כדי להוזיל משמעותית את הנסיעה בתחבורה ציבורית, מבצע "חופשי סטודנטיאלי", וכי המבצע אינו כולל את כל המוסדות, כמו למשל מכללת "אורנים" בצפון.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הדבר נכון?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מדוע המבצע לא כולל את כל המוסדות?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: אילו מוסדות כלולים במבצע?

שאול מופז: לגבי השאילתא של חבר הכנסת עבאס זכור, משעה שנכנסתי לתפקידי כשר התחבורה והבטיחות בדרכים, פעלתי שתהיה הקלה לאוכלוסיית הסטודנטים על-ידי כמה צעדים.

שאול מופז: אחד הצעדים המשמעותיים הוא הנחה בתחבורה הציבורית.

שאול מופז: זהו אינטרס משותף למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שכן אנו מעוניינים לעודד סטודנטים להשתמש בתחבורה הציבורית ובכך להבטיח דור של עובדים אשר יתנייד לעבודה בתחבורה הציבורית.

שאול מופז: היתרונות של השימוש בתחבורה הציבורית ברורים, בכל היבט, בדגש בהיבט של הבטיחות.

שאול מופז: זה גם מקל משמעותית על הגודש, על העומסים בצירים, על זיהום האוויר.

שאול מופז: מדובר בשלב ראשון, בשנת 2007, בהרחבה של התוכנית הניסיונית למחוזות ירושלים, חיפה והמרכז.

שאול מופז: השנה במחוזות האלה יצאנו עם תוכנית שיש בה הנחה.

שאול מופז: בשלב הבא אני מתכוון להחיל את התוכנית בכל הארץ, בדגש בתושבי הפריפריה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת עבאס זכור.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, אני מברך על כך שאתם מקלים על סטודנטים, אבל לא קיבלתי תשובה על השאלה שלי.

עבאס זכור: חלק מהסטודנטים מקבלים את ההנחה במבצע, וחלק אחר מהסטודנטים לא מקבלים.

עבאס זכור: הסטודנט הוא אותו סטודנט.

עבאס זכור: מי שלומד באוניברסיטת חיפה - מגיע לו המבצע.

עבאס זכור: מי שלומד ב"אורנים" - לא מגיע לו המבצע.

עבאס זכור: מדובר ב-400 שקלים כל חודש.

עבאס זכור: זה 4,000 שקלים בשנה, וזה המון כסף לסטודנט.

שאול מופז: אמרתי קודם שבשלב הזה אנחנו עושים את זה בשלושה מחוזות, ובמחוזות האלה זה גם נוגע לרשימה של מוסדות אקדמיים.

שאול מופז: זה לא מכסה את כל המוסדות בכל אזור.

שאול מופז: נדמה לי שמכללות לא כלולות, צריך לבדוק את זה, אבל בעיקרון יש פה תוכנית ניסיונית.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שנקבל את כל הגיבוי הנדרש, כי זאת המדיניות שלי לפחות, להרחיב את זה לכלל הסטודנטים ולכלל המוסדות במדינת ישראל.

שאול מופז: כרגע זה תחום לאזורים של ירושלים, חיפה והמרכז.

שאול מופז: הניסיון הזה הוא לשנה הזאת, וההרחבה תהיה ככל הנראה לשנה הבאה.

מגלי והבה: עכשיו, שאילתא מס' 712 של חבר הכנסת חנא סוייד.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006): לאחרונה התפרסמו נתונים של עמותת "אור ירוק" המעידים על שיעור גבוה מהממוצע של תאונות דרכים ביישובים הערביים.

מגלי והבה: בראש טבלת היישובים מרובי התאונות עמדו כמה יישובים ערביים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם משרדך מודע לנתונים אלה ולמצב הירוד של תשתיות התחבורה והבטיחות ביישובים הערביים?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: האם יוקצו משאבים לטיפול בבעיה זו?

שאול מופז: ראשית, לצערי, אני מודע לנתונים של המעורבות הגבוהה בתאונות דרכים במגזר הערבי, ואני גם מודע למצב התשתיות ביישובים האלה.

שאול מופז: אני מודע לזה מתוקף הסיורים שאני עורך בשטח, ובתשעת החודשים שבהם אני בתפקיד באופן יחסי הייתי ביישובים ערביים יותר מאשר באחרים.

שאול מופז: אני יכול להוסיף ולומר מאוד בזהירות, שגם ההשקעה בתשתיות של היישובים האלה היתה יחסית נמוכה.

שאול מופז: זה לא אומר שביישובים היהודיים יש שוויוניות בהשקעה בתשתיות, אבל יחסית, כששמים אותה על כף המאזניים, היא נמוכה.

שאול מופז: אנחנו כרגע בתהליך של שיפור התשתיות העירוניות בשני היבטים.

