ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-וארבעים של הכנסת השבע-עשרה, 2008-06-03 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ט באייר תשס"ח, 3 ביוני 2008.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הראשון על סדר-היום הוא נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: כמנהגנו, מי שרוצה להשתתף יכול להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה לצורך רישום.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכיר הכנסת.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשויות המקומיות (יועצת לענייני מעמד האשה) (תיקון), התשס"ח–2008, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד האשה.

איל ינון: לדיון מוקדם: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת , חנא סוייד ו.

איל ינון: לוח תיקונים להסתייגויות להצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 35), התשס"ח– 2008; לוח תיקונים להצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008.

איל ינון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הדובר הראשון יהיה חבר הכנסת ואסל טאהא.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת שלמה מולה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בבוקר ביקרתי בביר-אל-מכסור, ושם יש בית של משפחת גדיר שמאוים בהריסה.

ואסל טאהא: רציתי רק לומר לחברי הכנסת ששבט חוג'יראת בנה את הבתים שלו לפני קום המדינה, ואחרי קום המדינה, במקום האוהלים ששם הוא התגורר.

ואסל טאהא: משפחת גדיר גם בנתה את הבתים שלה על אדמה חקלאית במקום האוהלים שבהם התגוררה.

ואסל טאהא: היום הופתעו בני השבט מצווי ההריסה, כי הבתים האלה בנויים על אדמה חקלאית.

ואסל טאהא: אחרי בירור – הם מתקשים להגיש תוכניות מפורטות כי יש מחלוקת בין שתי מועצות: מועצה אזורית עמק-יזרעאל והמועצה של חוג'יראת.

ואסל טאהא: המשפחות האלה נהיו לקורבן של מחלוקות שמתמשכות.

ואסל טאהא: לכן, אני פונה למשרד הפנים ולשר הפנים בבקשה למצוא פתרון לסוגיה הזאת, ולא רק בחוג'יראת אלא בכל הכפרים – במקום להנפיק צווי הריסה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ואסל טאהא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מולה, ואחריו – חבר הכנסת .

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום קראנו בעיתון "ידיעות אחרונות" שהשופט משה מכליס החליט שאנשי דואר לא יחלקו מעטפות לתושבי עוטף-עזה בטענה שה"קסאמים" יסכנו את חייהם.

שלמה מולה: אני תמה על ההחלטה הזאת.

שלמה מולה: איך ייתכן שאנשי הדואר לא יסתובבו, אבל תושבי שדרות דווקא הם שמתמודדים יום-יום עם המצוקה הזאת.

שלמה מולה: זאת אומרת, גם אנשי המשטרה הפכו להיות אנשי הדואר.

שלמה מולה: אני חושב שכל אחד מאתנו צריך להתקומם על כך.

שלמה מולה: לא יעלה על הדעת שדווקא עובדי המדינה לא יגיעו לשדרות.

שלמה מולה: תושבי שדרות יום-יום חוטפים את ה"קסאמים", וגם השופטים ובית-המשפט נותנים להם סטירת לחי.

שלמה מולה: אני חושב שהשר פרידמן צריך להתערב כדי לשים קץ למצב המביש הזה.

שלמה מולה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מולה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יוסי ביילין.

אדוני היושב-ראש, תודה.

חברי חברי הכנסת, אני מבקש לברך את המועצה הארצית לתכנון ובנייה על החלטתה היום לאשר את הקמת היישוב מצפה-עירון.

הטענות של הארגונים הסביבתיים והירוקים כאילו מדובר בפגיעה בערכי נוף, בשטחים פתוחים, נמצא שאין להן על מה להסתמך משום שמדובר בהקמת יישוב באתר של היאחזות נח"ל קודמת ולא בפגיעה חדשה בשטחים פתוחים.

על כל פנים, אין ספק שהיישוב החדש יחזק את הנוכחות היהודית באזור, ישפר תשתיות וקווי תחבורה ליישובים הקיימים, והוא עולה בקנה אחד עם מטרותיה של מדינת ישראל.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אלכס מילר.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה הנוכחית קבעה כאחד מהעקרונות החשובים שלה קיום של משא-ומתן עם הפלסטינים כדי להגיע להסכם שלום.

יוסי ביילין: היא מדברת על עד סוף 2008.

יוסי ביילין: על רקע זה אני מתקשה מאוד להבין את המדיניות שלה בנושא הבנייה, הן בהתנחלויות והן בירושלים.

יוסי ביילין: ראש הממשלה מודה, פעם אחר פעם, שישראל תחת הנהגתו איננה מממשת את מפת הדרכים בכל הנוגע להסרה של יישובים בלתי חוקיים, והוא מכה על חטא בנושא הזה.

יוסי ביילין: אני יכול אולי להבין, אם כי לא להסכים, לכך שיש במצב קושי, יש חשש מעימותים, מאלימות, ואף ממשלה לא ששה לעימותים מהסוג הזה.

יוסי ביילין: אני לא יכול להבין איך אותה ממשלה עצמה, שמודה שהיא לא מממשת את מפת הדרכים, מחליטה בניגוד לדעת העולם כולו, ואמריקה בכלל זה, להקים היום עוד יחידות דיור, מתגאה בזה ובונה בירושלים.

יוסי ביילין: אחרי הכול, הבנייה הזאת תשולם.

יוסי ביילין: כבר היום אנחנו יודעים שאותה ממשלה מקיימת משא-ומתן עם הפלסטינים על פיצוי על האדמות שהיא מבקשת לספח בהסכם השלום.

יוסי ביילין: זאת אומרת שישראל בונה היום בירושלים מתוך ידיעה מראש שעל כל בית שהיא בונה היא תצטרך להחזיר שטח ריבוני ישראלי.

יוסי ביילין: מאוד הייתי רוצה להבין מה עומד מאחורי זה.

יוסי ביילין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מילר, ואחריו – חבר הכנסת .

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להביא לתשומת לבכם את התופעה שמתרחשת כמעט כל שבוע – תקיפות רופאים ומטפלים.

אלכס מילר: אנחנו רואים את זה יותר מדי, ואני חושב שאחרי ההצהרות של שר הבריאות, שאומר שחייבים לעצור את זה – הוא חייב לדעת שהצעת החוק מונחת על שולחן ועדת העבודה, הרווחה והבריאות כבר חודשים ומחכה לעמדות של משרד הבריאות ומשרד המשפטים.

אלכס מילר: אני פונה אל יושב-ראש ועדת העבודה כדי שיעלה את הצעת החוק הזאת במהרה.

אלכס מילר: את הצעת החוק הזאת התחיל חבר הכנסת אהרונוביץ, והיום אני מקדם אותה.

אלכס מילר: אני פונה אל כל חברי ועדת הבריאות לתמוך בהצעת החוק כדי שנוכל לעקור את התופעה הזאת מהשורש ולעצור את האלימות נגד הרופאים והמטפלים.

אלכס מילר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מילר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , ואחריו – חבר הכנסת .

אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת ביילין בנושא בניית הדירות החדשות בירושלים המזרחית, אני תמה על עמדת נשיאות הכנסת, שלא מצאה לנכון שהנושא הזה יידון בכנסת.

באן קי-מון, מזכ"ל האו"ם, מדבר על זה, אולמרט מדבר על זה עם אבו מאזן, כל העיתונות מלאה בעניין הזה, כל העולם מגיב, ומי לא רלוונטי לצורך העניין הזה?

הכנסת.

אני חושב שההחלטה הזאת היא החלטה מכשילה, היא החלטה שבאה לחבל אפילו במראית עין של תהליך שלום ושל הידברות בין הפלסטינים לישראלים.

אני חושש שההחלטה הזאת בעיתויה באה לשרת אינטרסים פוליטיים, פנימיים, של ראש הממשלה ושל הממשלה אבל גם לפגוע פגיעה אנושה בכל אפשרות של תהליך שלום.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו – חברת הכנסת חילו.

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלה מתנהל ויכוח ער בנושא אי-החזרת קצבאות הילדים.

בכל זאת, 850,000 ילדים רעבים זה לא דבר של מה בכך.

מתנהלת מעין תחרות בין ראש הממשלה, שרים ונציגי אופוזיציה מי יותר קיצוני נגד החזרת הקצבאות, חס ושלום.

הגדיל לעשות שר האוצר, שהצהיר שאפילו יורידו לו את הראש הוא לא יסכים להחזיר את הקצבאות.

איזו מסירות נפש, מוכן אפילו לתת את הראש אבל לא להחזיר את קצבאות הילדים.

אבל מה הפלא?

אנשים מדושני עונג, הם מבינים מה המשמעות של ילד רעב?

אדוני היושב-ראש, אנחנו יוצאים מהכלים כדי לחקות את ארצות-הברית, את אמריקה.

בימים אלה פרסם הממשל האמריקני שעקב המצב הכלכלי הקשה באמריקה, החליטו – אתם בוודאי חושבים לבטל את קצבאות הילדים.

ממשל ארצות-הברית החליט לפצות את מעוטי היכולת, משפחות ברוכות ילדים, גם את אלה שמתגוררים מחוץ לארצות-הברית, במענק מיוחד.

סיפר לי לפני כמה ימים אדם שאשתו תושבת ארצות-הברית, הם מתגוררים בארץ, יש להם שמונה ילדים והם קיבלו בימים האחרונים צ'ק בסך 4,000 דולר פיצוי בשל המצב הכלכלי הקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת הלפרט.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת , ואחריה – חבר הכנסת מיכאלי.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, 4,000 תלמידים מושבתים מיום ראשון בכפר ירכא הדרוזי בגליל ולא מקיימים את הלימודים הסדירים עקב בעיות בטיחות מאוד קשות.

הבעיות האלה לא התעוררו רק לאחרונה.

גם בתחילת השנה מערכת החינוך שבתה שם ליום אחד והתריעה על קריסה כמעט טוטלית ועל סכנת חיים עקב המפגעים הבטיחותיים האלה שמרחפים מעל ראשם של כל אותם תלמידים.

ועד ההורים התריע, אנשי החינוך התריעו, ההורים התריעו, ומאומה לא נעשה מאז, ולכן היום התלמידים יושבים בבית.

לא מספיק שהם היו חשופים לסכנות בטיחותיות – היום הם גם יושבים בבית.

אני קוראת מכאן גם לממשלה, גם לעירייה, למועצה המקומית, גם לאגף התקציבים וגם לשרת החינוך להירתם למאמץ.

לא יכול להיות שאלפי הילדים האלה בגנים, בבתי-ספר פרטיים, ישבו בבית רק בגלל שאם הם יהיו על ספסל הלימודים, אותם בניינים – יש סכנה שהם יקרסו על ראשם והם ייפגעו.

תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , ואחריו – חברת הכנסת קולט אביטל.

אדוני היושב בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גם אני רוצה להתייחס לפרשייה העגומה של תקיפת רופא בבית-החולים "קפלן" ברחובות לפני כשבוע.

אני חושב שבעיית האלימות נגד רופאים היא לא בעיה חדשה, רק הקיצוניות של התקיפה מעוררת את תשומת לבנו לעניין, ואני חושב שהדבר חמור מאוד.

במערכת היחסים בין חולים לרופאים, מערכת האמון, המערכת האינטימית שאמורה להיות מבחינת אמון – כנראה המערכת הזאת נפגמת.

צריך להילחם נגד כל אלימות, לאו דווקא נגד הרופאים אלא כל אלימות, נגד אנשים או בעלי תפקידים כאלה ואחרים.

עם זאת, מכיוון שמערכת האמון הזאת בין רופאים לחולים אסור שתתערער, צריך לקרוא לשר הבריאות לחזק את הביטחון של הרופאים, כדי שיוכלו לטפל בחולים בשקט ובשלווה וגם להגיד לחולים מה שלפעמים לא נוח לשמוע.

לצערנו, רופא לא תמיד יכול להיות מלאך.

רופא יכול להיות בן-אדם.

לכן שר הבריאות חייב להביא את זה בחשבון ולהציג בפנינו בכנסת – איזו תוכנית הוא ינקוט נגד האלימות הזאת.

תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קולט אביטל, ואחריה – חברת הכנסת סופה לנדבר.

קולט אביטל: תודה, אדוני.

קולט אביטל: באחת מיצירותיו היפות כותב יהודה הלוי: "כוונותיך רצויות אך מעשיך אינם רצויים".

קולט אביטל: כידוע זה ב"הכוזרי".

קולט אביטל: אני חושבת, בניגוד לאחרים, שכוונותיו של ראש הממשלה בכל מה שנוגע לתהליך השלום הן נכונות, הן לא ספין, אבל מעשיו בתחומים אחרים אינם רצויים.

קולט אביטל: לכן אני חושבת, בתור מי שרוצה שתהליך שלום יתקיים, בתור מי שמבינה שהתהליך הזה חייב להתקיים עד סוף שנת 2008, כי אם לא, מאוד יכול להיות שנראה הקצנה בשטחים, נראה תפיסת שטחים נוספים על-ידי ה"חמאס" – הייתי רוצה שהבעיה שאליה נקלענו היום תיפתר, לאו דווקא בהליכה מייד לקלפי אלא בהקמת ממשלה חלופית בראשות מישהו אחר, שתוכל לקדם את התהליכים תוך קבלת אמון של הציבור.

קולט אביטל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת אביטל.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לנדבר, ואחריה – חבר הכנסת .

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רציתי לעדכן את ציבור הצופים במה שהיה באחת הוועדות, הוועדה לפניות הציבור, שאני מנהלת.

סופה לנדבר: התברר לנו לפני כמה חודשים שחולים כרוניים צריכים לשלם על תרופות שהם מקבלים, תרופות שמאושרות בסל הבריאות, סכום שהוא 250 ש"ח כל חודש.

סופה לנדבר: ומי ששילם יותר – ואגב, חולים כרוניים גם הוגדרו בוועדה, מי זה חולה כרוני.

סופה לנדבר: מתברר שכל הציבור היה צריך לדעת שסכום הכסף שהוא משלם על תרופות, אם הוא חולה כרוני, זה 250 ש"ח בממוצע, ואם זה קשיש שמקבל קצבת זיקנה זה 50% מהסכום הזה.

סופה לנדבר: הודענו לציבור שתוך שבע שנים הם יכולים לקבל רטרואקטיבית את הסכומים אם הם שילמו יותר כסף.

סופה לנדבר: ורק היום קיבלנו מכתב מאחת הקופות, קופת-חולים "מאוחדת", שעקב פנייה של אנשים דרך ועדת פניות הציבור, הם מחזירים ל-1,457 חברים ששילמו במשך שנה, משנת 2007 עד 2008, יותר כספים.

סופה לנדבר: אני חושבת שכדאי שהציבור ידע מה זכויותיו, וגם כדאי שהציבור יקבל את כל הזכויות שיש לו.

סופה לנדבר: מי שעד כה שילם יותר כסף ורטרואקטיבית צריך לקבל, כדאי שהוא יפנה לקופה שלו ויקבל את הכספים בחזרה, כמו שקיבלו 1,400 האנשים שציינתי מקופת-חולים "מאוחדת".

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת לנדבר על הודעתה החשובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת .

אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, שר האוצר רוני בר-און הציג שלשום תוכנית המכונה בפיו "תוכנית חלופית לצמצום העוני".

שר האוצר שם אותנו ללעג ולקלס כאשר הוא מכריז שלא תהיה הגדלה של קצבאות הילדים משום שרק הרחבת מעגל המועסקים תצמצם את העוני; וזאת בניגוד לנתונים, המוכיחים שיותר משליש מן העניים דווקא עובדים.

ראוי שהממשלה הזאת, שמסיימת, ברוך השם, את ימיה, תדע כי סמנ"כלית הביטוח הלאומי לשעבר, הגברת אחדות, שהיא מומחית בנושא קצבאות, קבעה, כמו מומחים רבים אחרים – ואני מצטט מה שהיא אומרת: הקצבאות מצמצמות את העוני, כי הן ממוקדות למשפחות ברוכות ילדים, וסכומי ההגדלה המוצעים עתה לא יגרמו לאנשים לעבוד פחות.

יתר על כן, הנתונים מוכיחים שקצבאות הילדים בישראל הן הכי נמוכות ביחס למדינות אירופה.

על כן לא ננוח ולא נשקוט עד אשר יוחזר עושק קצבאות הילדים, ולממשלה הזאת נאמר כדברי משלי: זורע עוולה יקצור אוון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת , ואחריה – חבר הכנסת .

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, תודה לך.

אסתרינה טרטמן: רבותי חברי חברי הכנסת, היום ראיתי באחד העיתונים היומיים של מדינת ישראל כותרת שבלי רגיעה אין גלעד.

אסתרינה טרטמן: אנחנו קבענו לעצמנו – לפחות חלקנו – אני יודעת בוודאות, לא לתת לאף יום לחלוף בלי להזכיר את החטופים.

אסתרינה טרטמן: אז אני מודה שאני מנצלת את הבמה וההזדמנות, אבל מדינת ישראל חייבת ללכת על אותו מוטו, שבלי גלעד אין רגיעה.

אסתרינה טרטמן: ובמקום שיום אחרי שתחל הרגיעה בעזה ייפתח במצרים משא-ומתן לשחרורו של גלעד, אז יום לאחר שחרורו של גלעד ייפתח המשא-ומתן לרגיעה.

אסתרינה טרטמן: זה הקו שמדינת ישראל צריכה ללכת עליו.

אסתרינה טרטמן: קודם כול להחזיר את הילדים הביתה.

אסתרינה טרטמן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת טרטמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , בבקשה.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כל הציבור ער לדרישה של תנועת ש"ס לעדכן את קצבאות הילדים.

זה בסדר-היום הציבורי.

תמה אני – שמעתי היום את הנימוקים של כל המתנגדים ושל שר האוצר, שרוצה לתת כלים אחרים.

אכן, אני בעד אותם כלים, רק שייתנו אותם בלי שום קשר.

כי הילדים – הם לא ילדי ש"ס, הם ילדי כל המדינה.

800,000 ילדים מתחת לקו העוני.

הפערים הם גדולים.

אדרבה ואדרבה, שייתנו.

הם לא צריכים אותנו בשביל לתת את הכלים.

וכי אם ש"ס לא מבקשת עדכון קצבאות ילדים, הילדים האלה לא זכאים לאותם כלים – סיוע לעתיד ולהשכלה או מפעל ההזנה וכל הכלים שהאוצר הציע?

מזה אני למד שיש בזה מס שפתיים, מוסר כפול של האוצר, ואכן, יש התעקשות להנציח את הפערים, להשאיר את אותה כמות ילדים מתחת לקו העוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עד כאן הנושא הראשון שהיה, כידוע, נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לציון יום הסביבה בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: המבנה הוא כדלקמן: ידברו, יישאו דברים, השר להגנת הסביבה חבר הכנסת גדעון עזרא, אחריו יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס, לאחר מכן כמה חברי הכנסת יציגו הצעות חוק בתחומים הרלוונטיים.

יולי יואל אדלשטיין: ברוב המקרים לא יתקיימו הצבעות על החוקים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אני מזמין את השר להגנת הסביבה, חבר הכנסת גדעון עזרא, לשאת את דברו.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מעריך את העובדה שהכנסת מצאה לנכון להקדיש יום לדיונים בנושאי הגנת הסביבה, ואני חושב שבכנסת הזאת יש מודעות סביבתית יוצאת מן הכלל, והרבה חברי הכנסת עוסקים בנושא הזה.

גדעון עזרא: במיוחד אני חושב שמגיעות הערכה ותודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז, על העובדה שהוועדה שלו מקדישה חלק לא קטן מזמנה לנושאים שלנו, ואני רוצה גם להודות לשדולה החברתית-סביבתית שבכנסת, בראשותם של חבר הכנסת מלכיאור וחבר הכנסת ובהשתתפותם של חברי כנסת נוספים שנמצאים כאן.

גדעון עזרא: בראשית דברי אני רוצה להעלות על נס את עובדי המשרד להגנת הסביבה, שעובדים ללא לאות בנושאים שהולכים ונעשים רבים יותר, והמטלות על המשרד להגנת הסביבה הולכות ונעשות כבדות יותר.

גדעון עזרא: די אם נזכיר שהשנה נוספה משימה רצינית מאוד בנושא התחממות כדור הארץ, שנופלת על כתפי המשרד, ונזכיר את כוונת ישראל להצטרף ל-OECD, שהאוצר מוביל אותה, אבל 60 מתוך 220 המסמכים נוגעים להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: די אם נזכיר בנוסף את החקיקה הרבה מאוד של חברי הכנסת בנושאי הגנת הסביבה, שחלקה יבוא לידי ביטוי היום.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד לכם לגבי החקיקה: כאשר חבר הכנסת מגיש הצעת חוק, היא בדרך כלל זוכה לתמיכה של חברי הכנסת, ובצדק, מבחינה מסוימת.

גדעון עזרא: אבל אנחנו צריכים כל חוק וחוק לבחון את יכולת האכיפה שלו, ואת יכולת העמידה שלו בכל תנאי ובכל מקום.

גדעון עזרא: נדמה לי שיש הרבה חוקים שיהיה קשה מאוד ליישם אותם.

גדעון עזרא: ואני יכול לתת כדוגמה הצעת חוק כמו חוק אוויר נקי – שהגענו לגביו להסכמות, אבל על מנת לבצע אותו צריכים כוח אדם גדול ואכיפה גדולה, ואני מאוד מקווה שהדברים יבואו על פתרונם בלוח הזמנים שקבענו.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד שהמודעות במדינת ישראל הלכה וגדלה בשנה האחרונה.

גדעון עזרא: לפי דעתי הדבר ייתן גם את אותותיו לקראת הבחירות המוניציפליות, וטוב שכך.

גדעון עזרא: ולדעתי ראש רשות שטיפל או יטפל בנושאי הגנת הסביבה, סיכוייו להיבחר יהיו גדולים יותר.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר לכם שאנחנו עוסקים בתקופה האחרונה בהרבה מאוד חוקים שלא היו בספר החוקים של מדינת ישראל.

גדעון עזרא: אם מדובר על נושא הפסקת השימוש בשקיות הפלסטיק – יש הצעת חוק של חברת הכנסת , נדמה לי שגם של חבר הכנסת אבו וילן – גם אתה, יש לך הצעת חוק בנושא הזה.

גדעון עזרא: אם אנחנו מדברים על חוק הפיקדון, שאנחנו עוסקים בו כרגע ואנחנו מתלבטים לגביו כל הזמן מסיבות כאלה ואחרות; אם אנחנו מדברים על חוק קרקעות מזוהמות, שהוגש לאחרונה, זה חוק כבד מאוד; אם אנחנו מדברים על שיקום נחלים – בראשם נחל הקישון, שמעסיק אותנו.

