ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ועשרים-ושבע של הכנסת השבע-עשרה, 2008-03-31 00:00

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

עתניאל שנלר: היום יום שני, כ"ו באדר ב' התשס"ח, 31 במרס 2008.

עתניאל שנלר: ראשית, נפתח בהודעת מזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני מזכיר הכנסת.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון מס' 2), התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 32), התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 24), התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

איל ינון: לדיון מוקדם: הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון – נאמנים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות תעסוקה לבני משפחות שכולות (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת משה כחלון ו; הצעת חוק מעבר בעלי-חיים (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור ניהול בית-בושת באינטרנט), התשס”ח–2008, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון – נפגע פוליו שלקה במחלה לפני קום המדינה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק המאמנים האישיים, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הוספת ערוצים והסרתם), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לסילוק פסולת חומרים מסוכנים, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאור, יצחק גלנטי ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – מספר זיהוי לנציג שירות או מכירות), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת אלכס מילר ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – בריאות הנפש), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת ורן כהן; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – רשיון מפעיל רט"ן וירטואלי), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת משה כחלון ואבישי ברוורמן; הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (מעמד הקרן לשיקום מחצבות), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת איתן כבל, , ואופיר פינס-פז וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת הפעלת מנוע של רכב כבד חונה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יוחנן פלסנר; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת לבישת אפוד זוהר ברכיבה על אופניים בלילה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אפוד זוהר לרוכב אופניים והולך רגל בדרך בין-עירונית), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת ושי חרמש; הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (עידוד השימוש ברכבת – הקמת חניונים במחיר סביר), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ואופיר פינס-פז; הצעת חוק המתווכים במקרקעין (תיקון – חובת הצגת רשיון תיווך במקרקעין), התשס”ח–2008,

איל ינון: מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הספרייה הלאומית (תיקון – שם החוק ומטרתו), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת מנחם בן-ששון; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – ביקור באתרים בירושלים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – הגנה על חושפי מעשי שחיתות), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת , ועמירה דותן; הצעת חוק העיריות (תיקון – עידוד נשים בעסקים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – הגבלת גיל ראש רשות), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון – יורשים במקרה שאין שאירים), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת ורן כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מניין חוקי בוועדה לענייני ביקורת), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – התאמת תוכניות), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אופיר פינס- פז; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – לימוד התרבות והמורשת הערבית), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהים צרצור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות הלאומית להנצחה ולשימור של מורשת העליות לארץ-ישראל, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין; הצעת חוק השתתפות בהוצאות המסע בעקבות השואה לתלמידי מוסדות חינוך, התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת -שלו ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קביעת זכאות לניידות), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אברהם רביץ; הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008) (תיקון – ביטול דחיית חוק עידוד ירושלים), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת אורי אריאל, , , קולט אביטל ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – עבודה בימי מנוחה של אגודה שיתופית), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי במס במצב מלחמתי מיוחד), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – משך כהונת רב עיר), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז;

איל ינון: הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב הביטחון), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הנקה במקומות עבודה), התשס”ח–2008, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תיקון – איסור פיטורין של בן משפחה בשנת השכול הראשונה), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – מטבע זר), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת סדרי השלטון והמשפט (יום האשה הבין-לאומי), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – שירות חובה במשטרת ישראל), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר ומשה כחלון; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – חולים קשישים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק הקולנוע (תיקון – תמיכה בקולנוע ייעודי), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת ושי חרמש; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הכרה בהוצאות לרכישת השכלה לעצמאים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – תפקיד משמר הגבול), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת אברהים צרצור, טלב אלסאנע וחנא סוייד; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון – יציאות לחוץ-לארץ), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – הקטנת הסכום ב"שינויים בתקציב הביטחון" שאינם דורשים את אישור ועדת הכספים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שלילת דמי קבורה ממחבלים), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת באבטחת מוסדות חינוך), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (מס' 2) (תיקון – איחוד רשויות מקומיות), התשס”ח–2008, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מוסדות לטיפול בנפגעי סמים ושיקומם), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – פרסום ברשת),

איל ינון: התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק לתיקון פקודת המסים (גבייה) (המצאת הודעת תשלום קנס לחייב), התשס”ח–2008, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ואלי אפללו; הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – הוספת הרב הראשי לצבא-הגנה לישראל כחבר קבוע במועצת הרבנות הראשית), התשס”ח–2008, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב שנתי לאחזקת דרכים בין-עירוניות), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת גלעד ארדן.

איל ינון: לוח תיקונים להצעת חוק הסדרת הטיפול בחופי הכינרת, התשס”ח–2008.

איל ינון: הודעת שרת החינוך יולי תמיר על מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת בנושא:

איל ינון: חילול 500 מצבות בבית-העלמין היהודי בניו-ברונזוויק בניו-ג'רסי.

איל ינון: החלטת ועדת הכנסת בדבר תחולת סעיף 143 לתקנון הכנסת – לפי סעיף 147 לתקנון הכנסת.

איל ינון: עוד אודיע

איל ינון: כם כי ביום 30 בינואר 2007 נפלה טעות בהודעת מזכיר הכנסת לפי סעיף 142ב לתקנון הכנסת בעניין העברת הצעות חוק של חבר הכנסת גאלב מג'אדלה לאחר מינויו לשר.

איל ינון: את הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – רישום ילד שהוריו חיים בנפרד), התשס”ז–2006, שמספרה 1815/17, לא ניתן היה להעביר לחברי כנסת אחרים שכן היו לה מציעים נוספים לצד חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

איל ינון: בנוסף, אני מתכבד להודיעכם כי בהודעת מזכיר הכנסת מיום 5 בנובמבר 2007, בעניין העברת הצעות חוק של חבר הכנסת מגלי והבה לאחר מינויו לסגן שר, נשמטה הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – אי-בחירה מחדש לאחר הרשעה), התשס”ז–2007, שמספרה פ/2963/17, שהועברה לחבר הכנסת יואל חסון.

איל ינון: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה למזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: 1.

עתניאל שנלר: המשך הקפאת הבנייה בביתר-עילית;

עתניאל שנלר: 3.

עתניאל שנלר: כישלונה בטיפול בסוגיית הבנייה הבלתי-חוקית;

עתניאל שנלר: הנושא הראשון על סדר-היום הוא הצעות אי-אמון.

עתניאל שנלר: ההצעה הראשונה היא הצעת סיעות יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה בנושא: המשך הקפאת הבנייה בביתר-עילית.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת לנמק את ההצעה במסגרת זמן של עד עשר דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, עמיתי חברי הכנסת, אני, מאיר פרוש, חבר בסיעת יהדות התורה, מדווח לכם שסיעת ש"ס התכנסה היום בביתר-עילית לדון בהקפאה מטעם הממשלה בהוצאת מכרזים לבנייה למגורים, לרבות בעיר ביתר-עילית, וזאת לאחר שאתמול קיימה סיעת יהדות התורה ישיבה משותפת עם חברי מועצת עיריית ביתר-עילית.

מאיר פרוש: בישיבה הזו, שאנחנו השתתפנו בה אתמול, נטלו חלק גם ראשי רשויות מקומיות בירושלים רבתי.

מאיר פרוש: בישיבה זו השתתפו גם אנשי מפתח בהתיישבות היהודית בחבלי ארץ-ישראל.

מאיר פרוש: ההתכנסות החשובה והמרשימה אתמול, באה למחות על הקפאת הבנייה, ובאה בעיקר כמובן להזדהות עם ביתר-עילית, כי ביתר-עילית הפכה לסמל המאבק נגד הקפאת הבנייה.

מאיר פרוש: מכובדי השר איתן, מתהלכות שמועות שראש הממשלה אהוד אולמרט הודיע לסיעת ש"ס שבקרוב יצאו מכרזים לבנייה בעיר ביתר-עילית.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני מניח שאם ההבטחה הזו היה לה בסיס ואכן הדבר הולך להתבצע בקרוב ממש, שר הבינוי והשיכון מר זאב בוים, שנמצא בחוץ-לארץ, היה לוקח מטוס "קונקורד" ובא לכנסת, עומד כאן מעל הדוכן, והיה רוצה להתכבד בהודעה כל כך חשובה, שהנה הולכים להוציא את המכרזים בביתר-עילית, וכנראה עוד בכמה מקומות.

מאיר פרוש: מאחר שגם שר הבינוי והשיכון מר זאב בוים סבור שלא הולכים להוציא מכרזים בעתיד הקרוב, הוא מאפשר למכובדי השר מר רפי איתן לענות לי על הצעת האי-אמון של .

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, להקפאת הבנייה יש כמובן השלכות מדיניות וביטחוניות.

מאיר פרוש: אני אדבר על כך יותר מאוחר.

מאיר פרוש: בפתח דברי אני מבקש לייחד ולהתמקד בסוגיה האנושית הכאובה של ביתר-עילית.

מאיר פרוש: זה יישוב שעם ישראל יכול להיות גאה בו, יישוב למופת.

מאיר פרוש: הוא תוכנן והוקם על-ידי משרד השיכון.

מאיר פרוש: כלומר, על-ידי ממשלות ישראל, ימין ושמאל כאחת.

מאיר פרוש: הוא ממוקם כ-6 ק"מ ממערב לבית-לחם, כ-3 ק"מ מביתר ההיסטורית הקדומה.

מאיר פרוש: מייסדיה הם משפחות חרדיות יוצאות ירושלים, בני-ברק ומקומות אחרים בארץ, בני כל עדות ישראל.

מאיר פרוש: מכיוון שאוכלוסיה ברוכה זו, ברוך השם, מאופיינת במספר גבוה של ילדים, מעל לממוצע במדינה, וכן ירבו, נבנתה בה מערכת חינוך מצוינת ומותאמת לרובדי האוכלוסין השונים.

מאיר פרוש: ואכן, עיר לתפארת, לשם ולתהילה.

מאיר פרוש: ראש הממשלה יצחק רבין הבטיח בימיו לבנות בביתר-עילית 10,000 יחידות דיור, ועד כה נבנו רק 6,200 יחידות דיור.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, הקפאת הבנייה היא מעשה חנק – אכן כך, חנק אכזרי – לא רק לביתר-עילית, שאנשים בה, בעיקר זוגות צעירים, משוועים לדירה, לקורת-גג; זה חנק לאוכלוסייה החרדית בארץ בכלל.

מאיר פרוש: דוח הלמ"ס האחרון מתריע שמלאי הדירות החדשות למכירה בישראל בכלל נמצא ברמתו הנמוכה ביותר בעשור האחרון.

מאיר פרוש: כמי שישב בלשכת שר הבינוי והשיכון, אני אומר לכם באחריות: הממשלה הזאת מוליכה אותנו בתחום הדיור לאסון, ולא ירחק היום ומחירי הדירות יחלו שוב לנסוק לשמים.

מאיר פרוש: אבל עכשיו אני מבקש להתמקד כאן במצוקת הדיור במגזר החרדי, כי הקפאת הבנייה של הממשלה הזו היא לא רק בביתר-עילית, אלא גם במודיעין-עילית, במעלה-אדומים, בגוש-עציון, ובעצם בכל מקום נוסף שיש, ושם יש דרישה בשל ריבוי טבעי, שכביכול על כך בעבר לא היה איסור.

מאיר פרוש: הממשלה הקפיאה את הבנייה.

מאיר פרוש: לאוכלוסייה החרדית חסרות עשרות אלפי יחידות דיור.

מאיר פרוש: אני אומר זאת שוב כמי שבקיא בחומר, כמי שניהל את משרד השיכון – עשרות אלפי יחידות דיור אנחנו חסרים במגזר החרדי.

מאיר פרוש: מדיניות החנק האכזרית מונעת ביודעין פתרונות הכרחיים.

מאיר פרוש: ביתר-עילית היא סמל המאבק, כאמור.

מאיר פרוש: סיפר לנו אתמול ראש העיר, הרב מאיר רובינשטיין, בישיבת החירום שהתכנסנו בה – סיעת יהדות התורה – כי מדובר עתה בשיווק של 1,805 יחידות דיור בגבעה B, שחלקן עברו את כל הליכי התכנון ונמצאות לפני מכרז וחלקן בשלבי תכנון.

מאיר פרוש: כמות זו של יחידות דיור היא מתוך 3,142 יחידות דיור שאושרו – כמו שאמרתי קודם – על-ידי ראש הממשלה רבין, ואין סיבה שלא לאפשר את שיווקן.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, אין שום סיבה.

מאיר פרוש: אני נפגשתי לפני ימים מספר עם ראש הממשלה באופן אישי.

מאיר פרוש: אני לא נוהג לתת פומבי לשיחות אישיות, אני לא חושב שהוא מעוניין, אבל אני רוצה לגלות דבר אחד: ראש הממשלה אמר לי שהוא בטוח שאת ביתר-עילית לא יחזירו לפלסטינים בהסכם שלום שייחתם.

מאיר פרוש: כלומר, הוא לשיטתו מאמין שיהיה הסכם, ואני אומר – יבושם לו.

מאיר פרוש: אבל, לשיטתו, ביתר-עילית עדיין לכאורה בספק במשא-ומתן עם אבו מאזן, ולכן מעוכבים המכרזים, אבל הוא מקווה שישתחררו מכרזים טיפין טיפין.

מאיר פרוש: יש אכן משהו מוזר בלוגיקה, בהיגיון של המשא-ומתן.

מאיר פרוש: לשיטתם, כמובן לשיטתם של אלו שסבורים שיש בכלל עם מי לנהל משא-ומתן, הרי יש אזורים שהממשלה טוענת שיישארו בריבונות ישראל.

מאיר פרוש: איך אמר בצדק עמיתי חבר הכנסת הרב רביץ אתמול באותה ישיבה בביתר-עילית: הרי ראש הממשלה מתבסס על מכתב הנשיא בוש, ורואה במכתב זה חלק מההסכם העתידי.

מאיר פרוש: אז אני שואל: מדוע מוקפאת הבנייה בהר-חומה, בביתר?

מאיר פרוש: מדוע בגוש-עציון היא מוקפאת?

מאיר פרוש: מדוע במעלה-אדומים?

מאיר פרוש: מדוע באלפי-מנשה?

מאיר פרוש: ובכלל, מה קרה, לשיטתם כמובן, למושג גושי ההתיישבות שמוזכר באותו מכתב?

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, אין מנוס מן ההשוואה הכואבת עם גזירות הספר הלבן של הבריטים.

מאיר פרוש: עם כל הצער, ההשוואה מתבקשת.

מאיר פרוש: כבר בשנת תרצ"ו-1936 פרסמה תנועת אגודת ישראל בארץ-ישראל גילוי דעת נגד הגזירות, ובין היתר נאמר: "ההגבלות האלה מכוונות להכביד על רכישת קרקעות בארץ-ישראל, ואגודת ישראל רואה בהן הנחת מכשולים קשים על דרך התפתחות היישוב היהודי בארץ-ישראל ופגיעה קשה בזכויות העם היהודי על ארץ-ישראל".

מאיר פרוש: היום, לנוכח הקפאת הבנייה, לנוכח החנק האכזרי, הייתי חוזר על אותן מלים עצמן, אלא שהפעם הן אינן מכוונות נגד שלטון בריטי, אלא נגד שלטון של יהודים, וכואב, כואב ומעציב ומצער.

מאיר פרוש: אבל, זו האמת ללא כחל ושרק, דברים כהווייתם.

מאיר פרוש: גזירות הספר הלבן של הבריטים והקפאת הבנייה של ממשלת אולמרט – היינו הך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מזכירת המדינה של ארצות-הברית, הגברת רייס, מבקרת אותנו בכל שבועיים.

מאיר פרוש: ייתכן שבקרוב אפילו תרכוש דירה אצלנו, כנראה בתל-אביב או ברמת-גן.

מאיר פרוש: ודאי שלא בירושלים; על-פי התוכנית היא הרי תתחלק.

מאיר פרוש: גברת רייס רוצה בכל דרך להשיג מסמך בין אולמרט לאבו מאזן עוד לפני תום כהונת הנשיא בוש, כדי להיזכר כמי שהביא את המהלך ועזר לזירוזו.

מאיר פרוש: גברת רייס חזרה מלאת סיפוק לוושינגטון בגין כל הוויתורים של הממשלה שלנו.

מאיר פרוש: בקצב הזה יש סיבה לחשוש שממשלת ישראל תידחף לטקס חתימה מצולם יפה, אך חתימה על הסכם שלא יחייב את הפלסטינים, ובינתיים העולם ייווכח שישראל מוכנה לוותר ולוותר ולוותר על נכסים אסטרטגיים, על הביטחון, אפילו על הקונסנזוס של ירושלים מאוחדת ומניעת החזרת פליטים לגבולותינו.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, כאשר השב"כ פירסם נתונים לגבי אירועי הטרור והנפגעים בשנת 2007, כולנו הודינו לקדוש-ברוך-הוא, כולנו נשמנו לרווחה, שכן היתה זו שנה עם מעט נפגעים.

מאיר פרוש: היתה זו השנה הטובה ביותר מאז פרצה מלחמת הטרור בשנת 2000.

מאיר פרוש: כולנו גם שאלנו את עצמנו מה הביא לירידה הדרסטית בטרור.

מאיר פרוש: התשובה פשוטה וברורה: הצבא שב לשלוט ביטחונית ביהודה ושומרון באביב 2002, ומאז השב"כ יכול לפעול שם בהצלחה.

מאיר פרוש: רק עם השליטה הביטחונית שלנו בשטחים – כמובן בעזרת השם – שליטה שאיבדנו מאז אסון אוסלו, שבה יכולת הלחימה בטרור לרמה המאפשרת התמודדות אתו, ולמדנו שיעור חשוב: היכן שהצבא שולט בשטח, גם אין "קסאמים" כמו מעזה.

מאיר פרוש: זו האמת המוסכמת על דעת הכול, אז מדוע הריצה המטורפת הזאת להסיר 50 חסימות עפר, להסיר חסימות שיאפשרו תנועה חופשית של כלי רכב מהערים ג'נין, טול-כרם, קלקיליה ורמאללה?

מאיר פרוש: וזה לא הכול.

מאיר פרוש: ומה אנחנו מקבלים בתמורה?

מאיר פרוש: שום דבר לא – מחמאות מהגברת רייס.

מאיר פרוש: אני רוצה להזכיר לשרת החוץ, השרה לבני, שהיא גאה על כך, והיא מספרת שצריכים לקדם את חוק פינוי-פיצוי, שיש לנו 57 חברי הכנסת שחתמו על גילוי דעת שאני ביקשתי מהם לחתום עליו.

מאיר פרוש: אני רוצה לנסח שבגילוי הדעת הזה חברי הכנסת התחייבו שהם לא יתמכו במליאה כאן בחוק פינוי-פיצוי שיכלול את יהודה ושומרון, מכיוון שזו הדרך שבה הממשלה הזאת חושבת שהיא תוכל לפנות את יהודה ושומרון, חלילה.

מאיר פרוש: ולכן, על כל החטאים האלה מגיע אי-אמון בממשלת אולמרט.

מאיר פרוש: אך בראש ובראשונה, על הקפאת הבנייה, על מעשה החנק שאתם מעוללים למגזר החרדי בכך שאתם מונעים קורת-גג מרבבות של זוגות צעירים שלנו – אי-אמון בממשלה זו.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, תפילה בלבנו כי תעביר ממשלת זדון מן הארץ.

עתניאל שנלר: אני מזמין את השר רפי איתן להשיב על הצעת האי-אמון בשם שר הבינוי והשיכון.

רפי איתן: אני באתי לענות על שתי ההצעות בבת-אחת.

עתניאל שנלר: הצעה ד'.

עתניאל שנלר: אז אנחנו נעבור – – –

ראובן ריבלין: אין אפשרות.

עתניאל שנלר: כבוד השר יעלה ויענה על ההצעה הזו, ונמשיך בסדר-היום כמתוכנן.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מאחר שאני לא עונה בשמי, אלא אני למעשה בא-כוח של שר הבינוי – – –

ראובן ריבלין: תגיד את זה פעמיים.

רפי איתן: אני אגיד את זה פעמיים, אם אתם רוצים.

רפי איתן: למעשה אני עונה בשמו של שר הבינוי, ואני מדגיש את זה.

רפי איתן: רובי יודע למה.

מאיר פרוש: אתה מדגיש, כי אתה לא שלם עם ההחלטה של הממשלה.

רפי איתן: בסדר.

ראובן ריבלין: הוא מאמין שהוא יעצור אותה.

עתניאל שנלר: אני בטוח שכולנו מאמינים שאנחנו רוצים לשמוע את השר איתן.

רפי איתן: יש שתי הצעות; האחת מדברת על המשך ההתנחלויות והאחרת מדברת על הקפאת הבנייה.

רפי איתן: שתי ההצעות מציגות את הקוטביות שביניהן.

רפי איתן: אשיב בכמה נקודות על שתי ההצעות.

רפי איתן: 1.

רפי איתן: לא נתקבלה החלטה בממשלה בדבר הרחבת ההתיישבות או צמצומה.

רפי איתן: 2.

רפי איתן: ההחלטה להמשיך את הבנייה בגבעת-זאב ראויה להסבר.

רפי איתן: מדובר בפרויקט שיצא לדרכו בשלהי שנת 1999, ובו כ-560 יחידות דיור, והקבלנים שזכו במכרז החלו בבניית כ-200 יחידות דיור.

רפי איתן: חלק מתשתיות השכונה – הכבישים והמדרכות, נסללו לפני יותר מעשר שנים.

רפי איתן: בשל בעיות כלכליות ובגלל האינתיפאדה שפרצה בראשית שנות האלפיים נעצרה הבנייה.

רפי איתן: בין הקבלנים ובין משרד הבינוי והשיכון התגלעה מחלוקת שהגיעה לערכאות משפטיות.

רפי איתן: כעת, לאחר שחלק מהקבלנים משכו את תביעתם, אושר להם המשך הבנייה.

רפי איתן: אין מדובר במקרה זה בהרחבת התנחלות אלא בהמשך העבודות במתחם קיים.

רפי איתן: 3.

רפי איתן: הבנייה במתחם שבחומת-שמואל – הר-חומה: מדובר בשטח המוניציפלי של ירושלים, ובשכונה שוקקת חיים.

רפי איתן: עבודות הפיתוח באתרי השיווק הסתיימו, וכעת מדובר בהשלמות בנייה.

רפי איתן: 4.

רפי איתן: ככלל, משרד הבינוי והשיכון משווק קרקעות לקבלנים על בסיס של היצע וביקוש וכאשר יש כדאיות כלכלית ליזמים.

רפי איתן: 5.

רפי איתן: בשנים האחרונות שווקו אלפי יחידות דיור בכל הארץ, בין השאר בביתר-עילית, והקבלנים טרם סיימו את העבודות של שיווק העבר.

רפי איתן: תודה רבה.

רפי איתן: עד כאן בשם שר הבינוי.

רפי איתן: אני ממליץ להעביר את הנושא לוועדת הכנסת.

עתניאל שנלר: תודה רבה, אדוני השר.

עתניאל שנלר: אנחנו עוסקים בהצעות אי-אמון, ולכן נעבור עכשיו להצעה השנייה, הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בשל העברת כלי נשק לרשות הפלסטינית.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת סילבן שלום לנמק את ההצעה במסגרת זמן של עשר דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה.

מאיר פרוש: השר איתן, הדירות ששווקו לפני שנתיים בביתר-עילית עלו 115,000 דולר לדירת שלושה חדרים, והיום דירת שלושה חדרים עולה 160,000 דולר.

מאיר פרוש: זה אומר שכל הדירות שהיו שם נמכרו.

עתניאל שנלר: תודה, חבר הכנסת פרוש.

עתניאל שנלר: אפשרנו את הערת הביניים בשקט.

עתניאל שנלר: נעבור להצעה השנייה.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת שלום.

מאיר פרוש: כיושב-ראש מועצת יש"ע לשעבר, תעזור לנו.

עתניאל שנלר: אתה ודאי מבין שברגע זה אני ממלא את תפקיד יושב-ראש הישיבה, וכיוון שכך אני נותן עכשיו את רשות הדיבור לחבר הכנסת סילבן שלום ומבקש את הסיוע שלך.

עתניאל שנלר: תודה.

מאיר פרוש: גם סילבן שלום מסכים אתי, הוא ייתן לי דקה.

דוד רותם: יושב-ראש מועצת יש"ע מחק את זה כשהוא נרשם לקדימה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ישראל אישרה להעביר כלי רכב משוריינים לרשות הפלסטינית כמחווה לאבו מאזן.

סילבן שלום: כלי הרכב המשוריינים יועברו כמחווה, אבל ללא מקלעים.

סילבן שלום: 25 שריוניות נוספות, שסיפקה רוסיה, יועברו במועד מאוחר יותר.

סילבן שלום: ואני שואל, למה המחווה?

סילבן שלום: המחווה על כך שהפסיקו את ירי ה"קסאמים" לכיוון ישראל?

סילבן שלום: המחווה היא על כך שתושבי שדרות, אשקלון ועוטף-עזה חיים היום בשקט ובשלווה?

סילבן שלום: על כך שהחזירו את גלעד שליט הביתה?

סילבן שלום: על כך שהפסיקו את העברת הנשק לארגוני הטרור?

סילבן שלום: על מה בדיוק?

סילבן שלום: הרי ההצעה הזאת עלתה כבר לפני שנתיים, אדוני היושב-ראש, והצבא ושירות הביטחון הכללי התנגדו לרעיון האווילי הזה, ובגלל ההתנגדות הנחרצת שלהם הנושא ירד מסדר-היום.

סילבן שלום: ההתנגדות של צה"ל והשב"כ לא היתה התנגדות כך סתם.

סילבן שלום: ההתנגדות של צה"ל והשב"כ להעברת השריוניות נבעה מחשש אמיתי שהציוד הזה ייפול לידי ארגוני הטרור.

סילבן שלום: האם אני צריך להזכיר לאדוני סגן שר הביטחון, מר מתן וילנאי, שהיה גם סגן הרמטכ"ל, מה קרה עם הנשק שהועבר בשנות ה-90 לידי הרשות הפלסטינית?

סילבן שלום: האם אני צריך לומר לך, אדוני סגן שר הביטחון, שהנשק הזה, שהועבר לידי ערפאת, הופנה בסופו של דבר כלפי אזרחי ישראל וגרם לרציחת מאות אזרחים ישראלים חפים מפשע?

סילבן שלום: הרי היתה אינתיפאדה גם לפני שהעברנו את הנשק הזה, ולפני שערפאת הגיע לאזור, אבל האינתיפאדה הזאת היתה אינתיפאדה של אבנים, ובמקרה הקשה והקיצוני היתה גם סכינאות, אבל לא הופנה נשק חם כלפי אזרחים ישראלים חפים מפשע.

סילבן שלום: וכאשר חשבנו שערפאת הוא סוכן השלום שלנו, והעברנו לו נשק – כמובן בהתנגדות שלנו, שצעקנו בכל מקום: "אל תיתנו להם רובים" – כאשר הנשק הזה הגיע לידי ערפאת והכנופיה שלו, בסופו של דבר הוא הופעל על-ידי הרשות עצמה, על-ידי השוטרים הפלסטינים באינתיפאדה השנייה, כדי לירות ולרצוח יהודים בלא שום הבחנה.

סילבן שלום: בחודש נובמבר אשתקד אישר ראש הממשלה להעביר לידי אבו מאזן מאות מחבלים ואישר לאבו מאזן לקבל נשק, כמחווה לקראת אנאפוליס.

סילבן שלום: ומה יצא מאנאפוליס?

סילבן שלום: האם יצא משהו מאנאפוליס?

סילבן שלום: האם יש היום מלחמה בטרור?

סילבן שלום: האם הטרור הזה הופסק, או שמא אתמול כל גוש-דן היה בעוצר בשעות הבוקר בשל התרעה מצד השב"כ על כך שמחבל מתאבד עושה את דרכו לבת-ים?

סילבן שלום: לא שמעתי שנעשה משהו במקרה הזה.

סילבן שלום: לא שמעתי שנעשה משהו כדי לעצור את אותו מחבל שהגיע ל"מרכז הרב" וירה בלא הבחנה בילדים – בצעירים שהיו עסוקים בלימוד תורה.

סילבן שלום: אבל למה שקרוי "השמאל הישראלי" יש בעיה מובנית.

סילבן שלום: לצערי הרב, היום – הראשים בממשלה הזאת אולי גדלו בעבר על ברכי הלאומיות ועל ברכי ז'בוטינסקי, אבל היום הם מתחרים ביניהם מי שמאלן גדול יותר.

סילבן שלום: לשמאל הזה יש אשליה ברורה: רק נעשה להם מחוות, רק ניתן להם נשק, וכבר הם יילחמו בטרור במקומנו.

סילבן שלום: אבל מדוע אנחנו צריכים את זה, אדוני היושב-ראש?

סילבן שלום: במפת הדרכים נכתב שהשלב הראשון הוא חיסול הטרור.

סילבן שלום: מזמן ויתרו על השלב הזה.

סילבן שלום: קפצו לשלב השלישי, אדוני השר רפי איתן.

סילבן שלום: היום דנים ועוסקים במשא-ומתן, ואין שום דרישה להפסיק את הטרור, אין שום דרישה לפרק את המנגנונים, אין שום דרישה לעצור את המבוקשים.

סילבן שלום: מייד הולכים לשלב השלישי, כאילו מפת הדרכים מתחילה בשלב השלישי.

סילבן שלום: כמה מלחמה היתה בינינו ובינם עד שהצלחנו לשכנע את העולם כולו שאי-אפשר לדבר שלום כאשר הצד השני ערוך ועושה הכול כדי לפגוע בנו בלי שום הבחנה.

סילבן שלום: אבל לצערי הרב חוזרים על אותו תסריט, וגם הפעם החזרה על אותו תסריט היא בלחץ אמריקני – וגם כאן טועים, ולא בפעם הראשונה.

סילבן שלום: יום אחרי שלראש הממשלה שרון קרה, לצערנו, האירוע המוחי, הצבענו בעבור מר אולמרט כממלא-מקומו שייכנס לנעליו.

סילבן שלום: הישיבה הראשונה שלו היתה ישיבה עם שר החוץ ושר הביטחון, כדי לקבל עדכון מדיני ועדכון ביטחוני, כאשר הוא נכנס לנעליו של ראש הממשלה.

סילבן שלום: ואז, בהיותי עדיין סגן ראש הממשלה ושר החוץ, אמרתי לו: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, אתה עכשיו צריך לקבל את ההכרעה בנוגע לבחירות לרשות הפלסטינית ולהשתתפות ה"חמאס" בבחירות.

סילבן שלום: ודע לך שני דברים: נכון שראש הממשלה שרון אמר שהוא מוכן שיהיו בחירות בהשתתפות ה"חמאס" ביהודה ושומרון, אבל הוא לא מוכן שיהיו בחירות בהשתתפות ה"חמאס" במזרח-ירושלים.

סילבן שלום: ודבר נוסף – אנחנו מדברים על 5 בינואר 2006 – אמרתי לו: לפני חודש וחצי פגשתי את אבו מאזן ולא נראה לי שהוא ממש יקבל את זה בצורה קשה אם תחליט שלא לקיים את הבחירות במזרח-ירושלים, כדי אולי להביא לכך שלא יתקיימו בחירות בכלל.

