ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושמונה של הכנסת השבע-עשרה, 2007-03-13 00:00

אחמד טיבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, כ"ג באדר התשס"ז, 13 במרס 2007.

אחמד טיבי: הודעת מזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 155), התשס"ז-2007, שהחזירה ועדת הכספים.

אריה האן: החלטת ועדת האתיקה מיום כ"ג באדר התשס"ז, 13 במרס 2007, בקובלנתו של ועד העוזרים הפרלמנטריים נגד חבר הכנסת משה שרוני.

אריה האן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה למזכיר הכנסת.

אחמד טיבי: חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום הוא נאומים בני דקה.

אחמד טיבי: נא להצביע עוד מעט.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב כהן מיהדות התורה, בבקשה.

רן כהן: ואחריו?

אחמד טיבי: אחריו – חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני רוצה להתייחס לתופעת החיידקים שעמידים בפני אנטיביוטיקה שהתפרסמה השבוע.

אחמד טיבי: קלבסיאלה פנאומוניה.

יעקב כהן: אני חושב שאנחנו חייבים להתייחס לזה במלוא הרצינות אם אנחנו שומעים דיווחים שבשנה האחרונה כ-150 איש הלכו לעולמם, או בגלל זה או שזאת תוספת.

יעקב כהן: בכל אופן, זה דבר שמדליק אור אדום.

יעקב כהן: הפלא הוא שפרופסור שליט, יושב-ראש האיגוד למחלות זיהומיות, אומר שעד השבוע לא התאמצו כל מנהלי בתי-החולים והרופאים הממונים על המחלות הזיהומיות לבדוק ולתאם ביניהם את הנושא.

יעקב כהן: זה דבר מאוד חמור, ואני שמח שהשבוע זה עולה על סדר-היום של הכנסת.

יעקב כהן: יש צורך דחוף לבדוק מה אפשר לעשות - -

אחמד טיבי: תודה.

יעקב כהן: - - ולהקים ועדה עליונה בשביל שיינקטו אמצעי זהירות, אם זה היגיינה ואם זה בידוד או הוספת מיטות בגלל הלחץ הגובר.

יעקב כהן: בכל אופן - -

אחמד טיבי: תודה.

יעקב כהן: - - נראה שממשלה שהמדיניות שלה היא חולה ואטומה לא מסוגלת לתת שירותי רפואה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן-ששון, ואחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כדרכנו, מחקרים חדשים.

אחמד טיבי: - - -

מנחם בן-ששון: אלה דברים ישנים.

מנחם בן-ששון: השבוע ציינו את יציאתו לאור של מילון לטקסטים ערביים-יהודיים בימי הביניים, פרי עבודתו המונומנטלית של פרופסור יהושע בלאו.

מנחם בן-ששון: עשרות אלפי פריטים, מאות עמודים של מלים שיש להן משמעות; זוהי שפה שדוברה בפי יהודים ואחרים במרחב של אגן הים התיכון.

מנחם בן-ששון: בעקבות זאת אנחנו יכולים לקרוא מקורות בצורה אחרת.

מנחם בן-ששון: אני לא אקרא עכשיו לא טקסטים בערבית ולא את הטקסטים בתרגום שלהם, אבל בימים האלה, שהקמנו את האקדמיה ללשון הערבית, אנחנו נשמח על העבודה המשותפת גם בתחום הזה.

מנחם בן-ששון: אביא רק דוגמה אחת: מדריך עולי רגל לירושלים נותן לנו תמונה חדשה איך ומה וכיצד צריך להסתובב במתחם שאפשר גם להסתובב בו בימים של שלום ושמחה - באזור הר-הבית.

מנחם בן-ששון: המלה "כניס" מיתרגמת לא רק כמקום "בית-כנסת", אלא גם כקהל שלפניו היו חלק מן העדויות ניתנות, והדבר קשור בדיוק באותו שורש של המקום שבו אנחנו יושבים – כנסת, זאת אומרת מקום קהל.

מנחם בן-ששון: המחקר השני שאני רוצה להציג הוא מחקר פורץ דרך על זיהום אוויר שנעשה בשיתוף פעולה בין סין לישראל, מחקר בראשותו של פרופסור דניאל רוזנפלד מהאוניברסיטה העברית.

מנחם בן-ששון: לא אאריך ורק אציין שזיהום אוויר גורם להפחתת המשקעים באזורים הרריים בעלי אקלים מדברי למחצה ברחבי העולם.

מנחם בן-ששון: הדוגמאות והממצאים מובאים גם מרמות בסין, גם מרמות בישראל.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו – חבר הכנסת רביץ.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני ביום של ברכות.

מגלי והבה: אני רוצה לראות את היושב-ראש.

מגלי והבה: רציתי לראות את היושב-ראש, כי אני רוצה לברך את פרופסור ג'מאל זידאן, שהיושב-ראש מכיר אותו - הפרופסור הדרוזי הראשון שהתמנה בטכניון בבית-הספר לרפואה.

מגלי והבה: הוא גם מנהל המחלקה האונקולוגית בבית-החולים בצפת.

מגלי והבה: זאת הפעם הראשונה בתולדות המדינה שפרופסור מוכר בשיעור קומה בין-לאומי מגיע למעמד כזה – הוא גם פרופסור מן המניין בטכניון וגם מנהל מחלקה אונקולוגית בבית-החולים בצפת ומסייע רבות בענייני רפואה.

מגלי והבה: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, אדוני, לברך אותו כאן ולחזק את ידיו, ושירבו כמוהו.

מגלי והבה: בעניין הברכות, הייתי היום במוזיאון המדע, ולשמחתי, שלושה תלמידי תיכון דרוזים מבית-הספר המקיף השש-שנתי בבית-ג'ן – הית'ם עזה, שירין אבו-חיה וסלאח חמוד – משתתפים בתחרות "מדענים צעירים בישראל".

מגלי והבה: השלושה פיתחו מיקרו-מצנחים לגילוי ולניטור של זיהומים כימיים.

מגלי והבה: זהו פתרון זול, יעיל ונגיש, המאפשר גילוי וניטור מיידי של זיהומים חריגים באטמוספירה, ויכול לשמש את כל מי שנושא איכות הסביבה חשוב לו וקרוב ללבו.

מגלי והבה: בשני הנושאים האלה רציתי לנצל את הנאומים בני דקה, לברך אותם ולחזק את ידיהם.

מגלי והבה: תודה.

אחמד טיבי: אני מצטרף לברכות.

אחמד טיבי: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רביץ, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, ד"ר אחמד טיבי, גינקולוג - -

אחמד טיבי: אללה יסתור.

אברהם רביץ: - - ואני אסביר מדוע אני אומר כך.

אברהם רביץ: אני גם רוצה להתייחס לחיידק קלבסיאלה - - -

אחמד טיבי: קלבסיאלה פנאומוניה.

אברהם רביץ: כידוע, באמצע המאה ה-19 היתה מגפה כמעט בכל אירופה; בעיקר באירופה המערבית, שבה היתה התפתחות רפואית והיו בתי-חולים.

אברהם רביץ: נשים וגם תינוקות מתו בהמוניהם.

אברהם רביץ: היו בתי-חולים שנשים ותינוקות מתו בהם ב-90% מהלידות; באחרים – בכ-80% מהלידות.

אברהם רביץ: היתה מגפה גדולה.

אברהם רביץ: עד שקם ד"ר זמלוויס, הונגרי - ומישהו אמר לי שהוא חושב שהוא היה אפילו יהודי.

אברהם רביץ: הוא עבד בבית-חולים בווינה.

אברהם רביץ: הוא מצא את הסיבה.

אברהם רביץ: הוא ראה כיצד משכיבים נשים שצריכות ללדת במיטות שקודם שכבו עליהן נשים אחרות, עם דם, תסלחו לי, וכל השאריות שנשארו מהקודמות, והרופאים מסתובבים עם דם על הידיים; זו היתה הוכחה לגבריות מסוימת של הרופאים בעת ההיא.

אברהם רביץ: הוא עבד כ-20 שנים ובסוף הוא נפטר ממפח-נפש.

אברהם רביץ: אבל הוא הציל את המין האנושי אז, מכיוון שהוא גילה שהבעיה היא היגיינה, היגיינה והיגיינה.

אברהם רביץ: אני קראתי בעיתון לפני כמה ימים שבית-החולים "איכילוב" המציא המצאה עצומה והוריד את המחלות הזיהומיות ב-50%.

אברהם רביץ: למה?

אברהם רביץ: כי הוא החליט לדקדק בהיגיינה של הרופאים.

אברהם רביץ: אתם שומעים איזו המצאה?

אברהם רביץ: הייתי רוצה להציע למשרד הבריאות: אמרו שצריכים תקציב של 7 מיליארדי שקלים כדי לשפר, שאנשים לא ימותו.

אברהם רביץ: אני מציע ששר הבריאות יחלק לרופאים ספר חשוב מאוד, קוראים לו "זעקת האמהות".

אברהם רביץ: שם יש תיאור מלא של מה שקרה.

אברהם רביץ: רופאים שיקראו את זה יבינו מאליהם שהיגיינה זה הדבר הראשון.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זחאלקה, ואחריו – חבר הכנסת פרוש.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בשב"כ מודאגים, כך פורסם בכותרת ראשית בעיתון, ממה שהם קוראים "הקצנה בציבור הערבי".

ג'מאל זחאלקה: גורמי הביטחון הגדירו את מה שמתרחש בציבור הערבי סכנה אסטרטגית לטווח רחוק.

ג'מאל זחאלקה: ממש אפשר לרחם, מסכנה מדינת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: האזרחים הערבים מסכנים את מדינת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: בספר Minorities at Risk, מאת טד רוברט גור, הוא מנה 232 מיעוטים בעולם שנתונים בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: לצערנו, לציבור הערבי בארץ יש מקום של כבוד ברשימה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לכולם לעיין בספר, הוא עונה על כל הקריטריונים של מיעוט שנתון בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שהאזרחים הערבים בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: כשמפקיעים את הקרקע שלהם, הם בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: כשהורסים את הבתים שלהם, הם בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: כשהורגים אותם באוקטובר 2000 וגם אחר כך, ואף אחד לא מועמד לדין, הם בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: כשקוראים לטרנספר, הם בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: זאת האמת.

ג'מאל זחאלקה: הופכים את הקערה על פיה.

ג'מאל זחאלקה: הגיע הזמן להשיל את הפריזמה הביטחונית מהיחס לציבור הערבי, ולאזרח את אזרחותם של האזרחים הערבים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פרוש, ואחריו – חבר הכנסת מרגי.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, תנועת "שלום עכשיו" פרסמה הודעה מבזה, הראויה להוקעה ולגינוי.

מאיר פרוש: בהודעה נאמר: "ממשלת ישראל צריכה לקבל החלטה לפנות את המתיישבים היהודים מחברון".

מאיר פרוש: בהמשך ההודעה מבהירה "שלום עכשיו", כי "פינוי היהודים לא יאפשר את המשך הטרור היהודי בעיר".

מאיר פרוש: אני אומר כאן, אוי לאוזניים שכך שומעות ואוי לעיניים שכך קוראות.

מאיר פרוש: חברי הכנסת, אין חרפה גדולה מזו, אין נבלה גדולה כמודעת שטנה בזויה זו.

מאיר פרוש: אין תועבה גדולה מכינוי המתיישבים היהודים בחברון מבצעי טרור, רחמנא ליצלן.

מאיר פרוש: גועל נפש, זיהום ובחילה.

מאיר פרוש: מעל במת הכנסת אני קורא לחזק את ידי 600 היהודים היקרים, הפטריוטים, שמקיימים את מצוות יישוב ארץ-ישראל בחברון.

מאיר פרוש: אני קורא להם כדברי הנביא שמואל: "חזק ונתחזק בעד עמנו ובעד ערי אלוקינו".

מאיר פרוש: חברון נזכרת בתנ"ך 63 פעמים, בראש ובראשונה בשל מערת-המכפלה ובתוקף היותה בירתו הראשונה של דוד המלך.

מאיר פרוש: הנוכחות היהודית כמעט שלא חדלה בה.

מאיר פרוש: כבר לפני קרוב ל-180 שנה נוסדה בה קהילת חסידי חב"ד, ולאחר מכן ישיבת סלבודקה מליטא, ששלחה לשם את הגרעין של ישיבת חברון דהיום.

מאיר פרוש: זכר הפוגרום בתרפ"ט-1929, שבו נטבחו 67 יהודים, לא יישכח לעולם.

מאיר פרוש: ואנחנו אומרים: ההתיישבות היהודית בחברון תשגשג.

מאיר פרוש: כה ייתן וכה יוסיף לנו אלוקים.

מאיר פרוש: בושו לכם, אנשי "שלום עכשיו".

רן כהן: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת פרוש, זה כולל את גברת אלקובי?

מאיר פרוש: - - -

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

אחמד טיבי: אחר כך - חבר הכנסת רן כהן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, אני רוצה להתייחס לחיידק קלבסיאלה פנאומוניה.

יעקב מרגי: אני רוצה לפנות למנהלי בתי-חולים, לפנות לראשי קופות-החולים, שידיהן לא נקיות במצב שאליו הגענו.

יעקב מרגי: במשך ארבעה עשורים הם מנעו בניית בתי-חולים חדשים בארץ.

יעקב מרגי: תבדקו, חברי חברי הכנסת, מתי נבנה בית-חולים חדש לאחרונה בארץ?

יעקב מרגי: תוספות היו לבתי-החולים.

יעקב מרגי: האוכלוסייה גדלה, המדינה גדלה, הצרכים גדלו, וביחס הפוך ימי האשפוז קטנו.

יעקב מרגי: אם פעם על ניתוח הכי קטן צריך היה שבעה ימי אשפוז, היום זה 24 שעות, 36 שעות, ואתה בבית.

יעקב מרגי: עם כל זה, התרבו החיידקים.

יעקב מרגי: שיסתכלו ברמה הלאומית ושיעודדו ויאפשרו את בניית בית-החולים באשדוד ואת בניית בית-החולים בנגב.

יעקב מרגי: אני, כתושב באר-שבע, יכול לומר לכם שהאוכלוסייה הבדואית סובלת מזה שאין עוד בית-חולים בדרום, וכנ"ל בצפון.

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חבר הכנסת יוסי ביילין.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני אקדיש גם היום את הדקה שלי למניעת התאבדויות.

רן כהן: אני לא יכול לעבור לסדר-היום על דברים שאמר כאן חבר הכנסת פרוש, ואומר שאין דבר תועבה שנעשה נגד קבוצה אנושית שאנשי ההתנחלות בתוך חברון אינם עושים כנגד הפלסטינים שם.

רן כהן: הדבר הזה ראוי לכל גנאי מבחינה אנושית, מבחינה יהודית ומכל בחינה שהיא.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני אחזור לנושא ההתאבדויות, מה שבשנתיים וחצי האחרונות אני עושה בכל יום שלישי.

רן כהן: אני רוצה לומר לך שהבוקר השתתפתי בכנס שנקרא "בוחרים בחיים", שאורגן על-ידי משרד הבריאות וקואליציית בריאות הנפש, שבאה להתמודד עם נושא ההתאבדויות.

רן כהן: נדמה לי שזה הכנס הראשון שמשרד הבריאות מארגן זה שנים רבות, והגיע הזמן לעסוק בנושא מעל השולחן ולא להחביא אותו מתחת לשולחן.

רן כהן: כ-400 מתאבדים בשנה במדינת ישראל, ואנחנו לא משקיעים כמעט שום מאמץ כדי להתמודד עם זה.

רן כהן: לשמחתי הרבה, יושבת-ראש הכנסת והסגנים אישרו שמחר כל ועדות הכנסת ומליאת הכנסת יעסקו בנושא הזה, כדי שנוכל להתמודד.

רן כהן: רבותי, התאבדויות אפשר למנוע, ומי שדבק בחיים – כדאי לעסוק בנושא הזה ולהשקיע בזה מאמצים ותקציבים.

רן כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יוסי ביילין, ואחריו – חבר הכנסת גבאי.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היישוב היהודי בחברון הוא פרובוקציה מתמשכת.

יוסי ביילין: מסתבר שגם הסיפור על אותה מתנחלת שמתנכלת לשכנותיה הפלסטיניות בחברון הוא לא תופעה חריגה שם.

יוסי ביילין: במרחק 20 מטר מאותו מקום עומד הבית של משפחת בכרי הפלסטינית.

יוסי ביילין: לפני כשלוש שנים, לאחר התנכלויות ממושכות מצד המתנחלים, תוך השלכת בקבוק תבערה על הבית, החליטו בעלי הבית לעזוב את הבית ולגור אצל בנם עד יעבור זעם.

יוסי ביילין: מייד אחרי שיצאו, נכנסו כמה משפחות של מתנחלים לגור בבית ואף טענו שהם שוכרים את המבנה מהבעלים.

יוסי ביילין: בדיקה שערך המינהל האזרחי בנושא העלתה שמדובר במסמך מזויף וכי אין שום שכירות.

יוסי ביילין: אלא שבמערב הפרוע של חברון ההחלטה על פינוי של עבריינים שפלשו לבית לא להם לא נתונה בידי כוחות הביטחון, שאמונים על אכיפת החוק בשטחים, אלא תלויה באישור הדרג הפוליטי.

יוסי ביילין: אך שר הביטחון עמיר פרץ לא רוצה כנראה להסתבך עם פורעי החוק בחברון, ולכן עד היום הם לא פונו משם.

יוסי ביילין: בעל הבית, זכריה בכרי, פנה בהליך אזרחי לבית-משפט השלום בירושלים, בדרישה לפינוי המתנחלים מביתו.

יוסי ביילין: בית-המשפט פסק, כבר לפני למעלה משנה, שעל המתנחלים לפנות את הבית.

יוסי ביילין: אלא שעד היום הם חיים שם באין מפריע ואין מי שיכפה עליהם את הפינוי.

יוסי ביילין: תודה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת ביילין.

אחמד טיבי: אתה מתכוון ששר הביטחון עמיר פרץ, יושב-ראש מפלגת העבודה, יודע על המקרה הזה וגם קרא את החלטת השופט ולא ביצע את ההחלטה?

יוסי ביילין: - - -

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת גבאי.

אחמד טיבי: אחריו – חבר הכנסת אלדד.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום אנו רואים כותרת ראשית ב"מעריב": ראש השב"כ מזהיר: הקצנה מסוכנת של ערביי ישראל - יש להם הזדהות עם גורמי טרור אירניים וגורמים אחרים.

אליהו גבאי: רבותי, מדינת ישראל צריכה לפקוח את עיניה על מה שמתחולל בקרב האוכלוסייה הערבית.

אליהו גבאי: יותר ויותר מזדהים, יותר ויותר מסמכים הם מוציאים מתחת ידם.

אליהו גבאי: כל זה קורה תחת עינה הפקוחה של מדינת ישראל.

אליהו גבאי: זה לא בא מאליו.

אליהו גבאי: אם היום לא נעצור את זה, מחר נצטרך לשלוח פלוגות וגדודים שיהיו בתוך הכפרים הערביים, להגן מפני הטרור שעלול להתחולל בתוכם.

אליהו גבאי: כך זה מתחיל.

אליהו גבאי: למה זה קורה?

אליהו גבאי: כי מדינת ישראל לא מגנה, לא עוצרת, לא מכניסה לבית-סוהר אדם כמו ראאד סלאח באשמת הסתה נגד מדינת ישראל בעולם.

אליהו גבאי: הוא מפיץ שקרים, שישראל רוצה להרוס את מסגד אל-אקצא, בכל מיני טענות.

אליהו גבאי: הוא מסית בדברי בלע.

אליהו גבאי: לאדם הזה אסור להסתובב, הוא צריך להיות מאחורי סורג ובריח.

אליהו גבאי: אחרת זה יעודד את הנוער ואת הציבור הערבי שדם יהודי הפקר.

אליהו גבאי: זה יעודד את הנוער הערבי לפתוח את הפה ולדבר נגד מדינת ישראל, כאשר הם מקבלים את ההטבות, את הדברים החברתיים ואת הזכויות מהביטוח הלאומי.

אליהו גבאי: בו צריך לטפל כדי למנוע בעתיד סכנה של התנקשות.

אליהו גבאי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני התכוון שפלוגות וטנקים יהיו בתוך היישובים הערביים בתוך מדינת ישראל?

אליהו גבאי: אני חושב שהדברים הובהרו.

אליהו גבאי: אני התכוונתי שאם אנחנו לא נטפל בהקצנה שיש בכפרים הערביים, בסוף נצטרך לשלוח יותר ויותר גדודים של משמר הגבול, שיחפש את האנשים האלה.

אחמד טיבי: בלי הטנקים.

אחמד טיבי: אם בלי טנקים, זה בסדר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק זיו, בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גבאי מגלה גמישות היום.

אחמד טיבי: רק פלוגות בלי טנקים.

אליהו גבאי: בינתיים.

אחמד טיבי: "בינתיים", הוא אמר.

יצחק זיו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנו היינו עדים לידיעה בעיתון על הכמעט-תאונה.

יצחק זיו: הדבר הזה קרה כבר כמה פעמים.

יצחק זיו: אם לא ניתן דעתנו, אנו נגיע למצב מאוד מסוכן, ומי יודע מה יהיה אחרי.

יצחק זיו: השבוע התפרסמו תוצאות ועדת החקירה לכמעט-תאונה שהתרחשה בין מטוס "אל על" למטוס "איבריה".

יצחק זיו: מן המסקנות עולה כי חייבים לשפץ את התשתיות של נמל התעופה.

יצחק זיו: בואו לא נשכח שנמל התעופה חדש.

יצחק זיו: אני גאה שיש לנו "נתב"ג 2000", זה אחד משדות התעופה היפים והמתקדמים ביותר, אך אסור לנו לזנוח את ביטחון הנוסעים והמטוסים.

יצחק זיו: הביטחון הוא נושא חשוב ביותר, ואסור לנו לזלזל בו.

יצחק זיו: יש להעביר תקציבים מיוחדים לשיפור תנאי הנחיתה, ההמראה, הקשר בין הטייסים למגדל הפיקוח ופרמטרים נוספים שמשפיעים על הביטחון.

יצחק זיו: אסור לנו להסתמך על מערכות האזעקה של המטוסים או על המזל.