גדעון עזרא: בעקבות המלחמה נושא החומרים המסוכנים הלך ועלה בצורה מאוד משמעותית, והמשרד שלנו העביר לאחרונה החלטה בממשלה על מנחה מקצועי לאומי.

גדעון עזרא: ודי אם נזכיר את רמת-חובב ומפרץ חיפה וזיהום אוויר מכלי רכב על מנת שתבינו שהמשימות שלנו גדולות, חשובות, ואנחנו נמשיך ונעסוק בהן ללא הרף.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שנצליח לשפר כל הזמן, ולו במעט, את מה שנעשה במדינת ישראל.

גדעון עזרא: אני רוצה לומר: מדינת ישראל היא מדינה מאוד צפופה, קטנה, בעלת רצון גם לייצר, גם ליצור איכות חיים, גם לשמור על שטחים פתוחים, גם לעסוק באנרגיה חלופית, מצד אחד, גם לעסוק בשיפור המים במדינת ישראל.

גדעון עזרא: כל הדברים הללו מגיעים עכשיו לנקודה שאנחנו חייבים להשקיע כל כמות אפשרית של עבודה בעניין הזה.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שבעזרת הכנסת, יחד, נוכל להרים את המשימה על-פי סדרי עדיפויות נכונים, ושלא נצטרך לעסוק בדברים שוליים לעומת הדברים העיקריים.

גדעון עזרא: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, זימנת אותי לכאן לדבר ואני מאחל לכולנו שנת הגנת סביבה מוצלחת.

גדעון עזרא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר להגנת הסביבה, חבר הכנסת גדעון עזרא.

יולי יואל אדלשטיין: הדובר הבא, כאמור, הוא יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה בכנסת, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להודות.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שדב ומיכאל יזמו את הדיון הזה במליאה, ואני רוצה להודות לכם על כך.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהדיון הזה יתרום לשיפור המודעות להגנת הסביבה, קודם כול שלנו כמחוקקים, וגם של הציבור כולו.

אופיר פינס-פז: האתוס הציוני, החזון הציוני, לא לקח בחשבון את הנושאים הסביבתיים.

אופיר פינס-פז: בנינו כאן מדינה כמעט יש מאין, בקצב מטורף – ובסוגריים, המשמעות היא שזה נעשה בלי תכנון.

אופיר פינס-פז: עשינו כל מאמץ, ועדיין עושים, לרכז את העם היהודי בארץ-ישראל, לא משנה מה, כן צפוף, לא צפוף, כי זה האתוס שלנו.

אופיר פינס-פז: בנינו לנו כאן הכול – באנו להפריח את השממה, לבנות "שלמת בטון ומלט".

אופיר פינס-פז: בקיצור, ציונות זה הרבה מאוד דברים אבל זה לא סביבה.

אופיר פינס-פז: כתוצאה מהעובדה שאנחנו התחנכנו כולנו על האתוס הזה, על החזון הזה, ואני לא מתנכר לו אפילו לא לרגע – כדי שזה יובן – אנחנו צריכים היום לתקן הרבה דברים שלא חשבו עליהם אז, והיום אנחנו מבינים שהם חלק בלתי נפרד מאתנו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אנחנו גם בפיגור מאוד מאוד גדול.

אופיר פינס-פז: א.

אופיר פינס-פז: כלפי עצמנו, לנוכח מה שאמרתי; ב.

אופיר פינס-פז: כלפי העולם.

אופיר פינס-פז: מדינת ישראל, כמדינה – זאת אומרת, הממשלה, הכנסת, השלטון המקומי, האקדמיה – כל המערכות חייבות להירתם ולהציב את הגנת הסביבה בעדיפות לאומית עליונה, גבוהה ביותר.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה כרגע לעשות מדרג בין ביטחון להגנת הסביבה לחברה, אבל זה במקום הזה.

אופיר פינס-פז: משום שהסביבה הישראלית היא מזוהמת.

אופיר פינס-פז: הסביבה הישראלית היום מסרטנת ועושה אותנו חולים.

אופיר פינס-פז: אם תכניסו לעניין הזה גם את תופעת התחממות כדור הארץ, שהיא סכנה קיומית לאנושות כולה, הדבר הזה הופך מבחינתנו לעניין קיומי.

אופיר פינס-פז: זה לא איזה "בון טון", איזו מודה, איזו אופנה, שאתה רוצה להיות in באיזה מקום.

אופיר פינס-פז: זה, לפי טעמי, לפי דעתי, בהרבה מאוד מובנים עניין קיומי של להיות או לחדול, כמו נושאי שלום וביטחון.

אופיר פינס-פז: לא במקרה סגן נשיא ארצות-הברית לשעבר, אל גור, שביקר בישראל לא מזמן, קיבל פרס נובל לשלום.

אופיר פינס-פז: ולא רק, למשל, על מפעל חיים או על עניין של טבע או סביבה – לשלום.

אופיר פינס-פז: מדוע?

אופיר פינס-פז: משום שהעניין הזה, המשבר הזה של התחממות כדור הארץ, כבר גורר למלחמות, יוצר משברים עצומים, שהמחיר שלהם הוא חיי אדם, לא פחות מזה.

אופיר פינס-פז: גם תופעות המדבור, גם תופעות השיטפונות, גם מצוקת מקורות המים – הדברים האלה יוצרים סכסוכים וקונפליקטים, עולים ויעלו בחיי אדם.

אופיר פינס-פז: אנחנו מוכרחים, מהבחינה הזאת, שהאסימון ייפול לנו.

אופיר פינס-פז: אנחנו מוכרחים להבין שמדובר בעניין קיומי.

אופיר פינס-פז: היום דנו בוועדת הפנים והגנת הסביבה בתקציב המשרד להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לציבור, שהעובדה שהמשרד להגנת הסביבה מתוקצב באופן כל כך נמוך – תקציב הבסיס שלו הוא 145 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: נכון שעל זה יש עוד תוספות די גדולות, אבל עם תקציב בסיסי של 145 מיליון שקלים אי-אפשר להגן על הסביבה.

אופיר פינס-פז: זה בלוף, זה שקר.

אופיר פינס-פז: זה לא אמיתי לטעון שבתקציב הזה אפשר באמת להגן על הסביבה.

אופיר פינס-פז: דרושה כאן מהפכה שלמה בחשיבה ובסדרי העדיפויות הלאומיים של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שאנחנו, שהממשלה הבאה – כי הממשלה הזאת אמרה את דברה והיא בסוף דרכה.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שהממשלה הבאה תציב את הגנת הסביבה ואת המשרד להגנת הסביבה במקום אחר בסדר העדיפויות.

אופיר פינס-פז: יצחק רבין זיכרונו לברכה אמר לי – נדמה לי, דב, , אתה הסבת את תשומת לבי; מסתבר, אני לא ידעתי את זה, אבל זה לא מפתיע אותי, כי יצחק רבין היה רק אחד – מתברר שבתקופתו של ראש ממשלת ישראל יצחק רבין תקציב המשרד להגנת הסביבה גדל פי-שישה.

אופיר פינס-פז: תקציב המשרד להגנת הסביבה גדל פי-שישה בקדנציה אחת של ראש ממשלה.

רן כהן: מי היה השר?

אופיר פינס-פז: השר היה שריד, לא? השר היה שריד.

רן כהן: זה גם בזכות ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: כן, אבל אלה סדרי עדיפויות לאומיים.

אופיר פינס-פז: זה נכון שלחבר הכנסת שריד, השר לשעבר שריד, היה מעמד מיוחד בממשלה.

אופיר פינס-פז: אני כבר לא זוכר את כל הסיפור, אבל בעובדה, התקציב גדל פי-שישה וזאת מהפכה.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שהממשלה הבאה בישראל לפחות תכפיל את תקציב המשרד להגנת הסביבה, תכפיל.

אופיר פינס-פז: אנחנו עייפנו משינויים בשוליים.

אופיר פינס-פז: עייפנו גם לראות את השר להגנת הסביבה נאבק על עוד תקן ועל עוד נושא.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה אפילו לא לכבודו להיאבק.

אופיר פינס-פז: לא לכבודו להיאבק ככה מול האוצר על עוד תקן ועל עובד.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים שינוי גדול; גדול, כדי שנוכל באמת להתמודד, בזמן אמת, עם האתגרים שאנחנו ניצבים לפתחם וצריכים לתת עליהם מענה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/3310/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הבית, אנחנו נעבור לסדרת חוקים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/3310, הצעת חוק המים (תיקון – סייגים לניתוק מים לרשות מקומית), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת , מיכאל מלכיאור וטלב אלסאנע וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק חבר הכנסת ; בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אין תשובה והצבעה.

אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו מציינים היום יום סביבה נוסף.

אני מסתכל על השנה שעברנו מאז יום הסביבה הקודם ואני יכול לראות התקדמות מסוימת.

יש התקדמות במודעות של הציבור – הציבור ער היום הרבה יותר לנושאים סביבתיים; יש התקדמות בתקשורת – התקשורת עוסקת ומסקרת יותר עניינים סביבתיים; ואפילו יש התקדמות במערכת הפוליטית – גם הפוליטיקאים מדברים יותר על סביבה.

לכאורה, אדוני היושב-ראש, היינו יכולים להתברך ולהגיד שזכינו שהגענו למצב שכולם היום ירוקים, כולם סביבתיים, כולם יודעים את התורה.

למרבה הצער המצב איננו כזה.

יש פער עצום בין הדיבורים לבין המעשים.

יש תופעה מדאיגה, שהגל הירוק הוא מאוד שטוח, הוא מאוד שטחי.

הוא במקרים רבים איננו מציב את השאלות ואת הבעיות האמיתיות במלוא החדות והחריפות שלהן.

אנחנו צריכים להבין שעניינים סביבתיים אינם עניינים שבקונסנזוס.

עניינים סביבתיים הם עניינים שמערבים מאבק נגד אינטרסים רבי עוצמה.

קיימנו עכשיו דיון בשדולה הסביבתית-חברתית על התוכנית להקים מכרה פוספטים ליד ערד.

הדבר האחרון שאפשר להגיד על הדיון הזה הוא שהיה בו קונסנזוס.

יש מחלוקת, יש אינטרסים, יש ערכים שונים, וכך בכל נושא סביבתי.

הבעיות הסביבתיות האופייניות לא נגרמות בגלל טעויות.

הבעיות הסביבתיות האופייניות נגרמות בגלל אינטרסים, ואם רוצים להגן על הסביבה, ואם רוצים להגן על הציבור ועל בריאותו, צריך לדעת להתמודד עם האינטרסים האלה.

לכן, אנחנו צריכים להבין שאסור שהגל הירוק יהפוך לטרנד שטחי.

צריך להפוך אותו לגל של עשייה אמיתית במציאות, ולא רק בדיבורים.

לכן, אדוני היושב-ראש, לא במקרה חבר הכנסת מלכיאור ואני, כשיזמנו את היום הזה בכנסת, חשבנו שבמרכזו של הדיון במליאה צריך להיות דיון בחקיקה.

זאת הדרך שבה הכנסת מבטאת את עמדתה האמיתית.

לא דיבורים גבוהה-גבוהה אלא מעשים של חקיקה.

אכן, אדוני היושב-ראש, אתה בדיוק מגיע אל הנקודה הכואבת.

ממשלת ישראל הנוכחית אכזבה אותנו פעם נוספת כאשר בכל החקיקה הסביבתית הרבה שהבאנו בפניה היא ביקשה תשובה והצבעה במועד אחר, כיוון שהממשלה לא ערוכה להתמודד עם חקיקה סביבתית שהכנסת מייצרת.

זה מצב מצער.

אדוני היושב-ראש, אני אשמח אם הממשלה תיזום חוקים סביבתיים.

אני מוכן לוותר על כל החוקים הסביבתיים אם הממשלה תיזום אותם.

לצערי הגדול, הממשלה לא יוזמת חוקים סביבתיים, היא משאירה את העניין הזה לחברי הכנסת.

ואז אנחנו מרימים את הכפפה ומציעים חוקים, אבל במקום שהממשלה תסייע ותברך על החקיקה שאנחנו מציעים, שהיא מקצועית, רצינית, מאוזנת, נעשית עם הרבה שיעורי בית ועבודה מוקדמת, הממשלה עושה את הכול כדי לגרור רגליים, כדי להימנע מאמירה ברורה, כדי להפריע ביכולת להעביר את החקיקה הסביבתית המודרנית והעכשווית שהציבור הישראלי רוצה, שהציבור הישראלי צריך.

לא במקרה החוק הראשון שאנחנו מביאים היום בפני הכנסת הוא חוק שעוסק במים.

מים הם שאלה סביבתית ממדרגה ראשונה.

מצוקת מים היא מצוקה קשה, ואנחנו נמצאים היום בישראל במשבר מים.

עמיתי חברי הכנסת, אני מקדם בכנסת הזאת שורה של חוקים שעניינם מים, אבל בחרתי להביא היום בפני מליאת הכנסת דווקא חוק שמחבר את העניין הסביבתי של המים עם העניין החברתי.

אכן, אי-אפשר להתייחס לשאלות סביבתיות בלי הממד החברתי העמוק שמאפיין כל אחת ואחת מהן.

החוק שאני מתכבד להביא בפניכם, עמיתי חברי הכנסת, הוא חוק המים (סייגים לניתוק מים לרשות מקומית), ואני רוצה להציג אותו בקצרה בפניכם.

ברור שמים הם זכות יסוד של האדם.

בלי מים אין חיים, אין קיום, אין חקלאות, אין יכולת לנהל חיי יום-יום.

המים הם מצרך בסיסי, ויש לו חשיבות עצומה לקיום האדם.

בלי מים אין חיים בכבוד, בלי מים אין בריאות.

אבל המצב היום, עמיתי חברי הכנסת, מאפשר לרשות המים לנתק את אספקת המים לרשות מקומית שלמה בשל חוב כספי.

במקרים רבים הניתוק הזה הוא סוג של עונש קולקטיבי, וגם כל אותם תושבים ששילמו תשלומי מים נענשים בגלל חוב שנגרם ביחסים שבין הרשות המקומית לבין רשויות המים למיניהן.

גם אלה שמשלמים מנותקים ממים.

אנחנו, בכנסת הזאת, קידמנו חוקים שנועדו לתקן את המצב הרע והבעייתי הזה.

החוק שאני מביא בפניכם היום, עמיתי חברי הכנסת, הוא חוק מידתי ומחושב, ואני משוכנע שגם רשות המים וגם ממשלת ישראל יכולות לתמוך בו.

החוק הזה מציע להגביל מאוד את היכולת לבצע ניתוק קולקטיבי ממים.

הוא נועד לוודא שניתוק מים לא יכלול צרכנים שמחסור במים עלול לסכן את חייהם ולא יכביד על אוכלוסיות רגישות.

החוק קובע שניתוק כזה צריך להיות מידתי ולאפשר קיום בסיסי בכבוד, על-ידי חידוש אספקת המים לרשות המקומית למשך שעות מסוימות בכל יום.

מצד שני, החוק מאפשר לרשות המים לגבות חובות שמגיעים לה על-פי דין בכך שהוא מסמיך אותה לגבות את החובות כאמור גם באמצעות מנגנונים של פקודת המסים (גבייה), וכך החוק מאפשר להרחיב את הדרכים לגבות חובות מים בדרך אחרת, שאיננה שיטת הניתוק הקולקטיבי.

כשאנחנו מדברים על הרחבת האמצעים לגביית החובות על-ידי החלת פקודת המסים (גבייה), אנחנו מגבילים את ההרחבה הזאת בכך שיובטח תשלום שכרם של עובדי הרשות המקומית, בשל ניסיון העבר, שהראה שהעובדים הם הראשונים שנפגעים בגין הצטברות חובות כספיים של רשות מקומית לנושים.

לכן, הגבלנו את הסמכות להוציא כתב עיקול על נכסי הרשות אם לא שולמו משכורות עובדיה.

עמיתי חברי הכנסת, לפי החוק שאנחנו מציעים לא תופסק אספקת מים אלא לאחר שמוצו כל ההליכים האפשריים האחרים לגביית חוב המים.

הפסקת אספקת המים לרשות מקומית לא תכלול בשום מקרה ניתוק של הצרכנים האלה: בתי-חולים ומרפאות לא ינותקו ממים, תחנות כיבוי אש לא ינותקו ממים, בתי-ספר וגני-ילדים לא ינותקו ממים, מוסדות לקשישים לא ינותקו ממים.

כאשר מפסיקים מים לרשות מקומית – כמובן רק אחרי שמיצו את כל האמצעים האחרים שאנחנו מפרטים בחוק – ספק המים חייב להחזיר את האספקה כאמור לכמה שעות מדי יום.

אדוני היושב-ראש, אני מקווה שאת החוק הזה נביא להצבעה במהרה, בימים הקרובים, ואני מקווה שגם הממשלה תתמוך בו, ואני קורא לה לעשות כן.

אני מקווה שאת החוק הזה אנחנו נוכל להשלים עוד במהלך כנס הקיץ הנוכחי של הכנסת, כדי שלא נחזור לאותם מצבים נוראים שבהם בימי הקיץ החמים יישובים שלמים בפריפריה, יישובים בדואיים וערביים אבל גם עיירות יהודיות, מנותקים לחלוטין ממים.

זה דבר בלתי סביר, בלתי צודק, בלתי אפשרי, והכנסת הזאת יכולה לעשות מעשה כדי למנוע אותו.

תודה רבה.

רן כהן: זאת הצעה כל כך טובה שהיא יכולה עכשיו לעבור – – –

אני משוכנע בכך.

לצערי, הממשלה לא מוכנה להשיב על שום חוק היום.

רן כהן: הממשלה לא יכולה לסבול אותה – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק מס' פ/3192/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, מס' פ/3192, הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – מתקנים ביטחוניים), התשס"ח–2007, של חברי הכנסת ומיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, דב, מלה לפני שאתה יוצא.

מיכאל מלכיאור: זה יום שהיה חגיגה של איכות הסביבה וחגגנו את זה בכל מיני מסגרות.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה לומר דבר – בשבוע שעבר היתה פרשת בחוקותי, ויש שם כל מיני ברכות וקללות, כמו: אם בחוקותי תלכו ומצוותי תשמרו – יהיה טוב, ואם לא – לא יהיה טוב.

מיכאל מלכיאור: הסתכלתי בפרשנות, כי יש בעיה תיאולוגית עמוקה של צדיק ורע לו וכו'.

מיכאל מלכיאור: חלק מהפרשנים הולכים בכיוון הזה, כלומר, בחוקותי – הכוונה לחוקות הטבע.

מיכאל מלכיאור: אם תעשו מה שצריך בשביל הטבע, יהיה טוב, ואם לא – יהיה מאוד רע.

מיכאל מלכיאור: בלי פילוסופיה ואפילו בלי תיאולוגיה אפשר להבין את העיקרון הזה.

מיכאל מלכיאור: רציתי להוסיף את הנקודה הזאת ולומר שהיתה לי אפשרות להתלבט בזה בשבת.

מיכאל מלכיאור: הצעת החוק שלנו נועדה לשנות את ההסדר הקבוע בפרק ו' לחוק התכנון והבנייה, אשר קובע הוראות מיוחדות בנוגע לאישור פרויקטים ביטחוניים.

מיכאל מלכיאור: הסדר זה נחקק בשנת 1965, בעידן שבו שיקולי ביטחון המדינה היו כמעט בלעדיים ודחקו הצדה ערכים ואינטרסים אחרים, בתקופה שבה טרם נחקקו חוקי-היסוד וטרם התגבשה ההכרה בנוגע לחשיבות ההגנה על הסביבה.

מיכאל מלכיאור: לפיכך הקנה ההסדר סמכויות מרחיקות לכת למערכת הביטחון, תוך העדפת שיקולי ביטחון המדינה והתעלמות כמעט מוחלטת מאבני יסוד של דיני התכנון והבנייה ומערכים ציבוריים של זכויות הפרט והגנה על הסביבה.

מיכאל מלכיאור: המסלול הקבוע היום שונה באופן מהותי מההסדרים הכלליים לאישור פרויקטים לבנייה הקבועים בחוק.

מיכאל מלכיאור: הצעת החוק מבקשת ליצור מסלול חדש לקבלת החלטות תכנוניות תוך תיקון ארבעה היבטים מרכזיים במצב המשפטי הקיים: ההיבט הראשון נוגע להרכב הוועדה למתקנים ביטחוניים.

מיכאל מלכיאור: הרכב הוועדה בעייתי, הן בשל העובדה שנציג שר הביטחון, שהוא חבר בוועדה למתקנים ביטחוניים למרות ניגוד העניינים הטמון בכך, הוא שליש מהרכב הוועדה למתקנים ביטחוניים ומחצית המניין החוקי בישיבותיה, והן בשל העובדה שהחוק אינו דורש שהוועדה למתקנים ביטחוניים תכלול אנשי מקצוע מתחום התכנון והבנייה ומתחום איכות הסביבה.

מיכאל מלכיאור: ההיבט השני הוא האופי הבעייתי של הליך קבלת ההחלטות בוועדה.

מיכאל מלכיאור: לפי הוראות החוק הקיים, התשתית העובדתית המונחת לפני הוועדה למתקנים ביטחוניים מצומצמת ביותר ואינה מספקת כדי להפעיל שיקול דעת ראוי.

מיכאל מלכיאור: לכאורה יש לוועדה סמכויות לקבל הנחיות סביבתיות, אולם סמכויות אלה אינן מופעלות.

מיכאל מלכיאור: כל הליך קבלת ההחלטות מתבצע בסודיות, ללא כל פיקוח של מוסדות התכנון ושל הציבור, ולא ניתנת להם אפשרות להתנגד להחלטותיה או לערער עליהן בפני ועדת הערר.

מיכאל מלכיאור: ההיבט השלישי נוגע למציאות נורמטיבית שבגדרה מתקבלות החלטות בוועדה למתקנים ביטחוניים, ובעיקר האפשרות הנתונה לוועדה למתקנים ביטחוניים לחרוג מהוראות של תוכניות מאושרות ללא כל מגבלה או תנאי.

מיכאל מלכיאור: המצב החוקי הקיים מאפשר לוועדה למתקנים ביטחוניים לתת הקלות והיתרים לשימוש חורג ואף לאשר סטייה ניכרת מתוכנית ללא כל מגבלה ופיקוח.

מיכאל מלכיאור: מעבר לכך מעניק החוק לוועדה למתקנים ביטחוניים סמכויות מרחיקות לכת בנוגע להכנסת הוראות שינוי לתוכניות קיימות ובנוגע לסמכות להכריע בהתנגדויות לתוכנית בשל מתקן ביטחוני קיים או מתוכנן.

מיכאל מלכיאור: ההיבט האחרון – אולי החשוב ביותר – הוא הפטור הבעייתי הקבוע בסעיף 172 לחוק, אשר פוטר את מערכת הביטחון מהחובה לפנות אל הוועדה למתקנים ביטחוניים לקבל היתר בנייה במקרים מסוימים.