סילבן שלום: אבל האמריקנים, שהיו אז בעיצומו של מסע להנחלת הדמוקרטיה במזרח התיכון, חשבו שהנה, אף שבהסכמי אוסלו כתוב במפורש ששום ארגון שקורא להשמדת ישראל לא יוכל להשתתף בבחירות לרשות הפלסטינית, הם יאפשרו ל"חמאס" להשתתף בבחירות, וה"חמאס" יקבל אולי 35%-30%, אבל הוא לא יסכן את שלטונו של אבו מאזן, ואז הם יראו לתומכיהם מבית שהנה הם הביאו דמוקרטיה במקום נוסף במזרח התיכון.

סילבן שלום: מובן שראש הממשלה אולמרט לא רצה לריב בהחלטה הראשונה שלו עם האמריקנים, כי צריך לדעת – המקום היחיד בעולם שבו קשר טוב עם ארצות-הברית הוא נכס, הוא בישראל, וטוב שכך, אבל זה המקום היחיד בעולם.

סילבן שלום: אין שום מקום אחר בעולם שקשר טוב עם ארצות-הברית מהווה נכס בדעת הקהל המקומית הפנימית.

סילבן שלום: שום מקום.

סילבן שלום: המקום היחיד בעולם הוא בישראל.

סילבן שלום: ולכן, הוא לא רצה לריב אתם, הוא אישר להם להשתתף בבחירות, והתוצאה ידועה.

סילבן שלום: גם כאן, שמעתי אתמול את מזכירת המדינה רייס אומרת: מה זה, זה בכלל לא מחוות; זה דבר שצריך לעשות אותו כדבר מובן מאליו, זה מגיע לו.

סילבן שלום: ואני אומר: אבו מאזן וסלאם פיאד הם אנשים טובים יותר מה"חמאס", זה ברור, אבל צריך גם לדעת שכאשר הם אומרים: אין לנו שליטה – אין להם שליטה גם על החיילים שלהם, גם על השוטרים שלהם.

סילבן שלום: וכאשר הם יהיו עם הנשק, אנחנו רואים גם כיום את "גדודי חללי אל-אקצא", שזה פלג של ה"פתח"; אנחנו רואים פלגים של ה"פתח" שמבצעים פיגועים כנגד מדינת ישראל מבלי שלאבו מאזן יש אפשרות של שליטה על העניין הזה.

סילבן שלום: אבל יכול להיות שיש גם סיבות פוליטיות.

סילבן שלום: יכול להיות שרוצים לקבל את המשך תמיכת חברי הכנסת הערבים, ואולי זה חלק מאותו מסע של קניית הקולות, שגם זה כמובן דבר חמור ובניגוד גמור לצרכים האמיתיים הביטחוניים והפנימיים של מדינת ישראל.

סילבן שלום: לכן, אדוני היושב-ראש, כאשר ראש הממשלה מקבל החלטה כזאת אנחנו צריכים לדעת מיהם השותפים להחלטה, כי כאשר שר הביטחון שותק – יכול להיות שהוא שותף; שרת החוץ – ודאי שהיא שותפה.

סילבן שלום: אבל, אנחנו רואים ממשלה שמושכת לכיוונים שונים ואיננו יודעים בכלל מי מנהל את המדינה הזאת.

סילבן שלום: שר הביטחון שרוצה לפרוש מהממשלה ומחפש רק את העילה; שר הביטחון שחושב שראש הממשלה לא צריך להישאר בתפקידו אחרי פרסום דוח-וינוגרד; שרת החוץ, שאחרי דוח הביניים אמרה בצורה ברורה ומפורשת שהיא במקום ראש הממשלה היתה מתפטרת, אבל כשהוא לא מתפטר היא כמובן נשארת בתפקידה.

סילבן שלום: אני אומר לכם – בתור שר החוץ לשעבר, שגם התפטר מתפקידו – קשה, קשה מאוד להתפטר מתפקיד שר החוץ.

סילבן שלום: זה ממש לא קל לוותר על התפקיד הזה.

סילבן שלום: ממש ממש לא קל.

סילבן שלום: אבל כשהיא מחליטה להישאר בתפקידה, היא מנסה לעשות היום הכול כדי להפיל את הממשלה.

עתניאל שנלר: תודה.

סילבן שלום: ביום שישי לפני שבוע ימים, בריאיון לערוץ-2, היא אומרת חזור ואמור שירושלים נמצאת על השולחן, כדי שש"ס תפרוש.

סילבן שלום: וכאשר זה לא עוזר, אתמול כותרת ראשית ב"ידיעות אחרונות", כדי להבהיר לש"ס: אם לא הבנתם בריאיון אז, תבינו, יש משא-ומתן בדירות מסתור; אתם חייבים לפרוש, כי היא רוצה בחירות כמה שיותר מהר, אולי היא תחליף את אולמרט.

סילבן שלום: אהוד ברק – אותו דבר.

סילבן שלום: גם הוא רואה אולי שאולמרט מתחזק על חשבונו – –

עתניאל שנלר: תודה.

סילבן שלום: – – ולכן הוא היה רוצה בחירות גם כן.

סילבן שלום: לצערי הרב, השיקולים שלהם הם לא שיקולים ענייניים.

סילבן שלום: השיקולים שלהם הם שיקולים פוליטיים, וכל דבר הוא על חשבון אזרחי מדינת ישראל.

סילבן שלום: מתן שריוניות היום לרשות הפלסטינית הוא פגיעה קשה בביטחונם של אזרחי ישראל, ונשלם על זה מחיר כבד, ועל כך אנחנו מביעים אי-אמון בממשלה.

סילבן שלום: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת סילבן שלום.

עתניאל שנלר: אני מזמין את סגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי, להשיב על הצעת האי-אמון.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני סגן השר.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים בנושא מורכב שמלווה אותנו תקופה ארוכה.

מתן וילנאי: וחבר הכנסת סילבן שלום, גם בהיותו שר החוץ, מבין היטב את המורכבות שבה אנחנו נמצאים.

מתן וילנאי: מהצד האחד, אנחנו מנסים להגיע להבנות ולהתקדם עם פלסטינים שאפשר לעשות את זה אתם – והם כבר לא רבים – שמיוצגים על-ידי ראש הממשלה פיאד והיושב-ראש אבו מאזן.

מתן וילנאי: ומהצד השני, ארגוני טרור מרצחים, ה"חמאס" בראשם, שמשגרים רקטות "קסאם" באופן קבוע לנגב המערבי, לשטחה של מדינת ישראל ובעיקר לעיר שדרות.

מתן וילנאי: במציאות המורכבת הזאת אנחנו חייבים למצוא את האיזון.

מתן וילנאי: מצד אחד, לאפשר לפלסטינים המתונים יחסית לתפוס את אחיזתם ביהודה ושומרון, על מנת להתקדם להסכם בינינו לבינם.

מתן וילנאי: ובאותה עת עצמה, לעשות הכול שהם יהיו חזקים מספיק מול האנשים שלהם, שבקלות יכולים לזלוג ולגלוש לכיוונו של ה"חמאס".

מתן וילנאי: חבר הכנסת שלום מבין את זה היטב, עסק בזה ארוכות בהיותו שר החוץ, וקיבל גם אז החלטות דומות מאוד להחלטות של היום – ברור שבקונטקסט שונה.

מתן וילנאי: הבעיה שממשלת ישראל עומדת מולה היא מורכבת ובעייתית, והדבר שאנחנו בכל מקרה נקפיד עליו מכל משמר הוא לשמור על ביטחונה המוחלט של מדינת ישראל, לאפשר חופש פעולה מלא לצה"ל בפעולה מול הטרור, והתוצאות של השנה האחרונה – וזה כל רגע יכול להשתנות, אנחנו גם את זה יודעים – הן מרשימות.

מתן וילנאי: אנחנו רואים לדוגמה שבעיר שכם, שהיתה מעוז טרור מאין כמותו, עד היום דרך אגב היא כזאת, פועלים מאות שוטרים פלסטינים – לצורך העניין, של אבו מאזן – בשמירת הסדר הציבורי, והעיר נראית אחרת.

מתן וילנאי: ובאותה מידה צה"ל שומר שם על חופש פעולה ומונע מאנשי טרור לצאת ולפגוע במדינת ישראל.

מתן וילנאי: והאיזון הזה מלווה אותנו באופן קבוע מהרגע שאנחנו בשיחות עם הפלסטינים, על מנת להתקדם, כי לכולנו ברור שלא ייגמר בכוח – וחייבים להשתמש בכוח.

מתן וילנאי: זה מצב מאוד מורכב.

מתן וילנאי: אין ספק שחייבים להילחם בטרור, קרי להשתמש בכוח.

מתן וילנאי: באותה עת עצמה, לנהל שיחות עם אלה שאפשר לנהל אתם שיחות, וגם זה מתוך עמדה של כוח.

מתן וילנאי: וברור לכולנו – לרוב-רובו של הבית הזה, לרוב-רובה של החברה הישראלית – שבכוח צבאי בלבד – ויש לנו עדיפות ברורה בנושא הזה – לא נסיים את הנושא הפלסטיני, אלא רק בשילוב של הפעלת כוח ושל שיחות.

מתן וילנאי: זה בדיוק הדבר שעושה כרגע ממשלת ישראל, ועושה אותו באיזון הנכון, בכיוון הנכון, ונדמה לי שכל מי שעיניו בראשו, צריך לתמוך בעניין הזה.

מתן וילנאי: נושא השריוניות.

מתן וילנאי: אני מזכיר, דרך אגב, שכבר בהסכם אוסלו ניתנו לפלסטינים 36 שריוניות, שאף אחד מאתנו לא הרגיש בקיומן או בחסרונן, בכל העימות המתמשך אתם, למעלה מעשור.

מתן וילנאי: השריוניות שתגענה היום – כאשר תגענה – לא תהיינה חמושות.

מתן וילנאי: זאת התעקשות של מערכת הביטחון שהתקבלה על דעת כל מי שצריך לעסוק בזה, והשריוניות מבחינת הפלסטינים – שאל חבר הכנסת שלום למה הן מיועדות – מיועדות ליצור תחושה של מכובדות ותחושה של עוצמה.

מתן וילנאי: זאת התכלית שלהן.

מתן וילנאי: השריונית עצמה, ככלי – כל ג'יפ צה"לי שמאורגן כמו שצריך שווה לה בערכו, וההבדל הוא שאותו מפעילים חיילים שלנו ולא אנשים שלהם, ולא זאת הבעיה.

מתן וילנאי: הנשק שדיברת עליו – לצערי, הרבה דברים הם נכונים.

מתן וילנאי: לצערי, עם השתלטות ה"חמאס" על שטח רצועת-עזה נפלו בידיו מאות כלי נשק שהיו של הרשות הפלסטינית.

מתן וילנאי: אנחנו מתכוונים שזה לא יחזור, ורוצים שהרשות תהיה מספיק חזקה כדי להתמודד אתם, בלי לאבד את יכולת הפעולה של צה"ל.

מתן וילנאי: זה איזון עדין.

מתן וילנאי: זה מורכב.

מתן וילנאי: לדעתי אנחנו פועלים נכון, והתוצאות מוכיחות את זה.

ראובן ריבלין: האם אתה בטוח שזה לא יחזור?

מתן וילנאי: לא.

מתן וילנאי: איך אני יכול להיות בטוח?

ראובן ריבלין: אז למה אתה נותן להם את ההרגשה – – –

קריאה: – – –

מתן וילנאי: אנחנו עושים הכול כדי שזה לא יחזור, ולקשור את זה לירי ה"קסאמים" מעזה – אלה שני דברים שונים, ואתם יודעים את זה היטב.

מתן וילנאי: כי את ה"קסאמים" יורים אלה שאתם אין לנו שיח ושיג אלא מלחמה בלבד, ואני מתכוון לאנשי ה"חמאס".

מתן וילנאי: אנשי הרשות מנסים להתנהג אחרת.

מתן וילנאי: אני חושב שאין ספק בבית הזה שגם אבו מאזן וגם פיאד הם אנשי שלום אמיתיים.

מתן וילנאי: חלקם גם סיכן את חייו מכיוון שאין שלום בתוך החברה הפלסטינית, והחוכמה שלנו היא למצוא איך לתמוך בהם בלי לאבד את יכולת הפעולה של צה"ל ואת חופש הפעולה שלו בכל פינה ובכל מקום, למען ביטחונה של מדינת ישראל.

מתן וילנאי: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה, אדוני סגן השר.

עתניאל שנלר: בעוד הם יוצאים נגיד אנחנו שלום לקבוצה מתיכון ברמת-השרון – תיכון רוטנברג.

עתניאל שנלר: הם בדיוק בדרכם החוצה.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לבית שלכם, לכנסת ישראל.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור להצעה השלישית, הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה בשל כישלונה בטיפול בסוגיית הבנייה הבלתי-חוקית.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ לנמק את ההצעה, במסגרת זמן של עשר דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה.

צבי הנדל: באתי לשמוע.

צבי הנדל: אני יודע שצריך להפיל את הממשלה, אבל לא ידעתי למה.

צבי הנדל: עכשיו באתי לשמוע.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הבנייה הבלתי-חוקית – – –

ג'מאל זחאלקה: המאחזים?

יצחק אהרונוביץ': מה קרה?

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת זחאלקה, התעוררת פתאום.

יצחק אהרונוביץ': חכה, עוד לא יצא משפט מפי וכבר התעוררת?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זחאלקה – – – עשר דקות תמימות.

יצחק אהרונוביץ': הוא יושב כאן בשקט, ופתאום הוא נזכר.

יצחק אהרונוביץ': תגיש הצעה אחרת.

יצחק אהרונוביץ': תגיש.

יצחק אהרונוביץ': הבנייה הבלתי-חוקית היא תופעה חמורה ואינה מטופלת כראוי בשנים האחרונות.

יצחק אהרונוביץ': תופעה זו צוברת תאוצה וממדיה הולכים ומתרחבים.

יצחק אהרונוביץ': כ-10,000 מבנים בלתי חוקיים נבנים מדי שנה בידי ערביי הגליל, המשולש, הנגב, רמלה ולוד.

יצחק אהרונוביץ': מאז שנת 1967 היקף הבנייה הערבית בירושלים, שחלקה הגדול בלתי חוקי, גדול מהיקף הבנייה היהודית.

יצחק אהרונוביץ': הדבר החמור מכול, הוא שבעוד ממשלת ישראל נוקטת יד קשה באכיפת החוק כלפי מבנים יהודיים, היא עוצמת עיניים אל מול מגפת הבנייה הבלתי-חוקית הערבית.

יצחק אהרונוביץ': בדיון שנערך כאן, במליאה, בשבוע שעבר הציג שר הפנים, מר מאיר שטרית, את התופעה, שאותה הוא עצמו הגדיר חמורה ביותר, וטען שאין תיאום בין משרד הפנים ובין המשרד לביטחון הפנים בטיפול בתופעה זו, שגם בתי-המשפט הגדירו אותה מכת מדינה.

יצחק אהרונוביץ': הבנייה הבלתי-חוקית גורמת נזקים חמורים: פגיעה בתכנון פיזי ארוך טווח ומושכל, פגיעה באיכות החיים והסביבה, פגיעה בלתי הפיכה בקרקעות, נזק כלכלי לקופת המדינה והרשויות המקומיות בשל אי-תשלום אגרות, היטלים, מסים וכדומה, וכמובן גם סכנה בטיחותית, משום שחלק מהמבנים הבלתי-חוקיים נבנים בידי קבלנים שאינם מורשים.

צבי הנדל: חבר הכנסת אהרונוביץ, אני לא מבין; למה צריך לפטר את הממשלה הזאת?

צבי הנדל: זה הרי היה בכל ממשלה קודם לכן.

יצחק אהרונוביץ': עוד מעט נגיע לממשלה הזאת ולמה שהיא עשתה.

יצחק אהרונוביץ': חכה.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת הנדל, מנתונים עדכניים שקיבלתי לקראת הדיון היום עולה כי יש – בינואר 2008 – עד לפני חודשיים; בינתיים המספרים גדלים – 84,856 מבנים בלתי חוקיים.

יצחק אהרונוביץ': 84,856.

יצחק אהרונוביץ': אלה הנתונים של ינואר.

צבי הנדל: סך הכול?

צבי הנדל: של יהודים ושל ערבים?

יצחק אהרונוביץ': סך הכול.

דוד רותם: – – –

יצחק אהרונוביץ': כיום, חבר הכנסת רותם, הוצאו כ-1,140 צווי הריסה לביצוע על-ידי בתי-המשפט; צווים שיפוטיים שהמדינה אינה אוכפת.

יצחק אהרונוביץ': כלומר: רצים לבית-משפט, מוציאים צווים, השופט מוציא את הצו אחרי ששמע את הצדדים, ואומר: רבותי, קחו, ותבצעו – אבל לא מבצעים.

יצחק אהרונוביץ': וכנראה גם אין כוונה לבצע את הצווים האלה.

יצחק אהרונוביץ': ניקח לדוגמה את שנת 2007.

יצחק אהרונוביץ': במהלך שנה זו – אני מצטט נתונים של היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה – אותרו 3,109 מבנים בלתי חוקיים.

יצחק אהרונוביץ': מספר המבנים שנהרסו – 759 בלבד, וקרוב ל-40% מהמספר הזה בהריסה עצמית; בעל הבית עצמו הורס.

יצחק אהרונוביץ': מדובר במגפה.

יצחק אהרונוביץ': מצד אחד הורסים 700 בתים, ומצד שני בונים 7,000.

יצחק אהרונוביץ': גם אם ייהרסו 7,000 בתים בשנה, ולא 700, ייקח למדינה שנים עד שהתופעה הזאת תיגמר.

יצחק אהרונוביץ': יותר מ-84,000 – מדוע לא מבצעים?

יצחק אהרונוביץ': גם על זה עשינו איזו עבודה.

יצחק אהרונוביץ': מה קרה?

יצחק אהרונוביץ': מה בדיוק קרה?

יצחק אהרונוביץ': למה זה לא עובד?

יצחק אהרונוביץ': מדובר בשלטון החוק, ואם קיים שלטון החוק צריך לעשות את זה, אי-אפשר לבייש את בית-המשפט, שמוציא את הצווים.

יצחק אהרונוביץ': הגורמים האמונים על פיקוח ועל אכיפה, שהחוק מקנה להם סמכויות אכיפה, אינם עושים את עבודתם.

יצחק אהרונוביץ': הטיפול בנושא הבנייה החוקית והבלתי-חוקית מוטל על יחידות ועל גופים רבים, ולמעשה אין כתובת אחת מסודרת שרואה את הבעיה כמכלול אחד שלם.

יצחק אהרונוביץ': לכל גוף יש סדר עדיפויות שונה, ובשטח יש הרגשה של חוסר סיוע הדדי, מערכת שפועלת בצורה לא מתואמת בין הגופים – אנחנו מדברים על משרד הפנים, על משרד הבינוי והשיכון, מדברים על המשרד לביטחון הפנים, ומי שנושאים באחריות האכיפתית הם שלושת המשרדים שציינתי, באמצעות היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה במשרד הפנים, שבראשה עומד אבי דותן.

יצחק אהרונוביץ': משטרת ישראל אמורה להעניק סיוע למינהל מקרקעי ישראל ולמשרד הפנים, אך למשטרה יש מטלות נוספות, כגון לחימה בפשיעה, בתאונות דרכים, באלימות, בהתרעות פח"ע – ראינו אתמול איך כל המשטרה רצה לבת-ים.

יצחק אהרונוביץ': זאת רק דוגמה אחת.

יצחק אהרונוביץ': על פי החלטת הממשלה, בדצמבר 2004 הוקמה במשטרה מינהלה חדשה.

יצחק אהרונוביץ': קוראים לה מתפ"א – המינהלה לתיאום פעולות אכיפה.

יצחק אהרונוביץ': במינהלה זו חברים ראשי שלוש יחידות האכיפה, נציגי הפרקליטות והמשרד לביטחון הפנים.

יצחק אהרונוביץ': תפקיד היחידה הוגדר ביצוע פעולות אכיפה, כגון ביצוע צווי הריסה, איתור עבודות, הדבקת צווים, סיורים וכדומה.

יצחק אהרונוביץ': לצורך זה הוקצו למינהלה כוח-אדם, אמצעים, רכבים וכל מה שקשור לזה, אולם עד מהרה התברר שמתפ"א אינה עונה על הציפיות ואינה נותנת את הסיוע הנדרש בביצוע אכיפה ראויה של חוק התכנון והבנייה.

יצחק אהרונוביץ': והסיבות לכך?

יצחק אהרונוביץ': על-פי היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה במשרד הפנים, הסיבות לכך הן רבות.

יצחק אהרונוביץ': הרי לא חסרות סיבות.

יצחק אהרונוביץ': אני אמנה רק חלק מהן, על-פי המסמך שהתקבל הבוקר: חוסר יכולת לפעול במחוזות המשטרה באופן עצמאי, הפעלה רק באישור מפקד המחוז המשטרתי; אין הפעלה רצופה של הכוחות – אותם כוחות משטרה נלקחים פעמים רבות למשימות אחרות; כחמישית מכל הכוח נמצאת דרך קבע במשימות אחרות במחוז תל-אביב; חוסר כוח מבצעי לסיוע בהריסות מורכבות.

יצחק אהרונוביץ': אלה רק חלק מהסיבות שהיחידה לפיקוח על הבנייה מעבירה למשטרה.

יצחק אהרונוביץ': עד היום, לדוגמה – כך עולה במכתב שכתב היועץ המשפטי לממשלה ליועץ המשפטי של משטרת ישראל – לא הוגשו כל תוכנית או מסמך להצגת המדיניות בנושא האכיפה כלפי הבדואים בדרום.

יצחק אהרונוביץ': יתר על כן: מתפ"א טרם הגישה תוכנית עבודה שנתית ל-2008, ואנחנו כבר מתקרבים לאמצע השנה.

יצחק אהרונוביץ': אני יודע שוועדת הפנים קיימה ב-12 בנובמבר 2007 דיון בנושא.

יצחק אהרונוביץ': קראתי את כל הפרוטוקול, אבל בשורה התחתונה אין שום החלטה, אין שום קביעה, סיכמו את הדיון ובזה זה הסתיים.

יצחק אהרונוביץ': על הממשלה להפסיק לזרוק את הכדור ממשרד למשרד – עושים פינג-פונג בין המשרדים – ולקום ולעשות מעשה, אחרת נתעורר בוקר אחד ונגלה שהתהליך הוא במצב אל-חזור.

יצחק אהרונוביץ': כבר היום הוא למעשה תהליך אל-חזור.

יצחק אהרונוביץ': בשל אוזלת ידה של הממשלה בטיפול בנושא חמור זה, אני מציע לחברי חברי הכנסת להצביע אי-אמון בממשלה.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

עתניאל שנלר: אני מודה לחבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.

עתניאל שנלר: אני מזמין את שר הפנים, חבר הכנסת מאיר שטרית, להשיב על הצעת האי-אמון.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על הצעת האי-אמון של חבר הכנסת אהרונוביץ בעניין אכיפת חוקי התכנון והבנייה.

מאיר שטרית: אני אומר כבר מלכתחילה שאף-על-פי שאני מסכים כמעט עם כל מלה שהוא אומר בעניין הזה, ודאי שאני לא רואה בזה סיבה להביע אי-אמון.

מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער רב, כיוון שהמכשלה בעניין של אכיפת חוקי התכנון והבנייה היא מכשלה שמלווה את המדינה זה שנים רבות.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר בצער שבמדינת ישראל אכיפת החוק מאוד מאוד לא משביעה רצון.

מאיר שטרית: זה לא רק בתחום הזה, אבל בתחום הזה הדבר מגיע לדעתי כמעט להפקרות.

מאיר שטרית: בישראל יש יותר מ-80,000 מבנים בלתי חוקיים על אדמות חקלאיות, מהם 13,000 מפעלים.

מאיר שטרית: יש תחנות דלק בלתי חוקיות, יש מרכזים מסחריים בלתי חוקיים, יש בתים רבים בלתי חוקיים.

מאיר שטרית: אני לא מדבר על עבירות קטנות בבניינים, אלא על בניינים שלמים.

מאיר שטרית: בישראל יש 112 אולמות אירועים שנבנו בלי רשיון, חלקם על אדמות חקלאיות, שחוגגים בהם אלפי אנשים.

מאיר שטרית: מידת האכיפה לוקה מאוד מאוד בחסר.

מאיר שטרית: דרך אגב, אני עושה מאמצים רבים לטפל גם בסוגיה הזאת.

מאיר שטרית: בשבועות האחרונים המשרד שלי הפיץ תזכיר חוק למשרדי הממשלה, אשר יובא לאישור הממשלה בתום 21 יום, ואשר בא לתקן את חוקי התכנון והבנייה, במטרה לתת כלים טובים יותר בידי המדינה לאכוף את חוקי התכנון והבנייה.

מאיר שטרית: החוק מבקש לשנות דברים מספר בחוק התכנון והבנייה.

מאיר שטרית: הדבר הראשון הוא הרחבה של צו ההריסה המינהלי מחודש לשלושה חודשים.

מאיר שטרית: היום אחת הבעיות היא, שאם ראש עיר מוציא צו הריסה מינהלי ל-30 יום, כאשר מישהו מגיש בקשה לבית-משפט והמשפט נמשך יותר מ-30 יום, הוא כבר מנוע מלהשתמש בצו ההריסה המינהלי.

מאיר שטרית: התוצאה היא שאז זה הופך לצו הריסה שיפוטי, שאומר שצריך לחכות למשפט, שעשוי לקחת שנים.

מאיר שטרית: בינתיים האיש גומר לבנות את הבית, ואם באמת בסוף יוצא גם צו הריסה שיפוטי, נגרם נזק כבד, כי האיש בנה את הבית שלו וגרים שם אנשים, או אם זה אולם או כל דבר אחר.

מאיר שטרית: בצורה פרדוקסלית, חבר הכנסת אהרונוביץ, זה שלא אוכפים את חוקי התכנון והבנייה לאלתר, מייד, גורם נזק גדול פי-מאה לאלה שעושים את העבירות מזה שהיה לו אכפו את החוק על אתר.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי אם אתה בא לאדם שבונה בניין בלי רשיון עוד בתחילת הבנייה ועל המקום הורס לו, אתה גורם לו נזק קטן מאוד.

מאיר שטרית: אם הוא רק שם יסוד או התחיל לסמן את הקרקע, הנזק קטן יותר מזה שיהיה אם אתה מחכה עד שיסיימו לבנות את הבניין.

מאיר שטרית: אז אתה גורם לו נזק אדיר ואז כל הריסת בית הופכת לדרמה, בצדק, כיוון שכבר גרה שם משפחה, יש ילדים, יש משפחות, יש עסק, יש הפסד כספי ניכר.

מאיר שטרית: במלים אחרות, אי-אכיפת החוק גורמת נזק גדול פי כמה לעבריינים מהנזק שהיה לו אכפו את זה בהתחלה.

מאיר שטרית: לעתים התירוץ לבנייה בלי רשיון הוא שלוקח לאנשים זמן לקבל רשיון.

מאיר שטרית: דרך אגב, אני לא שולל את הטיעון.

מאיר שטרית: אני לא חושב שמוצדק לבנות בלי רשיון, אבל אני לא מבטל לגמרי את הטיעון הזה.

מאיר שטרית: לצערי, בחלק מהוועדות יש ביורוקרטיה מאוד ארוכה.

מאיר שטרית: אני לא רואה שום היגיון לכך שבוועדת בניין ערים עירונית קבלת היתר צריכה לקחת שנה או שנתיים.

מאיר שטרית: בערים גדולות צריך לעתים מאכערים – משלמים למאכערים כסף כדי לקדם את התיקים.

מאיר שטרית: זה מה שמביא לשחיתות.

רוברט אילטוב: זו השחיתות.

מאיר שטרית: הוא אשר אמרתי, התור מביא לשחיתות.

מאיר שטרית: אני חושב שאין שום הצדקה לכך שעירייה לא תכנס את הוועדה לבניין ערים מספר הפעמים הדרוש, כדי שאנשים לא יחכו יותר מחודש לקבל היתר, או תשובה מה חסר בתוכנית שלהם כדי לקבל היתר, או תשובה שלילית.

מאיר שטרית: גם זו תשובה טובה, אבל בכל מקרה שתהיה תשובה.

מאיר שטרית: אנחנו פועלים בעניין הזה תוך הידוק הפיקוח על הרשויות המקומיות.

מאיר שטרית: בחוק ההסדרים האחרון ניסינו להעביר חוק, שנמצא עתה בדיון בוועדת הפנים, ולפיו שר הפנים יהיה רשאי לפזר ועדה מקומית שאינה פועלת כהלכה ולמנות במקומה ועדה מקומית חיצונית שהיא תוציא היתרי בנייה.

מאיר שטרית: צריך לעשות את זה, כי ברגע שוועדה מקומית עובדת טוב ומוציאה תשובות בזמן קצר, התירוץ "אני לא יכול לקבל רשיון" – כבר לא תופס.

מאיר שטרית: דבר שני, אנחנו משנים בחוק התכנון והבנייה סעיף נוסף שקובע ששופט לא יוכל להוציא צו מניעה נגד צו הריסה במעמד צד אחד.

מאיר שטרית: היום הדרך קלה – כל מי שהוא עבריין בנייה ומגישים נגדו צו הריסה, לוקח עורך-דין שהולך לשופט תורן ומקבל צו מניעה.

מאיר שטרית: אנחנו מבקשים לקבוע ששופט לא יוכל להוציא צו מניעה במעמד צד אחד.

מאיר שטרית: אם הוא רוצה להוציא צו מניעה, הוא חייב להזמין גם את הנילון וגם את המתלונן, לשמוע את שניהם ורק אז לקבל החלטה, ואם הוא מוציא צו מניעה – לנמק את זה בכתב.

מאיר שטרית: דבר שלישי, אנחנו קובעים ששופט לא יוכל להוציא בכלל צו מניעה כאשר מדובר בהמשך העבירות גם לאחר שהוצא צו הפסקה מינהלי.

מאיר שטרית: היום בכלל מתעלמים מזה שאדם קיבל צו הפסקה.

מאיר שטרית: בעצם אין לו רשיון, הוא ממשיך לבנות והשופט אומר שניתן לו עוד ארכה.

מאיר שטרית: דרך אגב, אני אומר בצער שבקשר לאחד האולמות שנבנו, כשכבר הגיעו למשפט בבית-משפט השלום ובית-משפט השלום הוציא צו הריסה, ערערו במחוזי ובית-המשפט המחוזי אישר את הצו, הלכו לעליון וגם העליון אישר את הצו – מה עשה העבריין?

מאיר שטרית: הלך עוד פעם לבית-משפט השלום במקום אחר וביקש צו מניעה.

מאיר שטרית: הוא טען שיש לו חתונות מוזמנות.

מאיר שטרית: הוא קיבל מהשופטת – אני לא רוצה לנקוב בשמה – ארכה של שלוש שנים.

מאיר שטרית: אז אני שואל: ריבונו של עולם, מה זה, צחוק מהעבודה?

מאיר שטרית: בניין בלי רשיון, ארכה של שלוש שנים?

ראובן ריבלין: למה לא שלוש שנים וחצי?

מאיר שטרית: כן, למה לא חמש, למה לא עשר?

מאיר שטרית: חבר הכנסת אהרונוביץ, בחוק החדש אני סוגר את הדלת.

מאיר שטרית: היתה פרצה שקוראת לגנב, זה מה שנקרא "שימוש חריג".