יצחק זיו: יש לעשות הכול כדי למנוע היתכנות של מצבים מסוכנים כאלה בעתיד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני רוצה לקוות ולעשות מאמץ יחד אתכם שהבית הזה, עם ממשלת ישראל וראש הממשלה, יעשה מאמץ נוסף, מעבר לכל מה שנעשה, לקראת חג פסח, להחזיר את כל השבויים והנעדרים, ובתוכם את יונתן פולארד, שיושב יותר מ-21 שנה בכלא האמריקני.

אורי אריאל: אני מבקש בשארית הזמן להתייחס לחברון.

אורי אריאל: חבר הכנסת יוסי ביילין נוקט עמדה חד-צדדית, שלא לדבר על זה שהדברים אינם מדויקים.

אורי אריאל: האם לא ראוי להזכיר מעת לעת, חבר הכנסת ביילין, את הטרור הערבי המשתולל בחברון?

אורי אריאל: רק מעשים של יהודים עומדים לפניך?

אורי אריאל: אני מציע לכולנו לעשות מאמץ כולל בחברון להרגעת הרוחות, ובעיקר לתת ביטחון לכל התושבים, בראש ובראשונה ליהודים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפנים משורת הדין, חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: בשבוע שעבר היינו עדים לגל של שמועות, שאומר שוועדת-וינוגרד אינה מתכוונת להסיק מסקנות אישיות ואינה מתכוונת לשלוח מכתבי אזהרה או לפרסם דוח ביניים.

אריה אלדד: היה ברור למדי מאין הספין הזה יוצא.

אריה אלדד: ההודעה היום היא שהוועדה אכן מתכוונת להוציא מסקנות אישיות ולפרסם אותן, ואינני מניח שהמסקנות יקבעו שראש הממשלה ושר הביטחון הצטיינו בניהול המלחמה האחרונה, ולא יחליטו להעניק להם רכבת חשמלית או עט נובע חדש.

אריה אלדד: אני מניח שהמסקנות יהיו קשירתם, באחריות ישירה, לכישלון במלחמה האחרונה.

אריה אלדד: נדמה לי ששוב ראינו מהלך שהיה דומה למה שקרה כאשר היחצנים של רמון ניהלו את מערכת יחסי הציבור שלו.

אריה אלדד: זה מה שנקרא באנגלית overdoing.

אריה אלדד: לפעמים כשמנסים לעשות יותר מדי ולהסיט את תשומת הלב ולעשות ספין אחד יותר מדי, מקבלים את התוצאה ההפוכה.

אריה אלדד: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: יחליף אותי בינתיים חבר הכנסת יצחק זיו.

אחמד טיבי: הצעות לסדר-היום

יצחק זיו: הכנסת מציינת היום, במסגרת הצעות לסדר-היום, שמספריהן 2676, 2695, 2701 ו-2702, את היום הלאומי למדע, שחל ביום הולדתו של אלברט איינשטיין, המדען היהודי הדגול.

יצחק זיו: ברצוני להביא ציטטה אחת מהגותו: "רק שני דברים הם אין-סופיים", אמר איינשטיין, "היקום והבערות".

יצחק זיו: איינשטיין היה לא רק איש מדע בעל מוניטין עולמי, אלא יהודי חם, שקשר את עצמו לעמו ולמדינת ישראל.

יצחק זיו: ביום הלאומי למדע אנחנו זוכרים את שר המדע הראשון, חבר הכנסת פרופסור יובל נאמן, שהלך לעולמו לא מכבר.

יצחק זיו: יובל, איש מדע בעל שם, היה ממעצבי תפיסת הביטחון של ישראל, ותרם רבות להפיכת המדע למרכיב חשוב בביטחון הלאומי שלנו.

יצחק זיו: תפקיד המדע בחיינו הוא ממשי.

יצחק זיו: המדע מפרנס את האנושות.

יצחק זיו: שפת המדע פרצה מזמן את גבולות הזמן והמקום.

יצחק זיו: מדענים ישראלים נפגשים ויוצרים עם עמיתים מארצות שונות, לרבות מדינות שאין להן יחסים דיפלומטיים עם ישראל.

יצחק זיו: המדע בונה גשרים בין אנשים ובין אומות.

יצחק זיו: בישראל המדע הוא פיצוי על קוטנה של המדינה ועל דלות משאבי הטבע שלה.

יצחק זיו: יש לנו פוטנציאל אנושי אדיר, וכולנו מתברכים בהישגיו.

יצחק זיו: תמיד ידענו להעריך את תפקיד המדע.

יצחק זיו: עם תום מלחמת העולם הראשונה, כשהיישוב בארץ מנה בקושי 80,000 יהודים, נוסדו הטכניון והאוניברסיטה העברית.

יצחק זיו: במלחמת השחרור הוקם חיל מיוחד – חיל המדע.

יצחק זיו: העמדנו מדענים מעולים, ובהם חתני פרס נובל, והתמקמנו בצמרת העולמית של המדע.

יצחק זיו: יש לנו הנתונים האנושיים הדרושים כדי שהארץ הזאת תצמיח חתני פרס נובל חדשים, תוצרת כחול-לבן.

יצחק זיו: עלינו לדעת לטפחם.

יצחק זיו: גם היום עוצמתנו תמשיך להתבסס על צה"ל ועל קיומה של מערכת מחקר מדעית וטכנולוגית ברמה הגבוהה ביותר.

יצחק זיו: חברי הכנסת, לפני יותר מעשר שנים הוקמה בכנסת ועדת המדע, או בשמה הרשמי, הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי.

יצחק זיו: היושבת-ראש עצמה עמדה בראש הוועדה כשזו הוקמה, ודאגה למיצובה כוועדת קבע בכנסת, עד אשר החליף אותה חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

יצחק זיו: תרומת הוועדה ניכרת ביצירת דיונים המשלבים גורמים שמופקדים על מדיניות המחקר והפיתוח וביצירת אינטראקציה ישירה וחשובה בין אנשי המדע לבין נבחרי הציבור.

יצחק זיו: כדי להוציא דברים מהכוח אל הפועל הוועדה מקדמת חקיקה מתאימה ופועלת להעלאת מעמד המדע במדינה.

יצחק זיו: תודה לך, חבר הכנסת , היושב-ראש הדינמי של הוועדה, ותודה לכם, חברי הוועדה המסורים.

יצחק זיו: שפת המאה שלנו היא במידה לא מבוטלת שפת המדע והטכנולוגיה.

יצחק זיו: החברה הישראלית לא יכולה לוותר על תרומת המדע לביטחון, למשק ולמדינה.

יצחק זיו: המדע הוא שדה ההמראה שלנו לפיתוח התעשייה, הרפואה, החקלאות - הכלכלה כולה.

יצחק זיו: מכאן נגזרת חובתנו לשמור מכל משמר על איכותנו המדעית.

יצחק זיו: אסור להן, לגזירות התקציב, להרחיק את ישראל מחזית המדע.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק זיו.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא ראשון הדוברים, חבר הכנסת זבולון אורלב, שהוא, כמובן - כמו שכל צופה בבית יודע - יושב-ראש הוועדה למדע וטכנולוגיה.

זבולון אורלב: נוסף על תפקידו כיושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה.

אחמד טיבי: אדוני ימלא את שני התפקידים האלה לאורך זמן?

זבולון אורלב: אתה רוצה להיות יושב-ראש ועדת מדע?

אחמד טיבי: לא, יש שר ערבי לענייני מדע.

זבולון אורלב: לא, עוד אין.

אחמד טיבי: אבל יהיה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כאמור, יום המדע הלאומי בישראל נקבע, לפני כשש שנים, ביום הולדתו של גדול המדענים היהודים בכל הדורות, אלברט איינשטיין.

זבולון אורלב: הפנה חבר את תשומת לבי לכך שתאריך לידתו של אלברט איינשטיין הוא 14 במרס.

זבולון אורלב: אנחנו מציינים את זה היום, ב-13, כיוון שמחר, יום רביעי, לא מציינים בדיונים ימים מיוחדים.

אחמד טיבי: איינשטיין לא היה חולם להיוולד ביום של הצעות חוק פרטיות.

זבולון אורלב: זה נכון.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, האות "פַּי" מציינת 3.14 והוא פיזיקאי, אז זה מאוד מעניין שזה גם תאריך הולדתו.

זבולון אורלב: חברי חברי הכנסת, למדע יש היבטים רבים, אולם מכולם ראוי לציין את תרומתו של המדע לתקומתה, לקיומה ולהתפתחותה של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: בלי הישגיו המצוינים, ספק אם היינו ניצבים כאן היום כפי שאנו.

זבולון אורלב: לכל עם, ארץ ומדינה יש יתרון יחסי על פני אומות אחרות, ובדרך כלל הוא בא לידי ביטוי באוצרות טבע.

זבולון אורלב: אנחנו עדיין לא גילינו את מכמניה ואוצרותיה של ארץ-ישראל, וכפי שהובטח לנו, בוודאי הם יתגלו יום אחד.

זבולון אורלב: בינתיים, היתרון היחסי והאוצר היחיד שלנו הוא האוצר האנושי.

זבולון אורלב: אנשי כלכלה קוראים לו ההון האנושי, אבל נכון יותר לקרוא לו האוצר האנושי.

זבולון אורלב: מהו האוצר האנושי?

זבולון אורלב: אלו הכשרונות, היכולות והאיכויות של אזרחי המדינה לפתח את המדע והטכנולוגיה לתועלת החברה והמדינה בכל תחומי החיים: הביטחון, הרפואה, החקלאות, התקשוב, התעשייה, אבל חשוב לומר - גם המחקר המדעי בתחומי הרוח ובתחומי החברה.

זבולון אורלב: מחד גיסא, אדוני היושב-ראש, אנחנו יכולים לציין בסיפוק ובגאווה את היותנו שייכים לקבוצה נבחרת של המדינות המפותחות בעולם שהגיעו להישגים מדעיים וטכנולוגיים מרשימים ביותר.

זבולון אורלב: כמה דוגמאות: אנו נמנים עם שבע המדינות שיש להן לוויין משלהן בחלל.

זבולון אורלב: יש בערך 40 מדינות שיש להן לוויין, אבל מדינות שייצרו את הלוויין בכוחן שלהן יש רק כשבע, ואנחנו אחת מהן.

זבולון אורלב: לוויין משקף ומגלם בתוכו את היכולות המדעיות והטכנולוגיות.

זבולון אורלב: ישראל היא גם אחת משלוש המדינות המובילות ברישום פטנטים בתחומי הרפואה.

זבולון אורלב: אין לנו תמיד אמצעים לפתח אותם ולייצר אותם, ולכן הם הולכים למדינות אחרות ומישהו אחר עושה מזה רווחים, אבל הידע הבסיסי נמצא כאן.

זבולון אורלב: אנו גם אחת המדינות הראשונות בעולם שבאופן יחסי לגודלן, יש להן מיטב הפיתוחים וההישגים בתחום הטכנולוגיה העילית, המכונה בעברית היי-טק.

זבולון אורלב: אנחנו בעצם אחת משלוש המדינות המובילות בעולם באופן יחסי לגודלנו.

זבולון אורלב: הישג מרשים ביותר.

זבולון אורלב: ומעל לכל אנחנו, כמובן, גאים מאוד בחתני פרס ישראל הצברים, תוצרת ישראל.

זבולון אורלב: ואולם, רבותי, צר לי לומר שמאידך גיסא חלה בשנים האחרונות שחיקה חמורה ביותר בהקצאת המשאבים הלאומיים להמשך התנופה וההתפתחות של המדע והטכנולוגיה בישראל.

זבולון אורלב: אנו עדים לתופעה מדאיגה מאוד של בריחת מיטב המוחות, שמאיימת על עתיד המחקר המדעי, ממש כפשוטם של דברים.

זבולון אורלב: אצל קדאפי, לדוגמה, יש תוכנית להקצות מחשב אחד לכל תלמיד, בשעה שאצלנו יש מחשב אחד ליותר מ-12 תלמידים, ולא רק זאת, אלא שלפחות שליש מהמחשבים האלה הם ישנים.

אחמד טיבי: זה בבתי-הספר היהודיים.

אחמד טיבי: הממוצע ירד בגלל בתי-הספר הערביים.

אחמד טיבי: כדאי שאדוני ישים לב.

זבולון אורלב: יכול להיות.

זבולון אורלב: אינני מכיר את הנתונים, אבל אם אדוני יודע, אני מקשיב ושומע.

זבולון אורלב: האקדמיה ספגה בחמש השנים האחרונות קיצוץ של למעלה מ-22%, שבא לידי ביטוי בעיקר במחקר ובפיתוח המדעי.

זבולון אורלב: גם תקציבי המחקר והפיתוח האזרחיים קוצצו בשנים האחרונות בקרוב ל-30%.

זבולון אורלב: ביום הלאומי למדע ראוי שנהיה חדורי תקווה שנצליח לשכנע את הממשלה לא רק להחזיר את ישראל להיות אור לגויים, אלא גם להיות אבן שואבת לכשרונות של כל יהודי העולם.

זבולון אורלב: ראוי שנהיה מלאי אמונה כדי להשפיע על מקבלי ההחלטות להבין שעתידנו קשור בקשר חד-חד-ערכי גם לקידום המדע והטכנולוגיה.

זבולון אורלב: המדע בישראל הוא לא אמצעי לסיפוק סקרנות אקדמית גרידא או תרגיל אינטלקטואלי, אלא הוא מרכיב חיוני בעוצמה, בחוסן הלאומי של מדינת ישראל על כל מרכיביו – הביטחון, הכלכלה, החברה והרוח.

זבולון אורלב: ביום הלאומי למדע מוקירה הכנסת את מדעניה ומגלה את הערכתה לאנשי המחקר והטכנולוגיה ששוקדים על משנתם והביאו את מדינת ישראל לקדמת החזית המדעית והטכנולוגית.

זבולון אורלב: אף שאנו נהנים היום מפירות ההשקעה של שנים עברו, ההישגים המרשימים של המדע והטכנולוגיה בישראל נוטעים בנו תקווה שיכול להיות לנו עתיד טוב יותר, בריא יותר, בטוח יותר ונוח יותר במדינת ישראל.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלכס מילר.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, מדינת ישראל נתונה במתקפת דמים בלתי פוסקת בכבישיה.

אלכס מילר: חדשות לבקרים אנו שומעים כי משפחות רבות נוספות למעגל השכול.

אלכס מילר: נראה כי אין בידנו להושיע.

אלכס מילר: מתחילת השנה טרם חלפו חודשיים וחצי, וכבר מספר ההרוגים עומד, נכון לשלשום, על 85.

אלכס מילר: לצערי, כמעט לכל אדם בישראל יש קרוב משפחה, חבר או מכר אשר נפל חלל במלחמה האין-סופית הזאת.

אלכס מילר: המגבלות והחוקים הקיימים היום בכל הקשור בנהיגה בטוחה עדיין לא מספקים את הסחורה, והסטטיסטיקה מכריזה שוב ושוב על ניצחונותיה העקובים מדם.

אלכס מילר: אינני מצליח להבין כיצד מדינה המסווגת בין הראשונות בעולם בפיתוח ובמחקר, במקצועות ההיי-טק, בסטרט-אפ, בתעשייה ובביטחון, עדיין ידה אינה משגת להמציא פתרונות טכנולוגיים אשר יהיה בכוחם לשים סוף למלחמה בכבישים.

אלכס מילר: עד היום לא קמה חברה ממשלתית דוגמת רפא"ל או התעשייה האווירית אשר כל עיסוקה יהיה עידוד וקידום של יוזמות כאלה ואחרות הנותנות פתרונות מעשיים למצב; חברה אשר תשקוד יומם וליל על העלאת את רמת הבטיחות בדרכים.

אלכס מילר: אין פלא כי מוחות צעירים ויזמים בעלי חזון בורחים לארצות נכר על מנת לממש שם את כשרונותיהם.

אלכס מילר: הרי כאן נופלים הדברים שלהם על-פי רוב על אוזניים ערלות מצד הממשלה.

אלכס מילר: תוכנית להצבת 300 מצלמות רמזור ומהירות, שאושרה בממשלה כבר לפני כמה חודשים, עדיין לא יצאה אל הפועל ונתקעת במסדרונות הביורוקרטיה.

אלכס מילר: כל השתהות מצדנו, חברי הכנסת, ביישום החלטות הנוגעות לנושא הבטיחות בדרכים, היא כשותפות לרצח וזלזול בצו "לא תעמוד על דם רעך".

אלכס מילר: יש לדאוג להעלאת מודעות הציבור לכך שניתן להציג פתרונות טכנולוגיים ותשתיתיים אשר ימזערו את הנזק.

אלכס מילר: יש להקצות משאבים וכוח-אדם נוסף למשטרת התנועה, על מנת לאכוף ולעצור נהגים שיכורים – שוטרים אשר יעמדו במרכזי הבילוי וימנעו מנהגים לאחוז בהגה כשהם תחת השפעת אלכוהול.

אלכס מילר: יש לקבוע בחוק כי אם יימצאו פתרונות שכאלו, יחייבו הפתרונות הללו כל נהג ונהגת במדינת ישראל.

אלכס מילר: יש לדחוף ולעודד תוכניות לימוד מעשיות ותיאורטיות בבתי-ספר כבר מגיל צעיר, ואף לקבוע קורסי רענון חובה במוסדות להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: לחנך ולחנך שוב למודעות ולתרבות נהיגה, עד כי יוטמעו בלבנו ובראשנו גודל וחשיבות העניין.

אלכס מילר: אני קורא לאזרחי מדינת ישראל להוציא את הגרזן מן האדמה ולהתגייס באופן אישי ומוחץ, צו חירום, להגנת כבישי המדינה ואזרחיה.

אלכס מילר: כל אזרח החושב כי יש בידיו פתרון או פטנט העשוי למזער את נזקי החורבן הנורא הזה, יגיש אלי את חזונו, ואני מתחייב לבדוק את הרעיון ולהעלותו בפני ועדת המדע והטכנולוגיה.

אלכס מילר: אני קורא לוועדת המדע לכנס דיון דחוף ומיוחד בפתרונות טכנולוגיים שיוצעו לה בנושא.

אלכס מילר: את מסקנות הוועדה אנו נגיש לשר התחבורה ולשר המדע ונעשה הכול לקבוע בחוק.

אלכס מילר: עורו ישנים מתרדמת

אלכס מילר: כם כי בנפשנו הדבר.

אחמד טיבי: תודה לחבר הכנסת מילר, שהיטיב, באופן המוכשר ביותר, לצפות את הדיון מחר ולחבר בין הדיון היום על יום המדע ובין המאבק בתאונות הדרכים מחר, כהצעה לסדר-היום.

אחמד טיבי: אין ספק שמדובר בכשרון מיוחד.

אחמד טיבי: מי ייתן וכלל חברי הכנסת יתברכו בו.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

סילבן שלום: מי שהיה שר המדע הוא אני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סילבן שלום היה השר לענייני מדע – והיה מדע.

אחמד טיבי: והיה שר לענייני חוץ – ולא היה שלום.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת - -

קריאה: אתה מגזים, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: - - חלק גדול מהמדענים הם אנשים שהקדימו את זמנם.

נסים זאב: - - -

אריה אלדד: חלק גדול מהנאום הקודם, באמת הקדים את זמנו, ויש דברים שהם באמת עניין של ראייה למרחוק והיכולת לצפות דברים, לצפות את העתיד.

אחמד טיבי: כן, צופה פני עתיד, אין ספק.

אריה אלדד: אבל היום הלאומי למדע זה יום של הצדעה להישגים של מדענים, של חוקרים, של הרוח האנושית, כשאנחנו יודעים שבהישגים הללו לא הכול מדיד.

אריה אלדד: יש דברים שקל למדוד; הישג שמישהו, בעקבותיו, פיתח מכשיר והמכשיר נמכר במיליארדי שקלים – זה דבר שאפשר למדוד אותו.

אריה אלדד: אנחנו יודעים להעריך.

אריה אלדד: אבל לא הכול מדיד ולא הכול ניתן להערכה מעשית.

אריה אלדד: היום הזה צוין על-פי יום הולדתו של אלברט איינשטיין.

אריה אלדד: אני מניח שרוב הציבור לא יודע מה לעשות עם E=mc², אבל רוב האנשים יודעים מה אפשר לעשות עם פצצת אטום.

אריה אלדד: כלומר, חלק מההישגים, משתורגמו לדברים מעשיים, אנחנו מעריכים אותם.

אריה אלדד: אבל חלק מההישגים, שהסתיימו במשהו שנחשב למופשט לחלוטין ולא מעשי, הציבור אינו יודע להעריך אותם נכון.

אריה אלדד: אני יודע שבתקופה שאיינשטיין רק התחיל להתפרסם, ליצנים בעיירה היו אומרים: איינשטיין ודאי יהודי גדול, אבל מה הוא עוסק בכל השטויות האלה?

אריה אלדד: אם הוא היה יושב אצלנו כאן, בבית-המדרש, היה בוודאי מחדש חידושים עצומים.

אריה אלדד: הגאווה על זה שאלברט איינשטיין הוא שלנו היתה מנותקת לגמרי מהיכולת האמיתית להעריך את ההישגים, מה המשמעות של ההישגים המדעיים הללו.

אריה אלדד: אבל היהודים ידעו להיות גאים בכך שהם שני פרומיל מאוכלוסיית העולם אבל שליש או חצי מחתני פרס נובל.

אריה אלדד: זו שאלה אחרת לגמרי איך העם היהודי זכה בדבר הזה, אם הרדיפות במשך שנים הן שיצרו ברירה כלשהי של האנשים החכמים והמוכשרים שהיו מסוגלים גם לשרוד.

אריה אלדד: הם אלה שהתפתחו.

אריה אלדד: אבל העם היהודי ידע להעריך למדנות.

אריה אלדד: הגביר היה מחתן את בתו עם הלמדן, עם העילוי.

אריה אלדד: והיום, במדינת ישראל, מחתנים עגל זהב עם עגלת זהב ומתפלאים שיש לנו בורים ועמי-ארצות.

אריה אלדד: יש זהב גם במי הים.

אריה אלדד: בשיעור של 5 עד 250 חלקים ל-100 מיליון חלקי מים.

אריה אלדד: אפשר להפיק זהב ממי הים, אבל העלויות להפקת הזהב ממי הים גדולות מהרווח שאפשר לעשות מהזהב.

אריה אלדד: אבל אצלנו כאן בארץ יש עורקי זהב אמיתיים של ידע וכשרון, רצון לחקור וסקרנות אמיתית.