שאול מופז: האחד, תוכנית לשנת 2007, שאליה גם העתקנו תקציבים מגופים אחרים, על מנת להעביר לתחום העירוני, וגם יצאנו לדרך עם תוכנית רב-שנתית שלא היתה קיימת עד היום, ואנחנו עובדים עליה בימים אלה, לאחר שעל-פי בקשתי הגישו הרשויות תוכנית רב-שנתית עד תום 2006.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שהתוכנית הרב-שנתית, עם העברה של תקציבים לתחום העירוני, כלומר לרשויות בדגש במגזר הערבי, יסגרו את הפער של התשתיות.

שאול מופז: התחום השני שטיפלנו בו הוא כל הסוגיה של מטות בטיחות, וגם כאן אני יכול לבשר שקמו מטות בטיחות, לרבות ברשויות הערביות, שמכינות תוכניות, ואני מקווה מאוד שהתוכניות האלה ייושמו.

שאול מופז: אנחנו מתקצבים את הפעילות של מטות הבטיחות.

שאול מופז: נוסף על כך הקמנו ועדה בראשות פרופסור פייסל עזייזה, שהתבקש לאתר את כל הנושאים שדורשים טיפול ויש להם זיקות וקשר לאוכלוסייה הערבית ולמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

שאול מופז: זה נכון לגבי תשתיות, זה נכון לגבי הבטיחות, זה נכון לגבי תרגומים של מבחני תיאוריה, זה נכון לגבי רישוי.

שאול מופז: יש הרבה מאוד ממשקים, והוועדה הזאת כבר החלה את עבודתה.

שאול מופז: היא נפגשה כבר פעמיים, והיא צפויה להגיש המלצות ביניים בחודשיים הקרובים.

שאול מופז: אני מזמין אותך להיות בקשר עם חברי הוועדה בכל מקום.

שאול מופז: אני חושב שהמאמץ שנעשה היום בתחום הזה של הבטיחות בדרכים הוא מאוד משמעותי, ואני מקווה מאוד שתוכלו לשמוע גם מראשי הרשויות של המגזר הערבי, ויותר מכך, נראה תוצאות גם בשיפור התשתיות וגם בשיפור הבטיחות, ובאופן הזה גם נציל חיים.

מגלי והבה: שאלה נוספת, חבר הכנסת סוייד.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, רציתי לציין בחיוב את ההקצאה של כ-12% מתקציב הפיתוח של משרד התחבורה לפיתוח תשתיות התחבורה ביישובים הערביים.

חנא סוייד: זה תקציב הפיתוח הגדול ביותר באחוזים מבין כל התקציבים של משרדי הממשלה, וזה בסדר גמור.

חנא סוייד: אני מודע גם לוועדה שהוקמה.

חנא סוייד: אני אומר שהמשימה ביישובים הערביים היא מאוד מאוד גדולה.

חנא סוייד: יש שם תשתיות תחבורה שלא שייכות למאה הזאת, וצריך באמת השקעה.

חנא סוייד: אנחנו דווקא מברכים על ההתעניינות ועל הביקורים שהשר עורך, ואנחנו מאוד רוצים שזה יתבטא בתקציבים ובהשקעות.

מגלי והבה: אנחנו מצטרפים לברכות.

מגלי והבה: שאילתא מס' 723 של חבר הכנסת , שאילתא מס' 732 של חבר הכנסת ושאילתא מס' 759 של חברת הכנסת קולט אביטל - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006):

מגלי והבה: בפניות ללשכתי בנוגע לקו 277 אלעד–ירושלים של חברת "אגד-פלוס", קובלים נוסעים על איחור במועדים, על דילוג על תחנות ההסעה ועל התנהגות חלק מן הנהגים.

מגלי והבה: נטען אף כי בכ"ח בתשרי תשס"ז, 20 באוקטובר 2006, סירב נהג להוריד נוסע ובנו בן הארבע באלעד והסיעם עד ירושלים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הדברים נכונים?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – כיצד יטופל העניין?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: האם יוצאו הנחיות ונוהלי התנהגות לנהגים בקווים הציבוריים בכלל ובקווים במגזר החרדי בפרט?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

שאול מופז: עם כניסתה של חברת "אגד תעבורה" לפעילות בעיר אלעד, מנענו מהקווים הבין-עירוניים לבצע הסעות עירוניות וכך אושרו הורדת נוסעים או העלאת נוסעים בלבד בתוך העיר.

שאול מופז: ברשיונות הקווים שאושרו לאחרונה נקבע כי איסוף והורדה של נוסעים יתאפשרו בקווים העירוניים והבין-עירוניים בכל התחנות.

שאול מופז: המקרה שהוזכר, אי-הורדת נוסעים במסלול הקו, דווח למשרדנו ונמצא כעת בחקירה של הגורמים המוסמכים.