מאיר שטרית: זו אחת הפרצות שהשתמשו בה הרבה מאוד לעבירות בנייה חמורות ביותר.

מאיר שטרית: אני אתן לך דוגמה קצת מצחיקה, אבל היא אמיתית, לא מהתיאוריה.

ראובן ריבלין: שימוש חורג.

מאיר שטרית: אתה צודק, שימוש חורג.

מאיר שטרית: אדם הגיש תוכנית לוועדה מקומית לבנות לול על אדמה חקלאית.

מאיר שטרית: הוועדה המקומית מאשרת לו לבנות את הלול הזה, אלא מה, אתה מסתכל על התוכנית ורואה שבלול הזה גובה הקירות חמישה מטרים; יש לו ויטרינה, כדי שהתרנגולות יסתכלו החוצה; יש לו מטבח, כדי שלתרנגולות יהיה מה לאכול; רצפת שיש, נברשות, בחוץ יש גנים ומזרקות, כדי שהתרנגולות אולי יטיילו שם.

ראובן ריבלין: ירצו – יגורו, לא ירצו – לא יגורו.

מאיר שטרית: צריך להיות עיוור או טיפש כדי שלא להבין שמדובר באולם חתונות.

מאיר שטרית: מאשרים לאותו אחד לבנות לול והוא בונה את הלול הזה מצופה שיש, עם כל מה שאמרתי, ולאחר שהוא גומר לבנות את הלול הוא מבקש שימוש חורג לחמש שנים והמועצה מאשרת לו.

מאיר שטרית: ואחר כך עוד חמש שנים ועוד חמש שנים.

מאיר שטרית: כך, לצערי, קמו בארץ הרבה מבנים בלתי חוקיים.

חנא סוייד: – – – זה במגזר היהודי – – –

מאיר שטרית: כן, כן, במגזר היהודי.

מאיר שטרית: לא האשמתי, הבאתי דוגמאות מהמגזר היהודי.

אסתרינה טרטמן: רק היהודי?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: הדוגמאות שנתתי עכשיו על האולמות, הן רק מהמגזר היהודי.

מאיר שטרית: עבירות הבנייה במגזר הערבי, ברוך השם, יש למכביר.

מאיר שטרית: השינוי שאני עושה מבטל את העניין של שימוש חורג.

מאיר שטרית: הוריתי לוועדות המחוזיות שלא לאשר יותר שימוש חורג.

מאיר שטרית: על-פי החוק שר הפנים רשאי לדון בכל תוכנית, ולכן הודעתי שאני מבקש שכל בקשה לשימוש חורג תבוא לאישורי, אני רוצה לראות את הלול הזה.

– – –

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: הדבר הנוסף שאני משנה – היום יש תופעה מאוד נרחבת של הקמת ועדות תכנון ובנייה מרחביות.

מאיר שטרית: בארץ יש 34 ועדות מרחביות לתכנון ובנייה.

מאיר שטרית: מה זה ועדה מרחבית?

מאיר שטרית: מקימים ועדה שמרכזת את הטיפול בתכנון ובנייה בכמה וכמה יישובים קטנים יחסית.

מאיר שטרית: היישובים הקטנים יחסית יכולים להיות ערים שלמות.

מאיר שטרית: נראה שזה נוח לכולם.

מאיר שטרית: נראה שבזמנו משרד הפנים רצה לסדר ג'ובים להרבה אנשים ולכן הקים הרבה ועדות, בעיני מיותרות לחלוטין.

מאיר שטרית: השנה, מתוך 34 ועדות מרחביות שיש – הולכים לפרק את רובן – תישארנה רק תשע ועדות מרחביות.

מאיר שטרית: המגמה שלי היא שבכל יישוב שיש בו מ-15,000 תושבים ומעלה תוקם ועדה מקומית עצמאית, שראש העיר יהיה ראש הוועדה וחברי המועצה יהיו חברי הוועדה.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי היום, כשיש עבירות בנייה, נגיד במגזר הערבי – ביישובים רבים יש עבירות בנייה, ואם אני בא בטענה לראש העיר הוא אומר לי: מה אתה רוצה ממני?

מאיר שטרית: זה בכלל לא בסמכות שלי.

מאיר שטרית: אני כפוף לוועדה מרחבית, שבה איזה פקיד מחליט אם לבנות או לא לבנות, והאכיפה היא בסמכות שלו; לי אין סמכות.

מאיר שטרית: והוא צודק.

מאיר שטרית: הוא יכול להשפיע, והוא יכול לעזור, אבל זה לא בידיו.

מאיר שטרית: יותר מזה, אם הוועדה אינה עובדת ואינה מוציאה רשיונות, ראש העיר מתלונן בצדק על המדינה – מה זה, אנחנו מחכים בתור לרשיון כבר חודשים.

מאיר שטרית: אבל אם מחר ראש העיר עצמו יהיה אחראי להוצאת הרשיונות, אחראי לאכיפת חוקי התכנון והבנייה, הטענות האלה לא יהיו עוד.

מאיר שטרית: דבר נוסף: היום, כשראש הרשות אינו ראש הוועדה לתכנון ובנייה של עצמו, אם אדם כבר בונה משהו, הוועדה דורשת ממנו תשלום אגרות בנייה והיטלי השבחה.

מאיר שטרית: לאן הולך הכסף?

מאיר שטרית: – לוועדה המרחבית, לא לרשות.

מאיר שטרית: אני מכיר יישובים שאין להם איך לגמור את החודש, והוועדה המרחבית חוגגת.

מאיר שטרית: אני רוצה שרוב הכסף ייכנס לרשות עצמה, זאת שבונה.

מאיר שטרית: לכן, באותה רשות תהיה גם ועדה מקומית, היא תגבה את האגרות, וכך גם יהיה להם אינסנטיב לדרוש מאנשים להגיש תוכניות, כי כשאדם מגיש תוכנית הוא צריך לשלם לוועדה המקומית גם את אגרות הבנייה, גם את היטל ההשבחה וגם את אגרות הפיתוח לעירייה, ואז יהיה לעירייה כסף לדאוג לפיתוח במקום שבו בונים את הבית.

מאיר שטרית: ובכן, אני בכוונה לא סורק את כל השינויים שאני עושה; אני מראה לך שאנו עושים שינויים גדולים מאוד, כדי להביא לאכיפה רבה יותר.

מאיר שטרית: דבר אחרון – אני רוצה להזכיר לך, חבר הכנסת אהרונוביץ: בהיותי שר המשפטים יזמתי, בממשלת שרון דאז, בשנת 2001, את הקמת היחידה הארצית לאכיפת חוקי תכנון ובנייה.

מאיר שטרית: זו הצעת החלטה שהבאתי לממשלה, יזמתי את הקמת היחידה, ראש הממשלה תמך בה, קיבלנו את ההחלטה אז, בממשלה הראשונה של שרון.

מאיר שטרית: לא נשארתי שר המשפטים, ולימים הוקמה יחידה במשרד לביטחון הפנים.

מאיר שטרית: יש בה 150 שוטרים.

מאיר שטרית: אבל, לצערי, במצב היום, אותם 150 שוטרים מועסקים בידי המשטרה במשימות אחרות רבות מאוד מלבד הנושא של אכיפת חוקי התכנון והבנייה, ובתחום הזה, באותם מקומות שבהם במתפ"א מבקשים סיוע, אין להם הכוח לעשות את ההריסה, ולכן הם גם לא ממהרים להגיע לסייע כדי לבצע את ההריסה בפועל.

יצחק אהרונוביץ': אני חייב להעיר – אני מדבר על השיפוטי, שלא מבצעים.

יצחק אהרונוביץ': אתה מדבר עם – – – הוא אומר לך: אצלי על השולחן אין שום בקשה.

מאיר שטרית: אסביר לך את זה.

מאיר שטרית: המצב הקיים היום – גם את זה משנים בחוק שאני מגיש – הוא שהמדינה מגישה תביעה.

מאיר שטרית: כשהיא מבקשת צו הריסה, על מי לדעתך היא מטילה את ההריסה?

מאיר שטרית: תנחש.

מאיר שטרית: על העבריין.

מאיר שטרית: ואז נוח לכולם; כשצו ההריסה, הביצוע מוטל על העבריין, כולם מתנערים.

מאיר שטרית: הוועדה אומרת: מה אתם רוצים?

מאיר שטרית: העבריין צריך לבצע, הוא לא מבצע.

מאיר שטרית: המשטרה אומרת: הוא צריך לבצע.

מאיר שטרית: לכן אף אחד לא מבצע.

מאיר שטרית: אני משנה את זה בחוק וקובע שהמדינה תתבע את ביצוע צו ההריסה בידי המדינה, לא בידי העבריין.

מאיר שטרית: כשתטיל את האחריות על המדינה לא תהיה ההתחמקות הזאת של כולם.

מאיר שטרית: אם המדינה תהיה אחראית לביצוע זה ישנה את כל התפיסה של המשטרה, כי המשטרה אומרת: אני לא יכולה לסייע.

מאיר שטרית: היום במתפ"א זה לא עובד, כי מה הם אומרים?

מאיר שטרית: תפקיד היחידה הוא סיוע באכיפת דיני מקרקעין לשלוש יחידות השטח בביצוע פעילות אכיפה כגון ביצוע צווי הריסה, איתור עבירות, הדבקת צווים, סיורים וכו'.

מאיר שטרית: התברר שמתפ"א לא עונה על הציפיות ולא ממלאת את התפקיד שלשמו היא קמה.

מאיר שטרית: היא לא נותנת את הסיוע הדרוש לביצוע אכיפה ראויה של חוק התכנון והבנייה, והסיבות לכך הן אלה: 1.

מאיר שטרית: חוסר יכולת לפעול במחוזות המשטרה באופן עצמאי.

מאיר שטרית: הפעלה של הכוחות יכולה להיעשות רק באישור מפקד המחוז.

מאיר שטרית: מפקד המחוז לא מרשה להם לפעול, כי הוא אומר: אתה רוצה להרוס בית באיזה מקום?

מאיר שטרית: אני צריך להביא 1,000 שוטרים.

יורם מרציאנו: אם יהרסו בבלוק הראשון זה לא יהיה ככה.

מאיר שטרית: לא היית פה כשאמרתי את זה לפני כמה דקות.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אין הפעלה רצופה.

מאיר שטרית: הכוחות נלקחים פעמים רבות למשימות רבות.

מאיר שטרית: לוקחים אותם בכלל לדברים אחרים, שהם לא בהכרח תכנון ובנייה; 3.

מאיר שטרית: כחמישית מהכוח נמצאת דרך קבע במשימות אחרות במחוז תל-אביב; 4.

מאיר שטרית: חסר כוח מבצעי לסיוע בהריסות מורכבות.

מאיר שטרית: כדי להתמודד עם הסוגיה הזאת, מעבר לשינוי בחקיקה, ישבתי לפני כמה שבועות עם היועץ המשפטי לממשלה, עם שר המשפטים, עם פרקליט המדינה, עם יחידות האכיפה במשרד המשפטים, עם הפרקליטות – הרי לאותה יחידת מתפ"א הקמנו גם יחידה בפרקליטות ויחידת אכיפה של משרד הפנים – והחלטנו להקים רשות לאומית לאכיפת חוקי התכנון והבנייה, שיהיה לה הכוח ויהיו לה הכלים והסמכות לעשות את העבודה בעצמה.

מאיר שטרית: לבד.

קולט אביטל: יש לי רושם שצריך הרבה רשויות כאלה.

יצחק אהרונוביץ': בראשות מי?

מאיר שטרית: אני מעדיף בראשות משרד הפנים.

מאיר שטרית: אני לא אימפריאליסט; לא אכפת לי שזה יהיה כל משרד אחר שרוצה את זה.

מאיר שטרית: אני חושב שמשרד הפנים – מבחינתי הוא צריך לדאוג מצד אחד לזירוז כל תהליכי התכנון והבנייה, כדי שאדם לא יטען שהוא מחכה שנים לקבלת רשיון, ומצד שני הוא צריך לדאוג לאכיפה מיידית, כי אם אתה מאזן את שני הדברים, לא יהיו לאנשים טענות.

מאיר שטרית: אגב, חבר הכנסת אהרונוביץ, אני אומר את זה מניסיון.

יצחק אהרונוביץ': – –

קולט אביטל: הערה, שתיים, שלוש, ארבע – זה לא דו-שיח, חבר הכנסת אהרונוביץ.

מאיר שטרית: לכן ניסיתי להרחיב מעט, ולהסביר לך את כל הרקע, כדי שתבין איפה אנו עומדים.

מאיר שטרית: לכן, גברתי, איני רואה שזאת סיבה לאי-אמון.

מאיר שטרית: אני זוכר, אגב, שהשר ליברמן, בהיותו שר התשתיות, העביר הצעת חוק שתמכתי בה כשר המשפטים, של תפיסת – פינוי פולשים מקרקע לאומית.

מאיר שטרית: החוק עבר, אבל לא ראיתי שהיה ביצוע כלשהו בזמנו.

מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער.

מאיר שטרית: כל אכיפת החוק במדינת ישראל לוקה בחסר.

מאיר שטרית: הלוואי שנגיע ליום שבו נראה את האזרחים חופשיים, שלא יהיו אזרחים מאחורי סורג ובריח והעבריינים יהיו מאחורי סורג ובריח.

מאיר שטרית: היום, לצערי, המצב הפוך: לכל האזרחים יש בבתים שלהם סורגים, אזעקות, דלתות "רב בריח", כלבים, שומרים, מצלמות – והעבריינים מסתובבים חופשי.

מאיר שטרית: אני מציע להפוך את הקערה על פיה.

מאיר שטרית: אני מציע שהאזרחים ילכו חופשיים.

מאיר שטרית: ואני מבין – כל אלה שדואגים לזכויות העבריין, האסיר והאזרח – הכול בסדר, אבל אני שואל, מי דואג לזכויות של רוב הציבור, אלה שרוצים לבוא הביתה בשלום, ללכת לעבודה, אלה שמשלמים מסים ולא רוצים שיתקפו את הילדים שלהם, לא רוצים שייקחו את האוטו שלהם מהבית?

מאיר שטרית: לאלה יש לדאוג – הכנסת, הממשלה, זרועות החוק, זה התפקיד שלנו.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אנו עוברים להצעה הבאה, הצעה רביעית להביע אי-אמון בממשלה, של סיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש, בשל מדיניות ההתנחלויות.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לנמק את ההצעה, במסגרת עשר דקות.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, כמעט כל יום אפשר להגיש הצעת אי-אמון בממשלה על נושא ההתנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: רק היום – לא תכננו את זה כשהגשנו את הצעת האי-אמון, אבל חדשות ההתנחלות של היום הן שלפני שעתיים החליטה מועצת העיר ירושלים לבנות 600 יחידות דיור בפסגת-זאב.

ג'מאל זחאלקה: ראיתי את זה עכשיו באינטרנט.

אסתרינה טרטמן: רק 600?

ג'מאל זחאלקה: בהתנחלות פסגת-זאב.

ג'מאל זחאלקה: הבוקר הבטיח ראש הממשלה מר אהוד אולמרט לרב עובדיה יוסף ולסיעת ש"ס להפשיר – או לא להקפיא – את הבנייה בהתנחלויות, בגושי ההתנחלויות, במיוחד בביתר-עילית.

ג'מאל זחאלקה: במקרה היום היו החלטות שהן אישורים רשמיים, לא הצהרות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר זה ראש הממשלה אמר, שהוא המחליט; וזאת עירייה שהחליטה על בנייה בהתנחלות.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שיש ידיעות אחרות בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, מעשה ההתנחלות, למרות כל הצהרות הממשלה, נמשך בקצב מלא.

ג'מאל זחאלקה: ברצוני, גברתי היושבת-ראש, לנפץ שתי אשליות.

ג'מאל זחאלקה: האחת היא, שכשיש משא-ומתן יש שקט, יש הפשרה, מדברים על תהליך שלום או אפילו חותמים על הסכמים – ישראל מקפיאה התנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: זה נהפוך הוא: דווקא כשיש תהליך של שלום, דווקא כשיש הידברות, דווקא כשיש הסכמים, ודווקא כשיש הבטחות להקפיא התנחלויות – בונים יותר.

ג'מאל זחאלקה: הבנייה בהתנחלות פסגת-זאב הופסקה בזמן האינתיפאדה ובגלל האינתיפאדה.

ג'מאל זחאלקה: כשיש הפשרה ויש שקט ומשא-ומתן – בונים.

ג'מאל זחאלקה: אחרי הסכמי אוסלו ממשלת רבין בנתה יותר מממשלת נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: הרבה יותר.

ג'מאל זחאלקה: היה הסכם אוסלו, וישראל חתמה על הסכם רשמי בין-לאומי – זה לא הצהרה, זה לא הבטחה, אלא הסכם בחסות מעצמות בין-לאומיות: ארצות-הברית, האו"ם, רוסיה, האיחוד האירופי; חתמו על הסכם אוסלו בטקס גדול וחגיגי, וישראל הבטיחה לא לשנות את המצב הקיים בגדה המערבית וברצועת-עזה.

ג'מאל זחאלקה: ובנו.

ג'מאל זחאלקה: מאז אנאפוליס, גברתי היושבת-ראש, וההבטחה החגיגית של אהוד אולמרט בפני כל באי עולם בטלוויזיה, בנאומים ובנוכחות 40 מדינות הוא אמר: אנחנו נקפיא בנייה בהתנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: ומה היה?

ג'מאל זחאלקה: דוח שפורסם לפני ימים מספר אומר שהבנייה בהתנחלויות אחרי אנאפוליס היא חסרת תקדים; אלפי התנחלויות נבנו.

ג'מאל זחאלקה: כשמבטיחים הקפאה משתוללים בבנייה בהתנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: להגיד שראש ממשלה משקר לדעת הקהל הבין-לאומית ומשקר לכולם, זאת לא האשמה נגד מר אולמרט, כי כולם עשו את זה לפניו, וכולם עושים את זה.

ג'מאל זחאלקה: חשוב שכולם ידעו שאחרי אנאפוליס – ויש תהליך של שלום, ויש משא-ומתן – משתמשים בזה כדי להרחיב התנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: מבטיחים להקפיא, ובונים יותר.

דוד רותם: מי הבטיח להקפיא?

ג'מאל זחאלקה: אולמרט באנאפוליס.

ג'מאל זחאלקה: בטח.

ג'מאל זחאלקה: האשליה השנייה היא, שהימין הוא שבונה התנחלויות ומה שקרוי "שמאל", כלומר ממשלות של מפלגת העבודה – הימין בונה, והשמאל או מה שקרוי "שמאל" – "שמאל" זאת מלה גדולה לומר עליהם; מפלגת העבודה מקפיאה ומונעת התנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: מחקר שנעשה לאחרונה מסכם בשורה התחתונה שבחשבון סופי השמאל יותר טוב למתנחלים ולהתנחלויות מאשר הימין.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם נביא בחשבון כל מה שבנו ממשלות הימין ומה שפינו ממשלות הימין, והשמאל, כמובן, לא פינה שום דבר – או מה שקרוי "שמאל", אני כל פעם צריך להגיד את זה כדי שאף אחד לא יחשוד שמדובר בשמאל; מה שמפלגת העבודה או ממשלות העבודה בנו לעומת מה שבנו ממשלות הליכוד, יוצא שממשלות העבודה בנו הרבה יותר התנחלויות אם אתה מביא בחשבון את מה שפינו – – –

דוד רותם: כי הם ציונים, הם מבינים שארץ-ישראל – – –

ג'מאל זחאלקה: הם הרבה יותר טובים – – –

קולט אביטל: אתה רוצה להצטרף.

ג'מאל זחאלקה: אני מצטט דוח, גברתי היושבת-ראש.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש ממך שלא להרים גבה, אני יכול לתת לך את הדוח.

ג'מאל זחאלקה: יש דוח מפורט שמראה שממשלות מפלגת העבודה יותר טובות למתנחלים – –

אסתרינה טרטמן: כל הכבוד להם.

ג'מאל זחאלקה: – – כי הן מפזרות חיוכים בעולם, אין עליהן לחץ בין-לאומי והן ממשיכות לבנות.

ג'מאל זחאלקה: ממשלות ימין, יש עליהן יותר לחץ בין-לאומי, אז הן מקפיאות ובונות מאחזים וכל מיני דברים כאלה.

ג'מאל זחאלקה: כשנשאלה השאלה של חוקיות, בעינינו, כל ההתנחלויות הן בלתי חוקיות.

ג'מאל זחאלקה: כולן, ללא יוצא מן הכלל.

ג'מאל זחאלקה: מה שקובע בשטחים הכבושים זה לא החוק הישראלי.

ג'מאל זחאלקה: אף גורם בעולם, אף מוסד בין-לאומי, אף מדינה לא מכירה בחלותו של החוק הישראלי בשטחים הכבושים.

ג'מאל זחאלקה: מה שקובע בשטחים הכבושים זה החוק הבין-לאומי, וישראל מפירה את החוק הבין-לאומי.

ג'מאל זחאלקה: היות שבפני החוק הבין-לאומי עומדות יחידות שהן מדינות, כמו שבחוק של מדינה עומדות יחידות שהן אזרחים, ואם אזרח מפר חוק של מדינה, הוא עבריין, אז ממשלות ישראל הן עברייניות.

ג'מאל זחאלקה: כנראה, לא יהיה מנוס מלהטיל סנקציות על ממשלות ישראל כדי לרסן את הפשע של בניית ההתנחלויות שגוזלות קרקע מהפלסטינים, מונעות הגעה להסדר והופכות את חיי הפלסטינים לגיהינום.

ג'מאל זחאלקה: למה צריך יותר מ-700 מחסומים בגדה המערבית?

ג'מאל זחאלקה: כדי שירווח למתנחלים – –

דוד רותם: לא – – –

ג'מאל זחאלקה: – – כדי שלאדונים, לגזע העליון, יהיה טוב.

דוד רותם: לא, כדי שהמחבלים שלכם לא ייכנסו לארץ.

קולט אביטל: חבר הכנסת – – –

ג'מאל זחאלקה: כדי שלגזע העליון יהיה טוב.

קולט אביטל: חבר הכנסת רותם, אני מבקשת, זה מפריע.

קולט אביטל: כמה קריאות ביניים?

דוד רותם: גברתי – – – שאפשר לשמוע בבית הזה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, המשך הבנייה בהתנחלויות שממשלת ישראל הבטיחה להפסיק – עלה השר ואמר: אנחנו ממשיכים.

ג'מאל זחאלקה: יש לזה שם עכשיו: עיבוי, גידול טבעי, מאחזים בלתי מורשים שצריך לבדוק את מעמדם; מכבסת מלים כדי לרחוץ את השרץ שנקרא "בניית התנחלויות" על חשבונו של העם הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: זה דבר מסוכן ביותר.

ג'מאל זחאלקה: ההתנחלויות הן התנחלויות של דמים, כי הן אחת הסיבות המרכזיות להמשך שפיכות הדמים.

ג'מאל זחאלקה: הן הופכות את חיי הפלסטינים לגיהינום, מצד אחד, ומונעות הגעה להסדר שלום או הסדר כלשהו בעתיד בין הפלסטינים לבין מדינת ישראל, מצד שני.

ג'מאל זחאלקה: לכן אנחנו מביעים אי-אמון בממשלת ישראל שהיא בעצם עבריינית כלפי החוק הבין-לאומי.

שמואל הלפרט: – – –

ג'מאל זחאלקה: אנחנו האנשים שמגינים על החוק הבין-לאומי ועל הצדק, ממשלת ישראל היא העבריינית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני קוראת לשר רפי איתן להשיב על הצעת האי-האמון בשם הממשלה.

שמואל הלפרט: זחאלקה, לפני ההתנחלויות היה שלום כאן באזור?

ג'מאל זחאלקה: – – –

שמואל הלפרט: לא, אני שואל אותך – – –

דוד רותם: – – –

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני אענה בקיצור, אני לא אכנס לפולמוס מה האחריות הפלסטינית בנושא או מה האחריות שלנו.

רפי איתן: אני אגיד רק כמה מלים.

רפי איתן: הבנייה בהר-חומה ובפסגת-זאב נעשית בתוקף היותן חלקים – שכונות – של ירושלים, ואישור הבנייה ניתן מעיריית ירושלים.

רפי איתן: עיריית ירושלים היא שאישרה הבוקר בניית 600 יחידות דיור בפסגת-זאב.

רפי איתן: זאת זכותה, והמערכת הזאת, של שכונות ירושלים, הוכרה גם באופן בין-לאומי.

רפי איתן: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח הדקדקני, אבל זאת ירושלים, וזכותה של ירושלים לבנות בתוכה.

רפי איתן: הבנייה בגבעת-זאב אושרה כבר בשנת 2000, ולמעשה הבנייה – התשתית כבר הוקמה בין 2000 ל-2001, אבל מסיבות כאלה ואחרות – ואחת הסיבות היא האינתיפאדה – הבנייה נפסקה – – –

ג'מאל זחאלקה: – – –

רפי איתן: כרגע זה לא אישור חדש, אלא אישור בדיעבד להמשיך את הבנייה בגבעת-זאב.

ג'מאל זחאלקה: מה שאתה אומר זה שכדי להפסיק את ההתנחלויות אתה ממליץ על אינתיפאדה.

ג'מאל זחאלקה: בשביל לבנות אתה ממליץ על משא-ומתן – זה מה שאתה אומר.

רפי איתן: חבר הכנסת, אני לא רוצה להיכנס כרגע לוויכוח פוליטי על השאלה מדוע ישראל חייבת לבנות בגבעת-זאב ולמה היא חייבת שגבעת-זאב תיבנה – דווקא מאותן סיבות שמנית לפני כמה דקות.

רפי איתן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לדיון משולב.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, מטעם הליכוד, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, בבקשה.

קולט אביטל: שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, הלוואי שהייתי מאמין לאי-אמון שהציג כאן חבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה הייתי אז פשוט אומר תודה רבה ויורד מהדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לצערי הרב, מה לעשות, יש עובדות בשטח, והעובדות בשטח הן שונות.

יולי יואל אדלשטיין: העובדות בשטח, גברתי היושבת-ראש, הן שמה שעד לפני כמה ימים היה נחלת השמאל הקיצוני ביותר – אפילו לא כולם ב"שלום עכשיו" היו תומכים ברעיונות מסוג זה – היום ממלאת-מקום ראש הממשלה ושרת החוץ של מדינת ישראל, הגברת ציפי לבני, מציגה כרעיון לגיטימי ורעיון שלה, ואני מתכוון למה שמכונה בסלנג העממי "חוק פינוי-פיצוי לתושבי יהודה ושומרון".

יולי יואל אדלשטיין: היום זה כבר לגיטימי.

יולי יואל אדלשטיין: עד לפני כמה שבועות זה היה הזוי לגמרי.

יולי יואל אדלשטיין: היום ממלאת-מקום ראש הממשלה אומרת: כן, צריך לעזור, צריך לבצע, צריך לשקול את זה ברצינות, ועמיתה חיים רמון מסתובב בכל מקום ומשווק את הרעיון הזה.

קולט אביטל: אותי זה משמח.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתאר לעצמי, אבל זאת בדיוק השאלה שלי תמיד, גברתי היושבת-ראש: למה את הרעיונות האלה לא מציגים לפני הבחירות?

קולט אביטל: חבר הכנסת אדלשטיין, דווקא הצגנו.

יולי יואל אדלשטיין: יש אדם ראוי, יוסי ביילין – בבחירות האחרונות הוא היה בראש מפלגת מרצ; הוא בא עם רעיונות מסוימים, קיבל חמישה מנדטים, ואני זוכר שגם אבו וילן, מסכן, מקום מספר חמש – התנדנד.

יולי יואל אדלשטיין: אז למה תמיד צריך לצאת לבחירות עם הצהרה אחת ולאחר הבחירות פתאום לגלות רעיונות של מישהו אחר?

יולי יואל אדלשטיין: העובדות בשטח הן שאפילו מה שמכונה E1 – מטה המשטרה, משטרת ש"י – אתמול אנחנו שומעים בחדשות שפתיחת המטה נדחית מסיבות אלה ואחרות, ביורוקרטיה, אתם יודעים, אבל לא פותחים, אולי משום שקונדוליסה רייס נמצאת באזור.

יולי יואל אדלשטיין: העובדות בשטח – וכאן יש לי בשורה, שאומנם יש תוכניות בנייה גרנדיוזיות ביהודה ושומרון.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו כמעט עיר חדשה ביהודה ושומרון.

יולי יואל אדלשטיין: כן, שר הביטחון ברק מאשר את העיר הזאת, אני עוד לא יודע איך יקראו לה, אבל היא תהיה ליד רמאללה, והיא מיועדת לפלסטינים.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה יש צפיפות אוכלוסין גדולה, ואישרו למסכנים בגלל הגידול הטבעי.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שלא צריך להציג הצעות אי-אמון בימים אלה; צריך לקחת את העיתונים, לראות את הכותרות ולהחליט: או שאנחנו רוצים לחיות בחלם, ואז באמת לא צריך אי-אמון וכנראה גם לא את העיתונים, או שאנחנו צריכים לשלוח את הממשלה הזאת הביתה לפני שיהפכו את מדינת ישראל בשנת ה-60 לקיומה לחלם חדשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: ועד שיגיע הדובר הבא אני רוצה רק להגיד לך שהחוק הזה היה חלק ממסע הבחירות של מפלגת העבודה ונכנס למצע שלה.

קולט אביטל: הדובר הבא – חבר הכנסת נסים זאב, שלוש דקות, ואחריו – חבר הכנסת ישראל חסון.

יולי יואל אדלשטיין: לא ידעתי שציפי לבני היא חלק ממפלגת העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: פעם היא התחזתה להיות מהליכוד.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, צריך להבהיר שראש הממשלה מחויב קודם כול לעם ישראל, וזכות הציבור לדעת באיזה שלב המשא-ומתן נמצא בכל שבוע, בכל יום ובכל שעה.

אריה אלדד: כל מי שרוצה יודע.

נסים זאב: אנחנו לא יודעים.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים להיות מופתעים, וצריך להבין בדיוק מי מוביל את המשא-ומתן, ציפי, רמון, ברק או ראש הממשלה – או כולם יחד.

נסים זאב: אני יודע שראש הממשלה היום כל כך רוצה שלום, הוא מסומם לשלום – הוא יעשה הכול כדי שיהיה שלום, אבל צריך להבין שאין פרטנר לשלום.

נסים זאב: צריך להבין שהמצב הוא כזה שגם הפלסטינים וגם ארה"ב יודעים שאבו מאזן הוא חסר בסיס, אין לו שום לגיטימיות לדבר בשם העם הפלסטיני.

נסים זאב: הפלסטינים כבר בחרו ב"חמאס", המשא-ומתן הוא רק אחיזת עיניים, עשיית גלים כדי ליצור מצג כאילו אבו מאזן הוא רלוונטי מבחינה פוליטית.

נסים זאב: אין לו מה לתת למדינת ישראל.

נסים זאב: הוא יכול להבטיח הבטחות, אבל גדודי המתאבדים רק ממשיכים לגדול וטווחי ה"קסאמים" הולכים ומתארכים.

נסים זאב: בציר פילדלפי רכבת השדים של העברת נשק ואמצעי לחימה הולכת ותופסת תאוצה גוברת מיום ליום, ויש הבנות בין אירן ובין ה"חמאס" וה"חיזבאללה".

