ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-וארבעים-ואחת של הכנסת השבע-עשרה, 2008-06-04 00:00

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, צהריים טובים.

עתניאל שנלר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום רביעי, א' בסיוון, ראש חודש סיוון התשס"ח, 4 ביוני 2008.

עתניאל שנלר: סעיף ראשון על סדר-היום: שאילתות דחופות.

עתניאל שנלר: נתחיל בשאילתא של חבר הכנסת אברהם מיכאלי לשר התשתיות.

עתניאל שנלר: במקומו יענה שר החקלאות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מיכאלי, הואל לגשת למיקרופון, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, פורסם כי מאגרי המים בישראל צפויים להגיע בקרוב מתחת לקווים השחורים.

אברהם מיכאלי: לפי הידיעה, משרדו של שר התשתיות יגיש לממשלה תוכנית לפתרון משבר המים בישראל.

אברהם מיכאלי: רצוני לשאול: 1.

אברהם מיכאלי: האם נכון הדבר?

אברהם מיכאלי: 2.

אברהם מיכאלי: אם כן – מה הן הסיבות למשבר במאגרי המים?

אברהם מיכאלי: 3.

אברהם מיכאלי: מה הם עיקרי התוכנית שגובשה? 4.

אברהם מיכאלי: מה היא משמעות המשבר והפתרון מבחינת האזרח הישראלי?

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

שלום שמחון: תודה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

שלום שמחון: 1.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לגבי השאלה הראשונה, תשובתו של שר התשתיות: נכון.

שלום שמחון: אם לא יינקטו פעולות חירום באופן מיידי, מאגרי המים בישראל ירדו בקרוב אל מתחת לקווים השחורים.

שלום שמחון: בשביל ההסבר, הקווים השחורים הם מתחת לקווים האדומים.

שלום שמחון: מתחת לקווים השחורים זה כבר מים שאין להם שום משמעות, הם הופכים למים מלוחים.

שלום שמחון: ביום 1 ביוני 2008 אימצה הממשלה את תוכנית החירום של רשות המים להתמודדות עם המשבר והקצתה לשם כך את התקציבים הדרושים.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: לשאלה השנייה, הסיבות העיקריות למשבר המים: א.

שלום שמחון: בשנים האחרונות חלה ירידה בהיצע המים.

שלום שמחון: הדבר נבע, בין היתר, מתהליכי העיור ומהתחממות כדור-הארץ.

שלום שמחון: מדובר בתהליכים הקורים בכל העולם; ב.

שלום שמחון: בשנים האחרונות חווינו רצף של ארבע שנות בצורת, שהאחרונה שבהן, בחורף 2008, היתה קיצונית במיוחד.

שלום שמחון: ההסתברות של רצף כזה עומדת על 2% בלבד; ג.

שלום שמחון: סיבה נוספת היא העיכוב בפיתוח משק המים ובהתפלת מי ים.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: עיקרי התוכנית שגובשה על-ידי משרד התשתיות ורשות המים, הובאה לאישור הממשלה ואושרה ביום ראשון: צעדים לצמצום הביקושים – א.

שלום שמחון: צעדים כלכליים, כגון העלאת תעריפים; ב.

שלום שמחון: צעדים מינהליים, כגון הקצאות מים והגברת הפיקוח והאכיפה; ג.

שלום שמחון: פעולות הסברה לייעול השימוש במים, שיכללו קמפיין רחב להעלאת המודעות לבעיה ולעידוד החיסכון וכן הסברה בנושא ייעול השימוש במים.

שלום שמחון: צעדים להגדלת היצע המים – הגדלת ההיצע בטווח הארוך ובטווח המיידי: א.

שלום שמחון: הגדלת היקף התפלת מי ים; ב.

שלום שמחון: האצת הקמת מפעלים להשבת קולחין לחקלאות ולשימושים נוספים; ג.

שלום שמחון: ניצול מקסימלי של מקורות המים הטבעיים; ד.

שלום שמחון: טיוב מקורות מים שזוהמו; ה.

שלום שמחון: הגברת מערך הניטור והבקרה.

שלום שמחון: 4.

שלום שמחון: בין המשמעויות שייתכנו מבחינת האזרח – קיצוץ במכסות המים לחקלאות, הגבלה של השקיית גינות והעלאת תעריפי המים השוליים לצריכה ביתית וציבורית לרבות גינון.

שלום שמחון: אני רק אוסיף, כשר החקלאות, שהממשלה, בהחלטתה ביום ראשון, החליטה שלא לקצץ את מכסת המים לחקלאות בשנת 2008, ולבחון אותה רק בשנת 2009.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אדוני השר ימתין במקומו.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, על-פי התקנון יכולים עד שלושה חברי הכנסת לשאול שאלה נוספת במסגרת דקה, והשר ישיב במסגרת זמן של שתי דקות.

עתניאל שנלר: הראשון, חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה, שאלה נוספת, ואחריו עוד שניים – חבר הכנסת חנין ביקש.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני השר, על התשובה המפורטת של שר התשתיות.

אברהם מיכאלי: אני חושב שבתוכנית המוצעת – – –

שלום שמחון: וההשלמות שלי.

אברהם מיכאלי: לא, אני אומר: תודה לאדוני השר על התשובות של שר התשתיות, גם.

אברהם מיכאלי: אני מודה לאדוני השר אבל אני באמת רוצה להבין מבחינה מעשית, לאזרח: האזרח מקשיב לנו עכשיו, והכותרות שעלו הן של משבר חמור, ואנשים כבר חוששים מה יהיה מחר בבוקר.

אברהם מיכאלי: האם ההתפלה הנוכחית – לפי מה שפורסם וידוע, יש לנו שני מתקני התפלה היום; האחד באשקלון, והוא מפיק שם כ-100 מיליון קוב, והשני בפלמחים, שמפיק 30 מיליון קוב.

אברהם מיכאלי: בעצם זה לא נותן פתרון למשבר.

אברהם מיכאלי: גם על-פי התוכנית העתידית, שכרגע הממשלה אישרה, אני לא יודע מה עושים מחר בבוקר.

אברהם מיכאלי: השאלה היא מה הפתרון המעשי.

אברהם מיכאלי: מייבאים מים עוד הפעם, לא מייבאים מים?

אברהם מיכאלי: החקלאות לא קוצצה, זה חשוב מאוד, אבל השאלה היא איך האזרחים אמורים להתמודד עם זה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דב חנין, ביקשת לשאול שאלה נוספת.

עתניאל שנלר: יש מישהו נוסף שרוצה לשאול?

עתניאל שנלר: בבקשה, דב חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, תודה על התשובה.

דב חנין: אני מוטרד משאלה אחת, שלטעמי לא זוכה למספיק תשומת לב בעבודת הממשלה בנושא המים, וזו השאלה של הגנה על מאגרי המים שלנו מפני זיהומים.

דב חנין: אני אומר את הדברים בדאגה רבה מאוד.

דב חנין: אני יודע שאקוויפר החוף של מדינת ישראל – בערך רבע מהמים שעומדים לרשותנו – עומד בסכנת פסילה, כך אומרים לנו אנשי משרד הבריאות, בגלל זיהומי קרקע וזיהומי מים.

דב חנין: אנחנו בכנסת מנסים לקדם הצעות חוק, אדוני השר.

דב חנין: אתה מכיר חלק מהצעות החוק האלה, ובעברך כחבר הכנסת היית שותף פעיל מאוד להובלתן, אבל לצערי הגדול ממשלת ישראל גוררת את רגליה – – –

עתניאל שנלר: ומה השאלה?

דב חנין: והשאלה שלי היא: מה עמדתך כשר החקלאות – שאומנם התייחסותו למשק המים היא מזווית מסוימת, אבל אתה בוודאי ער ומכיר את בעיות רשת המים שלנו?

דב חנין: ומה לדעתך צריך לעשות באופן דחוף היום כדי להגן על מאגרי המים שלנו מפני זיהומים?

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר ישיב.

שלום שמחון: לשאלה הראשונה, של חבר הכנסת מיכאלי: קודם כול, המשבר חמור – זאת עובדה.

שלום שמחון: בשנת 2008 מדינת ישראל היתה צריכה לעמוד בהתפלה של 440 מיליון קוב מים.

שלום שמחון: זאת אומרת, מתקני ההתפלה היו כבר צריכים לעבוד ב-full capacity והיו צריכים לייצר כבר בשנה הזאת 440 מיליון קוב מים.

שלום שמחון: אין ספק שזה בדיוק מה שצריכה לעשות הכנסת, במקום להתעסק בדברים שוליים – לבדוק למה בשנת 2008 מדינת ישראל לא מייצרת 440 מיליון קוב מים.

שלום שמחון: זה דבר ראשון שצריך לעשות פה.

שלום שמחון: אני חושב שיש בהחלט מקום לבדיקה מעמיקה.

שלום שמחון: אין ספק שהחלטות הממשלה שהתקבלו בשנת 2000 ובשנת 2001 לא התממשו, אחרת לא היינו תלויים בשנה הנוכחית בשנת בצורת.

שלום שמחון: נקודה שנייה: באופן עקרוני צריך להבין שמים, כמו חשמל וכמו כבישים, הם חלק מרמת החיים של האזרח, גם במדינת ישראל היום וגם בכל העולם.

שלום שמחון: זה חלק מהתשתיות שממשלה ומדינה צריכות לספק לאזרחים.

שלום שמחון: לכן, ברור לחלוטין שגם אם השנים הקרובות לא יהיו שנות בצורת, מדינת ישראל תהיה בחוסר מים.

שלום שמחון: רמת החיים שלה עולה, היא מתפתחת והיא צריכה יותר מים.

שלום שמחון: היא צריכה סדר-גודל של 700 מיליון קוב מי התפלה.

שלום שמחון: היא תוכל לייצר אותם, על-פי החלטות הממשלה, אם היא תעבוד ללא בעיות ביורוקרטיה, רק בשנת 2013.

שלום שמחון: זה אומר שבשנת 2013 יש סבירות מאוד גבוהה שייווצר איזון בין הצריכה לבין הביקוש.

שלום שמחון: לפני כן, יהיו פחות מים ויהיו בעיקר – – –

אברהם מיכאלי: – – –

שלום שמחון: אני מדבר על מה שנצטרך ב-2013.

שלום שמחון: 700 זה מה שנצטרך ב-2013.

שלום שמחון: הדבר השני נוגע להשבת מי קולחין.

שלום שמחון: מדינת ישראל היא המדינה המובילה בעולם בהשבה של מים ובשימוש במי קולחין לחקלאות.

שלום שמחון: אנחנו המדינה מספר אחת בעולם, אנחנו משתמשים הכי הרבה במי קולחין, ובכל זאת, גם בעצם הימים האלו, זורמים 120 מיליון קוב של מי קולחין לים.

שלום שמחון: ההחלטה של הממשלה ביום ראשון מביאה בחשבון גם את הדבר הזה, כך שבתוך שנתיים או שלוש שנים עיקר מי הקולחין שזורמים גם היום לים יזרמו או לחקלאות או לנחלים או לצרכים העירוניים.

שלום שמחון: זה לגבי העניין השני.

שלום שמחון: זאת אומרת, אם צריך לסכם, ההחלטה נותנת התנעה קדימה, באופן מאוד משמעותי, לייצור כמויות הרבה יותר גדולות של מי התפלה מאשר אלו שהיו בהחלטות הממשלה הקודמות, עם לוחות זמנים לביצוע, לרבות מיחזור של מי קולחין ושימושם לחקלאות.

שלום שמחון: לגבי השאלה של חבר הכנסת דב חנין, אין ספק שנשקפת סכנה גדולה למדינת ישראל מכך שיהיה זיהום של אקוויפר החוף, ואנחנו לא נוכל עוד להשתמש באותם מים שמשמשים עתודה למדינת ישראל לשנים הבאות.

שלום שמחון: אבל צריך לזכור – ואני אומר את זה גם לך, חבר הכנסת דב חנין, כמי שעוסק בעניין – שאין ספק שמדיניות משק המים של מדינת ישראל צריכה להשתנות בשנים הבאות, כיוון שהיום אנחנו נמצאים עם ידע וטכנולוגיה מאוד מתקדמים, במיוחד בישראל, שלא היו לפני 40 ו-50 שנה, ולכן כל השיקולים צריכים להיות אחרים לגמרי.

עתניאל שנלר: תודה.

שלום שמחון: אני כבר מסיים.

שלום שמחון: אני רק רוצה לענות על השאלה.

שלום שמחון: אין לי בעיה – – –

עתניאל שנלר: בבקשה, בבקשה.

שלום שמחון: יכולתי לקרוא את זה באופן טכני וללכת.

שלום שמחון: אבל אני מניח שמאוד – – –

אל תשכח להגיד כמה מלים על זה שצריך להתפלל לקדוש-ברוך-הוא שירד גשם.

שלום שמחון: אני אסכם בזה, בסדר?

שלום שמחון: אבל אני רק אענה את התשובה האחרונה.

שלום שמחון: עמדתי היא שאנחנו צריכים לעשות כל מאמץ כדי שלא לפגוע באקוויפרים, ולעשות את כל הפעולות הנדרשות, אפילו אם נצטרך להזרים לתוך האקוויפרים מים מותפלים, כדי שהם יישמרו לעתיד.

שלום שמחון: אגב, הצעה כזו עלתה מצדו של שר הפנים, השר שטרית, בישיבת הממשלה האחרונה, והיא בהחלט היתה הצעה מבורכת, כדי שלא נגרום נזק.

שלום שמחון: חבר הכנסת גפני, בביקור האחרון שלי בכותל סיכמתי עם רב הכותל שיתקיים יום מיוחד לתפילת הגשם, ואנחנו נעשה את זה.

שלום שמחון: אנחנו נעשה את זה בעזרת השם כדי לעזור לכל עם ישראל.

שלום שמחון: תודה רבה.

– – –

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר החקלאות.

עתניאל שנלר: אנחנו נבקש משר הפנים שיעלה, ומחבר הכנסת אמנון כהן לגשת ולשאול את שאלותיו.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, הנושא הוא הקצאת כבאית לאלעד.

אמנון כהן: פורסם במקומון באלעד כי חרף התחייבותה של סגנית שר הפנים בעת כהונתה – מדובר כנראה בשרה רוחמה אברהם, שהיתה סגנית השר לפני הכהונה של הממשלה הזאת, מעל שנתיים – להקצות כבאית לעיר, עד כה לא קודם הנושא.

אמנון כהן: ברצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם נכון הדבר?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מי קובע באילו ערים ויישובים יוצבו כבאיות בקביעות?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מתי תזכה אלעד סוף-סוף לכבאית?

אמנון כהן: 4.

אמנון כהן: מי האחראי עכשיו לשירותי כבאות והצלה באלעד?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד לענות על השאילתא.

מאיר שטרית: רק לפני כן אני רוצה לומר בעניין הקודם שני דברים.

מאיר שטרית: פעם היו שרים במדינה "העפילו, העפילו".

מאיר שטרית: עכשיו אפשר לשיר: "התפילו, התפילו, את הכינרת התפילו".

מאיר שטרית: דבר שני, אני מציע לשר החקלאות שלום שמחון לחכות.

מאיר שטרית: אני מציע לחכות עם התפילה לקראת ראש השנה, לא בקיץ.

מאיר שטרית: בקיץ לא יצא מזה כלום.

מאיר שטרית: צריך להתפלל שהתפילה תגיע והערוץ יהיה פתוח.

עתניאל שנלר: או להביא כבאיות בשביל זה, אדוני השר.

משה גפני: יש הלכה מתי צריך להתפלל.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גפני, ניתן לשר להשיב ואחר כך תהיה לך אפשרות לומר.

מאיר שטרית: חבר הכנסת גפני, את תפילת הגשם אנחנו אומרים ביום הראשון של סוכות, אנחנו מברכים את ברכת משיב הרוח.

יעקב מרגי: ביום האחרון.

מאיר שטרית: – – – את משיב הרוח ומוריד הגשם, ואומרים אפילו, שלא תישמע תפילתם של עוברי דרכים, וכן הלאה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אם כן, אני מתכבד לחזור לשאילתא בקשר לכבאית בעיר אלעד.

מאיר שטרית: ראשית, על-פי בדיקתי, חבר הכנסת אמנון כהן, אכן היתה התחייבות בעל-פה של סגנית שר הפנים דאז, השרה דהיום, רוחמה אברהם.

מאיר שטרית: היתה התחייבות של מיליון שקל להקמת תחנת כיבוי באלעד.

מאיר שטרית: להתחייבות לא היה כיסוי תקציבי, ולכן היא לא מומשה.

מאיר שטרית: כדי שיצא כסף צריך שיהיה כיסוי תקציבי להתחייבות.

מאיר שטרית: עם זאת, בקשת הרשות הובאה בחשבון במתן מענקים לרשות בשנת 2006, הן במענק הפיתוח והן במענק מרזרבת שר.

מאיר שטרית: מתוך זה קיבלה הרשות בשנה זו יותר ממיליון וחצי שקל במענקים, ואת חלקם היא יכלה להפנות לטובת הקמת תחנת כיבוי ברשות לו רצתה בכך.

מאיר שטרית: יש לציין כי המשמעות התקציבית של כבאית לא מסתיימת בקניית הכבאית לאלעד.

מאיר שטרית: המשמעות – אם רוצים להפעיל כבאית באלעד צריך להקים תחנה פיזית ולאייש את התחנה בשני כבאים, כלומר, עלות של יותר מ-4 מיליוני שקל בשנה, נוסף על הוצאות נלוות כמו מים, חשמל, ביטוח, ציוד וכיוצא בזה והכבאית.

מאיר שטרית: לכן, כרגע אין יכולת תקציבית לממן את הפעולה הזאת באלעד.

מאיר שטרית: אבל אלעד חברה באיגוד ערים לכבאות אזור פתח-תקווה, והיא מקבלת שירותי כיבוי מהאיגוד.

מאיר שטרית: הצוות המגיב ראשון יוצא לאלעד מתחנת ראש-העין, שהיא מאוד קרובה לאלעד.

מאיר שטרית: היוזמה לפתיחת תחנות כיבוי חדשות היא בדרך כלל של האיגוד.

מאיר שטרית: אבל מכיוון שהאיגוד איננו מסוגל לפתוח על דעת עצמו תחנת כיבוי חדשה, בין היתר בגלל העלויות הגבוהות, נזקק כל איגוד לקבל את אישור הנציבות לכבאות.

מאיר שטרית: המשרד בראשותי מוביל, כידוע לך, רפורמה בכל נושא הכבאות בישראל.

מאיר שטרית: מטרת הרפורמה היא ששירותי הכבאות יהיו בידי רשות ממשל עצמאית, אשר תנהל את תקציבה ואת כוח-האדם שלה באופן נפרד ותכלול מטה ארצי ומערך מחוזות אשר יחפוף את מערך המחוזות של משטרת ישראל ופיקוד העורף.

מאיר שטרית: סמכויות הכבאים יוגדרו בחוק, גם לעת חירום, לצורך יישום מטרותיה של רשות הכבאות.

מאיר שטרית: לאור אופיה כרשות חירום לא יותר לעובד רשות הכבאות הארצית לנקוט צעדים ארגוניים בהליך של שביתה ושיבוש עבודת הכבאות.

מאיר שטרית: יהיה מותר להם להתארגן מבחינת ועד עובדים וכן הלאה, אבל לא להשבית את העבודה של שירותי הכיבוי עצמם.

מאיר שטרית: אני גם מציין שעד היום בשירותי הכיבוי, פרט לאי-תשלום משכורת, לא היתה שביתה ארגונית שבה לא כובו שרפות.

מאיר שטרית: אני מאמין שמסגרת זו תהיה פתרון טוב מאוד לכל בעיית הכיבוי בארץ.

מאיר שטרית: הגיע הזמן להקים אותה, ואני פועל ליישום הרפורמה בשירותי הכיבוי בארץ.

עתניאל שנלר: אני מודה לשר מאיר שטרית.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת כהן, אתה תשאל שאלה נוספת ראשונה.

עתניאל שנלר: מסגרת הזמן היא דקה.

עתניאל שנלר: אחר כך חבר הכנסת גפני.

עתניאל שנלר: מי שעוד רוצה ירים את ידו.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת כהן.

אמנון כהן: כבוד השר, תודה על התשובה המנומקת, אבל לא ייתכן שיבואו שרים וסגני שרים לסיורים ויחלקו הבטחות.

מאיר שטרית: אתה צודק.

אמנון כהן: – – – הבטחות בעלמא כאשר אין מאחוריהן גיבוי תקציבי.

אמנון כהן: אני חושב שאכן, אם שר מסייר ומזהה בעיה, הוא אומר: תשמע, קיבלתי החלטה.

אמנון כהן: אני בטוח שאם הוא היה מוריד את ההנחיה לצוות המקצועי במעטפת התקציב הקיים, בתוך משרד הפנים, לא תהיה בעיה למצוא את מיליון השקל האלה להקמה.

אמנון כהן: אני בטוח שלאחזקה שוטפת הרשות כבר תיערך ותעגן בתקציב שלה את האחזקה.

אמנון כהן: אני מבקש, אדוני השר, לאשרר את ההחלטה שהיתה של סגנית שר הפנים, ולמצוא משאב קיים, אולי במענקים שכבוד השר מעניק לאותה עיר.

אמנון כהן: זאת עיר קשה, אנחנו כולנו מכירים אותה.

אמנון כהן: גם אני פניתי אליך כמה פעמים.

אמנון כהן: אם אפשר – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת כהן, תגמור בסוף עם סימן שאלה.

אמנון כהן: אני רוצה לסיים עם סימן שאלה, ודאי.

אמנון כהן: לכן אני אומר, כבוד השר, אם – – –

מאיר שטרית: להבטחות שלי יש כיסוי?

אמנון כהן: כן, כן.

עתניאל שנלר: תודה על השאלה.

אמנון כהן: עוד לא סיימתי, רק להשלים את השאלה.

עתניאל שנלר: זאת לא שאילתא אריכתא.

אמנון כהן: לכן, כבוד השר, האם כבודו, במענקים שהוא נותן, יכול להגדיל את המענק בעוד מיליון שקל ולצבוע אותו להקמת תחנה לכיבוי אש?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גפני.

מאיר שטרית: על-פי התקנון, אדוני היושב-ראש, השאלות הן של דקה והתשובה היא של דקה.

עתניאל שנלר: התשובה על כל אחת היא דקה.

עתניאל שנלר: אז יש לך דקה ונצבור עוד דקה אחת.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני לא רוצה לדבר על ההבטחות, אני רוצה לדבר לגופו של עניין.

משה גפני: מדובר בעיר שיש בה 35,000 תושבים, ובהם ילדים רבים, בלי עין הרע.

משה גפני: יש מוסדות חינוך, יש מוסדות ציבוריים רבים.

משה גפני: כבר היו שם אסונות.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שאם אין כבאית במקום, הנזק – קודם כול הגופני, העובדה שאנשים נפגעים, אבל מעבר לכך גם הנזק התקציבי שנגרם משרפות, ועד שמגיעה הכבאית מראש-העין – המצב רע מאוד.

משה גפני: האם אתה, אדוני השר, שמהניסיון שלי אתך הבטחות שלך מקוימות, האם אתה מוכן להבטיח שתבדוק את העניין הזה כדי להביא כבאית?

מאיר שטרית: ובכן, אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה לענות לחבר הכנסת אמנון כהן.

מאיר שטרית: מאחר שאתה מכיר אותי מספיק שנים, אני לא מבטיח אם אני לא יכול לקיים.

מאיר שטרית: אני חושב שלשרים אסור להבטיח אם הם לא יכולים לקיים.

מאיר שטרית: לצערי, כנראה יותר קל להבטיח.

מאיר שטרית: פוזרו הרבה הבטחות, ואני רואה אותן גם במשרדי מהעבר, שלא היה להן שום כיסוי ואי-אפשר לממש אותן הלכה למעשה.

מאיר שטרית: לכן, אני מקפיד שלא לומר כן אם אי-אפשר לממש.

מאיר שטרית: בעיני, אם מישהו מבטיח, בעיקר שר, הוא צריך להיות בטוח שכשהוא מבטיח יש לו כיסוי להבטחות שלו.

מאיר שטרית: אתה צודק בטענה שלך והיא במקומה.

מאיר שטרית: עם זאת, אני חושב שאני אעניש את אלעד אם אני אתן להם מיליון שקל לקנות כבאית.

מאיר שטרית: אתה מבין?

מאיר שטרית: אם אני אתן להם מיליון שקל כדי לקנות כבאית, הם יצטרכו להוציא מתקציבם 4 מיליוני שקל כדי להחזיק את הכבאית הזאת, כמו שציינתי קודם, להקים מטה, לקחת שני כבאים בשתי משמרות.

מאיר שטרית: אם עיריית אלעד תודיע לי שהיא מוכנה לקחת על תקציבה שלה 4 מיליוני שקל לשנה לממן את ההוצאות של הכבאית, אני מוכן לשקול לתת לה מענק לכבאית.

מאיר שטרית: אני זהיר כשאני אומר את זה, כי אני חושב שאסור לעשות את זה לאלעד.

מאיר שטרית: אלעד היא לא היישוב היחיד בארץ שאין בו כבאית.

מאיר שטרית: יש הרבה יישובים שנסמכים על שירותי כיבוי אש.

מאיר שטרית: בשביל מכבי האש להגיע מראש-העין לאלעד זה עניין של כמה דקות.

אמנון כהן: אפשר להעביר אותם לאיגוד.

מאיר שטרית: אי-אפשר להעביר אותם מהאיגוד כי לכל תחנת כיבוי יש תקן.

מאיר שטרית: הרי גם ככה התקן הוא היום מאוד בעייתי.

מאיר שטרית: כמו שציינתי קודם, אנחנו הרי עושים שינוי בכל מערך כיבוי האש.