מיכאל מלכיאור: פטור לגמרי.

מיכאל מלכיאור: פטור זה, אשר התפרש בצורה מרחיבה ביותר על-ידי מערכת הביטחון, הביא למצב שמערכת הביטחון פונה לוועדה למתקנים ביטחוניים כדי לקבל היתר להקמת מחנות צבאיים חדשים בלבד, בעוד בנייה שייעודה הביטחוני במחנות קיימים נעשית בדרך כלל בלא כל פנייה לקבלת היתר לוועדה למתקנים ביטחוניים.

מיכאל מלכיאור: המצב הקיים לא ראוי, והוא עלול להביא לתוצאות הרסניות, דוגמת הבנייה בבסיס חיל הים בעתלית או הקמת הבסיס הצבאי על שטח שנועד לייעור בהושעיה.

מיכאל מלכיאור: בניגוד למצב הקיים, שבו לא מתקיים תהליך מסודר לשם קבלת החלטות בנוגע לפרויקטים הכוללים היבטים ביטחוניים, מתווה התיקון המוצע יביא למסלול מובנה וברור של קבלת החלטות תכנוניות המערבות שיקולים ביטחוניים.

מיכאל מלכיאור: בהתאם לתיקון המוצע תהפוך מערכת קבלת ההחלטות התכנוניות לצורכי מערכת הביטחון למערכת דו-שלבית, בדומה למערכת קבלת ההחלטות התכנוניות שאינן כוללות מרכיב ביטחוני, ובניגוד למצב הקיים, שבו מתקבלות החלטות אלה בשלב אחד בלבד.

מיכאל מלכיאור: בתיקון מוצע כי בשלב הראשון תוגש ותאושר תוכנית לייעוד קרקע לשימוש מערכת הביטחון.

מיכאל מלכיאור: תוכנית זו תייעד את הקרקע לשימוש מערכת הביטחון באופן זמני, עד שיוסר הצורך הביטחוני ויושב הייעוד המקורי של הקרקע.

מיכאל מלכיאור: בשלב השני יינתן היתר לשימוש ולעבודה בקרקע בהתאם לתוכנית המאושרת, תוך הצבת הגבלות על האפשרות לחריגת ההיתר מהוראות התוכנית.

מיכאל מלכיאור: התיקון מדגיש כי כל עבודה או שימוש בקרקע יהיו כפופים להגשת בקשה ולקבלת היתר מהוועדה למתקנים ביטחוניים, ומבטל את הפטור שניתן לפי סעיף 172 לחוק.

מיכאל מלכיאור: נוסף על כך התיקון מרחיב את הרכב הוועדה למתקנים ביטחוניים משלושה לשבעה חברים, הופך את נציג שר הביטחון מגורם מכריע לשותף בוועדה ומצרף אליה אנשי מקצוע מתחום התכנון ואיכות הסביבה, תוך הפיכת הליך קבלת ההחלטות להליך משתף ושקוף ותוך מתן אפשרות לערער על החלטות הוועדה.

מיכאל מלכיאור: הוראות התיקון מבקשות ליצור תיאום בין תהליך התכנון של מתקנים ביטחוניים לבין עקרונות התכנון הכלליים.

מיכאל מלכיאור: הצעת החוק מתחשבת באופי המיוחד של קבלת החלטות בעלות אופי ביטחוני, בין השאר על-ידי קביעת לוח זמנים מקוצר להליכי התכנון, קביעת שקיפות חלקית בלבד ומתן אפשרות לחריגה במקרים מיוחדים.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, נקודת המוצא לתיקון זה היא שכל הליך תכנוני, ואפילו הוא מערב שיקולים צבאיים, אינו יכול להתעלם ממכלול השיקולים האחרים הכלולים בו, ובהם שיקולי תכנון כלל-ארציים ומחוזיים ושיקולים סביבתיים ודמוקרטיים.

מיכאל מלכיאור: בהתאם לנתיב אשר הותווה בפסיקת בתי-המשפט, מציע התיקון איזון ראוי בין שיקולים צבאיים זמניים לבין שיקולים תכנוניים וסביבתיים ארוכי טווח, ומבטיח כי האיזון הראוי ביניהם לא רק ייעשה אלא גם ייראה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובת הממשלה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק מס' פ/3091/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק מס' פ/3091, הצעת חוק כביש עוקף קריות, התשס"ח–2007, של חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, להלן הנימוק להצעת חוק כביש עוקף קריות, התשס"ח–2007.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אין הצבעה על הצעת החוק הזאת?

יולי יואל אדלשטיין: לא, אדוני חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: מה קורה פה?

יולי יואל אדלשטיין: אני לא הכתובת לשאלתך.

רן כהן: זה לא הגנת הסביבה, זה הפרעה לסביבה.

אפתח בדברי תורה: בימי שמגר בן ענת, בימי יעל, חדלו אורחות והולכי נתיבות ילכו אורחות עקלקלות.

רבותי, כביש עוקף-קריות, אשר ראשית תכנונו היא עוד בשנות ה-30 של המאה הקודמת, זכה לעלות פעמים רבות על סדר-יומנו, אולם מדיבור לדיבור נראה כי המציאות חזקה מכולנו ובמדינת ישראל של שנות האלפיים עדיין מתקיימים דברי דבורה בשירתה, ותושבי ישראל אינם יכולים להגיע לביתם בדרך המלך.

כביש זה, אשר תכליתו לחבר את תושבי יישובי הצפון בואכה חיפה, קופא על שמריו זה זמן רב בשל מריבות בלתי פוסקות על תוואי הכביש, אופן הפעלתו ונתיבו העתידי.

רבותי חברי הכנסת, אזור הקריות, אשר התפתח בצורה ניכרת בשנים האחרונות, משווע לעורק תחבורה ראשי אשר יאפשר לתושבי חיפה והקריות לעקוף את מרכזי הערים ובכך להימנע מעומס כבד.

אף שתוכנית הקמתו של כביש עוקף-קריות אושרה זה כבר, בנייתו מתעכבת.

אחת הסיבות העיקריות לעיכוב היא המחלוקות סביב מימונו והפעלתו של הכביש ככביש אגרה.

הפעלתם של כבישי אגרה מקובלת בכמה ארצות ואף יושמה באופן חד-פעמי בכביש חוצה-ישראל, הוא כביש 6.

על אף היתרונות הקיימים בהפעלתו של הכביש ככביש אגרה, יש כמה חסרונות בולטים, ובראשם הצבת דרישה לתשלום בעבור שירות ציבורי בסיסי שהוא באחריות המדינה ונכלל בזכויות היסוד של כל אזרח.

בנוסף, גביית תשלום בעבור שימוש בכביש עוקף-קריות תפחית את השימוש בו וכך תמנע ממנו מלהוות פתרון אפקטיבי לבעיות שהביאו לבנייתו.

הצעת חוק זהה הונחה על שולחן הכנסת השבע-עשרה, על-ידי חברת הכנסת קולט אביטל – פ/3047/17.

רבותי חברי הכנסת, כאשר הצעת החוק תועלה לדיון, אשמח אם תצביעו בעדה.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: תשובה והצבעה, כאמור, במועד אחר גם בהצעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/3253/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/3253:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק נטיעת עצים לחגיגות השישים למדינת ישראל (הוראת שעה), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהצעת החוק הזאת רציתי להציע שבמסגרת כל החגיגות של שנות ה-60 נעשה גם משהו למען הסביבה.

אופיר פינס-פז: הצעתי שבאופן סמלי, הממשלה תתקצב במסגרת 100 מיליון שקל – אני מבין שלא נשאר כבר שקל ואפילו היו צריכים לגייס קצת כסף בחוץ-לארץ כדי לעשות את ועידת הנשיא – שהממשלה תעביר מהתקציב שלה, מהקרן הקיימת לישראל, תקציב לנטיעת 7 מיליוני עצים – עץ לכל אזרח ותושב המדינה – כדי לשמר את הסביבה ולטפל בנושא התחממות כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאתם יודעים שאחת הדרכים להתמודדות עם פליטות גז החממה היא דרך ייעור, דרך עצים.

אופיר פינס-פז: העצים קולטים את הגזים האלה, והם יכולים להגן.

אופיר פינס-פז: אגב, בעיקר עצים בתוך היישוב העירוני הם הרבה יותר אפקטיביים מאשר נטיעות בחוץ.

אופיר פינס-פז: אם הממשלה היתה נוטלת חלק מתקציביה ומייעדת אותם לנטיעת יערות וחורשות ולהקצאת קרקעות בתוך היישובים העירוניים לטובת העניין הזה, איכות החיים – איכות האוויר בישראל היתה משתפרת באופן משמעותי, והיינו תורמים תרומה לסביבה במסגרת 60 שנה למדינה.

אופיר פינס-פז: מי ששמע אותי קודם שמע שאמרתי שהציונות לא היתה לגמרי סביבתית.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזאת היתה יכולה להיות פעולה שמכפרת על חלק מהדברים שלא נעשו בזמנו.

אופיר פינס-פז: לצערי, הממשלה הפילה את הצעת החוק הזאת, לא רצתה להקצות את התקציב במסגרת חגיגות ה-60.

אופיר פינס-פז: אבל אפשר גם להקצות את התקציב הזה אחרי חגיגות ה-60, לא מדובר בתקציבים גדולים.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהממשלה תמצא את הזמן לגבש עמדה חיובית במסגרת ועדת השרים לחקיקה ותקדם את הצעת החוק הזאת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזאת הצעת חוק שעושה הבדל נטו ויכולה להוסיף על כל הנושאים שאנחנו רוצים לטפל בהם במסגרת הגנת הסביבה בישראל.

אופיר פינס-פז: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/3605/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/3605, הצעת חוק איסוף סוללות משומשות, התשס"ח–2008, של חברי הכנסת , ורן כהן וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק חבר הכנסת , בבקשה.

אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך את יוזמי יום הסביבה בכנסת, את חבר הכנסת הרב מלכיאור וחבר הכנסת , ואת יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אני רוצה להעיר הערה לפני שאני מציג את החוק: צר לי שכל החוקים הסביבתיים שעולים עכשיו – אנחנו הסכמנו שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר, אבל שהממשלה מתנגדת להם.

עכשיו אני לא מדבר כאופוזיציה, אני מדבר לגופו של נושא איכות הסביבה.

יש דברים שבסופו של דבר גם עולים בחיי אדם, פוגעים בבריאות של האנשים, באיכות חייהם, והממשלה – פעם משרד זה ופעם משרד אחר – מתנגדת להצעות החוק הללו, גם לחוקים שאין להם עלות כספית.

כשיש עלות כספית מגיע האוצר כמו בכל חוק ומתנגד, אבל חוקים שאין להם עלות כספית והם תורמים לבריאות של האזרחים בישראל, הממשלה מתנגדת להם.

אם הייתי מדבר היום כאיש אופוזיציה, היה לי מה לומר על הממשלה בעניין הזה, אבל היום לא נעשה את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רוצה להיות ממלכתי היום.

מתי תהיה באופוזיציה?

מה?

תתחיל להיות באופוזיציה.

אני אגיד לך למה: כי יכול להיות שתוך כמה זמן תהיה בקואליציה, לא בממשלה הנוכחית, אלא בעתיד.

אז כדאי שתנצל את החודשים שנותרו לך בפעילות אופוזיציוניות נמרצת.

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא חייב להגיב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שתעבור לנמק את החוק, יש לנו סדר-יום רציני מאוד.

אני מקשיב לך.

אני חושב שאני כן אופוזיציה, יש כאלה שטוענים שיותר מדי ויש כאלה שטוענים שפחות מדי.

לוחמת.

כן, אופוזיציה לוחמת.

יולי יואל אדלשטיין: הכול בעיני המתבונן.

יש כאלה שטוענים שאני יותר מדי אופוזיציה לוחמת.

אבל כשאני רואה את העתיד, ככל הנראה אחרי הבחירות בנימין נתניהו יהיה ראש הממשלה, כך הסקרים אומרים – – –

אופיר פינס-פז: לאט לך.

זה כנראה נכון ואני לא רואה את ההבדלים.

מה ההבדלים?

אחד ההבדלים הוא שאתה תהיה בקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מציע שנחזור לאיכות הסביבה.

אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להגיש למליאת הכנסת הצעת חוק איסוף סוללות משומשות, התשס"ח–2008.

החוק הזה נועד להקטין את הנזקים הסביבתיים הנגרמים עקב השלכה לא מבוקרת של סוללות משומשות.

השלכת סוללות משומשות למכלי האשפה הביתיים מובילה להתפרקותן ולזיהום סביבתי נרחב.

החומרים המרכיבים את הסוללות, בייחוד המתכות הכבדות, מהווים סכנה בריאותית חמורה בהגיעם למי התהום.

צריכת הסוללות הממוצעת לאדם היא כ-14 סוללות לשנה, והן מצטברות לכדי 1.4 קילוגרם למשפחה – כאשר כל סוללה היא בעלת פוטנציאל זיהומי עצום.

סוללה אחת עלולה לזהם כמות עצומה של מים ולפסול אותם לשימוש.

החוק המוצע נועד לעודד את מיחזור הסוללות ולמנוע את הגעתן אל מרכזי איסוף האשפה הרגילים.

כיום נעשה האיסוף בצורה וולונטרית, במרכזי איסוף במוסדות ציבור שונים.

מטרת החוק לתמרץ את ציבור הצרכנים למחזר סוללות משומשות על-ידי הצבת מתקני איסוף, מכל ייעודי בכל בית-עסק – בית-חולים, בית-ספר ובית-עסק המוכר סוללות.

מה שנעשה בנושא של איסוף בקבוקים, כששמו את הכלובים שבהם שמים את הבקבוקים הללו, זה העלה את מיחזור בקבוקי הפלסטיק וגרם לכך שאנשים אינם זורקים אותם לאשפה הרגילה וממחזרים אותם.

זה יכול לעזור מאוד גם בעניין של סוללות משומשות.

אדוני היושב-ראש, הסיכום היה שתשובה והצבעה במועד אחר.

אם תוכל, אחרי הישיבה – עכשיו כיושב-ראש לא תוכל להסביר לי – היות שאתה איש בכיר בכנסת, אם תוכל להסביר לי אחרי הישיבה למה הממשלה מתנגדת לחוק הזה, אודה לך.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גפני, ופרט להסברים אזכיר לו ביטוי בלועזית שמגדיר יפה מאוד את סגנון הדיבור הזה.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק מס' פ/3353/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/3353, הצעת חוק הפחתת פליטת גזי חממה, התשס"ח–2008, של חברי הכנסת אופיר פינס-פז, גלעד ארדן, , עמירה דותן וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, ינמק את הצעתם.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו אולי הצעת החוק האסטרטגית הכי חשובה בתחום הסביבתי שמונחת על שולחן הכנסת.

אופיר פינס-פז: חתמו עליה 70 חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: בעצם, זו הצעה שעל בסיסה ישראל תצטרך להכין את התוכנית הלאומית להפחתת גז החממה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר שאומנם אנחנו חתומים על אמנת קיוטו, אבל לא עשינו דבר מאז 1997 ועד היום – 11 שנים.

אופיר פינס-פז: מדינת ישראל לא עשתה דבר וחצי דבר כדי להתמודד עם גז החממה ועם התחממות כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: מהבחינה הזאת, אנחנו אחת המדינות המפגרות ביותר בעולם.

אופיר פינס-פז: אפילו מדינות העולם השלישי כמו סין והודו, שיש להן בעיות קשות מאוד כי הן נמצאות בתהליך צמיחה מואץ לאחר שנים קשות של סטגנציה, לקחו על עצמן הרבה מאוד רגולציות והחלטות להפחתת גזי חממה.

אופיר פינס-פז: למשל, בעיר דלהי בהודו לא נוסעים היום במכוניות על בנזין אלא על גז ובמכוניות חשמליות.

אופיר פינס-פז: זו הודו, כן?

אופיר פינס-פז: יש עוד הרבה דוגמאות לכך מהעולם שאנו קוראים לו העולם השלישי.

אופיר פינס-פז: ישראל נמצאת בפיגור מכוּון ומסוכן שאנחנו, אזרחי מדינת ישראל, משלמים עליו מחיר יקר, קודם כול באוויר המזוהם שאנחנו נושמים, ושנית – בתרומתנו להתחממות כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: נכון שגם אם ישראל תנקוט את כל האמצעים, היא לבדה לא תוכל לשנות את התוואי העולמי.

אופיר פינס-פז: אבל בזה שהיא מוציאה את עצמה מהקהילה העולמית שעוסקת בעניין הזה באינטנסיביות, לדעתי היא גורמת נזק עצום למדינת ישראל ולתושבי מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק מציעה כמה דברים.

אופיר פינס-פז: היא מציעה לקבוע יעד פליטה כולל כמקובל בפרלמנט האירופי, באיחוד האירופי ובעולם כולו.

אופיר פינס-פז: ההצעה היא, שעד שנת 2020 תופחת בישראל לפחות ב-25% פליטת גזי החממה הכוללת השנתית בשטחה.

אופיר פינס-פז: שנית, עד סוף שנת 2025 תופחת בישראל לכל הפחות ב-50% פליטת גזי החממה הכוללת השנתית.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתדעו, שוב, שבניגוד לרוב העולם, הטרנד, המגמה בישראל היא מגמה של עלייה בגזי חממה לעומת רוב העולם.

אופיר פינס-פז: אומנם רוב העולם לא הגיע למספרים האלה שאנחנו מייעדים, והוא עדיין לא אמור להגיע, כי מדובר על שנת 2020.

אופיר פינס-פז: אבל אנחנו רוצים להידמות אליו, והוא נמצא היום במגמת ירידה בפליטת גזי חממה.

אופיר פינס-פז: אצלנו מגמת העלייה נמשכת.

אופיר פינס-פז: זה עניין אחד.

אופיר פינס-פז: הדבר השני – הדרישה של הצעת החוק היא שהממשלה תאשר בתוך שישה חודשים מיום אישור החוק תוכנית לאומית להפחתת פליטת גזי החממה.

אופיר פינס-פז: מדובר בתוכנית לאומית שצריכה להיות לה השפעה על משרדי ממשלה רבים, על הסקטור העסקי על כל מרכיביו, על הסקטור הפרטי – שימוש במכוניות ואלף ואחד דברים.

אופיר פינס-פז: יש לזה היבטים רבים.

אופיר פינס-פז: מובן שרבים מהם גם קשורים להיבטים מוניציפליים שלטוניים של השלטון המקומי וכדומה.

אופיר פינס-פז: לאחר מכן יש פרק שלם שעוסק ביישום התוכנית הלאומית, בדיווח ובבקרה על התוכנית הלאומית.

אופיר פינס-פז: הפרק שלפני אחרון עוסק במבנה המשרד להגנת הסביבה, כי יש צורך להקים יחידה מיוחדת בהיקף לא מבוטל שתעסוק בתחום הזה.

אופיר פינס-פז: לאחר מכן יש הפרק העונשי, יש גם פרק של ענישה אזרחית – קנסות אזרחיים, ויש פרק פלילי בהצעת החוק הזאת.

אופיר פינס-פז: כאמור, מדובר בהצעת חוק אסטרטגית.

אופיר פינס-פז: אני נימקתי אותה היום בפניכם, ואני מתכוון להביאה להכרעת הבית הזה במהלך כנס הקיץ, בין שהממשלה תתמוך ובין שהממשלה תתנגד.

אופיר פינס-פז: אני מקווה ש-70 חברי הכנסת שחתמו על זה מתוך רצון חופשי ומתוך מודעות סביבתית, בין שהם בקואליציה ובין שהם באופוזיציה, יעשו מעשה אסטרטגי עבור הסביבה בישראל.

אופיר פינס-פז: תודה.

נותר לך זמן.

מתי יובא להצבעת המליאה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית חוק אוויר נקי?

אופיר פינס-פז: חוק אוויר נקי – כתוצאה מבעיות טכניות בכנסת – אני לא יודע כמה אתה מודע לזה אבל זה חוק עצום, ויש דבר שנקרא נסחים, נסחית.

אופיר פינס-פז: יש היום נסחית אחת לכל הצעות החוק בכנסת, וזה דבר מדהים.

אופיר פינס-פז: דרך אגב, יש יותר תקנים ולא רוצים לבוא לעבוד פה.

דוד רותם: – – – עד השעה 20:00-19:00.

אופיר פינס-פז: אני ממתין לה, ואומרים שזה ייקח אפילו עד חודש עד שהחוק הזה ינוסח.

אופיר פינס-פז: זה לא תלוי בי.

אופיר פינס-פז: דיברתי עם היועצת המשפטית של הכנסת ועם מנכ"ל הכנסת.

אופיר פינס-פז: ברגע שהחוק הזה ינוסח – – –

– – – חוק ההסדרים – – –

דוד רותם: – – –

אופיר פינס-פז: יכול להיות, אבל חוק ההסדרים הוא לא לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: פה זה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

שנייה ושלישית.

דוד רותם: – – –

אופיר פינס-פז: יכול להיות, יכול להיות.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, לצערי, לי אין שליטה על זה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה מאוד שזה לא יהיה יותר מחודש.

אופיר פינס-פז: אז יש לנו ישיבה אחת בוועדה רק על הסתייגויות, כי הדיון הסתיים, וזה עולה למליאה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת סער, לסיכום: אני מקווה שבשבוע הראשון של חודש יולי.

אופיר פינס-פז: נראה לי שזו הערכת זמן סבירה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק מס' פ/2324/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפה למוצרי מיחזור צמיגים), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת , ו וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אדוני היושב-ראש, אני מתנצל.

לגבי החוק הקודם שהגשתי, חוק איסוף סוללות משומשות, בעקבות השיחה שניהלנו כאן, וגם חבר הכנסת , שכחתי בתחילת דברי לומר שאת החוק הזה יזמו גם חברי הכנסת ורן כהן וחתמו על הצעת החוק גם חברי הכנסת זהבה גלאון, יעקב ליצמן, דוד אזולאי, אבישי ברוורמן, , חנא סוייד ו.

פשוט הייתי טרוד בדיון הזה על קואליציה ואופוזיציה.

דרך אגב, חבר הכנסת , בעיתון המזוהה אתכם קראתי לא מזמן, בעיתון "ישראל היום" – – –

"יתד נאמן"?

"ישראל היום".

היתה סדרת כתבות – – –

מי הבעלים?

ב"ישראל היום" היתה סדרת כתבות על נושאים שונים, ובין היתר כתבו עלינו, על הציבור הליטאי, בכותרת: "ליטליבאן".

אנחנו, הליטאים, דגל התורה, "ליטליבאן".

זה עיתון שמזוהה אתכם.

דרך אגב, זה חמור מאוד.