נסים זאב: גם אם ראש הממשלה רוצה לחתום בראשי תיבות, או בסופי תיבות, או באיזה רמז – אין לו מנדט לחתום; אין לו מנדט – – –

ראובן ריבלין: האם אתה מצטרף לאי-אמון?

נסים זאב: אני אומר שאין לו מנדט כי אין לו ממשלה שתאשר זאת.

נסים זאב: הממשלה חושבת אחרת ממנו.

נסים זאב: יש לו מנדט לדבר – לדבר יש לו מנדט.

ראובן ריבלין: אתה כבר ותיק, אתה יודע שכשמדברים, אחר כך זה מחייב את כולנו – הדיבורים.

ראובן ריבלין: זאת נקודת המוצא הבאה – – –

נסים זאב: מזה אני חושש.

נסים זאב: נכון.

ראובן ריבלין: אז למה אתה לא עוצר את זה?

נסים זאב: אני חושש מזה, ואני אומר שאנחנו חייבים לעשות הכול כדי לקבל אינפורמציה מדויקת מראש הממשלה – – –

ראובן ריבלין: כל יום שרת החוץ אומרת לך.

נסים זאב: לפי האינפורמציה שיש בידי כרגע ראש הממשלה לא התקדם, ואולי זה לצערו – – –

ראובן ריבלין: שרת החוץ אומרת לך כל בוקר – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, אנא ממך.

נסים זאב: מה שחשוב להבין הוא מדוע ראש הממשלה לא מדבר על גבולות בני הגנה.

נסים זאב: הלוא בוש הבטיח, הלוא אריק שרון נפנף בנייר שבוש הבטיח לו ב-2004, ואמר: יש לי שתי הבטחות; הבטחה אחת היא בנושא של גבולות בני הגנה וכל הנושא של גושי ההתיישבות – זוהי עובדה.

נסים זאב: אז למה אנחנו צריכים היום בכלל לדבר על ביתר-עילית, אם כן בונים שם או לא בונים?

נסים זאב: הלוא מדובר בחלק מגושי ההתיישבות של מדינת ישראל, שעליהם יש קונסנזוס, עליהם יש הסכמה.

נסים זאב: ברור שאם ישראל לא תשלוט בקו ההגנה היא לא תוכל להגן על עצמה.

נסים זאב: גם המנוח רבין וגם אריק שרון אמרו בזמנו שגם אם ישראל תעשה ויתורים טריטוריאליים בעתיד, יהא עליה לשמר בידה את יכולתה להגן על עצמה.

נסים זאב: עוד ב-1974 ערכה המכללה לפיקוד ומטה של ארצות-הברית מחקר והגיעה למסקנה שמדינת ישראל, כדי להגן על עצמה, חייבת להחזיק בשטחים ששולטים ביהודה ושומרון.

נסים זאב: לכן אני מצפה מראש הממשלה שיהיה גלוי לפחות כלפי הממשלה שלו.

נסים זאב: ודאי שכל דבר יבוא בסוף לאישור הכנסת, ולכן הוא לא יכול להמשיך להשלות את העם כאילו יש פה משא-ומתן.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת ישראל חסון, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

ישראל חסון: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון של ישראל ביתנו מדברת על הבנייה הבלתי-חוקית, ואני לא כל כך רוצה להתייחס לבנייה הבלתי-חוקית כפי שהייתי רוצה להתייחס לכמה אירועים שקרו במדינת ישראל בחודש האחרון ואולי משקפים מדיניות כזאת או אחרת.

ישראל חסון: אני רוצה להתחיל בכך שלפני כחודש נהרג בכיסופים גשש בדואי.

ישראל חסון: אני חושב שאין איש מיושבי הבית הזה שיודע מה שמו של הגשש הבדואי הזה.

ישראל חסון: אין איש שיודע אם נפתחה סוכת אבלים ואין איש שיודע היכן הוא נקבר ואם מישהו הספיד אותו או התפלל בעבורו.

קולט אביטל: דומני שמשפחתו ביקשה להישאר בעילום שם.

ישראל חסון: נכון.

ישראל חסון: בטוחני, גברתי היושבת בראש, שאת גם מבינה למה.

ישראל חסון: לעומת זאת, במקביל, באותו שבוע, בבירת ישראל, לרוצח ב"מרכז הרב" פתחו סוכת אבלים, תלו דגלי "חמאס", ולמדינת ישראל לקח שלושה-ארבעה ימים להגיב.

ישראל חסון: אני ממשיך הלאה ואני מגיע לפקיעין.

ישראל חסון: אני רואה שזורקים שם רימונים, שורפים בתים, ולפני כשבוע וחצי שרפו את רכבו של דרוזי שהציל שוטרת.

ישראל חסון: הפורעים לא נעצרו עד היום – שלא תהיה טעות לאף אחד מיושבי הבית.

ישראל חסון: הדבר היחיד שעשתה מדינת ישראל הוא לנזוף במפקד המחוז הצפוני.

ישראל חסון: אני ממשיך הלאה – היועץ המיוחד של יאסר ערפאת בתקופת האינתיפאדה, שעמד עם משלחת של ילדים כשברקע שרו את "מיליון שהידים צועדים לירושלים", הוא חבר הכנסת טיבי, סגן יושבת-ראש הכנסת.

ישראל חסון: הוא וחברי חברי הכנסת המכובדים, אזרחי מדינת ישראל הערבים, מתנגדים לשירות האזרחי התנגדות נחרצת ומשמיעים בתוך כך קריאות מסיתות.

ישראל חסון: מדינת ישראל – כנסת ישראל – מחליטה – באותה עת שבה הנבחרים הללו מתנגדים אפילו לשירות אזרחי – להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לחקר אפליית אזרחי מדינת ישראל הערבים, וממנה ובוחרת לתפקיד היושב-ראש שלה את אותו יועץ.

קולט אביטל: זה מרתק, אבל אתה צריך לסיים.

ישראל חסון: אני ממשיך הלאה – 78,000 תלונות או תיקים נגד בנייה בלתי חוקית, והרוב המכריע במגזר הערבי.

ישראל חסון: יש החלטה פנימית שלפיה עד שלא ייגמר המהלך של הוועדה הבין-משרדית עם הבדואים לא תהיה אכיפה, אבל היועץ המשפטי לממשלה מורה – דורש לאכוף באופן מיידי את אי-קיום המכרזים בהתיישבות הבודדים בנגב.

ישראל חסון: גברתי היושבת בראש, אני יכול לתת לך עוד ארבע-חמש דוגמאות רק מהחודש האחרון.

ישראל חסון: כשאנחנו מסתכלים על התהליך הזה בלי קשר לפוליטיקה – לאיזו תנועה אתה שייך וכן הלאה – אנחנו שואלים: לאן אנחנו מובילים?

ישראל חסון: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת אלחנן גלזר.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, ההיסטוריה מכירה שלושה דגמים לפחות שבהם ידעו הגויים לטפל בהתיישבות יהודית.

אריה אלדד: הכרנו את דגם הגירוש – גירוש ספרד, גירוש פורטוגל והגירוש מיורק באנגליה.

אריה אלדד: הכרנו את הדגם של רוסיה הצארית – תחום המושב: איפה מותר ליהודים לשבת ואיפה אסור להם – רק כאן, בעיירה, כן; במוסקבה לא.

אריה אלדד: הכרנו את הדגם של ממשלת המנדט הבריטית – הספר הלבן או הספרים הלבנים הבריטיים: איסור קניית אדמות, איסור בנייה, מכסות עלייה.

אריה אלדד: ממשלת ישראל היום, הזכאית אולי לתואר הממשלה הפוסט-ציונית הראשונה בישראל, מאחדת את שלושת המודלים הללו.

אריה אלדד: היא באה בנעליה של הממשלה הקודמת, שגירשה יהודים מצפון השומרון ומחבל-עזה, ומאמצת את השיטה כמדיניות; היא גוזרת גזירות תחום מושב – איפה מותר לשבת ואיפה אסור לשבת, והכריזה על אזורים שמבחינתה אסור ליהודים לשבת בהם – יודנריין; היא מטילה את גזירות הספר הלבן מחדש ואומרת: אסור לבנות, אסור להתיישב.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, עוד מעט נציין 60 שנה לקום המדינה.

אריה אלדד: אבא שלי, כשהוא נלחם בבריטים, רצה לגרש אותם מכאן, כי הם היו שלטון זר, אבל הוא היה מהפורשים; הוא היה קיצוני.

אריה אלדד: מה אמר אז היישוב המאורגן – הממסד?

אריה אלדד: הסוכנות?

אריה אלדד: "ההגנה"?

אריה אלדד: הם תבעו מהבריטים להיות נאמנים להתחייבות של ממשלת בריטניה לכתב המנדט.

אריה אלדד: ומה אמר כתב המנדט על ארץ-ישראל?

אריה אלדד: בריטניה קיבלה על עצמה להחיל התיישבות יהודית צפופה בארץ-ישראל.

אריה אלדד: זאת לשון הטקסט: "התיישבות יהודית צפופה".

אריה אלדד: ממשלת ישראל הראשונה, כשקמה בעקבות הכרזת המדינה, קבעה שהיא נכנסת בנעליו של המנדט הבריטי.

ראובן ריבלין: כנסת ישראל קבעה שהממשלה נכנסת בנעלי הנציב העליון.

אריה אלדד: ואם היא נכנסה בנעליו אנחנו יכולים היום לבוא ולתבוע מממשלת ישראל לפחות לא את מה שהפורשים דרשו, אלא את מה שהיישוב המאורגן דרש מממשלת בריטניה: להחיל התיישבות יהודית צפופה בארץ-ישראל, כי היא, לפחות לדעת רוב החברים בבית הזה, הבית הלאומי של העם היהודי.

אבשלום וילן: למה היישוב לא התיישב כמעט ביהודה ושומרון?

אריה אלדד: זכינו ש-300,000 כבר התיישבו, ובעזרת השם נזכה בקרוב לעוד חצי מיליון, ונפתרה הבעיה.

אבשלום וילן: שאלתי עד 1948.

אריה אלדד: כי הגויים הרגו שישה מיליונים מהפוטנציאל של המתיישבים ואחרים, ומתוך קוצר ראייה רבים העדיפו ללכת לאמריקה, אבל בגלל זה אנחנו ציונים; אנחנו תובעים התיישבות יהודית צפופה בארץ-ישראל.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלחנן גלזר, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ.

אלחנן גלזר: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כמדי יום שני אנו מתייצבים כאן להדוף הצעות אי-אמון.

אלחנן גלזר: ההצעות היום באות כמדומני מכל סיעות האופוזיציה, מלבד מרצ.

אלחנן גלזר: מבול של הצעות האי-אמון וגם המגוון של העילות להפלת הממשלה, מעניין ורב סתירות.

אלחנן גלזר: ובכן, יהדות התורה, האיחוד הלאומי והמפד"ל מוחות, למשל, על הקפאת הבנייה בביתר-עילית, ואילו בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש הגישו בעצם את אותה הצעת אי-אמון, רק להיפך: הן מוחות על המשך הבנייה בהתנחלויות, כלומר גם בביתר-עילית.

אלחנן גלזר: אז איפה בכל זאת מסתתרת האמת?

אלחנן גלזר: כרגיל, כנראה איפה שהוא באמצע.

אלחנן גלזר: גם מוסיפים לבנות, וגם יש איזו מראית עין של הקפאה מדי פעם כדי שלא להכעיס את הממשל האמריקני.

אלחנן גלזר: ומעניין לעניין באותו עניין, בעצם ישראל ביתנו הגישה הצעת אי-אמון בשל הבנייה הבלתי-חוקית בתחומי מדינת ישראל.

אלחנן גלזר: אני מניח שהכוונה היא ליישובים הערביים.

אלחנן גלזר: זה קצת משעשע מכיוון שחבר הכנסת הערבים הגישו הצעת אי-אמון בשל הבנייה הבלתי-חוקית לדבריהם בהתנחלויות.

אלחנן גלזר: אגב, גם החוק הבין-לאומי גורס לאי-חוקיות של בנייה זו.

אלחנן גלזר: בקיצור, כולם גרים בבית זכוכית, ובכל זאת משליכים אבנים.

אלחנן גלזר: לסיכום, הצעות האי-אמון מקזזות האחת את רעותה כפי שראיתם.

אלחנן גלזר: אני מציע אפוא לדחותן.

אלחנן גלזר: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני אתרכז בדברי בביתר בלבד, אבל אני רואה את זה כדגם למקומות נוספים ביהודה ושומרון.

אברהם רביץ: אני באמת רוצה לשאול כמה שאלות.

אברהם רביץ: ראשית כול, אני אשאל את אמריקה מכיוון שהיא שולטת כאן היום, מה מתכוונת הגברת רייס לעשות עם 40,000 יהודים שגרים בביתר?

אברהם רביץ: הם גרים שם, קרוב ל-40,000 איש, אשה, נער, טף וזקנים.

אברהם רביץ: בוודאי, הרי 40,000 איש – לא תהיה שום תוכנית הזויה כזאת או אחרת שתפנה אותם; הם שם.

אברהם רביץ: אני שואל גם את ממשלת ישראל, מה ממשלת ישראל מתכוונת לעשות עם 40,000 איש שהלכו לשם לפי הוראת הממשלה, בפקודת הממשלה, בסבסוד הממשלה, והעבירו אותם לשם גם עם מחשבה לפנות את ירושלים מריבוי של יהודים חרדים – אני אומר את זה, ואני מאמין בכך.

אברהם רביץ: והלכו לשם, לבנות את ביתם, לבד, כדי שלא להפריע וכדי שלא להיות מופרעים.

אברהם רביץ: גרים שם כ-40,000 איש, כן ירבו.

אברהם רביץ: מה מתכוונים לעשות?

אברהם רביץ: פינוי?

אברהם רביץ: פיצוי-פינוי ל-40,000 איש?

אברהם רביץ: אתם יודעים לפנות 8,000 איש?

אברהם רביץ: אתם יודעים לתת להם בתים אלטרנטיביים?

אברהם רביץ: ניסיתם את זה כבר?

אברהם רביץ: הרי פיניתם 8,000 איש.

אברהם רביץ: אין לכם כסף, זו מדינה ענייה.

אברהם רביץ: בעמל, הפרוטות האחרונות של המשפחות המסכנות האלה, העניים בישראל, באו אל הרווחה, נושמים עמוק בעיר יפהפייה בישראל.

אברהם רביץ: אז מה אתם מתכוונים לעשות?

אברהם רביץ: אכן, יהיו שם.

אברהם רביץ: אני שואל את ממשלת ישראל, אם אכן באמת יש לכם איזו תוכנית, מדוע אתם לא מתחילים לבצע אותה?

אברהם רביץ: מדוע בשום מקום במדינת ישראל לא נותנים תשובה לעשרות אלפי אנשים מן המגזר הזה שלא רוצים להפריע לאחרים, שלא רוצים לרדת לחייהם של אחרים, אבל רוצים את הפינה שלהם?

אברהם רביץ: למה לא עושים שום דבר בנדון הזה?

אברהם רביץ: ועל הנה ייווספו עוד 40,000 איש תושבי ביתר, השתגעתם?

אברהם רביץ: הרי ביתר תישאר במקום, אני לא רוצה להגיד קום תקום.

אברהם רביץ: היא אכן קמה.

אברהם רביץ: היא תהיה שם, אז מה כבר הנפקא מינה אם באותו מקום?

אברהם רביץ: אני גם לא מבין את חברינו חברי הכנסת הערבים, מה זה מפריע להם שיגורו שם עוד 8,000 איש?

קולט אביטל: נא לסיים.

אברהם רביץ: אני מסיים בתמיהה גדולה מאוד.

אברהם רביץ: לא הולך לקרות שום דבר מהסוג הזה.

אברהם רביץ: הם יגורו שם, וירבו, וזאת תהיה עיר גדולה בישראל עם עוד ערים אחרות.

אברהם רביץ: בסוף אני רק שואל שאלה פוליטית: הרי אתם כל הזמן מסתמכים על המכתב הידוע של בוש; לכן אתם קיבלתם את מפת הדרכים – בגלל המכתב הזה.

אברהם רביץ: למה אתם לא אומרים את זה בריש גלי, כאשר מגיעה לכאן הגברת רייס?

אברהם רביץ: אני אומר לכם, אפשר להשתגע מהמהלכים שקורים כאן.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, שלוש הצעות אי-אמון הפעם מתמקדות בבנייה בשטחים, בהקפאה.

אבשלום וילן: דיבר פה חבר הכנסת רביץ בהתרגשות רבה על ביתר-עילית.

אבשלום וילן: חבר הכנסת רביץ, הייתי בן 20 וכמה – – –

אברהם רביץ: פינוי-פיצוי, יש לך כסף בשבילם?

אבשלום וילן: תיכף אני אענה לך.

אבשלום וילן: הייתי ילד בן 20 וכמה כשעמדתי עם שלטים עם כמה מחברי כאשר דוד לוי, שר השיכון, בא להניח את אבן הפינה לביתר-עילית.

אבשלום וילן: ואם לא הבנת אז שכל הנושא הזה בשגיאה היסטורית יסודו, אל תעמוד פה מעל דוכן הכנסת כרגע ותזיל דמעה.

אבשלום וילן: לאחר שתמכת בשגיאה ההיסטורית הזאת, ולאחר שמשאבי המדינה הלכו למקום שאסור היה ללכת אליו, וכל ילד בן 20, עם טיפה מחשבה קדימה, ידע שבבוא היום, בין הירדן לים יהיו יותר פלסטינים מיהודים, ואם לא נגיע לפתרון פוליטי שיבוסס על גבולות 67', הבית השלישי בסכנה.

אבשלום וילן: ולא יעזרו תפילות, ולא יעזרו נסי נסים, ולא יעזור דבר.

אבשלום וילן: לא היה לך האומץ אז.

אבשלום וילן: אמרת – רצו לגלגל מירושלים.

אבשלום וילן: חלק מחבריך מבינים זאת היטב, והיה להם האומץ להגיד נגד מחול השדים של מולך השטחים.

אבשלום וילן: אתה היית שותף למחול, והיום אתה עומד פה ומשתף אותנו בקשיים האמיתיים שלך.

אבשלום וילן: אז אני מציע לך שאת חשבון הנפש – – –

אברהם רביץ: – – –

אבשלום וילן: חבר הכנסת רביץ, חשבון הנפש מתחיל מבית.

אבשלום וילן: עכשיו אין לי כסף לפינוי-פיצוי לביתר.

אבשלום וילן: אבל אתה קבעת עובדה פוליטית – ממשלות ישראל בתמיכתכם – בגלל ביתר-עילית, ובגלל מתתיהו, מודיעין-עילית.

אבשלום וילן: בסופו של יום, בהסדר הקבע את הערים האלה ניאלץ לחבר לתוך מדינת ישראל, ולשלם באחד על אחד, דונם תמורת דונם, למדינה הפלסטינית, כי אחרת לא יהיה הסדר.

ישראל חסון: אבו, מה – – –

אבשלום וילן: זה כואב, זה בצער.

אבשלום וילן: אבל זה המחיר של קוצר הראות המדיני.

אבשלום וילן: מי שחושב שאפשר יהיה לאכול את העוגה ולהחזיק אותה שלמה לאורך זמן – – –

ראובן ריבלין: לו חשבו אבות הציונות אז כמו שאתה חושב היום לא היתה קמה נגבה.

אבשלום וילן: לא רק שזה לא נכון, אבות הציונות לא במקרה לא הלכו להתיישב – – –

ראובן ריבלין: נגבה לא היתה קמה – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, מה קרה?

קולט אביטל: אין לך רשות דיבור.

קולט אביטל: כמה פעמים אני צריכה להעיר?

אבשלום וילן: אבות הציונות הלכו לנגבה ולחניתה, ולא הלכו להקים אלוני-מורה, ולא זבחו וסגדו למולך השטחים, אלא הלכו לאזורים שבהם אפשר היה להקים רצף יהודי.

קריאות: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת חסון.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, אני מבקשת ממך, לא נעים לי לקרוא לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת חסון, אני קוראת לך לסדר בפעם הראשונה.

אריה אלדד: אתה לא יודע היסטוריה.

אבשלום וילן: אם אנחנו פותחים את הוויכוח ההיסטורי, הרי אילו היינו ממשיכים בכיוון שהנחה את הציונות מסוף המאה ה-19 ועד 1977, פניה של ישראל, חבר הכנסת ריבלין, היו שונים לחלוטין.

אבשלום וילן: במקום מצעד האיוולת של 144 ההתנחלויות שהקמתם במולך השטחים, הגליל היה מיושב, הנגב היה מלא, וכל פנינו היו נראים אחרים.

אבשלום וילן: זה כמעט מאוחר, אבל עדיין לא.

אבשלום וילן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, סיעת ישראל ביתנו העלתה כאן הצעת אי-אמון בממשלה בעניין יישום הפיקוח על הבנייה וביצוע הריסות בנייה.

חנא סוייד: רק לפני כמה חודשים הוזמנתי כמה פעמים על-ידי חברים מאותה סיעה, שהביאו לכאן בעלי אולמי חתונות ורצו לעשות מעשה ולהלבין את כל האולמות האלה.

חנא סוייד: אני חושב שזאת צביעות.

חנא סוייד: אחר כך כמובן הגיעו למסקנה שזה יותר מדי אפור או מתקרב לשחור וירדו מההצעה הזאת או מהניסיון הזה.

חנא סוייד: לכן אני חושב שזאת צביעות.

חנא סוייד: דיבר כאן שר הפנים על התופעה ואמר שיש 112 אולמות חתונות במדינת ישראל, וכל אחד מהאולמות האלה שקול ל-100 בתים.

חנא סוייד: אנחנו מדברים על כ-10,000 בתים בהיקף של הבנייה והפיתוח שלהם, וכולם במגזר היהודי, דרך אגב.

חנא סוייד: חבר הכנסת אלדד דיבר כאן על שיטות שננקטו נגד היהודים במהלך ההיסטוריה.

חנא סוייד: הוא דיבר על גירוש, על תחום המושב ועל הספר הלבן.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד שממשלות ישראל נקטו את אותם טיפוסים של מדיניות כלפי האוכלוסייה הערבית והפלסטינית: גירוש – יש; תחומי בנייה – כמובן, בניית יישובים קהילתיים וכל הטקטיקות האלה הן מאוד ידועות; והספר הלבן – הדיבור על הדמוגרפיה, הרצון להיפטר מהערבים.

חנא סוייד: אנחנו רואים שהאוכלוסייה הערבית בישראל, גם בתחום הזה, של הבנייה, סבלה די והותר.

חנא סוייד: לאחרונה התפרסם שיש כוונה, ואפילו הוחל ברישום נכסים ברובע היהודי בירושלים על שמות המתיישבים שם.

חנא סוייד: הרי ידוע שלפי החוק הבין-לאומי הרובע היהודי במזרח-ירושלים הוא התנחלות לכל דבר, ואני חושב שמנסים לאכול כאן את פירות הכיבוש.

חנא סוייד: הפתרון של עניין ירושלים לא היה ולא יהיה ולא יתבצע בלשכת רישום המקרקעין של ירושלים.

חנא סוייד: זה מעשה, כפי שאמרתי, שהוא תולדה ותוצאה של כיבוש, ופתרון הבעיה הוא לא בלשכת רישום המקרקעין.

חנא סוייד: הפתרון של העניין הזה הוא במשא-ומתן.

גדעון סער: מה זה קשור לנכסים של אנשים?

חנא סוייד: זאת התנחלות.

גדעון סער: אלה נכסים של אנשים.

חנא סוייד: זאת התנחלות.

חנא סוייד: זה שטח כבוש.

חנא סוייד: אפילו הידידה המקורבת ביותר לישראל, ארצות-הברית, מחשיבה את השטח הזה כשטח כבוש.

חנא סוייד: לכן השטח הזה, הרובע הזה, הוא התנחלות לכל דבר.

חנא סוייד: כפי שאמרתי, פותרים את העניין הזה לא בלשכת רישום המקרקעין, אלא במשא-ומתן עם הצד הפלסטיני.

חנא סוייד: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

קולט אביטל: לאחר מכן נעבור להצבעה.

קולט אביטל: נא לצלצל.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, אני עליתי על הדוכן והעליתי את נושא ההתנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: התשובה של השר היתה שהתנחלויות הוקפאו בגלל האינתיפאדה, ועכשיו יש משא-ומתן, יש שקט, אפשר לבנות בשקט.

ג'מאל זחאלקה: אלה דברים חמורים ביותר.

ג'מאל זחאלקה: חשוב שמי שמנהל משא-ומתן מטעם העם הפלסטיני ידע זאת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאין טעם לנהל משא-ומתן עם ממשלת ישראל כל עוד הבנייה בהתנחלויות נמשכת.

ג'מאל זחאלקה: בשביל מה?

ג'מאל זחאלקה: אם ישראל קובעת חד-צדדית מה יהיה בשטחים הכבושים, אני חושב שאין טעם להמשיך את המשא-ומתן.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, בערוץ הכנסת התפרסם סקר שנאמר בו ש-75% מכלל הציבור בישראל תומכים בטרנספר של הציבור הערבי.

אריה אלדד: 80%.

ג'מאל זחאלקה: מעצם העלאת השאלה נודף ריח של גזענות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו היינו כאן עוד לפני שקמה מדינת ישראל; אנחנו לא מתאזרחים, אנחנו לא היגרנו, אנחנו בני הארץ, וכל ניסיון לעקור אותנו ולחזור על מה שהיה ב-1948 – אנחנו לא נרשה שזה יעבור בכל צורה שהיא.

ג'מאל זחאלקה: זה יביא לפיצוץ אזורי.

דוד רותם: מה תעשו?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נגן על עצמנו.

ג'מאל זחאלקה: זאת זכותנו.

ג'מאל זחאלקה: נגן על קיומנו.

ג'מאל זחאלקה: מי שרוצה לעקור אותנו מארצנו – זה לא יעבור.

ג'מאל זחאלקה: אני מבטיח לך שזה לא יעבור.

דוד רותם: אתם מאיימים.

ג'מאל זחאלקה: לא, מאיימים עלינו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו במצב של הגנה עצמית.

ג'מאל זחאלקה: מי שמאיים עלינו, מאיים לעקור אותנו מארצנו – זה לא יעבור בשקט.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו פשוט לא נרשה.

ג'מאל זחאלקה: לא נעלה על המשאיות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מוכנים למות ולא לעבור מארצנו.

ג'מאל זחאלקה: תרשום לפניך: אנחנו מוכנים למות, ולא נעבור מארצנו.

גדעון סער: עזמי בשארה ברח.

גדעון סער: עזמי בשארה ברח.

קולט אביטל: חבר הכנסת סער, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: מי שינסה לעקור אותנו מארצנו – רק כגוויות נעבור מארצנו.

משה כחלון: זה בארצנו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו קורבן, אבל קורבן שלא מוכן להשלים.

ג'מאל זחאלקה: כל הדיבורים האלה על טרנספר לא יעברו.

ג'מאל זחאלקה: על גופתנו המתה זה יעבור.

ג'מאל זחאלקה: כדאי שתרשמו את זה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, גם כל הדיבורים של שר הפנים על החמרה במדיניות הרס הבתים הם מסוכנים ביותר.

ג'מאל זחאלקה: הציבור הערבי אמר כמה פעמים: אנחנו מעוניינים לפתור את הבעיה הזאת, ויש דרכים לפתור אותה.

ג'מאל זחאלקה: אבל אם הממשלה תכפה עלינו עימות בנושא הזה, ותרצה להרוס את בתינו, גם אז אנחנו לא נשב בשקט ונסתכל.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא מעוניינים בעימות.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה היא שכופה עימות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יוחנן פלסנר, בבקשה.

דליה איציק: אדוני המזכיר, נא לצלצל.

יוחנן פלסנר: תודה רבה.

יוחנן פלסנר: גברתי היושבת-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, אני שומע ביקורת מטעם האופוזיציה על עצם קיום המשא-ומתן.

יוחנן פלסנר: אז מצד אחד אני מבין את האופוזיציה – אתם צריכים להציג איזו אלטרנטיבה, אז צריך לבקר.

יוחנן פלסנר: אבל אני מציע שתהיו גם הוגנים עם הציבור.

יוחנן פלסנר: כל ראש ממשלה היה מקיים היום משא-ומתן.

יוחנן פלסנר: אתם מעלים על הדעת אפשרות לומר: אנחנו, מדינת ישראל, לא מקיימת משא-ומתן?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: שרון לא קיים משא-ומתן.

יוחנן פלסנר: מדינת ישראל לא מדברת – שרון קיים משא-ומתן.

יוחנן פלסנר: למען האינטרס של מדינת ישראל אנחנו מקיימים את המשא-ומתן – –

גלעד ארדן: שרון לא קיים משא-ומתן – – –

יוחנן פלסנר: – – בהתאם לקווים אדומים גלויים, הכול בהתאם למה שהבטחנו לציבור.

יוחנן פלסנר: אבל מעבר למה שהבטחנו לציבור, זה בהתאם לעמדות של הרוב הגדול בציבור הישראלי, שתומך בהידברות, תומך במיצוי האופציה של פשרה.

יוחנן פלסנר: ומי שחושב שניתן יהיה לפתור את הבעיות של מדינת ישראל או לקדם את הפתרון, במעגל השני, במעגלי האיום השני והשלישי, ולהתעלם לחלוטין מהקשר שיש במעגל האיום הראשון, טועה ומטעה.

יוחנן פלסנר: מובן שאנחנו צריכים לחזק את הציר המתון במזרח התיכון והציר המתון בעולם על-ידי כך שאנחנו מראים נכונות לקיום משא-ומתן – לא הראינו נכונות להתפשר על עקרונות הליבה שלנו, אבל הראינו נכונות לדבר.

יוחנן פלסנר: אני חושב שעצם ההתנגדות למשא-ומתן היא לא הגונה ולא עניינית ומנוגדת לאינטרס שלנו.

יוחנן פלסנר: אבל אני רגוע, כי אני יודע שאם אתם הייתם היום בממשלה הייתם ממשיכים לקיים את המשא-ומתן.

יוחנן פלסנר: אז בואו נמקד – – –

גלעד ארדן: – – – כראש ממשלה, אריאל שרון לא קיים משא-ומתן עם ערפאת, כי זה ארגוני טרור, וגם לא עם אבו מאזן.

יוחנן פלסנר: עם ערפאת לא.

יוחנן פלסנר: נכון.

יוחנן פלסנר: לא עם ערפאת, אבל – לא דין אבו מאזן כדין ערפאת.

גלעד ארדן: – – –

יוחנן פלסנר: לא דין אבו מאזן כדין ערפאת.

יוחנן פלסנר: ערפאת הצדיק את ההחלטה הזאת, אבו מאזן זה מקרה אחר לגמרי.

יוחנן פלסנר: עכשיו אני רוצה להדגיש עוד היבט.

יוחנן פלסנר: למה חשוב לקיים משא-ומתן?

יוחנן פלסנר: עצם קיום המשא-ומתן משמר את רעיון שתי המדינות על סדר-היום הבין-לאומי.

דליה איציק: תמתין רגע.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת כהן, הינך מתכבד לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוד מעט עוברים להצבעה.

יוחנן פלסנר: למי אין אינטרס לשמר את רעיון שתי המדינות על סדר-היום הבין-לאומי?

יוחנן פלסנר: ל"חמאס" אין אינטרס כזה.

יוחנן פלסנר: הם ינסו לטרפד את קיום המשא-ומתן.