מאיר שטרית: זה לא הגיוני היום להקים תחנות כיבוי אש חדשות כיוון שהיתה הבטחה לפני שנתיים.

אמנון כהן: מתי הרפורמה מסתיימת?

מאיר שטרית: הממשלה כבר אישרה את ההחלטה.

מאיר שטרית: עכשיו הקמנו צוות שמנהל את המשא-ומתן מול איגודי הכבאים וראשי האיגודים והעובדים ומנהל השכר.

מאיר שטרית: אני מקווה שבמהלך – אם הכנסת והממשלה, אם יהיה לי זמן לעבוד – אני מקווה שעד סוף 2008 נוכל לצאת לדרך ולגמור את המשא-ומתן, את הדיונים וההסכמים וכן הלאה וב-2009 לצאת לדרך עם הרפורמה.

מאיר שטרית: זאת התוכנית, ואני מקווה שאכן יהיה לנו זמן ליישם אותה.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר הפנים מאיר שטרית.

עתניאל שנלר: תודה לחבר הכנסת אמנון כהן, ששאל ארבע שאלות.

עתניאל שנלר: אנחנו מודים לך.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לשאילתא האחרונה להיום.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת יעקב מרגי ישאל את השר לפיתוח הנגב והגליל, השר יעקב אדרי.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

יעקב מרגי: אדוני שם לב שהשאילתות יצאו מסיעה אחת היום.

עתניאל שנלר: זה היום.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: פורסם כי "מדינת ישראל מייבשת את הנגב": התקציבים שהבטיחה הממשלה לא מגיעים, הכבישים לא נסללים, הרכבות לא נראות באופק וההגירה מוסיפה להיות שלילית.

יעקב מרגי: רצוני לשאול: 1.

יעקב מרגי: האם נכון הדבר?

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: אם כן – מה מכל ההבטחות שניתנו בעבר קוים?

יעקב מרגי: 3.

יעקב מרגי: מדוע לא מועברים התקציבים ולא ממומשות עבודות הפיתוח?

עתניאל שנלר: אנחנו מודים לך.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת יעקב מרגי אכן העלה בעיה לא פשוטה.

יעקב אדרי: על-פי התוכנית האסטרטגית, לנגב היה צריך להיות תקציב של 17 מיליארד שקלים.

יעקב אדרי: מה לעשות ובגלל כל מיני אילוצים, שבעיני הם לא מוצדקים – אני חושב שצריך לתת העדפה לנגב ולגליל.

יעקב אדרי: התקציב קוצץ וקוצץ והגיע בסופו של דבר, בשנת 2006, ל-400 מיליון שקלים, שמורכבים מ-150 מיליון שקלים מתקציב המשרד לפיתוח הנגב והגליל ומ-250 מיליון שקלים תקציב תוספתי.

יעקב אדרי: זה כמובן לא מספיק.

יעקב אדרי: אני מאוד שמח, חבר הכנסת יעקב מרגי – אני לא יודע אם ראית אתמול בעיתונים שראש הממשלה ושר האוצר הכריזו שתקציב 2009 יהיה תקציב הפריפריה – הגליל והנגב.

יעקב אדרי: יוסטו הרבה מאוד תקציבים לעניין הזה.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה – אני גם ישבתי עם שר האוצר ועם ראש אגף התקציבים.

יעקב אדרי: זאת הכוונה, זאת המגמה ומי ייתן וזה גם יתגשם.

יעקב אדרי: זה תלוי גם בנו.

יעקב אדרי: אני מאמין שהפעם הכוונות רצינות ובסופו של דבר הנגב והגליל יקבלו את מה שהם ראויים לקבל.

יעקב אדרי: אני חושב שצריך לעשות את זה כמה שיותר מהר, כי כל איחור מעמיד אותנו בפני בעיות קשות ביותר לגבי העתיד של הנגב והגליל.

יעקב אדרי: לגבי פיתוח התשתיות – תכנון כביש 6 יימשך.

יעקב אדרי: אנחנו לא נאפשר לעצור את העניין הזה, גם ראש הממשלה הודיע את זה וגם שר האוצר.

יעקב אדרי: התכנון של הכביש יימשך ואני מאוד מקווה שגם הביצוע יהיה במקביל.

יעקב אדרי: כביש 31 יתוקצב ממש בזמן הקרוב, ואני מאוד מקווה שהעניין הזה זה יצא לפועל.

יעקב אדרי: בכל מקרה, התקציבים לא מספיקים, אני בהחלט מסכים אתך, ואני מאוד מקווה, כמו שאמרתי – לאור התוכנית והמגמה של ראש הממשלה ושל שר האוצר שבשנת 2009, תקציב 2009 – הפנים יהיו לנגב ולגליל.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שזה גם יתבצע כך כי זה חשוב לכולנו, ויפה שעה אחת קודם.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: האם חבר הכנסת מרגי רוצה לשאול מהו כביש 31?

יעקב מרגי: לא, אני מכיר את זה.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות לכבוד השר.

יעקב מרגי: אין לי ספק שהוא עושה ככל יכולתו למען הנגב.

יעקב מרגי: הממשלה, שמקפיאה, צריכה להיכנס לתמונה.

יעקב מרגי: אני הייתי רוצה רק לציין – כמי שנוסע בכביש 6 שמגיע עד לקריית-גת: הוא כרגע לא אטרקטיבי כיוון שכביש הרוחב מבזבז את כל הטבת הזמן.

יעקב מרגי: הכביש לבית-קמה, אני רואה שהוא נסלל בקצב, אני מקווה שבשבועות הקרובים נשמע על פתיחה.

יעקב מרגי: אכן אני מודה לשר ואני מבקש לשים את הדגש – שאכן התכנון ימשיך עד צומת הנגב.

יעקב מרגי: השאלה שלי: בימים אלה מתבצרים עובדי רכבת דימונה בתחנת הרכבת מחשש לפיטוריהם של כ-20 עובדים ברכבת דימונה.

יעקב מרגי: האזור מוכה אבטלה.

יעקב מרגי: האנשים האלה – זו פת לחמם.

יעקב מרגי: ההיפך הוא הנכון – הרכבת היתה צריכה לבדוק איך אנחנו מעבדים – – –

עתניאל שנלר: זה קשור לשאלה הראשונה, אני מניח.

עתניאל שנלר: תודה על השאלה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מיכאלי, ביקשת לשאול שאלה נוספת, בבקשה.

עתניאל שנלר: יש עוד מישהו שמבקש לשאול שאלה?

עתניאל שנלר: אם כן, אחרי השאלה שלו יענה השר.

אברהם מיכאלי: אדוני השר.

אברהם מיכאלי: אכן, באמת, הבעת תקווה שהמצב שם בנגב ישתפר, אבל לצערנו אנחנו חייבים להצביע כרגע על העובדות.

אברהם מיכאלי: בסיורים שאנחנו, כחברי הכנסת, עורכים בנגב, אנחנו מגלים שם תמונה כל כך עצובה, תמונה כל כך עגומה, שכשאנחנו שחוזרים מהנגב, מהסיורים שלנו, אנחנו שואלים באיזו מדינה אנחנו חיים.

אברהם מיכאלי: האם אנחנו יכולים לראות – שמענו שיש גם ועדה שיפוטית שיושבת ודנה בכל מיני תוכניות שרוצים, ועדת חקירה.

אברהם מיכאלי: השאלה היא איפה אנחנו יכולים היום לשים כממשלה, ככנסת, לו"ז, תאריך יעד – איפה אנחנו מתחילים לפתור את הבעיות שישנן שם, בנגב.

יעקב אדרי: לגבי שאלתך, חבר הכנסת יעקב מרגי, אני אפנה לשר התחבורה, ואני באמת חושב שדימונה ראויה שיהיה כלפיה יחס מיוחד לאור המצב, ואני מאוד מקווה שהפיטורים האלה יחלפו מן העולם.

יעקב אדרי: בוא נעשה את זה ביחד, זה ייתן יותר תשומת לב.

יעקב אדרי: לשאלת חבר הכנסת מיכאלי – אני חושב שכל הממשלות טעו וחטאו בעניין הזה של הנגב והגליל.

יעקב אדרי: אני אומר את זה בפה מלא.

יעקב אדרי: ואני מאוד מקווה שסוף-סוף, אחרי שאיבדנו כבר לא מעט בנגב ובגליל, אני מקווה שבתקציב 2009 נראה ברכה בעמלנו, ואני חושב שהתקציב יהיה שונה לגמרי.

יעקב אדרי: כך הובטח לי.

יעקב אדרי: כך אני אעשה הכול, יחד אתכם, על מנת שזה יהיה בדיוק כפי שהובטח.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר אדרי.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3476/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעות חוק לדיון מוקדם.

עתניאל שנלר: אנחנו נתחיל בהצעת חוק גדר הפרדה בין ישראל למצרים, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אריה אלדד, שאליו תוצמד הצעה נוספת, של חבר הכנסת גדעון סער.

עתניאל שנלר: תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני, לרשותך עד עשר דקות תמימות.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גבול ישראל–מצרים אורכו 230 ק"מ, מכרם-שלום ועד אילת.

אריה אלדד: גבול זה הוא הפעיל ביותר מכל גבולות ישראל בפעולות הברחה – גם בני-אדם, אנשים ונשים, סמים, אמצעי לחימה, סחורות, כלי נשק, חומרי נפץ, מחבלים ממחבלים שונים.

אריה אלדד: בשנה האחרונה הגיעה לשיא גם חדירותו של הגבול למעברם של מבקשי עבודה שונים, בעיקר מאפריקה.

אריה אלדד: חלקם פליטים מסודן וחלקם אנשים שמחפשים את חברת השפע הישראלית, ודאי חברת שפע במונחים אפריקניים.

אריה אלדד: הנתונים שהועברו גם בשנים האחרונות לוועדות הכנסת השונות הם חד-משמעיים: מדובר בתעשייה שלמה של הברחות, לא בפעילות בודדת, אקראית.

אריה אלדד: אנחנו מדברים על אלפי נשים למטרות זנות, אלפי מהגרי עבודה, מאות טונות של אמצעי לחימה, חדירה של מחבלים רבים לתחומי ישראל.

אריה אלדד: ועדת הכנסת למאבק בסחר נשים, בראשותה של חברת הכנסת גלאון, שמעה בשעתה דיווח שכ-1,000 נשים מוברחות מדי שנה דרך הגבול.

אריה אלדד: 85% מכלל הברחות הנשים למדינה למטרות זנות היו דרך גבול מצרים.

אריה אלדד: בתחום הסמים – הכול בכול מכול כול – החל בהירואין דרך "אקסטזי", ובעיקר – חשיש ומריחואנה, עשרות טונות מדי שנה.

אריה אלדד: הרשות הלאומית למלחמה בנגע הסמים מעריכה שכ-100 טונות של מריחואנה עוברות דרך הגבול.

אריה אלדד: אנחנו נדרשים בכנסת לתת מענה על בעיותיהם של פליטי העבודה המגיעים בחוסר כול, של פליטים מסודן ומהגרים מקניה ומסומליה לתוך תחומי ישראל – לתת להם בריאות, חינוך וסעד, לדאוג למחסורם, לגרש אותם.

אריה אלדד: כל אלה מעמיסים על המדינה הוצאות אדירות, משקיעים את מדינת ישראל עמוק מאוד, עוד יותר, בתוך ביצת הזנות וצריכת הסמים, ומגדילים את האיומים בטרור על ישראל בכל יום.

אריה אלדד: ומה עושה מדינת ישראל כדי לבלום את התופעות הללו?

אריה אלדד: מעבירים עוד פלוגה של משמר הגבול, מקימים מפקדה לשליטה באזור.

אריה אלדד: במבחן התוצאה, מדינת ישראל נכשלה כישלון חמור בסגירת הגבול עם מצרים.

אריה אלדד: אומרים לנו: אי-אפשר לבנות גדר, זה גבול שלום.

אריה אלדד: אבל כאשר באו להקים את גדר ההפרדה בינינו ובין שטחים שלפי תוכניות מסוימות אמורים להיות מועברים לידי הרשות הפלסטינית, הסבירו לנו שגדר גבוהה עושה שכנים טובים.

אריה אלדד: כלומר, כשרוצים להקים גדר לצרכים מדיניים, הגדר הופכת להיות אמצעי יעיל.

אריה אלדד: כשלא רוצים להקים גדר – ואינני מבין מדוע לא רוצים להקים גדר – הגדר עלולה לפגוע – – –

עתניאל שנלר: השר הרצוג, חבר הכנסת סילבן שלום, חברת הכנסת קולט אביטל – אנחנו מפריעים לחבר הכנסת אלדד לומר את דבריו.

עתניאל שנלר: בבקשה מכם.

אריה אלדד: כשלא רוצים להקים גדר, אז הקמת הגדר עלולה לפגוע בכבודם של המצרים, כאילו אנו מסתגרים מפניהם.

אריה אלדד: זה המקום לומר משהו על השכנים הטובים ממצרים.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן כבל, חבר הכנסת פינס.

עתניאל שנלר: אני ביקשתי – תאפשרו לקיים דיון.

עתניאל שנלר: אתם רוצים לשוחח?

עתניאל שנלר: תשוחחו בחוץ.

אריה אלדד: מצרים טוענת שהיא לא מסוגלת לשלוט בגבול.

אריה אלדד: חלק מהטענות הללו הן טענות סחטניות.

אריה אלדד: מצרים מעוניינת שישראל תאשר לה – בניגוד להסכמי השלום בין ישראל למצרים, שהגדירו כמה חיילים וכמה שוטרים מותר להחזיק בגבול, מצרים רוצה יותר חיילים.

אריה אלדד: אז כל פעם היא אומרת: אני לא מסוגלת בכוח-האדם הזה לשלוט בגבול.

אריה אלדד: טענה מופרכת, משום שבוודאי אין היא מוגבלת בחיילים או בשוטרים מסוגים מסוימים, ואם היא היתה רוצה ששוטרים ישמרו על הגבול היא ודאי לא מוגבלת אפילו בסעיף כלשהו בהסכם השלום בינינו.

אריה אלדד: קשה לקבל את הטענה המצרית שאין הם מצליחים למנוע את הברחות הנשק.

אריה אלדד: ידועים המקרים שאזרחים ישראלים נתפסו במעבר הגבול בטאבה כשבטעות שכחו בתא המטען של המכונית שלהם קליע של רובה מהמילואים לפני שנתיים, ובילו שבועיים בבית הכלא בא-טור בלי לראות עורך-דין.

אריה אלדד: אז אם מצרים יודעת לתפוס קליע אחד של רובה, לא עולה על הדעת שהם לא מסוגלים להתמודד עם מאות טונות של חומרי נפץ ואלפי כלי נשק ומחבלים שנכנסים ויוצאים מסיני באין מפריע.

אריה אלדד: אז לו מאוד רצו, היו יכולים לעשות לפחות כמו שעושה ירדן בגבול ישראל–ירדן.

אריה אלדד: תנאי השטח דומים מאוד, הם קשים, אבל ירדן מצליחה לחסום את הגבול ומצרים אינה רוצה, ואולי גם מתקשה, לחסום את הגבול הזה.

אריה אלדד: אז מדוע לא עושה ישראל את המוטל עליה – להגן על אזרחיה ולמנוע סחר נשים וסחר סמים?

אריה אלדד: תאמרו כסף – זה נכון.

אריה אלדד: גדר בגבול ישראל–מצרים, בהערכות שיכולות להילמד על סמך משהו שאנחנו יודעים על הקמת גדר ההפרדה בין יהודה ושומרון ו"הקו הירוק", עלולה לעלות עד 2 מיליארדי שקלים, שזה סכום לא מבוטל.

אריה אלדד: אבל כאשר רצתה מדינת ישראל להקים את הגדר אמר שר האוצר דאז "כסף לא יהיה מגבלה", ובנו את הגדר עוד לפני שאושר תקציב והסתירו את העלויות מהכנסת.

אריה אלדד: ידעו לעשות הכול, "לגנוב סוסים", כשרצו לבנות את הגדר.

אריה אלדד: אז מדוע לא רוצים לבנות גדר בינינו לבין מצרים?

אריה אלדד: מדוע לא מוכנים להגן על אזרחי מדינת ישראל?

אריה אלדד: בניית הגדר יכולה להשיב ריבונות לישראל גם בתחומי הנגב.

אריה אלדד: כל פעם שהעזתים פורצים את הגבול למצרים, סוגרים את כביש כרם-שלום–אילת.

אריה אלדד: כל פעם שחודרת חוליה, ישראלים לא יכולים להשתמש במחצית הנגב מחשש לחדירת חוליית מחבלים.

אריה אלדד: ישראל יכולה להקים גדר, הגדר הזאת חשובה הרבה יותר מאשר גדר הפרדה באמצע מדבר יהודה, שכל תועלתה בהריסת ערכי הטבע והנוף באזור.

אריה אלדד: ישראל חייבת להקים גדר כזאת משום מחויבותה להגן על אזרחיה.

אריה אלדד: ונשאלת השאלה מדוע ממשלת ישראל היום לא מבצעת את המוטל עליה.

אריה אלדד: חקיקה היא הכלי הגרוע לעשות את זה.

אריה אלדד: אם זאת הטענה – אני מסכים.

אריה אלדד: יש פה משום דחיקה של הרשות המחוקקת לתחומה של הרשות המבצעת.

אריה אלדד: השכל הישר היה מחייב שהממשלה תתכנס ותקבל החלטה להקים את הגדר.

אריה אלדד: אבל משעה שהכנסת מוצאת עצמה מול ממשלה שאינה עושה את חובתה, ולא רק בתחום הזה, אין לה ברירה אלא להשתמש בכלי היחיד העומד לרשותה, והוא כלי החקיקה, לבוא ולומר לממשלת ישראל: חוקקנו חוק, את הרשות המבצעת, עשי את המוטל עלייך.

אריה אלדד: מה שלא עושה השכל הישר, אולי יעשה החוק.

אריה אלדד: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אריה אלדד.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3465/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הצעת החוק המוצמדת: הצעת חוק גדר הביטחון בין ישראל למצרים, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת גדעון סער, שלרשותו שלוש דקות.

עתניאל שנלר: עד שיתחיל לדבר, אני רוצה לברך בברוכים הבאים את משתתפי מסע המכוניות מלונדון לירושלים.

עתניאל שנלר: Welcome to , welcome to our parliament, to our Knesset.

עתניאל שנלר: אני רוצה לברך גם את תושבי דאלית אל-כרמל ועוספיא שהגיעו לדיון בהצעת חוק בעניינם.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לכנסת ישראל, ביתכם, שהוא בית כולנו.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת סער, בבקשה.

עתניאל שנלר: לרשותך שלוש דקות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, תודה, מכובדי השרים, כנסת נכבדה, הסכמתי לסיכום עם חבר הכנסת אלדד לדחות את ההצבעה על הצעת החוק הזאת.

גדעון סער: נדמה לי שכל מי שעוקב אחר המתרחש בגבול הישראלי–המצרי ובדרום הארץ מבין את החיוניות של הקמת גדר ביטחונית.

גדעון סער: למעשה, הדבר הזה, אדוני היושב-ראש, ייתן בעת ובעונה אחת מענה על כמה סוגיות, שאפרטן מייד.

גדעון סער: אני רוצה להקדים ולומר שהצעת חוק זו היא יוזמה משותפת של חבר הכנסת דני יתום מסיעת העבודה, של חבר הכנסת אמנון כהן מש"ס ושלי.

גדעון סער: בעצם, הבעיות של זליגה של טרוריסטים ואמצעים מעזה לסיני ומשם סכנת הזליגה לדרום הארץ, בעיית סחר בנשים דרך הגבול הזה, ייבוא נשים למטרות של סחר בזנות, גם תופעה של סחר בסמים, גם התופעה של הסתננות רבתי בהיקפים הולכים וגוברים של פליטים מיבשת אפריקה, כל הדברים הללו, ללא הקמת גדר ביטחונית, לא ניתן יהיה להתמודד אתם באופן אפקטיבי.

גדעון סער: בהחלט יכול להיות שהמכשול הזה לא חייב להיות זהה לכל האורך.

גדעון סער: זה כבר דבר שקשור למומחיות.

גדעון סער: נכון גם שבדרך הרגילה של הדברים נכון להותיר את הדבר הזה להתמודדות של הרשות המבצעת ולא להסדרה בדרך של חקיקה.

גדעון סער: אבל עם כל הכבוד, כאשר אנחנו רואים את הסחבת ואת חוסר המעש מול כל התופעות הללו, נדמה לי שהכנסת צריכה לומר את דברה, הכנסת צריכה לעשות מעשה, הכנסת צריכה לדחוף להקמת גדר ביטחון אשר תמנע את כל התופעות השליליות הללו.

גדעון סער: אנחנו זוכרים את האירועים של חודש ינואר האחרון כאשר חמושים פלסטינים פרצו את חומת הבטון בעיר רפיח, ואלפים עברו מהרצועה לשטח חצי-האי סיני דרך הפרצה שנפערה.

גדעון סער: הדבר הזה בהחלט נתן אינדיקציה להחרפה של יכולות הזליגה של אמל"ח ושל מחבלים.

גדעון סער: למעשה, גם הגבול העזתי בין רפיח הפלסטינית לרפיח המצרית הוא לא מה שהיה בעבר.

גדעון סער: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מאמין שהכנסת צריכה לומר את דברה.

גדעון סער: אנחנו נקיים את ההצבעה במועד אחר, ואני מקווה שנוכל לדחוף גם למעשה מצד הממשלה.

גדעון סער: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גדעון סער, תואיל להישאר כאן, כי נגיע מייד להצעת חוק שאתה מתכוון להעלות.

עתניאל שנלר: כפי שהודעתי, הצעות החוק בדבר גדר ההפרדה בין ישראל למצרים, של שני המציעים, אריה אלדד וגדעון סער – תשובה והצבעה במועד אחר.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/2846/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצעה הבאה שעל סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס לתושבי אריאל), התשס”ז–2007, של חברי הכנסת גדעון סער ואלכס מילר.

עתניאל שנלר: ינמק חבר הכנסת גדעון סער.

עתניאל שנלר: לרשותך עשר דקות.

עתניאל שנלר: ישיב השר משולם נהרי בשם שר האוצר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, תודה.

גדעון סער: הערב, בטקס חגיגי שיתקיים בעיר אריאל יצוינו 30 שנה לעיר אריאל, שהיא העיר הישראלית שבשומרון, והיא גם הבסיס או הכוח השואב של ההתיישבות היהודית בשומרון.

גדעון סער: העיר אריאל הוקמה בהסכמה לאומית רחבה, וחשוב מאוד שעל אותה הסכמה אנחנו, ככנסת, נשמור גם היום.

גדעון סער: בעבר נהנתה העיר אריאל מזיכוי במס הכנסה בשיעור של 13%.

גדעון סער: זאת עיר שעדיין נמצאת בתהליכי פיתוח – –

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, אני מבקש מכם לשמור על שקט.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת סער מנסה לומר את דבריו בנחת.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: – – והיא מוקפת, כפי שאנחנו יודעים, באוכלוסייה עוינת.

גדעון סער: היום פוקדות תופעות שליליות קשות ביותר את העיר אריאל.

גדעון סער: כאשר היינו שם באחרונה – סיעת הליכוד – קיבלנו דיווחים קשים ביותר על היקף העזיבה.

גדעון סער: בעצם, עיר שהיתה אבן שואבת הגיעה למצב של הגירה שלילית.

גדעון סער: יש בעיות במערכת החינוך, יש הקפאה של בנייה, יש הקפאה של פרויקטים, ואני רוצה לשאול את חברי הכנסת, כל אלה אשר יש להם דעות שונות בנושא מפת ההתיישבות, אבל כמעט כולם בבית הזה מאמינים שהעיר אריאל, בכל הסדר עתידי, תהיה בתוך גבולותיה של מדינת ישראל.

גדעון סער: היום, כאשר העיר אריאל מציינת 30 שנה, אנחנו צריכים לבוא ולחזק אותה, לבוא ולחזק את תושבי אריאל, לבוא ולשלוח מסר ברור שהכנסת רואה בעיר אריאל – – –

עתניאל שנלר: רק שנייה בבקשה, חבר הכנסת סער.

עתניאל שנלר: אנחנו לא נמשיך את הדיון בדיבורים האלה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אריאל.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: – – – לשלוח מסר, אדוני היושב-ראש, שהכנסת רואה בעיר אריאל עוגן, וההטבה הזאת היא דבר מאוד מדוד.

גדעון סער: גם בהצעה המקורית – ואני רוצה להודות לחברי מסיעת ישראל ביתנו, לחבר הכנסת אלכס מילר, תושב העיר אריאל, אשר חבר אלי בהצעת החוק הזאת – הצענו להגביל את גובה ההכנסה, לקבוע תקרת הכנסה שנתית למי שייהנה מאותה הטבת מס.

גדעון סער: אם אנחנו רוצים למסור מסר ברור, שישראל תישאר באריאל, ולומר לתושבים: אתם עוברים עכשיו אולי ימים לא כל כך קלים, אבל תדעו לכם שמדינת ישראל עומדת מאחוריכם, אנחנו חייבים, אדוני היושב-ראש, לתמוך ולהעביר את ההצעה היום בקריאה טרומית.

גדעון סער: אחרי הקריאה הטרומית נבוא בדברים עם כל מי שצריך לבוא בדברים אתו כדי להעביר את החוק הזה בהסכמה רחבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון סער.

עתניאל שנלר: השר המשיב, השר משולם נהרי, בבקשה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חסון, חבר הכנסת מולה, חבר הכנסת מרגי, חבר הכנסת סילבן שלום, אני מודה לכם.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בפקודת מס הכנסה יש רשימה סגורה של יישובים אשר תושביהם זכאים להנחות במס הכנסה בשיעורים שונים.

משולם נהרי: רשימת היישובים הלכה ותפחה עם השנים, עד לתוכנית הכלכלית בשנות הכספים 2003–2004, שבמסגרתה נעשו שינויים מקיפים, הן בצמצום שיעורי ההטבה והן ברשימת היישובים – תיקון מס' 134 לפקודת מס הכנסה.