גם סדרת כתבות.

אתה חייב לדעת שבניגוד לעיתונים אחרים – – – אלה לא עיתונים שבהם המערכת – – – מכתיבה גם את התכנים וגם את הכתבות.

בסדר.

זה לא עיתון שיכתוב נגד נתניהו.

זה עיתון חופשי.

נכון, אבל הוא לא יכתוב.

הוא חופשי, אבל הוא לא יכתוב נגד נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני, נראה שהבעיה היא שגם שם יש רק נסח אחד.

אני מגנה את זה לגופו של עניין, בלי קשר.

"ליטליבאן", זה וסדרה של כתבות, ודיברתי עם העורך.

לא חשוב.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו אכן עוברים להצעת החוק.

מה אמר לך העורך?

לא חשוב.

ממש לא חשוב, תאמין לי.

זה עורך רציני?

כן.

ניסיתי.

לא חשוב.

אני לא מרגיש שהממשלה הזאת נופלת ואני הולך לממשלה של נתניהו והגעתי אל המנוחה והנחלה.

אני לא מרגיש זאת.

יכול להיות שזה יקרה, אבל אין לי חדווה בעניין הזה.

אתה תמיד היית סקפטי.

טוב.

אני מציע שגם אצלכם יעשו בדק בית.

דרך אגב – – –

נסים זאב: אתם לא מתייחסים לעיתון הזה ברצינות.

למה?

נסים זאב: האמינות שלו – – – מעבר לספק.

לא חשוב.

לי יש הסכם עם הליכוד – – –

חבר הכנסת זאב, מה כתבו עליך שאתה – – –?

אמנון כהן: "יתד נאמן".

לי יש הסכם עם הליכוד.

הליכוד – – –

אנחנו עובדים בשבילך ואתה תמיד נגדנו.

ההסכם שלי עם הליכוד הוא שאני תמיד תומך בהם לשלטון ולי הם קוראים "ליטאליבן".

דוד רותם: בהסכם הזה הם עומדים.

אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפה למוצרי מיחזור צמיגים), התשס"ז–2007; צריך לשנות את זה לתשס"ח–2008.

יוזמי החוק מלבדי הם חברי הכנסת , , – צריך למחוק את השם שלו כיוון שהוא היום סגן שרת החוץ – דוד טל, חיים אורון, יוסי ביילין, אמנון כהן וסטס מיסז'ניקוב.

הצעה זו לתיקון חוק חובת המכרזים נדונה בוועדת הפנים והגנת הסביבה במסגרת הכנת הצעת חוק לסילוק ולמיחזור צמיגים, התשס"ו–2005, בכ' בכסלו תשס"ו, 21 בדצמבר 2005.

הגם שהוועדה סברה כי יש מקום לעודד את השימוש בתוצרי המיחזור של צמיגים בחקיקה, אם על דרך תיקון חוק חובת המכרזים באופן המוצע ואם על דרך שינוי חקיקתי אחר, היא החליטה שלא לכלול בחוק עצמו את הנושא הזה.

אנחנו החלטנו להגיש את זה באופן עצמאי, בתיקון לחוק חובת המכרזים, כפי שאנו מציעים עכשיו.

בהתאם להוראות הצעת החוק לסילוק ולמיחזור צמיגים, לאחר שיאושר במליאת הכנסת, יהיה מיחזור צמיגים ישנים בישראל הליך חובה בסוף דרכם של צמיגים.

מיחזור צמיגים פירושו המעשי הוא חיתוכם וגריסתם של הצמיגים.

הביקוש בישראל לחומר הגרוס, בכל רמת גריסה שהיא, הוא מועט.

מתוך צפי של יותר מ-40,000 טונות צמיגים ישנים לגריסה מדי שנה, לפי הוראות חוק לסילוק ולמיחזור צמיגים, הביקוש הנוכחי בישראל לתוצרי צמיגים גרוסים הוא כ-3,000 טונות לשנה בלבד.

כפי שאמרתי, הצפי הוא יותר מ-40,000 טונות.

יש שימושים מסוימים הידועים בעולם בחומר צמיגים גרוס.

במצב האמור של כשל שוק ודאי ובהעדר כל תמיכה כספית שהיא למימון תהליך המיחזור של צמיגים ישנים בישראל – כי הרי אף אחד לא יממן את הדבר הזה, והנזק הסביבתי הוא מאוד גדול – מוצע לעודד את מיחזורם של הצמיגים הישנים על-ידי הטלת חובה על הגורמים אשר חוק חובת המכרזים חל עליהם, להעדיף באופן מכוון מוצרים שיוצרו מהחומר הגרוס שנוצר בהליך המיחזור של צמיגים ישנים.

הטלת חובה זו, אדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, תשרת אינטרס אקולוגי ראשון במעלה, תפיח רוח חיים בחוק לסילוק ולמיחזור צמיגים ותבטיח את הנעת תהליך המיחזור של הצמיגים על-ידי הקניית כדאיות כלכלית לתהליך כולו.

אדוני היושב-ראש, בניגוד לחוק הקודם, שבכלל לא הבנתי למה הממשלה מתנגדת לו, כאן יכולה להיות סיבה.

הממשלה תטען שאם נחייב בחוק חובת המכרזים את האנשים שזוכים במכרז לגרוס את הצמיגים, העלות של המכרז תעלה.

כמובן, זו לא כוונת המחוקק כשהוא מדבר על הצעת חוק תקציבית.

הצעת חוק תקציבית משמעותה הוצאה ישירה של הממשלה או של הרשויות המקומיות.

זה לא המקרה שעליו אנו מדברים.

אנחנו הבטחנו שלא נביא את הצעות החוק הללו להצבעה אלא לאחר דיון בוועדת השרים.

לא התחייבנו, אדוני היושב-ראש, שאם ועדת השרים תתנגד לא נביא את ההצעה להצבעה.

אני מקווה, לאחר הדיונים בוועדת השרים על החוקים הללו, להביא את זה להצבעה, ושלנגד עיני חברי הכנסת, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, יעמוד האינטרס האזרחי והסביבתי ולא החלטות ממשלה שאין בהן סבירות סביבתית, לחלוטין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גפני.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר הודעתו, החוק האחרון בסדרה הזאת.

): ידידי היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה ביום רביעי, י"א בכסלו התשס"ח, 21 בנובמבר 2007, להעביר לוועדת החוץ והביטחון את הצעת חוק ניכוי כספי הרשות הפלסטינית בגין ירי רקטות מאזור חבל-עזה לעבר מדינת ישראל, התשס"ז–2007.

): חבר הכנסת ישראל חסון ביקש להעביר את הצעת החוק הנ"ל לדיון בוועדת הכספים לשם קידום הליך חקיקה בהצעה זו.

): יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון נתן את הסכמתו להעברת הצעת החוק.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת החוץ והביטחון לדיון בוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להצביע על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת טל.

להצביע על מה?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אילו הייתם מקשיבים להודעה הייתם יודעים.

): הצעת החוק של ישראל חסון תעבור מוועדת החוץ והביטחון לוועדת הכספים בהסכמת יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שבעד הודעתו יצביע בעד; מי שנגד יצביע נגד.

יולי יואל אדלשטיין: את השאלות בזמן ההצבעה אנו נשאל במקום אחר, ולא במליאת הכנסת.

אני סומך על חבר הכנסת דוד טל בעיניים עצומות.

שלי יחימוביץ': גם אני.

): אבל מדי פעם אתה מסתכל אחורה.

): הצבעה מס' 2 בעד הצעת ועדת הכנסת – 6 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק ניכוי כספי הרשות הפלסטינית בגין ירי רקטות מאזור חבל-עזה לעבר מדינת ישראל, התשס"ז–2007, מוועדת החוץ והביטחון לוועדת הכספים נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 6, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: זה עתה אישרנו את הצעתך.

): תוסיף את חבר הכנסת טל להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: קולו של חבר הכנסת טל יהיה הקול השביעי בעד.

): אדוני היושב-ראש, ההודעה השנייה גם היא זקוקה להצבעה.

): הכנסת החליטה בישיבתה ביום שני, י"ד באייר התשס"ח, להעביר לוועדת החוץ והביטחון את הצעת חוק למניעת הסתננות, התשס"ח–2008.

): יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה ביקש להעביר את הצעת החוק הנ"ל לדיון בוועדת הפנים, מן הנימוק שהצעת חוק זו דנה בכניסת מסתננים ופליטים, נושא שהוא בתחום עיסוקה של הוועדה.

): יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון נתן את הסכמתו להעברת הצעת החוק.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת החוץ והביטחון לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): אני מבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

יולי יואל אדלשטיין: כפי ששמעתם, חברי הכנסת, נדרש אישור המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת יצביע בעד; מי שמתנגד יצביע נגד.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת ועדת הכנסת – 9 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק למניעת הסתננות, התשס"ח–2008, מוועדת החוץ והביטחון לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, כי אני כולל את חבר הכנסת דוד טל, אין מתנגדים ויש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: גם הודעה זו אושרה.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מבקש לתקן הודעה שמסרתי אמש לכנסת בעניין חילופי אישים בוועדת הכספים.

): חבר הכנסת שלמה מולה יכהן כממלא-מקום קבוע בוועדת הכספים במקום חבר הכנסת יצחק בן-ישראל, שכיהן כממלא-מקום קבוע מטעם סיעת קדימה, ולא מטעם סיעת גיל כפי שמסרתי אתמול.

): תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אכן, חבר הכנסת מולה צעיר מכדי להיות בסיעת גיל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דוד טל, יושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק מס' פ/3583; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנו עוברים להצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – סמכויות פיקוח), התשס"ח–2008.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הוא בעל ההצעה, והוא גם ינמק אותה.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה והצבעה במועד אחר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר לענייני גמלאים, כנסת נכבדה, מטרת הצעת החוק היא לאפשר פיקוח שוטף על קיום הוראות חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים), התשנ"ד–1994.

גדעון סער: אחת הבעיות הקשות בהגנה על בעלי-חיים בישראל היא חולשת מנגנון האכיפה.

גדעון סער: בבג"ץ 9232/01, נוח נ' היועץ המשפטי לממשלה, נקבע שנחוץ "פיקוח" שיבטיח "ביצוע מלא, מדויק ורצוף" של התקנות לפי חוק צער בעלי-חיים.

גדעון סער: "פיקוח" משמעו מערך בקרה אקטיבי ויוזם, להבדיל ממערך אכיפה פסיבי, שמתעורר לפעולה רק בהיווצר חשד להפרה, לעבירה על החוק.

גדעון סער: חוק צער בעלי-חיים והתקנות לפיו – אלו שהותקנו ואלו שבהליכי התקנה – קובעים כללים, לעתים פרטניים מאוד, לגבי אופן ההחזקה של בעלי-חיים.

גדעון סער: אכיפת כללים אלו מחייבת ביקורות פתע של הרשויות במתקנים המחזיקים בעלי-חיים: חנויות, פינות ליטוף, משקים ועוד.

גדעון סער: החוק הקיים מסמיך את הממונה, מפקח או שוטר להיכנס לכל מקום ולערוך בו חיפוש, אם יש להם יסוד סביר להניח שנעברה שם עבירה על החוק.

גדעון סער: סמכות מוגבלת זו אינה מספיקה.

גדעון סער: יש לאפשר כניסה גם ללא חשד מוקדם לצורך פיקוח ובקרה.

גדעון סער: הסדר מקביל קיים בסעיפים 6 ו-15 לחוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) התשנ"ד–1994, אשר מאפשרים לגורמים המנויים שם להיכנס למעבדות ניסויים – מקומות שהם רגישים הרבה יותר ממשקים או מחנויות בעלי-חיים.

גדעון סער: סמכויות כניסה לצורכי פיקוח, גם בהעדר חשד לביצוע עבירה, קיימות בחיקוקים ישראליים רבים, ואני נותן כמה דוגמאות: סעיף 4 לחוק להשבחת ייצור חקלאי (בעלי-חיים); סעיף 67 לחוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק); סעיף 6 לחוק לפיקוח על יצוא של בעלי-חיים ושל תוצרת מן החי; סעיף 20 לחוק הרשות לפיקוח חקלאי; סעיף 11 לחוק הגנת הצומח; סעיף 9ב לחוק למניעת מפגעים.

גדעון סער: סמכות כניסה לצורכי פיקוח שוטף קיימת גם בחקיקה במדינות מערביות רבות, למשל בארצות-הברית, בגרמניה, באנגליה.

גדעון סער: במסגרת ההסכמות שאפשרו להביא את הצעת החוק הזאת נקבע שהתשובה וההצבעה על הצעת החוק יהיו ביום אחר, אבל אני מתכוון להביא אותה להצבעה במהלך כנס הקיץ, ואחר כך אולי להעביר אותה לוועדת החינוך של הכנסת, כי שם אני יודע שיש יושב-ראש שהעניין הזה יקר ללבו, ויחד נוכל לעשות תיקון נוסף.

גדעון סער: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חוץ מזה, חבר הכנסת סער, גם על-פי התקנון, חוק צער בעלי-חיים יגיע לוועדת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לבו של היושב-ראש גם חשוב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עד כאן הצעות חוק לקריאה טרומית במסגרת יום הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, כפי ששמענו, כל התשובות וכל ההצבעות יתקיימו במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום שמספרן 5313, 5317 ו-5369.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים, אבל אני לא רואה את המציעים.

יולי יואל אדלשטיין: השר להגנת הסביבה, שאמור להשיב בשם הממשלה, דווקא נמצא אתנו, אבל חברי הכנסת וחיים אורון משום מה לא נמצאים כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, אנחנו מודים לך מאוד על כך שאתה כאן.

נסים זאב: – – –

יולי יואל אדלשטיין: השר התייחס יפה מאוד בפתח היום הזה, וחבר הכנסת נסים זאב יירגע.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/196; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 14167; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שהשר עולה לנמק את ההסתייגות נשמע את נציג ועדת הפנים ואיכות הסביבה או יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, מציג את ההצעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן בעלי ההסתייגויות, ובהם גם השר, יוכלו לעלות ולנמק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז אתנו והוא מציג, בתוקף תפקידו כיושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, את הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: לחוק יש הסתייגויות, ונשמע לאחר מכן את המסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני חבר הכנסת פינס-פז.

דוד רותם: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, הנושא הקודם ירד מסדר-היום מכיוון שהמציעים לא הגיעו בזמן.

דוד רותם: זה ירד או נדחה?

אופיר פינס-פז: יש לי גם הסתייגות, אז אחסוך זמן למליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא רק רשאי, אלא אנחנו מבקשים ממך, אם אתה כבר על הדוכן, גם להציג את החוק וגם להציג את ההסתייגות שלך.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים) לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: מקורה של הצעת חוק זו בהצעת חוק פרטית שיזמו חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: לפני שאקריא את מה שהכינו לי, אומר כמה מלים.

אופיר פינס-פז: השוני הגדול בחקיקה הזאת הוא שאנחנו הגענו למסקנה שלרשויות המקומיות יש כושר ביצוע, כולל ברמת האכיפה, יותר טוב מזה שיש לרשות המבצעת – וזה גם הגיוני, זה לא דבר בלתי סביר.

אופיר פינס-פז: מי שרוצה עדות לזה יכול לראות כיצד הרשויות המקומיות אוכפות, למשל, חוקי חנייה, הייתי אומר באינטנסיביות רבה, שלא לומר בלהיטות, לעתים בלהיטות יתר.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהן יאכפו עכשיו חוקים סביבתיים בלא פחות להיטות, ואם הן יעשו את זה, אני חושב שנוכל להיות מורווחים, והסביבה בישראל תוכל להיות מורווחת.

אופיר פינס-פז: ההכנסות מהאכיפה המקומית העירונית תישארנה בשלטון המקומי כדי לממן את מנגנון האכיפה.

אופיר פינס-פז: אני עובר לטקסט שהכינו לי.

אופיר פינס-פז: כידוע, קיימים חוקים רבים שמטרתם הגנה על הסביבה וקבועים בהם איסורים והגבלות רבים, אך קידום ושיפור ההגנה על הסביבה אינם מתמצים בחקיקה בלבד וחלק מכריע מהם טמון באכיפה יעילה של אותם הגבלות ואיסורים.

אופיר פינס-פז: הרגולציה הענפה בתחומי הגנת הסביבה סובלת בישראל מתת-אכיפה חריפה ביותר.

אופיר פינס-פז: תקציב המשרד להגנת הסביבה, האמון על אכיפת מרבית החוקים הרלוונטיים, הוא זעום, ואין ביכולתו להקדיש את המשאבים וכוח-האדם הנדרשים לאכיפה יעילה בכל קצוות הארץ, אף שהמשרד עושה ככל שביכולתו במסגרת המגבלות הקשות המוטלות עליו.

אופיר פינס-פז: גם משרדי ממשלה אחרים אינם מייחסים לאכיפה הסביבתית את החשיבות הראויה או לפחות את החשיבות המספקת.

אופיר פינס-פז: לשם הדוגמה, פרקליטות המדינה במשרד המשפטים אינה מקצה פרקליטים לטיפול בתיקים שעניינם הגנת הסביבה, והדבר מאלץ את המשרד להיזקק לשירותיהם של עורכי-דין פרטיים – מה שפוגע באינטרס הציבורי בתחום האכיפה.

אופיר פינס-פז: זו הזדמנות לקרוא ליועץ המשפטי לממשלה ולשר המשפטים להקצות משאבים ותקנים לפרקליטים עובדי מדינה המתמחים בהגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על רקע מצב דברים זה מוצע בהצעת החוק המונחת לפניכם לנצל את מנגנון הפיקוח העירוני הקיים ברשויות המקומיות ולהסמיך את פקחי הרשויות המקומיות לאכוף חיקוקים שונים שעניינם הגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: מוצע להטיל על רשויות מקומיות גדולות, המונות מעל 20,000 תושבים, חובה לאכוף את החיקוקים השונים המנויים בתוספת לחוק, ולגבי רשויות קטנות מוצע להותיר את הדבר לשיקול דעת.

אופיר פינס-פז: את הדבר הזה קבענו בעקבות בקשה של משרד הפנים.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים ביקש שלא לגזור גזירה שווה, כתוצאה מיכולת כלכלית שונה של רשויות שונות בישראל, ולכן קבענו מגבלת תושבים: מעל 20,000 תושבים – חובה, מתחת ל-20,000 תושבים – רשות.

אופיר פינס-פז: כדי לעודד את הרשויות המקומיות לבצע את האכיפה הנדרשת וכדי ליצור מקור תקציבי נאות לשם כך, מוצע לקבוע שכל הקנסות שיוטלו עקב פעולות האכיפה של הרשויות המקומיות ישולמו לקופתן.

אופיר פינס-פז: במסגרת ההצעה מוצע לקבוע מנגנון להסמכה ולהכשרה של פקחי הרשויות המקומיות, ובין היתר מוצע כי תוכנית ההכשרה תיקבע בתיאום עם השר לביטחון פנים והשר הממונה על ביצוע כל חוק, כדי להבטיח פיקוח על-ידי פקחים מיומנים ובעלי הכשרה מקצועית נאותה.

אופיר פינס-פז: פקח אשר יעמוד בתנאי ההכשרה וההסמכה יצויד בסמכויות אכיפה אשר עד כה לא היו מסורות לו, באופן שיאפשר לו לפקח ביעילות על ביצוע הוראות חוקים שונים ולמצות את הטיפול במי שמפר את הוראותיהם.

אופיר פינס-פז: בהקשר זה ראוי לציין כי השר לביטחון פנים שינה – אני רוצה לציין לשבח את השר לביטחון פנים – את העמדה המסורתית שהיתה נהוגה עד היום, והסכים להעניק לפקחי הרשויות המקומיות סמכויות חקירה, חיפוש ותפיסה, אשר עד היום היו נתונות רק לשוטרים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה עוד פעם לציין לשבח בהקשר זה את אבי דיכטר, שעשה מעשה שקודמיו סירבו לעשות – פקחים.

אופיר פינס-פז: היום פקחים שיעסקו באכיפה של חקיקה סביבתית יוכלו לעכב, לחפש, לחקור דברים שעד היום היו נתונים אך ורק בידי שוטרים ובידי משטרת ישראל, ותודה על כך.

אופיר פינס-פז: שינוי זה, כאמור, אינו שינוי של מה בכך.

אופיר פינס-פז: הוא מבטא תפיסה רחבה יותר של ביזור סמכויות וחיזוק יכולת האכיפה של הרשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: כיוון שכך, נקטה הוועדה גישה זהירה וקבעה בשלב זה רשימה מצומצמת של חוקים שאותם יאכפו הרשויות המקומיות, כמובן חוקים סביבתיים.

אופיר פינס-פז: רשימה זו תוכל להתרחב בעתיד אם תוכח הצלחתו של המהלך.

אופיר פינס-פז: על רקע הצורך להבטיח תיאום באכיפה בין השלטון המרכזי ובין הרשויות המקומיות, נקבע בהצעת החוק מנגנון דיווח של הרשויות המקומיות למשרדי הממשלה בדבר ההליכים המתנהלים בהן, וניתנה למשרדי הממשלה, למשטרה וליועץ המשפטי לממשלה אפשרות להורות על הפסקת טיפולה של רשות מקומית בעניין מסוים או בסוג עניינים והעברת הטיפול לגורם אחר.

אופיר פינס-פז: מטעם זה אף מוצע לקבוע כי סמכויות הרשויות המקומיות לא יופעלו כלפי מוסדות המדינה, רשויות מקומיות או מפעלים וספקים המייצרים ציוד ביטחוני עבור כוחות הביטחון שייקבעו על-ידי ראש הממשלה או שר הביטחון, בהתייעצות עם השר להגנת הסביבה ושר הפנים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר על זה שתי הערות.

אופיר פינס-פז: אחת – ניתן יהיה להפסיק.

אופיר פינס-פז: השר, למשל גדעון עזרא שנמצא פה אתנו, יוכל להורות לרשות מקומית מסוימת להפסיק הליכי ענישה או אכיפה כלפי גורם ספציפי, כי גם המשרד מטפל.

אופיר פינס-פז: למשל, למשרד יש מערכת אכיפה.

אופיר פינס-פז: הרי לא רצוי מצב ששני גורמים יטפלו באותו נושא.

אופיר פינס-פז: ולכן, הממשלה תוכל להורות לעירייה במקרים של כפילות להפסיק לטפל כשהיא מטפלת.

אופיר פינס-פז: אותו דבר המשטרה, אותו הדבר היועץ המשפטי לממשלה – זה עניין אחד.

אופיר פינס-פז: העניין השני – אני רוצה לומר אותו כדבר שיש בו בעיה.