יוחנן פלסנר: לגורמים קיצוניים בקהילה הבין-לאומית, שבשם קידום זכויות האדם מקדמים את רעיון מדינת כל אזרחיה, להם אין אינטרס בפתרון שתי המדינות.

יוחנן פלסנר: לנו יש.

יוחנן פלסנר: למי שהוא ישראלי אמיתי, למי שהוא ציוני אמיתי, למי שחרד לגורל המדינה היהודית והדמוקרטית, יש אינטרס בשימור – – –

גלעד ארדן: – – –

יוחנן פלסנר: נכון, ולכן יש לך אינטרס בשימור רעיון שתי המדינות על סדר-היום הבין-לאומי.

יוחנן פלסנר: איך עושים את זה?

יוחנן פלסנר: על-ידי קיום משא-ומתן.

יוחנן פלסנר: האם אני אומר שבהכרח המשא-ומתן יביא לתוצאה של הסכם?

יוחנן פלסנר: לא.

יוחנן פלסנר: אבל אנחנו מדברים על הפתרון הזה, אנחנו בודקים את ההיתכנות שלו, אנחנו ממפים את האינטרסים שלנו ושל הצד השני ומנסים לחזק את הגורמים שיש לנו אינטרס המשותף אתם, לחזק את רעיון שתי המדינות ולא את רעיון המדינה האחת, שבהגדרה ובסופו של דבר, ובטווח הארוך, יוביל או חס וחלילה למדינת אפרטהייד, או חס וחלילה למדינת כל אזרחיה.

יוחנן פלסנר: שני הכיוונים האלה – אני לא חושב שאתם מנסים להוביל לכיוונים האלה, אבל המדיניות של הורדת רעיון שתי המדינות מסדר-היום הבין-לאומי, תוביל לתוצאה המסוכנת הזאת.

יוחנן פלסנר: עכשיו, יש כאן תהליך שקורה כמעט מדי שבוע.

יוחנן פלסנר: מדי שבוע מוגשת הצעת אי-אמון בשל מדיניות הממשלה ביחס להתנחלויות – –

דליה איציק: נא לסיים.

יוחנן פלסנר: – – ורק מדברים על הקפאת ההתנחלויות.

יוחנן פלסנר: ומדי שבוע אנחנו חוזרים ואומרים: אל תונו את הציבור הישראלי: אין הקפאת התנחלויות, אין הקפאת התנחלויות בגושי ההתיישבות – במקומות שבהם יש לנו אינטרס – אין הקפאה של בנייה בירושלים.

יוחנן פלסנר: ודאי שאנחנו לא רוצים להרחיב את ההתנחלויות המבודדות, ודאי שאנחנו רוצים לפרק את המאחזים – –

דליה איציק: נא לסיים.

יוחנן פלסנר: – – וזו עמדת רוב הציבור הישראלי, זו עמדת הממשלה, ולכן אני קורא לכם לתמוך בעמדת הממשלה ולהסיר את הצעות האי-אמון מסדר-היום.

יוחנן פלסנר: תודה.

דליה איציק: תודה רבה לך.

דליה איציק: אדוני השר מג'אדלה, אתה בוודאי יושב, השר מג'אדלה.

דליה איציק: השר בר-און, השר בר-און – אתה ביקשת, אדוני.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, חבר הכנסת וילן.

דליה איציק: בבקשה, השר בר-און.

רוני בר-און: גברתי היושבת-ראש, חברי לממשלה, חברי הכנסת, כשמתבוננים ברשימת ההצעות המבקשות להביע אי-אמון בממשלה, פשוט אי-אפשר להבין – – –

דליה איציק: חבר הכנסת טל, השר בר-און מדבר.

רוני בר-און: – – – פשוט אי-אפשר להבין איך יכולה קבוצה להתאחד סביב שם אחד, אופוזיציה, ולהציע ארבע הצעות כל כך הפוכות.

רוני בר-און: מצד אחד, מדברים אתנו שאנחנו לא הורסים מספיק לערבים – – –

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה.

רוני בר-און: מצד שני, הערבים אומרים: מה זה אתם נותנים לבנות כל כך הרבה ליהודים?

רוני בר-און: עוד לא גמרנו לשמוע את זה, וכבר היהודים צועקים: למה אתם עוצרים את הבנייה ליהודים?

רוני בר-און: ועל כל אלה יש ההצעה שהיא הכי פחות ראויה, והיא ההצעה של הליכוד.

רוני בר-און: ההצעה של הליכוד היא פשוט שלא יהיה שום דבר – – –

גלעד ארדן: למה תמיד אתה מביך אותנו?

רוני בר-און: – – – פשוט שלא יהיה שום דבר.

רוני בר-און: אם יש איזה סיכוי – לא יודעים להגיד: גדול, קטן, היום, מחר, אולי אף פעם.

רוני בר-און: אף אחד לא אומר שזה 100% – הם, רק תן להם להשמיד.

רוני בר-און: יש התחלה של סיכוי – צריך להפיל את הכול.

רוני בר-און: אז בואו נענה דבר דבור על אופניו.

רוני בר-און: במה בדיוק – – –

גלעד ארדן: אדוני, אתה זה שחתמת לפייגלינים שאתה נגד מדינה פלסטינית, או שזה היה מישהו אחר?

רוני בר-און: פייגלין הוא זה שקיבל 25% מהקולות על – – –

גלעד ארדן: – – –

רוני בר-און: אתה רוצה שאנחנו נעמת אותך, חבר הכנסת ארדן, עם כל מה שאמרת ועל כל מי שאמרת?

גלעד ארדן: אין לי שום בעיה.

רוני בר-און: אין שום בעיה.

רוני בר-און: בפעם הבאה תהיה לנו רשימה: מי אמר על מי ובאיזה עניין, אבל תמיד זה יהיה גלעד ארדן על מי שאמר ובאיזה עניין.

רוני בר-און: אז עשה לי טובה.

ראובן ריבלין: אמר או לא אמר, הוא – – – של תורת ז'בוטינסקי.

רוני בר-און: זה נכון.

ראובן ריבלין: הוא אף פעם לא זנח – – –

רוני בר-און: הוא אף פעם לא היה שם, אז הוא לא היה יכול לזנוח אותה.

ראובן ריבלין: – – –

רוני בר-און: זה נכון.

רוני בר-און: לתפיסתי – אתה רוצה לנהל את הוויכוח על תורת ז'בוטינסקי?

רוני בר-און: אין לי בעיה.

רוני בר-און: כי על זה אין לי הרבה מה להגיד.

רוני בר-און: אבל, אני רוצה לספר לך – – –

ראובן ריבלין: אתה היית יכול – – – את חוק ז'בוטינסקי.

רוני בר-און: מה?

רוני בר-און: – זה כבר לפי הדיסציפלינות שאפילו אנחנו לא מתבדחים עליהן.

ראובן ריבלין: לא – – – את חוק ז'בוטינסקי.

רוני בר-און: אה.

רוני בר-און: חשבתי שאמרת יושב-ראש בית"ר.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אמרתי חוק ז'בוטינסקי.

רוני בר-און: כי הייתי יושב-ראש בית"ר, אבל "בית"ר ירושלים".

רוני בר-און: לא כמו ז'בוטינסקי שהיה יושב-ראש בית"ר.

רוני בר-און: פעם, לא ידעו מי זה יושב-ראש בית"ר חוץ מיושב-ראש "בית"ר ירושלים".

ראובן ריבלין: – – –

דליה איציק: אנחנו עוברים תיכף להצבעה, אדוני השר.

דליה איציק: נא לשבת.

רוני בר-און: את רוצה שאני אקצר?

דליה איציק: אני אודה לך.

דליה איציק: אני חושבת שאפשר לעבור להצבעות, כבר.

דליה איציק: חבר הכנסת שי חרמש, נא לשבת.

רוני בר-און: טוב, אז אני, בלב כואב, אבל אני נעתר לבקשת היושבת-ראש לקצר.

דליה איציק: חבר הכנסת שי חרמש, נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: ואתה גם לא שומע את החבר שלך בסיעה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: אה.

דליה איציק: ירדת, אדוני השר.

דליה איציק: סליחה.

דליה איציק: לא התכוונתי להוריד אותך.

דליה איציק: התכוונתי שתקצר.

דליה איציק: אנחנו נעבור להצבעה.

דליה איציק: אנחנו בתחילה מצביעים על הצעת – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה בנושא: המשך הקפאת הבניה בביתר-עילית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה – 35 נגד – 54 נמנעים – 3 הצעת סיעות יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה של סיעת הליכוד, בנושא: העברת כלי נשק לרשות הפלסטינית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 35 נגד – 52 נמנעים – 4 הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעת הליכוד לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת , בנושא: כישלונה של הממשלה בטיפול בסוגיית הבנייה הבלתי-חוקית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד הצעת להביע אי-אמון בממשלה – 35 נגד – 54 נמנעים – 4 הצעת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת סיעות בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש להצביע אי-אמון בנושא מדיניות ההתנחלות.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה – 6 נגד – 68 נמנעים – 11 הצעת סיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעות בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש לא התקבלה.

דליה איציק: הממשלה עברה – נא לשבת.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: [מס' כ/205; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 14929; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4).

דליה איציק: יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, יציע את הצעת החוק.

דליה איציק: וחבר הכנסת עתניאל שנלר, נדמה לי – אתה מחליף אותי?

דליה איציק: מי מחליף אותי?

קריאות: אין לך תחליף.

דליה איציק: חברת הכנסת אביטל.

דליה איציק: מה רציתם להגיד, שאין לי מחליף?

צבי הנדל: אין לך תחליף.

קריאות: – – –

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: זה סיום טוב מהאופוזיציה.

סטס מיסז'ניקוב: זו בשורה טובה לסיום המושב.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

דליה איציק: כן, חבר הכנסת גפני, מה רצית להגיד?

אלי ישי לא היה.

הוא לא היה – – –

דליה איציק: אנחנו נגיש אי-אמון על זה.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, אדוני ראש הממשלה, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4), התשס”ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר בהצעת חוק חשובה ביותר, אשר נועדה לחזק את ההגנה שמעניק חוק המכר לרוכשי דירות מהקבלנים.

סטס מיסז'ניקוב: לאחר קריסתה של חברת הבנייה "חפציבה", ניהלנו בוועדת הכספים כמה ישיבות וניסינו לאמוד את ממדי האסון ולסייע לנפגעים הרבים שנותרו חסרי כול.

סטס מיסז'ניקוב: במהלך אותן ישיבות התברר כי התחום של רכישת דירה מקבלנים פרוץ, ולרוכשי דירות אין הגנה אמיתית מפני מקרים שבהם הקבלן-המוכר אינו יכול לעמוד בהתחייבויותיו על-פי הסכם המכר.

סטס מיסז'ניקוב: כן התברר כי המחסור הגדול ביותר היה המחסור במידע מסודר ובנתונים.

סטס מיסז'ניקוב: שום גורם לא יכול היה לספק לנו נתונים אמינים ומסודרים.

סטס מיסז'ניקוב: מידע, כאמור, היה יכול לתת לנו כלים טובים ויעילים יותר בטיפול בנפגעי "חפציבה".

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף, התברר כי קונים רבים מצאו עצמם ללא בטוחות, כנדרש לפי חוק המכר, וכן כי כספים רבים שניתנו על חשבון מחיר הדירה לא הופקדו בחשבון הליווי של הפרויקט אלא בחשבונות פרטיים של בעלי החברה.

סטס מיסז'ניקוב: נוכח הבעיות הללו, החלטנו לתקן את חוק המכר ולסגור את הפרצות הקיימות בו היום, על מנת שבעתיד, אם חלילה תקרוס חברת בנייה, ניתן יהיה לתת לנפגעים מענה טוב יותר.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק המובאת בפניכם נכתבה בשיתוף מלא של כל הגורמים המעורבים, לרבות איגוד הקבלנים, הבנקים והצרכנים.

סטס מיסז'ניקוב: ההצעה כוללת הוראות חדשות, המטילות – – –

קולט אביטל: חברי הכנסת, נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת ליברמן, בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אפללו, אני מבקשת קצת שקט.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: תמשיך.

סטס מיסז'ניקוב: ההצעה כוללת הוראות חדשות המטילות על המוכר אחריות לעדכן את הקונה בדבר זכויותיו להבטחת הכספים שהוא שילם ובדבר סוג הליווי הפיננסי שניתן לפרויקט.

סטס מיסז'ניקוב: כן כוללת ההצעה הסדר מיוחד לביצוע תשלומים בעבור דירה, ככל שהליווי הבנקאי שניתן לפרויקט הוא ליווי סגור.

סטס מיסז'ניקוב: על-פי ההסדר, התשלומים בעבור מחיר הדירה יבוצעו בדרך של שוברי תשלום שיופקדו אך ורק בחשבון הליווי של הפרויקט.

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף, כוללת הצעת החוק הוראות בדבר מינוי ממונה במשרד הבינוי והשיכון, אשר יהיה אמון על רישום כל העסקאות שנעשות על-פי החוק, לרבות פרטים בדבר הבטוחות שניתנו לטובת הקונים.

סטס מיסז'ניקוב: כן קובעת הצעת החוק כי לממונה תהיה סמכות לברר פניות ציבור, וכן סמכות להטיל עיצום כספי על המוכרים – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת יתום.

קולט אביטל: חבר הכנסת כץ.

קולט אביטל: חבר הכנסת יתום.

קולט אביטל: תמשיך, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: – – – להטיל עיצום כספי על המוכרים שהפירו את הוראות החוק.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק אף מרחיבה את העבירות הפליליות של המוכרים על-פי חוק המכר, וכן מטילה אחריות פלילית גם על הבנקים אשר לא מילאו את הוראות החוק.

סטס מיסז'ניקוב: כך, למשל, נקבע כי מוכר אשר פעל בניגוד להסדר השוברים, יהיה חשוף לעונש מאסר של שנה, או לקנס בשיעור של 202,000 שקל.

סטס מיסז'ניקוב: כן נקבע כי בנק אשר עובר על ההוראות על-פי החוק, יהיה צפוי לקנס פלילי בשיעור של 202,000 שקל.

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף, קובעת ההצעה אפשרות של הממונה להטיל עיצום כספי על מי שעבר על הוראות החוק.

סטס מיסז'ניקוב: בין השאר, נקבע עיצום כספי בשיעור של מיליון שקלים חדשים על תאגיד בנקאי שפעל בניגוד להסדר השוברים.

סטס מיסז'ניקוב: כאמור, מדובר בהצעה חשובה ביותר, אשר מטרתה ליצור הסדר שלם ביחס לרוכשי דירות מקבלנים.

סטס מיסז'ניקוב: יש לזכור כי עסקה לרכישת בית היא אחת העסקאות הגדולות והחשובות ביותר שעורכת משפחה בישראל במהלך חייה.

סטס מיסז'ניקוב: משכך, יש לשאוף לכך שהחוק יעניק לרוכשי הדירות הגנה מלאה, על מנת שלא ימצאו את עצמם ללא קורת-גג וללא מיטב כספם.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר בעניין בעל חשיבות לאומית מהמעלה הראשונה, אשר אין לגביו מקום לשיקולים פוליטיים של קואליציה ואופוזיציה.

סטס מיסז'ניקוב: אבקש מכל חברי הכנסת להתלכד סביב ההצעה החשובה הזאת ולהצביע בעד.

סטס מיסז'ניקוב: להצעה זאת הסתייגות של חברי הכנסת יצחק בן-ישראל ויעקב ליצמן, ולפיה יש להחיל את החובות – – –

קולט אביטל: גברתי שרת החוץ, נא לשבת.

קולט אביטל: גברתי שרת החינוך, אודה לך אם תשבי.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, קצת שקט.

קולט אביטל: נא להמשיך.

סטס מיסז'ניקוב: אני אגיד שוב את המשפט, כי זה חשוב מאוד: להצעה זאת יש הסתייגות של חברי הכנסת יצחק בן-ישראל ויעקב ליצמן, ולפיה יש להחיל את החובות ביחס לתאגיד בנקאי גם על תאגיד פיננסי אחר שמעניק ליווי לחברות בנייה, ובעיקר הכוונה לחברות ביטוח.

סטס מיסז'ניקוב: במהלך הדיונים בוועדה הוחלט, היות שהתברר שכיום לא קיימים תאגידים אחרים שמעניקים ליווי פיננסי מסיבי לחברות בנייה, ולאור ההתנגדות הן מצד הממשלה והן מצד הקבלנים – שלא להרחיב את תחולת ההסדר גם על תאגידים אחרים, וממילא אין בכך כדי לפגוע ברוכשים, משום שהמצב כיום הוא שהליווי הפיננסי ניתן על-ידי הבנקים.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק המוגשת בפניכם בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כנוסח הוועדה ולדחות את ההסתייגות מהסיבות שפירשתי.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, אני, כמובן, אודה אחר כך, אם הצעת החוק תעבור.

סטס מיסז'ניקוב: ואני מאוד אודה לך אם תאפשרי גם לחברי, היוזם, חבר הכנסת ריבלין, להודות יחד אתי.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: להצעת החוק הזאת יש הסתייגויות.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

קולט אביטל: אתה לא רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: לא.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת יחימוביץ, תרצי לדבר?

שלי יחימוביץ': – – –

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ליצמן?

קולט אביטל: – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת בן-ישראל, אתה רוצה לדבר?

יצחק בן ישראל: מוותר.

קולט אביטל: אוקיי.

קולט אביטל: אם אתם מוותרים, ההסתייגויות נופלות, ואנחנו עוברים להצעת החוק – – –

ראובן ריבלין: כולם הורידו את ההסתייגויות?

קולט אביטל: כן, כן.

קולט אביטל: כולם הורידו את ההסתייגויות, ואי לכך אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת וילן, אתה רוצה להצביע?

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: נא להצביע, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–7 – 54 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 54, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 4) עברה כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 58 נגד – אין נמנעים – אין חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4), התשס”ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 58, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4) נתקבלה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, תוכל להודות.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, מבחינתי, כיוזם ההצעה – יחד עם חבר הכנסת רובי ריבלין ועם החברים האחרים בוועדת הכספים – זה שיא פרלמנטרי, לפחות במושב הזה, כמו כשהעברתי את חוק שדרות יחד עם חבר הכנסת שי חרמש ועם 80 חברי כנסת נוספים במושב הקודם.

סטס מיסז'ניקוב: זה באמת חוק מאוד-מאוד-מאוד חשוב, ואני מאוד שמח שהוא התקבל.

סטס מיסז'ניקוב: כמה תודות לאנשים שפעלו יחד אתי: קודם כול לחברי, ידידי, עמיתי לוועדת הכספים ולבניית החוק הזה, חבר הכנסת רובי ריבלין, שלא רק קידם את זה יחד אתי בכל השלבים, אלא גילה בקיאות ומקצועיות רבה בדיונים עצמם, והיו דיונים מאוד-מאוד מפורטים ומאוד-מאוד קשים בוועדה, עד לפרטים הקטנים ביותר.

סטס מיסז'ניקוב: כשאחרים כבר לא הבינו שום דבר, הוא המשיך להתמקח ולהתווכח עם כל מיני גורמים, עד כדי ליטוש ההצעה הזאת כך שאף גורם במשק לא מתנגד לה.

סטס מיסז'ניקוב: להיפך, כולם מברכים עליה.

סטס מיסז'ניקוב: אז חבר הכנסת רובי ריבלין, המון-המון תודה לך בשם כל תושבי מדינת ישראל, רוכשי דירה לעתיד.

ראובן ריבלין: אותו הדבר לך.

סטס מיסז'ניקוב: חברי ועדת הכספים – כל חברי ועדת הכספים – שהתגייסו כאחד כדי לדון ימים שלמים על ההצעה הזאת, ובסופו של דבר לקדם אותה ולהפוך אותה להצעה כל כך טובה.

סטס מיסז'ניקוב: שר הבינוי והשיכון זאב בוים, אשר יחד אתנו – בהצעת החוק הבאה, שהיא הצעת חוק ממשלתית – קידם את ההצעה הזאת, הסכים להצעה הזאת, הכניס דברים רציונליים לתוך ההצעה הזאת, ובסופו של דבר הוביל יחד אתנו את ההצעה הזאת, ואני חושב ש"שאפו" לשר בוים, שמוביל את משרד השיכון עם כל ההבנה לצורכי רוכשי הדירות במדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: אף שהוא לא נמצא היום – הוא בשליחות – כל הכבוד להבנה ולסבלנות של השר בוים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מברך את משרד המשפטים, שהסיר הרבה מאוד מההתנגדויות במהלך הדיון על הצעת החוק.

קולט אביטל: נא לסיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מברך את משרד האוצר, ואישית את שר האוצר, שגם הם גילו עניין רב בהצעת החוק והסירו התנגדויות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מברך את יושב-ראש הקואליציה, אלי אפללו, שעשה רבות שהחוק הזה יעבור.

סטס מיסז'ניקוב: אני מברך גם את יושבת-ראש הכנסת הקבועה, דליה איציק, שגילתה עניין, התערבה לטובה, ובסופו של דבר החוק הזה מופיע היום, בסוף הכנס.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לברך את הצוות המסור.

סטס מיסז'ניקוב: קודם כול, את היועצת המשפטית של ועדת הכספים, שגית אפיק, שעשתה דברים מדהימים בהעברת החוק הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רק מקווה, שגית, שדלקת הריאות שלך לא נבעה מהעבודה המאומצת בהעברת החוק, אבל באמת תודה רבה לך, לענת, למרב, לשלומית – שכבר לא אתנו.

סטס מיסז'ניקוב: באמת עשיתן דברים מדהימים.

סטס מיסז'ניקוב: למנהל הוועדה, טמיר כהן – – –

קולט אביטל: נא לסיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני כבר מסיים, גברתי, אבל אי-אפשר שלא לתת קרדיט לאנשים שכל כך טרחו בהכנת החוק הזה.

סטס מיסז'ניקוב: טמיר כהן, מנהל ועדת הכספים, שיחד אתי הלך את כל הדרך בהעברת החוק הזה.

סטס מיסז'ניקוב: לצוות ועדת הכספים, ובסוף – אחרונים חביבים – לעוזרים הפרלמנטריים שלי: רועי וולר, אלונה שקובה, מיכאל – היועץ הכלכלי, ודב – דובר הוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה לכולם, ותודה לחברי הכנסת שהצביעו בעד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, כמה מלים.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לכל הדברים שאמר חברי חבר הכנסת מיסז'ניקוב, למעט הדברים שבהם הוא שיבח אותי.

ראובן ריבלין: אני רוצה לברך את ועדת הכספים – את כל חבריה: חבר הכנסת ליצמן, חברת הכנסת יחימוביץ, חבר הכנסת אורון, חבר הכנסת סלומינסקי וכל אותם חברים אשר עמלו וטרחו, גם כאשר הממשלה ביקשה משום מה ליזום את החקיקה מצדה ומטעמה.

ראובן ריבלין: יש רגעים, גברתי היושבת-ראש, שבהם הכנסת צריכה ללכת לפני המחנה.

ראובן ריבלין: היא צריכה ללכת לפני המחנה כאשר יש כשל – כשל כלכלי – שיצר כשל חברתי, ועדיין לא נרפא.

ראובן ריבלין: אנחנו כרגע יצרנו חוק שצופה פני העתיד.

ראובן ריבלין: יש עוד עבודה על מה שקרה בעבר.

ראובן ריבלין: אני יודע את גישתו החיובית ביותר של שר האוצר למציאת פתרון לאחר שכל האשמים בכשל הנורא – שהפיל קורבנות רבים בציבור, באותו ציבור שהוא באמת כמעט חסר ישע, אחרי שאת מעותיו האחרונות, יחד עם משכנתה שהוא מתייסר בה ויתייסר בה עוד שנים רבות, לא יכול לעמוד ולא יוכל לעמוד בכשל שאנחנו – כולנו – לא מנענו אותו.

ראובן ריבלין: אני יודע ששר האוצר – לאחר שהבנקים תרמו ושילמו על כל הכשלים שהיו מטעמם – והרוכשים גם הם שילמו על טעויות שהם עשו – גם מדינת ישראל תמצא את הדרך שבה ישכיל שר האוצר לראות איך אנחנו מסיימים את הפרשה הזאת בנזק המועט ביותר, כדי שנוכל לבוא לפני כולם ולומר: כשלנו, אבל הצלחנו להתגבר.

ראובן ריבלין: אני מודה לכולם על כך שהכנסת הלכה לפני המחנה, והיא זו שהביאה לידי חקיקת חוק זה, כמו גם החוק הממשלתי שבא בעקבותיו ועליו נצביע.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכל החברים.

ראובן ריבלין: שגית, היועצת המשפטית, היא באמת החרוצה והמיומנת מכולנו, כולנו באנו והסברנו לה מה אנחנו רוצים והיא השכילה לנסח את זה בשום שכל ודעת ובמקצועיות רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' מ/366; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 15115; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 5).

קולט אביטל: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: כבר בירכתי בנאומי את השר בוים על כך שתמך גם בהצעת חוק פרטית שלי ושל חבר הכנסת רובי ריבלין וגם הביא הצעת חוק ממשלתית – תיקון מס' 5, שיש בו השלמה מאוד-מאוד חשובה לתיקון מס' 4.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו מתקנת שני תיקונים בחוק המכר, שעניינם הבהרת נוסח הסעיפים הקיימים.

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן מוצע בהצעת חוק זו כי כספים ששילם קונה לקבלן על חשבון מחיר הדירה יוצמדו בהתאם לשיטת הצמדה שנקבעה בחוזה המכר.

סטס מיסז'ניקוב: במצב שבו לא נקבעה שיטת הצמדה בחוזה המכר, מוצע כי הכספים יוצמדו למדד תשומות הבנייה.

סטס מיסז'ניקוב: בהצעת החוק המקורית נכללה ההצעה כי הרוכש יוכל לדרוש את מימוש הבטוחות אם הדירה לא נמסרה לו כעבור שמונה חודשים.

סטס מיסז'ניקוב: בשלב שבו הובאה הצעה זו לפני הוועדה היא כבר הניחה את הצעת החוק הפרטית, שבה אומץ מבחן מהותי, אשר לפיו הבטוחות יוקנו לרוכש במצב שבו יש מניעה מוחלטת של מסירת הדירה.

סטס מיסז'ניקוב: לאחר שהוועדה שקלה שנית את ההצעה הממשלתית ולנוכח התנגדויות הגופים שהופיעו לפניה, הוחלט שמדובר בעניין בעייתי והמבחן שאומץ במסגרת הצעת החוק הפרטית נכון יותר.

סטס מיסז'ניקוב: ושוב, על כך מגיעה פה תודה לאנשי משרד השיכון ומשרד המשפטים.

סטס מיסז'ניקוב: נוסף על כך בהצעה מתוקנת פקודת המסים (גבייה) ונקבע בה כי בהתקיים תנאים מסוימים תהיה לקונה דירה מקבלן קדימות על פני שעבוד שהוטל על המקרקעין בגין חוב מס של הקבלן.

סטס מיסז'ניקוב: הקדימות של הקונה תהיה ביחס לכספים שהוא שילם על חשבון מחיר הדירה ואשר הובטחו בדרך של רישום משכנתה או הערת אזהרה.

סטס מיסז'ניקוב: להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך אבקשכם לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כנוסח הוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: ושוב – ברכות לשר בוים, שחסר היום, אבל הנה אנחנו מאשרים את הצעת החוק שלו.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: כיוון שלהצעת החוק הזאת אין מסתייגים, אנחנו עוברים ישר להצבעה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: הצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–7 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 34, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 5) עברה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 33 נגד – אין נמנעים – אין חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 33, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 5) עברה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, אתה רוצה להודות?

סטס מיסז'ניקוב: אין צורך, כבר הודיתי.

קולט אביטל: כבר אמרת תודה.

קולט אביטל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק איסור אלימות בספורט, התשס”ח–2008; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 27) (מספר מזערי של פריטים במכירה מיוחדת), התשס”ח–2008; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 33) (זכאות הורה יחיד לגמלה בתקופת לימודים), התשס”ח–2008; הצעת חוק חג הסיגד, התשס”ח–2008; הצעת חוק זכויות המורה ומנהל מוסד חינוך, התשס”ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הדיינים (מס' 24), התשס”ח–2008; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 84) (הארכת תוקף של הכרזה על מתחם פינוי ובינוי), התשס”ח–2008; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17), התשס”ח–2008; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 65), התשס”ח–2008; הצעת חוק להגנה על עדים, התשס”ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להחלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11).

קולט אביטל: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בפניכם מונח צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשס”ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: ועדת הכספים אישרה ביום 24 במרס את הצו האמור.

סטס מיסז'ניקוב: בדרך כלל, לאחר שוועדת הכספים מאשרת צו מכס מסוג זה, הוא מונח במליאה למשך שבעה ימים, אך החוק קובע כי שלושה שבועות לפני הפגרה – הצו טעון גם אישור הכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: הצו בא לתקן טעות שלפיה הושמטו פריטים שבהם קיימים סכומי מכס קצוב.

סטס מיסז'ניקוב: הפריטים הם: שקדים למיניהם, כמה סוגי אגוזים וריבת תות.

קולט אביטל: מה קרה עם השרימפס?

סטס מיסז'ניקוב: המשמעות היא שניתן יהיה לעדכן את סכומי המכס המוטלים על מוצרים אלה בהתאם למדד, כמו כל שאר המוצרים.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך אבקשכם לאשר את הצו המונח בפניכם על מנת שיעמוד בתוקפו.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: החלטה זו טעונה אישור הכנסת ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: השרים לא מצביעים?

קולט אביטל: אדוני, שר הבריאות, נא להצביע.

קולט אביטל: למה אתם לא מצביעים?

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד ההחלטה – 18 נגד – אין נמנעים – אין החלטת ועדת הכספים בדבר צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשס”ח–2008, נתקבלה.

קולט אביטל: 18 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהחלטת ועדת הכספים אושרה.

רפי איתן: אני בעד.

קולט אביטל: אני שמחה.

קולט אביטל: [נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להחלטת ועדת הכספים בדבר תיקון טעות בחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), התשס”ח–2008.

קולט אביטל: יושב-ראש ועדת הכספים, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רואה שוועדת הכספים היום עושה יום לימודים ארוך.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת להצבעה הצעת החלטה של ועדת הכספים בדבר תיקון טעות בחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), התשס”ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: תיקון מס' 20 לחוק התיאומים עבר בקריאה השנייה ובקריאה השלישית ביום 26 בפברואר 2008.

סטס מיסז'ניקוב: בשל טעות טכנית שנפלה, נשמטו מן ההגדרה "הלוואה" שבסעיף 3 לחוק התיאומים – תיקון מס' 20, המילים "לחבר בני אדם".

סטס מיסז'ניקוב: לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948, החליטה הוועדה לבקשתה של יושבת-ראש הכנסת לתקן את הטעות ולהוסיף את המלים "לחבר בני אדם" להגדרה האמורה, זאת לפי נוסח התיקון המונח לפניכם.

סטס מיסז'ניקוב: אבקש את אישורכם להחלטה לתיקון הטעות כאמור.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו צריכים להצביע על ההחלטה הזאת.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד ההחלטה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטת בדבר תיקון טעות בחוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20), התשס”ח–2008, נתקבלה.

קולט אביטל: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים, אני קובעת כי ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק מס הכנסה התקבלה.