שאול מופז: במקביל, הובהר שוב לחברת "אגד תעבורה" שעליה לפעול בהתאם לתנאי רשיונות הקווים.

שאול מופז: תלונות בנושאים שהוזכרו במכתבך יש להעביר למשרדי למחלקת תלונות ציבור בציון הפרטים הבאים: תאריך ,שעה, מס' קו, ואנו נטפל בכל מקרה לגופו.

שאול מופז: חבר הכנסת שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): נודע לי, כי למרות סיכומים, הבטחות וקבלת אישורים להפעלת קו נוסף, 422, מבני-ברק לירושלים לטובת תושבי שכונות צפון העיר בני-ברק, דרך רחוב ז'בוטינסקי, טרם הופעל הקו.

שאול מופז: רצוני לשאול: 1.

שאול מופז: האם הידיעה נכונה?

שאול מופז: 2.

שאול מופז: אם כן – מתי יתחיל הקו החדש לפעול?

שאול מופז: 3.

שאול מופז: כיצד יימנעו מכשולים ביורוקרטיים ממושכים בהפעלת קווים נחוצים חדשים?

שאול מופז: אין תשובה.

שאול מופז: חברת הכנסת קולט אביטל שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): לאחרונה פורסם, כי משרד התחבורה הפסיק לערוך מכרזים והחל למסור קווי אוטובוס למפעילים שונים ללא מכרז.

שאול מופז: רצוני לשאול: 1.

שאול מופז: האם הידיעה נכונה?

שאול מופז: 2.

שאול מופז: אם כן – מדוע אין עורכים מכרז מסודר בין המתחרים כדי להגיע לתוצאה רצויה ולמנוע חלק מהבעיות הרבות בהפעלת הקווים המופרטים?

שאול מופז: תשובת שר התחבורה והבטיחות בדרכים שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

שאול מופז: בהתאם למדיניות הממשלה בעניין זה ובהתאם להחלטת המשרד לפתוח את ענף התחבורה הציבורית לתחרות בדרך של פרסום מכרזים להפעלת קווי שירות בתחבורה הציבורית בהיקף שנתי של 5%, המשרד מפרסם מכרזים להפעלת קווים אלה לאחר שאלה נדונו ואושרו בוועדת מכרזים בין-משרדית בראשות המשנה למנהל הכללי.

שאול מופז: כך ניתן אישור לפתיחת קו חדש ללא מכרז באזור המופעל על-ידי מפעיל מסוים או העברת קו ממפעיל למפעיל כאשר נדרש הדבר משיקולים תחבורתיים, והוצאת מכרז במקרה כזה לא רק שלא תביא לשיפורים המקווים אלא תזיק בסופו של עניין.

שאול מופז: קווים אלה נכללים במכסה השנתית של 5% שבמסגרת ההסכם של הממשלה עם "אגד", שלפיו מנוע "אגד" לקחת חלק בהליך תחרותי של הפעלת קווים אלה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 775 של חבר הכנסת - לפרוטוקול.

מגלי והבה: שאילתא מס' 808 של חבר הכנסת חנא סוייד.

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ז בטבת התשס"ז (17 בינואר 2007): פורסם, כי מובילי סחורות לשטחי הרשות הפלסטינית דרך מעבר קרני נאלצים לשלם לנהגים דמי הובלה גבוהים בעשרות עד מאות אחוזים, זאת משום שרשות שדות התעופה מנפיקה מספר נמוך של תורים מדי יום.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם נכון הדבר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: מדוע מונפק מספר נמוך של תורים למעבר קרני?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: כיצד תטופל התופעה?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שאול מופז: רשות שדות התעופה מנפיקה מספר תורים המתאים למשך זמן העבודה שהמסוף פתוח.

שאול מופז: על-פי הנחיות גורמי הביטחון, מתחילת ינואר 2006, המסוף פועל במשמרת אחת.

שאול מופז: במתכונת כזאת, לא ניתן לספק את הביקושים.

שאול מופז: בימים אלה נדונה הארכת הפעילות במסוף.

שאול מופז: במקביל הושקעו, ומושקעים, במסוף כספים רבים בשיפורים טכנולוגיים, שאמורים לייעל את שיטות העבודה בו ולהגדיל את תפוקתו.

שאול מופז: 2.

שאול מופז: מספר התורים תואם את המצב במסוף ומחושב על-פי משך זמני הפעילות של המסוף.

שאול מופז: כשהוחל לעבוד, לאחרונה, עד 18:00, במקום עד 16:30, ניתן מענה לעשרות משאיות נוספות, הן ביבוא והן ביצוא, במספר המתחמים הפעילים בזמן נתון ובהיבטי ביטחון ותפעול בצד הפלסטיני.