אופיר פינס-פז: אני מסכים, וגם חוקקנו את זה, שהרשויות המקומיות לא תפעלנה כלפי מוסדות המדינה.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, לא סביר שעירייה תגיש תביעה לבית-משפט נגד משרד ממשלתי.

אופיר פינס-פז: אבל אני מנצל את ההזדמנות כדי לקרוא ליועץ המשפטי לממשלה לשנות את חוות דעתו בכל מה שקשור ליכולת של המשרד להגנת הסביבה להגיש תלונות או לפתוח בהליכים משפטיים נגד גורמים ממשלתיים.

אופיר פינס-פז: אני מסכים שהרשויות המקומיות לא צריכות לעשות את זה, אבל אני לא מסכים שגורמי האכיפה של המשרד להגנת הסביבה לא יוכלו, במקרים קיצוניים, להעמיד לדין פקידים ומוסדות ממשלתיים בתוקף תפקידם.

אופיר פינס-פז: הדבר הזה לא נעשה כעת כתוצאה מחוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה, לפי דעתי, חוות דעת שצריך לשקול אותה מחדש.

אופיר פינס-פז: אני ממליץ ליועץ המשפטי לממשלה לחזור בו ממנה ולאפשר למשרד להגנת הסביבה לבצע את תפקידי האכיפה שלו גם כלפי משרדי ממשלה סוררים.

אופיר פינס-פז: לנוכח החידוש בהצעת החוק, שלפיה יינתנו לרשויות המקומיות סמכויות אכיפה לגבי חקיקה ראשית של הכנסת אשר לא היו מסורות להן קודם לכן, יש צורך בקביעת הסדר שימנע את קיומן של נורמות כפולות באותם עניינים, הן בחקיקה ראשית והן בחוקי העזר של הרשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: על כן, מוצע – עוד פעם על-פי בקשה של משרד הפנים – לקבוע שברשויות הגדולות ברירת המחדל תהיה אכיפתה של החקיקה הראשית של הכנסת, אך רשות גדולה שתרצה בכך תוכל להחליט בהליך מוגדר שהיא תמשיך לאכוף את הוראות חוק-העזר שלה בנושא הספציפי הזה.

אופיר פינס-פז: לעומת זאת, ברשות מקומית קטנה ברירת המחדל היא הפוכה.

אופיר פינס-פז: כך יימנע מצב שעל אותה עבירה ממש יהיה אפשר להטיל עונשים שונים מכוח נורמות שונות.

אופיר פינס-פז: השינוי שהצעת החוק מציעה במצב המשפטי הנוהג הוא מרחיק לכת, והוא טומן בחובו סיכוי למפנה של ממש במצב האכיפה של דיני הגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: מעתה יצטרפו ל"צבא האכיפה" אלפי "חיילים" – פקחים – הפרוסים בכל הרשויות המקומיות בארץ, מדן ועד אילת, ונמצאים בקרבה מיידית לשטח.

אופיר פינס-פז: גם התמריץ הכלכלי שנכלל בחוק עשוי לקדם במידה רבה את השמירה על הנורמות הראויות בתחום זה.

אופיר פינס-פז: אני רואה בהצעת החוק הזאת, כאמור, הצעה מאוד משמעותית בתחום האכיפה, שיכולה להביא לשינוי אמיתי ויכולה באמת להביא לשמירה על החוקים.

אופיר פינס-פז: לצערי, לא צורפה לי כל רשימת החוקים שאנחנו מחילים בחקיקה הזאת.

אופיר פינס-פז: אם תוכלו להעביר לי אותה אחרי שאענה על ההסתייגויות, אני אפרט אותה בפני חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: זו רשימה מרשימה.

אופיר פינס-פז: יש כאן כמה הסתייגויות, ואני אשיב אחרי שהמסתייגים יסתייגו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שהוא ציין, יש הסתייגויות לחוק הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם מכריז, או מפנה את תשומת הלב של חברי הכנסת לכך שהחוק הוגש בצירוף לוח תיקונים, וגם ההצבעות מטבע הדברים יהיו בצירוף לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, אתה מגיש את ההסתייגות בשם הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות הממשלה לסעיף 4 לחוק.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה בהחלט מצטרפת להצעת החוק הזאת.

גדעון עזרא: מי שיכשיר את הפקחים יהיה המשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שלא יטפלו רק בחנייה, אלא גם בנושאים של הגנת הסביבה.

גדעון עזרא: יש הסתייגות אחת, ואני מדבר כאן בשמו של השר שלום שמחון.

גדעון עזרא: בהסתייגות השר שמחון מבקש להחריג – וזה מקובל עלינו.

גדעון עזרא: בסעיף 4, אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: (ה) בביצוע תפקידיו לפי סעיף זה, לעניין חיקוקים שעליהם ממונה שר החקלאות ופיתוח הכפר, יפעל פקח על-פי הנחיותיו של עובד מוסמך.

גדעון עזרא: קרי, בניגוד למה שקורה ברשויות המקומיות שבהן הפקחים יפעלו עצמאית, בנוגע לנושא שקשור למשרד החקלאות כפי ששר החקלאות יקבע, הם יפעלו על-פי הנחיותיו של עובד מוסמך.

גדעון עזרא: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהסתייגות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר גדעון עזרא, אשר הציג את ההסתייגות לסעיף 4 לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 8 יש כמה מסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , בבקשה, אתה רוצה לנמק, או חבר הכנסת ינמק בשם כל הקבוצה?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חנין, אני מבקש ממך.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך הסתייגות נוספת לסעיף 9, אז אני מבקש ממך לנמק את ההסתייגויות יחד.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נוכל לעבור להצבעות.

אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שזו מתנה יפה לציבור הישראלי שאנחנו מביאים לו היום, ביום הסביבה בכנסת, את החוק הזה לאישור בקריאה שנייה ושלישית.

זה חוק מהפכני.

החוק הזה הוא מהפכה באכיפה הסביבתית במדינת ישראל.

נושא האכיפה הוא צוואר הבקבוק הבעייתי ביותר בתחום הסביבתי בישראל.

דוח מבקר המדינה האחרון עסק בכך בהרחבה, הדברים פורסמו, ואני לא מתכוון לחזור עליהם.

אבל, אומר מבקר המדינה, שהמשרד להגנת הסביבה, עם כל הרצון, איננו מסוגל לבצע אכיפה של כל החקיקה הסביבתית כפי שרצוי וכפי שראוי.

למשרד הזה יש תקציב.

אדוני היושב-ראש, התקציב הכללי של המשרד להגנת הסביבה הוא פחות מפרומיל – פחות מפרומיל תקציב המדינה.

אז בפחות מפרומיל מתקציב המדינה קשה לאכוף את כל החקיקה הסביבתית.

מיכאל מלכיאור: פחות משר בלי תיק.

פחות משר בלי תיק.

לכן, שלא באשמת המשרד, אבל באשמת סדר העדיפויות המעוות של ממשלת ישראל, לא קיימת אצלנו אכיפה סביבתית.

בחוק הזה אנחנו משחררים את צוואר הבקבוק.

אנחנו נותנים לרשויות המקומיות סמכויות אמיתיות לבצע אכיפה סביבתית בכל החוקים הסביבתיים החשובים.

החוק הזה מייצר מנגנון חשוב, שמבטיח שהוא גם יעבוד בפועל, והמנגנון אומר שהקנסות שיוטלו מכוח האכיפה שיבצעו פקחי הרשות המקומית ילכו לקופת השלטון המקומי.

אדוני היושב-ראש, אפשר להגיד שהחוק הזה הוא תקדימי גם במובן זה שהוא מתגבר על עמדתו המסורתית של משרד האוצר, שהוא בעד שהאזרחים ישלמו כסף אבל שהכסף ילך לקופת האוצר.

בחוק הזה יש לנו תפיסה מתקדמת יותר.

החוק מאפשר שהכספים האלה, שנגבים באכיפה הסביבתית על-ידי השלטון המקומי, ילכו לקופת השלטון המקומי.

כך אנחנו יוצרים אינטרס כלכלי לרשות המקומית לבצע אכיפה סביבתית.

אינטרס כלכלי כזה יגרום לאכיפה הסביבתית להתבצע במציאות.

אנחנו מייצרים בתחום הסביבתי, אדוני היושב-ראש, מנגנון מאוד דומה למה שקיים בתחום החנייה.

בתחום החנייה הרשות המקומית מעוניינת באכיפה, כי זה מביא לה כסף.

אם את אותו מנגנון, ברמה הרעיונית, נעביר לכל החקיקה הסביבתית, ניצור מערכת שתהיה לה מוטיבציה כלכלית מובנית לבצע אכיפה סביבתית אפקטיבית.

לכן הדברים שאמר פה יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אופיר פז-פינס מאוד מדויקים.

החוק הזה הוא בשורה אמיתית, שינוי מהפכני בסדרי האכיפה הסביבתית במדינת ישראל.

החוק הזה מבחינתי, אדוני היושב-ראש, מבטא גם שילוב מאוד נכון בין החשיבה הסביבתית והחשיבה החברתית.

ראוי ונכון לחזק את השלטון המקומי; ראוי ונכון לחזק את השלטון המקומי גם מהאינטרס הדמוקרטי.

השלטון המקומי הוא השלטון הקרוב ביותר לאזרח, הוא זה שצריך לתת מענה על שאלות, על בעיות ובין היתר על בעיות סביבתיות.

צריך גם לחזק את קופתו של השלטון המקומי, שנאבק בשנים האחרונות, ביישובים רבים, במצוקות מאוד קשות.

ואנחנו עושים את חיזוק הקופה של השלטון המקומי באמצעות מנגנון של צדק סביבתי קלאסי.

אנחנו נותנים לרשות המקומית שבתחומה התבצעה העבירה הסביבתית, שתושביה נפגעים מאותו מפגע סביבתי – אנחנו נותנים לה בחזרה את הכסף שאותו מפגע סביבתי מייצר בצורת קנס או בצורת אותו תשלום שנגבה במסגרת האכיפה הסביבתית.

כך בחוק הזה אנחנו עושים למעשה שני דברים: אנחנו עושים את הדבר הנכון סביבתית ואנחנו מקדמים ערך חשוב ונכון חברתית.

בחוק הזה אנחנו גם מתמודדים עם מצבים מורכבים, ויושב-ראש הוועדה התייחס לכך.

איך אנחנו מתמודדים עם מצב שבו רשות מקומית תעשה "דיל" עם בית-חרושת מזהם כלשהו ותמנע בעצם אכיפה של משרדי הממשלה בכך שהיא תתבע אותו כביכול במסגרת ההליך המקומי, ואז בגלל כללי הסיכון הכפול המדינה לא תוכל לתבוע?

על הבעיה הזאת נתנו תשובה מצוינת, לדעתי.

ביכולתה של המדינה – אם זה המשרד להגנת הסביבה, אם זה המשטרה – לקחת לידיה את הסמכות, לקחת לידיה את ההליך, ולבצע את ההליך שלפי דעתה צריך להחיל על אותו גורם מזהם.

כמובן, כאשר המדינה לוקחת לידיה את ההליך היא גם לוקחת לידה את הכסף שההליך הזה מייצר.

בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, החוק הזה הוא חוק אסטרטגי, שמביא לשינוי באחת החוליות הבעייתיות ביותר בתחום הסביבתי.

אני משוכנע שהכנסת תאשר אותו פה אחד ותהיה בו בשורה אמיתית לאזרחי ישראל ביום הסביבה הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת , אשר הציג את ההסתייגויות של עצמו ושל חברי הכנסת וחנא סוייד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ברצונך להשיב למסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בוודאי כיושב-ראש הוועדה אתה יכול לעשות זאת.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר התשובה של חבר הכנסת אופיר פינס-פז נעבור להצבעה.

אופיר פינס-פז: ראשית, הבטחתי את רשימת החוקים שיהיו נתונים לפיקוח הסביבתי באמצעות השלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: מדובר בפקודת היערות; סעיפים מסוימים בפקודת המכרות; עבירות לפי סעיפים 71א ו-71ד לפקודת בריאות העם; עבירות לפי סעיף 20כא לחוק המים, למעט העבירות הקבועות בתקנות המים (מניעת זיהום המים) (סילוק שפכים מכלי שיט); חוק הגנת הצומח; עבירות לפי חוק למניעת מפגעים, למעט עבירה לפי סעיף 11(א)(2); חוק הדרכים (שילוט); עבירות לפי סעיף 13(א)(1)–(3) ו-(5), (ב)(1) ו-(3) ו-(ג) וסעיף 15 לחוק שמירת הניקיון.

אופיר פינס-פז: דבר שני, אני מקבל את ההסתייגות של הממשלה כפי שהציג אותה השר גדעון עזרא.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזו הסתייגות סבירה, ולפי דעתי היא תשפר את האכיפה ותגרום לה להיות יותר מקצועית.

אופיר פינס-פז: אני מציע לחברי הכנסת לתמוך בהסתייגות הזאת, ואם היא תעבור לא אמשוך את הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: דבר שלישי, אני רוצה להודות בשמו של חבר הכנסת ליושב-ראש הוועדה, שהשקיע את נשמתו כדי שהחוק הזה יעבור.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות ליועץ המשפטי של הוועדה, שעשה מאמץ גדול כדי לתאם את הדברים מול היועצים המשפטיים של הממשלה, שרק לתאם ביניהם זו קריעת ים סוף.

אופיר פינס-פז: וכמובן, למנהלת הוועדה יפה שפירא, תודה.

אופיר פינס-פז: אני כמובן מציע למליאה לתמוך בהצעת החוק כפי שהובאה על-ידי הוועדה, בצירוף ההסתייגות של הממשלה.

חבר הכנסת פינס, יצרת תקדים, פעם ראשונה שחבר הכנסת מודה במליאה לעצמו – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מתחילים את ההצבעות בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לשם החוק אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 1–3 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על שם החוק וסעיפים 1–3 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–3 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי שם החוק וסעיפים 1 עד 3 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 4 מופיעה הסתייגות הממשלה, אני מבקש להפנות את תשומת לבכם, כפי שהיא מופיעה בלוח התיקונים המצורף לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע בעד – מצביע בעד הכנסת ההסתייגות לטקסט החוק, מי שנגד, מבקש להסיר אותה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות או נגד ההסתייגות – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של שר החקלאות ופיתוח הכפר לסעיף 4 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות הצביעו 18 חברי הכנסת, אין לה מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות נתקבלה כפי שהיא מופיעה בלוח התיקונים המצורף.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע כעת רק על סעיף 4, עם ההסתייגות שהתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה ליושב-ראש ועדת הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: בעד או נגד סעיף 4, כולל ההסתייגות שנתקבלה, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 4, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 17, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 4 התקבל, כולל ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת ברכה, סוייד וחנין, מבקשים להצביע על ההסתייגויות?

יולי יואל אדלשטיין: מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: גם לסעיף 9, חבר הכנסת חנין, אתה מסיר?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, לסעיפים 5 עד 22 כולל, אין הסתייגויות, ואנחנו נוכל להצביע בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: 5 עד 22 כולל, כנוסח הוועדה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 5–22 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 5–22 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 16 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 5–22 כולל אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, מכיוון שהתקבלה הסתייגות, האם אתה מאפשר לנו לעבור לקריאה שלישית?

יולי יואל אדלשטיין: תחשוב.

יולי יואל אדלשטיין: אחת, שתיים, שלוש – – –

אופיר פינס-פז: כן.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה מסכים שנצביע בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע על הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008, בקריאה שלישית, כולל לוח התיקונים וכולל ההסתייגות שקיבלה המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 15, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר, כנדרש, בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , מיוזמי החוק, מבקש להודות לכל אלה שעסקו במלאכה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אני באמת רוצה להודות מקרב לב – ואני אומר את זה במלוא הכוונה, כי נעשתה עבודה רבה בחוק הזה – קודם כול ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שבאמת עושה עבודה מצוינת בכלל, כיושב-ראש ועדה, ובחקיקה סביבתית בפרט.

אני מעריך את העבודה הזאת, מוקיר אותה, ובשם הציבור הישראלי – לא רק בשמי – מודה לך על העבודה שאתה עושה.

אני רוצה להודות לצוות הוועדה, לגברת יפה שפירא, מנהלת הוועדה, ליועצים המשפטיים של הוועדה בראשות עורך-הדין תומר רוזנר, אחד האנשים המופלאים בכנסת, נכס בלתי רגיל לכל מסגרת משפטית, ובוודאי נכס שלנו בכנסת.

אתם עשיתם עבודה מצוינת בחוק הזה, כמו גם בחוקים אחרים, ואני מאחל לנו, לכולנו, שנצליח בכנסת הזאת לקדם, בעזרתכם, חקיקה סביבתית רבה נוספת.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת על הברכות החמות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אני במקומך הייתי מתחיל לדאוג, כל כך הרבה מחמאות היום.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/324; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 10720; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, יציג הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 35), התשס"ח–2008, בצירוף לוח התיקונים, וחבר הכנסת אופיר פינס-פז הוא גם בעל הסתייגויות לחוק הזה – אז תוכל להציג גם את ההסתייגויות.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוברים נושא.

אופיר פינס-פז: אומנם זו אותה ועדה, אבל עוברים מהגנת הסביבה למשטרה ולשב"ס.

אופיר פינס-פז: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 35), שיזמה הממשלה.

אופיר פינס-פז: כן, הממשלה יזמה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק כוללת שורה של תיקונים בשני נושאים עיקריים: הדין המשמעתי בשירות בתי-הסוהר ונציב קבילות הסוהרים.

אופיר פינס-פז: לפני כשנתיים וחצי אישרה הכנסת תיקון דומה לגבי הדין המשמעתי במשטרה ונציב קבילות השוטרים, והתיקונים המוצעים בהצעת החוק הזאת מבוססים על אותו עיקרון, או על אותו תיקון, למעט בעניינים שבהם יש הבדל באופיים של שני הארגונים.

אופיר פינס-פז: בשני המקרים התבקשו השינויים לנוכח הניסיון שנצבר במהלך השנים.

אופיר פינס-פז: בין השינויים העיקריים שנוספו בהצעת החוק: 1.

אופיר פינס-פז: מתן סמכות לבית-הדין להרחיק מהאולם את מי שעלול להרתיע עד, וכן סמכות להשתמש בכוח – סביר, כמובן – לשם הרחקה מהאולם; 2.

אופיר פינס-פז: צמצום סמכות הענישה בשל ביזיון בית-הדין; 3.

אופיר פינס-פז: מתן אפשרות לגבייה מוקדמת של עדות; 4.

אופיר פינס-פז: חובת זימון נפגע העבירה בדיון בפני דן יחיד; 5.

אופיר פינס-פז: התאמת סמכויות הענישה של חיילים המשרתים בשירות בתי-הסוהר למקובל בחוק השיפוט הצבאי.

אופיר פינס-פז: עד היום היתה לקונה בעניין הזה, ובעצם חייל שהוא עריק – הרי יש חיילים במשטרה ובשב"ס – וחייל שהוא, סתם דוגמה, עריק בשב"ס, בעצם לא היה אפשר להעניש אותו כפי שאפשר בצבא או במשטרה, והיתה כאן בעיה מאוד קשה; 6.

אופיר פינס-פז: הסמכת דן יחיד ובית-דין לפסול רשיון נהיגה משטרתי ברכב שב"ס למי שעבר עבירת משמעת הכרוכה בנהיגה; 7.

אופיר פינס-פז: קביעת מותב מיוחד שבו חבר גם נציג ציבור הכשיר להתמנות לשופט שלום בעבירות משמעת של עריכת חיפוש, עיכוב או מעצר שלא כדין, או שלא בתום לב, ובעבירות משמעת של שימוש מופרז בכוח; 8.

אופיר פינס-פז: העברת סמכות הדיון בטענת פסלות מנציב שב"ס ומהשר לנשיא בית-הדין לערעורים; 9.

אופיר פינס-פז: הוספת הוראות בדבר קיום משפט חוזר.

אופיר פינס-פז: כל הדברים האלה יתווספו להצעת החוק.

אופיר פינס-פז: הנושא השני שמוצע להסדיר בהצעת החוק הוא בירור קבילות סוהרים.

אופיר פינס-פז: מוסד נציב קבילות הסוהרים נוסף בפקודת בתי-הסוהר בשנת 1980, ועקרונותיו דומים לקיים בחוק השיפוט הצבאי לגבי נציב קבילות החיילים.

אופיר פינס-פז: גם בנושא זה התבקשו כמה שינויים, שנבעו מהניסיון שהצטבר עם השנים במערכת זו.

אופיר פינס-פז: בין השינויים המרכזיים: 1.

אופיר פינס-פז: קביעת תנאי כשירות לנציב הקבילות שלפיהם יוכל לכהן כנציב הקבילות רק מי שכשיר לכהן כשופט מחוזי, שאינו שוטר, שיש לו ידע או רקע בתחומים הנוגעים לשירות בתי-הסוהר והוא לא הורשע בעבירה שיש עמה קלון; 2.

אופיר פינס-פז: צמצום הגבלות על הגשת קבילה בשם סוהר אחר, כך שכל אדם שאינו סוהר יוכל לעשות זאת, אלא אם כן מת, חלילה, השוטר, ובמקרה זה יוכלו לעשות זאת רק בני משפחתו הקרובה; 3.

אופיר פינס-פז: איסור הגשת קבילה על מעשה שהוא עבירה שנחקרת על-ידי רשות מוסמכת אחרת; 4.

אופיר פינס-פז: מתן אפשרות לעתור לבג"ץ נגד החלטות נציב הקבילות.

אופיר פינס-פז: להצעת החוק יש הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לדעת אם הן רק שלי.

יולי יואל אדלשטיין: רק שלך, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 5 ולסעיף 23 – זה רק שלך.

אופיר פינס-פז: רק שלי.

אופיר פינס-פז: אוקיי.

אופיר פינס-פז: רציתי לראות אם יש גם של חברי כנסת אחרים או של הממשלה.

אופיר פינס-פז: בעצם, להצעת החוק שלי מצורפת הסתייגויות שנוסחו בעצה אחת עם הממשלה לאחר שסיימנו את הדיון בהצעת חוק, ולכן הן מוגשות כהסתייגויות.

אופיר פינס-פז: ההסתייגויות, כאמור, הן על דעת הממשלה, בעיקר המשרד לביטחון פנים, שעבדנו מולו על ההסתייגויות, ולכן אין לראות בהן הסתייגויות במובן המהותי של העניין אלא רק במובן הטכני.

אופיר פינס-פז: לכן, אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, בצירוף ההסתייגויות המצורפות אליה.