משולם נהרי: בשנת 2005, במסגרת תיקון מס' 146 לפקודת מס הכנסה, הגדילה הכנסת בחקיקה את רשימת היישובים הזכאים להטבות מס מעבר לרשימה שהגישה הממשלה.

משולם נהרי: בעקבות תיקון מס' 146 לפקודת מס הכנסה האמור לעיל הוגשו כמה עתירות לבית-המשפט העליון בשבתו כבג"ץ – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת שי חרמש.

משולם נהרי: – – וזאת בשל הכללת יישובים הזכאים להטבות מס ללא כל אמות מידה ברורות ושוויוניות או אי-הכללת יישובים לפי אמות מידה כאמור.

משולם נהרי: חלק מן העותרים הם יישובים שמבקשים להוסיפם במסגרת הצעות חוק פרטיות.

משולם נהרי: בעקבות עתירות אלו, ובעקבות החלטת בית-המשפט העליון בשבתו כבג"ץ מיום 4 בינואר 2006 בעתירות האמורות, גובשה לאחרונה עבודת מטה במשרד האוצר.

משולם נהרי: יש לציין כי במסגרת עבודת המטה ניתנה במה לכל ראשי היישובים, הן בשימוע והן בפגישות פרטניות, מול נציגי רשות המסים.

משולם נהרי: שר האוצר אמור להחליט בעניין בתקופה הקרובה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מרציאנו.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת בן-ישראל.

עתניאל שנלר: דקה, אדוני השר.

עתניאל שנלר: אנחנו לא יכולים לקיים ככה את הדיון, אני נורא מצטער.

עתניאל שנלר: אפילו כאן אי-אפשר לשמוע אותך.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת והבה, בבקשה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלקין.

עתניאל שנלר: משום מה אני כל הזמן מסתכל לצד של הקואליציה.

עתניאל שנלר: אי-אפשר לקיים דיון ברעש הזה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מרציאנו, בבקשה.

עתניאל שנלר: אדוני השר לא ימשיך, אנחנו נקשיב אחד לשני.

עתניאל שנלר: אי-אפשר ככה.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, אנחנו לא יכולים לקיים את הדיון ברעש הזה.

עתניאל שנלר: תודה.

משולם נהרי: הייתי מציע הערה אחרונה למציע; מדוע לא חושבים גם על עמנואל?

משולם נהרי: גם הם נמצאים באותו אזור, גם הם בסיכון.

גדעון סער: הודעתי ליושב-ראש ש"ס שאני מסכים לעשות קטגוריה של ערים ביהודה ושומרון ולהעניק אותה הטבת מס.

גדעון סער: את הדבר הזה אפשר לעשות בוועדת הכספים בהכנה לקריאה ראשונה, ואני בעד זה.

משולם נהרי: בכל זאת, אני מציע להמתין עד ששר האוצר יחליט בנושא, כיוון שגם בג"ץ דן בנושא הזה.

משולם נהרי: אני מבקש מחברי הכנסת להסיר את ההצעה מסדר-היום.

משולם נהרי: תודה.

עתניאל שנלר: ובכן, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 29 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 41 נמנעים – 1 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס לתושבי אריאל), התשס”ז–2007, נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 29, נגד – 41, אחד נמנע.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס לתושבי אריאל), התשס”ז–2007, לא עברה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק מס' 2442/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – הצמדה לשכר הממוצע), התשס”ז–2007, של חברת הכנסת אורית נוקד.

עתניאל שנלר: גם על הצעה זו ישיב השר משולם נהרי.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בסעיף 30 לקווי היסוד של ממשלת ישראל כתוב שחור על גבי לבן: הממשלה רואה בקשישים ובגמלאים אוכלוסייה שיש להעדיפה ולהפנות אליה את מיטב ומירב המשאבים, בהתאם למצב התקציבי ולשיעור הצמיחה במשק.

אורית נוקד: עם זאת, זה שנים המצב התקציבי טוב, יש עודפים גדולים, שיעור הצמיחה במשק מרשים ביותר, ורק מצבם של הקשישים הולך מדחי אל דחי.

אורית נוקד: אגב, גם בהסכם הקואליציוני של סיעת העבודה כתוב שהמדינה תבחן את הצמדת קצבת הזיקנה הבסיסית לשכר הממוצע במשק ותפעל להגדיל את הקצבאות בשיעור של 15% מהשכר הממוצע ל-19%.

אורית נוקד: בינתיים אין הגדלה, אין הצמדה, והבטחות צריך לקיים.

אורית נוקד: אני יודעת שיש דיון סוער בעולם אם דמי אבטלה מעודדים אנשים לא לעבוד, אבל במקרה של קשישים – הם הרי תרמו את כל כוח עבודתם, וחלקם אינם בקו הבריאות.

אורית נוקד: יש דיון בעולם אם קצבאות ילדים מעודדות אנשים להרחיב את המשפחות מעבר ליכולת הכלכלית.

אורית נוקד: תסכימו אתי שבמקרה של קשישים הדבר לא רלוונטי.

אורית נוקד: כל מה שאנחנו רוצים זה לתת לאבות ולאמהות של המדינה הזאת לחיות את שארית חייהם בכבוד, מבלי שיהיו צריכים להתחנן לדבר שמגיע להם בזכות.

אורית נוקד: בחוק ההסדרים לשנים 2003–2004 בוטלה הצמדת הגמלאות של הביטוח הלאומי לשכר הממוצע במשק, ובמקומה הוצמדו הגמלאות למדד המחירים לצרכן.

אורית נוקד: קצבת הזיקנה היא גמלה מחליפת הכנסה, במיוחד לקשישים שאינם זכאים לתשלומי פנסיה, והוצאות הבריאות שלהם גבוהות.

אורית נוקד: על כן מן הראוי היה שכוח הקנייה של הגמלה יהיה צמוד לכוח הקנייה של השכר הממוצע במשק.

אורית נוקד: גמלת הזיקנה משולמת על בסיס הפרשות לביטוח הלאומי מתוך שכר המבוטח, שמשוקלל לתוך השכר הממוצע במשק.

אורית נוקד: לכן מן הדין ומן הצדק שהגמלה גם היא תהיה נגזרת של השכר הממוצע במשק.

אורית נוקד: לכן הצעת החוק קובעת שתבוטל הצמדת גמלאות הזיקנה למדד והן יוצמדו לשכר הממוצע במשק.

אורית נוקד: חברי חברי הכנסת, החובה הבסיסית ביותר שלנו כחברה היא קיום ערבות הדדית ומתן אפשרות לכל האזרחים לחיות בכבוד, על אחת כמה וכמה כאשר מדובר באוכלוסייה הוותיקה שלא רק הקימה את המדינה, אלא גם שילמה דמי ביטוח כל חייה.

אורית נוקד: הדעת אינה סובלת את העובדה שהקצבאות כיום כה נמוכות עד שקשישים רבים נאלצים לבחור בין תרופה לפרוסה.

אורית נוקד: אני מאמינה, אף-על-פי שמדובר בהוצאה כספית, שיש דברים שאינם נמדדים בכסף – דברים ערכיים שנותנים לאדם את היכולת לישון בלילה עם מצפון נקי ולקום בבוקר בתחושה שהוא עושה את הטוב והראוי בעיניו.

אורית נוקד: הצעת החוק הזאת היא רק צעד ראשון בשורה של צעדים שיש לעשות על מנת לתת לקשישים ולגמלאים את מה שמגיע להם.

אורית נוקד: ועדת השרים לענייני חקיקה אישרה השבוע את הצעת החוק.

אורית נוקד: אני רוצה להודות כאן לשר הרווחה בוז'י הרצוג ולשרים הנוספים שתמכו – שרי העבודה, שרי ש"ס ושרי הגמלאים.

אורית נוקד: אני רוצה להודות מאוד מאוד לאיתן כבל ולהנהלת הקואליציה שאפשרה לי להעלות היום את החוק הזה להצבעה למרות התנגדות של האוצר, ואני קוראת לכם לפעול בהתאם לצו מצפונכם ולתמוך בהצעת החוק.

אורית נוקד: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר נהרי, תרצה להשיב?

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ועדת השרים לענייני חקיקה דנה בנושא ואישרה את הצעת החוק לקריאה טרומית בלבד, כאשר כל קידום יהיה בתיאום עם האוצר.

משולם נהרי: אין ספק שזו הצעה טובה וראויה, ומאחר שמדובר בעלות כספית גבוהה, אני מציע למציעה לתאם עם האוצר, כי הצעה טובה כזאת כדאי לקדם בתיאום, כדי שאפשר יהיה ליישם אותה.

משולם נהרי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

אורית נוקד: כן, אבל זה יהיה מוגבל בזמן, כי מספיק עם המריחות האלה – – –

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 54 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – הצמדה לשכר הממוצע), התשס”ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, 54 הצביעו בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת בזאת כי הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – הצמדה לשכר הממוצע), של חברת הכנסת אורית נוקד, עברה בקריאה טרומית והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הטיפול.

רוחמה אברהם-בלילא: לוועדת הכספים – – –

קולט אביטל: לוועדת הכספים?

רוחמה אברהם-בלילא: ועדת הכנסת תחליט.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו מעבירים את זה להכרעת ועדת הכנסת.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3588/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – איסור גביית דמי כניסה), של חבר הכנסת רן כהן.

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אי-אפשר לעבוד כך, הרעש פה הוא בלתי נסבל.

קולט אביטל: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת רותם, חבר הכנסת ליצמן, בבקשה לשבת.

רוחמה אברהם-בלילא: אין היום הצבעה.

קולט אביטל: תשובה והצבעה במועד אחר.

גדעון סער: למה הסכמת לזה?

רן כהן: מאחר שהשרה רוחמה אברהם מערערת על החלטת ועדת השרים, ואני סומך עליה שהיא תתקן את דרכי הממשלה, אנחנו נמתין.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, הצעת החוק להסדרת מקומות רחצה, שעניינה איסור גביית דמי כניסה, היא הצעתם של חברי הכנסת דב חנין, רוברט אילטוב ואני וקבוצה גדולה של חברי הכנסת.

רן כהן: נדמה לי שזו הצעת חוק מאוד אלמנטרית, היא באה למנוע גביית דמי כניסה לחוף.

רן כהן: החוף הוא נחלת כל העם ולא רק נחלת כל מיני אנשי כוח ואגרוף וגם לא נחלת המוסדות.

רן כהן: בעניין הזה אנחנו רוצים לקבוע את השייכות של החוף לציבור בכך שאין גבייה של דמי כניסה.

רן כהן: לעומת זאת, על שירותים שנותנים מפעילים שונים אפשר לגבות כסף, וגם זה ברשימה סגורה של שירותים ובפיקוח על המחירים.

רן כהן: לכן פליאה בעיני שוועדת השרים החליטה להתנגד להצעת החוק.

רן כהן: מה חושבת ועדת השרים, שהחוף שייך לאנשי אגרוף, לכל מיני מוסדות, לכל מיני שליטים?

רן כהן: הרי הדבר הזה הוא אבסורד, ולכן אני מברך את השרה רוחמה אברהם על שהחליטה לערער על החלטת ועדת השרים להתנגד.

רן כהן: אני מאוד מקווה, השרה אברהם, שתוכלו להביא תשובה בתוך שבועיים, כדי שנוכל להצביע ולהתחיל לקדם את זה.

רן כהן: נדמה לי שהגיע הזמן למנוע את ההלאמה הזאת של רכוש הציבור ולהתקדם בנושא הזה.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אנחנו נציע שלאחר שהצעת החוק תעבור בקריאה טרומית, היא תועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה כדי שתכין אותה לקריאה ראשונה.

רן כהן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כאמור, התשובה וההצבעה על הצעת החוק הזאת יהיו במועד אחר.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2703/17; "דברי הכנסת, חוב' י"ד, עמ' 14052.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – מיתקנים ביטחוניים), של חברי הכנסת משה גפני, דוד אזולאי ודב חנין.

חיים כץ: רק תשובה והצבעה.

קולט אביטל: אם כך, תשובה של השר שטרית.

קולט אביטל: השר שטרית אינו נמצא.

קולט אביטל: מישהו משיב במקומו?

קולט אביטל: אין תשובת שר, ולכן אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק פ/2703.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אני חוזרת, אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – מיתקנים ביטחוניים), של חברי הכנסת גפני, אזולאי וחנין, ללא תשובת שר.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 34 נגד – 34 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – מיתקנים ביטחוניים), התשס”ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה לא נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 34, 34 התנגדו.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק לא עברה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2814/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – בירת ישראל והעם היהודי).

קולט אביטל: חבר הכנסת זבולון אורלב.

קולט אביטל: אני מבקשת לשבת.

קולט אביטל: אפשר לשבת?

קולט אביטל: ביבי, תפסיק עם זה.

זבולון אורלב: הביבי המקורי.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת – – –

קולט אביטל: אני מתנצלת, אדוני, הכוונה לא היתה אליך.

בנימין נתניהו: מושיק.

זבולון אורלב: חבר הכנסת ביבי נתניהו, במפד"ל היה חבר הכנסת יגאל ביבי, ותמיד הוא היה אומר שהוא הביבי המקורי.

בנימין נתניהו: הייתי מקבל את הפתקים שלו.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג ולבקש את אישור הכנסת לתיקון חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל.

זבולון אורלב: כאמור, החוק היום מגדיר את ירושלים כבירת – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת שי חרמש, אפשר להתנשק מחוץ למליאה?

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: קצת כבוד.

קולט אביטל: חברי הכנסת אילטוב וזאב אלקין.

קולט אביטל: חבר הכנסת מילר, נא לשבת.

קולט אביטל: בבקשה.

זבולון אורלב: כאמור, חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל מגדיר את ירושלים כבירת מדינת ישראל, וזאת הגדרה ראויה ונכונה.

זבולון אורלב: אנחנו מציעים שההגדרה של ירושלים תהיה רחבה יותר, והגדרה בחוק בסוף סעיף 1 – בסעיף 1, בסופו, אחרי "בירת ישראל" יבואו המלים "והעם היהודי".

זבולון אורלב: לאמור, ירושלים תהיה – – –

קולט אביטל: עליזה, שומעים אותך עד פה, אני מבקשת ממך.

זבולון אורלב: אני מוכרח להגיד לכם, אני מורה במקצועי – –

קולט אביטל: זה פשוט בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: – – אני לא הייתי מאפשר לכיתה ככה להשתולל.

זבולון אורלב: הייתי מוציא כמה תלמידים החוצה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ארדן, בבקשה לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, לא מדברים בפלאפון במליאה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: תמשיך בבקשה, אדוני.

קריאה: – – –

קולט אביטל: כן.

קולט אביטל: ראיתי אותך, צר לי.

זבולון אורלב: כאמור, אנחנו מבקשים שההגדרה של ירושלים לא תהיה רק שהיא בירת מדינת ישראל, אלא שהיא בירת מדינת ישראל והעם היהודי.

זבולון אורלב: אין צורך להכביר מלים על כך שהעם היהודי – מאז חרב בית-המקדש והוא הלך לגלות היו לו ערגה וציפייה לחזור לירושלים.

קולט אביטל: השרה אברהם, זה מאוד מפריע.

קולט אביטל: מאוד.

זבולון אורלב: כמעט בכל תפילה הזכירו את ירושלים – שלוש פעמים ביום.

זבולון אורלב: אנחנו מתפללים בתפילת שמונה-עשרה "ותחזינה עינינו בשובך לציון ברחמים", וציון הוא אחד מ-70 השמות שהמדרש מונה כשמות של ירושלים; בברכת המזון – "ובנה ירושלים עיר הקודש במהרה בימינו"; גם ברגעים הגדולים שאדם עומד מתחת לחופתו וכלה עומדת מתחת לחופתה, מזכירים את ירושלים: "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני, תדבק לשוני לחכי אם לא אזכרכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי".

זבולון אורלב: הערגה לירושלים, הראייה של ירושלים כמרכז רוחני, כמרכז הווייתו של העם היהודי, חרגה מעבר לגבולות, ויהודי באשר הוא יהודי, כאזרח של מדינה אחרת, תמיד ראה בירושלים את בירתו הערכית ואת בירתו הרוחנית.

זבולון אורלב: ואם יש משהו משותף לעם היהודי כולו, ירושלים בוודאי היא הדבר החשוב ביותר שמאחד את העם היהודי כולו.

זבולון אורלב: ואכן, מדינת ישראל, שהגדירה את עצמה כמדינה יהודית ודמוקרטית, קבעה את ירושלים כבירתה, ולא רק זאת, אלא מפני – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת סילבן שלום, אני מאוד מבקשת, זה מאוד מפריע.

קולט אביטל: אדוני מזכיר הכנסת, זה מפריע.

קולט אביטל: זה גם חל עליך.

קולט אביטל: תודה.

זבולון אורלב: ולא רק זאת, מפני שמדינת ישראל ראתה את עצמה אחראית לגורל העם היהודי כולו, היא גם חוקקה את חוק השבות, לאמור יהודי באשר הוא יכול לעלות לישראל ולקבל את האזרחות באופן מיידי, ולקבל סיוע כדי להיקלט בה.

זבולון אורלב: המועצה הציונית בישראל קיימה דיונים בנושא הזה, הקימה ועדה בראשותו של פרופסור שמעון שטרית – ועדת ירושלים – וגם היא המליצה לקבוע את ירושלים כמרכז העם היהודי, נוסף על היותה בירת מדינת ישראל.

זבולון אורלב: ישיבה נוספת של המועצה הציונית – רק בשבוע שעבר – גם היא המליצה על הדבר הזה.

זבולון אורלב: המועצה הציונית, כידוע, היא אחד מהגופים של ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית – לאמור, גם המוסדות הלאומיים שלנו רואים חשיבות רבה במסר שיצא מכנסת ישראל ויחבר בחוק ישראלי בין העם היהודי לבין ירושלים.

זבולון אורלב: היו כמה שיחות ביני לבין אנשי קואליציה, ובראשם חבר הכנסת יואל חסון, שגם משמש איש הקשר בין קדימה ובין המוסדות הלאומיים, ואנוכי, גם כנשיא "מזרחי העולמי", ואני רוצה להודות לו על כך שהוא סייע לכך שתושג הסכמה רחבה בבית לקידום החוק הזה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר שייתכן שבמדינה אחרת חוק כזה היה גורם להרמת גבות, שהרי איך יכולה להיות עיר בירה של אזרח מדינה אחרת?

זבולון אורלב: מובן שאנחנו מדברים במושגים היותר ערכיים.

זבולון אורלב: כידוע, מדרש בתענית, מסכת תענית, מביא את דבריו של רבי יוחנן: "אמר רבי יוחנן, אמר הקדוש-ברוך-הוא, לא אעבור בירושלים של מעלה אם לא אעבור בירושלים של מטה".

זבולון אורלב: יש ירושלים האזרחית, הרגילה, ששייכת לאזרחי המדינה, שמשלמים את הארנונה, משלמים את המסים, בונים את ירושלים.

זבולון אורלב: ויש ירושלים של מעלה, שהיא הירושלים הערכית, הרוחנית, המהותית, שהיא שייכת לכלל העם היהודי, ואנחנו רוצים שכל יהודי יראה בה, בירושלים, את בירתו, את מרכזו, כי מציון תצא תורה ודבר ה' מירושלים.

זבולון אורלב: מירושלים תצא הבשורה לעם היהודי כולו להתכנס כאן, לעלות לכאן, לבנות את ביתו במדינת ישראל.

קולט אביטל: חברת הכנסת חילו.

זבולון אורלב: אשר על כן, אני מקווה מאוד שביום זה – אנחנו עומדים בשבוע שבו חל יום ירושלים; ביום שני, כ"ח באייר, חל יום ירושלים, לפני יומיים, ואתמול היו עוד חגיגות נוספות בירושלים – סברתי שמן הראוי שבשבוע זה, שבו אנחנו מציינים את השנה ה-41 לשחרורה ולאיחודה של ירושלים, ראוי להוסיף עוד נדבך אחד לחוק ירושלים, באופן הזה שנעביר מסר ליהודי העולם.

זבולון אורלב: ברור לחלוטין שנצטרך במהלך החקיקה לשוחח עם יהודי העולם, עם המוסדות הלאומיים, כיצד לבנות את הגשר הזה, אבל מאחר שהמסר כאן הוא הדבר החשוב, אני מקווה מאוד שכל הבית יעזור לנו ויתאחד כולו להעביר את הצעת החוק הזאת.

זבולון אורלב: אסיים, גברתי, בקריאת פרק תהילים קכ"ב, המדבר על ירושלים: "שיר המעלות לדוד שמחתי באומרים לי בית ה' נלך; עמדות היו רגלינו בשעריך ירושלם; ירושלם הבנויה כעיר שחברה לה יחדו; ששם עלו שבטים שבטי יה עדות לישראל להדות לשם ה'; כי שמה ישבו כסאות למשפט כסאות לבית דוד; שאלו שלום ירושלם ישליו אהביך; יהי שלום בחילך שלוה בארמנותיך; למען אחי ורעי אדברה נא שלום בך; למען בית ה' אלהינו אבקשה טוב לך".

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: יש מי שמתנגד להצעת החוק – חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מאוד לא אוהב, בלשון המעטה, כאשר אנחנו עושים שקר בנפשנו ומסיבות פוליטיות מוסיפים מלה, כביכול תמימה, כביכול זהה לרעיון שנמצא בחוק השבות, וכל מטרתה היא פוליטית – לא לאפשר להגיע לפתרון פוליטי בירושלים, וכל השם עוד מכשול הרי זה משובח.

אבשלום וילן: רבותי חברי הכנסת, במה דברים אמורים?

אבשלום וילן: ירושלים היא בירתה של מדינת ישראל.

אבשלום וילן: כזאת היא תהיה, מבחינתי, לתמיד.

אבשלום וילן: חגגנו השבוע את יום ירושלים.

אבשלום וילן: ירושלים היא סמל לכל יהודי באשר הוא יהודי.

אבשלום וילן: חבר הכנסת זבולון אורלב וחברי הכנסת שהולכים להצביע בעד החוק הזה, על-פי ההגדרה שלכם, משה טלנסקי, ידידנו מוריס, מחר – בירתו היא ירושלים, לא וושינגטון.

אבשלום וילן: הרבי מלובביץ' וחבר אוהדיו הגרים בארצות-הברית, בברוקלין, בירתם הופכת להיות ירושלים, לא וושינגטון, לפי ההגדרה שלך.

אבשלום וילן: הרי זה אבסורד מוחלט.

אבשלום וילן: זה שירושלים מאחדת את כל היהודים באשר הם, בוודאי, אבל לכתוב בחוק-יסוד של מדינת ישראל שזאת הבירה לא של מי שגר בישראל אלא של כל יהודי העולם?

אבשלום וילן: מה אתה בעצם אומר?

אבשלום וילן: שיש להם כפל זהות.

אבשלום וילן: כלומר, אתה בעצם מביא כשל לוגי בהגדרה, בכוונה.

אבשלום וילן: מישהו צריך בכלל חוק של הכנסת כדי להדגיש את הקשר של כל יהודי באשר הוא לירושלים?

אבשלום וילן: זה הרי קשקוש גמור.

אבשלום וילן: כל הרעיון פה – ועל זה אני מתקומם – הוא לשים עוד מכשול.

אבשלום וילן: הרי יש כבר מפלגה בקואליציה שאומרת שאם מועמד או מועמדת מסוימת ינהלו משא-ומתן על ירושלים, אנחנו לא נלך אתם.

אבשלום וילן: בסדר, זאת אמירה פוליטית.

אבשלום וילן: לא יעזור שום דבר, רבותי חברי הכנסת.

אבשלום וילן: בבוא היום, כאשר נגיע לפתרון של שתי מדינות, ירושלים תמשיך להיות, כבימים ימימה, בירתה של מדינת ישראל, אבל היא תהיה גם בירתה של המדינה הפלסטינית העצמאית שתחיה בשלום לצדה של ישראל.

צבי הנדל: לא תזכה לזה.

אבשלום וילן: כל אותם חברי הכנסת שירימו את ידם היום או ילחצו בכפתורם על הפיקציה הזאת, שירושלים לא רק שהיא בירתנו אלא היא בירת העם היהודי, כדי להוכיח לכולם שלא יהיה הסדר פוליטי בירושלים – בנימין נתניהו יקבל אולי עוד שני מנדטים בבחירות הבאות כתוצאה מכך, הרי הוא יהיה ראש הממשלה, ויגיע – אם הוא יגיע למשא-ומתן רציני עם הפלסטינים להסדר קבע, הוא יהיה הראשון.

אבשלום וילן: גם , וכל מי שבליכוד ויעמוד בראשות ממשלת ישראל ביום מן הימים, יחתום על מה שאני אומר לכם פה, שבסופו של דבר, בפשרה ההיסטורית עם שכנינו הפלסטינים, ירושלים תהיה גם בירתנו וגם בירתם.

אבשלום וילן: מכיוון שכל הבית יודע את האמת הזאת, תצעקו, תגידו שלא.

אבשלום וילן: בסופו של דבר הרי זה מה שיהיה.

אבשלום וילן: אז בואו נהיה מספיק חזקים, מספיק הגונים, להפסיק לרמות את עצמנו, ולא נצביע על חוקים שבסופו של דבר הם פיקציה, שלא לומר פארסה.

אבשלום וילן: על כל פנים, אני לא זקוק לשום חוק כדי שאדע שירושלים היא גם בירתי והיא גם ציפור הנפש של כל יהודי באשר הוא יהודי.