שאול מופז: יובהר כי העברת הסחורות מבוצעת בתיאום מלא עם הנהלת המסוף הפלסטיני ובהתאם לבקשותיה.

שאול מופז: עם זאת, גורמים חיצוניים, שעליהם אין לרשות שליטה - כמו התרעות מודיעיניות, או שביתה בצד הפלסטיני בגין אי-קבלת משכורות - מביאים לכך שהמסוף ייסגר/לא ייפתח, ובכך גורמים לדחיית התורים שנקבעו ולהתארכותם.

שאול מופז: 3.

שאול מופז: לרשות שדות התעופה סמכות ואחריות ביטחונית ותפעולית על המתרחש בתוך תחומי המסוף.

שאול מופז: אין לה כל סמכות ואחריות על המתרחש מחוצה לו.

שאול מופז: אני מעריך בזהירות, כי אם יאפשרו לרשות שדות התעופה להפעיל את מסוף קרני בשתי משמרות, דהיינו, עד השעה 23:00, כפי שהיה בשנת 2005, יינתן מענה לכל הביקושים, הן ביצוא והן ביבוא, ובתוך זמן סביר יחזור מצב התורים לקדמותו.

שאול מופז: חבר הכנסת חנא סוייד שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007): קווי "אגד" היוצאים מצפון דרך נחל-עירון לירושלים אינם עוצרים בתחנות האוטובוסים שבקרבת היישובים הערביים באזור.

שאול מופז: רצוני לשאול: 1.

שאול מופז: האם משרדך מודע לסבל שהדבר גורם לתושבים העובדים או לומדים בירושלים?

שאול מופז: 2.

שאול מופז: האם יורה משרדך לחברת "אגד" לשנות את המצב?

שאול מופז: 2-1.

שאול מופז: עד היום לא התקבלו במשרד דרישות של נוסעים המתגוררים באזור נחל-עירון לנסיעות ישירות לירושלים.

שאול מופז: כמו כן, לא ידועים לנו הביקושים לנסיעות בקווים האלו.

שאול מופז: עם זאת, לאור פניות הציבור ופניית סיעת בל"ד, הנחיתי להפעיל קו נסיעה בין נצרת לירושלים.

שאול מופז: לאור בקשתך תיבחן האפשרות לתת מענה לאזור נחל-עירון במסגרת הקו הזה.

מגלי והבה: התשובה מספקת.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 817 של חברת הכנסת ליה שמטוב.

מגלי והבה: חברת הכנסת ליה שמטוב שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007): הובא לידיעתי, כי ביוזמתך הוקמה ועדה לבדיקת הרפורמה בתחבורה הציבורית.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הידיעה נכונה? 2.

מגלי והבה: אם כן – מה הן הסיבות להקמת הוועדה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: האם יש קשר בין הקמת הוועדה לבין הפרסומים השליליים על אודות הרפורמה?

שאול מופז: 3-1.

שאול מופז: המשרד עורך בקביעות ביקורות על כלל מפעילי התחבורה הציבורית באוטובוסים.

שאול מופז: במסגרת הביקורות האלה נמדדים בעיקר פרמטרים של רמת השירות ועמידה בלוח הזמנים.

שאול מופז: כמו כן, במשרד קיימת פונקציה המטפלת בפניות הציבור בנושא איחורים וכיוצא בזה, ולעתים קרובות תלונות נוסע מגיעות לכדי הליך משפטי.

שאול מופז: עם זאת, אני סבור כי לשם הצלחת הרפורמה ראוי כי היא תיבדק על-ידי טובי אנשי המקצוע, ולשם כך הנחיתי להקים את הוועדה הציבורית.

שאול מופז: אני חושב שעל בסיס המלצות הוועדה נפיק לקחים להמשך בכל סוגיית יישום הרפורמה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחברת הכנסת שמטוב.

ליה שמטוב: אדוני השר, אנחנו שמענו היום שאילתות דומות, גם על הדרום וגם על הצפון.

ליה שמטוב: דיברת על הקמת הוועדה.

ליה שמטוב: אני רוצה לשאול, בתוך כמה זמן הוועדה תיתן את התשובות.

שאול מופז: אני הייתי רוצה שהוועדה תעבוד באופן קבוע.

שאול מופז: כלומר, אני ביקשתי מד"ר פייסל עזייזה שברגע שיהיו לו המלצות כלשהן, יביא אותן מייד על מנת שנוכל ליישם אותן ולא להמתין ללוח זמנים כזה או אחר.

שאול מופז: משעה שקמה ועדה ציבורית, אתה חייב לתחום אותה בזמן.

שאול מופז: לכן ביקשתי שהמלצות הביניים יהיו בתוך שלושה חודשים.

שאול מופז: חברי הוועדה התחילו את עבודתם לפני כחודש או שלושה שבועות.