אריה אלדד: האם ממשלת ישראל, האם מדינת ישראל, משקיעה את המעט הדרוש כדי לחשוף את עורקי הזהב הללו?

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אריה אלדד: מלה אחת.

אריה אלדד: ב-2003 השקיעה הממשלה 1.03% מהוצאות המדינה למחקר ופיתוח.

אריה אלדד: ב-2006 – 0.62%.

אריה אלדד: הירידה הדרמטית הזאת אומרת שהמדינה אינה משקיעה את מה שדרוש כדי לפתח מחקר, מדע, ולהגיע להישגים הדרושים.

אריה אלדד: תודה רבה.

זבולון אורלב: - - - פיתוח אזרחי.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת אלדד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פרופסור שלמה ברזניץ.

אחמד טיבי: מצאתי לנכון היום, אדוני המזכיר, לציין נוסף על "חבר כנסת", ראוי, תואר אקדמי מכובד של אדם.

אחמד טיבי: אני חושב שחבר הכנסת פרופסור ברזניץ מוסיף לכנסת בנוכחותו כאן.

סילבן שלום: היום אתה מחלק ציונים, ככה, לכל אחד.

אחמד טיבי: אתה לא מסכים עם מה שאמרתי, אדוני?

סילבן שלום: מסכים לכל מלה.

אחמד טיבי: סוף-סוף אתה מסכים אתי, חבר הכנסת שלום.

זבולון אורלב: - - -

אחמד טיבי: תודה.

שלמה ברזניץ: כבוד היושב-ראש ד"ר טיבי, כבוד השר וידידי חברי הכנסת, אנחנו מתבשמים בהישגים של המדע שלנו, אבל יש לנו בעיות כבדות, וכבר רמזו על כך קודמי, אני חושב, בצורה מאוד-מאוד נוקבת.

שלמה ברזניץ: והבעיות נובעות בחלקן, אבל רק בחלקן, מהעדר תקציבים.

שלמה ברזניץ: אין צורך לחזור על מה שכבר נאמר.

שלמה ברזניץ: יש לנו בעיה רצינית מאוד של בריחת מוחות, גם היא נובעת בחלקה מהעדר תקציבים, אבל יש לה גם סיבות אחרות.

שלמה ברזניץ: הסיבה שאני רוצה להתרכז בה במסגרת שתי הדקות שיש לי היא שבעצם בישראל הקטנה אין מאסה קריטית בשום תחום מחקרי.

שלמה ברזניץ: אנחנו מעטים ואנחנו מתפזרים על כל השטחים, ונוצר מצב שבשום תחום, אפילו לא בלימודי יהדות, אי-אפשר להגיד שישראל היא המקום הכי טוב בעולם.

שלמה ברזניץ: לכן יש לנו קושי, והקושי נובע בין השאר מכך שאנשים טובים מחפשים את מרכזי המצוינות בעולם.

שלמה ברזניץ: עלינו מוטלת החובה לעשות את הצעדים הדרושים כדי שבישראל יהיו מרכזי המצוינות בתחומים רבים ככל הניתן.

שלמה ברזניץ: אבל את זה ניתן לעשות רק אם אלה תחומים אחדים ולא כל התחומים.

שלמה ברזניץ: זה דורש קביעת קדימויות, זה דורש תכנון מדעי לטווח ארוך.

שלמה ברזניץ: אחת הסיבות העיקריות שבגללן ישראלים – טובים מאוד – שוהים בקליפורניה או במסצ'וסטס או במקומות אחרים שהם מרכזי מצוינות, היא שיש שם תקציבי מחקר ויש שם ריכוז גדול של אנשים, וזה מאפשר להתחכך בהם ולקדם את הידע בצורה מאוד מאוד משמעותית.

שלמה ברזניץ: אם מדינת ישראל תבין שעליה לערוך תכנון מדעי רב-שנתי, לבחור נושאים מסוימים – אינני מדבר רק על טכנולוגיה ומדעים מדויקים, לכן נתתי את הדוגמה של מדעי יהדות – ובהם להשקיע מעבר להשקעה בתחומים אחרים, כדי שיהיה כאן מרכז מצוינות, ומכל העולם יבואו ישראלים חוזרים, וגם לא-יהודים ירצו לשהות במסגרת שהיא המסגרת הטובה ביותר לאותם תחומים - זאת גם הדרך היחידה להשיג תקציבי-על ממקורות חיצוניים, לאו דווקא ממקורות פנימיים, ובדרך זו להצליח להתמודד ולהתחרות עם הטובים שבמדעני העולם.

שלמה ברזניץ: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא השר גאלב מג'אדלה, שר המדע המיועד – איננו באולם.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה על דון במליאה.

אחמד טיבי: כל הדוברים מסכימים?

זבולון אורלב: כולם מסכימים.

אחמד טיבי: מי שבעד – בעד דיון במליאה, ומי שנגד – בעד הסרה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום - 9 נגד - אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, ולכן הוחלט להעביר את ההצעה לאחת מהוועדות שבהן עומד - - -

זבולון אורלב: דיון במליאה.

אחמד טיבי: דיון במליאה.

אחמד טיבי: סליחה, טעינו, חוזרים בנו אפילו.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/139).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק נושאי משרה בשירות הציבורי (העברת ניירות ערך לנאמנות), של חבר הכנסת סילבן שלום, שהיה לפני רגע קט במליאה ונעדר.

אחמד טיבי: האם חבר הכנסת סילבן שלום נמצא קרוב מאוד לדוכן, ואז אני אוכל להמשיך לדבר כדי שחבר הכנסת סילבן שלום, שלאחרונה מגלה פעילות יתר במליאה, יגיע?

אחמד טיבי: תודה רבה.

סילבן שלום: אני מודה לאדוני היושב-ראש.

סילבן שלום: אמרת שהשר צריך להשיב, חשבתי שהתשובה ארוכה.

סילבן שלום: קודם כול, חבל שלא ידענו על היום הלאומי למדע, כי היינו טורחים קצת.

סילבן שלום: כשר המדע לשעבר יש לי איזו פינה חמה בלב לנושא.

סילבן שלום: כמי שבילה עשור שלם באקדמיה יש לי גם איזו גישה די חיובית לנושא המדע, ואין ספק שצריך להיות הרבה יותר במדע האזרחי.

סילבן שלום: רוב פעילות המחקר והפיתוח במדינת ישראל מתבצעת במישור הביטחוני דווקא, אבל זה גם תרם תרומה אדירה.

סילבן שלום: מדינת ישראל, שהיתה במצור שנים ארוכות, בלי אפשרות להגן על עצמה על-ידי קבלת סיוע מאחרים, נאלצה לפתח את מקורות ההגנה שלה בעצמה.

סילבן שלום: הייתי גם סגן שר הביטחון, בעוונותי, כך שאני יכול לומר שהעובדה שמדינת ישראל נמצאת במעגל מלחמה כל כך הרבה שנים, העובדה שאנחנו במצב שבו אנחנו לא מקבלים גישה חופשית למקורות טכנולוגיים כאלה ואחרים בעולם, אילצה את המוח היהודי להמציא לנו פטנטים.

סילבן שלום: אני יכול לומר שחלק גדול מהפיתוח הטכנולוגי האזרחי, בסיסו הוא בפיתוח הטכנולוגי הצבאי.

סילבן שלום: ולכן, כשציינת את ההשקעה במדע, אדוני היושב-ראש, צריך גם לדעת שיש השקעה אדירה בכל התעשיות הביטחוניות ובמה שנקרא מפא"ת – מרכז פיתוח אמצעי לחימה – ואני חושב כמובן שזה דבר חשוב.

סילבן שלום: המדע עצמו הוא לא רק המדע האקדמי.

סילבן שלום: יש גם מדע יישומי, ולא רק מדע תיאורטי.

סילבן שלום: סוכנות החלל היא דבר אדיר, וישראל, אחת המדינות הקטנות בעולם, היא אחת משבע המדינות בעולם שיש לה גם משגר וגם לוויין, וזה מדהים.

סילבן שלום: לעומת אותן מעצמות ענקיות, המדינה הקטנה הזאת הצליחה להתפתח מבחינה מדעית בצורה מרשימה ומדהימה.

סילבן שלום: אני עובר להצעת החוק שלי בנוגע לנאמנות עיוורת.

סילבן שלום: בתקופה האחרונה, אדוני היושב-ראש, מביע הציבור בכל דרך אפשרית את המיאוס שהוא חש כלפי הנבחרים וכלפי מערכות השלטון בישראל, פעמים רבות שלא בצדק.

סילבן שלום: אווירת השחיתות האופפת את המדינה מחייבת אותנו, נבחרי העם ושליחיו, לעשות מעשה ולהצהיר במו פינו על רצוננו ביתר שקיפות, ניקיון כפיים וטוהר מידות.

סילבן שלום: הצעת החוק הזאת נולדה כמובן לאחר אותו פרסום על הרמטכ"ל ותיק המניות שלו ב-12 ביולי 2006.

סילבן שלום: בלי להיכנס לפרטים עצמם - מי צודק ומי לא צודק - אני חושב שהצעת החוק הזאת נועדה למנוע שימת מכשול בפני עיוור וקביעת כללים חדשים בחוק בנוגע לניגוד עניינים של נושאי משרה ציבורית.

אברהם רביץ: גם לפי החוק שלך הוא היה יכול להוציא את הכסף.

סילבן שלום: בוודאי, על-פי החוק שלי המכירה מתבצעת כעבור 96 שעות, וזה לא היה עוזר.

סילבן שלום: הרי כל העניין כאן - ואני לא מטיל דופי חלילה וחס - הוא המכירה באותו היום, לפני שיוצאים למלחמה.

סילבן שלום: כאשר זה מבוצע כעבור ארבעה ימים, וארבעה ימים - חבר הכנסת רביץ, אתה היית יושב-ראש ועדת הכספים מצוין, ובאמת היתה לי הזכות לעבוד אתך, ואתה יודע שבשוק ההון ארבעה ימים זה נצח.

סילבן שלום: כך שמהבחינה הזאת הוראה על מכירה וביצוע מכירה כעבור ארבעה ימים זה פער כזה עצום, שהאפשרות לנצל את מידע הפנים כמובן לא קיימת.

סילבן שלום: כמו שאמרתי, המטרה היא למנוע ניגוד עניינים של נושאי משרה ציבורית אשר במסגרת תפקידם נחשפים למידע בעל ערך כלכלי וביטחוני העשוי להביא להם גם תועלת כלכלית.

סילבן שלום: כולנו עלולים לעמוד במצב של ניגוד אינטרסים.

סילבן שלום: יש כאלה שיכולים לעמוד בפיתוי, והרוב המכריע עומד בפיתוי, ויש אחרים שאולי זה קצת יותר קשה להם.

סילבן שלום: כדי למנוע את האפשרות הזאת, הצעת החוק הזאת קובעת את מסגרת בעלי התפקידים וההגבלות שניתן לקבוע בשימוש במידע.

סילבן שלום: על-פי ההצעה, נושאי משרה ציבורית יהיו מחויבים להעביר את תיקי ההשקעות לנאמנות עיוורת בתוך 90 יום מרגע מינוים, קרי, נשיא המדינה, שרי הממשלה, סגני השרים, חברי הכנסת, הרמטכ"ל, מפכ"ל המשטרה, נגיד בנק ישראל, המשנה לנגיד ופקידים בכירים באוצר בדרגת מנכ"ל.

סילבן שלום: היום זה כבר חל על שרים וחל גם על סגני שרים.

סילבן שלום: היית סגן שר וגם שר מצוין, וידעת שאתה צריך לעשות את הדברים בהתאם לכללים של ועדת-אשר.

סילבן שלום: נאמנות עיוורת היא בעצם מסירת ניהול תיקי השקעות לידי גורם חיצוני.

סילבן שלום: אני מעריך שכבר היום רוב רובם של חברי הכנסת לא מנהלים את תיק ההשקעות שלהם בעצמם.

סילבן שלום: הם לא מוסרים הוראות קנייה ומכירה לבורסה כל יום לגבי מניה כזאת או אחרת, אלא מישהו מנהל זאת עבורם, כך שההצעה עצמה באה לעגן בחוק מצב שקיים לגבי רוב רובם של חברי הכנסת, אם יש להם תיק השקעות בניירות ערך.

סילבן שלום: כמובן, קבענו מעל סכום מסוים, כדי שהדבר יהיה גם אפקטיבי – לא כל מי שיש לו השקעה קטנה בניירות ערך יהיה מחויב להעביר את זה לניהול תיקים, מובן שזה לא הגיוני.

סילבן שלום: באופן כללי, בדרך כלל משמעותה ומהותה של המלה נאמנות היא סממני הבעלות בנכס.

סילבן שלום: לדוגמה, החלטה על רכישה, מכירה וכדומה אשר מבוצעות בידי הבעלים של הנכס, יבוצעו מעתה ואילך על-ידי הנאמן, בהתאם לקווים מנחים אשר ניתנים בתחילת ההשקעה.

סילבן שלום: יכול אדם לבוא ולהגיד: אני רוצה השקעה סולידית, רק באיגרות חוב; אני רוצה 50% באיגרות חוב, 20% במט"ח, 30% במניות.

סילבן שלום: הוא יכול גם לשנות את הרכב ההשקעה.

סילבן שלום: הוא יכול לבוא ולהגיד למחזיק תיק ההשקעות שלו: מעתה ואילך אני רוצה 100% בקרן נאמנות.

סילבן שלום: לא רוצה שום דבר מעבר לזה - כך שהאפשרות לעשות את זה קיימת.

סילבן שלום: אפשרות המכירה קיימת.

סילבן שלום: הרי יכולים להיות מצבים - חבר הכנסת רביץ, ברוך השם, יש לך הרבה ילדים, ואתה גם מחתן ילדים.

סילבן שלום: מחר תרצה לחתן ילד נוסף, ואתה צריך את הכסף.

סילבן שלום: אינך יכול להיות במצב שהכסף הזה נשאר תקוע שם לאורך כל תקופת כהונתך בכנסת.

סילבן שלום: זה לא סביר.

סילבן שלום: לפעמים אתה רוצה לעשות בו שימוש.

סילבן שלום: אתה רוצה לקנות דירה לילדים או רוצה להרחיב את הבית או לקנות רכב - זה יכול להיות מכל סיבה.

סילבן שלום: זכותך למכור חלק מההשקעה.

סילבן שלום: אבל גם במצב כזה ההוראה תתבצע ארבעה ימים לאחר מתן ההוראה, כך שלא יהיה מצב שאם הגיע מידע לידיו של מישהו במסגרת תפקידו, שהיום יוצאים למלחמה או שהיום מעלים את הריבית או שהיום עושים ב' או ג', הוא מייד ייתן הוראה והדבר הזה יבוא לידי ביטוי ברווח נאה בתיק ההשקעות שלו.

סילבן שלום: מדובר במגבלה שהיא סבירה ואפקטיבית, אבל היא לא מקשה את החיים על נבחרי הציבור באופן כזה שזו גזירה שחלילה וחס הם אינם יכולים לעמוד בה.

סילבן שלום: כמו שאמרתי, שרים וסגני שרים כבר מחויבים בזה.

סילבן שלום: בדרך כלל, כשאתה מפסיק להיות שר או סגן שר, כבר איזו חברה מנהלת את התיקים שלך ואתה ממשיך שם, וזה כבר רץ באופן אוטומטי, כך שיש גם הרבה מאוד שרים לשעבר כאן שהדבר הזה כבר עובד אצלם מספר רב של שנים.

סילבן שלום: מובן שלפני שהוא נכנס לתפקידו כנושא משרה ציבורית, הוא ניהל אותו אולי באופן עצמאי או באופן אחר.

סילבן שלום: אבל, מהרגע שהוא נכנס לתפקיד הזה, הוא ידע מראש שאלה הם הכללים והוא מחויב להם.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, לסיום, מטרת הצעת החוק היא הגברת ניקיון הכפיים, הגברת השקיפות של נושאי המשרה הציבורית ובכירי המדינה, מניעת ניגוד עניינים, נקיטת אמצעי זהירות בכל הקשור לניגוד אינטרסים בין טובת הכלל לטובתו הפרטית של איש הציבור וקביעת נורמה ציבורית לנושא משרה.

סילבן שלום: ראוי לה לכנסת שדווקא בימים אלה היא תפעל לחיזוק אמון הציבור על-ידי חקיקת חוקים הקובעים מסגרת אתית ראויה לפעולת נבחריה, ראשי מוסדות השלטון ובכירי המשק.

סילבן שלום: אין ספק כי הצעת חוק זו היא צעד ראשון להשגת יעד זה של הגברת אמון הציבור בנבחריו ובמערכת הפוליטית במדינת ישראל.

סילבן שלום: בהזדמנות זו אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת משה כחלון, שנרתם להוביל את העברת הצעת החוק בוועדת הכלכלה, לחבר הכנסת גלעד ארדן, שהחליף אותו באחת הישיבות, וליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, שתמך בהצעת החוק מתחילתה.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לממשלה, שעברה ממצב של התנגדות - הם לא הבינו את ההצעה - למצב של תמיכה מלאה בהצעה, ממשרד המשפטים, ממשרד מבקר המדינה, מהיועץ המשפטי, ממשרד האוצר ומכל האחרים.

סילבן שלום: כמו כן, אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שתומכים בהצעת החוק.

סילבן שלום: מאחר שהדיון היה בוועדת הכלכלה, אני מבקש שלקראת קריאה שנייה ושלישית הוא יוחזר לדיון בוועדת הכלכלה.

סילבן שלום: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת סילבן שלום.

מגלי והבה: יש לנו רשימת מתדיינים.

מגלי והבה: הראשון הוא חבר הכנסת עזמי בשארה, והוא אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת יעקב מרגי.

מגלי והבה: אני מבקש להפעיל את המיקרופון שלידו.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזק את ידי חבר הכנסת סילבן שלום.

אברהם רביץ: היה הייתי סגן שר, ולפי החוק הייתי מחויב לעשות את המהלך הזה ולהשקיע בחברה שתנהל את החשבון שלי בצורה עיוורת.

אברהם רביץ: בהתחלה הרגשתי תסכול: מה זה?

אברהם רביץ: אני לא שולט על הכספים?

אברהם רביץ: הרגשתי שלא בנוח עם העניין.

אברהם רביץ: אבל, ברוך השם, אני כבר כמה חודשים לא סגן שר ויכולתי להוציא את הכסף, ואני מודיע לכם שהשארתי אותו שם בצורה עיוורת, גם כחבר הכנסת, כדי שלא אהיה במתח הרגיל של אדם שנושא ונותן בבורסה - המניות עלו או ירדו.

אברהם רביץ: זה לא מעניין אותי, כי אני חייב להשקיע את כל כולי בכנסת, ובעיקר בנושא הכספים להתרחק ככל האפשר לא רק מניצול ידע, חס ושלום, אלא אפילו מחשד של ניצול ידע.

אברהם רביץ: אני מחזק את ידיו, ואני אצביע בעד החוק.

מגלי והבה: תודה רבה.

מגלי והבה: חבר הכנסת מרגי – איננו נוכח כאן, חבר הכנסת – איננו נוכח, וחבר הכנסת – איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת , בבקשה.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת .

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעתו של חבר הכנסת סילבן שלום היא הצעה ראויה.

מוחמד ברכה: היא פשוט תורמת להיגיינה הציבורית, ואין שום ספק שהיא במקומה.

מוחמד ברכה: ניהול תיק השקעות בנאמנות עיוורת זה דבר מתבקש לאיש ציבור.

מוחמד ברכה: מכאן אני רוצה לעבור לנאמנות עיוורת אחרת.

מוחמד ברכה: היום התפרסמו בשמו של ראש השב"כ, יובל דיסקין, דברים בעיתון "מעריב", ובהם הוא מזהיר מפני סכנה אסטרטגית שנובעת מהלכי הרוח בקרב האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אני רוצה להעיר כמה הערות על האמירות האלה.

מוחמד ברכה: ראשית, האוכלוסייה הערבית דוחה מכול וכול את הרעיון שהטיפול בה ייעשה על-ידי גורמי ביטחון ושירותי ביטחון למיניהם.

מוחמד ברכה: האזרחים הערבים אינם אובייקט לעבודת השב"כ.

מוחמד ברכה: הם אזרחים והם בני הארץ הזאת.

מוחמד ברכה: אם יש לרשות ממלכתית מה לעשות - אני חושב שלרשויות הממלכתיות האזרחיות יש הרבה מה לעשות - ואם רוצים לחפש את שורשי התסכול בקרב האוכלוסייה הערבית, צריך לחפש ולשאול את השרים שאמורים לשבת כאן ליד השולחן הזה אחד-אחד מה הם עושים למען השוויון, מה הם עושים למען ערכי האזרחות ומה הם עושים למען כלל האזרחים במדינת ישראל, ולא מה הם עושים למען שכבה דקה של בעלי הון שאוכלים כל חלקה טובה במדינה.

מוחמד ברכה: שנית, ראוי שתישאל השאלה מי מהווה סכנה אסטרטגית למי: האם האזרחים הערבים מהווים סכנה אסטרטגית למדינה, או שמדיניות הממשלות לדורותיהן היא המהווה סכנה אסטרטגית לאוכלוסייה הערבית, שסובלת מאז קום המדינה גם מהדרה מהשותפות בהחלטות, גם מהדרה מהשותפות בקרקעות וגם מהדרה מהשותפות בזכויות?

מוחמד ברכה: לא ייתכן שהמדינה מאמצת לחיקה מדיניות של אפליה שהולכת ומעמיקה.

מוחמד ברכה: אם ב-1956 היה מי שהתבייש ורצה להעלים את הטבח בכפר-קאסם, כמה עשרות שנים לאחר מכן, עוד ב-2000, היה מי שסנגר על טבח אחר, ועל אף מסקנות של ועדת חקירה ממלכתית אנחנו לא רואים אפילו קנס של אגורה, כמו הקנס ב-1956, לאף אחד מהפושעים שרצחו את בנינו ב-2000.

מוחמד ברכה: מי שמהווה סכנה אסטרטגית זה מדיניות הממשלה, שפשוט פוגעת בערכי האזרחות, בערכי הדמוקרטיה ובשוויון החברתי בין חלקי האוכלוסייה, ופוגעת באוכלוסייה הערבית על רקע גזעני.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת .

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת – היכן הממשלה?

דב חנין: יש ממשלה בישראל?

ראובן ריבלין: ממשלת הצללים נמצאת פה.

דב חנין: ממשלת הצללים?

דב חנין: אני מאחל לכם שתישארו הרבה שנים בצללים, כממשלת צללים.

דב חנין: חבר הכנסת ריבלין, אתם חברי כנסת מאוד מוכשרים ונמרצים, עם הרבה מאוד יוזמות חקיקה מעניינות, ואני מאחל לכם להישאר הרבה שנים באופוזיציה, כדי לשרת מהספסלים האלה את הציבור, בין היתר בהצעות חוק טובות.

אורי אריאל: הממשלה נמצאת בנבצרות זמנית.

דב חנין: השאלה באיזה שלב הנבצרות הזמנית הופכת לנבצרות קבועה, חבר הכנסת אריאל.

דב חנין: כאשר הנבצרות הזמנית הולכת ומתמשכת, אנחנו כנראה מגיעים למצב של נבצרות קבועה, והממשלה כנראה התעייפה – אתה יודע, כיוון שהם מושלים כבר עשרה חודשים, ועשו כל כך הרבה דברים.

דב חנין: הם, לדעתי, פשוט התעייפו מכובד המשימה, והגיע הזמן לומר להם בשם הכנסת שאנחנו פוטרים אותם מהחובה הלא- נעימה הזאת, ומשחררים אותם למשימות אחרות.

דב חנין: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, כמה מלים על הצעת החוק שבפנינו.

דב חנין: קודם כול, אני חושב שהצעת החוק עוסקת בסוגיה מאוד חשובה וראויה, וחשוב שנסדיר אותה.

דב חנין: הסוגיה החשובה והראויה היא הקשר בין אנשי הציבור ובין אינטרסים כלכליים.

דב חנין: הקשר הזה יכול להיות בצורה שאליה מתייחסת הצעת החוק, שזה הקשר האישי שבין איש הציבור לבין אינטרסים כלכליים אישיים שלו, ופה בהצעה יש מנגנון מסוים להתייחס אליו.

דב חנין: אבל, אדוני היושב-ראש, הבעיה הקשה יותר והחמורה יותר היא כמובן הקשר בין אנשי הציבור לבין אינטרסים כלכליים גדולים יותר, שאינם האינטרסים שלו.

דב חנין: אנחנו יודעים שיש קשר הדוק בין אינטרסים כלכליים, בין הון לבין שלטון, ויש לחצים ופעולות של גורמים אינטרסנטיים כלכליים שמכוונים ללחוץ על חברי הכנסת.

דב חנין: כאשר אנחנו הולכים בחלק מהמפלגות למשטר פריימריס, אדוני היושב-ראש, הלחצים האלה עוד יתגברו.

דב חנין: ככל שהפריימריס יהיו יותר פתוחים, חברי הכנסת יצטרכו לנהל מערכת בחירות בהרבה כסף ויהיו תלויים, כמובן הרבה יותר, בנדבותיהם וברצונם הטוב של בעלי ההון לסוגיהם.

דב חנין: לכן הסוגיה הרחבה הזאת של קשרים פסולים בין נבחרי ציבור לבין אינטרסים כלכליים היא סוגיה שראויה להסדרה רוחבית ורצינית.

דב חנין: בעניינה הנקודתי של הצעת החוק, אני חושב שהרעיון הבסיסי בהצעת החוק הוא נכון.

דב חנין: אני מוטרד מעניין אחר, ואני פונה אליך, אדוני חבר הכנסת שלום, כמציע, לקחת בחשבון את השיקול הזה: היום אנחנו נמצאים בעולם במצב שבו יותר ויותר אנשים, כולל נבחרי ציבור שיש להם קצת כסף להשקיע מדי פעם – זה יכול לקרות – בוחרים לבצע מה שנקרא "השקעות אתיות".

דב חנין: אם לי יש, למשל, 500 שקל להשקיע, אני, באופן אישי, בוודאי לא אשקיע אותם אף פעם לא בתעשיית נשק וגם לא בתעשייה שמזהמת את הסביבה, בגלל ערכי.

דב חנין: חשוב לשמור בהצעה שאתה מנסה לקדם את האפשרות – שוב, לחלק מאתנו נבחרי הציבור מדובר בכסף מאוד קטן - - -

אברהם רביץ: - - - הוראה במה לא להשקיע – אתה יכול לתת הוראה.

דב חנין: כן, אני מכיר את הוראות החוק.

דב חנין: אני חושב שהנושא לא סגור עד הסוף וצריך להבהיר אותו יותר במובן זה שגם נבחר ציבור שיש לו הרבה כסף – ואני מקווה שאין לו, כי זה לא ראוי שנבחרי ציבור יסתובבו עם קופות גדולות – אבל שאותם כספים שנבחרי ציבור כן רוצים להשקיע במשהו, שתהיה להם האפשרות להשקיע אותם במטרות ראויות, נכונות.

דב חנין: לא תעשיות נשק, לא פגיעה בסביבה, לא מפעלים שמקפחים את העובדים שלהם, מתעללים בהם וכדומה.

דב חנין: משפט אחרון: חברי חבר הכנסת ברכה התייחס למלה "נאמנות" שבהצעת החוק.

דב חנין: אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לומר מלה על המלה "עיוורון".

דב חנין: לצערי הגדול, העיוורון בזירה הפוליטית הישראלית לא קיים אך ורק בתחום של נאמנות עיוורת.

דב חנין: שם אולי יש מקום לעיוורון.

דב חנין: לצערי הרב אנחנו בכנסת כנראה עיוורים להרבה מאוד תהליכים חברתיים קשים שקורים בחברה הישראלית.

דב חנין: אנחנו קוראים בכותרות העיתונים על המצב הקשה בבתי-החולים ובכל מה שקורה עם תקציבי הבריאות.

דב חנין: אנחנו קוראים על קריסתה של מערכת החינוך, על מה שקורה למורים.

מגלי והבה: אתה מפתח נושא כשהזמן שלך כבר תם.

דב חנין: אז אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רק מאחל שככל שנתקדם לנאמנות עיוורת ואינטליגנטית שתהיה נכונה ומוצדקת, אנחנו נצליח להשתחרר מעיוורון בתחומים שאנחנו חייבים וצריכים בהם עיניים פקוחות.

דב חנין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת חיים אורון – איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מגלי והבה: בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים – אינם.

אורי אריאל: הייתי רוצה לשאול את כבוד היושב-ראש, שמעתי את כבודו לפני כשבועיים נוזף קשה בממשלה ואומר שהעניין יידון בנשיאות.

אורי אריאל: לא שאני מטיל ביקורת.

אורי אריאל: אני אישית – אני אומר רק עלי – מוכן להמתין, אם אדוני מוכן לעשות הפסקה.

אורי אריאל: אם לא, אני אמשיך.

אורי אריאל: מה שתורה לי אני אעשה.

מגלי והבה: כדי שלא אשאר חייב לך - - -

ראובן ריבלין: לא באה הממשלה?

ראובן ריבלין: אנחנו נעביר את החוק של חבר הכנסת שלום.

ראובן ריבלין: - - - זה זלזול של הממשלה.

מגלי והבה: זה נכון - - -

אורי אריאל: אני מציע לעצמנו לא לוותר לממשלה בקלילות כזו.

אורי אריאל: אני מוכן להמשיך.

מגלי והבה: חבר הכנסת אורי אריאל, מה שרציתי להגיד לך לגבי המחאה שלי, ושל הנשיאות, לגבי אי-נוכחותם של שרי הממשלה, אנחנו נפיץ את המכתב החריף שנכתב לאותם שרים, עם הסנקציות שאנחנו הולכים לנקוט נגד אותו שר או שרה שלא מכבדים את המליאה בנוכחותם.

מגלי והבה: לגבי השר, השר נמצא כאן.

מגלי והבה: אני מבקש לקרוא לו.

מגלי והבה: צריך להבין שבאמת, כמו שאמר חבר הכנסת ריבלין, הצעות החוק הן הצעות חוק של חברי הכנסת, ונקווה שהממשלה תהיה פעם מסוגלת לשמוע את הצעות חברי הכנסת, לא רק את ההצעות שלה.

מגלי והבה: אני אדאג שהוא יגיע, תיכף.

מגלי והבה: חבר הכנסת משולם, הוא בחוץ, שם.

מגלי והבה: תקרא לו.

מגלי והבה: כי המחאה שלך מוצדקת בנושא הזה.

אורי אריאל: אדוני, ברשותך, לעצם החוק, ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת סילבן שלום.

אורי אריאל: זה חוק חשוב, לא רק ראוי.

אורי אריאל: אנחנו אומרים בתפילת שחרית כל בוקר – ועד שאני אומר אז הרב רביץ כבר אומר, אבל לא שומעים אותך, אז ברשותך אני אגיד: "אל תביאנו לא לידי ניסיון ולא לידי ביזיון".

אורי אריאל: ניסיון – בסדר, לכאורה.

אורי אריאל: בן-אדם מתאמץ, עומד בניסיונות.

אורי אריאל: אנחנו מתפללים שלא יהיה הניסיון, כי אנחנו לא תמיד מספיק חזקים.

אורי אריאל: לצערי, נוכחנו בזה.

אורי אריאל: הלוואי שזה היה רק איזה מין דיון אקדמי.

אורי אריאל: חבר הכנסת סילבן עוזר לנו לא לעמוד בניסיון הזה, שלא בטוח – אני רוצה להעיד רק על עצמי – לא בטוח שאני הייתי יכול לעמוד בו.

אורי אריאל: למזלי, אין לי מניות.

אורי אריאל: אין לי בעיות מהסוג הזה, כי אין לי מה לשים שם.

אורי אריאל: אני פטור כרגע, אבל בחסדי השם יתברך, כולם בטח יהיה להם בזמן הקרוב, וגם לי, ואני מודה לחבר הכנסת סילבן.

אורי אריאל: אני רוצה לומר פה לחברים, שתקפתי ודרשתי שהמבקר יבדוק את הידיעה שהתפרסמה על ראש ממשלתנו, מר אולמרט, שעזר ב-150 מקרים לכל מיני חברי מרכז.

אורי אריאל: הבהיר לי אחד ממקורביו ממש שלא היה, לא נברא, אפילו לא משל היה.

אורי אריאל: אמרתי: אם כך, אני מתנצל עכשיו בפניו.

אורי אריאל: באקראי גם פגשתיו, את ראש הממשלה שלנו, ואמרתי לו: מאחר שהובהר לי שאפילו משל לא היה, אני מתנצל בפניך.

אורי אריאל: אבל יש דברים אחרים שעוזריו לא אמרו עליהם שלא היה ולא נברא.

אורי אריאל: הם אומרים: זה לא כך בדיוק, זה אחרת.

אורי אריאל: אני חושב שהגענו לרגע, חברים.

אורי אריאל: אנחנו הולכים לבחירות.

אורי אריאל: לפי דעתי, הדברים לא נתונים בידינו שלנו ממש, חברי הכנסת.

אורי אריאל: בפוליטיקה יש מושג של כדור שלג.

אורי אריאל: לפי דעתי, כדור השלג יצא לדרך.

אורי אריאל: אני קורא מפה, מבמה זו, לראש הממשלה, כמקובל אצלנו, שהוא יוביל את זה, ייפגש בימים הקרובים עם ראשי הסיעות לצורך תיאום התאריך והסדרים.

אורי אריאל: אדוני ראש הממשלה, כל עיכוב בעניין הזה פוגע במדינת ישראל פגיעה קשה, וזאת אחריותך הראשונה במעלה.

אורי אריאל: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כאילו הצעת החוק הזאת באה לעשות איזה סדר בכל מה שקשור לניקיון כפיים וטוהר המידות.

נסים זאב: זה נשמע בומבסטי מאוד.

נסים זאב: הצעת החוק באה בעקבות פרשת דן חלוץ, שבזמן ערב המלחמה הוא מכר את המניות.

נסים זאב: לדעתי, הפכו את זה לפרשה מוגזמת, שגם צריך להביא בעקבותיה עוד הצעת חוק.

נסים זאב: אני אומר לכם באחריות מלאה: גם דן חלוץ לא ידע אם יש מלחמה או לא, וכשהוא מכר את המניות, הוא מכר אותן בתום לב.

נסים זאב: גם ראש הממשלה לא ידע אם יש מלחמה.

נסים זאב: הלוא מי שישב, ואנחנו ישבנו בוועדת החוץ והביטחון ושמענו – לא היו יעדים, לא היו תוכניות, לא היה שום דבר.

נסים זאב: אף אחד לא ידע לאן המלחמה הזאת בכלל מובילה, אם זו בכלל מלחמה.

אורי אריאל: מה אתה מדבר עכשיו, בחייך?

אורי אריאל: זה היה בכלל אחרי החלטת הממשלה.

אורי אריאל: אתה רוצה שנדוש בזה, זה לא נוח.

נסים זאב: זה לא נוח?

נסים זאב: זה נוח מאוד לשמוע גם אם אני חושב אחרת ממך.

אורי אריאל: - - - את דן חלוץ.

אורי אריאל: תגיד לנו באיזו שעה זה היה, מתי היתה החלטת הממשלה, מי היה - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת אריאל, נדמה לי שאתה והוא חברים באותה ועדת חוץ וביטחון.

מגלי והבה: הפסקת כבר?

נסים זאב: אני חושב שעד כדי כך - - -

ראובן ריבלין: - - -

נסים זאב: חברי רובי ריבלין, אולי נחשוד בדן חלוץ שהוא יכול לעכב את המלחמה גם כן, למרות החלטת ממשלה, עד שהוא ימכור את המניות שלו.

נסים זאב: יש גבול לכל תעלול.

נסים זאב: לא שאני לא אתמוך בהצעת החוק הזאת.

נסים זאב: באמת, "לא תסף עליו ולא תגרע ממנו", זה לא ישנה שום דבר במהות.

נסים זאב: אבל להפוך את זה כאילו איזו פרשה היתה פה, שערורייתית, ועכשיו באים לעשות סדר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב, למה אתה לא מעדכן את חבר הכנסת אורי אריאל בדברים שחסרים לו בזמן האחרון.

מגלי והבה: אתה יודע דברים שהוא לא יודע.

נסים זאב: אני רוצה לומר, לא תמיד זה עניין הידיעה או הידע, לפעמים אדם אוהב גם להתעלם מהאינפורמציה שיש בידו, ונוח לו לנגח את הממשלה, אז מה, אני אגיד לו לא?

נסים זאב: הלוא הוא באופוזיציה, וזה טיבם של דברים, שהוא צריך לתקוף.

נסים זאב: ואני מצדיע לו, הוא עושה את עבודתו נאמנה כאופוזיציונר נאמן.

אורי אריאל: אדוני יכול להרחיב בשורה האחרונה?

מגלי והבה: הבחירות קרבות, אז אולי תוסיף.

נסים זאב: הוא ייתן לי עוד דקה כדי להשלים את מה שיש לי לומר פה.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר מאוד חשוב, וצריך לחשוב על הנקודה הזאת באופן רציני ביותר: מה המשמעות שהוא לא ימכור, ולא יעשה שום פעולה, ובנאמנות עיוורת "עיניים הייתי לעיוור", ולא הוא ולא בני משפחתו.

נסים זאב: מה זה "משפחתו"?

נסים זאב: אשתו, בניו, בניו הגדולים, בניו הקטנים, אשתו השנייה, המאומצת, ארוסתו?

נסים זאב: מה ארוסתו?

נסים זאב: מה זה "בני משפחתו"?

מגלי והבה: - - - אשה מאומצת גם.

נסים זאב: אני רוצה להרחיב, אבל אני אומר, יש אפשרויות רבות.

נסים זאב: כל המשפחה המורחבת צריכה להעביר את זה לנאמנות, לנאמנות עיוורת.

נסים זאב: ועכשיו השאלה שאני שואל היא, אם זה לא יבריח בעצם את אלה שיש להם מניות, באמת – לפני שהם נכנסים לשירות הציבורי הם יעבירו את זה לחוץ-לארץ.

נסים זאב: מה הם צריכים עכשיו את הנאמנים האלה, את המידע ואת האינפורמציה כמה כסף יש להם, לחשוף את כל הסודות שלהם?

נסים זאב: מה, כבר לא נשארה פרטיות?

נסים זאב: אז דן חלוץ עשה משגה.

נסים זאב: להפוך את זה לפרשה כזאת שצריך חקיקה, ואחרי החקיקה הזאת אנחנו כבר נהיה כולנו נקיי כפיים, וגם נקיי הדעת שבירושלים.

מגלי והבה: אני מזמין את אחרון הדוברים, חבר הכנסת רובי ריבלין.

מגלי והבה: לאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, בדור המייסדים של כנסת זו לא היה צורך להביא את החוק שמביא בפנינו חבר הכנסת סילבן שלום, כי הדברים היו מובנים מאליהם.

ראובן ריבלין: וגם אם היה חלילה מישהו אשר פשע או לא הלך בדרך הישר, הוא היה מוקע על-ידי הציבור.

ראובן ריבלין: לא היתה פתיחות כזאת, לא היתה שקיפות כזאת.

ראובן ריבלין: היום יש דברים שהם מובנים מאליהם שאנחנו חייבים לומר אותם.

ראובן ריבלין: היום ביקשנו מוועדה ציבורית בראשות השופט זמיר להכין לנו קוד אתי, ורבים מחברי הכנסת ירימו גבה ויאמרו: האם אנחנו צריכים קוד אתי כזה?

ראובן ריבלין: הרי הדברים ברורים מאליהם.

ראובן ריבלין: ואני אומר: אנחנו היום נמצאים בדור אשר לא ידע את אותה חובה שהיתה קיימת על שליח ציבור, ואין הדבר מובן מאליו, וטוב שנאמר זאת.

ראובן ריבלין: לכן אני מברך בהחלט על החוק, ואני חושב שהוא חשוב, אף-על-פי שיש אנשים שיבואו ויאמרו: מה אתה שם אותנו רשעים?

ראובן ריבלין: אני חושב שההיבט הציבורי, וחוות-הדעת הציבורית על מנהיגי העם ונבחריו, ואותם אלה העומדים במלאכה והעושים במלאכה של שירות ציבורי – צריכים שלא יהיה בפניהם מכשול, ולא תהיה אפילו דעה כלשהי שחלילה הם מסוגלים לעשות את אשר האשימו בו את הרמטכ"ל, גיבור צה"ל, אשר באמת שנים על שנים היה עושה למען עמנו, וגם חסך מעות ספורות והשקיע אותן כמנהג בני ישראל בבנק.

ראובן ריבלין: מוטב שיהיה החוק של סילבן שלום, אשר ירחיק כל חשד מאדם שהוא באמת חף מכל פשע.

ראובן ריבלין: פעמים יותר טוב שנעשה אמצעי מנע שלא יוציאו דיבתה של הכנסת ומרכיביה ואישיה, או של הציבור, רעה.

ראובן ריבלין: מצאה חן בעיני הערתו של חבר הכנסת חנין, אשר גם המליץ בפני יוזם החוק, חבר הכנסת שלום, שלקראת הקריאה השנייה והשלישית יוסיף לחוק את ההגבלה אשר לא תאפשר רכישת מניות העוסקות בנשק, העוסקות בזיהום הסביבה והעוסקות בחברות אשר מנצלות את עובדיהן.

ראובן ריבלין: השקפת עולמו של חנין אומרת גם כנראה שלא ישקיעו בבורסה בכלל, והיא השקפת עולם שהיא מוחזקת על-ידי מעטים היום בעולם.

ראובן ריבלין: אולי שלושת האחרונים שקיימים במחשבה הקומוניסטית הם חברי הכנסת שלנו כאן

ראובן ריבלין: מחד"ש, אשר עדיין מחזיקים בנאמנות בדבריהם, ויש עוד חברת כנסת אשר זה מקרוב באה לכנסת, אבל היא עוסקת בצורכי ציבור כבר שנים רבות – - שגם היא מחזיקה בדעות אלה.

שלי יחימוביץ': סוציאל-דמוקרטיות.

ראובן ריבלין: אני מאוד מעריך ומכבד את האנשים שמחזיקים בדעתם, רק יש הבדל בין - - -

שלי יחימוביץ': קוראים לזה השקפת עולם סוציאל-דמוקרטית, והיא רווחת ביותר במערב-אירופה.

ראובן ריבלין: השקפת עולם סוציאל-דמוקרטית יכולה להיות מיסודה של המחשבה הקומוניסטית העתיקה.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר לא על סטלין ולא על לנין.

חיים אורון: הקללה הכי גדולה לקומוניסט היא לקרוא לו סוציאל-דמוקרט.

ראובן ריבלין: אין לי בכלל ספק, אלא אם כן זאת שלי יחימוביץ.

חיים אורון: אני אומר לך כמעט מידע אישי.

חיים אורון: זה כמו לומר על רוויזיוניסט - מפד"לניק.

ראובן ריבלין: אם את הערת הערה, יש גם אנשים בימין שמחזיקים בדעתם.

ראובן ריבלין: אבל אני רוצה לומר לפרוטוקול דבר חשוב מאוד לדורות הבאים.

ראובן ריבלין: יש הבדל מהותי בין ימין לשמאל, שכן איש ימין שמחזיק בדעתו הוא חמור שלא משנה את דעתו, בעוד איש שמאל שמחזיק בדעתו הוא אידיאולוג ממדרגה ראשונה.

ראובן ריבלין: ומה יכול אני לעשות אם נולדתי חמור?

ראובן ריבלין: אני מודיע שאשאר חמור.

חיים אורון: לא כל מי שלא משנה את דעתו הוא חמור.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רובי ריבלין.

מגלי והבה: חבר הכנסת סילבן שלום מבקש לענות, ולאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

סילבן שלום: קודם כול, אני שמח על התמיכה הכללית של חברי הבית בהצעת החוק, שלא באה לשים אותם רשעים, אלא לומר שהם יוזמים חוק שמנוגד לדעה הרווחת בציבור שהם דואגים רק לעצמם ודואגים רק לפרנסתם ודואגים רק לכל מיני עסקאות אפלות.

סילבן שלום: להיפך, חברי הכנסת באים היום ואומרים: בהתנדבות, בלי שאיש כופה עלינו, אנחנו באים ומחילים עלינו כללים וסייגים אשר אנחנו מתנדבים מרצוננו שיוחלו עלינו.