אבשלום וילן: אבל אני מוכן לכל לפשרות פוליטיות עם הדברים היקרים ביותר כדי לחיות פה בשלום, ולא בשם קדושות מסוימות להמשיך להקריב אנשים דור אחרי דור כאשר יש חלופה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורלב רוצה להשיב.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: חמש דקות.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מלכתחילה לא התכוונתי להשיב כי לא האמנתי שיקום חבר כנסת ציוני, מתנועה ציונית שאני מעריך מאוד, "השומר הצעיר", מפ"ם, ויאמר דברים שבעיני הם כפירה בעיקר.

זבולון אורלב: אני סברתי שאין צורך להיכנס לפולמוס פוליטי.

זבולון אורלב: יש בינינו חילוקי דעות פוליטיים, ולא נכנסנו כאן לגבולות של ירושלים, ואינני רוצה להיכנס לעניין הזה.

זבולון אורלב: אבל העניין הזה, שירושלים היא מרכזו של העם היהודי והיא-היא ההצדקה להיותנו כאן במדינה יהודית, והיא-היא שצריכה לבטא את הדרישה שלנו מכל יהודי למצוא את מקומו כאן בארץ-ישראל, בירושלים, צריך להיות מכנה משותף של כלל המפלגות הציוניות.

חיים אורון: איפה היית 30 שנה?

זבולון אורלב: אני ממש תמה איך ב"שומר הצעיר" מחנכים את החניכים שלא לראות בירושלים מרכזו של העם היהודי.

זבולון אורלב: דיברתי אתך על זכויות אזרחיות?

זבולון אורלב: אילו המצאות אתה ממציא?

חיים אורון: אתה ממציא.

זבולון אורלב: מה אתה נכנס כאן לדברים שלא קשורים לעניין?

זבולון אורלב: מה אתה מנסה להסיח את הדעת?

חיים אורון: זה מה שאתם רוצים.

זבולון אורלב: כאן מדובר על דבר ציוני ערכי, ולכן המוסדות הלאומיים תומכים בזה.

זבולון אורלב: מרצ כבר מוציאה את עצמה מהמועצה הציונית בישראל?

זבולון אורלב: אתם כבר מוציאים את עצמכם מהמוסדות הלאומיים?

זבולון אורלב: אתם מתביישים לומר שמדינת ישראל היא מדינה יהודית וירושלים היא מרכזו של העם היהודי?

רן כהן: מה פתאום.

זבולון אורלב: תתביישו לכם, תבושו.

זבולון אורלב: אני לא בטוח שאתם יכולים לעמוד ולומר "אם אשכחך ירושלים".

זבולון אורלב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה: הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – בירת ישראל והעם היהודי).

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 58 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 12 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – בירת ישראל והעם היהודי) לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 58, נגד – 12, נמנע אחד, אני קובעת שהצעת החוק עברה והיא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

קולט אביטל: חברת הכנסת גלאון, אפשר להמשיך בסדר-היום?

זהבה גלאון: לא.

קולט אביטל: לא, את לא מרשה?

קולט אביטל: חבר הכנסת וילן, נא לשבת.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2083/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום ארנונה לאזרח מגיל 80).

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים כץ, בבקשה.

קולט אביטל: להצעה הזאת מוצמדות עוד שתי הצעות דומות.

קולט אביטל: נא לשבת.

חיים כץ: גברתי היושבת-הראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה להקל במעט ולעזור ל-23,000 משפחות שבהן ראש המשפחה מעל גיל 80.

חיים כץ: רבות מהן מתחת לקו העוני, ברבות מהן יש ניצולי השואה, ואני חושב שאנחנו חייבים לעזור להן, ומעט העזרה הוא לפטור אותן מארנונה.

חיים כץ: אני שמח שגם הקואליציה החליטה לתמוך בהצעת החוק הזאת.

חיים כץ: מרכז הקואליציה, אני אקדם את החוק בהתאמה, ואני מקווה שכל הבית יתמוך בפטור מארנונה לאזרחים מעל גיל 80.

חיים כץ: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: להצעת החוק הזאת כאמור מוצמדות עוד שתי הצעות החוק.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2922/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אני קוראת לחברת הכנסת אורית נוקד לנמק את הצעת החוק שלה, הצעת חוק פ/2922.

קולט אביטל: בבקשה.

אורית נוקד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושבת שהיום, כאשר מדינת ישראל חוגגת את יום הולדתה ה-60, זאת הזדמנות להוסיף להצעת החוק הקודמת שעברה ועסקה בהצמדת הקצבאות לשכר הממוצע במשק, ולהעניק לקשישים ולוותיקים של המדינה גם את הצעת החוק הזאת, שפוטרת את מי שעבר את גיל 80 מתשלום ארנונה.

אורית נוקד: אני רוצה להצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת כץ, להודות מאוד להנהלת הקואליציה ולקרוא לכם להצביע בעד.

אורית נוקד: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [הצעת חוק מס' פ/2471/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק דומה, של חברת הכנסת סופה לנדבר, פ/2471.

קולט אביטל: בבקשה.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, השרים, חברי הכנסת, רבותי, אני מצטרפת לחברי הכנסת שדיברו לפני.

סופה לנדבר: החקיקה הזאת היא חקיקה מאוד מאוד חשובה, היא חקיקה עבור אנשים שהיו מייסדי מדינת ישראל, בוני ישראל.

סופה לנדבר: אלה אנשים מבוגרים שמגיע להם לקבל הטבות.

סופה לנדבר: בזמן שהכנסת הנוכחית, הכנסת השבע-עשרה, מצביעה על כך שאנחנו כנסת חברתית, והעברנו לא חוק חברתי אחד – אני חושבת שזה אחד החוקים החברתיים שמצדיעים לאנשים האלה.

סופה לנדבר: בקדנציה הזאת גם אנחנו, מפלגת ישראל ביתנו, הוספנו סל הטבות לאנשים מבוגרים – אני לא אוהבת את המלה קשישים – ששוות כסף, כמו הטבות במערכת הבריאות, הטבות באגרת הטלוויזיה, תעריפי חשמל מוזלים, והחקיקה הזאת היא עוד טיפה בסל ההטבות לאנשים האלה.

סופה לנדבר: מגיע להם.

סופה לנדבר: תודה לכנסת ולתודה למי שתומך בחקיקה הזאת.

סופה לנדבר: היא חקיקה ראויה, טובה, ותודה על כך שתצביעו עבורה.

קולט אביטל: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: אני קוראת לשר איתן להשיב על שלוש ההצעות, ואז נעבור להצבעה.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו, סיעת הגמלאים, תומכים בהצעת החוק הזאת.

רפי איתן: אני מוכרח לציין שאני בעל עניין, מפני שאני אחרי גיל 80.

רפי איתן: אנחנו חושבים שצריך להעביר את כל שלוש ההצעות לוועדת הרווחה.

רפי איתן: צריך לקבוע כמה מגבלות, כמו דירה של עד 100 מטר – –

חיים כץ: זה בוועדה.

רפי איתן: – – ואולי גם לגבי הכנסה, אבל זה יידון בוועדת הרווחה.

רפי איתן: אני ממליץ להצביע בעד הצעות החוק.

רפי איתן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני השר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על כל אחת מהצעות החוק בנפרד.

קולט אביטל: נעבור להצבעה על הצעת החוק מס' פ/2083, של חבר הכנסת חיים כץ.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 64 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום ארנונה לאזרח מגיל 80), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 64, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק מס' פ/2083 עברה.

קולט אביטל: הוועדה שתדון בה היא ועדת הכספים.

גדעון סער: ועדת העבודה והרווחה.

קולט אביטל: אם כך, זה ילך לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על הצעת החוק הבאה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: הצעת חוק מס' פ/2922, של חברת הכנסת אורית נוקד – נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 60 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום ארנונה לאזרח מגיל 80), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 60, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק של חברת הכנסת נוקד עברה, והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק גלנטי: אני מבקש להוסיף את השר איתן.

קולט אביטל: נוסיף גם את קולו של השר איתן, לפרוטוקול.

קולט אביטל: הצעת החוק הבאה, הצעת חוק מס' פ/2471, של חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת – נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 63 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום ארנונה לאזרח מגיל 80), התשס”ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 63, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת עברה, והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גדעון סער: גם הראשונה, זה אותו נושא.

קולט אביטל: צר לי, כתוב משהו אחר.

קולט אביטל: זה הולך לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: יש תקנון.

גדעון סער: ועדת הכנסת בסדר, אבל את שלושתן צריך להעביר לאותו מקום.

גדעון סער: [הצעת חוק מס' פ/2929/17; נספחות.

גדעון סער: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידה).

קולט אביטל: ינמק חבר הכנסת גדעון סער.

קולט אביטל: בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, כנסת נכבדה, בתחילת הדברים אני רוצה להודות לשרה המקשרת בין הממשלה לכנסת, לשרה רוחמה אברהם, שהגענו אתה לסיכום שלפיו הקואליציה תתמוך בהצעות.

גדעון סער: אנחנו נתאם את המשך הליכי החקיקה, במגבלת זמן סבירה, עם נציגי הממשלה.

גדעון סער: אני רוצה לנמק את הנושא הזה, שהוא בין הנושאים החשובים ביותר בכל מדינה המתיימרת להיות מדינת רווחה מתוקנת.

גדעון סער: הכנסת הזאת עשתה דבר גדול כאשר לאחר 53 שנים, בשנה שעברה, במאי 2007, האריכה את חופשת הלידה בתשלום מ-12 שבועות ל-14 שבועות.

גדעון סער: למעשה, מאז חקיקת חוק עבודת נשים המקורי בשנת 1954 חופשת הלידה בשכר היתה סטטית, 12 שבועות.

גדעון סער: כאשר החוק חוקק בשנות ה-50 הוא היה מהחוקים המתקדמים ביחס למדינות אחרות בעולם, אבל עם השנים ועם ההתקדמות של מדינות אחרות בנושא הזה מדינת ישראל נותרה מאחור.

גדעון סער: למי שחושב, כמו למשל במשרד האוצר, כי זה אצלם דבר קבוע – אני רוצה לתת דוגמאות לחופשות לידה בשכר ממדינות מערביות אחרות.

קולט אביטל: שבדיה – שנה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, אירלנד – 18 שבועות; בריטניה – 26 שבועות, ואני מדבר על חופשה בתשלום.

קולט אביטל: שבדיה – שנה.

גדעון סער: יכול להיות שאני אגיע לזה.

גדעון סער: דנמרק, חופשה לאמהות – 18 שבועות; הולנד – 16 שבועות; הונגריה – 24 שבועות, אם כי שם זה 70% מהשכר.

גדעון סער: נתתי כמה דוגמאות כדי להראות כיצד אנחנו עדיין נמצאים לא בקצה העליון של הסקלה או באיזו הגזמה, אלא מתקדמים.

גדעון סער: כך אמרנו גם כאשר העברנו בשנה שעברה את התיקון לחוק עבודת נשים: אנחנו בהתקדמות הדרגתית.

גדעון סער: גברתי, כל המחקרים הוכיחו את נחיצות של התיקון הזה, מכמה טעמים.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס, נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס, זה מפריע.

קולט אביטל: אדוני השר, נא לשבת.

קולט אביטל: אדוני השר, זה מפריע.

קולט אביטל: אדוני שר הרווחה, בפעם השלישית.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, מחקרים הוכיחו את חשיבות הטיפוח של הקשר בין האם לתינוק באותם שבועות וחודשים ראשונים, ובכלל זה חשיבות ההנקה, מעבר לכל ספק.

גדעון סער: בעקבות זאת, ארגון העבודה הבין-לאומי קבע כמינימום את הסטנדרט שאנחנו התיישרנו על-פיו במאי בשנה שעברה, סטנדרט של 14 שבועות מינימום.

גדעון סער: אין ספק גם שהארכה של חופשת הלידה תשפר את היכולת של יותר ויותר אמהות לחזור לשוק העבודה אחרי הלידה.

גדעון סער: למעשה, כאשר יש חופשת לידה קצרה, אתה מציב דילמה אכזרית בפני היולדת שרוצה להישאר עוד זמן מה עם התינוק: האם לפגוע במרכיב של האמהות, של המשפחה, או לוותר על מקום העבודה?

גדעון סער: כשאנחנו הולכים על תקופה של חופשת לידה שהיא סבירה ולא מוגזמת, אנחנו מגבירים את היכולת של אותן נשים להשתלב מחדש בשוק העבודה ומונעים את הפרישה שלהן.

גדעון סער: אני, כמובן, מזכיר שהדבר הזה חשוב לא רק בהיבט החברתי שלו, אלא גם בהיבט של עידוד ההשתתפות בשוק העבודה.

גדעון סער: בסופו של דבר, זה הנושא המקרו-כלכלי החשוב ביותר בכל כלכלה שרוצה להיות מתקדמת.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, יש לנו חלון הזדמנויות להתקדם עם הנושא הזה.

גדעון סער: אנחנו לא יכולים לדעת מתי הוא יחזור, ואני מקווה מאוד שהכנסת היום בהצבעה, וגם בהמשך, תדע להמשיך ולהתקדם ולתת תחושה – במדינת ישראל יש יותר מ-150,000 לידות בשנה – –

נסים זאב: כל חודש מאריכים את החופשה.

גדעון סער: – – לזוגות הצעירים במדינת ישראל שלמדינה אכפת מהם, שלכנסת אכפת מהם, שהיא קשובה לצורך לשלב בין הורות לבין עבודה ולהפוך את ישראל למדינה מתוקנת מבחינת דיני הרווחה שלה.

גדעון סער: תודה.

קולט אביטל: אדוני, אני מודה לך.

קולט אביטל: יש עוד שלוש הצעות חוק שצורפו לחוק הזה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, עשיתי עוול לחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שהיא, כמו בחוק הקודם שהעברנו בשנה שעברה, שותפתי המלאה ליוזמה.

גדעון סער: אני משוכנע שאם לא היינו פועלים בדרך של שיתוף פעולה פוליטי חוצה מפלגות, לא היינו יכולים להגיע להישגים שכבר הגענו אליהם ועוד נגיע אליהם.

קולט אביטל: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': – – – פרלמנטרי.

שלי יחימוביץ': לא פוליטי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3025/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק דומה, שהוצמדה, היא הצעת חוק מס' פ/3025.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – הצעה דומה של הרב חבר הכנסת גפני.

קולט אביטל: בבקשה, שלוש דקות.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, היתה לי הזכות להיות אולי היוזם הראשון של הצעת החוק להארכת חופשת הלידה ל-16 שבועות, ובעקבות תהליך ממושך של הידיינות וויכוח בעזרת פעילות נמרצת של יושב-ראש הוועדה למעמד האשה, חבר הכנסת סער, וחברי כנסת נוספים, הצלחנו להעביר אותה בפשרה מסוימת ולסכם על הארכת חופשת הלידה ל-14 שבועות.

דב חנין: ביום שבו אושרה ההארכה ל-14 שבועות אמרתי כאן על דוכן הכנסת שאנחנו נמשיך במסע להארכת חופשת הלידה ל-16 שבועות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, ההצעה הזאת שמונחת היום לפנינו היא הצעה חשובה וראויה מכמה טעמים.

דב חנין: הטעם הראשון הוא טובת הילד.

דב חנין: כל המחקרים מראים שחשיבות הקשר בין האם לילד בתקופה הראשונה של החיים היא עצומה.

דב חנין: לקשר הזה יש משמעות גדולה להתפתחותו של הילד, לעתידו ולהתפתחותו הנפשית.

דב חנין: להצעת החוק יש חשיבות רבה גם מבחינת טובת האשה – מבחינת טובת האשה, הגנת האשה, הגנת זכויותיה, הגנת מעמדה.

דב חנין: להצעת החוק יש חשיבות רבה מבחינת טובת המשפחה – מבחינת היכולת להבטיח למשפחה הגנה, מבחינת היכולת להבטיח למשפחה את היכולת לגדל ילדים באווירה נכונה ותוך הגנה על הזכויות החברתיות.

דב חנין: לחוק הזה יש חשיבות מבחינת טובת החברה.

דב חנין: לכן, מדינות בעולם התקדמו לסטנדרטים מתקדמים הרבה יותר של אורך חופשת הלידה ממה שנהוג אצלנו.

דב חנין: חבר הכנסת סער אמר לפני שהמספר שאליו הגענו בסוף הסיבוב הקודם, 14 שבועות חופשת לידה בתשלום, זה רף המינימום המומלץ היום על-ידי הארגונים הבין-לאומיים.

דב חנין: אסור לנו להישאר ברמה של רף מינימום.

דב חנין: אנחנו צריכים לשאוף להיות מדינה מתקדמת יותר.

דב חנין: אנחנו נמצאים בפיגור גדול בהשוואה למה שמקובל בעולם בנושא אורכה של חופשת הלידה בתשלום.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני קורא לכולכם לתמוך בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: אני משוכנע שאנחנו נעשה כל מאמץ לקדם את הצעת החוק הזאת לקריאה ראשונה עוד בכנס הנוכחי, כדי שאפשר יהיה באמת להתקדם להארכת חופשת הלידה וישראל תהיה, מבחינה זו לפחות, מדינה מתקדמת וראויה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: [הצעת חוק מס' פ/3357/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק חוק מס' פ/3357, של חבר הכנסת גפני – חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חברת הכנסת חילו, אם היא נמצאת.

קולט אביטל: היא נמצאת.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לשרה רוחמה אברהם, השרה המקשרת, על שהיא אפשרה להביא את הצעת החוק – – –

צבי הנדל: יותר בקול, כדי שנשמע.

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

משה גפני: היא עשתה עם הראש, סימן שהיא שמעה.

משה גפני: אני מודה, כמובן, לחבר הכנסת גדעון סער, שהוביל את זה עם חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

משה גפני: כאשר העברתם את החוק להארכת חופשת הלידה ל-14 שבועות, נאמר במפורש שבהמשך נוכל לקדם את העניין הזה.

משה גפני: לעומת העולם המערבי, מדינת ישראל נמצאת – זה נאמר קודם, ולא אאריך ולא אחזור על הדברים – אנחנו נמצאים הרבה מאחור.

משה גפני: אנחנו מדברים הרבה על עבודת נשים, אנחנו מדברים על הרבה על זה שאסור להפלות נשים.

משה גפני: חופשת הלידה במדינת ישראל נמשכת פרק זמן כזה שמונע מנשים במקרים רבים לצאת לעבוד.

משה גפני: אשה יולדת – כך הקב"ה ברא את העולם – והיא עושה את החשבון, כאשר חופשת הלידה היא חופשה קצרה, והיא מחליטה במקרים מסוימים שהיא לא יוצאת לעבודה.

משה גפני: אנחנו רואים שאנחנו נמצאים בתחתית המדרג בכל העולם המערבי.

משה גפני: דרך אגב, זה לא הדבר היחיד, אבל זה דבר שחייבים לתקן.

משה גפני: לא בכל דבר צריך להסתכל דרך הכסף המיידי, אלא צריך להסתכל על המכלול.

משה גפני: גם כאשר מדברים על קצבאות הילדים, מדברים על עידוד לצאת לעבודה.

משה גפני: מה העידוד לצאת לעבודה בעבודת נשים כאשר אנחנו נמצאים במצב כל כך רע מבחינת היחס למה שקורה בכל העולם המערבי?

משה גפני: אני מקבל כמובן את דברי קודמי, אני מצטרף אליהם.

משה גפני: אני מבקש מהכנסת לתמוך בחוקים האלה, ואם אכן הכנסת תאשר נמשיך במגמה הזאת גם בעתיד.

משה גפני: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני, יישר כוח.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3615/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אחרונת המציעות, חברת הכנסת נאדיה חילו, הצעת חוק פ/3615.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, שרים, חברי כנסת נכבדים, הצעת החוק שמובאת היום היא המשכו של תהליך שהחל מזמן בוועדה למעמד האשה.

נאדיה חילו: אני רוצה בהזדמנות הזאת להגיד שבחים ליושב-ראש הוועדה הקודם, חבר הכנסת גדעון סער, שהשכיל להוביל את המהלך הראשון ולאשר את ההארכה מ-12 ל-14 שבועות.

נאדיה חילו: כמעט כל היוזמים שדיברו לפני – קידמנו הצעת חוק ל-16 שבועות, תוך כדי תהליך של פשרה.

נאדיה חילו: אני רוצה להודות בהזדמנות הזאת גם לשרה רוחמה אברהם-בלילא, שיושבת כאן.

נאדיה חילו: ראינו את התהליך החשוב בחקיקה הזאת, והסכמנו לפשרה מסוימת, ל-14 שבועות, מתוך ראייה שהחוק הזה הוא חוק תהליכי שצריך להמשיך ולקדם אותו.

נאדיה חילו: למה לקדם אותו?

נאדיה חילו: מהרבה מאוד סיבות.

נאדיה חילו: קודמי דיברו על החשיבות של הילדים, על החשיבות של הנשים, ואני רוצה להרחיב את המעגלים האלה ולהגיד שמעבר לקבוצות יעד ספציפיות מאוד של נשים, הוכח על-פי כל המחקרים והמציאות שנשים חוזרות לעבודה ויוצאות לעבודה בצורה יותר משמעותית.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, את גם חתמת אתי על הצעת החוק הזאת וקידמת אותה.

נאדיה חילו: אם יש חופשת לידה ארוכה יותר, יותר נשים תהיינה במעגל העבודה.

נאדיה חילו: בתור יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד אני מייחסת חשיבות גדולה מאוד לקשר בין אמא לילד, במיוחד בשנים הראשונות, כשהילד בהחלט זקוק לאמא שלו לתקופה יותר ארוכה, לשהייה יותר צמודה.

נאדיה חילו: אבל החוק הזה לא נוגע רק לילדים ונשים, הוא גם חוק לקידום ולהתפתחות של המשפחה כולה.

נאדיה חילו: הנשים הן חלק ממשפחה, הילדים הם חלק ממשפחה, ומשפחה היא חלק מחברה.

נאדיה חילו: אם אנחנו מדברים על עשייה להתאמת עולם העבודה לנשים, זה החוק שיוביל את המהפכה הבאה להתאמת עולם העבודה לנשים, שנשים ישתלבו יותר ויהיה יותר שגשוג כלכלי באופן כללי לחברה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כיוון שאין תשובה של השר, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים קודם להצביע הצעת חוק פ/2929, של חברי הכנסת גדעון סער ושלי יחימוביץ.

רוחמה אברהם-בלילא: מובן שכולם מסכימים לתנאי שהציע הראשון.

קולט אביטל: כולם מסכימים לתנאי להמתין לחקיקה משותפת.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 45 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידה), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 45, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק של חברי הכנסת גדעון סער ושלי יחימוביץ עברה והיא תעבור להמשך טיפול לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כפי שכתוב פה.

גדעון סער: אני מבקש שהנושא יעבור לוועדה לקידום מעמד האשה.

קולט אביטל: כולכם מסכימים?

דב חנין: לא.

קולט אביטל: ועדת הכנסת תכריע.

קולט אביטל: אני מבקשת מיתר המציעים, לפני שאנחנו מעבירים את הצעות החוק, להתחייב לתנאי שהציבה הממשלה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, אתה מסכים?

דב חנין: כמו שניסח חבר הכנסת סער.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצביע על הצעת החוק פ/3025, של חבר הכנסת דב חנין.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 46 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידה), התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 46, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה והיא תעבור לוועדת העבודה.

גדעון סער: מעמד האשה.

קולט אביטל: היא תעבור לוועדת הכנסת, ושם יוחלט.

קולט אביטל: הצעת חוק פ/3357, של חבר הכנסת גפני.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, אתה מסכים לתנאי?

משה גפני: כנ"ל, כפי שנוסח על-ידי חבר הכנסת סער.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 47 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידה), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 47, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת עברה והיא תעבור לוועדת הכנסת, שם ייקבע איפה המשך הדיון בה.

קולט אביטל: אחרונה חביבה, הצעת החוק פ/3615, של חברת הכנסת נאדיה חילו.

קולט אביטל: את מסכימה לתנאי?

נאדיה חילו: כן, אני מצטרפת.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 49 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידה), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: 49 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת עברה והיא תעבור לוועדת הכנסת, שם ייקבע איזו ועדה תמשיך לטפל בה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3596/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות, התשס"ח–2008.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

קולט אביטל: ללא תשובת השר.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, זאת הצעת חוק שהיא חשובה ביותר להסדרת כל הנושא של המכינות הקדם-צבאיות.

מיכאל מלכיאור: אחד מהדברים הנפלאים, הטובים לפוטנציאל ההנהגה במדינת ישראל הוא גם המכינות הדתיות וגם המכינות המעורבות, שאני מעורה מאוד בעניינן, ואנחנו חייבים להסדיר אותו.

מיכאל מלכיאור: הממשלה קיבלה החלטה כבר לפני תשע שנים, אבל כמו 70% מהחלטותיה, גם את זאת היא לא מקיימת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מעגנים את החלטת הממשלה בחוק, כדי שלא יהיה אפשר להתל עוד במכינות כל שנה ולהגיד להן כן ולא, לא וכן, ובסוף הן משלמות מחיר יקר מאוד.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאסור לבית הזה להתל עוד במכינות הקדם-צבאיות.

מיכאל מלכיאור: תודה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה, נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת מלכיאור, אני מבינה שקידום הצעת החוק תלוי – – –

מיכאל מלכיאור: אין תנאים.

קולט אביטל: השרה, כתוב אצלי שזה בעד – בתנאי.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, אין שר שקם ואומר שהוא מבקש לעשות תנאים, למה היושבת-ראש צריכה לעשות תנאים?

קולט אביטל: סליחה, זה מה שרשום אצלי.

קולט אביטל: אני חייבת לנהל את הישיבה בצורה שאני מבינה.

איתן כבל: זה באותם תנאים.

איתן כבל: אתה רוצה שלא נצביע?

זבולון אורלב: אל תצביעו.

קולט אביטל: אוקיי.

קולט אביטל: התנאי מקובל עליך, חבר הכנסת מלכיאור?

מיכאל מלכיאור: כן.