שאול מופז: ההמלצות המסכמות שלהם יהיו בתוך חצי שנה, אבל ככל הנראה אני אבקש שהוועדה תמשיך בעבודתה, כי אני סבור שנכון שוועדה מן הסוג הזה תלווה את פעילות המשרד לאורך זמן.

שאול מופז: אני מאמין שבחודשים הקרובים כבר תהיה אפשרות לפרסם את מסקנות הביניים וחלק מהמסקנות - בתום מחצית השנה לעבודתה, וגם ניתן יהיה ליישם אותן.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שאילתות מס' 818 ו-819 של חברת הכנסת ליה שמטוב.

מגלי והבה: חברת הכנסת ליה שמטוב שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007): הובא לידיעתי, כי משרדך מאשר לחברות פרטיות אשר זכו במכרז לערוך שינויים מהותיים במרכיביו העיקריים, וכי הדבר עלול לפגוע בציבור הנוסעים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הידיעה נכונה?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן - מדוע?

מגלי והבה: חברת הכנסת ליה שמטוב שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007(: הובא לידיעתי, כי לאחרונה נוהג משרדך להעביר אשכולות וקווי תחבורה ציבורית מחברת "אגד" לחברות פרטיות בניגוד להוראות חוק חובת המכרזים.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הידיעה נכונה?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מדוע?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: מה ייעשה בנדון?

מגלי והבה: לו נכחת לאורך כל הדיון היית רואה שהשר ענה על שאלותייך בקשר לשאילתות אחרות.

מגלי והבה: השאלה היא אם את מוותרת על התשובה, או שאת רוצה לשמוע תשובות.

ליה שמטוב: אני רוצה לשמוע תשובות.

שאול מופז: במסגרת הרפורמה בתחבורה הציבורית הועבר מספר מצומצם של קווים מ"אגד" להפעלה על-ידי מפעילים פרטיים אשר כבר פועלים כמפעילי תחבורה ציבורית ללא מכרז.

שאול מופז: במענה על יתר השאלות, מדובר במספר מצומצם מאוד של קווים, אשר העברתם הוסדרה כדין בחוזה שבין "אגד" לממשלה.

שאול מופז: אלה הם קווים בעלי אופי פעילות זניח, כלומר לא מושכים מבחינה כלכלית, אך היתה נדרשת להם השלמה תפקודית ואינטגרציה שלהם בתוך אותם האשכולות.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שבדרך הזאת נוכל לתת את המענה המיטבי.

שאול מופז: באשר לשאילתא מס' 819, אני חושב שהתשובה די דומה לתשובה הזאת, כי למעשה בשאילתא 819 מדובר על סוגיית האשכולות והעברת קווי התחבורה הציבורית מחברת "אגד" לחברות פרטיות.

שאול מופז: זה נעשה על-פי חוק חובת המכרזים.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שנוכל להיות אנשי בשורה ברגע שנקבל את המסקנות של הוועדה הציבורית, שפועלת כיום לגבי כל סוגיית התחבורה הציבורית.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחברת הכנסת שמטוב.

ליה שמטוב: אדוני השר, קודם כול, כמו שאמרת, אנחנו עובדים לפי ההוראות של חוק חובת המכרזים, ודווקא נותנים לחברות האלה לעבוד בלי המכרזים.

שאול מופז: לאילו חברות?

ליה שמטוב: לחברות פרטיות.

ליה שמטוב: אשכולות וקווי תחבורה ציבורית מועברים מ"אגד" לחברות פרטיות.

שאול מופז: הסברתי מדוע יש קווים מסוימים שבבחינה כלכלית לא יוצאים למכרזים.

שאול מופז: לכן, כל מי שפועל באותו אזור, באותו אשכול, מקבל גם את הקווים הללו, כי אם היינו יוצאים למכרזים, אף אחד לא היה לוקח את הקווים הללו, מכיוון שאין להם קיום כלכלי.

שאול מופז: אף אחד לא ירצה לקחת קווים שמספר הנוסעים בהם מועט ואין להם קיום כלכלי.

שאול מופז: לכן באותם אזורים, לגבי אותם אשכולות, יש כמה קווים שמבחינה כלכלית לא עומדים במבחן הכלכלי וצירפנו אותם לאותם מפעילים.

מגלי והבה: טובת האזרח מול טובת החברות, בהחלט.

מגלי והבה: שאילתא מס' 834 של חבר הכנסת - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007):

מגלי והבה: נודע לי כי סטודנטים ממכללת "אורנים" אינם זכאים למבצע "חופשי סטודנטיאלי" של חברת "אגד", המוזיל משמעותית נסיעות של סטודנטים ממוסדות להשכלה גבוהה אחרים בצפון.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם נכון הדבר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מדוע תלמידי המכללה אינם זכאים למבצע הזה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: מה הם הקריטריונים להשתתפות במבצע?