סילבן שלום: אני חושב שהכללים האלה, שמונעים אפשרות של השקעה בניירות ערך במישרין, אלא מחייבים להשקיע בניירות ערך רק דרך ניהול תיקי השקעות בנאמנות עיוורת, הם צעד חשוב להגברת אמון הציבור בנבחריו, להגברת ניקיון הכפיים וטוהר המידות, והם צעד חשוב - כמו שאמר חבר הכנסת אריאל ואחריו חבר הכנסת רביץ - לא לשים מכשול בפני עיוור, וזה דבר חשוב ונכון.

סילבן שלום: אני חושב שטוב מאוד שתצא מכאן היום החלטה פה-אחד, כדי שכל הציבור ידע שאנחנו נחושים לבוא ולומר שהכנסת היא כנסת אחרת מזו שמשתקפת בעיני הציבור, ואם יש לפעמים תקלה כזאת או אחרת, היא אינה מייצגת את כלל חברי הבית.

סילבן שלום: חברי הבית שאמונים בראש ובראשונה על יישום החוק ועל קביעת כללים ונורמות התנהגות לציבור, מחילים אותם בראש ובראשונה על עצמם.

סילבן שלום: לכן אני רוצה להודות לכולם, מהראשון שפתח ועד לאחרון, חבר הכנסת ריבלין, על הדברים שנאמרו, וכמובן אודה לכם על תמיכה בהצעת החוק.

סילבן שלום: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת סילבן שלום.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה, חברי הכנסת.

מגלי והבה: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק נושאי משרה בשירות הציבורי (העברת ניירות ערך לנאמנות), התשס"ז-2007, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מגלי והבה: 12 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת חוק נושאי משרה בשירות הציבורי (העברת ניירות ערך לנאמנות), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת סילבן שלום, עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מגלי והבה: [מס' כ/104; "דברי הכנסת", הכנסת ה-16, מושב רביעי, חוב' ו', עמ' 26907.]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: הודעת ועדת החוץ והביטחון על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 15) (תיקון – פטור משירות למיועד לשירות ביטחון), התשס"ו-2005.

מגלי והבה: חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה.

עתניאל שנלר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת יששכר – היה ויכוח אם לקרוא לו "רובי" או "ראובן", והיום החלטתי לקרוא לו יששכר, אחרי שהוא העיד על עצמו.

ראובן ריבלין: יששכר היה בן טוב.

עתניאל שנלר: מצוין.

עתניאל שנלר: הריני מתכבד להודיעכם, כי בהתאם להוראות חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993, החליטה ועדת החוץ והביטחון של הכנסת להודיע לכנסת שברצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 15) (פטור משירות למיועד לשירות ביטחון), התשס"ו-2005, שיזם חבר הכנסת חיים אורון.

עתניאל שנלר: חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו-1986, קובע כי שר הביטחון רשאי לפטור משירות סדיר רק מי שהוא מעל גיל 18.

עתניאל שנלר: במקרים מסוימים ידוע לגבי אדם מסוים שהוא עתיד לקבל פטור, ומאחר שהפטור יכול להינתן רק לאחר גיל 18, נמנעת מאותו אדם האפשרות להצטרף למערך השירות הלאומי.

עתניאל שנלר: מטרת הצעת החוק היא לאפשר לשר הביטחון לפטור משירות גם את מי שטרם מלאו להם 18 שנה, כדי שתינתן לאותם אנשים הזדמנות להצטרף למערך השירות הלאומי.

עתניאל שנלר: אבקש מחברי הכנסת לאשר את בקשת הוועדה ולהחיל על הצעת החוק דין רציפות.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת עתניאל שנלר.

מגלי והבה: זו הודעה בלבד, אין הצבעה.

מגלי והבה: [כ/107; "דברי הכנסת", הכנסת ה-16, מושב רביעי, חוב' ז', עמ' 27099.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: הסעיף הבא: הודעת ועדת הפנים והגנת הסביבה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק בית יד לבנים, התשס"ו-2005.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת , בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בשם ועדת הפנים והגנת הסביבה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק בית יד לבנים, התשס"ו-2005.

יעקב מרגי: מוצע כי בתי "יד לבנים" ברשויות המקומיות ינוהלו על-ידי עובדי אגף החינוך או התרבות ברשויות המקומיות, יחד עם נציגי המשפחות השכולות.

יעקב מרגי: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/138).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 2) (מניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפניכם לקריאה הראשונה תחולל, אם תעבור, מהפכה אמיתית, לטעמי לפחות, בכל מה שקשור לרשות הרבים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: במדינת ישראל יש חוקים רבים.

גלעד ארדן: לצערי הרב, הבעיה היא שלא תמיד גם אזרחי המדינה וגם אנחנו - הכנסת, הממשלה - דורשים, לא מעצמנו ולא ממשרדי הממשלה וגם לא מהאזרחים, לקיים את אותם חוקים שאנחנו מחוקקים.

גלעד ארדן: לפניכם מונחת אולי הדוגמה האולטימטיבית לחוק צודק מאין כמותו, שנחקק במקור לפני כ-15 שנה, ועד עצם היום הזה הוא נרמס ברגל גסה כמעט בכל רחבי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: למה הכוונה?

גלעד ארדן: החוק המקורי להגבלת העישון במקומות הציבוריים נחקק עוד בתקופתו של יצחק רבין, זכרו לברכה, והוא קבע שבכל מקום שהוא רשות הרבים, מקום ציבורי, ייאסר העישון.

גלעד ארדן: זאת מתוך ההבנה, שכבר אז היתה – מאז היא התפתחה והתקדמה רבות – של הנזקים הבריאותיים הנוראים שהעישון גורם הן למעשן – אבל המעשן הוא שבוחר להזיק לעצמו – ויותר מכך למי שנמצאים על כורחם בסביבתו.

גלעד ארדן: החוק המקורי קבע, שבכל מקום ציבורי שבו ייאסר העישון על-פי החוק, יוכל בעל המקום או המחזיק בו לקבוע ששטח של עד 25% משטח המקום יוקצה לטובתם של אותם אנשים שחפצים לעשן.

גלעד ארדן: אלא מאי?

גלעד ארדן: החוק גם קבע שאותו השטח באמת צריך להיות שטח מופרד באופן אבסולוטי מאותם אנשים שנמצאים במקום הציבורי ואינם מעשנים.

גלעד ארדן: לצערי הרב, מנגנון האכיפה שאותו חוק קבע – במקור היה חוק קצת תמים, שהניח שאזרחי המדינה מכבדים איש את רעהו וברגע שהוא ייכנס לתוקפו אנשים יצייתו לו, מתוך הבנה שאין שום הצדקה שהנהנתנות של אדם מסוים תפגע בבריאותו של אדם אחר.

גלעד ארדן: וכדאי להדגיש שלא תמיד אנחנו מודעים לנתון הזה, שכ-76% מהציבור במדינת ישראל אינם מעשנים.

גלעד ארדן: אני חוזר ואומר שכמעט 80% מהציבור אינם מעשנים, ולכן התפקיד שלנו, קודם כול, הוא לדאוג לבריאות הציבור, ועל אחת כמה וכמה כשמדובר ברוב כל כך גדול של הציבור, שזכאי להגנה על בריאותו.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, מנגנון האכיפה המקורי בחוק היה קצת תמים.

גלעד ארדן: הוא הטיל קנס של 310 שקלים על מי שיעשן במקום שבו אסור לעשות זאת על-פי החוק.

גלעד ארדן: אבל בשונה ממקומות רבים אחרים בעולם, הוא לא הטיל שום אחריות לאכיפת החוק או לביצועו על מי שמחזיק בפועל באותו מקום ציבורי.

גלעד ארדן: כלומר, בעל קניון או בעל מסעדה או מי שמנהל קופת-חולים, אין לו שום סמכות או שום אחריות לאכוף את החוק למניעת העישון במקומות הציבוריים בשטחו.

גלעד ארדן: החובה היחידה שהוטלה על בעל המקום או המחזיק היא לתלות שלט שאומר שהעישון במקום זה אסור.

גלעד ארדן: אם הוא לא פועל כך ולא תולה את השלט הזה, הוא חשוף לקנס של 610 שקלים.

גלעד ארדן: כמובן, כל מי שמסתובב ברחבי המדינה רואה שהחוק הזה לא נאכף.

גלעד ארדן: הוא גורם למצבים מאוד לא נעימים - נשים בהיריון שנאלצות לקום ממקומן ולנהל ויכוחים עם אנשים שיושבים במקומות ציבוריים ומעשנים.

גלעד ארדן: יש כאלה שמסכימים לכבות את הסיגריה ויש כאלה שלא מסכימים לכבות את הסיגריה.

גלעד ארדן: הרשויות המקומיות, לצערי, פרט לחריגים בודדים – ועל כך ניתן ללמוד מהדוח שהפיץ לאחרונה שר הבריאות – גם הן לא משתתפות באכיפה, הן לא ממנות פקחים.

גלעד ארדן: פרט לרשויות שהצליחו לציין אותן לשבח, עיריית הרצלייה וכמה אחרות, אין שום אכיפה של החוק הזה במדינת ישראל.

גלעד ארדן: האזרחים מופקרים לנפשם, וכל שנה אנחנו למדים יותר ויותר על הנזקים הבריאותיים שהעישון גורם: נזקים לעוברים שמתפתחים בבטן אמם, נזקים כתוצאה מהתפתחות של סרטן הריאות או סרטן בחלל הפה והגרון, ולאחרונה פורסם אפילו מחקר שהוכיח שהעישון גורם לנזקים חמורים גם לראייה, עד כדי גרימת עיוורון.

גלעד ארדן: המגמה היום בעולם שונה ממה שקרה במדינת ישראל, בדיוק הפוכה.

גלעד ארדן: גם מדינות שהיו ידועות בכך שלא רק שמותר לעשן בהן אלא אפשר לעשות את זה כמעט בכל מקום, כמו צרפת וספרד, קיבלו על עצמן לאחרונה, במסגרת הנורמות שהאיחוד האירופי מנסה להנחיל לחברות בו, חקיקות מאוד מאוד ברורות בנושא הזה.

גלעד ארדן: ואפילו פריס, וצרפת, שידועה שהיא אמורה להיות בלהבות, משנת 2008 כבר לא יהיה אפשר לעשן בה במקומות ציבוריים, וטוב שכך.

גלעד ארדן: החוק שמונח לפניכם, הגבלת העישון במקומות ציבוריים, קובע איסור ברור לעשן במקומות ציבוריים.

גלעד ארדן: כמו שאמרתי, הוא מטיל חובה על מחזיק של מקום ציבורי, שהוא פעמים רבות בעל העסק או השוכר שלו, לאכוף את החוק על לקוחותיו.

גלעד ארדן: כשאני אומר לאכוף את החוק, זה אומר שמעתה ואילך יהיה בעל עסק חשוף לקנס של עד 5,000 שקלים אם הוא לא יבצע סדרה של פעולות כדי לגרום לכך שלא יעשנו בשטחו.

גלעד ארדן: הפעולות שבעל העסק נדרש לבצע הן: לפנות למי שמעשן באזור האסור ולבקש ממנו להפסיק לעשן.

גלעד ארדן: אם אותו אדם סירב להפסיק לעשן, אותו בעל עסק צריך לפנות לעירייה, למוקד העירוני או לרשות הפיקוח העירונית ולהודיע כי בשטח אותו עסק יש עישון בניגוד לחוק, והם מתבקשים לטפל באכיפת החוק.

גלעד ארדן: אם בעל העסק פעל לפי הסטנדרטים שהצגתי כאן, הוא יהיה פטור מכל ענישה או קנסות, ובכך הוא מילא את חובתו הציבורית ואת חובתו כמחזיק במקום.

גלעד ארדן: עם זאת, כמובן אין לי שום כוונה שבעל העסק או בעלי עסקים מעתה ואילך ינהלו מאבקים נגד לקוחותיהם, זה דבר שלא הגיוני לצפות לו.

גלעד ארדן: ולכן, בהצעת החוק המקורית ביקשתי להחיל חובה מוגברת על ראשי הרשויות להגדיל משמעותית את מספר הפקחים הפועלים בשטחם, כדי שיהיו פקחים שיאכפו את החוק הזה, יסתובבו וימצאו את העבריינים שפוגעים בבריאות הציבור ויטילו עליהם קנסות.

גלעד ארדן: לכן, השינוי שהוצע בהצעת החוק המקורית הוא לחייב את ראשי הרשויות לפעול על-פי הנחיות משרד הבריאות בנושא הזה, וגם להגדיל את הקנס שמוטל על מי שמעשן במקום שאסור לעשן בו על-פי החוק מ-310 שקלים לסך של עד 1,000 שקלים.

גלעד ארדן: לצערי הרב, משרד האוצר טען, משיקוליו, שהדבר הזה יהיה כרוך בעלויות מאוד משמעותיות, אף שכל הקנסות שיוטלו בגין הפרת החובה שלא לעשן במקומות ציבוריים אינם מופנים לאוצר המדינה אלא הולכים לקופת הרשות המקומית וחוזרים לטובת התועלת של תושבי אותו יישוב.

גלעד ארדן: לצערי, כפי שאמרתי, משרד האוצר התנגד לקביעה שמשרד הבריאות יוכל להכתיב את מספר הפקחים, ולכן נקבע כי שר הבריאות, בתיאום עם הרשות המקומית, יוכל, לאחר התייעצות עם שר הפנים, להסמיך עובדי רשויות מקומיות כמפקחים לעניין חוק זה.

גלעד ארדן: אבל הוא לא יוכל לחייב את הרשות המקומית במספר הפקחים שהוא סבור שדרוש לשם אכיפת החוק.

גלעד ארדן: הנחת העבודה של הממשלה, שאני יכול לחשוב שהיא אולי תתקיים בפועל, שברגע שהרשויות המקומיות יבינו שניתן יהיה לתת דוחות גם לבעלי עסקים שלא יאכפו את החוק, ייתכן שהרשויות יבינו שהפעם יש סיכוי גדול יותר להצליח באכיפת החוק, כי בעל עסק פועל בתוך שטח הרשות המקומית והוא גם זקוק לה בחיי היום-יום, ולכן יש סיכוי שמספר הפקחים יגדל באופן משמעותי.

גלעד ארדן: - - -

נסים זאב: זה כבר רבע שעה.

גלעד ארדן: מה, אתה צוחק עלי כי נחנקתי, ואתה לא מאפשר לי לסיים את דברי?

גלעד ארדן: הרב זאב, לא מכובד.

מגלי והבה: אם לא היית מפריע הוא היה מסיים.

גלעד ארדן: חברי חברי הכנסת, אני מסיים ואומר שהצעת החוק הזאת חשובה גם לטובת בריאות הציבור, ויש לה ערך מוסף שצריך לחשוב עליו.

גלעד ארדן: לא יזיק לכולנו לכבד קצת יותר איש את רעהו, וכמאמר חז"ל, מה ששנוא עלינו לא נעשה לחברינו, גם אם לפעמים זה כרוך באי-נוחות קטנה, של לזוז כמה מטרים הצדה כדי לעשן.

גלעד ארדן: הרי כולנו, כשאנחנו נמצאים במדינות אחרות בעולם, מוכנים להרכין ראשנו בהכנעה ולציית לחוקים האלה, אבל כשזה נמצא אצלנו, כדי לכבד את בני עמנו או את האזרחים במדינתנו, אנחנו לפעמים מכריעים לטובת הנהנתנות.

גלעד ארדן: לא יזיק אם מבית-המחוקקים יצא חוק כזה, שמעביר גם מסר חינוכי לציבור האזרחים.

גלעד ארדן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ארדן.

מגלי והבה: רשימת הדוברים - אלא אם מוותרים, אני לא יודע.

מגלי והבה: אני שמעתי שרוצים לעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: אפשר - - -

אברהם רביץ: - - -

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת אברהם רביץ.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עליתי לכאן לדבר כדי לציין כמה ארגונים וולונטריים שבמשך התקופה עשו גדולות ונצורות כדי לגרום לבני אדם להפסיק את העישון, ובמיוחד במקומות שבהם הם מזיקים לאחרים.

אברהם רביץ: אני רוצה לציין באופן מיוחד אדם שהוציא כמה ספרי הלכה ועוסק כמעט יומם ולילה רק בנושא הזה.

אברהם רביץ: שמו הרב יחזקאל אסחייק.

אברהם רביץ: האיש הזה היה מזכירו האישי של הרב שך, זכר צדיק לברכה, ומאז פטירתו של הרב שך הוא הקדיש את כל ימיו כדי להציל, במיוחד את בני הנעורים, מהמוות המיותר הזה.

אברהם רביץ: התברר שבישיבות אחוז המעשנים היה גבוה עד מאוד.

אברהם רביץ: אנשים ששקועים בלימוד כל כך הרבה שעות.

אברהם רביץ: היו כמה ישיבות שזיהו בהן מוות לא של המעשנים, אלא של אלה שהיו סמוכים לידם.

אברהם רביץ: זה נקרא "מעשן פסיבי".

אברהם רביץ: מאז התקבלו חוקים במסגרת עולם התורה.

אברהם רביץ: בישיבות שנמצאים בהן באותו אולם – יש אולמות שנמצאים שם בו-זמנית, במשך 18 שעות ביממה, 1,200-1,000 אנשים צעירים שיושבים והוגים בתורה, ורבים מהם היו מעשנים.

אברהם רביץ: כיום הדבר הזה אסור על-פי הוראות של גדולי התורה.

אברהם רביץ: למה נדבר רבות?

אברהם רביץ: הסטטיסטיקות מורות באופן הכי ברור שהמעשן, וגם מי שנמצא לידו, מועמד וצפוי למחלות נוראיות, אשר סופן מי ישורנו.

אברהם רביץ: לכן החוק הזה שמביא חבר הכנסת ארדן הוא חוק של הצלת נפשות.

אברהם רביץ: אני חושב שיצטרכו לדון במסגרת החוק הזה על מקומות ציבוריים, מה עושים עם אלה שמעשנים בין כה – האם חייבים לייחד להם מקום, כי אחרת אנחנו עלולים להימצא במצב שזה מין גזירה שאין הציבור יכול לעמוד בו, ולא טוב שאנחנו נגזור גזירות מן הסוג הזה.

אברהם רביץ: נצטרך לתת את דעתנו, לקראת הקריאה השנייה והשלישית, שהחוק יהיה גם ישים ולא יהיה רק חוק על הנייר.

אברהם רביץ: אבל אני מברך את חבר הכנסת ארדן על היוזמה שלו - -

גלעד ארדן: תודה.

אברהם רביץ: - - להביא חוק ראוי בהחלט לכנסת ישראל.

מגלי והבה: תודה, חבר הכנסת אברהם רביץ.

מגלי והבה: חבר הכנסת עזמי בשארה – איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת יעקב מרגי - - -

מוחמד ברכה: - - - כולם מוותרים.

מגלי והבה: אם מוותרים, אני מוכן לעבור להצבעה.

קריאה: תתחיל מהסוף.

מגלי והבה: אני מתחיל מהסוף.

מגלי והבה: אני אקריא את השמות.

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב, שב בבקשה.

נסים זאב: אני רגוע.

מגלי והבה: אתה לא רגוע, כי אם היית רגוע היית שומע לדעת הרוב.

מוחמד ברכה: - - -

קריאות: - - -

קריאה: אל תוותרו.

מגלי והבה: אנחנו נמשיך ברשימת הדוברים: חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת זבולון אורלב – איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו - חבר הכנסת דב חנין.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, העיקרון שעומד ביסודה של הצעת החוק הוא עיקרון נכון, ואני, כמובן, חושב שיש לתמוך בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: לעומת זאת, במהלך ההכנה לקריאה ראשונה ושנייה ושלישית אני חושב שיש מקום להתייחס, נוסף על כך, לשתי סוגיות: אחת לחומרה ואחת לקולה.

מוחמד ברכה: היום יש פריחה של בתי-קפה של נרגילות גם בקרב הציבור היהודי וגם בקרב הציבור הערבי.

מוחמד ברכה: למרבה הצער, הרבה קטינים מגיעים לשם, וכאילו שזה לא עישון וכאילו שזה לא מזיק.

מוחמד ברכה: אנחנו יודעים שהנזק שגורמת הנרגילה הוא נזק חמור ביותר.

מוחמד ברכה: למען הגילוי הנאות, אני בוויכוח נוקב עם הבן שלי, שהוא בן פחות מ-18, ואני לא רוצה שהוא יתעסק בדברים האלה.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שיש מקום להתייחס לסוגיה הזאת כאילו זה דבר שהוא במסגרת סגורה, ובמסגרת שמיועדת לנרגילה ולסוג הזה של העישון.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה לגזול את פת לחמם של אותם אנשים שמתפרנסים מהדבר הזה, אבל הם מתפרנסים ממשהו שהוא מאוד שלילי ומאוד רע.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שצריך שתהיה התייחסות לעניין הזה.

מוחמד ברכה: דבר שני, שמתי לב שבדברי ההסבר להצעת החוק של חבר הכנסת ארדן יש מין הזמנה לקיים את החוק במקומות מסוימים גם על-ידי הפעלת לחץ פיזי, הייתי אומר - -

גלעד ארדן: - - -

מוחמד ברכה: - - שאפשר לעשות פעולה אקטיבית כדי למנוע עישון.

מוחמד ברכה: תסתכל בדברי ההסבר בראש העמוד השני: לנקוט צעדים שימנעו.

מוחמד ברכה: אני לא קראתי את הצעת החוק, אבל קראתי את ההסבר בסדר-היום.

מוחמד ברכה: אני חושב שהנקודה הזאת מחייבת הסבר, שזה לא יהיה פתח להתקוטטויות ולבריונות, אלא חוק צריך ליישם באמצעים חוקיים ועל-ידי מי שמוסמכים לכך, ושלא כל מקום שבו מישהו מעשן יהפוך לזירת התקוטטות - -

ראובן ריבלין: - - -

מוחמד ברכה: - - ואז הנזק של העישון יהיה גדול שבעתיים.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ברכה.

מגלי והבה: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש, אם הוא יהיה כאן, ואם לא – חבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: יסיים חבר הכנסת נסים זאב.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה ראשית לברך את המציע, חבר הכנסת ארדן.

דב חנין: זה חוק נכון, חוק ראוי, חוק שעושה צעד נוסף במלאכת ההתמודדות שלנו עם בעיית העישון במקומות ציבוריים.