קולט אביטל: כן?

קולט אביטל: ובכן.

קולט אביטל: התנאי מקובל.

קולט אביטל: אני מבקשת לעבור להצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 39 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות, התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 39, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה והיא תעבור לוועדת החינוך, התרבות והספורט להמשך הכנתה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, נא לשבת.

קולט אביטל: אדוני שר התרבות והספורט, נא לשבת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/1748/17; "דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 12251.]

קולט אביטל: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס”ו–2006 [הצעת חוק פ/1330/17; "דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 12250.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל) התשס”ח–2007 [הצעת חוק פ/3093/17; "דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 12253.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (מס' 2) (תיקון – איחוד רשויות מקומיות), התשס”ח–2008 [הצעת חוק פ/3321/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקון – ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל).

קולט אביטל: אתנו נמצאים כאן, ביציע, תושבי היישובים דאלית-אל-כרמל ועוספיא, ובהם גם נשים מתנועת הנשים שמובילה את המאבק הזה.

קולט אביטל: אני אתחלק בניהול הישיבה הזאת עם חבר הכנסת אחמד טיבי.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הראשונה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי ביקש גם הוא להשתתף בניהול הישיבה, בצורה קולגיאלית.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, מייד תעבור גם אתה לנהל את הישיבה.

קולט אביטל: כיוון שההצעות האלה כבר נומקו בעבר ויש סדרה, שורה, של הצעות חוק, שהוגשו על-ידי חברת הכנסת נאדיה חילו וחברים בסיעה, על-ידי חברת הכנסת שלי יחימוביץ וחברים בסיעה, ואלה נומקו, אנחנו נעבור עכשיו להצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי, שלא נימק.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להנמקה של הצעת החוק מס' פ/3321.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה, בוא במקומי.

קולט אביטל: חבר הכנסת אזולאי.

אחמד טיבי: תודה, תודה חברת הכנסת קולט אביטל, על הקולגיאליות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד אזולאי – בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת באה לעשות צדק עם העדה הדרוזית, בכך שאנחנו נקבל היום החלטה לבטל את איחוד הרשויות הדרוזיות דאלית-אל-כרמל ועוספיא.

דוד אזולאי: את הצעת החוק הזאת הגשתי עם חברי, חבר הכנסת יורם מרציאנו, שביקש שנעשה את זה יחד, ואני בהחלט מברך אותו על היוזמה שנקדם את החקיקה הזאת יחד.

דוד אזולאי: אני רוצה לקדם בברכה את נכבדי העדה, את אנשי הציבור, ובראשם מנהיגה הרוחני של העדה, השיח' מואפק טריף, שהטריחו את עצמם השבוע לבוא בפעם השנייה לבית הזה, פעם אחת כאשר נבחר חבר כנסת מהעדה הדרוזית, והיום – כדי להיות נוכחים כאן ולהגיד לנו שאתם מתנגדים לאיחוד הרשויות הדרוזיות.

דוד אזולאי: כבר עשינו את זה בעבר כאשר אני, עבדכם הנאמן, הגשתי הצעת חוק לביטול האיחוד של הרשויות הדרוזיות בגליל – אבו-סנאן, ג'וליס וירכא – והיום אני שוב עומד כאן ומבקש לבטל את האיחוד.

דוד אזולאי: אני רוצה גם, ברשותך, אדוני היושב-ראש, להגיד כמה דברים בעניין הזה.

דוד אזולאי: איחוד הרשויות בכלל זהו חוק שהורתו ולידתו שלא בקדושה.

דוד אזולאי: למען הגילוי הנאות חייבים להגיד את זה.

דוד אזולאי: תושבי דאלית-אל-כרמל ועוספיא הסכימו לאיחוד בתחילת הדרך, כשהכוונה היתה לתרום את חלקם למאמץ של כלל האיחודים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: אבל לצערנו הרב, המציאות הוכיחה שפרט להכרזה על דאלית-אל-כרמל ועוספיא כעיר-הכרמל, הציבור לא מרגיש בתועלת הגדולה של האיחוד.

דוד אזולאי: יש סקר של מכון "יאפא" בנצרת שקבע ש-75% מהתושבים מתנגדים לאיחוד ואינם מרוצים ממנו.

דוד אזולאי: אם כך, אני שואל למה לכפות את האיחוד על אנשים שלא מעוניינים בכך.

דוד אזולאי: לכן, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולפנות אל שר הפנים ולהגיד לו: אדוני השר, תלמד משגיאות העבר.

דוד אזולאי: אם רוצים לעשות איחודים, יש לעשות אותם בצורה מסודרת, תוך התייעצות עם התושבים, הקצאת המשאבים הדרושים, שיתוף התושבים, והחשוב מכול: לא לכפות עליהם איחוד שאינם רוצים בו.

דוד אזולאי: דבר יותר חשוב זה שהתושבים ירגישו שאכן האיחוד בא לשרת אותם – –

אחמד טיבי: נא לסיים.

דוד אזולאי: – – ויש להם הנאה גדולה מזה.

דוד אזולאי: לסיום, אדוני היושב-ראש, אדוני השר.

דוד אזולאי: אני רוצה להציע לשר הפנים, שהצטרף אלינו כרגע, ולהגיד לו: הגיע הזמן, במקום ללכת על איחודים – הצעתי אליך, אדוני השר, היא לבדוק את האפשרות לאחד שירותים מוניציפליים – –

אחמד טיבי: תודה, תודה.

דוד אזולאי: – – זה יחסוך כסף וזו תהיה הכנה טובה לקראת איחוד הרשויות.

דוד אזולאי: ללכת ב"בום" – התוצאה היא כישלון.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אני רוצה להבהיר, כי אני רואה שיש כאן רחש של אי-הבנה ליד המזכירות: יש כמה הצעות שהועלו, וחלקן נומקו בעבר, למשל של חברת הכנסת נאדיה חילו, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, והצעת החוק שלי.

אחמד טיבי: יש הצעות שלא נומקו, כמו הצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי וחבר הכנסת מוחמד ברכה.

אחמד טיבי: לכן, הם מדברים ואחרים לא מדברים.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

אחמד טיבי: בשלב זה אני רוצה לברך את אחי מהעדה הדרוזית, ובראשם השיח' מואפק טריף ונכבדי העדה, לברך את כל הפעילים, ובעיקר את הנשים שפעלו רבות, כדי שהצעת החוק הזאת תתקבל.

אחמד טיבי: אהלן וסהלן.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3740/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: תחילה ברצוני לברך את אורחי הכנסת, השיח' מואפק טריף ונכבדי העדה, ואת תושבי ומנהיגי הכפרים עוספיא ודאליה, וכן במיוחד את אחיותי הנשים שבאו להשתתף בישיבה זו.

מוחמד ברכה: ) אני חושב שהנוכחות המסיבית הזאת היא בעצם האמירה הברורה ביותר על המיזוג הזה – אני לא קורא לזה איחוד.

מוחמד ברכה: איחוד בדרך כלל זה מלה טובה, מלה יפה.

מוחמד ברכה: כל איחוד יכול להיות טוב.

מוחמד ברכה: אבל זה מיזוג בכפייה.

מוחמד ברכה: הנוכחות הזאת מוכיחה חד-משמעית שלמיזוג הזה אין ידיים, אין רגליים, אין תשתית ואין היגיון.

מוחמד ברכה: המצב רק הלך ונעשה רע יותר בעקבות המיזוג בין שני כפרים – אני חושב שיכול להיות שהם בין הכפרים היפים ביותר בארץ, לא רק בגיאוגרפיה אלא גם באנשים ובנוף האנושי שקיים שם.

מוחמד ברכה: מיזוג בכפייה הוא דבר שלא מתקבל על הדעת, והממשלה צריכה להביא בחשבון את רצונם של התושבים ואת השקפתם בכל מה שקשור בכך.

מוחמד ברכה: עוספיא היא עוספיא ודאליה היא דאלית-אל-כרמל.

מוחמד ברכה: שני הכפרים חיו מאות ואלפי שנים ברוח טובה, והם לא זקוקים למיזוג הזה כדי להגדיר את היחסים ביניהם.

מוחמד ברכה: לכן, אני שמח היום שהכנסת הולכת לבטל את המיזוג הכפוי, שהביא כאמור להחרפת המשבר ברשות המקומית – –

קולט אביטל: נא לשבת.

מוחמד ברכה: – – הביא למצב של החרפת המתקפה על אדמות דאליה ועוספיא – אם אום-אל-שוקף, אם אל-מנצורה, אם אל-ג'למי – בכל המקומות האלה.

מוחמד ברכה: ולכן, טוב תעשה הכנסת אם היום, לפחות, תגיד: הפרק הזה הסתיים ועוספיא חוזרת להיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל חוזרת להיות דאלית-אל-כרמל.

מוחמד ברכה: האדמות של עוספיא הן האדמות של עוספיא ולא של אף אחד אחר ושום פרויקט אחר, וכך גם האדמות של דאלית-אל-כרמל הן האדמות של תושביה ולא של שום גורם אחר.

מוחמד ברכה: אני מבקש שכל חברי הכנסת יתמכו בהצעת החוק לביטול המיזוג הכפוי.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך את החברים שהעלו את ההצעה הזאת על שולחן הכנסת, ונימקו אותה בישיבה קודמת, עוד לפני שכל המכובדים הגיעו לכאן – את חברות הכנסת שלי יחימוביץ ונאדיה חילו ואת חבר הכנסת אזולאי, שכמובן נימק, והחברים מבל"ד.

מוחמד ברכה: אני רוצה לציין במיוחד שחבר הכנסת החדש, שכיב שנאן, עוד לפני שנבחר לכנסת היה מאלה שדחפו וקידמו את הרעיון של ביטול המיזוג הזה.

מוחמד ברכה: יש לו גם כאן הזדמנות להצביע במו-ידיו בעד ביטול המיזוג הזה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך גם אותו, וזו הזדמנות – אני מדבר בפעם הראשונה מעל הדוכן מאז נבחרת, וזו הזדמנות בשבילי לברך אותך לרגל בחירתך ולאחל לך הצלחה.

מוחמד ברכה: אני מאחל לכולנו הצלחה – – –

קולט אביטל: וגם לנשיאות הכנסת שפטרה אותך מחובת הנחה.

מוחמד ברכה: כן, כמובן.

מוחמד ברכה: לא, אבל זו היתה תקלה שלא כדאי להתעכב עליה, כי זה יזיק לכל מיני אנשים וזה מיותר.

מוחמד ברכה: אני רוצה באמת להודות לכולם, ואני רוצה לברך שוב את השיח'ים הנכבדים, את פרנסי היישובים, את הנשים המכובדות שבאו ופעלו, ואני חושב, אגב, שזו אחת הדוגמאות – –

קולט אביטל: נא לסיים.

מוחמד ברכה: – – היפות ביותר, איך נשים יכולות להיות שותפות בעשיית דעת קהל ובקבלת החלטה.

מוחמד ברכה: כל הכבוד לכולם.

מוחמד ברכה: היום אנחנו נצא לדרך חדשה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

קולט אביטל: רוב תודות לך, אדוני.

קולט אביטל: אדוני שר הפנים רוצה להשיב?

קולט אביטל: אני מבינה שאדוני שר הפנים לא רוצה להשיב.

מאיר שטרית: נגמרו כל חמש הצעות החוק?

קולט אביטל: כן, הכול נגמר.

קולט אביטל: נא להשיב.

קולט אביטל: ועד שתגיע, אדוני שר הפנים, אני רוצה להוסיף שזאת הצעת חוק שנובעת מכך שאנשים זקוקים לזהות שלהם ולכבוד שלהם.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעות החוק שהוגשו – – –

מוחמד ברכה: אדוני השר, שכחתי לציין גם את חבר הכנסת טיבי, שהוא בין המציעים.

קולט אביטל: אנחנו הולכים להצביע על הצעת החוק שלו.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעות החוק.

מאיר שטרית: אני מברך את ראשי העדה הדרוזית והשיח' מואפק טריף, ראש העדה, שנמצא כאן בכנסת, אבל אני בהחלט לא מברך על הצעות החוק.

מאיר שטרית: אני מאוד מצטער על הפופוליזם הזול והפוליטיקה שנכנסת לכנסת, ובמקום לעשות מה שנכון לעיריות, עושים את ההיפך.

מוחמד ברכה: למה אתה לא יכול להודות בטעות?

מוחמד ברכה: תודה בטעות.

מוחמד ברכה: תודה בטעות.

מאיר שטרית: אל תפריע לי, אל תפריע לי.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: תודה בטעות.

מאיר שטרית: אל תפריע לי.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברכה, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

מאיר שטרית: הרקע ידוע.

מאיר שטרית: כידוע, חבר הכנסת ברכה, לא אני עשיתי את האיחוד הזה.

מאיר שטרית: כאשר נעשה האיחוד הזה, לצערי הרב – האיחוד נעשה על-ידי שר האוצר דאז בנימין נתניהו.

מאיר שטרית: אגב, אני לא התערבתי באיחודי הרשויות בכלל, וכשהצעתי איחודים, הצעתי איחודים של ערים גדולות ומבוססות ולא הלכתי לא על ערים ערביות ולא על ערים דרוזיות.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לכם את הנימוקים שהוצגו אז, לקראת האיחוד.

מאיר שטרית: הוקמה ועדה ששמעה את נציגי התושבים, שמעה את כל מי שרצה להופיע בפניה, והמליצו בכל זאת לעשות את האיחוד.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לכם ששני היישובים, גם דאליה וגם עוספיא, לפני האיחוד שניהם היו בצרות צרורות.

מאיר שטרית: שניהם היו בגירעונות ענקיים.

מאיר שטרית: האיחוד נועד לתת הזדמנות לשפר את המצב בשני היישובים האלה ולהקים עיר דרוזית בגליל.

מאיר שטרית: ולכן, הממשלה החליטה אז והכנסת החליטה.

מאיר שטרית: אולי חלק מחברי הכנסת שהיום רוצים להצביע נגד האיחוד הזה או לפרק את האיחוד הזה, הצביעו בעד האיחוד הזה אז – והכנסת החליטה וקיבלה את הצעת הממשלה, ואיחדו את שתי הערים.

מאיר שטרית: אני מבקש לציין בפניכם שלדעתי ראש העיר דאלית-אל-כרמל עושה ככל יכולתו – –

קולט אביטל: עיר-הכרמל.

מאיר שטרית: עיר-הכרמל.

מאיר שטרית: – – כדי לשפר את המצב בשתי הערים הללו.

מאיר שטרית: הממשלה העבירה לעיר המאוחדת מענקים בסך 100 מיליון שקל כדי לנסות להתגבר על גירעונות העבר של היישובים האלה.

מאיר שטרית: אבל צריך לזכור: ראשי היישובים בעבר במקומות האלה השאירו גירעונות ענקיים עם ניהול קטסטרופלי.

מאיר שטרית: אני רוצה להביא לידיעת חברי הכנסת, שיש היום בדרך חיוב אישי של עשרות מיליונים על ראשי המועצות לשעבר.

מאיר שטרית: עד שנגמרות הבדיקות ועד שהוועדה מחליטה לוקח זמן, אבל זה בתהליך.

מאיר שטרית: אז מה אתם מציעים עכשיו?

מאיר שטרית: לעשות רוורס?

מאיר שטרית: מה יקרה אם נעשה רוורס, אם נבטל את האיחוד?

מאיר שטרית: ראשית, הוועדה המקומית שהוקמה בעיר-הכרמל תבוטל.

מאיר שטרית: לא תהיה ועדה מקומית, אחרי שנים שלא היתה ועדה מקומית ביישוב דרוזי.

מאיר שטרית: הוועדה המקומית תבוטל.

מאיר שטרית: המענקים שקיבלו עד היום – לא יקבלו בהמשך.

מאיר שטרית: אני חושש שאם יוותרו על האיחוד הזה, שהוא אומנם קשה ויוצר בעיות, ואני מסכים, אגב, שלו עשו את האיחוד אז, ומחקו את כל החובות של שני היישובים, וליוו אותו בתקציבים המתאימים, יכול להיות שהיו מצליחים הרבה יותר ויוצרים רגיעה ביישובים.

מאיר שטרית: לצערי זה לא נעשה, אבל אני לא הייתי אחראי לאיחוד ההוא.

מאיר שטרית: היום, כשר הפנים, אני תומך תמיכה מלאה בשני היישובים הללו, בראש הרשות הזאת, באכרם חסון ובעיר-הכרמל, כי אני חושב שזה נכון:

מאיר שטרית: עיר יותר גדולה יכולה להציע שירותים ברמה יותר טובה, מכל הבחינות – גם בחינוך, גם בתשתיות, גם בפיתוח תעשייה, גם בכל התחומים האחרים.

מאיר שטרית: אני חושש שפירוק האיחוד של שני היישובים יחזיר את היישובים האלה ברוורס, חזרה, לקשיים עצומים ולחוסר יכולת תפקוד, דבר שבסוף הדרך יביא לפירוקן של שתי המועצות הללו ולהקמת ועדות קרואות.

מאיר שטרית: זה מה שאתם רוצים שיקרה?

מאיר שטרית: אם כבר מתחיל תהליך של שיקום – והוא קשה, וראש העיר מתמודד שם עם קשיים עצומים – אבל אם מתחיל תהליך הגיוני שאנחנו תומכים בו – –

קולט אביטל: חברי הכנסת, נא לשבת.

מאיר שטרית: – – מלווים אותו, עוזרים לו, ולא ביום אחד.

מאיר שטרית: היום הצבעה על פירוק האיחוד הזה תחזיר אותנו עשר שנים אחורה.

מאיר שטרית: היישובים הללו לא היו שני יישובים מבוססים, מסודרים, שאיחדו אותם והם הידרדרו.

מאיר שטרית: כמו שאני מציין בפניכם, שני היישובים הללו היו בבלגן ניהולי אחד גדול ובגירעונות אדירים, ובחוסר דרסטי של גביית מסים וחשבונות מים.

מאיר שטרית: מה שיקרה אם נחזור, נעשה רוורס – אני מתאר, אני מעז להתנבא – זה שייבחרו שני ראשי רשויות חדשים, ובנתונים הנוכחיים מהר מאוד יגיעו לפשיטת רגל ונצטרך לפזר את המועצות ולהקים ועדות קרואות.

מוחמד ברכה: אל תאיים.

מאיר שטרית: זה לא איום.

מוחמד ברכה: זה נשמע כאיום.

מוחמד ברכה: באמת.

מאיר שטרית: חבר הכנסת ברכה, אני לא מאיים על אף אחד.

מאיר שטרית: אני מתאר תהליך שאתה נותן לו יד.

מאיר שטרית: מה אכפת לך?

מאיר שטרית: תקבל כמה קולות במקומות שלך?

מאיר שטרית: זה מה שמטריד אותך?

מאיר שטרית: חברים, זה יותר מדי רציני מכדי לעשות מזה פוליטיקה.

מאיר שטרית: מדובר פה על עתידם של התושבים בעיר-הכרמל.

מאיר שטרית: ואני אומר לחברי הכנסת: חברים – ותזכרו את מה שאני אומר היום – ניסיון לפרק את האיחוד הזה ידרדר את היישובים הללו אחורה ויגרום לפגיעה חמורה מאוד בשירותים שהתושבים ביישובים האלה מקבלים – –

שכיב מוראד שנאן: אבל למה אתה – – – שהמועצות – – –

מאיר שטרית: ולכן אני אומר לכם, חברי הכנסת, אני פונה אליכם: תעזבו את הפופוליזם.

מאיר שטרית: תצביעו נגד.

מאיר שטרית: הממשלה, אגב, קיבלה החלטה – – –

קולט אביטל: חברת הכנסת יחימוביץ, תוכלי לשבת במקומך?

שכיב מוראד שנאן: – – – כבוד השר.

קולט אביטל: חבר הכנסת שכיב שנאן.

מאיר שטרית: ועדת השרים לחקיקה קיבלה החלטה נגד פירוק האיחוד.

מאיר שטרית: אם מישהו חושב שאם מעבירים הצעת חוק בקריאה טרומית, התושבים יצאו מפה מבסוטים ומחר מתפרק האיחוד, הוא טועה בגדול.

מאיר שטרית: זה לא יקרה כל כך מהר.

מאיר שטרית: אני מציע לכם, לחברי הכנסת, לא לתמוך בהצעה הרעה הזאת.

מאיר שטרית: זו הצעה שלא מביאה טובה לתושבים של האיחוד.

מאיר שטרית: זו הצעה שתביא, לדעתי, רק פגיעה באיכות השירותים שהתושבים מקבלים.

מאיר שטרית: ומאחר שאכפת לי מהתושבים שגרים בעיר-הכרמל, ואני חושב שהם נמצאים בתהליך נכון של שיקום שראש העיר עושה, ועובד קשה – וגם קראתי התבטאויות שלו.

מאיר שטרית: הוא אומר בעיתונים בדיוק את מה שאני אומר פה.

מאיר שטרית: הוא מציין את התמיכה שהוא קיבל מהממשלה, את הקשיים שהוא עומד בפניהם, את חוסר שיתוף הפעולה של חלק מהתושבים, את הפעילות הפוליטית מאחורי הקלעים פה כדי להביא לפירוק דבר שהוא נכון, ומעשה נכון של הממשלה – אני חושב שהכנסת כבר עוברת – לדעתי.

מאיר שטרית: יכול להיות שהקואליציה נמצאת עכשיו בהתרופפות, ואנחנו רואים את זה, אבל, חברים, לא הכול פוליטיקה.

איתן כבל: אדוני השר, זה לא המכתב שהוא שלח לנו.

איתן כבל: ראש העיר אכרם חסון שלח מכתב קשה שבו הוא מלין שלא, הממשלה לא שילמה לנו.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד לך, זאת פעולה לא נכונה, ושום תירוץ שלכם לא יעזור.

שכיב מוראד שנאן: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת שכיב שנאן, זה לא מקובל.

מאיר שטרית: אל תפריע לי, עם כל הכבוד.

מאיר שטרית: אני לא אומר לכם, חברים.

מאיר שטרית: עמדת הממשלה היא נגד ואני יודע שהקואליציה הודיעה על חופש הצבעה.

מאיר שטרית: אני פונה לחברי הקואליציה וגם לחברי האופוזיציה, שהם בעצם אז – בנימין נתניהו היה זה שיזם את האיחוד.

מאיר שטרית: אל תיתנו יד למהלך הגרוע הזה.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני מבקשת ממך.

קולט אביטל: חבר הכנסת שכיב שנאן, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

קולט אביטל: שלוש פעמים ביקשתי להפסיק את זה.

מאיר שטרית: אני אומר, חברי הכנסת, אני מתנגד להצעת החוק.

מאיר שטרית: אני מציע, גברתי היושבת-ראש, להסיר אותה מסדר-היום.

מאיר שטרית: בראותי את התמונה יכול להיות שהצעת החוק תעבור.

מאיר שטרית: אם היא תעבור, גברתי, אני מציע להעביר אותה לוועדת הכספים, כי המשמעות של הצעת החוק היא בעצם יצירת גירעון נוסף לממשלה ולמשרד הפנים של מאות מיליוני שקלים בעתיד.

מאיר שטרית: לכן אני מציע שהצעת החוק הזאת – משמעותה הכספית היא ענקית – תעבור לוועדת הכספים.

מאיר שטרית: אני חושב שמי שנותן יד להצעת החוק הזאת נותן יד להתפתחותו של גירעון ענק אדיר נוסף, שבתוך שנתיים, שלוש שנים, לא יותר – תזכרו מה שאני אומר, נמצא את הרשויות האלה מתפרקות מחדש.

מאיר שטרית: מתפרקות, כוונתי מפוזרות, מכיוון שהן לא יוכלו לעמוד, כשהן כל אחת לבד, בפני הקשיים שניצבים לפניהן בלי התמיכה בתהליך האיחוד.

מאיר שטרית: תודה, גברתי.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: יש זכות למציעים להתנגד.

קולט אביטל: אתם רוצים להתנגד או לעבור להצבעה?

קריאות: הצבעה.

אחמד טיבי: אני רוצה להתנגד.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, סליחה, יש סדר, נאדיה חילו לפניך.

אחמד טיבי: היא ויתרה.

קולט אביטל: היא לא ויתרה.

קולט אביטל: היא לא ויתרה, תדבר אחריה.

קולט אביטל: בבקשה.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, שרים נכבדים, חברי כנסת נכבדים, אני רוצה להתחיל, לא להרבות בדיבורים.

נאדיה חילו: לפני, אדוני השר, מסמך רשמי חתום, ואני אקריא את המסמך הזה, שלפיו כולם ציפו שהאיחוד הזה בעצם יביא לאיזו רווחה, לאילו תוכניות, ובכלל לא מדובר על אי-תפקוד של ראש העיר.

נאדיה חילו: בעיר-הכרמל, אחרי שאוחדה – תוכנית מיתאר אין, משרדי ממשלה אין, תחנת מגן-דוד-אדום אין, תחנת כיבוי אש אין.

נאדיה חילו: 50% מהנשים לא עובדות – ואני מברכת את הנשים ואת כל נכבדי העדה.

נאדיה חילו: המשכורות לא שולמו לעובדים שנתיים.

נאדיה חילו: יש לנו, מצד שני, עלייה בגבייה, מ-62% ל-74%.

נאדיה חילו: אבל יותר מזה, החמור יותר, שעל-פי נתונים שנמצאים גם בידי, מענק האיזון, שהיה 26 מיליון שקל, ירד אחרי האיחוד ל-17 מיליון.

נאדיה חילו: אם אנחנו עושים חישוב מתמטי מאוד מאוד פשוט, אנחנו רואים שמאז האיחוד עד היום – 30 מיליון הפסד וקיצוץ עד שנת 2008.

נאדיה חילו: עיר-הכרמל, שאוחדה, כל הנושא היה לא רק לבוא ולאחד אותה באופן סינתטי.