מגלי והבה: 4.

מגלי והבה: כיצד תטופל בעיה זו, ומה הוא לוח הזמנים לפתרונה?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

שאול מופז: עת נכנסתי לתפקידי כשר התחבורה והבטיחות בדרכים, פעלתי לשם הקלה על אוכלוסיית הסטודנטים על-ידי כמה צעדים.

שאול מופז: אחד הצעדים המשמעותיים הוא הנחה בתחבורה הציבורית.

שאול מופז: זהו אינטרס המשותף למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שכן אנו מעוניינים לעודד סטודנטים להתרגל לתחבורה הציבורית ובכך להבטיח דור של עובדים אשר יתנייד לעבודה בתחבורה זו.

שאול מופז: יש בכך כדי להקל משמעותית על העומסים, על זיהום האוויר ולסייע במאבק בתאונות הדרכים.

שאול מופז: מדובר בשלב ראשון, בשנת 2007, בהרחבה של התוכנית הניסיונית למחוזות ירושלים, חיפה והמרכז.

שאול מופז: בשלב הבא אני מתכוון להרחיב את התוכנית לכל הארץ בדגש בתושבי הפריפריה.

מגלי והבה: שאילתא מס' 857 של חבר הכנסת סוייד, בבקשה.

מגלי והבה: חבר הכנסת חנא סוייד שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום כ"ז בטבת התשס"ז (17 בינואר 2007):

מגלי והבה: לאחרונה פרסמה מע"צ מכרז להקמת מחלף לחיבור קיסריה ואור-עקיבא לכביש החוף.

מגלי והבה: היישוב ג'סר-א-זרקא, שזקוק גם הוא לחיבור לכביש, לא מוזכר במכרז.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם מודע משרדך לכך שהיישוב מנותק לחלוטין מכביש החוף?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: האם יורה משרדך על שינוי תכנון המחלף כך שיכלול חיבור ליישוב?

שאול מופז: 2-1.

שאול מופז: מכרז פרויקט מחלף אור-עקיבא בדרך מס' 2 פורסם בסוף שנת העבודה 2006.

שאול מופז: על כן, חיבור היישוב ג'סר-א-זרקא נדון בעת אישור תוכנית מחלף אור-עקיבא במסגרת הוועדה המחוזית מחוז חיפה.

שאול מופז: הוועדה החליטה כי אישור התוכנית הוא התחייבות החברה הלאומית לדרכים להכין תוכנית למחלף כניסה ליישוב.

שאול מופז: בהתאם לכך, הוגשה בקשה להתייחס לתוכנית על כל תנאיה כפרויקט לאומי, וזו אושרה על-ידי ראש הממשלה, שר האוצר ושר הפנים.

שאול מופז: משעה שהתוכנית אושרה כפרויקט לאומי, היא תידון בהליך מזורז בוועדה לתשתיות לאומיות, בהקדם, ובכך יתחבר היישוב לכביש החוף.

שאול מופז: התהליך הזה נמצא בהליך די מתקדם.

שאול מופז: הוא ממתין כרגע להליך בוועדה לתשתיות לאומיות.

שאול מופז: ברגע שהדבר הזה יאושר, אפשר יהיה לצאת לעבודה במסגרת תוכנית של המחלף של אור-עקיבא.

שאול מופז: המכרז יצא לדרך בסוף שנת העבודה 2006.

שאול מופז: לכן אני מקווה שאם האישורים הללו יינתנו - כי אנחנו גם מותנים באישורים סטטוטוריים - אפשר יהיה להיכנס לעבודה כבר השנה.

מגלי והבה: שאלה נוספת לחבר הכנסת סוייד.

חנא סוייד: לא הבנתי בדיוק אם החיבור ליישוב ג'סר-א-זרקא כלול במחלף של אור-עקיבא, או שזה בעצם עוד שלב באותה תוכנית.

חנא סוייד: על-פי המכרז שיצא למחלף לאור-עקיבא, אין חיבור שם לג'סר-א-זרקא.

חנא סוייד: האם זה מה שיהיה או שיש תוכנית אחרת שמקודמת והיא תבטיח חיבור לג'סר-א-זרקא?

שאול מופז: אני מסביר שחיבור היישוב ג'סר-א-זרקא יכול להיעשות והוא מתוכנן במסגרת הפרויקט של מחלף אור-עקיבא.

שאול מופז: ברגע שהוועדה לתשתיות לאומיות תאשר את האישור הסטטוטורי, אפשר יהיה להיכנס לעבודה במסגרת המחלף של אור-עקיבא, גם בגלל הסמיכות הגיאוגרפית וגם משום שזה קשור לדרך מס' 2.

חנא סוייד: אבל יש כבר מכרז.