אופיר פינס-פז: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נעבור להצבעות על הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 35), התשס"ח–2008, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לשם החוק ולסעיפים 1–4 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני, לא תוכל להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–4 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, בעד – 6, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: שם החוק וסעיפים 1–4, כולל, אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לחבר הכנסת אופיר פינס-פז יש כמה הסתייגויות לסעיף 5.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות לסעיף 107 המוצע, ההסתייגות הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 7 נגד – אין נמנעים – אין הסתייגות (1) של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 5 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות הצביעו שבעה, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עדיין בהסתייגויות לסעיף 5.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות השנייה היא לסעיף 110ב המוצע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 7 נגד – אין נמנעים – אין הסתייגות (2) של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 5 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 7, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם ההסתייגות הזאת של חבר הכנסת אופיר פינס-פז אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות השלישית, שמתחילה במלים "בסעיף 110יב(ב) המוצע" – מי שבעדה, יצביע בעד.

יולי יואל אדלשטיין: מי שנגד הכללתה, יצביע נגד.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 7 נגד – אין נמנעים – אין הסתייגות (3) של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 5 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות הרביעית והאחרונה לסעיף זה, בסעיף 110 סט(ד) המוצע – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 9 נגד – אין נמנעים – אין הסתייגות (4) של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 5 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ארבע ההסתייגויות לסעיף 5 אושרו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע על סעיף 5 כולל ארבע ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 14 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 5, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 5 אושר כולל ארבע ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 6–15 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 6–15 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 6–15 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 6–15 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 16 קיימת הסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, כפי שהיא מופיעה בלוח התיקונים להסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מבקש להצביע, אדוני?

אופיר פינס-פז: כן.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז לסעיף 16 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 9, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לסעיף 16 אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 16, כולל ההסתייגות שזה עתה אושרה, כפי שהיא מופיעה בלוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 17 בעד סעיף 16, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 16, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 8, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 16 אושר כולל הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 17–23 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 17–23 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 17–23 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיפים 17–23 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר סעיף 23 יש הסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע עליה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר סעיף 23 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, תיכלל או לא תיכלל?

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות של חבר הכנסת של אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז אחרי סעיף 23 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תשעה בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 24–25 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 24–25 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 24–25 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: תשעה בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: כל הסעיפים אושרו אבל חלק אושרו כולל הסתייגויות שהתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: אני שואל את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שנוהג לחשוב בסיטואציות האלה, האם אדוני מבקש להמשיך להצביע?

אופיר פינס-פז: אפשר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני מבקש להמשיך להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק מודיע, לפני שאנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, מכיוון שהתקבלה הסתייגות לא ממוספרת, אז בנוסח הסופי של החוק ישונו מספרי הסעיפים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, כולל ההסתייגויות שהתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 11 אין – נגד נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 35), התשס"ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 11, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 35) התקבלה כנדרש בשלוש קריאות והפכה לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/111; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 13775; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 9), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, יציג את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מדובר פה על חוק קצר, פשוט, אבל טוב לבני אדם.

מיכאל מלכיאור: לכן אני שמח להביא את החוק, שאגב יזם במקור חבר הכנסת מרגי, ובינתיים הוא הפך להיות נחלת כולנו.

מיכאל מלכיאור: מדובר על הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 9), התשס"ח–2008, שאני מביא לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: מוצע לתקן את סעיף 4 לחוק חינוך ממלכתי, התשי"ג–1953, לקבוע בו הוראה שלפיה השר יסמיך עובד מעובדי משרדו אשר יקבע לעניין תוכניות הלימודים את רשימת ספרי הלימוד המאושרים במוסדות חינוך מוכרים.

מיכאל מלכיאור: כן מוצע כי ספר שנקבע כספר לימוד במוסד חינוך מסוים לא יוחלף במשך חמש שנות לימודים מיום שנקבע, אלא אם נתקיימו נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.

מיכאל מלכיאור: מטרת הצעה זאת היא למנוע החלפה בלתי מבוקרת ומתמדת של ספרים שנקבעו כספרי לימוד במוסדות חינוך, לצמצם את הנטל הכלכלי הכרוך ברכישת ספרי לימוד.

מיכאל מלכיאור: היא תאפשר העברת ספרי לימוד משנה לשנה וכן מכירה ורכישה של ספרי לימוד משומשים.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, כדי לאפשר החלפה של ספר לימוד במצבים שבהם נדרשת החלפה, מוצע שניתן יהיה להחליף ספר לימוד אם חדל להיות ספר לימוד מאושר.

מיכאל מלכיאור: במקרים אחרים שבהם מוסד החינוך סבור כי יש להחליף את ספר הלימוד, ניתן יהיה לפנות לגוף המוסמך, והוא יוכל לאשר את ההחלפה אם ישתכנע שהחלפתו של הספר נדרשת עקב שינוי תוכנית הלימודים או מסיבה אחרת המצדיקה זאת.

מיכאל מלכיאור: עוד מוצע שההוראות האמורות יחולו הן על מוסדות החינוך הרשמי והן על מוסדות החינוך המוכרים שאינם רשמיים, לרבות כיתות י"א וי"ב, במוסד שחל עליו חוק פיקוח של בתי-הספר.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לחברי הבית לאשר את הצעת החוק המוגשת ללא הסתייגויות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק חינוך חינוך ממלכתי (תיקון מס' 9), התשס"ח–2008.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, אין הסתייגויות ולכן נוכל להצביע על כל הסעיפים בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אתם יכולים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 22 בעד סעיף 1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אורי אריאל: אני מבקש שתוסיף גם אותי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל מודיע על תמיכתו בחוק.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 11, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק עבר בקריאה שנייה, ואנחנו נעבור לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 9), התשס"ח–2008, מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 23 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 9), התשס"ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 10, אין נמנעים ואין מתנגדים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 9), התשס"ח–2008, אושר כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי, יוזם החוק, מבקש להודות לכל אלה שעשו במלאכה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לשם הגילוי הנאות אני רוצה לומר שאת החוק יזם תלמיד בית-ספר שליווה אותי בקדנציה הקודמת במסגרת "יום הפרלמנטר הצעיר".

יעקב מרגי: זה היה רעיון שלו.

יעקב מרגי: חוק פשוט – ביורוקרטיה, לקח קדנציה נוספת והעברנו אותו, ואני רוצה להודות לו, אם הוא שומע.

יעקב מרגי: אני לא זוכר מאיפה הוא, אבל זאת יוזמה של אותו תלמיד.

יעקב מרגי: טוב ששומעים אותי עכשיו תלמידים, ושאפשר לראות יוזמות חיוביות של תלמידים – שישלחו אלינו ואנחנו נחוקק אותן, וזאת הדוגמה.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאור, על העבודה הנפלאה, על ההתמדה, על העיקשות.

יעקב מרגי: למנהלת הוועדה, ליועצים המשפטיים ולחברי הכנסת שתמכו בחוק.

יעקב מרגי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגנית המזכיר.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/233).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ח–2008, של חבר הכנסת מילר וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מילר, נא להציג את הצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, את הצעת החוק הזאת יזמו חברי לסיעה ויוסף שגאל וחברי כנסת מסיעות אחרות – מיכאל מלכיאור, מרינה סולודקין, סילבן שלום וחברי כנסת נוספים.

אלכס מילר: עבדנו, ומובן שבוועדת החינוך איחדנו את כל הצעות החוק והגענו לנוסח המוסכם על חברי הכנסת שיזמו את הצעת החוק.

אלכס מילר: עבדנו על הצעת החוק הזאת הרבה מאוד זמן והצלחנו להגיע למצב שאנחנו עושים צעד אחד קדימה בטיפול באותן בעיות, באותם מתמודדים, הילדים והמורים, אשר נמצאים במעמד של עולה.

אלכס מילר: באמצעות אישור חוק שילוב עולים במערכת החינוך תוכל מדינת ישראל להכיר סוף-סוף בצרכים המיוחדים של תלמידים עולים, שלצערי לא טופלו כראוי בשנים האחרונות.

אלכס מילר: מדובר במספר לא מבוטל של מאות תלמידים, שזקוקים לזריקת עידוד רצינית כדי להתגבר על בעיית הנשירה מבתי-הספר, להעלות את אחוז הזכאות לתעודת בגרות, ויותר מכול – כדי לומר באופן ברור שהבעיה קיימת ויש לטפל בה בהקדם.

אלכס מילר: נוסף על כך, הצלחת התלמידים העולים תעזור להם להתגבר על מכשול השפה, תקטין את נתוני הנשירה ותגביר את סיכוייהם להשתלב במערכת ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: אסור לנו לשכוח שככלל, תלמידים הנושרים ממערכת החינוך נמצאים בסיכון גבוה יותר לפשיעה, שיכרות והשתמטות מצה"ל.

אלכס מילר: חברים יקרים, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החינוך, שעשה עבודה מדהימה בקידום הצעת החוק בוועדה.

אלכס מילר: ראינו עד כמה משרד החינוך ניסה בכל מיני דרכים למנוע מאתנו לקדם את הצעת החוק הזאת, גם על-ידי כך שהמספרים של עלות הצעת החוק היו, לדעתי, מופרזים לחלוטין.

אלכס מילר: כשאנחנו מגיעים למצב שאנחנו יודעים שהטיפול בבעיה עולה כל כך הרבה כסף ומשרד החינוך רואה שבשביל לפתור את הבעיה של אוכלוסייה כל כך גדולה צריכים השקעה מאוד גדולה של כסף, אז הגיע הזמן לדרוש את ההשקעה הזאת, ואי-אפשר להשאיר את המצב כמות שהוא.

אלכס מילר: אני מודה לכל החברים שתמכו בהצעת החוק.

אלכס מילר: תודה רבה, ואני מקווה שנצליח להעביר את ההצעה בקריאה שנייה ושלישית.

אלכס מילר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס מילר.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה ראשונה, לכן אנחנו עוברים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: יש רשימת דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף שגאל – מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות המשתתפים.

רוברט אילטוב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להודות לחברי לסיעה שיזמו את החוק, אלכס מילר ויוסף שגאל.

רוברט אילטוב: כמו כן, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, שעובד קשה ומנסה לשכנע בעיקר את משרד החינוך, שכל שקל שמושקע בתלמידים עולים מחזיר את ההשקעה כפליים ואפילו יותר.

רוברט אילטוב: אני מקווה שהממשלה תתעשת ותשקיע את הכספים הרלוונטיים והחשובים האלה בעולים, שיש להם ילדים נבונים וחכמים ולא פחות טובים מאחרים, אלא שאין להם יותר כסף בבית, וההורים לא יכולים להשקיע בחינוך שלהם.

רוברט אילטוב: לכן, כל שקל שיינתן לחוק הזה – ואנחנו מקווים שנגיע להסכמות, ואני מעלה את החוק הזה בתקציב מסוים.

רוברט אילטוב: אני מקווה שהחוק יעבור בקריאה שנייה ושלישית.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילטוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מדובר פה בחוק חשוב באמת, שהיה צריך לחוקק אותו לפני 60 שנה ולא עשינו את זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רואים את התוצאות, ולאורך כל הדרך יש כישלון בקליטת עולים במערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לקבוע לא חוק מקסימליסטי אלא חוק מינימליסטי, שקובע כללים מסוימים וזכויות שיש לעולים במערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד שקשה לי הטיפול של הממשלה בחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: עשינו תרגיל פרלמנטרי – אני מודיע את זה פה – ופשוט הוצאנו את כל הסעיפים התקציביים כדי שיהיה אפשר להעביר את ההצעה בקריאה ראשונה כחוק לא תקציבי.

מיכאל מלכיאור: אבל אני מודיע מפה שכך לא יהיה בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: אם לא יהיו פה תכנים, אז המצב הנוכחי של העולים ברחבי הארץ – וכל מי שנמצא בשטח יודע כמה המצב קשה – ילך ויידרדר, ואנחנו לא יכולים לאפשר זאת.

מיכאל מלכיאור: נקיים משא-ומתן הוגן עם משרדי הממשלה – משרד החינוך ומשרד האוצר – ונכניס, אני מקווה, תכנים אמיתיים לחוק הזה, שאינם בנוסח שמוצע היום.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שנגיע להסכמה, ואם לא, אני מקווה שהחוק יעבור בלי הסכמה.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את זה כי זאת ספינת הדגל, זה לא דבר שאפשר לקפל.

מיכאל מלכיאור: העלייה היא כל הזמן raison d'être של המדינה בפינו, וכשאנחנו רואים שיש קריסת מערכות, עומדים מנגד ונותנים לדבר הזה לקרות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו, ככנסת, לא יכולים, ואני מקווה שהממשלה תשתף פעולה, ויש לי סיבה להאמין שזאת ממשלה ציונית וממשלה שכן רוצה את הדברים האלה.

גדעון סער: מה הסיבה שאתה מאמין שהממשלה ציונית?

מיכאל מלכיאור: ידעתי שתגיב על הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: יש לי סיבה, אני מאמין בבני-אדם.

גדעון סער: אולי תגלה לנו את הסיבה שיש לך להאמין, אולי גם אנחנו נאמין – – –

מיכאל מלכיאור: מאחר שאני יודע שחצי מהממשלה הם יוצאי הליכוד, אז לא יכול להיות אחרת.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת , אני מקווה שכולנו נתמוך בזה.

מיכאל מלכיאור: זה לא עניין של קואליציה ואופוזיציה, זה עניין לאומי של ציונות.

מיכאל מלכיאור: בוא נלך עם זה ביחד ונקבל חוק טוב לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מיכאל מלכיאור: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת מרינה סולודקין, סילבן שלום, מוחמד ברכה, משה גפני, צבי הנדל ויעקב מרגי – אינם נוכחים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק טובה, ראויה, אבל אם השאלה היא אם אפשר ליישם אותה, אני לא רואה את זה בעתיד הקרוב.

נסים זאב: אני לא יכול להשלות את עצמי.

נסים זאב: הבאנו לכאן הצעות חוק שהיו הרבה יותר פשוטות, כמו למשל לצמצם את מספר התלמידים בכיתה, מ-35 ל-32, ל-28, והממשלה דחתה את זה מכיוון שהתקציב חסר.

נסים זאב: אני רוצה לדבר באופן כללי על מצב העולים בארץ.

נסים זאב: המצב שלהם קשה בכל התחומים, למרות העזרה הרבה של משרד הקליטה – ואין מה לזלזל – אבל במשרד השיכון עדיין אין שליטה על קליטת אותם עולים.

נסים זאב: אנחנו רואים שמשפחות עוזבות אחרי כמה שנים של ניסיון להתאקלם.

נסים זאב: הם לא עוזבים כי הם רוצים לברוח או לנצל זכויות וללכת, הם פשוט לא התאקלמו, לא בעבודה ולא מבחינה חברתית ותרבותית.

נסים זאב: הם לא מוצאים את עצמם ומרגישים בודדים ונודדים, ואין להם מישהו שקולט אותם באמת, בפרט בנושא העבודה.

נסים זאב: מי בעצם מטפל בעולים שכבר נמצאים פה כמה שנים, משרד הקליטה או משרד השיכון?

נסים זאב: הם לא מוצאים את עצמם לא פה ולא שם.

נסים זאב: כלומר, בסופו של דבר שני המשרדים, או שמתנערים מאחריותם – משרד הקליטה אומר שמעתה משרד השיכון צריך לטפל, כי המשפחה נמצאת כאן כבר כמה שנים, וכך לפעמים זה נופל בין הכיסאות.

נסים זאב: מכיוון שמדובר בנושא של חינוך – אני מכיר היטב את הבעיה מבית-ספר שהקמתי בזמנו ואני עדיין מלווה אותו.

נסים זאב: יש בו עולים מצרפת וממקומות אחרים.

נסים זאב: אני יודע מה הקשיים ומה דרוש באמת כדי שאותו תלמיד או אותה תלמידה יתאקלמו במערכת החינוך.

נסים זאב: ודאי שיש צורך בליווי ובשעות, ולכן אני מברך על כך.

נסים זאב: דבר אחד אני רוצה להעיר, חבר הכנסת מילר, אם אתה מתכוון באמת להעביר את זה לפסים פליליים.

נסים זאב: לדעתי זה לא נכון וצריך לבחון את זה מחדש.

נסים זאב: אתה מציע לתקן את סעיף 5 לחוק זכויות התלמיד, האוסר אפליה במערכת החינוך מטעמים עדתיים ועל רקע חברתי, כלכלי או מטעמים של השקפה פוליטית – בין של הילד ובין של הוריו – ולהבהיר במפורש כי איסור פלילי זה חל גם על אפליה מטעמים של ארץ מוצא.

נסים זאב: אתה בעצם אומר שאם לא קולטים אתיופים בעיר מסוימת – כאשר אנחנו יודעים שהמספר הוא המכריע בעניין.

נסים זאב: יש כאן בעיה.

נסים זאב: לא הייתי רוצה להעביר את זה לפסים פליליים, וכדאי שתיקח את זה לתשומת לבך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון, אחרון הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: הרשימה סגורה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אתמוך בהצעת החוק, אני חושב שהיא ראויה וטוב שהיא באה לעולם.

חיים אורון: אבל, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להמשיך אתך דו-שיח פומבי שהתנהל הבוקר ב"גלי צה"ל".

יולי יואל אדלשטיין: הבעיה היא שאיני יכול להשיב לך, כי אני על כס היושב-ראש.

חיים אורון: היות שב"גלי צה"ל" לא יכולתי להשיב, משום שלא הייתי על הקו, ירדתי מהקו, אז אני מנצל.

חיים אורון: היות שזה היה פומבי ולא בשום חדר סגור – – –

גדעון סער: אתה רוצה שאני אירשם לדיבור – – –

חיים אורון: נסגרה הרשימה.

חיים אורון: הוא אמר שאני הדובר האחרון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אמרת – ואני לא מצטט במדויק כי לא שמעתי, אבל אמרו לי – שכאשר הגדרתי את הבנייה במזרח-ירושלים כהתנחלות, אתה חושב שהאמירה הזאת ראויה שתיאמר על-ידי מפלגה פלסטינית, אבל לא על-ידי מפלגה ציונית.

חיים אורון: הוויכוח על ההתנחלויות הוא לגיטימי, אבל אני פונה אליך, כמו שאני פונה לציבור כולו, לא להפוך את ערעור הציונות של כל אחד מאתנו לחלק מהוויכוח הזה.

חיים אורון: אני למשל חושב שהסכנה הגדולה ביותר לציונות בשנת 2008 היא המשך הכיבוש ואי-הסכם עם הפלסטינים.

חיים אורון: אני ממש חושב כך, ובכך אני לא מערער על היותך ציוני.

חיים אורון: אני מבין שאתה ציוני אחר, משום שציונות – על-פי הבנתי – היא שם משפחה ולא שם פרטי.

חיים אורון: כמו בהרבה משפחות, אני מקווה שאף אחד לא ייקח לעצמו את הזכות לומר: אני מייצג את כל המשפחה.

חיים אורון: כי אם אנחנו לא משפחה, אלא כל אחד הוא בעל-הבית על כל המשפחה, אנחנו בעולם אחר.

חיים אורון: אני מאוד מקווה שהמחלוקת הזאת תחריף בתקופה הקרובה, כי אני יודע שהיא בנפשנו.

חיים אורון: אני מאוד חושש כשאני שומע אמירות של חברים מסוימים מקדימה שהם מצפים שוב לממשלת אחדות לאומית, שתמרח את הכול עוד פעם באיזה שמן זית זך, ואתמול ביום ירושלים אמרו ש"ירושלים אוחדה לה יחדיו", "עיר שלעולם לא תחולק", "לנצח נצחים".

חיים אורון: ואותם אנשים שאמרו את זה מעל הדוכן, בחדרים אחרים – ואתה יודע שאני צודק – מנהלים משא-ומתן על חלוקת ירושלים.

חיים אורון: אז אני – פי ולבי שווים; אני אומר בגלוי שירושלים לא מאוחדת, צריך לחלק אותה, ומי שבונה התנחלויות בגדה ובירושלים פוגע בסיכוי להגיע להסכם.

חיים אורון: ואשר לקרדו הציוני שלי, נשאיר לפעמים אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת אורון, ואני מבקש מחבר הכנסת שלא להירשם לדיון בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכדאי להשאיר את זה as is.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק – סליחה, עדיין לא הצבענו, כל כך נסחפתי לתוך הדיון הזה וכל כך הרבה טיעונים איני יכול להשמיע מכס היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ח–2008, של חבר הכנסת אלכס מילר וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע בתוך המשפחה הציונית, כלשונו של חבר הכנסת חיים אורון.

סטס מיסז'ניקוב: עכשיו תראה אחדות רבה.

יולי יואל אדלשטיין: לזה רמזתי.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ח–2008, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 14 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק עבר בקריאה ראשונה ויועבר לוועדת החינוך והתרבות של הכנסת לצורך הכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/234).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת להציג לפנינו את הצעת חוק שירותי הסעד (תיקון מס' 6) (שינוי הרכב ועדת ערר), התשס"ח–2008, לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפני הבית לקריאה ראשונה את הצעת חוק שירותי הסעד (תיקון מס' 6) (שינוי הרכב ועדת ערר).

גדעון סער: חוק שירותי הסעד משנת 1958 קובע את הרכב ועדת הערר המוקמת לפי החוק הזה, שתפקידה לדון בערר על החלטות לשכת הסעד בבקשות למתן טיפול סוציאלי או למתן סעד חומרי.

גדעון סער: בהתאם לחוק, חברים בוועדה עובד סוציאלי ושני נציגי ציבור, והיא ממנה מבין חבריה את יושב-ראש הוועדה.

גדעון סער: בהצעת החוק שאני מציג, והיא מתואמת עם שר הרווחה מר הרצוג, מוצע לשנות את הרכב ועדת הערר ואת דרך מינויה.

גדעון סער: בהתאם למוצע, בראש הוועדה יעמוד משפטן הכשיר להתמנות לשופט בית-משפט שלום.

גדעון סער: כמו כן, יהיו חברים בה נציג ציבור ומי שעבד כעובד סוציאלי בשירות המדינה או ברשות מקומית או מי שהיה פקיד סעד, ובלבד שהוא אינו ממלא עוד תפקיד כזה בהווה.

גדעון סער: עוד מוצע לבטל את חובת ההתייעצות של שר הרווחה עם הרשות המקומית בהליך המינוי של חברי ועדת הערר.

גדעון סער: מוצע כי מינוי ועדות ערר חדשות ייעשה בהתאם להוראות החוק המוצע, ואילו ועדות ערר שמונו עד ליום תחילתו של החוק המוצע יוכלו להמשיך בתפקידן עד תום שלוש שנים מיום תחילתו של החוק המוצע לכל המאוחר.

גדעון סער: הסבר קצר: להחלטות של פקידי הסעד יש השלכות דרמטיות על חייהן של משפחות רבות, ואני מציע שהמנגנון להשגה על שיקול הדעת שלהם יהיה מנגנון מקצועי, יהיה מנגנון בלתי תלוי, יהיה מנגנון שאינו של אנשי שירות ציבורי או מערכת הרווחה בהווה.