מאיר שטרית: את לא יודעת על מה את מדברת.

נאדיה חילו: יש לי פה מסמך רשמי, כמו שיש לכל חברי.

נאדיה חילו: יש לי פה מסמכים רשמיים כמו שיש לכל המציעים.

נאדיה חילו: מסמכים של ראש העיר – מה תגיד על הטבלה הזאת שהיא זועקת, וגם מראה חוסר שוויון?

נאדיה חילו: קריית-ביאליק – 100 מיליון שקל מענק איזון.

נאדיה חילו: אני אקריא את הטבלה ואנחנו רואים: עיר-הכרמל – 17 מיליון.

נאדיה חילו: אם אנחנו משווים את כל הנתונים האלה – זאת לא טבלה שאני המצאתי, זאת טבלה פורמלית.

נאדיה חילו: כל המטרה בחוק הזה היתה להביא לרווחה כלכלית, להביא להרגשת שייכות, והוא פעל להיפך.

נאדיה חילו: תושבי העיר, שהם בעצם הראשונים שצריכים לומר את דברם ולהרגיש שייכות, והם השתתפו בהנהגת העיר, שנתיים מסתובבים ומרגישים מתוסכלים.

נאדיה חילו: אני חושבת שהגיע הזמן לקבל את ההצעה הזאת, לפרק את האיחוד שבכלל לא הוכיח את עצמו.

נאדיה חילו: אני מבקשת לתמוך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת יחימוביץ, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת טיבי.

שלי יחימוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, האורחים הרבים, בני העדה הדרוזית, מהלך איחוד הרשויות החל בקול תרועה רמה בשנת 2004.

שלי יחימוביץ': אז דובר ב-150 רשויות שיאוחדו.

שלי יחימוביץ': הרעיון היה, כמובן, מבית-מדרשו של בנימין נתניהו, והוא עבר בלילה אחד סהרורי ומהיר בוועדת הכספים, והסתיים בקול ענות חלושה באיחודם של קומץ יישובים, מן החלשים ביותר, אלה שלא היה בידם לגייס לובי רב-עוצמה שיתנגד לאיחוד.

שלי יחימוביץ': זה מה שקרה בפועל.

שלי יחימוביץ': זה קרה בכמה מקומות, אבל דאלית-אל-כרמל ועוספיא הן ממש הדוגמה הקלאסית.

שלי יחימוביץ': דוגמה ומופת לכישלון האיחוד.

שלי יחימוביץ': לא מזמן עלה כאן רעיון לאחד את קיסריה עם אור-עקיבא.

שלי יחימוביץ': איזו התנגדות זה עורר.

שלי יחימוביץ': איזה לובי קם כאן.

שלי יחימוביץ': אמרו שאי-אפשר לאחד את אור-עקיבא וקיסריה כי הן כל כך שונות במרקם החיים שלהן.

שלי יחימוביץ': אז אני רוצה לספר לכם משהו.

שלי יחימוביץ': גם דאליה ועוספיא מאוד שונות במרקם החיים, בצורת המגורים, בתרבות, במבנה המשפחתי והקהילתי.

שלי יחימוביץ': אבל איכשהו יש לי חשד כבד ומבוסס שכשמדובר בדרוזים פתאום לא רואים את השוני, הכול נראה אותו דבר.

שלי יחימוביץ': ההבדל בין קיסריה לאור-עקיבא זועק לשמים, אבל בין דאליה לעוספיא – חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': האיחוד הזה נכפה על התושבים; נכפה עליהם כמעט באלימות.

שלי יחימוביץ': הם לא השלימו אתו עד עצם היום הזה.

שלי יחימוביץ': רק בשבוע שעבר, ביום השלטון המקומי, קיבלנו את הנתונים הברורים על הירידה הדרמטית במענקי האיזון לדאליה ולעוספיא, לעיר-הכרמל הפיקטיבית שהוקמה.

שלי יחימוביץ': אני התנגדתי לאיחוד מלכתחילה.

שלי יחימוביץ': אבל גם למי שלא כמוני תמך באיחוד ורצה שיצליח ורצה שישמש דוגמה ומופת, איזה היגיון יש בשיטת המקל והמקל?

שלי יחימוביץ': לו לפחות היתה כאן שיטת המקל והגזר.

שלי יחימוביץ': זה היה יותר הגיוני.

שלי יחימוביץ': מאחדים בכוח, ואחר כך, בדיעבד, מוכיחים שחרף ההתנגדות זה היה כדאי, ומתגמלים.

שלי יחימוביץ': ובכן, לא.

שלי יחימוביץ': גם פיטורין של 150 איש מהמועצה המקומית, גם הגברת האבטלה, וגם, בנוסף, הקטנת מענקי האיזון.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה, לא את ההיגיון הכלכלי ולא את ההיגיון המוסרי שבדבר הזה.

שלי יחימוביץ': אני שמחה שאחרי הגישו חברי כנסת נוספים את הצעת החוק הזאת, אבל כדי להיות נאמנה לאמת של הכרוניקה של הצעת החוק, אציין שמי שביקש ממני להגיש אותה היה חבר הכנסת שכיב שנאן, שאז לא היה חבר הכנסת ולכן לא היה יכול להניח את החוק.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להודות לכל חברי בני העדה הדרוזית אשר יושבים פה, ואשר ניהלו מאבק נחוש מאוד כדי שהחוק הזה יעבור, ובמיוחד לסאלח טריף ולסמי חלבי.

שלי יחימוביץ': המאבק של כל האורחים כאן

שלי יחימוביץ': מהווה – – –

קולט אביטל: נא לסיים.

שלי יחימוביץ': ברשותך, עוד משפט, גברתי היושבת-ראש.

שלי יחימוביץ': המאבק של כל האורחים כאן מהווה ייצוג אותנטי, כן וישר של רחשי הלב של תושבי דאליה ועוספיא.

שלי יחימוביץ': אני פונה אליכם להיות קשובים לרחשי הלב האלה לפחות כפי שהייתם קשובים לרחבי לבם של תושבי קיסריה.

שלי יחימוביץ': לסיום, הרבה מדברים אצלנו על קשר דם בין העדה הדרוזית לבין היהודים בישראל, על נאמנות למדינה.

שלי יחימוביץ': אני אומרת: בואו נשאיר כבר את הקלישאות האלה בצד.

שלי יחימוביץ': הם כבר לא צריכים להוכיח את נאמנותם למדינה.

שלי יחימוביץ': אנחנו אלה שצריכים להוכיח להם את נאמנותנו, וההוכחה הזאת צריכה להתבצע במרקם החיים היומיומי: בעולם העבודה, באליטות, בכל מקום אפשרי.

שלי יחימוביץ': הצעת החוק הזאת חשובה ולא מספיקה.

שלי יחימוביץ': אבל היא בהחלט התחלה יפה כדי לעשות כאן צדק.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, תודה, רבותי השרים ורבותי חברי הכנסת, מאז הובאה ההצעה לאחד ולמזג יישובים רבים – אגב, הרוב היחסי הוא במגזר הערבי והדרוזי – התנגדנו.

אחמד טיבי: אמרנו שההתנגדות שלנו היא לא אידיאולוגית נגד מיזוג באשר הוא, אלא בשל העובדה שהתושבים מתנגדים ונתוני ההצלחה של מיזוגים כאלה לא קיימים.

אחמד טיבי: התרענו מפני האפשרות של כישלון.

אחמד טיבי: חלף זמן, חלפו שנים, ההבטחות של משרד הפנים והממשלה לא קוימו, ולכן המצוקה של היישובים המאוחדים, גם בגליל, גם במשולש, ניכרת בכל מקום ובכל תחום, אדוני השר.

אחמד טיבי: דאלית-אל-כרמל ועוספיא – התושבים, ברוב ברור, נקי, אומרים: לא רוצים את האיחוד הזה, לא רוצים את הכפייה הזאת.

אחמד טיבי: התוצאה בשטח – תקציבית, פיתוחית – היא שלילית, ולכן, מה יותר טבעי מאשר להיענות?

אחמד טיבי: לכן, טוב עשתה הקואליציה שהתירה, חבר הכנסת חסון, חופש הצבעה.

אחמד טיבי: עשיתם טוב.

אחמד טיבי: וטוב תעשה האופוזיציה אם גם היא תנהג בהתאם, כי איך אפשר להתנגד להסכמה הכללית של האנשים המכובדים ולרצון שלהם לפרק את האיחוד?

אחמד טיבי: אדוני השר, אתה ידוע כאדם ישר ובוטה לפעמים, שאומר את הדברים גם כשהם לא פופולריים.

אחמד טיבי: תרשה לי.

אחמד טיבי: היום הצעת החוק הזאת תעבור, ובצדק, ברוב מוחץ, אדוני השר, מטעמי מוסר ושוויון.

אחמד טיבי: הרי יובאו הצעות חוק אחרות לגבי אל-שאע'ור ולגבי באקה-ג'ת.

אחמד טיבי: הדבר המוסרי ביותר והשוויוני ביותר יהיה שהכנסת תאשר את ההצעות האלה.

אחמד טיבי: אנחנו קיבלנו הבטחות שהקואליציה תנהג באופן שוויוני.

אחמד טיבי: אמרתי שאתה אדם ישיר ובוטה, עושה דברים לא פופולריים.

אחמד טיבי: אם כבר הצעת החוק הזאת עוברת, ובצדק עוברת – כי היא צריכה לעבור, תראה את כל האנשים האלה, מגיע להם שישקלו בחיוב את מאווייהם – ולכן הדבר הטריוויאלי המשתמע ביותר, השוויוני ביותר – ואגב, שם הכישלון, אתה יודע באופן אישי ומערכתי – באקה-ג'ת נכשל, אל-שאע'ור נכשל.

אחמד טיבי: ולכן, לאנשים, ליישובים האלה, שיש ביניהם שוני חברתי, אגב – גם באקה וג'ת יש ביניהן שוני חברתי, גם אל-שאע'ור.

אחמד טיבי: לא מספיק להיות ערבים כדי לאחד.

אחמד טיבי: אגב, דווקא היה יותר קל לאחד את קיסריה ואת אור-עקיבא, והכנסת לא היתה קשובה לדרישה הזאת.

אחמד טיבי: לכן, ברשותך, משפט אחרון.

אחמד טיבי: אני מודיע לך: אני גם רוצה, כפי שהודעתי כשהייתי היושב-ראש, לאלה שנוכחים – יש אנשים שנדנדו, באופן חיובי, לנו, לחברי הכנסת, כדי שהפירוק הזה יבוא לידי ביטוי חברי, וג'יה כיוף הפעיל את כולנו, גם שכיב נדנד לכולנו כשהיה מחוץ לכנסת ועכשיו כשהוא בכנסת, וכל נכבדי העדה וכל הפעילים.

אחמד טיבי: לכן, כל המפלגות וכל הסיעות באופוזיציה ובקואליציה – כולם מאוחדים כדי לפרק – אני מדבר על אלה שדיברו אתי, גברתי השרה – מאוחדים כדי לפרק את האיחוד הזה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד אזולאי – מוותר.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברכה – מוותר.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/1760/17; "דברי הכנסת" חוב' ז', עמ' 12252.]

קולט אביטל: חבר הכנסת ואסל טאהא – במקומו חבר הכנסת סעיד נפאע.

קולט אביטל: בבקשה.

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אני לא חושב שביום הזה, דווקא ביום הזה, ראוי להתווכח עם השר וכל מה שהוא אמר בנאומו.

סעיד נפאע: אני רוצה להסתכל על כל חברי הכנסת, גם מימין וגם משמאל, להודות להם ולומר להם – בעמדתכם היום אתם עושים מעשה גדול.

סעיד נפאע: ימים יגידו שאתם עשיתם מעשה גדול היום.

סעיד נפאע: לכן מצער דבר אחד בדברי השר – נימת האיום שהוא השמיע, ואפילו יותר מזה.

סעיד נפאע: בדרך זו או אחרת, אפילו גם כשלא התכוון, ואני מקווה שהוא לא התכוון, הוא ניסה לתקוע טריז בין תושבי המקום שם.

סעיד נפאע: ולאנשים היושבים באולם – רבותי, אחדות השורות שאתם הפגנתם לאורך כל הדרך צריכה להיות הערך העליון, כי הדרך עדיין ארוכה, ואתם יודעים טוב מאוד, במנצורה ובכל המקומות האחרים.

סעיד נפאע: זה הערך העליון שצריך להיות נר לרגלינו, כי כפי שאמרתי – הדרך מאוד מאוד ארוכה.

סעיד נפאע: נראה שלממשלה יש הרבה "טובות" לתת לאנשים האלה.

סעיד נפאע: חברי חברי הכנסת מכל הסיעות, על אף חילוקי הדעות, תהיו בטוחים שבמעשיכם היום עשיתם מעשה גדול.

סעיד נפאע: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אדוני השר, נא להשיב.

קריאות: – – –

קולט אביטל: לשר מותר להשיב.

גדעון סער: זה לא נכון.

גדעון סער: הוא השיב.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אני חושבת שהוויכוח ייקח יותר זמן מאשר התשובה, אז בואו.

קולט אביטל: לשר מותר לדבר מתי שהוא רוצה.

מאיר שטרית: היו דברים מעולם, גדעון.

מאיר שטרית: אני מבקש לומר – – –

גדעון סער: – – –

מאיר שטרית: היו דברים מעולם.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ואני גם אומר לנציגים של העדה הדרוזית המכובדת, שאני מאוד מכבד ואוהב: חברים, הכי קל לשחק פוליטיקה.

מאיר שטרית: מה אכפת לי להגיד לכם שאני תומך בפירוק?

מאיר שטרית: אתם אנשים נהדרים, אתם נאמנים למדינת ישראל, ואני מאמין בזה.

מאיר שטרית: אבל מי שמכיר אותי יודע שאני לא משחק פוליטיקה.

מאיר שטרית: היחיד שאומר לכם תמיד את האמת כמו שהיא, לטוב ולרע, ואני אומר לכם את האמת כמו שהיא.

מאיר שטרית: אני מבקש לומר לנאדיה חילו: המענק לקריית-ביאליק בשנה שעברה – את אמרת מיליון שקל?

מאיר שטרית: המענק הוא 540,000 שקל.

מאיר שטרית: המענק לעיר-הכרמל בשנה שעברה היה 18 מיליון שקל.

מאיר שטרית: בשנת 2008 המענק של עיר-הכרמל הוא 22 מיליון שקל ושל קריית-ביאליק 300,000 שקל.

מאיר שטרית: אז אל תדברי מתוך ניירות שאת לא מכירה – ואת אומרת שאלה ניירות רשמיים.

מאיר שטרית: אלה ניירות שמישהו כתב לך ואין להם שום שחר.

מאיר שטרית: חברים, אני אומר לכם שלא הכול קיבלו 100 מיליון מענקים נוספים מאז האיחוד.

מאיר שטרית: הלכו לתשלום חובות, אחרת העירייה לא יכולה לשלם משכורות אף פעם.

מאיר שטרית: ראש העיר מצליח לשלם חובות כל התקופה, הוא מתחיל להעלות את שיעורי הגבייה במים ובמסים.

מאיר שטרית: הוא מצליח להתחיל לעשות תכנון של תוכניות מיתאר בתוך היישוב.

מאיר שטרית: אני מאוד מצטער על זה, חבר הכנסת נפאע, ואני האחרון שאאיים.

מאיר שטרית: אמרתי מה לצערי עלול לקרות, כי הפסקת תהליך האיחוד, שתומך ביישובים האלה ועוזר להם, עלולה לדרדר אותם אחורה.

מאיר שטרית: אני יודע שלא הכול פוליטיקה.

מאיר שטרית: אומרים לי: מה אתה מדבר נגד, הם לא הצביעו קדימה.

מאיר שטרית: חברים, לא מצביעים קדימה כי צריך לעשות טובה למישהו ולעשות משהו לא נכון.

מאיר שטרית: מצדי אל תצביעו קדימה.

מאיר שטרית: אני אומר לכם דוגרי שאני לא רוצה להיות במפלגה שהחשבון היחיד שלה הוא אם יצביעו בשבילי או לא.

מאיר שטרית: החשבון צריך להיות מה נכון למדינת ישראל.

מאיר שטרית: יש מדינת ישראל, ויש חוק ויש סדר.

מאיר שטרית: אגב, חבר הכנסת טיבי צודק במאה אחוז.

מאיר שטרית: אם אפשר לפרק את האיחוד הזה – –

שלי יחימוביץ': – – –

רונית תירוש: – – –

מאיר שטרית: – – בואו נפרק הכול – הכול פוליטיקה.

רונית תירוש: אתה עושה פוליטיקה – – –

מאיר שטרית: תקנו עוד כמה קולות, ולא את הגשת את החוק, רונית.

מאיר שטרית: מה את צועקת?

מאיר שטרית: לא קדימה הגישה את החוק, מפלגות אחרות עשו את זה.

יואל חסון: – – –

קולט אביטל: חברת הכנסת תירוש, אני קוראת אותך לסדר.

קולט אביטל: חבר הכנסת חסון, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

זבולון אורלב: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורלב, נא לשבת.

זבולון אורלב: – – – לפרק את הממשלה.

מאיר שטרית: ואני אומר לשרי הממשלה: ועדת השרים לחקיקה החליטה להתנגד לחוק.

מאיר שטרית: אני אומר לשרי הממשלה: אל תצביעו נגד החלטת הממשלה, כי אם השיקול היחיד הוא איזה חוק אפשר להעביר או לא להעביר – זה לא השיקול היחיד.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אני יכול להרשות לעצמי להגיד את זה, כי אני כבר 25 שנה בבית הזה, ועברנו עליות ומורדות.

מאיר שטרית: מפלגה לא נבנית מעשיית טובה למישהו.

מאיר שטרית: זה לא מביא תועלת, גם לא לאלה שהגישו את הצעת החוק וחושבים שמחר, בעקבות הצעת החוק, אנשים יצביעו בשבילם בהמוניהם, ולא אנשי קדימה.

מאיר שטרית: אתם טועים בגדול.

מאיר שטרית: בסוף הדרך בוחנים את התוצאה.

מאיר שטרית: אני פונה לתושבי עוספיא ודאליה, עיר-הכרמל.

מאיר שטרית: אתם באמת מאמינים שפירוק האיחוד יביא לזה שמחר תקום תחנת מגן-דוד-אדום ומכבי אש ותהיה עבודה בעיר-הכרמל?

מאיר שטרית: אתם מאמינים בזה?

מאיר שטרית: אני מבקש מכם – בואו ניפגש בעוד שנה ונראה מי צדק.

מאיר שטרית: אני אומר לכם שפירוק האיחוד לא רק שלא יביא להקמת תחנת מגן-דוד-אדום ומכבי אש – ולא תהיה עבודה.

מאיר שטרית: להיפך, דווקא סיכוי ליצור מקומות עבודה ולבנות תחנת מכבי אש ומגן-דוד-אדום יש רק אם האיחוד יישאר בעינו, כי אז יש גודל של עיר ואפשר לעשות את זה.

מאיר שטרית: אצל חברי הכנסת זה פועל הפוך, אז למה לתמוך בדבר לא נכון, כדי למצוא חן בעיני מישהו?

מאיר שטרית: אני חשוב שזה שיקול לא נכון.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני השר.

קולט אביטל: כיוון שאתה 25 שנה בכנסת אומר לך: נעשו פה טעויות ותפקידנו לתקן אותן.

קולט אביטל: לפעמים אנחנו יכולים גם לעשות צדק.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הצעת החוק הראשונה שנצביע עליה היא הצעת חוק פ/1748, של חברת הכנסת נאדיה חילו וחברים.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 64 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (תיקון – ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס”ז–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 64, מתנגד אחד ונמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק התקבלה ותועבר להמשך טיפול בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מאיר שטרית: – – –

קולט אביטל: אם כך, הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעה של חברת הכנסת יחימוביץ.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 68 בעד ההצעה להסיר מסדר היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס”ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 68, מתנגד אחד ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת התקבלה ותועבר לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק של חבר הכנסת טיבי, פ/3093.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 53 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס”ח–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 53, מתנגד אחד ונמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת התקבלה ותועבר לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק פ/3321, של חבר הכנסת דוד אזולאי.

קולט אביטל: נא להצביע.

יורם מרציאנו: סליחה, הצעת החוק של דוד אזולאי ויורם מרציאנו.

קולט אביטל: צר לי, חבר הכנסת מרציאנו, שלא אמרתי.

קולט אביטל: אני מציינת גם את חבר הכנסת מרציאנו.

קולט אביטל: פשוט לא ראיתי.

קולט אביטל: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 58 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (מס' 2) (תיקון – איחוד רשויות מקומיות), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 58, מתנגד אחד ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק של חברי הכנסת דוד אזולאי ויורם מרציאנו התקבלה, ותועבר לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק של חבר הכנסת מוחמד ברכה, מס' 3740.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 49 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 49, מתנגד אחד ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת התקבלה ותועבר לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק דומה, שלא נומקה אבל המתנגד דיבר עליה, הצעת החוק של חברי הכנסת ואסל טאהא וג'מאל זחאלקה, פ/1760, באותו נושא.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 40 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות עוספיא ודאלית-אל-כרמל), התשס”ז–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 40, מתנגד אחד ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת תעבור לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: בזה סיימנו את הטיפול בהצעות החוק האלה.

קולט אביטל: ברכות לכולכם.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3240/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק פ/3240, של חברת הכנסת עמירה דותן: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (ניקוד חיובי), התשס”ח–2008.

קולט אביטל: בבקשה.

עמירה דותן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מאוד שמחה שהצעת החוק הזאת עולה אחרי הברכות שלנו לעדה הדרוזית.

עמירה דותן: כך התחלתי את שירותי, ביחידה הדרוזית, ואני מאוד גאה להיות חלק מהמשפחה הזאת.

עמירה דותן: הצעת החוק הנוכחית היא הצעת חוק של חבר הכנסת אורי אריאל ושלי.

קולט אביטל: חבר הכנסת אזולאי, אפשר קצת שקט?

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס, גם אתה ודאי תרצה להקשיב.

עמירה דותן: הצעת החוק הזאת נועדה ליצור שינוי בתפיסה והסתכלות חיובית, לא רק שלילית, ואולי כך לעשות יותר למניעת תאונות דרכים ולנהיגה נכונה וחוקית יותר.

עמירה דותן: המציאות שבה לא כולם רעים ולא כולם עוברים עבירות ועושים עבירות – הגיע הזמן לתת לה בונוס, ולאלה שנהיגתם נורמטיבית והם שומרי חוק מגיעה הערכה.

עמירה דותן: חברות הביטוח גם היום נותנות הנחה לבעלי רשיונות שאין להם תאונות ברקורד.

עמירה דותן: הצעת חוק זו נועדה לעגן הסדר או נוהג, שקיים בכמה מדינות, שלפיו נהגים מקבלים מראש נקודות זכות.

עמירה דותן: משרד התחבורה יכול להחליט אחרת, אבל הרעיון הוא לתת הערכה חיובית על נהיגה נכונה ועל נהיגה חוקית.

עמירה דותן: נהג שישמור על מלוא הנקודות יזכה ל-30% הנחה בתשלומי הביטוח, ונהג שיצליח לשמור פחות נקודות זכות – השר ומשרדו יקבעו את השיעור ההנחה שהוא יהיה זכאי לה בביטוח, כמובן באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

עמירה דותן: המטרה, כפי שאמרתי קודם, היא לעודד נהגים לשמור על החוק, לחזק התנהגות נורמטיבית חיובית, ואפשר אפילו להרחיב לדברים נוספים, כמו למשל שלפעמים אנחנו עדים לתאונות דרכים, וגם אלה מאתנו שיכולים לעזור לנפגע לא עושים זאת מתוך פחד שהם עצמם יעברו בכך איזו עבירה, חוקית או לא חוקית.

עמירה דותן: לגישה החיובית אין עלויות אכיפה והיא דורשת רק שינוי בסטנדרט וביכולת שלנו לראות דברים בחיוב ולא בשלילה.

עמירה דותן: אני מבינה שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים איננו מתנגד להצעת החוק הזאת, ואנחנו כמובן נעשה הכול כדי שהמשך החקיקה ייעשה בתיאום עם השר ועם משרדו, שכן הם מחזיקים בידע וביכולת לממש את החוק הזה, כדי שלא יהיה עוד אות מתה בספר החוקים.

עמירה דותן: אבקש מחברי לעזור לנו להעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה הטרומית.

עמירה דותן: אני רואה שגם חברי הגיע.

עמירה דותן: תודה רבה לאורי אריאל על הצעת החוק הזאת.

עמירה דותן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: כיוון שאין תשובת שר, וכיוון שהבנתי שהתחייבת למלא את התנאי שהציבה הממשלה, כלומר לקדם את הצעת החוק יחד עם הממשלה, אנחנו עוברים ישר להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (ניקוד חיובי), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק התקבלה בקריאה טרומית ותועבר להמשך טיפול בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2030/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, שהשר הרצוג צריך להשיב עליה.

קולט אביטל: אנחנו קוראים לו.

קולט אביטל: גברתי חברת הכנסת אסתרינה טרטמן – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים וקצבת זיקנה).

קולט אביטל: השר הרצוג יגיע מייד.

קולט אביטל: אולי תרצי להתחיל.

קולט אביטל: בבקשה, גברתי.

אסתרינה טרטמן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת נועדה לתקן עוול נורא שנעשה לפלח באוכלוסיית האלמנות.

אסתרינה טרטמן: יש במדינת ישראל אלמנות שמקבלות קצבת תלויים, שלא כמו אלמנות אחרות, שמקבלות קצבת שאירים.

אסתרינה טרטמן: מה שגורם להבדל – – –

קולט אביטל: חברי הכנסת בני אלון ואזולאי, נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, אתה פונה לנו עורף.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת סער, זה חל גם עליך.