דב חנין: הדרך הזאת התחילה בישראל עוד בשנת 1983, כאשר חוקק חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים, שהיה חוק חשוב ותרם להתחלת מודעות לסוגיית העישון הפסיבי, אותה תופעה שבה אנשים שאינם מעוניינים לעשן נחשפים לנזקיו הרבים של העישון והופכים להיות שבויים של המעשנים, של העישון ושל הנזקים הבריאותיים הכבדים של העישון.

דב חנין: מאז התקדם העולם, מאז התקדמו ארצות העולם.

דב חנין: גם ישראל חתמה בשנת 2003 על אמנת המסגרת לפיקוח על מוצרי טבק.

דב חנין: זו אמנה בין-לאומית שאושררה בשנת 2005.

דב חנין: החוק קובע מערכת של צעדים כדי להתאים את החקיקה הישראלית לרמה או לסטנדרט המקובלים היום בעולם.

דב חנין: זה דבר נכון, זה דבר חשוב וזה דבר ראוי.

דב חנין: אני מנצל את הבמה הזאת כדי לחזור ולהתריע על הסכנות הקשות שיש בעישון לבריאותם של בני-אדם.

דב חנין: היום קיימנו בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת דיון ראשון בנושא חוק אוויר נקי - חוק רוחבי וגדול שעומד בפני הכנסת - ואני מקווה שנביא אותו לסיום עוד בכנס הקיץ.

דב חנין: התייצבו שם גם אנשי האגודה למלחמה בסרטן, וחזרו וסיפרו לנו על הנושא הספציפי הזה של נזקי העישון, ועד כמה שלמרות ההתקדמות בהתמודדות הציבורית בישראל עם סכנות העישון עדיין הדרך ארוכה, ועדיין אנשים רבים מדי מעשנים בעצמם, אנשים רבים מדי נחשפים לעישון של אחרים ואנשים רבים מדי לוקים בבריאותם או אפילו בחייהם בשל בעיות עישון.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק מאוד מידתי.

דב חנין: חבר הכנסת ארדן, אני מצטרף להערתו של חבר הכנסת ברכה.

דב חנין: אני חושב שראוי היה לשקול את הניסוח של אותם אמצעים סבירים שאתם מתייחסים אליהם בהצעת החוק, כדי שיהיה ברור קצת יותר גם לקורא הלא-משפטן על אילו אמצעים אנו מדברים ומהם האמצעים הסבירים בנסיבות העניין.

דב חנין: אלה בוודאי דברים שניתן יהיה להמשיך ולדייק בהם לקראת ההכנה לקריאה השנייה והשלישית.

דב חנין: אני מאחל לחוק הזה שיגיע במהרה בימינו לסיום חקיקה; אני מקווה שבשבועות הקרובים.

דב חנין: אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בו בקריאה הראשונה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת חנין.

מגלי והבה: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברשותך, חבר הכנסת חנין, אני רוצה להיתפס בסיפא של דבריך, שבשבועות הקרובים תיגמר החקיקה של החוק הראוי הזה של חבר הכנסת גלעד ארדן.

אורי אריאל: קשה לראות את זה, כי אנו יוצאים לפגרה; ארוכה מדי, לטעמי, אבל זה המצב.

אורי אריאל: זה בגדר הצלת נפשות, כי הממשלה הזאת הולכת הביתה.

אורי אריאל: יכול להיות שאם לא תזדרז, או אם כולנו לא נזדרז, לא יהיה סיפק לכך, ואז צריך חוק רציפות וצריך לחזור.

אורי אריאל: אתה ודאי תהיה פה גם בכנסת הבאה, בעזרת השם, אבל בכל זאת, בואו נעשה מאמץ.

ראובן ריבלין: כולנו נצביע בעד החלת דין רציפות.

אורי אריאל: יש פה אחדות על כך שהחוק ראוי וכדאי להעביר אותו.

אורי אריאל: אני רק מסב את תשומת לבך לאפשרות של פיזור הכנסת בזמן הקרוב.

אורי אריאל: נעשה מאמץ שאכן זה יעבור.

אורי אריאל: התורה מצווה אותנו: "ונשמרתם לנפשותיכם", והיא לא התכוונה להישמר מהממשלה - היא התכוונה להישמר לנפשותינו מדברים רעים כמו עישון, שהוכח מעל לכל ספק שהוא אחד מגורמי המוות הראשיים בעולם כולו, וגם בישראל.

אורי אריאל: לא רק המעשנים סובלים מזה – כך הם חושבים לפעמים כשמעירים להם - אלא גם אלה שסביבם סובלים מזה בבריאותם; לא מהריח או מדברים אחרים, אלא בבריאות ממש.

אורי אריאל: לכן ראוי לעשות מאמץ שהחוק הזה יעבור במהרה, ודברים נוספים, כדי להיטיב עם בני-האדם בכל מקום שהם נמצאים בו.

אורי אריאל: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

מגלי והבה: לאחר מכן נעבור להצבעה, אלא אם כן תהיה למציע תגובה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק היא טובה וחשובה, אבל היא קצת בעייתית.

נסים זאב: הגבלת העישון במקומות ציבוריים קיימת.

נסים זאב: בפועל אסור לעשן.

נסים זאב: יש קנסות ויש פקחים.

נסים זאב: אנחנו יודעים איך הפקחים עובדים – זה לא בעדיפות אצלם, כי הם עסוקים יותר בדוחות חנייה, שמהם יש יותר הכנסות.

נסים זאב: הם מקבלים אחוזים לפי דוחות, ולכן מפעילים גם סטודנטים.

נסים זאב: זה מה שמפריע להם; בריאות הציבור היא בעדיפות שנייה.

נסים זאב: אין ספק שחשיפה לעשן טבק גורמת מוות, מחלה ונכות.

נסים זאב: הסקרים מראים כי 3,000 איש נפטרים בשנה מעישון.

נסים זאב: 20,000 בסך הכול מעשנים, אבל מתוך אלה שחשופים לעישון מגיעים 3,000 איש עד למוות.

נסים זאב: אני רוצה להעיר הערה, ואני חושב שצריך לשים לב אליה במהלך הדיונים לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

נסים זאב: אנחנו הופכים פה את בעלי המסעדות לשוטרים.

נסים זאב: הם בעצם האחראים.

נסים זאב: מנהל המסעדה או מחזיק המסעדה הופך להיות גם הפקח בפועל.

נסים זאב: אם לא - הוא יוכה.

נסים זאב: ככה כתוב: ויוכו שוטרי בני ישראל.

נסים זאב: אותם שוטרים ששמו המצרים על בני ישראל, הם בעצמם היו מוכים, כי הם היו צריכים להיות הפקחים.

נסים זאב: כיוון שהם לא עשו את העבודה, אז הם הוכו.

נסים זאב: מה שקורה פה - מי שבעצם מעשן - - -

מגלי והבה: האם אתה מעשן, אדוני?

מגלי והבה: אולי רק בזמן האחרון?

נסים זאב: סיגריה פעם בשבוע.

נסים זאב: רק בשביל הכיף.

נסים זאב: תחשוב על זה, גלעד - - -

ראובן ריבלין: אני מציע לאדוני למחוק מהפרוטוקול את המלה כיף.

ראובן ריבלין: לכיף יש משמעויות אחרות.

מגלי והבה: אני גם לא רוצה שזה יתפרש שהכשלתי אותו בלשוני.

נסים זאב: אני מודיע שזה לא כיף, כדי להסיר ספק.

נסים זאב: מה שצריך לקבוע פה זה האינטרס הכלכלי.

נסים זאב: ראיתי בהצעת החוק משהו מאוד מעניין.

נסים זאב: כאשר יש חמישה בתי-קולנוע במקום מסוים, יש לאפשר שבית-קולנוע אחד יהיה בית-קולנוע למעשנים.

נסים זאב: אולי אפשר לעשות את זה גם במסעדות, ואז יהיה אינטרס כלכלי.

נסים זאב: במסעדה אחת יעשנו ובמסעדות אחרות לא יעשנו.

נסים זאב: כל אחד יחליט אם זה משתלם לו או לא משתלם לו מבחינה כלכלית, או להפריד הפרדה מוחלטת.

נסים זאב: לדעתי, זה גם מבודד.

נסים זאב: אני רוצה שתבין מה המשמעות.

נסים זאב: אתה לוקח מסעדה, ומפריד אותה - - -

ראובן ריבלין: כמו מצורעים.

נסים זאב: כן, אז יש מחנה לוי, יש מחנה ישראל, ופתאום יש מחנה למצורעים.

נסים זאב: תחושתם תהיה קשה.

גלעד ארדן: יהיה מחנה טהור.

נסים זאב: אין לי בעיה.

נסים זאב: כל המחנה צריך להיות טהור.

נסים זאב: לעשות הפרדה בתוך המחנה הטהור ולהחליט שאלה טמאים לנפש אדם, זאת בעיה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת ארדן, בבקשה.

מגלי והבה: לאחר מכן עוברים להצבעה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, אני אתייחס בקצרה.

גלעד ארדן: לגבי הערתו של חבר הכנסת ברכה, אני מקבל אותה חלקית.

גלעד ארדן: העליתי את השאלה הזאת בוועדה.

גלעד ארדן: הנוסח המתומצת שלפני

גלעד ארדן: כם יכול להטעות, כאילו מדובר על אפשרות להפסיק עישון על-ידי אזרחים.

גלעד ארדן: מדובר פה בשאלה מתי בעל עסק מילא את חובתו מבחינת החוק ואין אפשרות להטיל עליו קנס.

גלעד ארדן: החוק אומר שכדי שבעל עסק יעמוד במחויבותו לפי החוק שאוסר לעשן בשטחו, כאשר מישהו מעשן במקום האסור הוא צריך לבקש ממנו להפסיק לעשן, ואם הוא סירב הוא צריך להתקשר ולהודיע לעירייה.

גלעד ארדן: אתה צודק שיש בעיה, כי יכול בעל עסק להגיד: רגע, אמצעים סבירים זה להרים אותו ולזרוק אותו החוצה.

גלעד ארדן: זאת לא היתה הכוונה.

גלעד ארדן: אני מצהיר בזאת שאני אבקש מהיועץ המשפטי של הוועדה להבהיר את זה שהוא ימלא את חובתו בכך שהוא יבקש מהמעשן לחדול מהעישון במקום האיסור.

גלעד ארדן: לדעתי – ואף הוצג מחקר כזה על-ידי משרד הבריאות – למעלה מ-90% מהאזרחים, אם בעל מקום בא ומבקש מהם להפסיק לעשן, הם מפסיקים.

גלעד ארדן: זה רק אנשים שהם ממש – אני לא רוצה לכנות אותם בשמות גנאי – אחרי שמתבקשים, שזה מפריע, לא ייענו לבקשה הזאת.

גלעד ארדן: אני מקבל את הערתך וזה יובהר.

גלעד ארדן: עלתה פה הערה של הרב רביץ כיצד נפתור את בעיית המעשנים, שלא תהיה גזירה שהציבור לא יוכל לעמוד בה.

גלעד ארדן: הרב רביץ, אני לא משנה את החוק הקיים, אני רק משנה את מנגנון האכיפה.

גלעד ארדן: החוק היום כבר אוסר עישון במקומות ציבוריים וקובע שכל בעל עסק שמעוניין לאפשר לעשן בשטחו יכול להקצות חלק מהשטח, רק לעשות הפרדה.

גלעד ארדן: לדוגמה, אתה יכול לראות – לצערי במזנון הח"כים יש הפרה של החוק, כי ההפרדה היא לא אמיתית, כי הפתח כל הזמן פתוח, מה לעשות – אבל במזנון של המבקרים יש מין אקווריום זכוכית כזה, שבאמת מבצע הפרדה.

גלעד ארדן: זו לא הפרדה מבזה, הרב זאב, ואין פה מצורעים.

גלעד ארדן: יש מחיצת זכוכית, שבסך הכול מאפשרת למי שבחר שלא לפגוע בבריאותו - וזה 80% מהציבור - לשמור על בריאותו ולא להינזק.

גלעד ארדן: לכן אני חושב שהחוק הזה הוא מאוזן, הוא מידתי, ואת ההבהרות שצריך לעשות בו כדי שגם זכויותיהם של מעשנים – אין כוונה להגיע למצב כמו בארצות-הברית, שדורשים מהמעשן לא רק לצאת מהבניין, אלא הוא צריך להתרחק גם 15 מטר מהבניין.

גלעד ארדן: זאת לא הכוונה.

גלעד ארדן: החוק יהיה מאוזן, מידתי, וישמור על בריאות הציבור.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בו בקריאה הראשונה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ארדן.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 2) (מניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון), התשס"ז-2007, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 17, נגד - אין, נמנעים - אין.

מגלי והבה: אם כך אני קובע שהצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 2) (מניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון), התשס"ז-2007 עברה בקריאה ראשונה ותעבור להכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הכלכלה.

מגלי והבה: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיע כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 22), התשס"ז-2007.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק ייצוג הולם בקרב עובדי רשויות שהוקמו בחוק, התשס"ז-2007; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 24) (ייצוג הולם בקרב עובדי חברות ממשלתיות), התשס"ז-2007; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 92) (ביטוח שאירים לאלמן), התשס"ז-2007; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 28) (הגבלת מספר התלמידים בגני ילדים ובכיתות יסוד), התשס"ז-2007.

אריה האן: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא: ספרו של פרופסור אריאל טואף "פסח של דם".

אריה האן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה למזכיר.

מגלי והבה: [מס' כ/129; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 6774; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק פטור ממסים למרכזי ההנצחה לזכרם של יצחק רבין ומנחם בגין (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל מלכיאור לנמק את הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה וקריאה שלישית הצעת חוק פטור ממסים למרכזי ההנצחה לזכרם של יצחק רבין ומנחם בגין, התשס"ז-2007, שיזמו חברי הכנסת גלעד ארדן ויואל חסון.

מיכאל מלכיאור: מרכז יצחק רבין לחקר ישראל, שהוקם לפי חוק המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין, התשנ"ז-1997, ומרכז מורשת מנחם בגין, שהוקם מכוח החוק להנצחת זכרו של מנחם בגין, התשנ"ח-1998, מוקדשים להנצחת פועלם ומורשתם של אישים אלה.

מיכאל מלכיאור: שני המרכזים פועלים להעמקת הידע בכל הקשור להיסטוריה, למדיניות, לחברה, לתרבות, לכלכלה ולביטחון של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: לפי החוקים האמורים, ממומנת פעילות המרכזים גם מתקציב המדינה, כפי שדרוש, להוצאות קיומם, החזקתם, פיתוחם וניהול מכלול פעילויותיהם, נוסף על התרומות וההכנסות שיהיו להם.

מיכאל מלכיאור: לפי הוראות החוק המוצע, יהיו המרכזים פטורים מתשלום מס הכנסה וכן מתשלום מס רכוש, ככל שיחול בעתיד, וכל נכסיהם יהיו פטורים מכל אגרה, ארנונה או כל תשלום חובה אחר המשתלם לרשות מקומית.

מיכאל מלכיאור: התיקון האמור נדרש מאחר שתשלומי החובה, בעיקר תשלום הארנונה, פוגעים בתקציב המרכזים וביכולתם להגשים את המטרות שלשמן הוקמו.

מיכאל מלכיאור: הוראות דומות קיימות לעניין תאגידים שהוקמו בחוק לשם ביצוע מטרות ממלכתיות, כגון חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם, התשי"ג-1953, חוק דוד בן-גוריון, התשל"ז-1976, וחוק יד יצחק בן-צבי התשכ"ט-1969.

מיכאל מלכיאור: עם זאת קובע החוק המוצע, כי הפטורים האמורים, שהצדקתם היא הצורך לעודד ולהבטיח את קיום הפעילות הציבורית של המרכזים, כמובן לא יחולו על הנכסים שלהם המשמשים לפעילות מסחרית.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מחברי הבית לאשר את הצעת החוק, המוגשת ללא הסתייגויות, בקריאה שנייה ואחר כך בקריאה שלישית.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מגלי והבה: אנחנו, חברי הכנסת, עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 2-1 - 13 נגד - אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

מגלי והבה: בעד - 13, נגד - אין, נמנעים - אין.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

מגלי והבה: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק פטור ממסים למרכזי ההנצחה לזכרם של יצחק רבין ומנחם בגין (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, נתקבל.

מגלי והבה: בעד - 13, נגד – אין, ונמנעים - אין.

מגלי והבה: אם כך אני קובע: חוק פטור ממסים למרכזי ההנצחה לזכרם של יצחק רבין ומנחם בגין (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, עבר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/136).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק איסור פעילות מסחרית בבתי-ספר, התשס"ז-2007, לקריאה ראשונה - של חבר הכנסת זבולון אורלב.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אורלב לנמק את הצעתו.

ראובן ריבלין: זה לא להנצחת רבין והנצחת מנחם בגין אלא להנצחת מורשת רבין והנצחת מורשת בגין.

מגלי והבה: אני מקבל את התיקון, אדוני.

מגלי והבה: זו הערה לאלה שכותבים את הצעות החוק, הערה נכונה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק איסור פעילות מסחרית בבתי-ספר.

זבולון אורלב: לאחרונה התרבו תופעות של כניסת גורמים מסחריים לבתי-ספר לשם הצגה ופרסום של מוצרים ושירותים מסחריים לתלמידים, וכן התגברה התופעה של שילוב פרסומות מסחריות בעזרי לימוד.

זבולון אורלב: התופעות האלה מלוות לעתים בהפרעות למהלך הלימודים התקין.

זבולון אורלב: הן גם חושפות את התלמידים לפרסומת מסחרית שאיננה ראויה.

זבולון אורלב: חמורה מכך היא גם העובדה שמנהלי בתי-ספר, מעטים מהם אומנם, או בעלי תפקידים אחרים במוסדות החינוך, מאפשרים את העברת פרטיהם האישיים של תלמידים לידי לאותם גורמים, כדי שיוכלו ליצור עמם קשר ולשכנע אותם לרכוש את מוצריהם.

זבולון אורלב: דווקא בעידן של צרכנות ללא רסן, דווקא בתקופה שרוויה כל כך - -

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב.

זבולון אורלב: - - במתקפה פרסומית, אין זה מתפקידו - -

מוחמד ברכה: - - - לדבר.

מגלי והבה: פעם שנייה.

מגלי והבה: - - - מגיע לו שלא ידברו.

זבולון אורלב: - - של בית-הספר, שבו התלמידים הם בגדר קהל שבוי, להיות במה לפרסום ולשיווק של מוצרים ושירותים מסחריים ולעודד בכך בעקיפין צרכנות בלתי מבוקרת.

זבולון אורלב: הצעת החוק שמובאת היום לאישור מבקשת לטפל בתופעות האלה בקביעת איסור של פעולות מסחריות שונות בשטח בית-הספר, וקובעת שמנהל בית-הספר לא יאפשר לעוסק וגם למפרסם, כפי שהם מוגדרים בחוק, להיכנס לשטח בית-הספר למטרות מסחריות, להציג פרסומות מסחריות, לחלק חומר פרסומי ומתנות שנועדו לצורך פרסומי, לערוך הגרלות או להחתים תלמידים על מסמכים.

זבולון אורלב: יהיה גם אסור לשלב חומר פרסומי בעזרי לימוד ולקבל פרטים מזהים על תלמידים.

זבולון אורלב: כמו כן, הצעת החוק קובעת איסור מפורש של מסירת פרטים על תלמידים או על בני משפחותיהם ממי שפרטי מידע כאלה הגיעו אליו תוך כדי מילוי תפקידו, עבודתו.

זבולון אורלב: כמובן, זה לא בא לגרוע מחוק הגנת הפרטיות, שגם הוא מגביל את זה.

זבולון אורלב: במקרים מיוחדים יהיה רשאי המנהל הכללי של משרד החינוך לתת אישור מיוחד לפעילות מסחרית בבית-הספר, למעט אישור למסירת פרטי זיהוי של תלמידים, והוא יוכל לתת את האישור הזה אם יהיה סבור שקיימים טעמים מיוחדים המצדיקים זאת.

זבולון אורלב: בזמן הכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית נבחן בוועדת החינוך והתרבות את הצורך בהחלת הוראות נוספות, כגון איסור להשתמש בפרטים מזהים של התלמידים שהושגו בניגוד לחוק.

זבולון אורלב: כידוע, בכל חוק צריך לומר מה ההשפעה על זכויות הילד.

זבולון אורלב: אז אני רוצה לומר שהצעת החוק נועדה להגן על ילדים השוהים במסגרת בית-הספר, והם נמצאים שם מכוח חוק – הם מחויבים להיות שם – ואנחנו מגינים עליהם מפני חשיפה בלתי מבוקרת לפרסום ולשיווק מסחריים, ובכך באה הצעת החוק להשלים את ההסדר הקבוע בחוק הגנת הצרכן ובתקנות הגנת הצרכן.

זבולון אורלב: לבסוף, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאור, על עזרתו ותרומתו בגיבוש הצעת החוק.

זבולון אורלב: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

מגלי והבה: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מגלי והבה: חבר הכנסת עזמי בשארה - אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח; חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני - איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת ברכה - - -

מוחמד ברכה: מוותר.

מגלי והבה: מוותר.

מגלי והבה: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני חושב שבחוק כזה, חשוב שייאמרו כמה מלים מעל במת הכנסת, אף-על-פי שיש הסכמה רחבה בכנסת על החוק הזה.

דב חנין: אני רוצה לברך גם את חבר הכנסת אורלב, יוזם החוק, וגם את חבר הכנסת מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך, שהביאו בפני הכנסת את החוק הזה, שהוא אחד החוקים החשובים ברמה הערכית שכנסת ישראל יכולה וצריכה לחוקק.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים בתופעה שהולכת ומתרחבת.

דב חנין: היא תופעה מדאיגה, היא תופעה חמורה והיא תופעה שצריך לשים לה גבולות.

דב חנין: אני מדבר על מסחור בתי-הספר, על הפיכת בתי-הספר לזירה נוספת של פעולה מסחרית.

דב חנין: אני מדבר על חשיפת הדור הצעיר לפרסומת חסרת מעצורים.

דב חנין: כולנו יודעים מתוך הספרות המדעית שדווקא הצעירים, הילדים, הם החשופים ביותר, הם הפגיעים ביותר, ולכן פרסומת מסחרית שמיועדת לילדים היא לפעמים הפרסומת היעילה ביותר מבחינת המפרסמים.