שאול מופז: כן, זה ייכלל במסגרת המכרז ויהיה תוספת למכרז.

שאול מופז: אתה לא יכול לצאת למכרז כל עוד אין לך אישור סטטוטורי.

שאול מופז: ברגע שנקבל את האישור הזה, נוסיף אותו למכרז הקיים של מחלף אור-עקיבא.

מגלי והבה: שאילתא מס' 885 של חבר הכנסת עמי אילון ושאילתא מס' 886 של חבר הכנסת - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת עמיחי אילון שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

מגלי והבה: לפני כחצי שנה נסגר מעבר הרכבת מס' 18 בבנימינה.

מגלי והבה: לאחר סגירתו, התחייב מנכ"ל משרדך בכתב למצוא פתרון מהיר למצוקה שנגרמה לתושבי המקום.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הדברים נכונים?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מה הם הנימוקים להחלטה להשאיר את המעבר סגור?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: מה הוא לוח הזמנים המתוכנן לפתרון הבעיה?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

שאול מופז: מעת כניסתי לתפקידי כשר התחבורה והבטיחות בדרכים התחייבתי, וכך אני פועל, בראש ובראשונה להילחם בתאונות הדרכים.

שאול מופז: לא רחוק ממפגש הרכבת המדובר בבנימינה, שבו סיירתי רק אתמול, נהרגו חמישה בני אדם.

שאול מופז: כל בר-דעת ואחריות שהיה רואה את עומס התנועה של עשרות אלפי כלי-רכב ביום החוצים מפגש זה, היה מקבל החלטה דומה ושקולה לסוגרו לאלתר.

שאול מופז: בד בבד עם הסגירה של המפגש, הנחיתי את הגורמים המקצועיים לקדם מייד את ההפרדה המפלסית שלו.

שאול מופז: לשם כך הקציתי את התקציבים הנדרשים, ורכבת ישראל כבר ערכה מכרז ונבחר קבלן אשר יכול לבצע הפרדה זו מייד.

שאול מופז: בפגישת עבודה שקיימתי אתמול עם ראש מועצת בנימינה ועם כל גורמי הביצוע והתכנון, מתברר כי לא קיימים האישורים הסטטוטוריים בשל התנגדויות מקומיות של הציבור בבנימינה.

שאול מופז: מעבר לכך, אני סבור כי בטווח הבינוני-הארוך, הפחתה דרסטית של עשרות אלפי הנוסעים העוברים דרך בנימינה ויוצרים שם מפגע בטיחותי בעיירה שאיננה ערוכה לקלוט כמות כזו של רכבים, תהיה באמצעות סלילת כבישים עוקפים מצפונה ומדרומה.

שאול מופז: בפגישה אתמול סוכם כי יזורזו האישורים הסטטוטוריים - בתוך כמה חודשים - ונוכל לצאת לסלילת כבישים אלו בהקדם.

שאול מופז: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

שאול מופז: פורסם כי נשות "מחסום WATCH", בשיתוף עם "הקרן החדשה לישראל", מבקשות לקיים תצפיות בנמל התעופה בן-גוריון, או לחלופין להכשיר את אנשי הביטחון העומדים שם.

שאול מופז: רצוני לשאול: 1.

שאול מופז: האם נכון הדבר?

שאול מופז: 2.

שאול מופז: אם כן – כיצד השיב משרדך על פנייה זו? 3.

שאול מופז: האם ידוע למשרדך על מקרי התעללות של אנשי ביטחון בנתב"ג בנוסעים ערבים?

שאול מופז: אם כן - האם משרדך פועל לשינוי המצב, ואם כן – כיצד?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לשאלתך, ביררתי את הנושא לגופו, ולמדתי את העובדות האלה: 1.

שאול מופז: הגברת מיה ביילי מארגון "מחסום WATCH" אכן פנתה אל רשות שדות התעופה בעניין הבידוק הביטחוני לנוסע בנתב"ג והציעה לקיים תצפיות פיקוח בנתב"ג או לחלופין להכשיר את אנשי הביטחון.

שאול מופז: הפנייה התקבלה במשרדי רש"ת בתאריך 3 בינואר 2007.

שאול מופז: 2.

שאול מופז: רשות שדות התעופה השיבה על פנייתה של הגברת ביילי מארגון "מחסום WATCH" בתאריך 31 בינואר 2007, כי אין הרשות סבורה כי יש מקום להתערבות גוף חיצוני בפעילות ביטחונית בשדה התעופה.

שאול מופז: 3.

שאול מופז: ניתן להוסיף לעניין הכללי ולומר, כי הבידוק הביטחוני בנתב"ג נעשה על-פי דין ובהתאם להנחיות גורמי הביטחון הממלכתיים, תוך הקפדה על נימוס, אדיבות ושמירת כבוד הנוסעים ופרטיותם.