קולט אביטל: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק התקנים (תיקון מס' 8), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, להציג את הצעת החוק.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק התקנים (תיקון מס' 8), התשס”ח–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלעד ארדן: הצעת החוק הובאה במקור במסגרת סעיף 118 להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2008), התשס"ח–2007, שפוצל מהצעת חוק ההסדרים והועבר לוועדת הכלכלה לשם הכנתו, כהצעת חוק נפרדת, לקריאה השנייה והקריאה השלישית.

גלעד ארדן: הצעת החוק המונחת בפניכם נועדה להגביר את מעורבותו של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה בעבודתו של מכון התקנים הישראלי, הפועל מכוח חוק התקנים, התשי"ג–1953, וזאת באמצעות שני תיקונים קצרים לחוק האמור.

גלעד ארדן: התיקון הראשון עוסק בתקנון מכון התקנים.

גלעד ארדן: כיום, קובע סעיף 4 לחוק את סמכותו של הוועד הפועל של המכון להתקין, באישור המועצה הכללית של המכון, את תקנון המכון, וכן להציע בו שינויים ותיקונים באותו אופן.

גלעד ארדן: בהתאם לסעיף זה, כל שינוי בתקנון או תיקון בו טעונים אישור של השר.

גלעד ארדן: מוצע לקבוע כי השר, לאחר התייעצות עם ראש המכון, יהיה רשאי להציע שינויים ותיקונים לתקנון המכון.

גלעד ארדן: עניינו של התיקון השני הוא בקביעת כללים לעיבוד תקנים.

גלעד ארדן: בהתאם לסעיף 7 לחוק כנוסחו כיום, המכון מוסמך לקבוע כללים לעיבוד תקנים, אשר יכללו גם הוראות בדבר השתתפותם של רשויות המדינה ושל נציגי יצרנים וצרכנים, המעוניינים בתקן מסוים, בעיבוד אותו תקן.

גלעד ארדן: כללים כאמור יותקנו באישור השר.

גלעד ארדן: בהתאם למוצע, השר יהיה רשאי, לאחר התייעצות עם ראש המכון, להציע שינויים ותיקונים בכללים שנקבעו, בכל הנוגע להשתתפות נציגי יצרנים וצרכנים כאמור.

גלעד ארדן: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, העלתה הוועדה תהיות לגבי הצורך בתיקון המוצע, בפרט לאור העובדה שהחוק מקנה גם כיום לשר סמכויות ותפקידים שונים לגבי עבודת המכון, לרבות בנוגע לאישור שינויים ותיקונים בתקנון המכון ולאישור הכללים לעיבוד תקנים שהמכון מתקין.

גלעד ארדן: בהתאם לכך, החליטה הוועדה להבהיר בנוסח הצעת החוק, כי אין בתיקונים המוצעים כדי לגרוע מסמכויותיו של הוועד הפועל של המכון, המוסמך להתקין את התקנון ולהכניס בו שינויים ותיקונים כאמור בחוק, ומסמכויות המכון לקבוע כללים לעיבוד תקנים.

גלעד ארדן: במהלך הדיון בוועדה ובעקבות שאלות שעלו בו באשר לצורך בתיקון המוצע, ביקשו נציגי הממשלה לשקול שוב את הצורך בתיקון זה בתוך שבועיים ממועד הדיון, אך החלטתם הסופית היתה להביא את התיקון לאישור מליאת הכנסת.

גלעד ארדן: על כן, אבקש מכם לתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

גלעד ארדן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

גלעד ארדן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כאמור, אין הסתייגויות להצעת חוק התקנים (תיקון מס' 8).

קולט אביטל: אני מבקשת לעבור להצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–2 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: 12 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק התקנים (תיקון מס' 8) עברה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקנים (תיקון מס' 8), התשס”ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק התקנים (תיקון מס' 8) עברה בקריאה שלישית כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: [מס' כ/206; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 14934; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנו עוברים להצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה), התשס”ח–2008.

קולט אביטל: יושב-ראש ועדת הכלכלה, בבקשה.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת משה כחלון, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלעד ארדן: הצעת החוק האמורה, שהיא פרי יוזמתו של חבר הכנסת משה כחלון, ובהזדמנות זו ברצוני לברכו על כך, נועדה למנוע העברת כלי-רכב מישראל לשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית, הידועים בשם שטחי A ושטחי B, או שטחי הרש"פ, וזאת באמצעות הטלת שני איסורים, שבצדם סנקציה פלילית, עד שלוש שנות מאסר: האחד, איסור על תיקון רכב בשטחי הרש"פ, והשני, איסור על העברת רכב לאזורים אלה באמצעות רכב אחר לשם תיקונו.

גלעד ארדן: חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות), התשנ"ח–1998, נחקק כדי להתמודד עם התופעה החמורה ורחבת ההיקף של גנבות כלי-רכב בישראל והעברתם לשטחי הרש"פ, שם הם פורקו, ולאחר מכן הוחזרו לישראל חלקי הרכב המפורקים לצורך הרכבתם.

גלעד ארדן: החוק ניסה להתמודד עם תופעה זו על-ידי הטלת חובת רישום של פעולות הנעשות בחלקי רכב משומשים, דוגמת הרכבה, ייבוא, מכירה וכיוצא בזה, וכן על-ידי הטלת איסור על שימוש בחלקי רכב משומשים המגיעים משטחי הרש"פ, לרבות איסור על רכישה, מכירה והעברה של חלקים כאמור, כאשר לצד איסור זה קבועה סנקציה פלילית של שלוש שנות מאסר.

גלעד ארדן: אכיפת הוראות החוק האמורות נעשית כיום על-ידי יחידה מיוחדת של המשטרה, יחידת "אתגר", אשר הוקמה מחדש בסוף 2005.

גלעד ארדן: ואולם, התברר שאף שהחוק הביא לצמצום ניכר בהיקף גנבות כלי-רכב לשם העברתם לשטחי הרש"פ ופירוקם, לא היה די בכך, שכן תופעה זו, למרות הצמצום האמור, היא עדיין רווחת מאוד ובעלת ממדים שיש לצמצמם.

גלעד ארדן: בהתאם לנתונים שהביאו נציגי המשטרה בפני ועדת הכלכלה, ובעיקר על-ידי יחידת "אתגר" המופקדת על מניעת גנבות רכב, חלקי הרכב המשמשים לתיקון רכב במוסכים בשטחי הרש"פ מגיעים על-פי רוב מכלי-רכב שנגנבו בישראל.

גלעד ארדן: חמור מכך: מנתונים שהוצגו כאמור בפני הוועדה עולה כי בשיעור ניכר מן הרכבים שתוקנו בשטחי הרש"פ נתגלו ליקויים חמורים עד כדי צורך להורידם מהכביש.

גלעד ארדן: דהיינו, לשטח המדינה הוחדרו כלי-רכב ישראליים ש"תוקנו" בשטחי הרש"פ והיוו סכנה בטיחותית מיידית למשתמשים בדרך.

גלעד ארדן: בעניין זה אציין כי הוראות הדין הישראלי לעניין רישוי מוסכים אינן חלות בשטחי הרש"פ, ועד היום לא נחתם נספח בנושא תחבורה בעניין זה בין ישראל לרש"פ.

גלעד ארדן: לפיכך, למעשה אין כל פיקוח על המוסכים הפועלים בשטחים האמורים.

גלעד ארדן: נוסף על כך, העלו נציגי המשטרה בפני הוועדה את הזיקה הקיימת, לפי נתונים שבידם, בין "משחטות הרכב" בשטחי הרש"פ לבין גורמי טרור.

גלעד ארדן: נוכח הנתונים הקשים האמורים, מוצע לתקן את החוק העיקרי ולקבוע בו את שני האיסורים שהזכרתי בראשית דברי, ואפרט.

גלעד ארדן: האיסור הראשון שקובעת הצעת החוק הוא איסור מסירת רכב לתיקון בשטחי הרש"פ, כאשר מדובר על תיקון או טיפול מכני, חשמלי או אלקטרוני, לרבות פחחות וצביעה, וכן על תיקון מערכת מיזוג האוויר או טיפול בה.

גלעד ארדן: להערכתנו, ועל בסיס הנתונים שהוצגו בפנינו, הטלת איסור על תיקון רכב כאמור תצמצם את התמריץ לגנבות רכב בישראל לצורך שימוש בשטחי הרש"פ בחלקים שפורקו מכלי-הרכב הגנובים, ולהערכת גורמי המשטרה תביא גם לניתוק זיקה אפשרית בין משחטות הרכב לבין גורמי טרור.

גלעד ארדן: האיסור השני שמוצע לקבוע, עניינו איסור העברת רכב באמצעות רכב אחר לשטחי הרש"פ, לצורך תיקונו של אותו רכב.

גלעד ארדן: מטרת הוראה זו למנוע העברת רכב לתיקון בשטחי הרש"פ, שכן לדברי נציגי המשטרה בדיוני הוועדה, רוב כלי-הרכב שנמסרים לתיקון באזורים אלה מועברים באמצעות גרר, ועל כן האיסור האמור יסייע באכיפת החוק ובצמצום מספר כלי-הרכב המועברים לשטחי הרש"פ לצורך תיקונם.

גלעד ארדן: כדי למנוע המשך ביצוע עבירות לפי האיסור המוצע, בעיקר על-ידי מי שעיסוקם הוא בגרירת כלי-רכב לשטחי הרש"פ לצורך תיקונם, קובעת הצעת החוק כי בית-המשפט יהיה רשאי לפסול את מי שהורשע בעבירה זו, נוסף על כל עונש אחר, מקבלת רשיון נהיגה או מהחזקתו, וזאת לתקופה שלא תעלה על 90 ימים.

גלעד ארדן: במטרה להביא להסדר מידתי ומאוזן ככל הניתן, החליטה הוועדה לקבוע שני תיקונים בהצעת החוק לעומת הנוסח שהתקבל בקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: ראשית, מוצע לקבוע כי אם הואשם אדם בעבירה הקיימת כיום לפי החוק בדבר איסור שימוש בחלקי רכב משומשים שהגיעו משטחי הרש"פ, הוא לא יועמד לדין, בשל אותו מעשה, גם בשל הפרת אחד מהאיסורים המוצעים.

גלעד ארדן: שנית, ובהתאם לעמדות שהביעו חברי הכנסת עוד בדיון לקראת הקריאה הראשונה, החליטה הוועדה לקבוע סייג לאחריות פלילית, ולפיו תהיה זו הגנה למי שמסר רכב לתיקון בשטחי הרש"פ, אם יוכיח כי נסיעתו באזורים אלה לא היתה למטרת תיקון הרכב, וכן אם התקיים אחד מתנאים אלה: לא ניתן היה להמשיך את הנסיעה ברכב ללא תיקונו, או שהמשך הנסיעה ברכב עלול היה לסכן עוברי דרך.

גלעד ארדן: הסייג האמור עולה בקנה אחד עם תכלית החוק המוצע, ובמקביל ימנע פגיעה שלא לצורך במי שנסע בשטחי הרש"פ ונזקק לתיקון רכבו, ללא אפשרות לדחות את ביצוע התיקון עד שיגיע למוסך המצוי בתחומי המדינה.

גלעד ארדן: בהתאם למוצע, על מבצעי העבירות החדשות יחולו הוראות מתוך פקודת התעבורה, שעניינן איסור שימוש ברכב, כאשר מדובר הן באיסור מינהלי והן באיסור שיפוטי, והכול בשינויים כמפורט בהצעת החוק.

גלעד ארדן: בעניין זה אציין כי כאשר מדובר באיסור מינהלי על שימוש ברכב, יהיה קצין משטרה רשאי למסור הודעת איסור שימוש ברכב, אם הרכב הועבר לשטחי הרש"פ באמצעות רכב אחר, וזאת לתקופה של עד 60 ימים, ואילו כאשר הרכב הועבר כאמור שלא באמצעות רכב אחר – לתקופה של שבעה ימים לכל היותר.

גלעד ארדן: כאשר מדובר באיסור שימוש ברכב לפי החלטת בית-משפט, יחולו הוראות הפקודה לעניין זה.

גלעד ארדן: חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת בפניכם קובעת איסורים שסנקציה פלילית חמורה בצדם, וזאת במטרה לתת ליחידת "אתגר" כלי אכיפה יעילים יותר ובכך לצמצם את מספר גנבות הרכב ולמזער ככל הניתן את הסיכונים הבטיחותיים והביטחוניים הכרוכים בתיקון רכב בשטחי הרש"פ.

גלעד ארדן: עם זאת, מאחר שמדובר באיסורים גורפים למדי, סברו חברי הוועדה כי מן הראוי שהצעת החוק תחוקק כהוראת שעה, קרי תעמוד בתוקפה למשך שנתיים.

גלעד ארדן: במהלך תקופה זו ניתן יהיה לבחון את יעילותו של כלי אכיפתי זה, בין היתר על סמך נתונים מבוססים ומקיפים יותר, ועל כן מוצע שהשר לביטחון הפנים, בהסכמת שר התחבורה והבטיחות בדרכים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יהיה רשאי להאריך את תוקפה של הצעת חוק זו בשנתיים נוספות.

גלעד ארדן: מאליו מובן, שאם יבקש השר להאריך את תוקפה של הוראת השעה האמורה, יהיה עליו להביא בפני הוועדה נתונים המצדיקים זאת, בהסתמך על הניסיון שיצטבר במהלך התקופה האמורה.

גלעד ארדן: מיותר לציין שאני מקווה שהנתונים יהיו כאלה שלא תהיה הצדקה להאריך תוקפה של הוראת שעה זו, אבל כמובן, ככל שיהיה צורך, כדי להשיג את המטרות שאותן מבקשת הצעת החוק החשובה הזו להשיג, הוועדה תשקול בחיוב לאשרה.

גלעד ארדן: בסיום דברי ברצוני לקרוא למשטרה ליישם מדיניות אכיפה עם שיקול דעת בכל הנוגע לאיסורים הפליליים המוצעים, ובפרט לעניין האיסור על גרירת רכב לשטחי הרש"פ לצורך תיקונו.

גלעד ארדן: הוועדה הסתמכה על הצהרות המשטרה בוועדה לגבי מדיניות האכיפה שתינקט לעניין זה.

גלעד ארדן: אנחנו מצפים מהמשטרה ומהמשרד לביטחון הפנים גם לקדם פעולות הסברה בנושא זה, כדי להביא לידיעת הציבור את האיסור בעניין העברת כלי רכב לשם תיקונו בשטחי הרשות הפלסטינית.

גלעד ארדן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

גלעד ארדן: אני שוב מברך את חבר הכנסת כחלון על ההצעה החשובה, ואני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גלעד ארדן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עומדים להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק הגבלת שימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה), כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–7 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגבלת שימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה), התשס”ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הגבלת שימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות) (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת כחלון, אתה רוצה לומר כמה מילות תודה?

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה על מתן האפשרות.

משה כחלון: אני מבקש להודות ליושב-ראש הוועדה על כך שקידם את החוק והגענו להיכן שהגענו, בסיוע הנאמן והמקצועי של מנהלת הוועדה לאה ורון, ולאתי בנדלר, שבזכותה הגענו לאן שהגענו, כי בסך הכול מדובר בחוק מסובך מאוד, וכמובן, עורך-הדין ניר ימין, העוזר, שליווה אותנו לאורך כל הדרך.

משה כחלון: תודה רבה גם לך, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/185; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 13808; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39), התשס”ח–2008.

קולט אביטל: יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת גלעד ארדן יציג את הצעת החוק.

ראובן ריבלין: מי מציג את הצעת חוק העיתונות?

קולט אביטל: השר שטרית.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39), התשס”ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גלעד ארדן: בהתאם למצב המשפטי כיום רשאי בעל רשיון כללי למתן שירותי בזק פנים-ארציים נייחים לנתק את קו הטלפון של מנוי שלא פרע את חשבון התשלומים והחובות שחויב בהם בעד השירות לאחר שחלפו 21 ימים מהמועד שנקבע לתשלומם.

גלעד ארדן: עקב ניתוק הקו אין באפשרות המנוי להתקשר למוקדי חירום חיוניים.

גלעד ארדן: הצעת החוק, שיזם חבר הכנסת מאיר פרוש – ואני שמח לברך אותו על יוזמתו החשובה – קובעת כי מנוי שקו הטלפון שברשותו נותק עקב אי-פירעון תשלומים וחובות כאמור, יהיה זכאי לפרק זמן נוסף של חודשיים ימים ממועד הניתוק, שבמהלכו יהיה בעל הרשיון חייב לאפשר לו להתקשר למוקדי החירום של משטרת ישראל, מגן-דוד-אדום ומכבי האש.

גלעד ארדן: בתקופה זו יוכל המנוי, שבמקרים רבים נתון במצוקה כלכלית, להסדיר את חובותיו לבעל הרשיון בלי שתימנע ממנו האפשרות להתקשר למוקדי החירום.

גלעד ארדן: במהלך הדיונים בהצעת החוק החליטה ועדת הכלכלה של הכנסת כי החובה לאפשר התקשרות כאמור למוקדי חירום תחול רק על בעל רשיון כללי למתן שירותי בזק פנים-ארציים נייחים, ולא על בעל רשיון לשירותי טלפון נייד, וכיום מדובר בחברות "בזק" ו"הוט".

גלעד ארדן: אבקש לציין כי אין בתיקון המוצע כדי למנוע מבעל הרשיון לגבות תשלום מהמנוי בעד קו הטלפון העומד לרשותו במהלך החודשיים שבהם תהיה לו אפשרות להתקשר למוקדי חירום.

גלעד ארדן: נוסף על כך ולאור זאת החליטה הוועדה לקבוע כי התיקון המוצע אינו בא לגרוע מזכותו של המנוי לבקש הפסקה מוחלטת של שירות בזק בחודשיים האמורים, שכן כפי שציינתי, במהלך תקופה זו בעל הרשיון רשאי לגבות תשלום בעד קו הטלפון, ואין התיקון נועד להכביד על מנויים הנתונים במצוקה כלכלית אלא רק לאפשר להם, לפי בחירתם, להתקשר למוקדי חירום עד להסדרת חובותיהם לבעל הרשיון.

גלעד ארדן: כדי לאפשר לבעל הרשיון להיערך ליישום החוק, מוצע כי תחילת החוק המוצע תהיה שישה חודשים מיום פרסומו.

גלעד ארדן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גלעד ארדן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39), התשס”ח–2008, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–2 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39) התקבלה, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים מייד להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39), התשס”ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 39) התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: חבר הכנסת פרוש, תודה מן המקום.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ראשית כול, תודה לחברי הכנסת, אבל כמובן לולא הסכמת שר התקשורת בתחילת הדרך ודאי שלא הייתי יכול להגיע, כי הקואליציה בידיו, והוא בידי הקואליציה, ולאחר הסכמת משרד התקשורת יכולתי להתקדם.

מאיר פרוש: אני מודה גם ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת ארדן.

מאיר פרוש: אני רוצה להודות באופן מיוחד לחברת "בזק".

מאיר פרוש: תודה מגיעה כמובן גם ליועצת המשפטית של הוועדה, למנהלת הוועדה, לעובדי הוועדה ולכל חברי הכנסת שתמכו בחוק.

מאיר פרוש: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ארדן, אתה רוצה להגיד תודה על כל החוקים?

גלעד ארדן: המציעים אמרו.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/376).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק העיתונות, התשס”ח–2008, קריאה ראשונה.

קולט אביטל: אני מזמינה את שר הפנים, חבר הכנסת מאיר שטרית, להציג את הצעת החוק.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את חוק העיתונות.

מאיר שטרית: אני צריך לומר שחוק העיתונות מתגלגל על שולחן משרד המשפטים כבר שנים רבות עד שהגיע לבשלות.

מאיר שטרית: ברגע שהגעתי למשרד הפנים הודעתי שאני מוכן להגיש את החוק הזה, כי אני חושב שהוא חוק נכון וטוב.

מאיר שטרית: במסגרת החקיקתית המסדירה כיום את תחום העיתונות נכללות פקודת העיתונות משנת 1933 ותקנות 94–96 לתקנות ההגנה (שעת-חירום) משנת 1945.

מאיר שטרית: זאת אומרת, תקנות מנדטוריות, מהתקופה שבה היינו עדיין ילידים בארץ, והמנדט הבריטי שלט והחליט מה יעשו ואיך יעשו ומה מותר לכתוב ומה אסור לכתוב.

מאיר שטרית: בשנת 1996 מינו שר המשפטים ושר הפנים ועדה ציבורית לבדיקת ההסדרים החוקיים בענייני העיתונות בישראל.

מאיר שטרית: דוח הוועדה התפרסם בחודש אלול התשנ"ז, ספטמבר 1997.

מאיר שטרית: הועדה הגיעה למסקנה כי במסגרת החקיקתית הנזכרת נכללים הסדרים שאינם עולים בקנה אחד עם היותה של מדינת ישראל מדינה דמוקרטית, ובכלל זה סמכות הממונה על המחוז של משרד הפנים למנוע הוצאה לאור של עיתון או להביא לסגירת עיתון "ככל אשר יישר בעיניו ומבלי לתת כל טעם לדבר" – תקנה 94(2) לתקנות ההגנה, 1945.

מאיר שטרית: זאת אומרת שלשר הפנים יש סמכות לסגור כל עיתון בלי להסביר בכלל למה.

מאיר שטרית: האמת היא שעלה בדעתי לא פעם לסגור כמה עיתונים.

ראובן ריבלין: החלטות בית-המשפט העליון – – –

מאיר פרוש: מה מציג – – –

מאיר שטרית: מה אני מציג?

מאיר שטרית: להיפך, אני צוחק על זה שיש לי סמכות כזאת נרחבת שאף פעם לא השתמשתי בה וגם אין לי שום כוונה להשתמש בה.

ראובן ריבלין: פעם עיתון "חדשות" עבר על מגבלות הצנזורה וסגרו אותו לשבוע.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: הוועדה ציינה כי "המסגרת הנושנה, הנעוצה בתפיסותיו של שליט קולוניאלי זר, אינה הולמת את ערכיה של מדינת ישראל, ומן הראוי להחליפה בהסדר ראוי, שיהלום באופן מובהק את התפיסה הדמוקרטית בדבר מעמדה של העיתונות".

מאיר שטרית: בהתאם להמלצות הוועדה מוצע לבטל את פקודת העיתונות ואת תקנות 94–96 לתקנות ההגנה – אלה התקנות שנותנות לשר הפנים את הסמכות לסגור עיתונים – ולהחליפן בהוראות החוק המוצע.

מאיר שטרית: להלן עיקרי החוק המוצע: 1.

מאיר שטרית: ביטול דרישת הרישוי כתנאי מוקדם להוצאה לאור של עיתון.

מאיר שטרית: זאת בניגוד למצב החוקי הנוהג כיום ולפיו תנאי להוצאתו לאור של עיתון הוא קבלת היתר מהממונה על המחוז במשרד הפנים.

מאיר שטרית: לפי פקודת העיתונות מותנה ההיתר במילוי דרישות מסוימות הכוללות הפקדת ערבות ובתנאי כשירות של העורך הכוללים גיל, השכלה והעדר עבר פלילי.

מאיר שטרית: לפי תקנות ההגנה רשאי הממונה על המחוז לסרב לתת רשיון ללא הנמקה.

מאיר שטרית: בפועל, רשיונות לעיתונים לא ניתנו מראש או בוטלו בדיעבד, לפי תקנות הגנה, מטעמי ביטחון.

מאיר שטרית: על סמך גורמי ביטחון התפיסה העומדת ביסוד הצעת החוק היא שעקרון חופש הביטוי מורה על ביטול דרישת הרישוי.

מאיר שטרית: דרך המלך להתמודדות עם התבטאויות פוגעות היא במסגרת הוויכוח הציבורי והחלפת הדעות.

מאיר שטרית: ככל שההתבטאות גובלת בפלילים ניתן יהיה להפעיל את הכלי הפלילי כנגד דוברה ושופרה.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: ביטול דרישות תנאי הכשירות מעורך – פקודת העיתונות דורשת מעורך, כתנאי למתן היתר להוצאה לאור של עיתון, השכלה, תעודת בגרות, גיל והעדר עבר פלילי.

מאיר שטרית: בהתאם להמלצת הוועדה בוטלו דרישות הגיל וההשכלה.

מאיר שטרית: עם זאת, לגבי עבר פלילי, מוצע לקבוע כי בידי בית-המשפט יהיה לקבוע, מיוזמתו או לבקשת היועץ המשפטי לממשלה, כי מפאת מהות, חומרה או נסיבות של עבירה שבה הורשע אדם הוא יהיה מנוע, עד להתיישנותה לפי חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א-1981, מלכהן כמוציא לאור, דירקטור או עורך של עיתון רב-תפוצה.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: חיובו של כל מי שמוציא לאור עיתון בישראל לפרסם בכל גיליון של העיתון את הפרטים האלה: שם המוציא לאור, ואם היה המוציא לאור תאגיד, גם את מספר הרישום של התאגיד, שמות בעלי השליטה בו, לרבות שיעור אחזקותיהם, ושמות הדירקטורים; שם העורך ומספר הזהות שלו; מען המערכת ודרכי הפנייה אליה; שם הממונה על בירור תלונות הציבור ודרכי הפנייה אליו.

מאיר שטרית: נוסף על חובת הפרסום האמורה החלה על כל עיתון, חייב מוציא לאור של עיתון רב-תפוצה לפרסם פעמיים בשנה את הפרטים האלה: האחזקות של המוציא לאור בתאגיד אחר העולות על 25% מסוג מסוים של אמצעי שליטה באותו תאגיד, ואם התאגיד הינו "גורם תקשורת", דהיינו, מוציא לאור של עיתון, בעל רשיון כללי לשידורי כבלים, בעל רשיון לשידורי לוויין או בעל זיכיון כהגדרתו בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן–1990, אחזקות העולות על 15%.

מאיר שטרית: אם המוציא לאור תאגיד, עליו לפרסם גם את שמות בעלי העניין בתאגיד ושיעור אחזקותיהם בו; המספר הממוצע של עותקי גיליון אשר הודפסו בשישה החודשים שקדמו לפרסום.

מאיר שטרית: 4.

מאיר שטרית: מוציא לאור חייב למנות אדם אשר תפקידו לברר את תלונות הציבור על תוכן פרסומיו של העיתון ופעילותו העיתונאית.

מאיר שטרית: על ממונה זה להציג דיווח שנתי על פעילותו.

ראובן ריבלין: מה זה מבקר פנימי?

ראובן ריבלין: למה לא להכפיף את כולם ברמה אתית למועצת העיתונות?

מאיר שטרית: ברמה האתית כולם כפופים למועצת העיתונות.

מאיר שטרית: פה מדובר על תלונות נגד העיתון עצמו.

מאיר שטרית: 5.

מאיר שטרית: בית-המשפט המחוזי רשאי לאסור או להגביל פרסומו של עיתון אם השתכנע כי פרסום העיתון עלול לסכן את ביטחון המדינה או את ביטחון הציבור.

מאיר שטרית: אני סבור כי הצעת החוק הנ"ל, על-פי המלצת הוועדה הציבורית, תביא לרפורמה חשובה בנושא העיתונות בישראל.

מאיר שטרית: לכן, חברים, אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד השר.

יצחק זיו: אני מזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת אברהם רביץ.

יצחק זיו: בבקשה.

אברהם רביץ: רק רציתי לשאול אם אפשר לקבל תואר אקדמי בעריכת עיתון במקצוע רכלנות.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: כתוב חברה ולא תאגיד – – –

מאיר שטרית: זה אותו דבר, מה שקרוי תאגיד זה גם חברה וגם עמותה וכל דבר אחר, זה חל על כולם.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר הפנים, אדוני השר, אתה מציג הצעת חוק, אני אתמוך בה, היא הצעת חוק נכונה, הפקודות שקיימות היום הן פקודות שאבד עליהן כלח.

משה גפני: יש דברים שיצטרכו לשנות בדיון בוועדה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, וזה בסדר.

משה גפני: אבל אני מבקש להעיר את תשומת לבך.

משה גפני: חופש העיתונות הוא דבר חשוב.

משה גפני: אגב, שאלו אותי פעם, מה צריך כדי להיות עיתונאי?

משה גפני: אז אמרתי: חברי הכנסת, שרים ועיתונאים צריך שיהיה להם תעודת לידה – – –

מאיר שטרית: לפי החוק כתוב שחבר הכנסת צריך רק לדעת לקרוא ולכתוב עברית.

מאיר שטרית: סליחה, ראש רשות חייב, חבר הכנסת לא חייב.

אברהם רביץ: מספיק שיודע לקרוא, הוא לא צריך לדעת לכתוב.

משה גפני: על כל פנים, אדוני השר, עליתי לכאן כדי לומר שבמדינת ישראל, שמצויה בבעיות ביטחוניות קשות והיא נמצאת במצב שבו לפעמים העיתונות עושה נזק שהוא נזק ביטחוני – האם אז אין מקום להשאיר סמכות לסגור עיתון?

משה גפני: כי עם כל הכבוד לחופש העיתונות, והקדמתי ואמרתי: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק נכונה.

משה גפני: מה שהיה פעם נכון, שהממונה על המחוז נותן רשיון ושר הפנים יכול לבטל ולסגור עיתון ללא כל נימוק, בעידן שאנחנו נמצאים בו זה דבר שאיננו נכון, ויפה אתה עושה בזה שאתה מתקן את זה.

משה גפני: אבל האם אין מקום במדינה כמו שלנו, שעיתון שנוהג בהתפרעות מוחלטת – – –

מאיר שטרית: – – –

משה גפני: – – – סמכות של השר בביקורת שיפוטית, כי אם אנחנו מדברים על בעיות ביטחוניות שעיתונים יכולים להרשות לעצמם לעשות כדי לקבל רייטינג וכדי שאנשים יקנו עיתונים – צריך להביא את העניין הזה בחשבון, ואני מקווה שבדיונים לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית ידונו בנושא הזה.

משה גפני: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו לא דנים במהות של חוק העיתונות.

נסים זאב: כשתאגיד או כל עיתון צריך לדעת מי עומד מאחוריו ומי המנהל של העיתון, זה ברור שזה צריך להיות שקוף וברור לכולם.

נסים זאב: הבעיה שלנו מה שנכתב בעיתונים ביום-יום, בלי צנזורה.

נסים זאב: אין מי שמבקר.

נסים זאב: כל מי שיש לו קולמוס ביד ונמצא באותה חברה של אותם עיתונאים יכול לכתוב ככל העולה על רוחו.

נסים זאב: אין ביקורת ואין בקרה והכול נמצא בחופש העיתונות, חופש הדיבור.

נסים זאב: אבל אני חושב שהפגיעה בפרט היא גדולה מאוד וכל החוקים שהבאנו עד היום לא יכולים לעזור ולסייע לשמור על הפרט ועל האזרח הקטן שהיה רוצה לחיות בצנעה.

נסים זאב: גם כאשר הוא רק נחקר או העלו נגדו האשמה כזאת או אחרת, הפרסום בעיתונות הוא כבר הלכה למעשה, והוא צריך להתגונן ולהוכיח את חפותו.

נסים זאב: עד שהוא מוכיח את חפותו נכתבים עליו דפים שלמים בעיתונות.

נסים זאב: זה הדבר המהותי בחוק העיתונות, אבל אני בהחלט חושב שהחוק הזה לא מעלה ולא מוריד, אולי הוא עושה איזה סדר פנימי, אבל לא יותר מזה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, צריך לברך את השר מאיר שטרית על כך שהגיע להבנה שנושא העיתונות, שהוסדר בפקודת העיתונות המנדטורית בשנת 1936 על תקנות ההגנה לשעת-חירום – פקודת העיתונות היא מ-1933 ופקודת ההגנה לשעת-חירום היא משנת 1936 – הגיע הזמן להסדירו בחוק.