גדעון סער: בזה יכולת לערער לגוף העניין לגבי כל החלטה – – –

נסים זאב: למה צריך שופט?

גדעון סער: לא, הוא לא שופט.

נסים זאב: משפטן.

גדעון סער: משפטן הכשיר להיות שופט זה לא שופט, זה משפטן שיש לו חמש שנות ותק.

גדעון סער: על מנת להתמנות לשופט שלום אתה צריך חמש שנות ותק, על מנת שלא יהיה אדם שניסיון החיים שלו הוא כל כך דל.

נסים זאב: משפטן ולא עובד סוציאלי – – –

גדעון סער: זה מנגנון ערעור מטיבו, לכן הגיוני שבראש ההרכב יעמוד משפטן.

גדעון סער: גם הגיוני שזה לא יהיה אדם שמחובר למערכת הסעד באופן כזה שקשה לו יותר להתנתק ממנה ולהשיג על שיקול הדעת שלה.

גדעון סער: אלה החלטות מאוד קשות, אני לא יודע אם אתה קורא את כל הכתבות בנושאים האלה, על הוצאת ילדים מבתיהם ועל דברים אחרים.

גדעון סער: המגמה של הצעת החוק כולה היא להגיע למנגנון כמה שיותר בלתי תלוי.

גדעון סער: אני חוזר ומדגיש: לא שופט אלא משפטן הכשיר להיות שופט בבית-משפט השלום, דהיינו משפטן שיש לו לפחות חמש שנות ותק.

גדעון סער: כאמור, המטרה להגיע למנגנון ערעור בלתי תלוי.

גדעון סער: זה לא מכסה את כל ספקטרום הנושאים שצריך לטפל בהם בהקשר זה, אבל זאת נקודה חשובה.

גדעון סער: אני רוצה גם להודות מעל הבמה הזאת לשר הרווחה, שגילה את הפתיחות הנדרשת כדי להגיע להסכמה בסוגיה הזאת.

גדעון סער: אשר לדבריו של חבר הכנסת אורון, אני מציע שנמצא הזדמנות אחרת להתייחס אליהם.

גדעון סער: לא כדאי, בשבוע שבו ציינו את יום ירושלים, להיגרר לנימת הפולמוס שאליה הוא מנסה להביא את כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: קריאה ראשונה, לכן יש לנו רשימת דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת , , – אינם נוכחים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב – מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

חיים אורון: אף-על-פי שאני רשום, אני מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא אישי, פשוט לא הועבר אלי שנרשמת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לך על שוויתרת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שירותי הסעד (תיקון מס' 6) (שינוי הרכב ועדת ערר), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירותי הסעד (תיקון מס' 6) (שינוי הרכב ועדת ערר), התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 8, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בקריאה ראשונה ויוכן לקריאה שנייה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/231).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (תושב ששהה מחוץ לישראל בשל לימודים אקדמיים), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יציג, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הפעם אני מתחייב לדבר לגמרי לעניין, על-פי סדר-היום.

חיים אורון: מדובר בהצעת חוק שמתגלגלת כבר תקופה ארוכה.

חיים אורון: שותפים לה שורה ארוכה של חברי הכנסת, לא אוכל למנות את כולם, הם כתובים ב"בלו פרינט", בתחתית הצעת החוק.

חיים אורון: עניינה ניסיון להסדיר מצוקה גדולה של קבוצה מוגדרת מאוד בעניין היכולת לקבל שירותי בריאות בתקופת הלימודים של סטודנטים בחוץ-לארץ.

חיים אורון: התקיימו על כך כמה ישיבות של ועדת העבודה והרווחה.

חיים אורון: בסופו של דבר, מוצעת הצעת החוק כאן.

חיים אורון: אני יודע שבקריאה שנייה ושלישית, האוצר – לא משרד הבריאות – ינסה עוד לכרסם בחלק מהזכויות המופיעות פה.

חיים אורון: אני מקווה שהחוק יישאר לפחות במתכונתו זו.

חיים אורון: מה המצב הקיים?

חיים אורון: במצב הקיים, אזרח ישראלי שיוצא לחוץ-לארץ ומסיבות שונות לא שילם, הוא או בני משפחתו, באופן שוטף, את ביטוח הבריאות – כאשר הוא חוזר ארצה, אין מחלוקת על כך שהוא צריך לשלם את כל הוצאות ביטוח הבריאות שהוא לא שילם, אבל יש תקופת אכשרה.

חיים אורון: אם הוא נעדר מהארץ שנתיים, תקופת האכשרה היא לפחות שישה חודשים.

חיים אורון: מי שמכיר את קצב החיים של האנשים שלומדים ומגיעים לארץ, בעצם כמעט לא ניתן שתהיה פגרה של שישה חודשים.

חיים אורון: אותו סטודנט הוא ללא ביטוח בריאות בארץ, וגם אין לו שום דרך לקנות אותו.

חיים אורון: נכון, אני יודע, היה צריך לדאוג ולשלם באופן רציף כל הזמן, אבל כולנו חיים במציאות וכולנו מכירים את המציאות, ואני מציע, את האמירות החינוכיות הללו – להמשיך לומר אותן, אבל הן לא מספיק חזקות כדי למנוע שירותי בריאות, לפעמים שגרתיים ולפעמים בחירום, מאזרח ישראלי שנעדר מהארץ לצורך לימודיו.

חיים אורון: לכן הגדרנו באופן ברור מאוד בהצעת החוק שמדובר בסטודנטים, זאת אומרת, מי שלומד במקום שמוכר בארץ שבה הוא לומד כמקום לימודים מוכר.

חיים אורון: זה לא שמישהו מטייל בעולם והתעורר פתאום, ראה שהוא צריך טיפול והוא חוזר לארץ.

חיים אורון: זאת לא כוונת החוק.

חיים אורון: אני יודע שבוועדה היו גם חברים שרצו להרחיב מעבר, ואני לא הייתי שותף להם.

חיים אורון: אני אומר בגלוי, כי ברור לחלוטין שמוטלת פה עלות – לשמחתי, פחות מ-5 מיליוני שקלים – אבל מוטלת עלות על סל הבריאות כולו, שכולם נושאים בה.

חיים אורון: אבל אני חושב שבמתכונת הנוכחית ראוי שיישאו בה.

חיים אורון: דבר נוסף, לא הגבלנו את החוק הזה לסוג התואר, לא ראשון, לא שני ולא שלישי, אבל הגבלנו אותו לשש שנים.

חיים אורון: זאת אומרת, זה לא יכול להיות תהליך מתמשך, שמישהו יימצא בלימודים שנים ארוכות, 20 שנה, כמו שאומר היושב-ראש, ולאורך כל התקופה הזאת יהיה לו איזה סוג של ביטוח משנה שהוא יקבל כאשר הוא יבוא.

חיים אורון: אני רוצה לחזור לנקודה שאמרתי בראשית דברי.

חיים אורון: בשבועיים האחרונים הנושא הזה עלה על סדר-היום כמה פעמים, ואנשי האוצר ניסו לצמצם בזכויות הללו בפרוצדורות שנראו להם יקרות מאוד.

חיים אורון: אני רוצה לומר שאני אעמוד על כך שהחוק ישאר במתכונתו זו.

חיים אורון: בכל מקרה, עלה בין השאר גם הנושא של טיפולי פוריות.

חיים אורון: זה נראה לי פשוט – אינני רוצה להשתמש במלים חריפות, אבל מדובר בשכבת גיל שבין השאר זה אולי המניע והצורך הכי חזק שלה, ומה נגיד להם?

חיים אורון: את זה אתם תלכו לקנות במקום אחר?

חיים אורון: אני לא מסתדר עם זה, אבל כנראה יש כמה דברים שאני לא מבין מספיק.

חיים אורון: כפי שאמרתי, אני מקווה שהוועדה תאשר את החוק הזה בהקדם.

חיים אורון: אנחנו נתנו פה פרק זמן סביר לתחולת החוק, כי הביטוח הלאומי טען שהוא צריך תקופת הכנה.

חיים אורון: אני מקווה שהכנסת תאשר אותו היום, וועדת העבודה והרווחה תסיים את הדיון בו.

חיים אורון: בכל מקרה, במושב הזה אנחנו נביא אותו לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

חיים אורון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: אני רק יכול להוסיף שכולנו אוהבים לדבר על החזרת ישראלים הביתה מחוץ-לארץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהצעת חוק זו ודאי תורמת לעניין.

ואפילו ציונית.

יולי יואל אדלשטיין: ואפילו ציונית, בלי מירכאות.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: רשימת הדוברים: חבר הכנסת חנא סוייד הוא הראשון שבהם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני דובר כאן מכיוון שגם אני הצעתי הצעת חוק בנושא הזה והיא הוצמדה להצעת החוק של חבר הכנסת אורון.

חנא סוייד: אני רוצה להוסיף כמה מלים לדברים שנאמרו כאן.

חנא סוייד: ההצעה שאני הצעתי מדברת על בעיה רחבה יותר, והיא נוגעת לעצם החיוב של סטודנטים ששוהים בחוץ-לארץ ומבלים כמה שנים שם בלימודיהם לשלם מס בריאות, כאשר אנחנו יודעים שגם בחוץ-לארץ הם לא יכולים להישאר ולחיות כמה שנים בלי לקנות להם שירות בריאות שמשלמים עבורו.

חנא סוייד: כך שנוצר מצב שהם משלמים גם בחוץ-לארץ עבור שירותי הבריאות שהם מקבלים שם, והם צריכים לשלם גם כאן בארץ.

חנא סוייד: מדובר בסכום לא מבוטל.

חנא סוייד: זה סכום ששווה לסכום שסטודנט ששוהה כאן בארץ ולומד באוניברסיטה משלם, אבל ההבדל הוא שבעצם הסטודנט שלומד כאן בארץ מקבל את השירות הזה.

חנא סוייד: אני, בהחלט מסכים שאי-אפשר, או קשה – יש התנגדות מצד האוצר, מצד הממשלה – לתקן את כל המעוות לטעמי בבת אחת, בפעם אחת, בתיקון אחד.

חנא סוייד: לכן, הגיוני ללכת קטע קטע ושלב שלב, ואני בהחלט מסכים שנתחיל בתקופת ההמתנה.

חנא סוייד: האבסורד בתקופת ההמתנה הוא שעבור כל שנת היעדרות מהארץ יש תקופה של חודשיים שצריך להמתין.

חנא סוייד: גם אם הסטודנט חוזר מחוץ-לארץ ומשלם את כל הכסף שהוא חייב, הוא עדיין צריך להמתין חודשיים בעד כל שנת היעדרות בחוץ-לארץ.

חנא סוייד: תתארו לעצמכם מצב שסטודנט שנשאר כאן בארץ ולא שילם שנה, שנתיים או שלוש שנים – כשהוא ירצה לשלם, הוא ישלם ומייד יקבל שירותים, אז מה ההבדל?

חנא סוייד: אני לא מבין.

חנא סוייד: יש כאן חוסר הגינות.

חנא סוייד: לכן, בהחלט חשוב להתחיל בנקודה הזאת של זמן ההמתנה.

חנא סוייד: אני מאוד מקווה שבעבודה עתידית בוועדה, לעומת האוצר והממשלה, אפשר יהיה להוסיף תיקונים לקטע הזה בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

חנא סוייד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חנא סוייד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, אדוני רוצה לדבר?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יש לנו שר היום?

דב חנין: יש ממשלה בישראל?

יולי יואל אדלשטיין: היה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, יש.

דב חנין: יש השר להגנת הסביבה.

דב חנין: אני רוצה להביע תמיכה בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: הצעת החוק הזאת מתייחסת לבעיה קשה של סטודנטים שלומדים בחוץ-לארץ וחוזרים לארץ, ולמעשה הם חסרי ביטוח בריאות.

דב חנין: הדבר הזה לא הגיוני, לא סביר, לא צודק, לא הגון, ואין בו שום אינטרס.

דב חנין: אין בו שום אינטרס חוץ מאשר באמת איזה אינטרס צר של לראות את העולם כולו דרך החור שבגרוש.

דב חנין: את העניין הזה צריך לפתור אחרת לגמרי.

דב חנין: אנחנו צריכים לצאת מנקודת הנחה שגם סטודנט שלומד בחוץ-לארץ הוא אחד מאזרחי המדינה ותושביה.

דב חנין: המצב הזה שבו סטודנטים לומדים בחוץ-לארץ הוא שגרתי ורווח.

דב חנין: לפעמים מדובר באנשים שלומדים לתואר ראשון ולפעמים לתארים מתקדמים יותר.

דב חנין: לפעמים יש דברים שאי-אפשר ללמוד בארץ וצריך ללמוד אותם בחוץ-לארץ, ולפעמים יש דברים שאפשר ללמוד בארץ אבל אין מספיק מקומות ללמוד אותם בארץ.

דב חנין: בקיצור, מהו המסר שמדינת ישראל רוצה לתת לאותם צעירים שלומדים בחוץ-לארץ?

דב חנין: המסר הוא: תיסעו לחוץ-לארץ, תלמדו ואל תחזרו, או שהמסר הוא: תיסעו, תחזרו ופה ביתכם?

דב חנין: יש אלפים רבים של סטודנטים שלומדים היום בחוץ-לארץ, ודרך אגב – סטודנטים יהודים וסטודנטים ערבים.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק שעושה צעד ראשון בהתמודדות עם הבעיה.

דב חנין: חבר הכנסת אורון, אני חושב שהפתרון שאתה מציע בחוק הוא פתרון מידתי מאוד ומאוזן.

דב חנין: אני לא רואה שום סיבה שממשלת ישראל לא תתמוך בחוק הזה.

דב חנין: בסך הכול, לפי הצעת החוק, אותם סטודנטים, כשהם חוזרים לארץ, ישלמו את חובם לביטוח הלאומי.

דב חנין: אני חושב שזה בהחלט צעד ראשון מאוד חיובי בכיוון נכון.

דב חנין: אבל אני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שאנחנו נצטרך להרחיב את השינוי הזה ולהעמיק אותו עוד יותר.

דב חנין: דיבר על כך לפני חבר הכנסת חברי חנא סוייד.

דב חנין: אני מקווה שאת החלק הזה לפחות נשלים בכנס הנוכחי, ותישאר לנו עבודת ההשלמה להמשך הדרך.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סופה לנדבר – בבקשה, גברתי.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני צריכה לומר שהחוק שלי – אנחנו איחדנו כמה חוקים, כמה חברי כנסת, והכנו את החוק הזה לקריאה ראשונה.

סופה לנדבר: החוק שלי מדבר על התנאים שאנחנו נותנים לסטודנט שחוזר.

סופה לנדבר: אני בכלל חשבתי, וגם הגדרתי את זה בחקיקה אחרת, שצריכים לבטל את סעיף 58, בגלל שהסעיף הזה פוגע בהמון אנשים.

סופה לנדבר: אנחנו מדברים על תקופת המתנה, ואני צריכה לומר שאני יזמתי את החקיקה הזאת כלפי סטודנטים כי חשבתי שלחלק מהציבור מגיע לקבל טיפול בלי תקופת המתנה אם דרוש להם הטיפול הזה והם חזרו לארץ.

סופה לנדבר: אבל הטענה של משרדי הממשלה על אנשים שחוזרים ומקבלים כאן את הטיפול כאילו אין להם שום דבר עוד לעשות בארץ חוץ מלקבל טיפול שהוא יותר זול מבמדינות אחרות או יותר טוב ויותר זול, ואז הם חוזרים, מקבלים כאן טיפול וחוזרים לאמריקה או למדינה אחרת – אני חושבת שהטענה הזאת, כרגיל, לא כל כך צודקת כלפי האנשים הללו.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, גם היום בוועדת העלייה והקליטה דיברנו עם נציגי הסוכנות ונציגי משרד הקליטה על זה שמדינת ישראל צריכה למשוך את האזרחים שצריכים לחזור או שהמדינה רוצה שיחזרו לארץ, ורוצים לתת להם את כל המענקים וההטבות כדי שירגישו שאחרי 60 שנה המדינה רוצה שהם יחזרו לבית הזה.

סופה לנדבר: חשבתי שכלפי אותם אנשים צריכים לבטל גם את סעיף 58, שהוא סעיף שפוגע באנשים הללו.

סופה לנדבר: עם זאת, יזמתי את החקיקה הזאת אחרי מקרה שבו פנתה אלי משפחה של סטודנט מסוים, שחזר לארץ ולצערנו חלה במחלה מאוד קשה.

סופה לנדבר: המשפחה היתה חייבת לתת לו טיפול מיידי, ולא היה לו ביטוח בריאות, כי הוא לא שילם בזמן שהוא למד בחוץ-לארץ.

סופה לנדבר: היא היתה צריכה לגייס את המשאבים, היא מכרה את הבית ואת כל הדברים כדי לתת לבחור את הטיפולים מייד.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה לא הוגן.

סופה לנדבר: מדינת ישראל צריכה לקחת בחשבון שיש המון מדינות בעולם שמשקיעות בדור ההמשך.

סופה לנדבר: אנחנו מדינה שאין לה חומר גלם.

סופה לנדבר: החומר היחיד שהוא עתיד המדינה אלה הם אותם צעירים.

סופה לנדבר: המדינה צריכה להשקיע בהם.

סופה לנדבר: אם בחור או בחורה בחרו ללמוד במקום אחר, רחוק ממדינת ישראל, מדינת ישראל יכולה לתת להם את המענק הזה, את הפריווילגיה הזאת, לתת להם אפשרות ויכולת לקבל טיפולים כאן במדינה, כאן בבית.

סופה לנדבר: בגלל זה אני חושבת שהחוק רצוי, החוק טוב, ואני מבקשת מחברי הכנסת לתמוך בחקיקה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת לנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אזולאי – לא נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר כנסת – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמנון כהן – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלכס מילר מבקש לומר את דברו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, ראשית אני רוצה לברך את חברי הכנסת שיזמו את הצעת החוק: חיים אורון וסופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת שהובילו את הצעת החוק.

אלכס מילר: החוק הזה חשוב.

אלכס מילר: בתור יושב-ראש אגודת הסטודנטים לשעבר, אני חושב שכל הצעת חוק שבאה ועוזרת לסטודנטים היא הכרחית.

אלכס מילר: אין ברירה, חייבים להילחם ולקדם את הדברים, אחרת אנו פוגעים בכלכלה הישראלית ובהשכלה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני מתפלא שאנחנו מגיעים לדיונים שיש להם קשר להשכלה גבוהה וכל הזמן יש התנגדות של משרד האוצר.

אלכס מילר: כאשר מדובר על פטור ממס לסטודנטים – האוצר מתנגד; כאשר מדובר על הפחתת שכר הלימוד – האוצר מתנגד; כאשר מדובר על טיפול בבריחת מוחות והוספת תקנים באוניברסיטאות – וזה תקציבים כמובן – האוצר מתנגד.

אלכס מילר: רק לא מזמן סיכמו ועד ראשי האוניברסיטאות והסגל הזוטר שהם מגיעים להסכם, ששנת הלימודים תתחיל כסדרה.

אלכס מילר: שבוע לאחר מכן יוצאות המכללות והאוניברסיטאות בהכרזה שאם החלטת ועדת-שוחט לא עוברת בממשלה לא פותחים את שנת הלימודים.

אלכס מילר: מה הסיבה?

אלכס מילר: האוצר מתנגד.

אלכס מילר: האוצר מתנגד להעלות לממשלה את החלטת ועדת-שוחט ללא שכר הלימוד.

אלכס מילר: מדובר על תוספת תקציב למוסדות להשכלה גבוהה בסך של 2.4 מיליארדי שקל.

אלכס מילר: שכר הלימוד הוא סך הכול 600 מיליון שקלים מתוך הסכום הזה.

אלכס מילר: הנושא של שכר הלימוד הוא עניין ברור מאליו.

אלכס מילר: היו מספיק ועדות שהוכיחו שאכן קיימת בעיה כלכלית קשה לאזרחי מדינת ישראל להיכנס למערכת ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: היום ניתן לפתור זאת רק על-ידי הפחתת שכר הלימוד.

אלכס מילר: כל שאר הנוסחאות לא עובדות.

אלכס מילר: כך גם שכר לימוד דיפרנציאלי לפי מצב סוציו-אקונומי.

אלכס מילר: אין נוסחה כזאת.

אלכס מילר: אי-אפשר להוכיח שבן אדם הוא מסכן או לא מסכן.

אלכס מילר: אין דבר כזה, במיוחד בעולם הסטודנטיאלי.

אלכס מילר: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שהאוצר ימצא דרך להשקיע.

אלכס מילר: כולנו יודעים שההשכלה הגבוהה היא דרך לצמיחה כלכלית במדינת ישראל.

אלכס מילר: אין דרך אחרת.

אלכס מילר: זה המשאב העיקרי שיש לנו במדינה.

אלכס מילר: חייבים להשקיע.

אלכס מילר: תודה על הצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מילר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל נודלמן – לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרינה סולודקין – לא נמצאת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד רותם – מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם רביץ – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים, איך לא, חבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: נסים, תוותר.

סופה לנדבר: נסים אף פעם לא מוותר.

נסים זאב: זה בקשר לבחורי ישיבות.

דוד רותם: אתם מקבלים כסף.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני תומך בחוק, אבל החוק מאוד מוגבל ומוגדר ספציפית לקבוצה מסוימת, רק לאלה שהולכים ללימודים אקדמיים.

נסים זאב: אם כבר רוצים לתקן, צריך לתקן ולעשות דבר מושלם.

נסים זאב: זה לא עניין תקציבי.

נסים זאב: זה עניין של תפיסה, האם אנחנו רוצים לראות משפחות חוזרות למדינת ישראל, צעירים חוזרים למדינת ישראל.

נסים זאב: אני יודע שתושבים שעזבו את מדינת ישאל ורצו לחזור, לא חזרו כי הם לא מכוסים רפואית, בגלל תקופת ההמתנה.

נסים זאב: למה צריכה להיות פה המתנה?

נסים זאב: צריך לקבל החלטה ברמה העקרונית.

נסים זאב: אם יש משפחה שרוצה לחזור, או אפילו בודד שאין לו בעיה רפואית – הוא לא חוזר כי הוא רוצה לנצל את המערכת הרפואית במדינת ישראל.

נסים זאב: הוא אדם בריא.

נסים זאב: אבל הוא לא רוצה לחכות שישה חודשים.

נסים זאב: ייתכן שיתפתח, חלילה וחס, משהו, והוא יצטרך פתאום שירות רפואי – צריך לאפשר להם לאלתר.

נסים זאב: כמו שאני קונה כל ביטוח בכסף, זכותי לקבל את אותו שירות.