שאול מופז: עם זאת, היות שאנו עוסקים בכבוד האדם ובשירות לנוסע, הנחיתי את מנכ"ל רשות שדות התעופה להגיש לי תוכנית שתכלול הגברת הדיאלוג עם סקטורים שונים במגזר הערבי, במטרה להבין את המצוקות ולשפר את השירות לנוסע.

מגלי והבה: שאילתא מס' 921 של חברת הכנסת ושאילתא מס' 924 של חבר הכנסת - לפרוטוקול.

מגלי והבה: חברת הכנסת נאדיה חילו שאלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום י"ב בשבט התשס"ז (31 בינואר 2007): לאחרונה התרבו התלונות בגין אי-עמידה של רכבות בלוח הזמנים.

מגלי והבה: האיחורים התכופים פוגעים בנוסעים ומשבשים את סדר-יומם.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם הדבר ידוע למשרדך?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מה היא הסיבה לעיכובים הללו?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: מה ייעשה לתיקון המצב?

שאול מופז: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אחד מיעדיה המרכזיים של התחבורה הציבורית בעיני הוא השירות ללקוח.

שאול מופז: אחד המרכיבים המרכזיים בתחום השירות הוא דיוק הרכבות.

שאול מופז: דיוק הרכבות נמדד תמיד, לגבי כלל הרכבות - ולא באופן מדגמי - בהתאם לשיטת המדידה המקובלת במערב-אירופה ומנותח באופן שוטף לצורך בדיקת הביצועים ונקיטת צעדים לשיפור רמת הדיוק.

שאול מופז: רכבת ישראל אף הסתייעה ביועצים מחוץ-לארץ בנושא חשוב זה.

שאול מופז: בשנת 2006 הפעילה רכבת ישראל כ-90,000 רכבות נוסעים.

שאול מופז: בשנה זו עמד שיעור הדיוק על כ-85%, עלייה של כ-1% בהשוואה לשיעור הדיוק בשנת 2005.

שאול מופז: זאת, על אף פגיעה משמעותית מאוד בשיעורי הדיוק בזמן מלחמת לבנון השנייה בעקבות השבתת הפעילות של תחזוקת הרכבת בצפון הארץ ופגיעת הטילים במוסך הרכבת.

שאול מופז: בניכוי תקופת המלחמה עמד שיעור הדיוק בשנת 2006 על כ-90%.

שאול מופז: שיעור זה דומה למקובל במדינות מערב-אירופה, כגון צרפת, איטליה וגרמניה.

שאול מופז: לדעתנו, ועל-פי היעד שהצבתי לרכבת, עדיין יש מקום לשיפור.

שאול מופז: בסוף חודש דצמבר נכנס לתוקפו לוח זמנים חדש ברכבת ישראל.

שאול מופז: במסגרת לוח הזמנים נוספו כ-350 רכבות ו-10,000 ק"מ נסיעה בשבוע.

שאול מופז: הפעלת לוח זמנים חדש, בפרט שיש בו גידול משמעותי בפעילות הרכבת כאמור, גוררת לעתים פגיעה מסוימת בשיעור הדיוק בזמן ההרצה הראשונית.

שאול מופז: מבדיקת נתוני הדיוק בשבועות האחרונים עולה, כי שיעור הדיוק עומד על 90%-85%, ובשבוע האחרון אף היה גבוה במעט מ-90%.

שאול מופז: הנחיתי את הנהלת הרכבת לעשות כל מאמץ לשיפור נוסף של מרכיב מהותי זה בשירות לנוסע, שהוא אחד היתרונות המשמעותיים של הרכבת על פני כל כלי תחבורה אחר.

שאול מופז: אני אמשיך לבצע מעקב שוטף ומתמיד אחר רמת הדיוק, לנוחות הנוסע ולרווחתו.

שאול מופז: חבר הכנסת שמואל הלפרט שאל את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ביום י"ב בשבט תשס"ז (31 בינואר 2007): מפרסומים ומסמכים שנחשפו לאחרונה עולה, כי חברות תחבורה מסוימות מאלצות את הנהגים לנהוג במשך כ-14 שעות ביום ללא הפסקות, בניגוד לחוק, דבר המגביר את סכנת תאונות הדרכים.

שאול מופז: רצוני לשאול: 1.

שאול מופז: האם הידיעות נכונות?

שאול מופז: 2.

שאול מופז: אם כן – מה ייעשה לאכיפת החוק ותקנות התעבורה בנדון?

שאול מופז: אין תשובה.

מגלי והבה: אני רוצה להודות לשר שהופנו אליו הרבה שאילתות וגם לחברי הכנסת שנכחו בישיבה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מגלי והבה: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ח' באדר התשס"ז, 26 בפברואר 2007, בשעה 16:00.

מגלי והבה: ישיבה זו נעולה.