קולט אביטל: נא לשבת.

אסתרינה טרטמן: מה שגורם להבדל הוא נסיבות מותם של בני-הזוג של אותן נשים.

אסתרינה טרטמן: נשים שבן-זוגן הלך לעולמו בצורה טבעית או בתאונה מקבלות קצבת שאירים.

אסתרינה טרטמן: לעומת זאת נשים שבן-זוגן נהרג בתאונת עבודה מקבלות קצבת תלויים.

אסתרינה טרטמן: יש היום שוני במהות וגם בהגדרה החוקית.

אסתרינה טרטמן: מדוע השוני?

אסתרינה טרטמן: השוני נובע ממקור המימון.

אסתרינה טרטמן: אשה שבעלה נהרג בעבודה – מקום העבודה בדרך כלל ביטח אותו, מימן את התשלומים והעביר את הכספים, והביטוח הלאומי משופה על הכספים האלה.

אסתרינה טרטמן: נכון קבע המחוקק שלא יהיה כפל קצבאות מאותו מקור.

אסתרינה טרטמן: פה יש סוגיה של עוול שנעשה לאותן נשים – ואין הרבה נשים כאלה.

אסתרינה טרטמן: הנשים האלה כל חייהן עובדות ומשלמות ביטוח לאומי בעצמן.

אסתרינה טרטמן: הן איבדו את בעליהן, והכסף שהן מקבלות כקצבת תלויים מקורו בכלל בכספי הביטוח ובתשלומים של מקום העבודה ושל הבעל.

אסתרינה טרטמן: כל חייהן הן עבדו, ואז הגיעו לגיל פרישה – וראה זה פלא, מדינת ישראל אומרת: אז מה אם עבדת?

אסתרינה טרטמן: אז מה אם שילמת ביטוח לאומי כל החיים בזכות עצמך?

אסתרינה טרטמן: מכיוון שאת מקבלת כסף כי בעלך נהרג במקום עבודתו – ונכון שמקום עבודתו משפה את המדינה – תקבלי רק חצי מקצבת הזיקנה.

אסתרינה טרטמן: עצם העובדה שהמחוקק כבר תיקן בשנת 2004, ומצא שאומנם יש מקום לשלם לאלמנות האלה חצי מהקצבה, זה כבר אומר שקיימת כאן בעיה.

אסתרינה טרטמן: מדוע לעשוק אותן מהמחצית הזאת?

אסתרינה טרטמן: מאיזו סיבה?

אסתרינה טרטמן: גבירותי ורבותי, זאת ההזדמנות שלנו לתקן עוול.

אסתרינה טרטמן: אני לא מכירה סיעה אחת בבית הזה שלא מנופפת במערכות הבחירות את דגל העשייה למען הקשישים, למען האלמנות ושאר עשיות הומניות.

אסתרינה טרטמן: די לדיבורים – הגיע הזמן לעשות.

אסתרינה טרטמן: רק כדי לסבר את האוזן אומר שאין מדובר בהצעת חוק תקציבית.

אסתרינה טרטמן: היום, על-פי נתוני המוסד לביטוח לאומי, יש 1,592 נשים בקטגוריה של גמלאיות שמקבלות קצבת תלויים.

אסתרינה טרטמן: לצערי הרב, משנה לשנה מספרן פוחת, כי הן מתבגרות והולכות לעולמן.

אסתרינה טרטמן: תודה לאל, גם נושא הבטיחות והגהות במקומות העבודה כבר הקטין לפני שנים רבות במידה ניכרת את מספר התאונות במקומות עבודה.

אסתרינה טרטמן: חצי מקצבת הזיקנה הוא 712,000 שקלים בממוצע בין הסכום העליון והסכום התחתון, ולפיכך כל עלות החקיקה הזאת היא מיליון ו-324,000 שקלים בשנה.

אסתרינה טרטמן: זאת אינה הצעת חוק תקציבית.

אסתרינה טרטמן: כל המהות של הצעת החוק הזאת היא תיקון טעות שגורמת עוול נורא בחברה הישראלית ופוגעת באוכלוסייה חלשה שאין לה כוח להגן על זכויותיה.

אסתרינה טרטמן: לכן אני מבקשת מחברי חברי הכנסת – אני נותנת הזדמנות לכל סיעות הבית לתקן את העוול ולתמוך בחקיקה.

אסתרינה טרטמן: עם זאת, משום ששר העבודה והרווחה פנה אלי – ואני מכבדת את השר יצחק הרצוג, ואני בטוחה שנוכל להגיע לקידום החקיקה הזאת בדרך של שיתוף פעולה והבנה, כי אין לי ספק שגם הוא רוצה לדאוג לאוכלוסייה הזאת, אני מביעה את הסכמתי לכך שכל קידום החקיקה ייעשה בשיתוף פעולה עם משרד העבודה והרווחה ועם השר הרצוג.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה לכם.

קולט אביטל: שתי שאלות, גברתי.

קולט אביטל: את רוצה הצבעה אישית?

אסתרינה טרטמן: אני מוותרת על ההצבעה האישית.

קולט אביטל: את מוותרת.

קולט אביטל: תפקידו – שר הרווחה והשירותים החברתיים.

קולט אביטל: תודה.

יצחק הרצוג: – – –

אסתרינה טרטמן: נקדם את החוק בשיתוף פעולה עם המשרד בתוך פרק זמן סביר.

אסתרינה טרטמן: כשאנחנו יושבים אני מציגה את ה"קייז" בשיתוף פעולה עם המשרד ועם היועץ המשפטי, בתוך פרק זמן סביר לחלוטין.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, החוק הזה מעורר קשיים לא פשוטים, מכיוון שמצד אחד נטענת הטענה שהעלתה חברת הכנסת טרטמן – אף שאנחנו חלוקים על העובדות – אפילו לשיטתה מדובר ב-12 מיליון שקלים, ולא ב-1.7 מיליון – וגם על מספר הזכאים.

יצחק הרצוג: עם זאת, חברת הכנסת טרטמן מעלה נושא מאוד נקודתי.

יצחק הרצוג: הבעיה בחוק המוצע היא שיש לו השלכות רוחב אדירות, של סוגיית כפל קצבאות, ולשיטת המוסד לביטוח לאומי – לשיטתנו – זה עלול להגיע גם להיקף של 770 מיליון שקלים.

יצחק הרצוג: על זה היה לנו ויכוח קולני הבוקר, ועם כל ההערכה שיש לי לחברת הכנסת טרטמן ולפועלה, אני לא מוכן למחוק את הטענה ולהגיד שהכול בסדר.

יצחק הרצוג: יתירה מכך, היועץ המשפטי של המוסד לביטוח לאומי העלה פה את טענת השוויון, ואני, כיושב-ראש המועצה של הביטוח הלאומי, חייב להתייחס לכך, כי אם אתה נותן כפל קצבאות לפלח אוכלוסייה מסוים אתה עלול ליצור בכך כדור שלג.

יצחק הרצוג: כל מי שמבין במאזנים של המוסד לביטוח לאומי ובחשבונות האקטואריים שלו, מבין את הסיכון שבכך.

יצחק הרצוג: הצעתי לחברתי חברת הכנסת טרטמן לאפשר לנו לקיים דיון, שכבר יזמתי, כי הנושא הזה עולה גם בנגזרות אחרות, והדיון הזה יתקיים בתקופה הקרובה.

יצחק הרצוג: הצעתי לחברת הכנסת טרטמן לאפשר עוד מועד, אבל היות שהיא ביקשה להעלות את זה היום, הסכמנו שהצעת החוק הזאת תועבר בקריאה טרומית ולא תקודם, אלא בתיאום.

יצחק הרצוג: בנוסף, כפי שהיא ציינה, היא תיפגש לדיון מקיף עם היועץ המשפטי של המוסד לביטוח לאומי, כיוון שהיא טענה לאסמכתאות מסוימות מהעבר בנושא הזה.

יצחק הרצוג: תפיסת עולמי בגדול היא שאם אין פה השלכות רוחב, כפי שנטען, ואם באמת זו נגזרת מאוד קטנה, בוודאי אנחנו לא רוצים להיות האנשים הרעים בסוגיה הזאת, אבל אני חייב להביא בחשבון את ההערות של הגורמים המקצועיים.

יצחק הרצוג: אי-אפשר להתעלם מהן, כי בסופו של דבר מדובר בעלויות עצומות מבחינת המוסד לביטוח לאומי.

יצחק הרצוג: אשר על כן אני מבקש, כפי שנאמר, להעביר את הצעת החוק כפי שהוצעה בקריאה טרומית ולהביא אותה אחר כך לוועדת הכנסת שתכריע אם היא עוברת לוועדת הכספים או לוועדת העבודה והרווחה וכו'.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

אסתרינה טרטמן: למה לא לוועדת העבודה והרווחה?

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: הצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים וקצבת זיקנה), של חברי הכנסת טרטמן, אמנון כהן ורן כהן וקבוצת חברי הכנסת.

קולט אביטל: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים וקצבת זיקנה), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: 19 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק של חברת הכנסת טרטמן, רן כהן ואמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת עברה, והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם טיפול בה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3018/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק שיקום קרקעות מזוהמות, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: תודה, גברתי ואדוני.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, הנמקה מהמקום.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק שלי נתמכת על-ידי הממשלה ולכן היא בהנמקה מהמקום.

אופיר פינס-פז: מדובר בהצעת חוק שיקום קרקעות מזוהמות, הצעת חוק מאוד מרחיקה לכת, הצעת חוק אסטרטגית, שהיא הדבר הבא אחרי אוויר נקי, אם נצליח לחוקק במליאה את חוק אוויר נקי.

אופיר פינס-פז: לצערי הרב, אדוני היושב-ראש, קרקעות ישראל זוהמו באופן קיצוני על-ידי גורמים שונים, בעיקר גורמים שעסקו בחומרים מסוכנים ודברים מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: חלק מהקרקעות המזוהמות גם זיהמו את מקורות המים וזיהמו בארות.

אופיר פינס-פז: יש לנו היום בעיית בארות מזוהמות.

אופיר פינס-פז: עד כדי כך נוצרה בעיה שהיום גם קשה מאוד לשווק קרקעות מזוהמות מבחינה כלכלית, כי צריך לטהר אותן והדבר הזה עולה כסף רב.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק שאני מציע מציעה מכניזם, מנגנון לטפל בעניין.

אופיר פינס-פז: התחייבתי בפני השר עזרא ובפני הממשלה שאני לא אקדם את הצעת החוק הזאת עד שהממשלה תביא הצעת חוק משלה.

אופיר פינס-פז: אני מדגיש, זה לא עניין של זמן, אני לא מקדם כל זמן שהממשלה לא תביא הצעת חוק משלה לכנסת.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כבוד השר, בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, נכון לטפל בנושא הזה, שהוא נושא כבד.

גדעון עזרא: ללא ספק, יש לחוק מטרה חשובה וראויה.

גדעון עזרא: מדובר בהסדרת הטיפול בקרקעות מזוהמות או חשודות כמזוהמות ומניעת זיהום תוך שמירה על עתודות הקרקע בישראל, על משאבי המים ועל בריאות הציבור.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה סבור שמדובר בנושא חשוב ואקוטי שיש לו השלכות משמעותיות על חיי התושבים בישראל ועל הגנת בריאותם מפני זיהום על-ידי חומרים מסוכנים הנמצאים בקרקע.

גדעון עזרא: מסיבה זו נמצא נושא זה על סדר-יומו של המשרד בקדימות גבוהה.

גדעון עזרא: עם זאת, הסדרת הנושא בחקיקה הינה מורכבת, ועליה לכלול היבטים רבים ובהם היבטים משפטיים ותקציביים.

גדעון עזרא: כמו כן נדרשות נכונות והיערכות ליישום החוק מצד כל משרדי הממשלה הרלוונטיים, וזה לא פשוט.

גדעון עזרא: בין יתר הקשיים שמעלה הצעת החוק שבנדון אציין כי הצעת החוק מטילה את האחריות לבדיקה של קרקע חשודה כמזוהמת ולטיפול בקרקע מזוהמת על מספר רב של גורמים.

גדעון עזרא: גישה זו, שנהוגה בארצות-הברית, תביא לריבוי הליכים משפטיים ולהצפת מערכת בתי-המשפט והדבר יעכב את הליכי הניקוי, ואף עלול לגרום להיווצרותן של קרקעות מזוהמות נטושות, תופעה הידועה בארצות-הברית בשם brownfields.

גדעון עזרא: כמו כן, ההצעה איננה מביאה בחשבון את העלויות הגבוהות שעלולות להיות מושתות על מי שנחשב לפי החוק כגורם אחראי לביצוע בדיקה או ניקוי של קרקע.

גדעון עזרא: הדבר בעייתי במיוחד במקום שבו מדובר על זיהומי עבר.

גדעון עזרא: יש לנקוט גישה מידתית יותר בשל הפגיעה המסתמנת בזכות הקניין.

גדעון עזרא: יש לבצע הערכת סיכונים ולשקם את הקרקע רק במקום שבו הזיהום מסכן בריאות האדם ואת הסביבה, והכול בהתאם לשימוש שייעשה בקרקע.

גדעון עזרא: נוסף על כך, הצעת החוק מטילה על הרשות המבצעת תפקידים החורגים מתחומי סמכותה כרשות מקצועית, כגון החלטה על מי להטיל את החובה לבדוק או לנקות את הקרקע וחלוקת האחריות בין הגורמים השונים.

גדעון עזרא: לפי ההצעה, פעולתה של הרשות היא תנאי הכרחי להתחלת כל פעולה וטיפול בקרקע, ולכן היא עלולה לעכב את הטיפול, מלבד היותה נטל כבד ובלתי סביר על הרשות.

גדעון עזרא: בימים אלה משרדי מגבש הצעת חוק ממשלתית בנושא זה בתיאום ובשיתוף עם משרדי ממשלה אחרים, בין היתר משרד האוצר ומשרד המשפטים.

גדעון עזרא: חשוב להבין כי לטיפול בקרקעות מזוהמות יש השלכות כלכליות מרחיקות לכת מעבר לעלותו התקציבית, וזאת בשל השפעתו על ערכי קרקע ומשמעותה הרחבה של הטלת אחריות על גורמים מממנים.

גדעון עזרא: בנושא זה שומה עלינו להתקדם בזהירות ובאחריות.

גדעון עזרא: לאור כל האמור, ועל-פי הסיכום עם המציע – והוא אישר את הסיכום הזה עכשיו – החליטה ועדת השרים לענייני חקיקה ואכיפת החוק לתמוך בקריאה טרומית בלבד, וזאת בכפוף להתחייבות של המציע, שלפיה הצעת החוק הפרטית לא תידון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת ולא תקודם עד שהממשלה תסיים את גיבוש הצעת החוק הממשלתית, ולאחר מכן תקודמנה שתי ההצעות בתיאום.

גדעון עזרא: אין לי כל התנגדות לתת את הקרדיט למציעים הפרטיים, אך אחריותנו הציבורית מחייבת לטפל בנושא זה באופן זהיר ומתואם.

גדעון עזרא: לפיכך אני מבהיר כבר בשלב זה כי החלטת ועדת השרים היא כי אם תידון ההצעה הפרטית בוועדת הפנים ואיכות הסביבה ותועלה להצבעה בקריאה ראשונה באופן בלתי מתואם, אזי עמדת הממשלה תהיה להתנגד לה מכל הטעמים שפורטו.

אופיר פינס-פז: הסיפא של הדברים שלך אומרת שאתה לא מאמין לדברים שלי ולהתחייבות שלי במליאת הכנסת – – –

גדעון עזרא: תראה, אופיר, היו דברים מעולם בחיים שלנו כאן בכנסת.

חיים אורון: אבל לא עם אופיר.

גדעון עזרא: עם אופיר אף פעם לא.

גדעון עזרא: זו הצעה מאוד-מאוד כבדה.

גדעון עזרא: מאוד כבדה.

גדעון עזרא: בסיכומו של דבר, אני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד העברת ההצעה בקריאה טרומית.

גדעון עזרא: תודה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שיקום קרקעות מזוהמות, התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דב חנין: אני מבקש להוסיף אותי.

אמנון כהן: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים, ואני מוסיף לפרוטוקול את הצבעתו של חבר הכנסת דב חנין.

אמנון כהן: לכן, הצעת חוק שיקום קרקעות מזוהמות, התשס"ח–2007, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, עברה בקריאה טרומית והיא עוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3373/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: המשך סדר-היום: הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: מוצמדת אליה גם הצעת החוק של חבר הכנסת יואל חסון, מייד לאחר מכן.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כאשר הנחתי לראשונה את הצעת החוק הזאת ב-16 ביולי 2007, כתבתי: "בתקופה האחרונה אנו עדים לתופעה הולכת וגוברת של גילוי אלימות מצד מטופלים ובני משפחותיהם"; כאשר נערך הדיון בהצעת החוק, ב-24 באוקטובר 2007, חזרתי ואמרתי: "בתקופה האחרונה" וכו'; כאשר הנחתי את הצעת החוק פעם שנייה – אחרי שהיא נפלה כאן – ב-12 בפברואר 2008, שבתי וכתבתי: "בתקופה האחרונה", וכו' וכו'.

חיים אורון: וגם היום, אני מתחיל את דברי ואומר – בתקופה האחרונה, וכולנו יודעים שלא מדובר בתקופה האחרונה.

חיים אורון: מדובר בתופעה שלצערי הרב הולכת ומעצימה, הולכת ומחריפה, כשאנחנו איננו עושים מספיק, וכאשר ניסינו לעשות מהלך בכנסת לפני חצי שנה – מסיבות שעד היום אני לא מבין אותן הקואליציה הורידה את הצעת החוק הזאת.

חיים אורון: אני שמח שהפעם – גם כיוון שהממשלה לא משיבה, אבל נדמה לי גם משום שחבר הכנסת יואל חסון יעלה הצעה דומה אחר כך – שהפעם החוק יעבור בקריאה טרומית.

חיים אורון: נמצאת ביציע קבוצה של רופאים ממוסדות בריאות ובתי-חולים מכל הארץ, שבאה לכאן כדי להביע זעקה, תביעה, דרישה מהכנסת לעשות מעשה.

חיים אורון: נמצאת פה גם אשתו של ד"ר מריוס גיא, ד"ר נינה גיא.

חיים אורון: הוא הנפגע – אני לא יכול לומר האחרון, כי למיטב ידיעתי בימים האחרונים נפגעו עוד – אני יודע על עוד ארבעה עובדי רפואה.

חיים אורון: כל יום.

חיים אורון: בהחלט מדובר בתופעה קשה, אלימה, שנעשית גם אלימה יותר, ואי-אפשר שלא להגיב עליה.

חיים אורון: אני לא רוצה ליצור אצל אף אחד אשליה – והרופאים יודעים שהאשליה הזאת, אין לי כוונה להפיץ אותה – שכאילו החמרה בדיני העונשין פותרת את הבעיה.

חיים אורון: אבל בהצעת החוק שמוגשת כאן, שמחמירה את עונש המקסימום מחמש לשש שנים, ובעיקר מציעה עונש מינימום של חצי שנה, אני מאמין שיש גם אלמנט של הרתעה ואזהרה כלפי מי שאנחנו רוצים להתריע כלפיהם ולהזהיר אותם.

חיים אורון: אבל יש גם לא פחות – ואולי אפילו יותר – אמירה של הכנסת; אמירה שהיא חלק מההתמודדות עם הנושא הקשה הזה, שעובדי הרפואה מבחינה זאת הם לא עוד אחד מעובדי הציבור.

חיים אורון: יש כאן מציאות מאוד מיוחדת ביחסים שבין הרופא ובין המטופל, בין הרופא ובין החולה, בין הרופא ובין בני משפחתו, שמעמידים את המפגש הזה במקום שונה ממפגשים אחרים בין עובדי ציבור – שאגב, גם הם לפעמים חשופים לאלימות: גם בבתי-הספר, גם עובדים סוציאליים – אבל כאן המפגש מלכתחילה הוא מאוד טעון, הוא מאוד מתוח.

חיים אורון: כאשר מדובר בדיני נפשות, זאת לא אמירה, זאת לא מליצה.

חיים אורון: זה לבו של העניין עצמו.

חיים אורון: והתופעה הזאת – שהיא לא רק תופעה ישראלית אלא היא קיימת גם בארצות אחרות – מחייבת התמודדות, וההתמודדות חייבת להיות הרבה יותר מאשר הצעת החוק הזאת.

חיים אורון: הצעת החוק הזאת היא מהלך ראשון – הכרחי שתוגבר פעולת האכיפה.

חיים אורון: חברי סיעת ש"ס, אתם מדברים יותר חזק ממני עם המיקרופון.

אברהם מיכאלי: בלי ש"ס החוק הזה לא יעבור.

חיים אורון: בסדר, אבל זה אפילו מפריע עד כאן.

חיים אורון: והיושב-ראש – הוא לא רצה להפריע לכם כי לא נעים לו.

חיים אורון: והאכיפה איננה מספקת – – –

אמנון כהן: אבל נוכחותם של סיעת ש"ס פה – – –

חיים אורון: בסדר, אבל – – –

אמנון כהן: נוכחותם מבורכת – אפילו יותר מסיעתך שם.

חיים אורון: אתה רואה, אני לא מגיב.

משולם נהרי: בלעדיהם לא היה לך עם מי לדבר.

חיים אורון: יש הכרח להחמיר את האכיפה.

חיים אורון: כאשר מתרחש אירוע קשה, או אפילו אירוע פחות קשה, לא יכולה להיות – לבטח לא בעת הזאת – אמירה שמחוסר עניין לציבור אנחנו סוגרים את התיק.

חיים אורון: הציבור כולו – ומדובר בציבור כולו, אין פה מה לעשות; אי-אפשר לאתר איזו קבוצה מסוימת או עיר מסוימת או בית-חולים מסוים.

חיים אורון: הנושא השני – צריך להגביר ולהחמיר באמצעי הביטחון.

חיים אורון: אגב, אף אחד מהנושאים האלה לא יפתור את העניין כולו.

חיים אורון: אגב, לפחות על-פי הנתונים של בית-חולים אחד, "הדסה" בירושלים, בשנה שעברה נפגעו אנשי ביטחון כמעט כמו עובדי רפואה – 30 מול 33.

חיים אורון: המספרים הם עצומים – 60 איש בבית-חולים אחד, תחשבו.

חיים אורון: זה יותר ממקרה לשבוע – זה לא הולך בדיוק בחלוקה אחידה על פני כל השנה.

חיים אורון: ולכן, אני חושב שחיזוק עובדי הביטחון והגברת הביטחון והאמצעים הם מהלך נוסף.

חיים אורון: המשטרה צריכה להיות יותר מעורבת.

חיים אורון: אני יודע שיש הצעות עד כדי הקמת נקודת משטרה בכל בית-חולים.

חיים אורון: אני לא מארגן עכשיו – חבר הכנסת אהרונוביץ – אני לא מארגן עכשיו את פעולת המשטרה, אבל ללא ספק ולבטח כהוראת שעה במצב הזה, נוכחות המשטרה, עם כל המשמעות שלה לציבור – בלי לפגוע באף עובד ביטחון אחר – היא יותר מאשר עובדי הביטחון.

חיים אורון: אז דיברתי קודם על האכיפה ועל הדבקות באכיפה; אני מדבר עכשיו גם על הנוכחות.

חיים אורון: אבל אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש – ואני אומר את זה בהחלט גם בכובעי כיושב-ראש הלובי לרפואה ציבורית: מי שלא קושר את המשבר שמערכת הבריאות נתונה בו עם התופעות האלה, עוצם את עיניו.

חיים אורון: שלא ישתמע מדברי כאילו שאני מצדיק אלימות כלפי עובדי רפואה משום שיש בעיות במערכת הבריאות.

חיים אורון: אני לא מתקרב בכלל לאמירה הזאת.

חיים אורון: אבל, היפוכו של הטיעון הזה, לטעמי הוא נכון, משום שבמערכת בריאות שיש בה יותר לחצים, יותר מתיחות, תורים יותר ארוכים, פחות זמן של עובד הרפואה להיענות לחולה – עוד פעם, כל מה שאני אומר עכשיו הוא לא הצדקה לאלימות – אבל אם רוצים להתמודד עם העניין בשורשיו ולא משלים את עצמנו שרק שינוי בחקיקה פה והכנסת עונש מינימום פותרים את העניין, אי-אפשר שלא לראות גם את ההיבט הזה.

חיים אורון: ההיבט הזה לא ייפתר באמצעות הצעת חוק.

חיים אורון: אנחנו עוסקים בו לאורך כל השנה; אדוני היושב-ראש, אתה ואחרים שמעתם אותי בנושא הזה עשרות פעמים.

חיים אורון: מצוקת מערכת הבריאות – כאחת המערכות החברתיות המרכזיות – היא מצוקה שהולכת ומחריפה.

חיים אורון: מבחינה זאת צר לי ששר הבריאות – אפילו לצורכי הזדהות עם הנושא – לא מצא לנכון להיות נוכח בדיון הזה פה עכשיו.

חיים אורון: קטונתי מלהבין ולפרש את התנהגותו של שר הבריאות, לא רק בנושא הזה, אבל הכנסת סוברנית והיא תחליט את החלטתה.

חיים אורון: אני מקווה מאוד שנשלים את הכנת החוק הזה, אולי אפילו עוד במושב הזה; הוא לא מסובך, הוא לא מורכב.

חיים אורון: אני מקווה שוועדת החוקה חוק ומשפט, שהיא הוועדה המתאימה לדון בחוק הזה – אף שהייתי מעדיף שזה יהיה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אבל אם אני מבין, דיני עונשין הם בוועדת החוקה – תתפנה ותעביר אותו בקריאה ראשונה ובשנייה ובשלישית.

חיים אורון: אני מסכם את מה שאמרתי קודם, גם כהחרפת הענישה לגופה וגם כמסר ברור של הכנסת, שהיא רואה בנושא הזה נושא שיש לו חשיבות גדולה מאוד.