דב חנין: אבל אנחנו כחברה צריכים להגן גם על בית-הספר – להפוך אותו למרחב מוגן – גם על הילדים ששוהים שם, גם על הדור הצעיר, מפני הנחשול של הפרסומת.

דב חנין: אנחנו צריכים לקבוע גבולות לאותה תרבות צרכנית, כי הבעיה איננה בצריכה.

דב חנין: כולנו צורכים כדי להתקיים.

דב חנין: הבעיה הגדולה היא כאשר הצריכה הופכת מאמצעי למטרה.

דב חנין: וכאשר היא הופכת למטרה היא, כמובן, בעייתית, מסוכנת וגורמת הרבה נזקים.

דב חנין: לכן, חשוב מאוד, דווקא מול המגמות של הפרטת מערכת החינוך, שאנחנו רואים סימנים שלהן בכל המישורים, שדווקא בתחום הזה של פעולת גורמים מסחריים בתוך בתי-הספר, תיאמר מטעמה של הכנסת בלשונו של חוק אמירה ערכית ברורה וחד-משמעית: אין מקום למסחר בבית-הספר; אין מקום לפעילות מסחרית בבית-הספר; אין מקום לתעמולה ולפרסומת מסחרית בבית-הספר.

דב חנין: אני מקווה שהחוק הזה יהיה צעד חשוב במאבק נגד הפרטת מערכת החינוך בכלל.

דב חנין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת חנין.

מוחמד ברכה: - - -

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר הדוברים.

מגלי והבה: חבר הכנסת - איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: איך ידעתי מתי לרוץ?

חיים אורון: רצתי לחוק אחר, אבל אני שמח שהגעתי לחוק הזה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו, כמובן - אני, כמובן, תומך בהצעת החוק, וכפי ששמעתי בסוף דבריו של דב חנין, זה מהלך אחד, חשוב ככל שיהיה, ולכן צריך לקיים אותו ולעשות אותו.

חיים אורון: אבל אני רוצה לומר באופן הברור ביותר: סכנת הפרטת מערכת החינוך, כמו הפרטת מערכת הבריאות, איננה בפרסום מסחרי.

חיים אורון: הסכנה היא בבריחת הממשלה מאחריות.

חיים אורון: וחבר הכנסת דב חנין, אני עכשיו הולך לצטט משפט ששמעתי ממש עכשיו בפגישה שסיימתי עם דמות מאוד מאוד מרכזית במערכת הבריאות במדינת ישראל, מתוך המערכת הממשלתית.

חיים אורון: והדמות הזאת אמרה לי – בלי לזהות אם זה גבר או אשה, כי אחרת אני יותר מדי אסגיר אותה: אני מסתכלת על מערכת החינוך – כבר נכשלתי – ואני רואה מה הולך לקרות למערכת הבריאות בעוד כמה שנים אם זה ימשיך כך.

חיים אורון: אני חושב שהאמירה הזאת - -

דב חנין: מצער ונכון.

חיים אורון: - - חמורה מאין כמותה, נכונה מאין כמותה.

חיים אורון: ולכן, המחסום שעכשיו קובעים פה – אני אמרתי קודם: אני תומך בו.

חיים אורון: אבל מי שמאמין שאפשר יהיה לקיים שירותים חיוניים של בריאות, חינוך או שיכון בתקצוב חסר, והחסר הזה לא יתמלא ממקורות אחרים - מסחריים, פרטיים, ביטוח פלטינום או זהב טהור, כל השמות הללו - ובדרך זאת תתפרק המערכת הציבורית, במקרה הטוב - - -

קריאה: תשלומי הורים.

חיים אורון: תשלומי הורים.

חיים אורון: - - - במקרה הטוב הוא משלה את עצמו, ובמקרה הרע הוא מתייצב על מדרון חלקלק שבתחומים מסוימים אנחנו נמצאים לחלוטין בתוכו ובתחומים אחרים אנחנו בפתחו.

חיים אורון: לכן, כפי שאמרתי בראשית דברי, אני תומך בהצעת החוק הזאת, אבל אני חושב שלא מספיקה הצעת חוק אחת כזאת, אלא צריך לעשות שינוי כיוון מהותי.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורון.

מגלי והבה: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: מוותר.

מגלי והבה: מוותר.

אורי אריאל: אני מבקש לוותר, ורק להודות לידידי, חבר הכנסת זבולון אורלב, שהביא את החוק הזה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב – מוותר.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

מגלי והבה: כן, בבקשה.

זבולון אורלב: רק דבר אחד שכחתי: בכנסת הקודמת הגיש את ההצעה הזאת חבר הכנסת משולם נהרי, והוא סייע לי גם להעביר את זה בוועדת השרים.

מגלי והבה: תודה על הגילוי הנאות.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק איסור פעילות מסחרית בבתי-ספר, התשס"ז-2007, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

מגלי והבה: היו"ר מגלי והבה בעד - 18, נגד - אין, נמנעים - אין.

מגלי והבה: אנחנו מוסיפים את חבר הכנסת גלנטי וחברת הכנסת שרה מרום-שלו.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו קובעים שהצעת חוק איסור פעילות מסחרית בבתי-הספר, התשס"ז-2007, עברה בקריאה הראשונה ותעבור לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

מגלי והבה: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 78) (זכות עיון במסמכים וחובת ניהול פרוטוקול), התשס"ז-2007 [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/136).

מגלי והבה: ] (קריאה ראשונה)

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 78) (זכות עיון במסמכים וחובת ניהול פרוטוקול), התשס"ז-2007, של חברי הכנסת חיים אורון ובנימין אלון - קריאה ראשונה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אורון לנמק את ההצעה.

מגלי והבה: בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מדובר בשתי הצעות דומות, שרצות קצת כתאומות, של חבר הכנסת אלון ושלי, שעניינן העיון בפרוטוקולים ובמסמכים של ועדות מקומיות.

חיים אורון: אני לא רוצה להאריך בדברים, אני גם חושב שהנושא מוסכם ואין עליו מחלוקת.

חיים אורון: אני רוצה להעיר שתי הערות עקרוניות.

חיים אורון: האחת, מהלך של שקיפות ומתן אינפורמציה רבה יותר לציבור הוא חלק מצורך הכרחי להפוך החלטות של מוסדות שונים, בעיקר מינהליים, לשקופים יותר, מבוקרים יותר, חשופים יותר לעין התקשורת וחשופים יותר לעיני ציבורים שונים מעוניינים.

חיים אורון: הנושא היותר מהותי בהקשר זה הוא כאשר מדובר בוועדות מקומיות.

חיים אורון: במקרים רבים הן עוסקות בעניינים של יישובים רבים ולא של יישוב אחד.

חיים אורון: אגב, חוק כזה כבר חוקק לגבי חברי מועצה של אותו יישוב, אבל הזכות הזאת איננה עומדת.

חיים אורון: למשל, באזור שבו אני חי יש מינהלת תכנון במקום מסוים, ולא כל חברי המועצות חברים באותה מינהלת תכנון, לכן, אין להם אפשרות להגיע למסמכים.

חיים אורון: החוק הזה יאפשר גם לחבר מועצה שאיננו נציג של המועצה בוועדת התכנון המקומית לעיין במסמכים כחלק מתפקידו.

חיים אורון: כולנו מכירים ויודעים שמדובר במחלוקות, באינפורמציה - אני לא רוצה לחשוד בכשרים והנושא הזה גם מאוד רגיש מבחינה ציבורית.

חיים אורון: הצעת החוק הזאת באה להסדיר את הזכות הזאת ולתת עוד כלי לנציגי ציבור שנוגעים לעניין להגיע לפרוטוקולים, וכמובן, לנהוג בהתאם למה שיגלו, וכך ימלאו את החובה שמוטלת עליהם על-ידי שולחיהם.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת חיים אורון.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים ברשימת הדוברים.

מגלי והבה: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אמשיך במקום שעצר בו חבר הכנסת אורון.

בנימין אלון: להצעת החוק הזאת יש שני חלקים: האחד, זכות עיון במסמכים, כמו שהדגיש קודמי, במיוחד במקום שיש מרחב תכנון מקומי וחבר מועצה איננו חבר בוועדת התכנון ומנעו ממנו לעיין במסמכים.

בנימין אלון: אבל זה גם יחזק את החברים שכבר יש להם זכויות חוקיות.

בנימין אלון: אנחנו נסדר את זה בצורה מסודרת יותר.

בנימין אלון: החלק השני הוא כללי ניהול פרוטוקול.

בנימין אלון: יש לא בחקיקה, בתקנה, אבל רק בעיריות, תקנה 17 שצמודה לחוקי התכנון והבנייה.

בנימין אלון: אבל הדברים לא מסודרים לגבי גופים כמו שתיארתי קודם, וגם הדברים לא מסודרים עד תום.

בנימין אלון: לא מזמן היתה פסיקה של בית-המשפט העליון ואחר כך נשמע ערעור בפני המשנה לנשיא בדיון מיוחד, שהוא ערעור על ערעור של דיון מינהלי.

בנימין אלון: אני אקרא משהו מדבריו של מישאל חשין: "לעניין החובה – או העדר החובה לעריכתו של פרוטוקול, שאלה ראשונה הנשאלת היא, אם הדין החרות מטיל חובה על עריכתו של פרוטוקול".

בנימין אלון: אני כאן רוצה שתהיה חובה ברורה לערוך פרוטוקול, והחוק גם יאמר מתי יש התייעצות פנימית שלא מצריכה פרוטוקול, שלא תנוצל הפרצה הזאת לקיום דיונים, החלטות, ואחר כך לא יהיה אפשר בכלל לערער או לדעת מה נאמר שם.

בנימין אלון: רק להזכיר לכולם, כשמדברים על הון ושלטון, הרבה פעמים תוקפים שלא בצדק את הבית הזה, שבעיקרו אין לו כוח.

בנימין אלון: יש לו יכולות חקיקה, אבל הכוח האמיתי נמצא במקומות שיש שלטון, אם בממשלה, במשרדים מסוימים, אם בעירייה.

בנימין אלון: החלטת ועדת תכנון שהופכת אזור מאזור חקלאי לאזור בנייה או מאזור כזה לאזור אחר, לפעמים יש שם מיליונים אם לא יותר, ובהחלטות שלא תמיד שקופות ולא תמיד השיקולים ענייניים בהן, אפשר להגיע לשחיתויות מאוד גדולות.

בנימין אלון: לכן - חשיבות הפיקוח והשקיפות שלנו.

בנימין אלון: אני אמשיך לקרוא במה שפתחתי: "אם אכן מטיל הדין החרות חובה, כי אז יש להישמע לו, כמובן.

בנימין אלון: ואולם, במקום שאין המדובר בחובה שהוטלה בדין והטוען לקיומה של חובה - - - חובת עריכתו של פרוטוקול - - - שהיקפה משתנה ממקרה למקרה".

בנימין אלון: אני לא ארחיב כדי שלא להלאות את הציבור.

בנימין אלון: אני אומר רק שלדעתי החוק הזה הכרחי, ואציין לשבח ובתודה את חברנו, אופיר פינס, שלא נמצא כאן, אבל אומר שבחו שלא בפניו.

בנימין אלון: הוא יושב-ראש ועדת הפנים, הוא גם היה שר הפנים, הוא ניהל את הישיבה האחרונה והריץ את החוק הזה, שהרבה זמן נתקע, בצורה עניינית ויעילה, ואני בטוח שהוא ימשיך להוביל את זה לחקיקה מלאה במהרה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אלון.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים ברשימת הדוברים: חבר הכנסת עזמי בשארה – איננו נוכח כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת זבולון אורלב – מוותר.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה גפני – איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת ברכה, מוותר?

מוחמד ברכה: לא.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

מגלי והבה: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מסכים להצעת החוק ואני חושב שהיא ראויה.

מוחמד ברכה: במסגרת ההתחייבות שלי באותו יום שחבר הכנסת מגלי והבה, היושב-ראש של הישיבה, ארגן את היום של העדה הדרוזית, שבכל שבוע אני אעלה נושאים שקשורים לכפר ערבי דרוזי, השבוע אני בוחר לדבר דווקא על הכפר בית-ג'ן, שהוא הכפר של חבר הכנסת מגלי והבה עצמו.

מוחמד ברכה: בית-ג'ן הוא כפר שנמצא במקום הגבוה ביותר במדינת ישראל, ונשגבות המסורת של האנשים ונשגבות המוסר שלהם היא בהתאם למיקומם הגיאוגרפי הגבוה, ואני באמת מעריך את התושבים שם, כפי שאני מעריך את כל האנשים.

מוחמד ברכה: הכפר בית-ג'ן סובל זה שנים ממחסור בשטח בנייה, שטח שיפוט, וועדת התכנון והבנייה, שנמצאת במעלות, מסרבת להכיר בתוכנית המיתאר שהוכנה במועצה המקומית.

מוחמד ברכה: כתוצאה מכך יש היום קרוב ל-1,200 "עבירות בנייה" בכפר, ובעצם זה המספר הגדול ביותר של מבנים בלתי חוקיים ביחס לתושבים.

מוחמד ברכה: מצד אחר, רשות שמורות הטבע שולחת את פקידיה ועובדיה לשכנע את בעלי הקרקעות למכור אותן ולהפוך את העניין לעניין נדל"ני, ולא עניין של שטח שיפוט.

מוחמד ברכה: המחסור בקרקעות לבנייה הוא מחסור חמור, והדבר מקשה על הזוגות הצעירים למצוא את מקומם ואת עתידם.

מוחמד ברכה: לפני זמן פיטר משרד הפנים את המועצה ומינה ועדה קרואה, אבל זה לא פתר את המשבר הכספי של המועצה.

מוחמד ברכה: היום, בעידן הוועדה הקרואה, עיקר פעילותה הוא לשלם משכורות.

מוחמד ברכה: אינני מזלזל בתשלום משכורות לעובדים, דווקא בעידן שאנחנו נמצאים בו, שמועצות אינן משלמות משכורות לעובדים שמילאו את עבודתם חודשים על גבי חודשים, אבל זה לא הדבר שנדרש מוועדה קרואה, אלא צריך לעשות גם מעבר לזה.

מוחמד ברכה: יש לכפר כניסה אחת, אף שמספר התושבים בו קרוב ל-11,000.

מוחמד ברכה: הרשויות מתנגדות לסלילת כביש בין הכפר חורפיש לבית-ג'ן, דבר שיכול להקל את המשבר או את הצפיפות מפני שיש רק מקום אחד להיכנס ולצאת דרכו.

מוחמד ברכה: אם אנחנו מסתכלים על כל הנתונים האלה וגם על נתונים אחרים, כמו מספר אקדמאים נמוך יחסית, ומחברים את זה לנתון נוסף, שהכפר בית-ג'ן נתן את מספר הקורבנות הגדול ביותר בכוחות הביטחון יחסית למספר התושבים - רואים שקשר הדם הוא אך ורק קשר דם, ולא קשר של חיים.

מוחמד ברכה: אני חושב שמה שנחוץ זה קשר של חיים, ולא קשר של דם.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ברכה.

מגלי והבה: הייתי רק מציע לך להתעדכן בעובדות ולא ולהסתמך על תומכים פוליטיים בנושאים שהעלית.

מגלי והבה: בנושא ועדת התכנון והבנייה של בית-ג’ן התקיימה ישיבה רק לאחרונה, לפני שלושה שבועות, והמועצה המקומית המפורקת בעצם הגישה את התוכנית רק לאחרונה, וזה להרחבת תוכנית המיתאר.

מוחמד ברכה: כמה זמן היא נשארה במגירות?

מוחמד ברכה: 10, 15 שנה?

מגלי והבה: אנחנו יודעים שבעיות תוכניות המיתאר קיימות.

מגלי והבה: כשבאים בטענות - - -

מוחמד ברכה: ועדת התכנון והבנייה של מעלות נוהגת כאילו היא מנהלת שם שלטון צבאי.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש לשחרר - - - ותהיה רק ועדה לתכנון ולבנייה - - - חשוב שאתה תאמץ את הדבר הזה.

מגלי והבה: לכן, אני אומר לך: תתעדכן.

מגלי והבה: יש עכשיו ועדת תכנון ובנייה נפרדת, אלה חמישה יישובים שהפרידו, והיא עכשיו בקליטה בוועדה חדשה.

מגלי והבה: הבעיות מטופלות.

מגלי והבה: אני שמח שאתה מעלה את הסוגיות האלה, ואני רק מבקש שתתעדכן בעובדות לפני - - -

מוחמד ברכה: כל הדברים שאמרתי נכונים, ומה שאתה אומר זה מה שעומד להתרחש, ואני מקווה שזה יתרחש.

מגלי והבה: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, האם הממשלה שוב נעדרת מהדיון שלנו?

מגלי והבה: היה השר משולם נהרי והוא תיכף יחזור, אבל יש שר בפוטנציאל.

מגלי והבה: אני מבקש לבדוק איפה השר התורן.

דב חנין: יש איזו תחושה קבועה שממשלת ישראל נעלמה.

דב חנין: אולי זו התחושה בציבור.

דב חנין: אני חייב לומר שזו לא רק התחושה בכנסת.

זבולון אורלב: יש מועמד לנשיאות.

דב חנין: יש מועמד לנשיאות וזה יפה מאוד, והוא מועמד ראוי.

דב חנין: יש מועמד לשירות.

דב חנין: אבל, אדוני היושב-ראש, יש איזו תחושה בציבור שהממשלה נעלמה, וכשהתחושה הזאת מגיעה גם לכנסת, זה מדאיג.

מנחם בן-ששון: - - - את כל גופי השלטון.

מגלי והבה: - - - לא מחויבת להיות פה, אבל אנחנו - - -

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

דב חנין: אני מבין שאם קדימה מוכנה כבר לחילופי השלטון, אז המצב טוב.

דב חנין: אני רוצה לומר כמה דברים לגוף החוק הזה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, רבותי המציעים, חברי הכנסת אורון ואלון, אני חושב שהצעת החוק שלכם מראה עד כמה המצב בתחום התכנון והבנייה בישראל אבסורדי.

דב חנין: הרי אתם מציעים משהו שהוא כל כך מובן מאליו - שחבר מוסד התכנון יוכל לקרוא את הפרוטוקול של מוסד התכנון.

דב חנין: אני שואל את עצמי - - -

חיים אורון: לא.

חיים אורון: גם חבר מועצה שהוא לא חבר.

דב חנין: גם חבר מועצה שאינו חבר.

דב חנין: הסעיף המרכזי בחוק מדבר על חבר מועצת תכנון שיהיה רשאי לעיין - - -

מגלי והבה: תנוח דעתך.

מגלי והבה: השר משולם נהרי פה.

דב חנין: אני שמח שממשלת ישראל בכל זאת חוזרת אל הכנסת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני אומר - ואני כמובן תומך חד-משמעית בחוק - שאם את זה צריך - - -

ראובן ריבלין: לא היית אז, אבל בגין היה אומר: המובן מאליו טוב שייאמר.

דב חנין: המובן מאליו טוב שייאמר - בהחלט צדק חבר הכנסת בגין המנוח.

דב חנין: רבותי, הצעת החוק הזאת מראה באיזה עולם של אבסורד אנחנו נמצאים כשמדובר בתכנון ובנייה.

דב חנין: עד היום, בהעדר החוק הזה גם חברי המוסד התכנוני לא יכלו לעיין בפרוטוקולים של המוסד התכנוני עצמו.

דב חנין: אבל, רבותי המציעים, אני רוצה לומר לכם שאנחנו צריכים הרבה יותר בתחום התכנון והבנייה.

דב חנין: אנחנו צריכים בנושא התכנון והבנייה את מלוא החשיפה לאור השמש של כל הליכי התכנון והבנייה.

דב חנין: אנחנו צריכים שקיפות לציבור הרחב בכללותו, לכל המעוניינים, ולא רק לחברי מוסד התכנון.

דב חנין: אנחנו צריכים ליצור נגישות להחלטות מוסדות התכנון לא רק לחברי מוסדות התכנון עצמם, אלא גם לציבור הרחב, הציבור המעוניין.

דב חנין: צריך שתהיה לו אפשרות, בשנת 2007, להגיע באופן נגיש לפרוטוקולים.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שהגיע הזמן לרפורמה יסודית בתחום התכנון והבנייה, לרפורמה שתהפוך את חוק התכנון והבנייה לחוק שיאפשר שקיפות, נגישות, פתיחות לציבור ויכולת אמיתית של הציבור להשפיע בענייני תכנון ובנייה שנוגעים לחיים, נוגעים לנכסים, נוגעים לבתים.

דב חנין: זה מה שצריך לעשות בכנסת.

דב חנין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת - איננו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אני מוותר, כי לחבר הכנסת איתם יש חתונה, ואנחנו מאחלים לו מזל טוב.

מגלי והבה: תודה רבה.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

מגלי והבה: לאחר מכן נעבור להצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנושא ועדת התכנון צריך לזכור שיש שני סוגי ועדות - ועדת רישוי וועדת תכנון.

נסים זאב: ההבדל ביניהן הוא שוועדת הרישוי דנה בתוספות בנייה כשאין סטייה, כשאין הקלה וכשאין משהו שצריך לפרסם.

נסים זאב: יושבים שם בדרך כלל יושב-ראש ועדת התכנון, מהנדס העיר ואיש התכנון.

נסים זאב: בדרך כלל זה עובר, והייתי אומר שרוב הנושאים השבועיים התכנוניים מגיעים דווקא לוועדה הזאת.

נסים זאב: מתי מתנהלים דיונים?

נסים זאב: כשיש חריגת בנייה, כשיש סטייה ניכרת, כשיש תוספת נפח בנייה, כשיש בעיה ארכיטקטונית.

נסים זאב: בנושאים האלה יש דיונים מפני שכל חבר ועדה אומר את דעתו ומביע את עמדתו.

נסים זאב: בדרך כלל יש פרוטוקולים בדיונים האלה.

מגלי והבה: פרוטוקולים טובים, אתה מתכוון?

נסים זאב: לא משנה.

נסים זאב: תלוי מה הנושא ומה ההחלטה.

נסים זאב: לאחד זה טוב ולאחד זה רע.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הייתי חבר בוועדת התכנון והבנייה 15 שנה, ואני רוצה לומר שדווקא בירושלים יש פתיחות.