ראובן ריבלין: צריך לומר שמאז עברנו מים רבים וגם ימים רבים.

ראובן ריבלין: בית-המשפט העליון התערב כמה פעמים כאשר הוא דן בצנזורה, דן בסמכויות הממשלה לאשר או להיות פטרון על עיתונות או על דעה כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: חופש העיתונות, חופש הדעה, הוא נשמת אפה של כל דמוקרטיה, ובהחלט צריך להגיע היום שבו, גם באופן פורמלי, יבוטלו אותם הסדרים שמקומם לא יכירם היום.

ראובן ריבלין: עם זאת, אדוני השר, צריך להבחין ולבדוק היטב כיצד בכל זאת אנחנו מתמודדים היום עם אנשים המכנים עצמם עיתונאים – שכן כדי להיות עיתונאי צריך אדם לקום בבוקר ולומר: עיתונאי אני.

ראובן ריבלין: לא צריך הכשרה כלשהי, תנאי סף או תקופת לימודים.

ראובן ריבלין: אדם קם בבוקר ואומר: עיתונאי אני, ואז, כאשר העט בידו, יכול הוא להוציא דיבתו של אדם רעה ככל העולה על רוחו, הכול כפוף לסדר הדין הפלילי, אבל עם הסייגים המותרים לעיתונאים, כגון זכות הציבור לדעת.

ראובן ריבלין: פעמים עומדים האזרחים בפני מים אדירים.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גוז'נסקי, שחבר הכנסת חנין מחליף אותה היום, ואתה חבר הכנסת יובל שטייניץ, ניסו לשים הגבלות ומגבלות.

ראובן ריבלין: הייתי אז שר התקשורת, ומנעתי את הניסיון להגביל את צעדיה של העיתונות, שהיא באמת הרשות השביעית, הבוחנת ומשמשת פה לציבור לדעת את אשר קורה.

ראובן ריבלין: הדבר הזה חשוב במיוחד לדמוקרטיה, אולם עם זאת, מועצת העיתונות לא עמדה בצד המוטל עליה, שכן קצרה ידה מלהושיע בפני אנשים הקוראים לעצמם עיתונאים גם אם קשה לומר שהם מעלים ומכבדים את שם העיתונות.

ראובן ריבלין: נוצר מצב שבו אפילו מועצת העיתונות אומרת:

ראובן ריבלין: קצרה ידי מלהפעיל את כללי האתיקה על אלה אשר מוציאים את דיבתה של העיתונות רעה כאשר הם מכנים את עצמם עיתונאים.

ראובן ריבלין: אני ממליץ, אדוני השר, שוועדת הכלכלה תדון גם בנושא זה כדי לראות איך בכל זאת שמים סייגים לחופש הדיבור, לא במובן של סתימת פיות אלא במובן של הגנה על שמו הטוב של אדם, משום שזכות כל אדם היא לשמו הטוב.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע גם לחברי ועדת הכלכלה, אשר ידונו בחוק חשוב זה, לבדוק פן זה בחוק.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין, אחרון הדוברים, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך על כך שסוף-סוף יהיה לנו במדינת ישראל חוק עיתונות מודרני.

דב חנין: הגיע הזמן שאחרי 60 שנה למדינת ישראל יסתיים המנדט הבריטי וכל הפקודות למיניהן תעבורנה מן העולם לטובת חוקים ישראליים מודרניים, עדכניים וטובים.

דב חנין: מסגרת הזמן שלי קצרה מלהתייחס לחוק העיתונות שמונח לפנינו, ולכן אני רוצה לנצל את הזמן כדי להציב לפני הכנסת כמה עקרונות שחייבים להסדיר את תחום העיתונות שלנו.

דב חנין: אנחנו כמובן רוצים עיתונות חופשית, ועיתונות חופשית היא קודם כול עיתונות חופשית מן השלטון, ולכן צריך לשחרר את העיתונות מאותם כבלים מיותרים, מנדטוריים, של צורך ברשיונות ובהיתרים, שאין להם מקום בחברה דמוקרטית.

דב חנין: זה סוג אחד של תלות של העיתונות.

דב חנין: סוג אחר של תלות העיתונות הוא תלותם בבעלי ההון.

דב חנין: גם מהתלות הזאת צריך לשחרר את העיתונות וצריך לשחרר את העיתונאים.

דב חנין: בחוק עיתונות מודרני אנחנו צריכים לייצר מערכת הגנות על קהילת העיתונאים – להגן על העיתונאים מפני עריצותם של בעלי העיתונים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, היום התקשורת האלקטרונית והמודפסת בישראל נעשית יותר ויותר ריכוזית, ובעצם בידיים מעטות, של כמה משפחות, נתונה היום השליטה על תחום התקשורת הישראלית.

דב חנין: המצב הזה כשלעצמו הוא מסוכן ולא ראוי.

דב חנין: ראוי ונכון שנמצא דרכים לתת עידוד ציבורי ומימון ציבורי לאמצעי תקשורת, לעיתונים ולכתבי עת שמבטאים עמדות של מיעוט, עמדות בלתי מקובלות.

דב חנין: מודלים כאלה, אדוני היושב-ראש, נמצאים בכמה מארצות אירופה, ואני חושב שראוי ללמוד אותם ולבחון אותם כשאנחנו דנים בהצעת חוק העיתונות אצלנו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לדבר על חוק העיתונות בלי לדבר על הגנת מעמדם של העיתונאים.

דב חנין: אי-אפשר לדבר על הגנת מעמדם של העיתונאים בלי להתייחס לתנאי השכר שלהם, לתנאי העבודה שלהם, ליכולת שלהם באמת לכתוב כתיבה חופשית, משוחררת מלחצים, משוחררת מדרישות של בעלי העיתון או של המפרסמים בעיתון.

דב חנין: כל החטיבה הזאת – הגנה על עיתונאים, מעמד העיתונאים, זכויות העיתונאים, חובות העיתונאים – צריכה להיות חטיבה מרכזית מאוד ומשמעותית בהצעת חוק העיתונות.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, החוק הזה מחייב עבודה רבה בהכנתו לקריאה שנייה ושלישית, ואני מקווה שנצליח להכניס לתוך החקיקה הזאת את כל אותם עקרונות מתקדמים שבאמת יבטיחו לנו עיתונות חופשית גם מן השלטון וגם מן ההון.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העיתונות, התשס”ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק זיו: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק העיתונות, התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/370).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה), התשס”ח–2008, קריאה ראשונה.

יצחק זיו: בבקשה, אדוני שר הפנים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה), התשס”ח–2008.

מאיר שטרית: אני מתכבד להציג את הצעת החוק.

מאיר שטרית: מכיוון שהתאריך שבו אמורות להתקיים הבחירות לרשויות המקומיות הוא יום הירצחו של ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, לפי הלוח הלועזי, אני מציע על-פי הצעת החוק הזאת לדחות את מועד הבחירות הקרובות לרשויות המקומיות בשבוע ימים, כדי שיום הבחירות לא יהיה ביום האזכרה של ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

מאיר שטרית: זאת מהות הצעת החוק.

מאיר שטרית: אני אודה לכם, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אם תאושר הצעת החוק ותועבר לוועדת הפנים להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר שטרית: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לא להצביע עכשיו על הצעת החוק, כי יש הצעה פרטית שזהה לה, של חבר הכנסת אופיר פינס.

מאיר שטרית: הוא יעלה אותה לדיון, ואחר כך נצביע על שתיהן.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לדיון.

יצחק זיו: לפני שנצביע, נפעל לפי הצעת שר הפנים.

יצחק זיו: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, היום הזה שעליו מדובר שאמורות להתקיים בו הבחירות לרשויות המקומיות הוא איננו יום הזיכרון של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, מכיוון שיום הזיכרון נקבע על-פי התאריך היהודי ולא על-פי התאריך הלועזי.

משה גפני: אבל אני אתמוך בהצעת החוק הזאת, מכיוון שיש אנשים שסבורים שבתאריך הזה מדברים עליו, ודי בכך.

משה גפני: לא כדי לומר שזה יום הזיכרון של יצחק רבין, מכיוון שזה איננו יום הזיכרון של יצחק רבין.

משה גפני: התאריך הוא התאריך העברי ולא התאריך הלועזי, אבל אני אתמוך בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: אדוני השר, באופן קבוע הבחירות לרשויות המקומיות נערכות בחודש חשוון – אני חושב שזה תאריך לא טוב.

משה גפני: כמובן, גם על-פי המסורת היהודית, חודש חשוון נקרא מרחשוון, והוא חודש שלא בדיוק הוא המועד המתאים לעניין, אבל יש לי גם סיבה מאוד פרקטית.

משה גפני: חודש חשוון הוא חודש שבו לאחר שנבחר ראש הרשות המקומית הוא צריך ללכת לאישור תקציב.

משה גפני: הוא בקושי נכנס לתפקידו כראש עיר, הוא עדיין לא מכיר את המועצה כפי שצריך.

משה גפני: אני מדבר על ראשי ערים חדשים.

משה גפני: החודש הזה איננו חודש מתאים ללכת לבחירות.

משה גפני: אני לא יודע מה הפרוצדורה לעשות את זה מבחינת משרד הפנים.

משה גפני: אני חושב שהיה מן הראוי שהבחירות לרשויות המקומיות באופן קבוע יהיו בחודש אדר.

משה גפני: חודש אדר, על-פי רוב, חל חודשיים, שלושה חודשים לאחר אישור תקציב העירייה, לאחר שהמועצה מתייצבת מבחינה תקציבית, ואז רוב השנה התקציבית נמצאת לפני מי שנבחר לראשות העיר, לפני מועצת העיר.

משה גפני: חודש חשוון איננו מתאים לבחירות.

משה גפני: אני לא יודע איך זה נקבע היסטורית, אני לא יודע מדוע זה נעשה, אבל אני מציע, אדוני שר הפנים, למצוא את הדרך.

משה גפני: אני אתמוך בחוק הזה, זה בסדר, אמרתי את דעתי בעניין, אבל אני חושב שצריך למצוא את הדרך שהבחירות לרשויות המקומיות לא יהיו בחודש חשוון, אלא יהיו בחודש אדר.

משה גפני: גם מבחינת התאריך היהודי ודאי שחודש אדר הוא טוב יותר מאשר חודש מרחשוון, אבל גם מבחינה מעשית, מועצת העיר נכנסת לאחר אישור תקציב, והבחירות במועד הזה הן יותר ראויות וצריך למצוא את הדרך לכך.

משה גפני: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: מוותר.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, לגבי מועד הבחירות ברשויות המקומיות, אחד הדברים הוא שאנחנו קובעים תאריכים לפי הלוח הלועזי ולא לפי הלוח העברי.

דוד אזולאי: כפי שאמר כאן קודמי, תאריך האזכרה ליצחק רבין הוא לא התאריך הלועזי, אלא התאריך העברי.

דוד אזולאי: ואם אנחנו עובדים לפי התאריך העברי, הרי בכלל החוק הזה לא היה צריך לבוא לעולם.

דוד אזולאי: אני רוצה לחזק את דבריו של חבר הכנסת גפני, מעבר לנושא התקציב.

דוד אזולאי: יש בעיה, זה בא מייד לאחר החגים, כך שעם ישראל והחברים, במקום להיות עסוקים בנושא החגים, כולנו עסוקים בנושא הבחירות.

דוד אזולאי: מייד לאחר החגים זאת התקופה הכי יפה, אנשים מתחילים לעבוד ולהתארגן, ואנחנו עדיין נמצאים בעידן הבחירות.

דוד אזולאי: לכן אני מציע לך, אדוני השר, כאדם שאוהב רפורמות ורוצה לעשות אותן, כדאי להביא את הגורמים האלה בחשבון.

דוד אזולאי: אולי עכשיו זה כבר מאוחר, אבל לקראת הקדנציה הבאה עלינו לטובה אני מציע לך שתשקול בצורה ראויה את כל הנושא של שינוי מועד הבחירות לרשויות המקומיות, גם במחיר שתצטרך להוסיף עוד חצי שנה לנבחרים האלה שיהיו בקדנציה הקרובה, ולקבוע תאריך שיהיה נוח גם לראש העיר, גם לתושבי העיר ובמיוחד בכל מה שקשור לתקציב ולחגי ישראל.

דוד אזולאי: במקום שבחודשים אלול-תשרי נתעסק עם החגים, אנחנו נהיה עסוקים בבחירות.

דוד אזולאי: אם נשנה את זה, נתעסק בחגים, וזה יותר חשוב.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אחרון הדוברים, חבר הכנסת יעקב כהן, בבקשה.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, הצעת החוק האמורה – יכול להיות שהיא חיובית וחייבים לדחות את מועד הבחירות לרשויות המקומיות, אבל אני חושב שאם לדחות, אני לא יודע אם מספיק שבוע, יכול להיות שצריך לקבוע תאריך אחר, כי יכול מאוד להיות שבתאריך הזה ניאלץ לקיים את הבחירות לכנסת.

יעקב כהן: אנחנו שומעים שמר ברק אומר שבתוך חודשיים יודיעו על בחירות.

אלי אפללו: מי אמר את זה?

יעקב כהן: מר ברק.

יעקב כהן: מפלגת העבודה אומרת שהיא תצא.

אלי אפללו: אתה לא שומע טוב.

יעקב כהן: מפלגת ש"ס אמרה שברגע שידברו על ירושלים היא תעזוב את הקואליציה.

יעקב כהן: אנחנו עכשיו שומעים שהכול צף, שומעים דברים ברורים משרת החוץ, שאומרת שיש משא-ומתן מתקדם, ובמשא-ומתן מדברים על הכול, לרבות ירושלים.

אלי אפללו: גם על אוטובוסים מדברים.

יעקב כהן: שרת החוץ היא הממונה על המשא-ומתן.

יעקב כהן: ראש הממשלה אומר שעל ירושלים ידברו בסוף, וכאן אנחנו שומעים משרת החוץ שאומרת דברים ברורים, שמדברים כבר על ירושלים.

יעקב כהן: אם מדברים על ירושלים, ש"ס יוצאת, אז אין לנו קואליציה, אז אנחנו חייבים ללכת לבחירות.

יעקב כהן: אם אנחנו הולכים לבחירות, אז צריך לדחות את הבחירות לרשויות המקומיות למועד מאוחר יותר.

יעקב כהן: לכן אני חושב שראוי לדחות את הבחירות לרשויות המקומיות, אבל למועד יותר מאוחר, כיוון שלפי כל הסימנים המועד הזה צריך להישמר לבחירות לכנסת.

יעקב כהן: ברור שסיעת ש"ס תעמוד על מה שהבטיחה ותפרוש, וברק גם הוא פורש.

אלי אפללו: אנחנו נדחה את הבחירות לכנסת ונשאיר את הבחירות לרשויות.

יעקב כהן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2831/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: לפני שנעבור להצבעה, נאפשר לחבר הכנסת אופיר פינס לדבר על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה), התשס”ז–2007.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: נצביע קודם על ההצעה של חבר הכנסת אופיר פינס, ולאחר מכן נעבור להצבעה על הצעת החוק הממשלתית.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליושב-ראש הקואליציה וגם ליושב-ראש – אני לא יכול לקרוא לך יושב-ראש האופוזיציה, כי אתה לא, אבל מייצגו עלי-אדמות – על שאפשרו לי להצמיד את הצעת החוק, משום שזאת הצעת חוק דומה שיזמתי לפני כמה חודשים כדי שהבחירות המוניציפליות לא יחולו ב-4 בנובמבר, יום רצח רבין.

אופיר פינס-פז: הממשלה מציעה שבוע מאוחר יותר, ואני אתיישר עם הצעת הממשלה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: קודם נצביע בקריאה טרומית על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה), התשס”ז–2007, ולאחר מכן על הצעת החוק הממשלתית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה), התשס”ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: הצעת החוק אושרה והיא עוברת לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה), התשס”ח–2008, הצעת החוק הממשלתית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה), התשס”ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת כי הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/370).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008, קריאה ראשונה.

יצחק זיו: כבוד שר הפנים, חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008.

מאיר שטרית: חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות), התשנ"ד–1994, קובע כי הבחירות הראשונות במועצה אזורית ייערכו בתוך ארבע שנים מיום הכינון, ביום שיקבע השר.

מאיר שטרית: חוק זה מוסיף וקובע, כי שר הפנים רשאי להאריך את כהונת המועצה הממונה הראשונה לשנה חמישית, וזאת בהתייעצות עם ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

מאיר שטרית: קיימים מקרים שבהם מוקמת מועצה אזורית יש מאין, ועל המועצה הממונה הראשונה מוטלות מטלות רבות וכבדות: גיבוש היישובים, הקמתם, לרבות רישום התושבים ביישובים, בניית תשתית מקצועית וכלכלית לפעילות תקינה בהמשך, איוש תפקידי המפתח ועוד.

מאיר שטרית: במקרים מסוימים נדרש זמן נוסף לביצוע כל האמור, וקיום בחירות בשנה החמישית, עוד בטרם הושלמו כל המשימות האמורות, יסכל למעשה את המאמצים והמשאבים שהושקעו בפיתוח המועצה הן על-ידי ראש המועצה הממונה וחברי המועצה והן על-ידי משרדי ממשלה.

מאיר שטרית: לפיכך מוצע לאפשר לשר הפנים לקבוע כי הבחירות הראשונות במועצה אזורית יתקיימו בשנה השישית להקמתה, וזאת באישור ועדת הפנים.

מאיר שטרית: ברור כי הארכה כאמור נדרשת רק במקרים חריגים ומיוחדים, ולא ככלל.

מאיר שטרית: בקביעה כאמור מתקיים האיזון הנדרש בין הרצון להבטיח כי המועצה האזורית אכן תהיה בשלה לבחירות מחד גיסא, לבין בקרה ציבורית פרלמנטרית על החלטות שר הפנים מאידך גיסא.

מאיר שטרית: חשוב לציין, כי ההסדר המוצע מתקיים כבר שנים לא מעטות בעיריות ובמועצות מקומיות, ויש בתיקון המוצע גם משום השוואת הדינים החלים על שני סוגי הרשויות המקומיות, עירוניות וכפריות.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, בקצרה, היום החוק קובע לגבי עירייה או מועצה מקומית חדשה שקמה, מיום כינונה כשממנים ועדה ממונה, הוועדה הזאת יכולה לכהן עד שש שנים, על-פי החלטתו של שר הפנים.

מאיר שטרית: זה לא חל לגבי מועצות אזוריות, ודווקא שם הדברים יותר מסובכים ולעתים דרוש הרבה יותר זמן.

מאיר שטרית: אנחנו מבקשים לתקן את החוק ולהשוות מועצות אזוריות ומועצות מקומיות.

מאיר שטרית: מה עוד שיש לפתחנו גם בעיה גדולה מאוד שמחייבת פתרון, ואנחנו מבקשים לשנות את החוק כדי להביא לפתרון של הבעיה הזאת.

מאיר שטרית: אודה לכם אם החוק יאושר בקריאה ראשונה ויועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד שר הפנים, חבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק זיו: נעבור לרשימת הדוברים.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יצחק זיו: אחריו – חבר הכנסת דוד אזולאי, אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אם הבנתי את השר נכון, על-פי דין זה היה צריך להיות ארבע שנים.

נסים זאב: מועצה מכהנת כארבע שנים, גם מועצה מקומית, גם אזורית.

נסים זאב: אבל השר רשאי בנסיבות מיוחדות להוסיף שנה.

נסים זאב: עכשיו אומרים: כדי להשלים את המלאכה, תהיה עוד שנה.

נסים זאב: שש שנים יעבוד ובשביעית יצא לחופשי חינם – מה זה, יש לו דין עבד עברי?

נסים זאב: לא הבנתי.

נסים זאב: מה פתאום להוסיף עוד שנה?

מאיר שטרית: מדובר במועצה ראשונה.

נסים זאב: מדובר ביישוב חדש?

מאיר שטרית: כן.

נסים זאב: את זה צריך להדגיש.

נסים זאב: מועצה חדשה – יכול להיות הרכב של מועצה חדשה ביישוב מסוים.

נסים זאב: קמה מועצה חדשה, ראש עיר חדש, אנשים חדשים.

נסים זאב: צריך להדגיש שמדובר אך ורק ביישוב חדש, כדי להשלים תשתיות כאלה ואחרות.

נסים זאב: אם מדובר במועצה חדשה וביישוב חדש, זה מקובל עלי ואני אתמוך.

נסים זאב: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, הצעת החוק הזאת ראויה והגיע הזמן לשוויון בין מועצה מקומית לבין מועצה אזורית.

דוד אזולאי: חברי חבר הכנסת נסים זאב, ההצעה הזאת היא טובה מפני שיש גם פיקוח פרלמנטרי בכך שבכל פעם שצריכים להאריך, צריכים את האישור של ועדת הפנים, ואי-אפשר לעשות את זה אוטומטית.

דוד אזולאי: כלומר, לשר אין סמכות, הוא יכול להמליץ בפני הוועדה, והוועדה בסופו של דבר מאשרת.

דוד אזולאי: אדוני השר, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולפנות אליך גם כאן.

דוד אזולאי: אתה יודע שבמועצות האזוריות – בממוצע, תמצא אחת לשנה או אחת לשנתיים בחירות במועצה אזורית זאת או אחרת.

דוד אזולאי: אין כמעט אחידות כמו בבחירות לרשויות.

מאיר שטרית: היום יש שני תאריכים, תאריך אחד זה, תאריך שני היה צריך להיות בינואר השנה.

מאיר שטרית: לא יכולנו לעשות בינואר השנה, ולכן דחינו ולכן נעשה את כולם יחד.

דוד אזולאי: אני שמח שכיוונתי לדעת גדולים.

דוד אזולאי: הגיע הזמן שגם במועצות האזוריות יהיה יום חגיגה לדמוקרטיה המוניציפלית.

דוד אזולאי: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008, עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/373).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הצעת חוק עובדי הוראה, התשס”ח–2008, קריאה ראשונה – אני מזמין את שרת החינוך, חברת הכנסת יולי תמיר, להציג את הצעת החוק.

יצחק זיו: בבקשה.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק שהיא משמעותית ביותר למקצוע ההוראה במדינת ישראל.

יולי תמיר: עד היום מקצוע ההוראה לא הוסדר באופן רשמי כפרופסיה מקובלת שיש לה כללים ברורים להכשרה, לרישוי ולרישום.

יולי תמיר: כתוצאה מכך אנחנו עדים למצב שעובדי הוראה הם למעשה סקטור שמעמדו חלש מזה של סקטורים אחרים.

יולי תמיר: אין להם ההרכב הנדרש לפרופסיה כמו עורכי-דין, כמו רואי-חשבון, כמו רופאים, כמו גורמים אחרים אשר זכו לחוק מקצועי שמגדיר היטב את הייחוד המקצועי של אותו תחום ידע.

יולי תמיר: במהלך השנתיים האחרונות עבדנו ופרסנו מתווה לחוק עובדי הוראה, אשר יגדיר את העיסוק בהוראה באופן חוקי, מוסדר ומוגדר.

יולי תמיר: החוק הזה, כפי שהוא מוצג היום לקריאה ראשונה, וכפי שסוכם גם עם חבר הכנסת נהרי, חל בשלב זה – או מיועד לחול – על המגזר הממלכתי.

יולי תמיר: אנחנו ננהל דיון על ההשלכות של החוק על המגזר החרדי, מתוך הבנה שהחוק לא נועד לפגוע באופיו הייחודי של המגזר החרדי, אלא לשמור על העצמאות הפדגוגית ועל עצמאות ההכשרה המוקנות לו.

יולי תמיר: מהם הדברים המוסדרים בחוק?

יולי תמיר: קודם כול מוגדר בחוק – ונדמה לי שראוי היה להגדיר זאת מזמן – שלא יעסוק בהוראה אדם אלא אם כן הוא עובד הוראה מורשה.

יולי תמיר: הגדרה כזאת לא היתה יכולה להיכלל בתקנות המשרד קודם לכן, משום שכל שאלת ההרשאה לא היתה קיימת, ולכן לא יכולנו להבחין בין מורה מורשה ובין מורה שאינו מורשה.

יולי תמיר: כדי לעסוק ברישוי אנחנו מקימים ועדת רישוי.

יולי תמיר: ועדת הרישוי תבחן את המועמדים להוראה ותחליט – על-פי כללים הקבועים בחוק – מי מהם זכאי להיכלל ברישום, ורק משחל הרישום הזה, ורק משהוגדר אדם כעובד מורשה, הוא יוכל לעסוק בהוראה.

יולי תמיר: מובן שברגע שיש הרשאה להוראה – – –

סילבן שלום: – – –

יולי תמיר: לא, זה לא עובר, וגם חברי לסיעה ביקשו לחכות עוד כמה דקות, אז אנחנו נחכה את החמש דקות האלה.

סילבן שלום: צודקת.

יולי תמיר: מובן שכאשר דנים ברישוי הוראה, דנים גם במקרים החריגים, שבהם צריך להסיר רישוי או אדם לא יוכל לחדש רישוי, ולכן אנחנו נותנים בחוק הזה מתווה מלא לפעולה של מורה מורשה, דרך קבלת הרישוי, דרך הסרת הרישוי ודרך הערעור על רישוי.

יולי תמיר: מובן מאליו שהחוק ייצור מצב חדש, שבו לא יהיה אפשר ללמד – אדם לא יוכל להיות מורה מורשה אם לא קיבל הכשרה מסוימת.

יולי תמיר: בשנה האחרונה אנחנו שומעים רבות על הצורך לחזק את מעמד המורים, ואנחנו שומעים רבות על הצורך לשפר את איכות ההוראה.

יולי תמיר: שני הדברים שהחוק עושה ברמת האיכות הם הגדרה מחדש של ההכשרה המקצועית הניתנת למורה, ולמעשה תנאי מפורש – להוציא כמה מקרים מאוד יוצאי דופן – שאדם שלא קיבל את ההכשרה האמורה לא יוכל להיכנס למערכת החינוך ולהיות בה מורה.

יולי תמיר: אנחנו דנים בחוק גם בשמירה על כבודם של עובדי ההוראה ובאופן שבו נגן על עובדי הוראה מפני פגיעה.

יולי תמיר: נדמה לי שדווקא בהיבט הזה של החוק צריך לומר שהוא דבר בעתו.

יולי תמיר: כל מי ששמע בימים האחרונים על פגיעות פיזיות במורים ובמנהלים יודע שיש צורך אמיתי להבהיר לציבור שמורים זקוקים וראויים להגנה ודינם כדין עובדי הציבור כולם.

יולי תמיר: החוק הזה יוצמד לחוק של חבר הכנסת סילבן שלום, על-פי בקשתו.

יולי תמיר: למעשה, החוק של סילבן שלום – אני מראש אומרת – אנחנו מסכימים שיוצמד לחוק הזה, ושני החוקים גם יחד, אני מקווה, יאפשרו לנו לצקת תשתית נאותה למקצוע ההוראה.

יולי תמיר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

עמיחי אילון: כמה דוברים יש?

יצחק זיו: יש שבעה דוברים.

קריאות: – – –

סילבן שלום: פתחו את זה מחדש?

נסים זאב: דיון משולב.

יצחק זיו: אני רוצה להדגיש – דיון משולב.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת דוד אזולאי.

נסים זאב: לא לא, הוא לא הבין אותי – – –

קריאות: – – –

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להסביר לך.

יצחק זיו: השרה ביקשה שזה יהיה משולב.

נסים זאב: אז אם משולב, זה לא דוד אזולאי.

נסים זאב: זה סילבן שלום.

יצחק זיו: סילבן שלום.

נסים זאב: אתה אומר דוד אזולאי.

יצחק זיו: לא.

יצחק זיו: אני הזמנתי את דוד אזולאי.

נסים זאב: דוד אזולאי צריך לדבר אחרי בהצעת החוק הזאת.

יצחק זיו: נכון.

נסים זאב: אם זה דיון משולב, אז חבר הכנסת סילבן שלום מציג את הצעת החוק, או רונית תירוש – אחד משניהם – ואז הדיון הוא משולב.

יצחק זיו: טוב.

יצחק זיו: אז אנחנו נזמין את חבר הכנסת סילבן שלום.

דני יתום: הדיון היה בפעם הקודמת.

שלי יחימוביץ': נכון, היה דיון.

נסים זאב: אני רוצה להסביר.

שלי יחימוביץ': – – –

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: לכן החוק עולה מחדש – –

שלי יחימוביץ': מה פתאום – – –

נסים זאב: – – ויש דיון מחדש, מכיוון שיש סעיפים חדשים.

שלי יחימוביץ': לא, מה פתאום.

נסים זאב: אין פה ספק בכלל.

יצחק זיו: כבר היה דיון בהצעה של סילבן שלום.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הדיון לא היה קביל.

קריאות: – – –

נסים זאב: הסעיפים לא היו מונחים לפנינו, ואני רוצה לדבר על הסעיפים הרלוונטיים שלא היו מונחים לפנינו, כי זאת מהות הדיון כרגע.

נסים זאב: אז אדוני היושב-ראש יחליט; אם זה דיון משולב, חבר הכנסת סילבן שלום ידבר ואחר כך יהיה דיון של החברים שנרשמו פה לדיון.

יצחק זיו: אני שומע שכבר היה דיון.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, יש לחברים פה זכות להתבטא.

נסים זאב: חד-משמעית.

נסים זאב: יש פה יועצת משפטית?

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת סילבן שלום, בוא תציג את הצעת החוק.

יצחק זיו: תמתין עוד דקה, כרגע בודקים את הנושא.

נסים זאב: לא.

נסים זאב: אם זה דיון משולב, חבל שאני אדבר כאילו פעמיים.

נסים זאב: אני אעלה פעם שנייה, אין לי בעיה.

יצחק זיו: אז תעלה פעם שנייה.

נסים זאב: אני מתכוון לדבר גם בדיון על הצעת החוק הזאת וגם בדיון על הצעת החוק הבאה.

נסים זאב: אם זה לא משולב, אני מדבר פעמיים – שיהיה ברור.

דני יתום: אין בעיה.

נסים זאב: אז שאני אתחיל לדבר?

נסים זאב: בסדר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, צריך להבין שהחוק הזה הוא חוק מטורף, אין בו שום היגיון, הוא בא לחסל את החינוך החרדי בשלבים.

נסים זאב: דיקטטורה חינוכית.

נסים זאב: הדבר מאוד שקוף.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, תמתין דקה.

נסים זאב: אדוני, נתת לי את רשות הדיבור, תן לי שלוש דקות לדבר.

יצחק זיו: נכון.

נסים זאב: אולי אני אשכנע את החברים שלא להצביע היום.

נסים זאב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/226).

נסים זאב: ]

יצחק זיו: חבר הכנסת סילבן שלום יבוא ויציג את הנושא כדי שיהיה דיון משולב.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, תמתין בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, מגיע לי "תודה רבה" על זה שהצעתי את ההצעה כדי לחסוך לכם פה שעה נוספת של דיונים.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק זיו: תודה רבה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, מאחר שיש כאן הסכמה כללית וגורפת – גם עם הממשלה, גם עם ההצעה של חברי הכנסת, גם עם הסיעות החרדיות, ויש כאן הסכמה – – –

משה גפני: לא.

סילבן שלום: גפני, אל תעשה לא, כי בסוף אתם תקבלו על הראש.