נסים זאב: לכן, אני לא הייתי רוצה להגביל את זה רק ללימודים אקדמיים.

נסים זאב: זה צריך לחול גם על אותם בחורים שעוזבים בגלל דברים אחרים, בעיות אחרות, או לימודים לאו דווקא אקדמיים.

נסים זאב: גם אם מדובר בלימוד תורני והאדם חזר לארץ, צריך להיות לו דין שווה.

נסים זאב: כדאי לוועדת העבודה והרווחה לקחת את זה לתשומת הלב.

נסים זאב: אני חושב שהממשלה בסופו של דבר תתמוך.

נסים זאב: היום לממשלה אין ראש לחשוב על שום דבר, רק על הבחירות.

נסים זאב: לכן, זו ההזדמנות להעביר כל מה שאתם רוצים.

נסים זאב: תנצלו את הזמן הזה וכמה שיותר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: האם אפשר לרשום שזו התחייבות של נסים זאב שהולכים לבחירות?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורון, האם אתה מעוניין להשיב למתדיינים?

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אנו עוברים להצבעה על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (תושב ששהה מחוץ לישראל בשל לימודים אקדמיים), התשס"ח–2008, בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (תושב ששהה מחוץ לישראל בשל לימודים אקדמיים), התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 13 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותוכן לקריאה שנייה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/227).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת החוק האחרונה להיום היא הצעת חוק תאורה חסכונית במבני ציבור, התשס"ח–2008.

יולי יואל אדלשטיין: תציג את ההצעה חברת הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אין ויכוח שחיסכון באנרגיה זה צו השעה.

אסתרינה טרטמן: תהליך ייצור החשמל הוא אחד הגורמים המרכזיים לפליטת גזי חממה וחומרים מזהמים שפוגעים בסביבה, בבריאות שלנו ובבריאות של הילדים שלנו.

אסתרינה טרטמן: כאשר מנסים לקדם הקמה של תחנת כוח חדשה, מספרים לנו שצריכת החשמל הולכת וגדלה במדינה, ואנו צפויים לסכנת קריסה של תחנת הכוח, ולכן צריך להקים תחנות פחמיות נוספות.

אסתרינה טרטמן: באותה נשימה גם העלויות של החשמל עולות.

אסתרינה טרטמן: אז מה יותר טבעי במצב כזה, שבו יש סכנה של קריסת תחנות כוח ועלויות שעולות ועולות, מאשר לחסוך בחשמל?

אסתרינה טרטמן: זו חובתנו לחסוך.

אסתרינה טרטמן: בנובמבר 2007 הנחנו על שולחן ועדת שרים לחקיקה בכנסת הזאת הצעת חוק שלי, שאומרת שאנחנו במוסדות הציבור ניתן דוגמה אישית ונהפוך את כל התאורה לתאורה חסכונית וידידותית לסביבה.

אסתרינה טרטמן: אין ויכוח שזה דבר טוב ונכון לעשות, מה עוד שבחלק ממוסדות החינוך, כבר היום, בפועל, החליפו ובנו את המנגנונים עם תאורה חסכונית.

אסתרינה טרטמן: הצעת החוק שלנו אומרת שהתהליך ייעשה בהדרגה במשך חמש שנים וחצי, ולאט-לאט יחליפו את הנורות לנורות חסכוניות.

אסתרינה טרטמן: זה דבר טוב.

אסתרינה טרטמן: הצעת החוק הזאת קיבלה תמיכה של רוב חברי הבית בקריאה הטרומית, ואף בוועדת הפנים התקיימו דיונים שבהם ההצעה זכתה לתמיכה רחבה של משרד השיכון והבינוי, של משרד הבריאות, של התאחדות מהנדסי החשמל בישראל, של ה-CIE – הוועדה הישראלית להנדסת המאור – וכמובן, קיימת תמיכה רחבה מקיר לקיר של כל הארגונים הירוקים במדינת ישראל.

אסתרינה טרטמן: אנחנו לא יכולים להתעלם מהתועלת הכלכלית העצומה שגלומה בחוק הזה.

אסתרינה טרטמן: רק לסבר את אוזנכם, להערכת משרד האוצר, עלות כל ההחלפה של התאורה במבני הציבור במדינת ישראל היא 100 מיליון שקלים לשנה.

אסתרינה טרטמן: חלק מהתאורה כבר היום היא כזאת ולא צריך להחליף אותה.

אסתרינה טרטמן: אבל גם אם אלך לחישוב של חומרה, של כל התאורה ב-100 מיליון שקלים, אם נחלק את זה בפריסה של חמש שנים וחצי – החוק הזה פרוס על חמש שנים וחצי – נגיע להוצאה של 18.5 מיליון שקלים לשנה.

אסתרינה טרטמן: גבירותי ורבותי, גם ההוצאה הזאת היא רק הוצאה לכאורה, כי לצד ההוצאה הזאת יש חיסכון כספי אדיר.

אסתרינה טרטמן: תאורה שהיום מאירה לנו ב-100 ואט, אם אנחנו מחליפים אותה בנורה שצורכת רק 18 ואט באותה עוצמה של אור – החיסכון הוא אדיר.

אסתרינה טרטמן: בחשבון פשוט, על-פי נתונים של "אדם, טבע ודין", יש חיסכון מיידי על התהליך הזה של 21 מיליון שקלים לשנה.

אסתרינה טרטמן: אני מזכירה לכם שפורסים את החוק על חמש שנים וחצי, אז פר שנה כבר החיסכון עולה על ההשקעה.

אסתרינה טרטמן: אם ההשקעה היא 18.5 מיליון שקלים לשנה, החיסכון המיידי הוא 21 מיליון שקלים לשנה.

אסתרינה טרטמן: אז גם הטיעון של הוצאה תקציבית לא רלוונטי בעניין הזה.

אסתרינה טרטמן: חובתנו לזכור עוד שני יתרונות בולטים בנורה החסכונית.

אסתרינה טרטמן: תוחלת החיים של הנורה – תוחלת החיים של נורה חסכונית כזאת, ידידותית לסביבה, היא בערך פי-שמונה מתוחלת החיים של נורות הליבון שאנחנו מכירים היום.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, צריך להחליף אותה פחות.

אסתרינה טרטמן: יתירה מזו, כמו שציינתי קודם, החיסכון בצריכה הוא אדיר.

אסתרינה טרטמן: מפרוטוקול קיוטו עולה כי לפליטת פחמן לאטמוספירה יש עלות ממשית.

אסתרינה טרטמן: גם הפרוטוקול הזה היה בסיס לתחשיב, וזה חוסך לנו, מבחינת האטמוספירה הגלובלית, כ-32 מיליון דולר בשנה.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת שהחיסכון הכספי, הבריאותי וכמובן התועלת האקולוגית אינם שנויים במחלוקת ואינם נתונים בספק.

אסתרינה טרטמן: אז תגידו לי: אם הדברים האלה כל כך ברורים, למה את מייגעת אותנו בכל כך הרבה פרטים?

אסתרינה טרטמן: אספר לכם מדוע.

אסתרינה טרטמן: למרבה ההפתעה, הפליאה והאכזבה, הצעת חוק זו נתקלה בהתנגדות – בהתנגדות של ממשלת ישראל.

אסתרינה טרטמן: כן, כן, חוסר היגיון מתמיה, שהרי באותה תקופה – אתן לכם הסבר שאם הוא לא היה עצוב כל כך הוא היה מצחיק – שבה העליתי את הצעת החוק הזאת פרסם השר בן-אליעזר, שר התשתיות הלאומיות, מכתב ליושב-ראש מרכז השלטון המקומי בהאי לישנא.

אסתרינה טרטמן: שימו לב, שר התשתיות הלאומיות מפרסם למרכז השלטון המקומי, ואני מצטטת מהמכתב: "המחסור בכושר הייצור בו מצוי משק החשמל מחייב יישום כל צעד אפשרי להורדת שיא הביקוש לחשמל.

אסתרינה טרטמן: צריכת החשמל לתאורה מהווה כ-20% מכלל כושר הייצור בישראל.

אסתרינה טרטמן: לאור זאת יש מקום לנקיטת צעדים לייעול צריכת החשמל ותאורת מערכת החינוך.

אסתרינה טרטמן: כך, למשל" – כותב שר התשתיות הלאומיות – "תגרום החלפת נורת 8T מיושנת לנורות חסכוניות לחיסכון של כ-500 ואט לכיתת לימוד.

אסתרינה טרטמן: התרגום הכספי" – לטענתו של שר התשתיות הלאומיות – "עומד על חיסכון של כ-22 מיליון שקלים לשנה", רק מכיתות לימוד.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, שלכאורה שר התשתיות הלאומיות, במו פיו ובמו מכתבו, תומך בחקיקה.

אסתרינה טרטמן: מה קרה?

אסתרינה טרטמן: כשזה הגיע הלכה למעשה, לחקיקה פרטית, אומנם, יש התנגדות.

גדעון עזרא: את יודעת למה, את יודעת מה הסיבה.

אסתרינה טרטמן: אני יודעת, גם אגיד אותה עכשיו.

אסתרינה טרטמן: באופן מפתיע, אותו שר בדיוק מבקש מחברי הקואליציה להתנגד לחקיקה, שאין ספק שהיא חיובית, היא טובה.

אסתרינה טרטמן: אולי למישהו מכם יהיה איזה רעיון תמים למה?

אסתרינה טרטמן: אתן לכם את התשובה.

אסתרינה טרטמן: קיבלתי נימוק מהשר.

אסתרינה טרטמן: השר אמר לי שבימים אלה משרדו מכין חוק כולל לחיסכון באנרגיה, ואם זה לא היה כל כך עצוב זה היה מצחיק.

אסתרינה טרטמן: במדינת ישראל קיים חוק מקורות אנרגיה משנת 1989, חוק שלא בוצע.

אסתרינה טרטמן: "אדם, טבע ודין" הגישו בג"ץ בשנת 2004 – בוודאי, אדוני השר, אתה מעודכן בזה ומעורה בזה – שהחזיר אותו לשולחן הממשלה.

אסתרינה טרטמן: מי שיושב בראשות משרד התשתיות היום מכהן כבר כשלוש שנים בתפקיד הזה.

אסתרינה טרטמן: מדוע לא עשו את החוק הזה עד היום?

אסתרינה טרטמן: מדוע לא קידמו את התהליך עד עכשיו?

גדעון עזרא: הסיבה להתנגדות היא שאת מדברת על רשויות ציבוריות.

גדעון עזרא: אי-אפשר להגדיר מה זאת רשות ציבורית.

גדעון עזרא: אנחנו בהחלט בעד החלפה, אבל את מדברת על דבר שקשה להגדרה.

אסתרינה טרטמן: אני מדברת על מוסדות ציבור, ויש הגדרה ברורה למוסד ציבורי, אז מדוע להתנגד?

גדעון עזרא: מה זה?

גדעון עזרא: את יכולה להגדיר?

אסתרינה טרטמן: אדוני השר, אני מאוד מברכת על ההערה שלך.

אסתרינה טרטמן: זו בדיוק ההזדמנות.

אסתרינה טרטמן: אם הסוגיה היא רק במינוח ובהגדרה מהו מוסד ציבורי – שלי זה נראה די ברור – קדימה, בואו נשב, נגדיר בדיוק מה מקפלת ההגדרה "מוסד ציבורי" ותתמכו בהצעת החוק הזאת.

אסתרינה טרטמן: זה אבסורד שהשר לאיכות הסביבה ושר התשתיות הלאומיות מסכימים שהמטרה ברוכה ומתנגדים.

אסתרינה טרטמן: אני יודעת את התשובה האמיתית.

אסתרינה טרטמן: התשובה האמיתית, לצערי הרב, היא קרדיטים.

אסתרינה טרטמן: מי ייקח קרדיט על החוק?

אסתרינה טרטמן: הצעת חוק כזאת לא יאה שתהיה הצעת חוק פרטית.

אסתרינה טרטמן: זו לא הצעת החוק היחידה, גבירותי ורבותי, שנדחית בבית הזה משום שהיא הצעת חוק פרטית, בטענה שהצעת החוק הזאת צריכה להיות הצעת חוק ממשלתית.

אסתרינה טרטמן: ריבונו של עולם, אני מכבדת את ממשלת ישראל ואת השרים הנבחרים והממונים, אבל קודם כול יש לנו חובה ציבורית כלפי ציבור הבוחרים, כלפי אזרחי המדינה, כלפי דור ההמשך שלנו, לעשות דברים שיהיו נכונים לבריאות שלנו ולאקולוגיה של העולם כולו, ולא לשים בסדר העדיפויות קרדיטים או פרסטיז'ה של שר זה או אחר או משרד זה או אחר.

אסתרינה טרטמן: בואו נשתף פעולה, בואו נעשה עשייה, בואו נעשה מעשה ולא נקריב חיסכון כספי בכל מיני תירוצים או נימוקים מגוחכים כדי למשוך ולהשמיט חקיקה פרטית מהידיים של חברי כנסת.

אסתרינה טרטמן: זה רק דוגמה לחוק אחד מתוך סדרה של חוקים כאלה, בטענות דומות.

אסתרינה טרטמן: זה הזמן שלנו, נבחרי הציבור ונציגי העם, להצביע עם ההיגיון, להצביע עם צו מצפוננו, להצביע עם הצדק, עם האג'נדה האקולוגית שאנחנו מחויבים לה, ולא להיגרר לעיוותים שמנוגדים לחובתנו רק בגלל גחמה של יוקרה של משרד זה או אחר.

אסתרינה טרטמן: אני מרימה את הכפפה, אדוני השר.

אסתרינה טרטמן: אשמח לשבת אתכם סביב שולחן עגול, לפתור את ההגדרה או את הספק בהגדרה, כדי שבשיתוף פעולה נמלא את חובתנו לציבור הבוחרים שלנו ונביא עולם טוב יותר ונקי יותר.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת טרטמן.

יולי יואל אדלשטיין: רשימת דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלכס מילר – מוותר; חבר הכנסת אברהם רביץ – איננו; חבר הכנסת – איננו; חברי הכנסת , אורי אריאל, , חנא סוייד ו – אינם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , בבקשה.

משה שרוני: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שרוני, אתה כבר ותיק בבית הזה.

יולי יואל אדלשטיין: האחרון הוא תמיד חבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, לפי התקנון, לא יכול להיות אחרון.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק טובה.

דב חנין: כמו בכל הצעת חוק לקריאה טרומית, אפשר להמשיך לעבוד עליה, אבל זו בוודאי לא סיבה להתנגדות ממשלה.

דב חנין: אבל למרבה הצער התופעה שחברת הכנסת טרטמן דיברה עליה היא תופעה שחוזרת על עצמה.

דב חנין: מצד אחד, הממשלה מחויבת לנושאים סביבתיים, אפילו מקיימת ישיבה במערה, כך קראתי בעיתון, לאור נרות או מה – – –

גדעון עזרא: בחייך, היום אישרנו הצעה שלך.

דב חנין: אני קודם כול מעריך את זה שאתם מאשרים הצעות, אדוני השר.

דב חנין: אני רק בא בטענות כאשר אתם לא מאשרים הצעות, כי כל ההצעות, שאני לפחות מגיש, אדוני השר, הן הצעות שמושקעת בהן הרבה עבודה, הרבה מחשבה.

דב חנין: יכול להיות שלפעמים יש מחלוקת, אבל הרבה פעמים גם אין מחלוקת.

דב חנין: אני רוצה לתת דוגמה בנושא שדיברה עליו חברת הכנסת טרטמן.

דב חנין: אני הגשתי הצעת חוק שעוסקת בחסכון אנרגיה במבני ציבור מעבר לשאלה של נורות חסכוניות, וגם חברת הכנסת טרטמן שותפה להצעה הזאת.

דב חנין: אני מנהל בנושא הזה דיאלוג עם משרדי הממשלה.

דב חנין: אדוני השר, אני חייב לומר לך שאני פשוט לא מבין מה הממשלה רוצה.

דב חנין: הטענה שלי היא לא אליך ולא אל המשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: במקרה הזה הטענה שלי למשרדים אחרים לגמרי.

דב חנין: לכאורה, הממשלה היתה צריכה לבוא ולברך, להגיד: תודה רבה, עשיתם לנו את העבודה.

דב חנין: אנחנו בעצמנו רוצים ללכת בכיוון הזה, אנחנו מחויבים ללכת בכיוון הזה.

דב חנין: טוב שבאתם, הצעתם הצעה, נשב ביחד.

דב חנין: לנו יש רעיונות משלנו, לכם יש רעיונות משלכם.

דב חנין: ככה מתקדמים בשיתוף פעולה.

דב חנין: אני אומר בצער שבנושא האנרגיה הממשלה גוררת רגליים.

דב חנין: אני מקבל תשובות שאומרות לי: תחכה עד יולי.

דב חנין: מה זה תחכה עד יולי?

דב חנין: ביולי אנחנו מסיימים את כנס הקיץ, ומי יודע אם יהיה לנו כנס חורף.

דב חנין: או שחושבים שאני תמים, או שחושבים שהכנסת כולה היא תמימה, או שחושבים שנשחק במשחק, או שהפריץ ימות או שהסוס ימות או שמשהו יקרה.

דב חנין: הנושאים האלה מחייבים התמודדות ומחייבים פתרון, ואת ההתמודדות הזאת אנחנו חייבים לציבור עכשיו.

דב חנין: אנחנו צריכים להתחיל בדרך.

דב חנין: כאשר מאשרים הצעת חוק בקריאה טרומית זה עוד לא אומר שהיא נכנסה לספר החוקים.

דב חנין: אבל לפחות מתחילים את הדרך.

דב חנין: חסכון אנרגיה במבני ציבור הוא נושא דחוף וחיוני שחוסך הרבה כסף.

דב חנין: צריך לברך על כל מאמץ שנעשה בכיוון הזה.

דב חנין: לכן, אדוני השר, אני מנצל את ההזדמנות שאתה נמצא אתנו כאן.

דב חנין: אני מכיר את עמדתך בנושאי חקיקה סביבתית, ואני מברך על העמדה הזאת.

דב חנין: אני חושב שזו ההזדמנות לקרוא לך גם בנושא הצעת החוק הזאת וגם לגבי הצעות החוק האחרות שנוגעות באנרגיה, לעשות מעשה.

דב חנין: אולי להיכנס לראש הממשלה ולבקש את החלטתו האישית.

דב חנין: כי באמת, או שממשלת ישראל מחויבת לעניין הזה, או שהיא לא מחויבת.

דב חנין: היא צריכה להחליט.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים בדיון הזה – כאמור, חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק תאורה חסכונית במבני ציבור באה לתת מענה – כפי שאני רואה את זה בדברי ההסבר, שאחד הגורמים המרכזיים לפליטת גזי חממה הוא שרפת דלק לייצור אנרגיה.

נסים זאב: צריכת האנרגיה בישראל הולכת וגוברת, ועד 2020 תוכפל פחות או יותר הצריכה בישראל.

נסים זאב: זה בא לתת מענה ותשובה כלשהם, כדי להוריד את הצריכה הזאת.

נסים זאב: אבל צריכים לקחת בחשבון: במקרה אני מתמצא בעניין הזה, כי אני בעצמי החלפתי גופים לאחרונה במבנה ציבור גדול, ואני רוצה שתיקחי בחשבון – מבחינת העלויות של אותו גוף ואותן נורות, מבחינת הגוף, הגוף עצמו לא משנה מבחינת העלויות, אבל הנורה עצמה היא הרבה יותר יקרה.

אסתרינה טרטמן: – – – היא חסכונית – – –

נסים זאב: רק דקה, אני רוצה שתביני.

נסים זאב: אני רוצה להיכנס לכמה נקודות.

נסים זאב: המשמעות – נורה רגילה עולה בין 3 ל-5 שקלים, כאשר אותה נורה שאת מדברת עליה עולה כמעט 25 שקלים, והפשוטה יותר, שזה PL, שכולם היום משתמשים בה, מחירה כמעט 12 שקלים.

נסים זאב: זאת אומרת, צריכים לקחת בחשבון שזה לפחות יעלה פי-שלושה עד פי-שישה, העלויות של אותן נורות שאת מדברת עליהן.

נסים זאב: אבל אני מדבר מבחינת השימוש – תלוי היכן מתקינים אותן.

נסים זאב: אם את מדברת במעברים, במדרגות, במנהרות, אותן נורות הן יעילות, הן יכולות להביא את אותו חיסכון שאת מדברת עליו.

נסים זאב: אם את מדברת על התקנת אותן נורות בכיתות לימוד, זה לא יעיל כל כך, חברת הכנסת אסתרינה.

נסים זאב: אני אומר לך, דיברתי עם מומחים, והפלואורסצנטים הרגילים הם הרבה יותר טובים מאשר אותן נורות משוכללות.

יולי יואל אדלשטיין: טובים למה?

יולי יואל אדלשטיין: לראיית התלמידים אתה מתכוון?

נסים זאב: אני אומר מבחינת קריאה, הפלואורסצנטים האלה – – –

אסתרינה טרטמן: הצבע של התאורה?

נסים זאב: הצבע וגם הכוח של אותם פלואורסצנטים שאנחנו היום משתמשים בהם, הם יותר חזקים ויותר יעילים.

נסים זאב: אפשר לבדוק את זה.

אסתרינה טרטמן: – – – אבל, אנחנו יוזמים בחקיקה באמת ברזולוציה מאוד צרה ומצומצמת, כדי שזה יהיה מקסימום ויעיל וחסכוני כמו שצריך.

אסתרינה טרטמן: תודה על ההערה.

נסים זאב: אני לא יודע אם אני אשב.

נסים זאב: אבל מספר הנורות שתצטרכי להתקין – אם בכיתה את צריכה להתקין למשל ארבעה או חמישה פלואורסצנטים, בנורות של PL את צריכה לפחות 12.

נסים זאב: כלומר, יש פה גם עלויות כפולות של כל נורה ונורה שהיא פי כמה, פלוס – – –

אסתרינה טרטמן: אני שמחה להרגיע אותך ולומר לך שזה לא מדויק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סיים את זמנו.

נסים זאב: אני אומר לך שאני החלפתי עשרות רבות של נורות רק לאחרונה ל-PL, ואותן נורות חסכוניות, כדי לחסוך את האנרגיה מבחינת העלויות, מבחינת זה שזה משתלם יותר.

נסים זאב: אבל בכיתות לימוד – מה שאני מבקש בסך הכול, תבדקו את זה עניינית, מקצועית, כדי שאנחנו לא נחיל פה חוק, ופתאום תהיה זעקה שלא נוח לתלמידים ללמוד בכיתות עם אותן נורות, זה הכול.

נסים זאב: הלוואי שאני טועה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: סיכום על-ידי המציעה והצבעה יתקיימו במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, ביום רביעי, א' בסיוון התשס"ח, 4 ביוני 2008, בשעה 11:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.