נסים זאב: כל חבר מועצה שרצה לגשת וביקש לדעת על תיק מסוים, אני חושב שהנושא היה פתוח בפניו.

נסים זאב: מה שכן מטריד אותי זה לא הפרוטוקולים ולא מה נכתב בהם.

נסים זאב: הבעיה היא כתיבת הפרוטוקול, שזה לוקח לפעמים שבועות רבים, ועד הפצת הפרוטוקול, עד שחברי המועצה, חברי ועדת התכנון, בכלל חותמים עליהם – זו פשוט שערורייה.

נסים זאב: חודשים רבים אנשים יושבים ומחכים להחלטות כדי לקדם את העניין הלאה, כי לפעמים הנושא עובר מוועדה מקומית לוועדה מחוזית, ומוועדה מחוזית חוזר לוועדה מקומית.

נסים זאב: הטלטלה של שנה וחצי – שנתיים מוציאה את נשמתם של האנשים - - -

מגלי והבה: 42 מעברים עד שהרשיון יוצא לפועל, בין המשרדים השונים ובין הוועדות השונות.

נסים זאב: וייסעו ויחנו.

נסים זאב: השאלה, אם כל מי שמגיש תוכנית צריך להרגיש שעכשיו הוא יוצא ממצרים עד הגעתו לארץ-ישראל.

נסים זאב: אם לזה צריך 42 הסעות, ויחנו וייסעו, בסדר, אבל שאדם ידע שהוא באמת צריך לעבור את ארץ – לא הפלאות אלא התלאות.

נסים זאב: אבל אני חושב שבנקודות האלה – הלוואי שבהצעת החוק הזאת אפשר יהיה לגלגל את הנושאים שאני מזכיר עכשיו.

נסים זאב: למשל, נושא הרכבת הקלה, המכבידה על מערכת התכנון פה, בירושלים – אני יודע, כי אני חש את זה על בשרי יום-יום.

נסים זאב: אני מקווה שנביא עוד הצעות חוק כדי להקל על תושבים פה בעיר הזאת, לפחות.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

מגלי והבה: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 78) (זכות עיון במסמכים וחובת ניהול פרוטוקול), התשס"ז-2007, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מגלי והבה: 16 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אני קובע שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 78) (זכות עיון במסמכים וחובת ניהול פרוטוקול), התשס"ז-2007, עברה בקריאה ראשונה ותעבור להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/137).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 2) (עונשין ותרופות), התשס"ז-2007, של חברי הכנסת שלי יחימוביץ ואריה אלדד - קריאה ראשונה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אריה אלדד לנמק את הצעת החוק.

מגלי והבה: בבקשה.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, ראשיתה בשדולה שאני עומד בראשה – השדולה למאבק בשחיתות.

אריה אלדד: לפני השדולה הופיעו כמה אנשים שחשפו שחיתויות וגוללו בפני השדולה את מסכת הרדיפות והייסורים שהם עברו.

אריה אלדד: אנשים שיש קבלות על כך שהשחיתות שהם חשפו – אכן מעשים שהיו, ולא המצאות שהם בדו מלבם.

אריה אלדד: לא היה אפשר לפטר אותם, כי מבקר המדינה הוציא צו שאסר את פיטוריהם, אבל מעסיקיהם הצליחו להתנכל להם, לפגוע בתנאי העסקתם, לסגור את המשרד, ליטול מהם את הרכב ואת הטלפון, למנוע את העבודה שלהם, לנטרל אותם, למעשה.

אריה אלדד: והדבר מהווה שיעור רע מאוד לכל מי שנתקל בשחיתות במקום עבודתו אבל רואה איזו מסכת ייסורים עוברים אלה שחושפים שחיתות.

אריה אלדד: לפיכך, הצענו את הצעת החוק הזאת, שעיקריה הם שניים.

אריה אלדד: אחד, רדיפת חושף שחיתות היא לא רק עבירה שדינה דין משמעתי, אלא היא הופכת בחוק הזה לעבירה פלילית שדינה עד שלוש שנות מאסר, אם מישהו פיטר חושף שחיתות או פגע בעבודתו.

אריה אלדד: והתיקון השני, או קבוצת התיקונים השנייה, עוסק בכך שבית-הדין לעבודה יהיה מוסמך לפסוק עד 50,000 שקלים, ובמקרים של רדיפה חמורה ביותר, נשנית, שחוזרת והופכת שיטתית – עד 500,000 שקלים יכול לפסוק בית-הדין לעבודה בלא הוכחת נזק.

אריה אלדד: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית לפני שלושה חודשים, אבל אנחנו, המציעים – שלי יחימוביץ שהציעה ואני שהצטרפתי לאחר מכן, בהצעה השנייה – הסכמנו להמתין להצעת החוק הממשלתית ששר התמ"ת אמר שהוא מכין.

אריה אלדד: אני משוכנע שהצעת החוק שהנחנו זירזה את הליכי החקיקה הממשלתית, ואני שמח ששר התמ"ת הרים את הכפפה.

אריה אלדד: בשיחה עם חברת הכנסת יחימוביץ היום הוא ביקש שלא נעלה היום את החוק להצבעה, והוא התחייב עד לשבוע הבא להגיש את הצעת החוק הממשלתית, שאנחנו נצטרף אליה.

אריה אלדד: עד יום רביעי ההצעה הזו תעלה - בתמיכת הממשלה.

אריה אלדד: אני מברך את השר על כך שנענה לאתגר, שעמד בלוח הזמנים שהתחייב עליו, כדי שנוכל להעלות את הצעת החוק הזאת, שמבחינתנו היא סכר בפני שיטפון השחיתות ורדיפת חושפי השחיתויות.

אריה אלדד: אני מקווה שנוכל להעלות אותה בתמיכת הממשלה בשבוע הבא ולהוסיף עוד נדבך למלחמה בשחיתות.

אריה אלדד: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אלדד.

מגלי והבה: תשובה והצבעה במועד אחר, אלא אם כן מישהו מתעקש על דיון.

קריאות: לא, לא.

קריאות: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/139).

קריאות: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 4) (התיישנות תביעה בשל עבירת מין או התעללות), התשס"ז-2007, של חברי הכנסת רונית תירוש וניסן סלומינסקי - קריאה ראשונה.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת ניסן סלומינסקי לנמק את הצעתו.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בני, למה אתה הולך?

ניסן סלומינסקי: חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שאני מדבר עליה באה לתקן עיוות שקיים בחוק.

ניסן סלומינסקי: כיום, בעבירות שמתבצעות בקטין במשפחה, המדינה מבינה, כשמדובר על הדין הפלילי, שקטין שנעברה בו עבירה – קטין או קטינה – הוא נכנס למצב של הדחקה, ועד שהוא מוכן לדבר על זה, להוציא את זה, לוקח זמן, ולכן ממתינים עד גיל 28, כדי שהוא יוכל להוציא את זה החוצה, ומגיל 28 נותנים עשר שנים עד שנגמרת תקופת ההתיישנות.

ניסן סלומינסקי: במלים פשוטות: קטין יכול לתבוע בעבירה פלילית עד גיל 38 את מי שביצע את העבירה.

ניסן סלומינסקי: זה מכובד, זה נכון, והוכח בכל המבדקים שאכן אלה פרקי זמנים סבירים.

ניסן סלומינסקי: אבל כשאנחנו מסתכלים על הדין האזרחי, כשאותו קטין או קטינה רוצה לתבוע את זה שביצע את העבירה הפלילית נגדו בתביעה אזרחית, המצב שונה.

ניסן סלומינסקי: שם מופיע שמחכים עד גיל 18 ומגיל 18 נותנים לו שבע שנים.

ניסן סלומינסקי: במלים פשוטות: בגיל 25 יש התיישנות, והוא לא יכול לתבוע עוד בתביעה אזרחית.

ניסן סלומינסקי: יצא כאן מצב אבסורדי, שהוגשה תביעה פלילית בגיל 30 או 35, ואכן בית-המשפט חייב וקבע שהיתה עבירת מין בקטין הזה, ומחייב את הנאשם, ועכשיו התובע רוצה לתבוע בתביעה אזרחית והוא לא יכול, כי בגיל 25 כבר יש התיישנות.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הזאת באה, דבר ראשון, להתחיל להשוות את התאריכים ולומר: לא גיל 18 בתביעה האזרחית, אלא מחכים, כמו בתביעה פלילית, עד גיל 28, כי עד אז עדיין יש מצב של הדחקה.

ניסן סלומינסקי: לכן נותנים לו זמן נוסף.

ניסן סלומינסקי: זה התיקון הראשון.

ניסן סלומינסקי: התיקון השני בא ואומר: מדוע לדבר רק על עבירות מין שנעשו במשפחה, שזה החוק, בואו נרחיב את זה גם על עבירות התעללות שנעברו בקטין.

ניסן סלומינסקי: כי עבירות של התעללות קשה בקטין, גם להן יש אותה התייחסות לנורא שבדבר, כמו עבירות מין, ולכן ההצעה הזאת מרחיבה גם לעבירות מין, עבירות התעללות שנעשו בקטין.

ניסן סלומינסקי: דבר שלישי, גם באותם מקרים שיש יחסי תלות, מסתכלים גם על זה כמו על קטין במשפחה.

ניסן סלומינסקי: אלה שלושת התיקונים הראשונים, ונוסף על כך אנחנו אומרים שאם נפתח הליך פלילי נגד הנאשם, תקופת ההתיישנות של תביעה אזרחית תיעצר ותמתין.

ניסן סלומינסקי: לכשתסתיים התביעה הפלילית והאיש חויב, אז יכולה להתחיל – נותנים שנה לקטין הזה, שגדל בינתיים, כדי להגיש תביעה אזרחית.

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק הזאת היא ראויה, היא מתבקשת.

ניסן סלומינסקי: היא תנסה במעט ובמזער לכפר על הדבר הנורא שנעשה לקטין.

ניסן סלומינסקי: תודה לך.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: נרשמו כמה דוברים.

אמנון כהן: אני לא אקרא את שמות כולם - רק את מי שנמצא באולם המליאה.

אמנון כהן: לפי הסדר שאני רואה - חבר הכנסת זבולון אורלב, רוצה להתייחס לחוק?

זבולון אורלב: רוצה להתייחס, אבל אני מוותר.

אמנון כהן: תהיה בריא.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, כולכם?

אמנון כהן: גם נסים?

נסים זאב: כן.

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 4) (התיישנות תביעה בשל עבירת מין או התעללות), התשס"ז-2007 - הצבעה בקריאה ראשונה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 11 נגד - אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 4) (התיישנות תביעה בשל עבירת מין או התעללות), התשס"ז-2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד - 11, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: לכן, הצעת חוק זו עוברת להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אמנון כהן: אנחנו מברכים.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/137).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 47) (מינוי מבקר וועדת ביקורת), התשס"ז-2007 - קריאה ראשונה - של חבר הכנסת זבולון אורלב, שיעלה ויסביר את החוק.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תתפלאו לשמוע, אבל פקודת המועצות המקומיות איננה מטילה כיום חובה למנות ועדה לענייני ביקורת ומבקר פנימי במועצות מקומיות, וזאת שלא כמו בעיריות.

זבולון אורלב: אומנם, הפקודה הסמיכה את שר הפנים לקבוע חובת מינוי של מבקרים פנימיים במועצות מקומיות, אבל היא נקבעה רק לגבי חלק מסוגי המועצות המקומיות.

זבולון אורלב: כך, למשל, לא נקבעה חובה לגבי מועצות אזוריות ולגבי מועצות מקומיות תעשייתיות.

זבולון אורלב: על כן, החוק שלי בא להסדיר את הבלגן שיש בפרשה הזאת, כדי שיהיה חוק אחיד.

זבולון אורלב: מה שנכון לגבי עיריות בחוק יהיה נכון לגבי המועצות המקומיות לכל סוגיהן, ובכל רשות מקומית - אזורית, תעשייתית - תהיה חובה למנות גם מבקר וגם ועדת ביקורת.

זבולון אורלב: כמובן, החוק קובע שלא בכל מועצה אזורית קטנה צריכים למנות מבקר במשרה מלאה.

זבולון אורלב: תהיה סמכות לשר, כמו בעיריות, לעשות את ההתאמות המתחייבות בהיקפי המשרה, את הסדרי ההעסקה, כדי שהכול יתנהל בצורה מתוקנת.

זבולון אורלב: החוק עובר כמובן בתיאום עם הממשלה ועם מבקר המדינה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה יהיה צעד גדול כדי לסתום פרצות ולהסדיר את עבודת - - -

נסים זאב: אולי התייחסות לגבי התקציב.

זבולון אורלב: לגבי מועצות מקומיות - אין בעיה של תקציב, כי ברובן זה קיים היום, רק זה לא מוסדר בחוק אלא בצווים ובכל מיני דברים שלא מקנים מעמד למבקר, ולכן יש תופעה של פיטורים ואי-התייחסות.

זבולון אורלב: לגבי ועדת הביקורת, מובן שאין - -

אמנון כהן: אין תקציב כי זה בתוך - - -

זבולון אורלב: - - בעיית תקציב.

זבולון אורלב: לגבי המועצות האזוריות, התקציב הוא פחות מ-5 מיליוני שקלים.

זבולון אורלב: נדמה לי שמישהו עשה חישוב של 4 ומשהו מיליוני שקלים.

זבולון אורלב: הואיל וזה בהסכמת משרד הפנים, עניין התקציב יוסדר כמו שמוסדר כל עניין תקציב המועצות האזוריות.

אמנון כהן: נרשמו דוברים?

אמנון כהן: כולכם מוותרים?

אמנון כהן: עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים על הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 47) (מינוי מבקר וועדת ביקורת), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת זבולון אורלב - קריאה ראשונה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 13 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 47) (מינוי מבקר וועדת ביקורת), התשס"ז-2007, לוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד - 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת עוברת לוועדה לביקורת המדינה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: ["דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 7421.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעות סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל, מרצ-יחד וחד"ש שלא להחיל דין רציפות.

אמנון כהן: אנחנו מזמינים את חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, תודה.

אריה אלדד: הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון מס' 3) היא הצעת חוק ראויה, והיא הצעת חוק חשובה.

אריה אלדד: זו הצעה שקובעת שלא רק אלה שאובחנו כסובלים מפיגור שכלי יהיו זכאים לגמלה או יהיו זכאים למעון, ולא רק מי שאובחן כזכאי לגמלת ילד נכה יזכה לטיפול במעון כזה.

אריה אלדד: לכן, גם אלה שסובלים מעיכוב התפתחותי ניכר, כלשון החוק, יהיו זכאים לטיפול במעון כזה.

אריה אלדד: לכן החוק חשוב, וראוי להחיל עליו דין רציפות.

אריה אלדד: אבל איננו יכולים אלא להצטער על כך שהחוק לא תוקן מוקדם יותר, משום שלהבנתי ממשלת ישראל היום מתנהגת כמי שסובלת מעיכוב התפתחותי ניכר.

אריה אלדד: אולי אם היתה זוכה הממשלה במועד למעון טיפולי, לא היינו אוכלים היום את פירות הבאושים שלה.

אריה אלדד: אחד המאפיינים הברורים ביותר של התפתחות תקינה של ילד או של מתבגר הוא היכולת ללמוד ולהפיק לקחים - ליישם אותם.

אריה אלדד: והנה, המאפיין הזה נעדר כליל מדפוסי ההתנהגות של ראש הממשלה ושל כל ממשלתו כולה.

אריה אלדד: כשהתפוצצו לנו הסכמי אוסלו בפנים - ו-1,500 חללים בבתי-הקברות שלנו מזכירים לנו מדי יום את האסון הזה, את האיוולת - נשבעו קברניטי המדינה כולם שלהבא לא רק יעקבו אחר הצהרות מנהיגי ערב אלא גם אחרי הביצוע בפועל.

אריה אלדד: והנה, ראש הממשלה, שנבחר על תוכנית ההתכנסות, ותוכנית ההתכנסות שלו מתה עוד לפני שנולדה, ואז הושבע ונשבע אמונים למפת הדרכים, הצהיר בנאום מפורש רק לפני ימים ספורים כי עכשיו הוא גילה את האור בתוכנית הסעודית.

אריה אלדד: הוא מחליף את תוכניותיו מיום ליום.

אריה אלדד: הנה, גם בתוכנית הסעודית יש לו פתאום על מה לדבר.

אריה אלדד: על מה הוא חושב שאבו-מאזן ידבר אתו?

אריה אלדד: על מרק הקובה של שולה זקן?

אריה אלדד: יתייעץ אתו איך להילחם בשחיתות, גם זאת שברשות הפלסטינית וגם זאת שבממשלת ישראל?

אריה אלדד: הם דורשים לדבר על הפליטים הערבים ממלחמת השחרור.

אריה אלדד: במקום לבוא ולהצהיר שאבו-מאזן, שהיה שותף להסכם עקבה על מפת הדרכים, לא עמד בשום התחייבות שלו, לא פירק את ארגוני הטרור, נכנע ל"חמאס", הולך עם ה"חמאס" לממשלת אחדות, לקח את 100 המיליונים שהתחייב שלא יועברו למשכורות ומשתמש בהם לתשלום משכורות, גם למנגנונים של ה"חמאס", ולא לפרויקטים הומניטריים כפי שהוא התחייב.

אריה אלדד: הוא באמת לא למד לקח, לא הפנים ולא מיישם את הלקחים.

אריה אלדד: כלומר, הוא מגלה דפוס פעולה מדויק של מי שמגלה עיכוב בהתפתחות הרגשית, השכלית.

אריה אלדד: לפיכך, אין לנו אלא להצטער שהצעת החוק החשובה שהונחה בפני הכנסת, וראוי להחיל עליה דין רציפות, לא היתה מונחת בפנינו לפני שנים רבות, והיה לנו מעון טיפולי שהיה מסוגל לטפל בממשלת ישראל, על כל העיכובים ההתפתחותיים שלה.

אריה אלדד: אני מבקש להסיר באופן פורמלי את התנגדותנו להחלת דין רציפות.

אריה אלדד: מה שלא עשינו לפני שנים - כנראה מאוחר מדי.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, גם אתה רוצה לנמק.

אמנון כהן: אדוני, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כמובן, ההתנגדות לדין הרציפות היא התנגדות פורמלית, ואנחנו מחייבים את החוק, והחוק הזה הוא ראוי.

מוחמד ברכה: אבל רציתי לדבר לגופו של החוק הקיים ולגופה של ההרחבה המוצעת.

מוחמד ברכה: החוק הקיים לגבי מעונות שיקומיים לילדים עם פיגור – גם הוא לא מתקיים במלואו בקרב הציבור הערבי, במגזר הערבי, ביישובים הערביים.

מוחמד ברכה: אני חושש שאם לא ייקבעו מנגנונים של יישום שוויוני ברור, עם תקצוב ברור, שייכנס כחלק מתקציב המדינה, גם ההרחבה שמוצעת בחוק הזה תהיה הרחבה רק על הנייר.

מוחמד ברכה: ועל כן, בעת המשך הטיפול או ההתקדמות בתהליך החקיקה של החוק, יש כמובן להידרש לסוגיות של יישומו ותקצובו באופן שוויוני לכלל האוכלוסייה.

מוחמד ברכה: לעומת זאת, מה שאנחנו רואים בכמה יישובים - שאפילו ילדים שסובלים מפגיעות מוטוריות אינם יכולים לזכות למעונות שמתאימים למצבם וליכולתם.

מוחמד ברכה: רק לפני כמה חודשים דנו בוועדת החינוך והתרבות, בראשותו של חבר הכנסת מלכיאור, שיושב כאן, במצבם של ילדים שנאלצים להסיע אותם קרוב ל-50 קילומטר בכל יום, הלוך וחזור, למוסד שהוא רחוק מביתם – אני מדבר על כפר נחף – וזאת אף שהמועצה המקומית היתה מוכנה להקצות קרקע כדי להקים מוסד ראוי שישרת את כל הכפרים באזור.

מוחמד ברכה: ולמרות זאת, על אף הדברים שנאמרו על-ידי נציגי משרד החינוך, הדברים אינם מתקדמים.

מוחמד ברכה: המדינה, מערכת נאורה יכולה להיבחן בנכונותה ובמידת העמדת המשאבים כדי לטפל בחלשים, על אחת כמה וכמה אם הם ילדים קטנים שנולדו עם פגיעות מוטוריות או שכליות.

מוחמד ברכה: למרבה הצער, אני לא יכול לומר שהמערכת הישראלית יכולה לתת מענים הולמים לכלל הציבור, על אחת כמה וכמה לציבור הערבי.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ברכה, זו הפעם הראשונה שאני שומע שזה לא מיושם בסקטור הערבי.

מיכאל מלכיאור: לפי החוק זה צריך להיות שוויוני לגמרי.

מיכאל מלכיאור: אין אפשרות, על-פי החוק, שלא ליישם את זה בסקטור הערבי.

מוחמד ברכה: אהיה מוכן להביא, לקראת המשך הטיפול בהצעה, דיווח על מידת היישום ועל החסרונות של החוק הקיים, כדי לתת מענים על ההרחבה המוצעת.

מיכאל מלכיאור: את ההרחבה בפועל אנחנו מפעילים עכשיו.

מוחמד ברכה: אז נדבר בוועדה, אני אביא לך נתונים קונקרטיים.

אמנון כהן: אני מבין שהמציעים שלא להחיל דין רציפות – זה לא היה מהותי.

אמנון כהן: לכן אנחנו נצביע על החלת דין רציפות על הצעת החוק.

מוחמד ברכה: אנחנו מוותרים על ההצבעה.

אמנון כהן: אבל צריך להצביע בכל מקרה.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים על החלת דין רציפות על הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון מס' 3) (תנאים לזכאות למעון יום שיקומי), התשס"ו-2005.

אמנון כהן: מי שבעד הוא בעד החלת דין רציפות.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד הודעת הוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין הודעת הוועדה לזכויות הילד על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון מס' 3) (תנאים לזכאות למעון יום שיקומי), התשס"ו-2005, נתקבלה.

אמנון כהן: הוחל דין רציפות.

אמנון כהן: שישה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: לכן החלת דין הרציפות אושרה, והצעת החוק תעבור לוועדה לזכויות הילד להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

אמנון כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ד באדר התשס"ז, 14 במרס 2007, בשעה 11:00.

אמנון כהן: לילה טוב.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.