סילבן שלום: אז חבל.

נסים זאב: תפסיק לאיים.

נסים זאב: שרת החינוך אמרה – – –

סילבן שלום: היא הודיעה בצורה מפורשת.

סילבן שלום: הרי חבר הכנסת גפני היה בוועדת החינוך בהצעה שלנו.

משה גפני: אני תומך בחוק שלך.

סילבן שלום: אתה תומך בחוק שלי, אני יודע, אבל אני רוצה לעזור כרגע גם לשרה.

נסים זאב: אל תעזור לה.

סילבן שלום: שנייה אחת, תן לי רגע.

סילבן שלום: זאב נסים.

יולי תמיר: – – –

סילבן שלום: שרת החינוך – רגע – שרת החינוך הודיעה בצורה מפורשת, היא אמרה בפתיחת דבריה, שהיא הגיעה לסיכום עם השר נהרי בנושא שמעסיק אתכם.

סילבן שלום: עכשיו, לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית זה בכל מקרה יבוא.

סילבן שלום: יושבים כאן חברי הכנסת, בואו נעשה את זה בצורה מסודרת – השעה כבר מאוחרת, נתחיל את העניין הזה, נצביע עליו ונגיע להמשך.

סילבן שלום: חבל, פשוט חבל.

סילבן שלום: טוב, רציתי לעזור ולא להחזיק את חברי הכנסת.

קריאות: – – –

יצחק זיו: נא לאפשר לחבר הכנסת סילבן שלום להציג את הצעת החוק.

סילבן שלום: אני אעשה את זה בקצרה, כדי שלא למשוך את הזמן.

סילבן שלום: הצעת החוק שלנו בעצם היתה הטריגר להצעת החוק הממשלתית.

סילבן שלום: הצעת חוק זכויות המורה והמנהל אמורה לתת פתרון יסודי, פתרון אמיתי, שיביא אחת ולתמיד מזור לתחלואי מערכת החינוך בתחום ההוראה.

סילבן שלום: בשנת 2000 חוקקתי את חוק זכויות התלמיד, לאחרונה חוקקתי את חוק זכויות הסטודנט, והחוק הזה אמור להיות החוק המשלים – חוק זכויות המורה והמנהל.

סילבן שלום: חוקים אלה מהווים את הבסיס והיסודות למערכת חינוך שוויונית, הוגנת וראויה.

סילבן שלום: הצעת החוק הזאת מעגנת לראשונה את זכויות המורה והמנהל בחקיקה ומאפשרת להחזיר את כבודו של המורה ואת מקומו למקום ראוי לו, ולא כפי שהוא נמצא עתה.

סילבן שלום: עתיד המדינה תלוי לא רק בחוזקה הביטחוני, אלא גם בחוזקה האנושי, ולכן חובתנו לחזק את ציבור המורים והמנהלים בישראל, שהם העוגן שעליו נשענת מערכת החינוך.

סילבן שלום: אנחנו צריכים לאפשר קביעת סטנדרטים ברורים מי יכול להיות מורה, מהו מורה בישראל.

סילבן שלום: בעניין הזה הצעת החוק מהווה נדבך ראשון במהלך חקיקתי כולל שיחייב הגדרה מפורטת של המאפיינים הנדרשים לשם מימוש זכותם של ילדי ישראל לחינוך איכותי.

סילבן שלום: אני מאמין בהשקעה במערכת החינוך ובצמצום פערים דרך מערכת החינוך.

סילבן שלום: לכן – אני מוותר על הנאום שלי – אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בשתי הצעות החוק, שלאחר מכן יידונו בוועדה, כדי להגיע להצעת חוק אחת, נכונה, משותפת, למען מורי ישראל ולמען ילדי ישראל.

סילבן שלום: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, שלא יעבדו עלינו, שיאמרו פה את האמת.

נסים זאב: רוצים לחסל את החינוך החרדי בשלבים.

נסים זאב: זה חוק מטורף, אין בו שום היגיון.

נסים זאב: דיקטטורה.

נסים זאב: אני רוצה להסב את תשומת לבכם שבעמוד 461 יש פרק י"א: עונשין – "העוסק בהוראה במוסד חינוך בלא רשיון או היתר או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 3(א), דינו – מאסר שנה".

נסים זאב: שמעתם?

נסים זאב: כמה עובדי הוראה יש היום שאינם מוכרים במועצה להשכלה גבוהה?

נסים זאב: תשלחו את כולם לבתי-הסוהר.

נסים זאב: ברוך השם, היום יש מכרזים לבתי-סוהר.

נסים זאב: סעיף קטן (ב): "המעסיק אדם בהוראה במוסד חינוך בלי שאותו אדם הציג לפניו רשיון או היתר תקפים, דינו – קנס כאמור בסעיף – – – ".

נסים זאב: זה אלפי שקלים, זה לא משנה כמה.

נסים זאב: אני רוצה שתבינו, יש מטרה ברורה שלא לאפשר לעובדי הוראה שמקבלים תעודה אקוויוולנטית, שעד היום היא מוכרת במשרד החינוך, ללמד במוסדות כלליים של הממלכתי והממלכתי-דתי.

נסים זאב: זה מופיע ברחל בתך הקטנה בסעיף 71 ובדברי ההסבר.

נסים זאב: כתוב: "על אף הוראות סעיף 20, רשאי השר" – אנחנו צריכים להיות נתונים לחסדיו של השר – "מטעמים מיוחדים ובהתייעצות עם המועצה, להכיר במוסד שאינו מוסד להשכלה גבוהה" – אפשר לחשוב מה הם נותנים שם – "ובמסלול להכשרת עובדי הוראה שהוא מקיים, לצורך מתן רשיון מוגבל לבוגריו".

נסים זאב: צריך להגביל אותם גם אילו מקצועות הם ילמדו, אילו שעות, אילו גילאים.

נסים זאב: בדברי ההסבר מופיע הדבר הברור ביותר: "המדובר במוסדות המופעלים על-ידי מגזרים בעלי צרכים קהילתיים או תרבותיים ייחודיים, שיש לאפשר, מחד גיסא, את הכשרתם של עובדי ההוראה שיעסקו ויועסקו במוסדות חינוך השייכים למגזרים אלה" – כלומר, בת "בית יעקב" שסיימה, אפילו שיש לה תעודה אקוויוולנטית ל-B.A.

נסים זאב: – היא תלמד רק ב"בית יעקב".

נסים זאב: ואם היא תלמד בבית-הספר הממלכתי – דינה מאסר שנה.

נסים זאב: זה מה שהחוק אומר.

נסים זאב: פשוט טירוף.

נסים זאב: אם באמת לשרה יש כוונות טובות, מדוע אי-אפשר למשוך את החוק הזה ולתקן אותו?

נסים זאב: 50 שנה לא היה חוק שהביא את ההעצמה הזאת לעובדי ההוראה.

נסים זאב: רוצים להעצים אותם.

נסים זאב: אז אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, היום שמענו בחדשות איך מעצימים את עובדי ההוראה – עובדי ההוראה היום מקבלים מכות מהורים ומתלמידים.

נסים זאב: מה החוק הזה בא לומר?

נסים זאב: בעצם הוא בא לבטל 50% מעובדי ההוראה, ליטול את הסמכויות שהיו להם או בהווה או בעתיד ולהגביל אותם במגבלות כאלה שאנחנו עוד נחפש בנרות עובדי הוראה ולא נמצא.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מבקש לסיים.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לעבור לסדר-היום ולראות חוק כזה שהוא אנטי-דתי – –

בנימין בן-אליעזר: זה לא יכול להיות דבר כזה.

יצחק זיו: תודה רבה.

נסים זאב: – – והוא מיועד – –

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מבקש לסיים.

נסים זאב: – – לפגוע בציבור שלם והכנסת נותנת לו יד.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב כהן, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, עברו שלוש דקות?

נסים זאב: לא שמתי לב בכלל.

יצחק זיו: עברו כבר ארבע דקות וחצי.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, כבוד חברי מפלגת העבודה, אני רוצה לקדם אתכם בברכה.

יעקב כהן: הדבר היחידי שהיה שווה בחוק הוא כדי לראות שאתם עוד קיימים ונושמים.

בנימין בן-אליעזר: אתה רואה?

יעקב כהן: לכל דבר רע יש גם משהו טוב.

אופיר פינס-פז: אתה רואה שיש תחיית המתים.

יעקב כהן: החוק המוצע בפנינו, חוק עובדי הוראה, הוא עבורנו, עבור החינוך החרדי, אסון.

יעקב כהן: אני מקווה שהוא ירד ויוסר.

יעקב כהן: הורתו של החוק היתה על-פי הצעת החוק של חבר הכנסת סילבן שלום.

יעקב כהן: באמת, כמו ששוחחתי אתו, הוא אכן הוציא את החינוך המוכר שאינו רשמי מהחוק.

יעקב כהן: כך גם גברת תירוש, שהיתה מיוזמי החוק.

יעקב כהן: אני מתפלא על השרה, שהגישה את זה בחוק ממשלתי, מדוע היא לא הוציאה את החינוך המוכר שאינו רשמי.

יעקב כהן: אני רוצה להסביר את המגרעות ואת האסון שאנחנו רואים בזה לחינוך שלנו.

יעקב כהן: בהצעת החוק כתוב: "לא יעסוק אדם בהוראה במוסד חינוך, אלא אם כן הוא עובד הוראה מורשה ובהתאם לתנאי הרשיון או ההיתר שניתן לו, לפי העניין".

יעקב כהן: אני חושב שלפי הסעיף הזה מאות או אלפי מורים אצלנו, שאין להם ההיתר הזה, אף שהם מורים מעולים – הם לא יקבלו את הרשיון הזה.

יעקב כהן: בסעיף אחר בחוק מדברים על מי רשאי לקבל רשיון לעיסוק בהוראה – רק בעל תואר אקדמי מוכר מאת מוסד להשכלה גבוהה.

יעקב כהן: גם זה לא מתאים לנו.

יעקב כהן: אצלנו יש דברים חלופיים וצריך להכיר בהם – גם תואר אקוויוולנטי, או שצריך להכיר בעשר שנות לימוד או 12 שנות לימוד.

יעקב כהן: בכל אופן התנאים האלה לא באים בחשבון אצלנו.

יעקב כהן: אני רוצה לומר לשרת החינוך: אפשר לומר שבמוסדות שלנו אנחנו לא צריכים חוקים שאתם תחוקקו כדי להתגבר על הכישלונות של מערכת החינוך.

יעקב כהן: אנחנו לא רק מערכת חינוך חינוכית, אלא גם לימודית.

יעקב כהן: בכל פרמטר אנחנו מצליחים לתת את החינוך הכי טוב, שעולה על כל רשת חינוך אחרת.

יעקב כהן: וזה הוכח בבחינות ה-PISA ובעוד מקומות.

יעקב כהן: המציאות מוכיחה שיכול להיות מורה שיש לו תואר אקדמי, B.A. או אפילו דוקטור, ויש לו התעודה הכי יפה שיש – והוא שווה כמעט אפס.

יעקב כהן: מצד שני יכול להיות מורה צעיר, עם מרץ, עם גישה לתלמיד, עם מסירות וחיבה, והוא יכול להעניק הרבה יותר מהמורה הוותיק בעל התואר הזה.

יעקב כהן: לכן, לא התעודה ולא התואר הם הפרמטרים או המדדים לקבוע מי המורה הטוב.

יעקב כהן: לא זה יוכיח.

יעקב כהן: לכן אני קורא להוציא מהחוק את החינוך המוכר שאינו רשמי.

יעקב כהן: אני שומע מהשרה עכשיו, שהיא אומרת – בשיחה עכשיו היא אמרה שהיא תוציא את זה, ואני מקווה שהיא תעמוד בדיבורה, ולא, שתדע – זאת תהיה פגיעה חזקה, ולא נעבור על זה לסדר-היום.

יעקב כהן: אני חושב שהשרה צריכה לדאוג לכל הקשיים שעומדים לפני המוסדות החינוכיים, גם בשנת הלימודים החדשה, והעליתי הצעה לסדר וקבענו שניפגש אתה.

יעקב כהן: בכל אופן, נושא הרשיונות, יחד עם הרב גפני, נושא הפגיעה בחינוך המיוחד בחינוך החרדי, ועוד נושאים – הנושא של תגבור לימודי יהדות.

יעקב כהן: אנא הפסיקי, הניחי לחינוך המיוחד, לחינוך החרדי, ותנו להם להמשיך להתפתח.

יעקב כהן: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להודות לשרת החינוך, הגברת יולי תמיר, על שהצליחה בשעת ערב מאוחרת זו לכנס את כל חברי מפלגת העבודה במליאה, מראה מרנין שמזמן לא ראינו.

דוד אזולאי: על כך מגיעה לה ברכת יישר כוח.

דוד אזולאי: סוף-סוף יש נושא שמאחד את מפלגת העבודה וכולם מתכנסים סביבו ומגיעים הנה.

דוד אזולאי: לעצם ההצעה, אני רוצה להגיד לשרת החינוך, שבמשך שנה וחצי – כך היא התבכיינה פה בשבוע שעבר – עובדת על הצעת החוק, והתחננתי – תדחי את ההצבעה ביומיים, מה יקרה?

דוד אזולאי: בסופו של דבר זה נדחה בשבוע ימים, אבל לא חשוב.

דוד אזולאי: אמרתי לה: שנה וחצי היא אומרת שהיא עובדת על החוק הזה, ולא מצאה שעה אחת לשבת עם אנשי החינוך החרדי, להתייעץ אתם כדי להוציא דבר מושלם מתחת ידה, ולקבוע במעמדם של עובדי הוראה גם את עובדי החינוך החרדי?

דוד אזולאי: אז היא בחרה לקחת חוק שהוא חד-צדדי, שבא לקראת קבוצה מסוימת, והוא פגיעה אנושה בחינוך החרדי, ועדיין היא מצפה שאנו נתמוך בחוק הזה.

דוד אזולאי: עם זה, בשבוע שעבר עמדה פה שרת החינוך – זה לא מכובד, זה לא יפה – כשהתנגדתי להצעה, באצבע מאיימת היא אומרת לי: יותר אל תפנה אלי שום פנייה, בשום בקשה שלך אני לא מוכנה לדון ולטפל.

דוד אזולאי: זאת צורת דיבור של שרת חינוך?

דוד אזולאי: כך שרה מדברת?

דוד אזולאי: כך אומרת שרה?

דוד אזולאי: שזה לא ראוי?

דוד אזולאי: ואני מצפה שהיא תתקן את הדברים האלה, כי מעולם לא פניתי אל שרת החינוך, אין לי תוכנית לפנות אליה, וכשאצטרך את שרת החינוך, אני אביא אותה לכאן, למליאה, וכאן היא תשיב, על אפה ועל חמתה, בכל עניין בנושא ציבורי שאדרוש ממנה.

דוד אזולאי: בעניינים האישיים שלי מעולם לא פניתי אליה, ולכן אין שום סיבה שבעולם שהיא תגיד: אל תפנה אלי, כי לא פניתי אליה, ועל המעט שפניתי אליה באחד המקרים עד היום לא קיבלתי תשובה, ואני מצפה שעכשיו היא תבוא ותשיב על אותו מכתב שהפניתי אליה.

דוד אזולאי: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ראובן ריבלין – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, צר לי על ששרת החינוך אינה כאן.

משה גפני: בניגוד לחברי חבר הכנסת דוד אזולאי, במשך שנתיים פניתי אל שרת החינוך פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם – או, הנה השרה נמצאת.

משה גפני: פניתי אל שרת החינוך פעם אחר פעם בנושאים שקשורים למערכת החינוך בכלל ולמערכת החינוך החרדי ודאי.

משה גפני: אני עמדתי מול הציבור החרדי והגנתי עליה בכל כוחי.

משה גפני: אמרתי שהיא שרה טובה ואפשר להידבר אתה, וכך נהגתי כל הזמן.

משה גפני: אני רוצה לקרוא לכם מאחד מהשבועונים החרדיים שיצא בסוף השבוע, והכותרת אומרת כך: "שרת החינוך הכריעה את המפלגות החרדיות".

משה גפני: סיכום כנס החורף מציג מאזן כמעט מושלם של השרה וכישלון מוחץ של יהדות התורה, ובעיקר של ש"ס, והכתב, בשני עמודים מלאים, מפרט את הצרות הצרורות – כפי שהוא מתבטא – מה שקרה למערכת החינוך החרדית: "חברי הכנסת החרדים, שנאבקו ככל יכולתם, מהקואליציה ומהאופוזיציה, למען תיקון הליקויים וביטול הגזירות, נחלו כישלון חרוץ, ואת כנס החורף של הכנסת ואת היציאה לפגרת הפסח מסיימים חברי הכנסת" – הכוונה לחרדים – "בציון בלתי מספיק בכל מה שנוגע למשרד החינוך.

משה גפני: נכון, הם לא אשמים, הם עשו ככל יכולתם, אך את המציאות אי-אפשר לטייח.

משה גפני: הכנס מסתיים בלא שהצליחו לפתור באמת ולו בעיה אחת מתוך צרור הצרות".

משה גפני: והוא מפרט: "מושב זה ייזכר כהקפאת התקציב ל-25 בתי-ספר, גם תקציב הסמינרים והת"תים לא הועבר, תקציב ארגוני התרבות החרדיים עבר בחלקו במעין מחטף של – – –

יולי תמיר: – – –

משה גפני: בשביל זה אני מביא את זה.

משה גפני: תוכלי ללכת לחברים החילונים שלך ולומר שהם טועים כשהם אומרים שאת עושה בשביל החרדים.

משה גפני: זה לא נכון.

משה גפני: "גם בתחום תקציבי האחזקה ופיתוח בניית כיתות לימוד נחל המגזר החרדי כישלון חרוץ, ומלבד זריקת עצמות זעיר פה וזעיר שם לא היתה זרימה של כיתות לימוד תקניות, למשל בדומה לאפליה המתקנת המונהגת במגזר הערבי.

משה גפני: ואם לא היה די בכל אלה, באה שרת החינוך ומציעה הצעות חוק ורפורמות שונות להידוק הפיקוח על מוסדות החינוך החרדיים, מהגנים ועד הישיבות, עם קביעת הגבלות בתחום מעמד המורה וזכויות התלמידים, דבר המהווה התערבות חמורה" וכו'.

משה גפני: "אחת לכמה ימים צצה גזירה חדשה" – לא אלאה אתכם; שני עמודים מלאים במה שעשה משרד החינוך בשנתיים האלה.

משה גפני: אני מבקש לומר: הבאת שני חוקים; את לא נותנת לנו להעביר שום חוק, ובאמת לא הצלחנו להעביר שום חוק – את מביאה שני חוקים השבוע.

משה גפני: חוק אחד שאת בעצמך אמרת כאן שהכנת אותו שנתיים – כך אמרת קודם.

משה גפני: במשך השנתיים האלה, אילו חשבתי שאת מתכוונת לפגוע בחינוך החרדי, הייתי רגוע.

משה גפני: בסדר – יש כוונה תחילה.

משה גפני: החינוך החרדי הוא בראש מעיינייך ואת רוצה – – –

יצחק זיו: תודה.

משה גפני: דקה, ברשותך.

משה גפני: אבל את לא אומרת כך.

משה גפני: את אומרת: שנה וחצי.

משה גפני: את עושה רפורמה במעמד המורה, ואת אפילו לא חושבת שהחינוך החרדי קיים, אבל את כן חושבת – כשאת מביאה את חוק ההזנה – להוציא ממנו את הגנים החרדיים, שהילדים בשדרות, בגנים הממלכתיים והממלכתיים-דתיים יאכלו, והילד החרדי לא יאכל.

משה גפני: את מביאה היום חוק של מעמד המורה, כאשר את יודעת שזה חיסול החינוך החרדי.

משה גפני: לא היה מן הראוי, גברתי השרה – ואת אשה הגונה – לדבר מלה אחת עם האנשים במגזר החרדי?

משה גפני: את גם שרה שלהם.

משה גפני: מה זה, לא זכרת?

משה גפני: לא זכרת לדבר אתם?

משה גפני: על זה את מגייסת במפלגת העבודה?

משה גפני: הגעת לסיכום עם השר נהרי, תאמרי את זה.

משה גפני: לסילבן שלום היה האומץ לבוא לוועדת החינוך ולומר: זה לא חל על החינוך החרדי.

יצחק זיו: תודה רבה.

יולי תמיר: – – –

יצחק זיו: תודה רבה.

משה גפני: את זה היית צריכה לעשות שנה וחצי, ולא להביא חוק שמחסל אותנו.

משה גפני: לא להתעלם מאתנו.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת זאב אלקין.

יצחק זיו: מבטל.

יצחק זיו: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי – מוותר.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: קודם אנחנו מצביעים על חוק עובדי הוראה, התשס”ח–2008 – קריאה ראשונה.

משה גפני: איזה חוק?

יצחק זיו: עובדי הוראה, התשס”ח–2008 – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדה – 18 נגד – 4 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עובדי הוראה, התשס”ח–2008, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: נא להכניס לפרוטוקול את השר שמחון ואת חבר הכנסת סילבן שלום.

יצחק זיו: נגד – 4, נמנעים – אין – – –

משה גפני: לא, לא, לא, אדוני היושב-ראש – – –

יצחק זיו: אני הכנסתי אותו רק להצבעה לפרוטוקול, מה קרה?

יצחק זיו: סליחה.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק עובדי הוראה, התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות המורה ומנהל מוסד חינוך, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת סילבן שלום – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות המורה ומנהל מוסד חינוך, התשס”ח–2008, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 22, נגד – אין, נמנעים – 2.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק זכויות המורה ומנהל מוסד חינוך, התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין כעת את שר התשתיות הלאומיות, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, לעלות על הדוכן להשיב על השאילתא המפורטת בדף המונח, מס' 1982, של חבר הכנסת נסים זאב: אי-שוויון בתיקון תקלות על-ידי חברת חשמל.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום י"ד באדר א' התשס"ח (20 בפברואר 2008):

יצחק זיו: פורסם כי בחברת החשמל אין שוויון בתיקון תקלות.

יצחק זיו: כך, למשל, אספקת חשמל בבני-ברק חודשה רק כעבור כ-12 שעות, ותקלה דומה ברמת-אפעל תוקנה כעבור שעתיים ומחצה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה הוא פרק הזמן הממוצע לתיקון תקלות?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: האם חודש זרם החשמל בבני-ברק כעבור 11 שעות?

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהתייחס לשאלות של חבר הכנסת נסים זאב אני מתכבד להשיב: 1–3.

בנימין בן-אליעזר: בתאריך 29 בינואר 2008 שרר מזג אוויר סוער במיוחד בגוש-דן, וכתוצאה ממנו נרשמה כמות גדולה במיוחד של תקלות ברשתות מתח גבוה ונמוך.

בנימין בן-אליעזר: סדר העדיפויות לטיפול בתקלות נקבע על-פי חומרתן.

בנימין בן-אליעזר: התקלה ברמת-אפעל היתה מורכבת לאין-ערוך מזו שבבני-ברק.

בנימין בן-אליעזר: תושבי רמת-אפעל חוו שתי הפסקות בטרם טופלה התקלה במקום זה.

בנימין בן-אליעזר: אין שוני בין משך הטיפול בתקלות בבני-ברק לבין ערים אחרות.

בנימין בן-אליעזר: אדרבה, בשל אופיה הדתי של בני-ברק קיימת הנחיה שלי לתת עדיפות לטיפול בתקלות בעיר זו לפני כניסת השבת.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מזמין את סגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1749 של חבר הכנסת גדעון סער: מיגון בתי התושבים בשדרות.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007): משרד הביטחון פתח בתוכנית מיגון תחנות אוטובוס בשדרות, אך בתי התושבים אינם ממוגנים.

יצחק זיו: במצב זה תושבי שדרות מוגנים מפני פגיעות "קסאם" בתחנות האוטובוס ולא בבתיהם.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם הדבר נכון?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע ימוגנו תחנות אוטובוס, בעלות תקציבית גבוהה, אך לא בתי תושבים?

מתן וילנאי: 1–2.

מתן וילנאי: החלטת הממשלה לפני שבועות מספר קבעה שיש להשקיע 327 מיליון שקלים בשלב א' של מיגון בתי התושבים בעיר שדרות וביישובים הסמוכים לה.

מתן וילנאי: הכוונה לבתים בעלי תקרות עם בנייה קלה.

מתן וילנאי: זה לא כל הבתים, זה בתים עם בנייה קלה.

מתן וילנאי: כלל מיגון הבתים בעוטף-עזה בעלי גגות עם תקרה קלה הוא למעלה ממיליארד שקל – 1.2 מיליארד, לצורך העניין.

מתן וילנאי: זה כ-10,500 יחידות דיור.

מתן וילנאי: בשלב ראשון ימוגנו ב-327 מיליון הבתים כפי שציינתי כרגע, וזה חלק מתוכנית שלמה כפי שאמרתי.

מתן וילנאי: מיגון תחנות ההסעה הוא פרויקט שונה לחלוטין, בעלויות שונות לגמרי.

מתן וילנאי: הרעיון של מיגון תחנות ההסעה, שצץ די במקרה על-ידי סגן שר הביטחון בפתיחת שנת הלימודים, התברר כרעיון הנכון, כי רוב האנשים נפגעים, לצערנו, בחוץ, לא בבתים.

מתן וילנאי: כשנשמעת האזעקה, כל אחד מעיף מבט מסביב ורץ למחסה הקרוב ביותר.

מתן וילנאי: היום המצב בשדרות וביישובים האחרים הוא, שבכל מרחב יש תחנות הסעה ממוגנות שהן תחנות האוטובוס באמת, שמאפשרות לתושבים שנקלעים לשטח הפתוח למצוא את המחסה הראוי.

מתן וילנאי: אנחנו במהלך פרויקט להצבת עוד 150 תחנות.

מתן וילנאי: הצבנו עד עכשיו כ-70, וזה לא רק לעיר שדרות, אלא לכל העוטף, לפי סדרי עדיפויות שמתבטאים בעיקר בטווח ובסטטיסטיקה של מספר ה"קסאמים" שנחתו באותה נקודה.

מתן וילנאי: כך שבסופו של דבר תהיינה גם תחנות הסעה ממוגנות, וזה נותן מענה לשטח הפתוח, וגם בתי התושבים יהיו ממוגנים וייתנו מענה לאנשים שיודעים שביתם הוא מבצרם.

מתן וילנאי: התהליך הזה נמצא בשלבים מתקדמים.

מתן וילנאי: אתמול נפתחו מעטפות של המכרזים; עוסק בזה משרד השיכון, לא משרד הביטחון.

מתן וילנאי: ואני מקווה שבתוך חודשים מספר העבודה תסתיים.

יצחק זיו: בבקשה, שאלה נוספת.

גדעון סער: תודה, סגן השר.

גדעון סער: הייתי רוצה לדעת לגבי אותה החלטה על 327 מיליון שקלים, מה לוח הזמנים לביצוע שליש מהבתים עם התקרות הקלות, באיזה פרק זמן מתכוונים לסיים את העבודות הללו?

מתן וילנאי: כפי שציינתי, הפרויקט הוא באחריות משרד השיכון, והם גם צריכים לתת את התשובה המפורטת.

מתן וילנאי: אבל מה שלמדתי מהם, ושר השיכון חסר לי היום כדי לשאול אותו בעניין, שאתמול נפתחו המעטפות של המכרזים.

מתן וילנאי: השר אמר לי שבתוך שבועיים יתחילו לעבוד; מישהו שביקרתי בעוטף-עזה אמר לי אתמול שיתחילו לעבוד בעוד חודשים מספר.

מתן וילנאי: לא מקובל עלי לחלוטין – אנחנו צריכים לעשות את זה מוקדם ככל שניתן.

מתן וילנאי: כפי שציינתי, זה באחריות משרד השיכון, ואני אישית אדאג שזה יהיה מוקדם ככל שניתן.

גדעון סער: אבל יש הערכה לגבי סיום העבודות?

מתן וילנאי: אני לא רוצה סתם להגיד.

מתן וילנאי: כשאני אדע מתי זה מתחיל, אני אדע מתי הן מסתיימות.

מתן וילנאי: אבל כרגע אני לא יודע להגיד את המספרים המדויקים.

מתן וילנאי: כפי שציינתי, זה באחריות השר בוים.

גדעון סער: ברגע שיתחילו את העבודות – – –

מתן וילנאי: ברגע שיתחילו נדע מתי הם מסיימים, אבל אין לי כרגע נתונים ואני לא רוצה להגיד לך סתם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1958 של חבר הכנסת אלכס מילר – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלכס מילר שאל את שר הביטחון ביום כ"א באדר א' התשס"ח (27 בפברואר 2008):

יצחק זיו: בהצטיידות בעלי ממ"דים ומקלטים במערכות סינון אוויר אב"כ יש משום שיפור משמעותי בכושר המיגון של העורף.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – האם הצטיידות בניילונים אטומים ובמסכות היא אלטרנטיבה המספקת כושר מיגון טוב יותר?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מדוע לא ניתנו שום הנחיות, המלצות, הסברים או אזכורים אחרים בדבר האפשרות לשפר את המיגון באמצעות מערכות סינון אוויר אב"כ?

יצחק זיו: תשובת סגן שר הביטחון מתן וילנאי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: מערכות סינון ביתיות נותנות מענה טוב לאירוע בלתי קונבנציונלי.

יצחק זיו: לאור זה נעשית עבודת מטה לבחינת כתיבת תקנה בדבר הוספת מערכות סינון אב"כ לממ"דים.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: המענה הנוכחי, המתבטא בהנחיות האוכלוסייה הקיימות, שהופצו לאחרונה לכל בית-אב בישראל, הוא מענה טוב וזמין, על-פי ההנחה שהטמעת המענה באמצעות מערכות הסינון עשויה לקחת שנים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1993 של חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר הביטחון ביום כ"א באדר א' התשס"ח (27 בפברואר 2008):

יצחק זיו: חבר במועצה המחוקקת הפלסטינית, אשר נבחר בבחירות דמוקרטיות, הוא אסיר הסובל ממחלות כרוניות וזקוק לטיפול רפואי.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מדוע לא ישוחרר האסיר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מדוע אין מאפשרים לו קבלת טיפול רפואי הולם?

יצחק זיו: תשובת סגן שר הביטחון מתן וילנאי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: האסיר דנן, חבר המועצה המחוקקת, נאשם בבית-המשפט הצבאי בשומרון בעבירות רצח, ובכלל זה באחריות לפיגוע ההתאבדות ב"מיי קופי שופ" ברחוב אלנבי בתל-אביב בחודש מרס 2002, שבו נרצחה רחל צ'רכי ז"ל.

יצחק זיו: בדיון בהארכת מעצרו של טיראווי החליט בית-המשפט לעוצרו עד תום ההליכים נגדו.

יצחק זיו: לאור האמור ולנוכח חומרת העבירות המיוחסות לו אין מקום לדון בשחרורו.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: הטיפול הרפואי באסיר הוא באחריות שירות בתי-הסוהר, ועל כן יש להפנות שאלה זו למשרד לביטחון הפנים, האמון על עבודת גורם זה.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד סגן השר.

יצחק זיו: הודעה למזכיר.

יצחק זיו: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 25), התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת הכנסת; הצעת חוק ארוחה יומית לתלמיד (תיקון), התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה למזכיר.

יצחק זיו: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, כ"ה באדר ב' התשס"ח, 1 באפריל 2008, בשעה 16:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.