חיים אורון: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת אורון.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2943/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: נעבור לנימוק הצעה זהה של חבר הכנסת יואל חסון, הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי).

אמנון כהן: בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גם אני מתכבד להציג את הצעת החוק על החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי.

יואל חסון: הנחתי את הצעת החוק הזאת, שמוצמדת להצעת החוק של חבר הכנסת אורון, לפני זמן רב מאוד, ניסיתי במשך תקופה ארוכה להשיג הסכמה עם משרד הבריאות ולעשות את זה בתיאום עם משרד הבריאות והגורמים הרלוונטיים.

יואל חסון: אבל אני חושב שהצעת החוק הזאת כיום, ברגע הזה, עם ההצעה של חבר הכנסת אורון, ראוי שתקודם ותקודם מהר, גם בקטע של העברת המסר.

יואל חסון: ממש ברגעים אלה אנחנו יכולים לראות על מסך החדשות דיווח על כך שמטופל השליך ציוד רפואי על רופא או על צוות רפואי.

חיים אורון: לי כתוב ציוד משרדי.

יואל חסון: אצלך ציוד משרדי, אצלי היה כתוב ציוד רפואי, אבל כנראה משהו הושלך על איש צוות רפואי.

יואל חסון: זה דבר שאנחנו צריכים לשים לו סוף.

יואל חסון: הכנסת חייבת להעביר באמצעות הצעת החוק הזאת מסר ברור, שאנחנו הולכים להתמודד עם הבעיה הזאת.

יואל חסון: באופן אישי, יש לי כבוד גדול מאוד למקצוע הרפואה ולכל מי שעוסקים בענייני הרפואה.

יואל חסון: אני יודע שבסיטואציות קשות בבתי-החולים ובמקומות דומים לפעמים יש הפגנת רגשות, כעסים, מתחים של המטופלים עצמם או בני משפחותיהם.

יואל חסון: עם כל ההבנה לחרדה, לצער ולמצבים שנוצרים במציאות קשה כזאת, אנחנו צריכים לקבוע קו אדום, קו אדום ברור שאומר, עד כאן, לא באלימות, ואם מישהו ינקוט אלימות, לא משנה מה יהיה מצבו ולא משנה מה יהיה מצבו של בן משפחתו, הוא ישלם מחיר יקר.

יואל חסון: ראוי שמדינת ישראל תגן על רופאיה ועל הצוות הרפואי שנמצא שעה-שעה, יום-יום, דקה-דקה, בעבודת קודש של הצלת חיים וסיוע לאנשים שזקוקים לאותו סעד רפואי.

יואל חסון: הצעת החוק הזאת מניעה תהליך, מניעה כיוון, מעלה את הנושא לסדר-היום, ואני מצפה – מעבר להצעת החוק הזאת – שידונו כיצד אנחנו יכולים להפוך את בתי-החולים למקומות בטוחים יותר, עם צוות רפואי שיכול לעבוד ולתת את השירות הרפואי בצורה רגועה, שקטה ובטוחה.

יואל חסון: לסיום, אדוני היושב-ראש, מהדוכן הזה אני רוצה לאחל לד”ר מריוס גיא החלמה מהירה, לו ולכל מי שאי-פעם נפגע מאלימות כלפי רופאים וצוות רפואי.

יואל חסון: אנחנו כמובן תומכים בקריאה הטרומית.

יואל חסון: ההצעה תעבור בקריאה הטרומית, אבל הנושא יעלה לדיון במסגרת ועדת השרים ואני מקווה שגם יקבל את תמיכת הממשלה בהמשך החקיקה.

יואל חסון: תודה רבה.

אמנון כהן: על כן, ללא תשובת שר, נעבור מייד להצבעה על שתי הצעות החוק.

אמנון כהן: ראשית, הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי), של חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק אושרה והיא עוברת להכנה לקריאה ראשונה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אמנון כהן: נצביע על הצעת החוק השנייה, של חבר הכנסת יואל חסון.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי), התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: גם הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי), של חבר הכנסת יואל חסון, התקבלה בקריאה טרומית והיא תעבור להכנה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3577/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 17157.]

אמנון כהן: הצעת החוק הבאה:

אמנון כהן: הצעת חוק חובת הדיווח של מוסדות פיננסיים על כספים ללא דורש, התשס"ח–2008.

אמנון כהן: היוזם – חבר הכנסת משה כחלון.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: רק תשובה.

אמנון כהן: תשובה והצבעה.

אמנון כהן: השר משולם, תגיד כן ונצביע.

אמנון כהן: הצעת החוק ראויה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהצעת החוק מוצע כי באגף שוק ההון במשרד האוצר תוקם יחידה שתהיה אחראית לרישומם של כספים המוחזקים במוסדות פיננסיים במדינת ישראל ואשר לא נמצא מי שרשאי ומסוגל לנהוג בהם מנהג בעלים.

משולם נהרי: חובת הדיווח בדבר כספים כאמור תוטל על המוסדות הפיננסיים, ולשם כך צריך להקים מאגר מידע לאומי שיהיה נגיש לציבור ללא תשלום.

משולם נהרי: ההצעה הזאת נדונה בוועדת השרים לענייני חקיקה, היתה התנגדות, בעיקר התנגדות להקים אגף בשוק ההון, במשרד האוצר.

משולם נהרי: בשיחה שהיתה לי עם המציע הבנתי שזאת לא היתה הכוונה, אלא הכוונה היא שתהיה נגישות לכל המידע הזה; אנשים שהשאירו כספים והלכו לעולמם ואין להם דורש ואין מי שידרוש כי לא יודעים עליהם – אין המידע.

משולם נהרי: חשוב להביא למצב שיהיו מקורות מידע שכל אחד יכול לגשת אליהם, ויש לכך צורות שונות.

אמנון כהן: לא הבנתי, כל אחד יכול לגשת או רק אגף שוק ההון?

משולם נהרי: כל אדם במדינת ישראל תהיה לו נגישות למידע הזה, כדי שיוכל לבדוק אם יש לו קשר לכספים שנמצאים ומופקדים במוסדות פיננסיים; לא להסתיר את זה מהציבור.

משולם נהרי: אדרבה, לא שאדם ילך ויתחיל לחקור אלא שתהיה נגישות, אם זה אתר באינטרנט – יש כל מיני דרכים.

משה כחלון: חובת דיווח.

משולם נהרי: כן, חובת דיווח.

משולם נהרי: לכן, אנחנו מסכימים, כמובן בתנאי שהדברים ייעשו בתיאום עם משרד האוצר.

משולם נהרי: אני מאמין שגם המציע רוצה את זה, כי המטרה טובה, ראויה, וצריך לעשות הכול כדי שזה יהיה ולא לתלות את זה בהקמת יחידות כאלה או יחידות כאלה, שבסופו של דבר לא תהיה לזה שום תועלת ולא נגיע למטרה.

משולם נהרי: תודה.

משולם נהרי: להעביר לוועדת הכספים.

אמנון כהן: כמובן לגופים הפיננסיים אין עניין לפרסם, כי הם רוצים שהכסף יישאר שם לעולם ועד.

משה כחלון: חשוב להגיד, ועדת השרים לא התנגדה, ועדת השרים אישרה את זה, לאחר מכן הם ביקשו להגיש ערר.

משה כחלון: ועדת השרים תמכה.

אמנון כהן: נצביע על הצעת החוק החשובה הזאת.

אמנון כהן: התנאים מקובלים על המציע, אפשר לעבור להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת הדיווח של מוסדות פיננסיים על כספים ללא דורש, התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 10, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת אושרה.

אמנון כהן: הצעת חוק חובת הדיווח של מוסדות פיננסיים על כספים ללא דורש, התשס”ח–2008, אושרה בקריאה הטרומית, והיא עוברת להכנה לקריאה הראשונה – כבוד השר, חבר הכנסת מבקש לוועדת הכלכלה, אתה לא מתנגד?

קולט אביטל: זה משקי-בית.

אמנון כהן: אם אתה מתנגד, נעביר לוועדת הכנסת שהיא תכריע.

משה כחלון: זה לא שוק ההון.

משה כחלון: היות שזה משקי-בית – זה ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: סוכם כלכלה.

אמנון כהן: זה עובר לוועדת הכלכלה של הכנסת.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3208/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים.

אמנון כהן: הצעת חוק הגבלת פרסום של משקאות משכרים, התשס"ח–2007, של חבר הכנסת נסים זאב – הנמקה מן המקום, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק זו מבוססת על חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק, בשינויים המחויבים לגבי משקאות משכרים.

נסים זאב: משקה משכר מוגדר בהצעת החוק כמשקה המכיל לפחות 2% אלכוהול ואינו תרופה המכילה אלכוהול.

נסים זאב: מוצע להגביל בחוק את פרסום שתיית משקאות משכרים וליידע בכל פרסום את הציבור כי שתיית משקאות משכרים עלולה להזיק לבריאות.

נסים זאב: כדי להרתיע את הצורכים משקאות משכרים, מוצע להטיל חובה לציין על כל מכל משקה משכר אזהרה בדבר הסכנות הטמונות בצריכתו.

נסים זאב: הצעירים החליפו את הדיסקט, כמו שאומרים, ובמקום סמים הולכים לכיוון השתייה.

נסים זאב: כל האזהרות עד היום הן: כשאתה נוהג – אתה לא שותה, כאילו אפשר לשתות בכל עת ובכל זמן, וצעירים לא מתייחסים ברצינות לנזק שעלול להיגרם מאותה שתייה.

נסים זאב: לכן, כפי שזה קיים בסיגריות שיש אזהרה, צריכה להיות על כל משקה משכר אזהרה לאותם קטינים, לאותם צעירים, שיבינו את משמעות הדבר.

נסים זאב: הממשלה תומכת בהצעה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כתוב לי ששר הבריאות משיב.

אמנון כהן: הוא לא משיב, לכן אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגבלת פרסום של משקאות משכרים, התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 9, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: לכן, הצעת חוק הגבלת פרסום של משקאות משכרים, התשס"ח–2007, של חבר הכנסת נסים זאב, אושרה בקריאה הטרומית, ועוברת להכנה לקריאה הראשונה לוועדת הכלכלה של הכנסת.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3612/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: החוק הבא: הצעת חוק הדיינים (תיקון – דיין עמית), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת משה גפני.

אמנון כהן: הנמקה מן המקום.

אמנון כהן: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לאחרונה עבר החוק של שופט עמית, והגשתי הסתייגות שזה יחול גם על דיין עמית, והכנסת קיבלה את זה.

משה גפני: בחודשים האחרונים קיבלה הכנסת הצעת חוק ששופט עמית יוכל להיות גם מעל גיל 75 בנושאים שנקבעו בחוק, וביקשתי בהסתייגות להכניס את זה גם לגבי דיין עמית.

משה גפני: נאמר לי גם על-ידי שרים בממשלה וגם על-ידי גורמים נוספים בכנסת שאני אגיש את זה כהצעת חוק פרטית, ויתמכו בזה.

משה גפני: כך עשיתי.

משה גפני: ועדת השרים אישרה את הצעת החוק.

משה גפני: ועדת החוקה קיימה סיור בבית-הדין הרבני בתל-אביב בשבוע שעבר.

משה גפני: כולנו הופתענו, גם אני הופתעתי.

משה גפני: הסדר בבית-הדין הרבני בתל-אביב הוא למופת, אנשים לא צריכים לעמוד בתור, כמו שהיה בעבר, שזה היה נראה נורא ואיום.

משה גפני: הסדר הזה חשוב.

משה גפני: יש נושאים שבהם אפשר להקל על העומס בבתי-דין על-ידי כך שיביאו דיין עמית מעל גיל 75 בנושאים שייקבעו על-ידי נשיא בית-הדין הרבני הגדול.

משה גפני: התחייבתי לממשלה, שאם הכנסת תאשר את זה בקריאה הטרומית, נוסח הצעת החוק יתואם אתה, ואני מבקש את תמיכת הכנסת בהצעה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת משה גפני.

אמנון כהן: גם הצעת החוק הזאת ללא תשובת שר, ולכן נעבור להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הדיינים (תיקון – דיין עמית), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 7, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת חוק הדיינים (תיקון – דיין עמית), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת משה גפני, אושרה בקריאה הטרומית, ועוברת להכנה לקריאה הראשונה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/3619/17; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

אמנון כהן: הצעת החוק הבאה:

אמנון כהן: הצעת חוק-יסוד: בחירות חשאיות ליושב-ראש הכנסת (תיקוני חקיקה), של חברי הכנסת יוסף ביילין וזבולון אורלב.

אמנון כהן: ינמק את ההצעה חבר הכנסת ביילין.

אמנון כהן: בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק של חבר הכנסת זבולון אורלב ושלי עוסקת בשאלת בחירתו של יושב-ראש הכנסת.

יוסי ביילין: הרגע שבו נולד הרעיון אצלנו היה כאשר דובר על בחירת הנשיא, והיה רעיון שהבחירה הזאת תהיה גלויה ולא חשאית.

יוסי ביילין: אחד הטיעונים היה שגם הבחירה ליושב-ראש הכנסת היא בחירה גלויה, לכן אין שום טעם שהבחירה לנשיא דווקא תהיה חשאית, מה גם שרצוי שהכול יהיה שקוף, וכולם ידעו בעד מי כל אחד מצביע ולא יהיו כל מיני עסקים של סחר ומכר, אלא הכול יהיה כאילו על השולחן.

יוסי ביילין: חבר הכנסת אורלב ואני אמרנו זה לזה שזה הפוך לחלוטין.

יוסי ביילין: כשבדקנו מצאנו שבכל מקום שבו הכנסת בוחרת בחירה אישית – אגב, כמו שנהוג ברוב המערכות הפוליטיות – הבחירה היא בחירה חשאית.

יוסי ביילין: נשיא המדינה – כבר אמרנו, מבקר המדינה, נציגים לוועדה לבחירת שופטים, נציגים לוועדת המינויים לדיינים, נציגים לוועדות המינויים לקאדי ולקאדי מד'הב – כל זה מוקפד.

יוסי ביילין: אנחנו מקבלים כאן מעטפות, הולכים לקלפי.

זבולון אורלב: אל תזכיר מעטפות.

יוסי ביילין: אין על זה שום ויכוח.

יוסי ביילין: ברור לחלוטין שמכיוון שהבחירה היא בחירה אישית, אנחנו מצביעים – – –

אמנון כהן: כאן המעטפות נבדקות מבעוד מועד, כך שאין בעיה.

יוסי ביילין: אפילו בבחירת נציגי הכנסת למועצת הרבנות הראשית – הבחירה היא בחירה חשאית.

יוסי ביילין: הבחירה הגלויה היחידה בבית הזה היא הבחירה ליושב-ראש הכנסת, והטענה שלי שזאת תקלה שצריך לתקן.

יוסי ביילין: מדוע תקלה?

יוסי ביילין: התפקיד הזה של יושב-ראש הכנסת הוא תפקיד שיש בו מין כפל משמעות.

יוסי ביילין: מצד אחד, זה אדם שצריך להיות, ובדרך כלל הוא אכן כך, מורם מהכנסת, לא חלק אינטגרלי מהוויכוחים של קואליציה ואופוזיציה, אלא מי שרוצה בטובת הכנסת אל מול המערכות האחרות, בעיקר מול המערכת האקזקוטיבית.

יוסי ביילין: מצד שני, הוא איש פוליטי על-פי הגדרה, הוא תמיד יבוא מתוך המפלגות.

יוסי ביילין: לכן כל השנים יושבי-ראש הכנסת עשו סוג של שבת לעצמם – אני זוכר יושבי-ראש כנסת שלא היו באים לישיבות סיעה של מפלגתם, כי הם אמרו שהם לא צריכים להיות בסיעה, הסיעה שוקלת כל פעם מה עושים בישיבות הכנסת, איך יצביעו, וזה לא עניין שלהם, הכנסת היא כנסת, והם עומדים בראש הכנסת, והסיעה תעשה את ענייניה.

יוסי ביילין: היו למשל בניגוד לזה יושבי-ראש כנסת שהיו מאוד פוליטיים, ואמרו שדווקא משום שהם יושבי-ראש זה לא אומר שהם נוטרלו, הם אנשים פוליטיים, הם נבחרו על-ידי המפלגות שלהם, הם ייבחרו גם בעתיד על-ידי המפלגות שלהם, ולכן הם רוצים להיות אנשים פוליטיים גם במהלך הקדנציה.

יוסי ביילין: אין כאן בית-ספר.

יוסי ביילין: אין כאן הנחיות כלשהן.

יוסי ביילין: יש פשוט סבירות, והבעייתיות של הליכה על חבל דק היתה וגם תהיה בעתיד.

יוסי ביילין: אלא מה?

יוסי ביילין: כל עוד הבחירה של יושב-ראש הכנסת היא בחירה גלויה, מטבע הדברים היא חלק מהחלוקה הקואליציונית, חלוקת השלל הקואליציונית.

יוסי ביילין: כאשר יש הסכם קואליציוני, כאשר מדובר בשרים, ברור שיושב-ראש הכנסת הוא חלק מהעניין.

יוסי ביילין: ואז, הקואליציה מציעה מי צריך להיות היושב-ראש.

יוסי ביילין: בדרך כלל, הקואליציה החדשה, בעיקר משום שהיא גם חדשה, מצביעה בעד המועמד הזה.

יוסי ביילין: למועמד הנגדי, אם יש כזה, יש רק סיכוי סמלי, ובמקרים מסוימים בכלל אין מועמד נגדי.

יוסי ביילין: אם יש מועמד נגדי, זה כדי שהוא אולי יוכל לומר לעצמו או לעצמה שהם עמדו כנגד המועמד הדומיננטי.

יוסי ביילין: אבל הבחירה היא בחירה ידועה מראש, והמועמד הוא חלק מהמערכת הפוליטית הקואליציונית.

יוסי ביילין: מה זה עושה?

יוסי ביילין: זה יוצר מצב שבו יושב-ראש הכנסת יודע כל הזמן מי הצביע בעדו, מי בחר בו.

יוסי ביילין: מצד אחד, יש לו מחויבות מאוד גדולה לקואליציה שבחרה אותו.

יוסי ביילין: לא אחת הוא אומר: רגע, רגע, זה לא לפי התקנון.

יוסי ביילין: זה לא זה.

יוסי ביילין: אי-אפשר לחכות פה.

יוסי ביילין: לא נעשה כאן מונקי-ביזנס, אבל הקואליציה באה ואומרת לו, אם זה ראש הממשלה או מישהו אחר או השר המקשר: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, אנחנו בחרנו בך.

יוסי ביילין: זה רגע של אמת, ואנחנו זוכרים הרבה מאוד רגעים כאלה של אמת בכנסת, שבהם היושב-ראש יכול היה לקבוע הרבה מאוד את גורלה של הממשלה: אתה לא תגיד לנו ברגע הזה שאתה בכלל מהאו"ם.

יוסי ביילין: אתה באת מאתנו.

יוסי ביילין: בבקשה לנהל את העניין.

יוסי ביילין: נכון שגם אם הוא חבר כנסת בסיעת קואליציה, הוא לא מהאו"ם.

יוסי ביילין: נכון שגם אז אפשר לומר לו את זה.

יוסי ביילין: אבל זה כפל כפליים אם בחירתו נבעה מהצבעה קואליציונית ואם הוא יודע שהקואליציה היתה בעדו.

יוסי ביילין: מצד שני, חברי כנסת שלא הצביעו בעד היושב-ראש תלויים ביושב-ראש בהרבה מאוד דברים – פעם זו רשות דיבור, פעם זו נסיעה לחוץ-לארץ.

יוסי ביילין: היושב-ראש קובע דברים לא מעטים בבית הזה – מחדרים, לפעמים, ועד דברים שהם טכניים.

יוסי ביילין: חברי כנסת אלה עלולים להרגיש שכיוון שהצבעתם גלויה, מישהו יעשה אתם חשבון.

יוסי ביילין: אני, חלילה, לא אומר שהיה חשבון.

יוסי ביילין: אנחנו לא הצענו את ההצעה הזאת על רקע איזה דבר אישי.

יוסי ביילין: חלילה וחס.

זבולון אורלב: – – –

יוסי ביילין: כן.

יוסי ביילין: לא ניסיון אישי ולא נגד מישהו.

יוסי ביילין: אני יכול להגיד שלי אין טענה 20 שנה כנגד אף יושב-ראש.

יוסי ביילין: באמת אין לי טענה.

יוסי ביילין: אבל יש כאן בהחלט בעיה.

יוסי ביילין: אני גם שומע אנשים אחרים שיש להם כן טענות.

יוסי ביילין: אני חושב שאת הדבר הזה אנחנו יכולים לתקן.

יוסי ביילין: אני חושב שזה יהיה נכון אם חברי הכנסת, שבדרך כלל מכירים את המועמד – רוב המועמדים או כמעט כולם הם לא בקדנציה הראשונה, הם בקדנציה שנייה לפחות – מכירים את חברי הכנסת, יודעים מה היתרונות והחסרונות שלהם ויכולים לשקול בהצבעה חשאית מיהו האיש המתאים מבין המועמדים.

יוסי ביילין: יכולים גם להציע מועמד שאולי בהצבעה גלויה אין לו סיכוי ובהצבעה חשאית יש לו סיכוי, ויש לו סיכוי בהצבעה חשאית דווקא משום שמכירים אותו ודווקא משום שמעריכים אותו, ואולי הוא מתאים לתפקיד הזה יותר ממי שמציעה אולי הקואליציה או מציעה קבוצה אחרת.

יוסי ביילין: אבל אם לא יציעו את המועמד הזה, חבר הכנסת גם לא יציג את המועמדות שלו, כי הוא לא רוצה סתם ליפול אם מדובר בהצבעה גלויה.

יוסי ביילין: לכן, מתן היכולת לחברי הכנסת להצביע על-פי הכרתם ועל-פי נטיות לבם בהצבעה חשאית, לדעתנו תתקן כאן את המעוות.

יוסי ביילין: דווקא מכיוון שלא מדובר באיזו הצבעה קרובה ולא מדובר בשום דבר אישי, נדמה לנו שיש לנו כאן בהחלט טיעון מאוד רציני להביא לכך שכל ההצבעות האישיות בכנסת, לרבות ההצבעה לבחירת יושב-ראש הכנסת, תהיינה הצבעות חשאיות.

יוסי ביילין: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: על הצעת החוק הזאת אין תשובה ואין הצבעה.

אמנון כהן: נראה שזה יתואם ויהיה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3394/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לעידוד תחבורת אופניים, התשס"ח–2008, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת דב חנין.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: גם על הצעת החוק הזאת – תשובה והצבעה במועד אחר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק לעידוד תחבורת האופניים בישראל, חוק חשוב ומערכתי שנותן תשובה על הצורך שלנו לעודד תחבורת אופניים בישראל.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אופניים הם חלק משמעותי בפתרון של בעיות העולם הצפוף והבעייתי של המאה ה-21.

דב חנין: אופניים הם פתרון תחבורתי מצוין.

דב חנין: בעיר שהולכת ונעשית יותר ויותר פקוקה, אופניים הם אמצעי ממדרגה ראשונה להבטיח תנועה יחסית מהירה בתחומי העיר בלי המתנה בפקקים.

דב חנין: אופניים הם פתרון סביבתי.

דב חנין: בעיר שסובלת יותר ויותר מזיהום אוויר, אופניים הם אמצעי תחבורה נקי, נקי באמת, ולא כפי שאצלנו לפעמים מקובל לכנות אמצעי תחבורה מזהמים פחות.

דב חנין: אופניים הם כלי תחבורה נקי.

דב חנין: אופניים הם אמצעי מצוין מבחינה בריאותית.

דב חנין: כאשר אנחנו קוראים על מגפת ההשמנה ועל הירידה בפעילות הספורטיבית של הציבור, ברור שאופניים הם כלי תחבורה שמעודד שימוש בגוף ולכן מקדם את בריאות הציבור.

דב חנין: בעולם אופניים זוכים למקום משמעותי, למקום מכובד, והם חלק מרכזי מהתחבורה בעיר המודרנית של המאה ה-21.

דב חנין: למרבית הצער, אצלנו המצב מדשדש ותקוע, וצריך שינוי רדיקלי.

דב חנין: אני אומר את זה בצער, כי דווקא אצלנו בישראל גם האקלים וגם הטופוגרפיה מאפשרים נסיעה נוחה באופניים ברוב היישובים ברוב ימות השנה.

דב חנין: העומס בכבישים אצלנו רב מאוד, והנסיעה באופניים יכולה להיות נתח משמעותי מכלל הנסועה ולסייע בהפחתת הגודש בדרכים והזיהום.

דב חנין: אבל, עמיתי חבר הכנסת, לשם כך נדרשת פעולה שלטונית מתואמת שתהפוך את השימוש באופניים לזמין ויעיל עבור כלל האזרחים, בין היתר על-ידי תיאום בין הגופים הרלוונטיים, ובכללם הרשויות המקומיות, רשויות התכנון וגורמי התחבורה השונים.

דב חנין: לשם כך גיבשנו בהצעת החוק הזאת מערכת מקיפה של עקרונות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, על הצעת החוק חתומים 71 חברי הכנסת, והיא נהנית מתמיכה רחבה ביותר בבית הזה, מימין ומשמאל ומכל חלקי הבית, מפלגות של קואליציה ואופוזיציה כאחת.

דב חנין: הצעת החוק נוסחה בסיוע של אנשי מקצוע.

דב חנין: היו מעורבים בניסוח גם ארגונים סביבתיים, ואני רוצה לציין במיוחד את "ישראל בשביל אופניים", שזה ארגון הגג של רוכבי האופניים בישראל, עמותת "אדם, טבע ודין" וארגון הסטודנטים "מגמה ירוקה".

דב חנין: אבל יחד אתם שורה ארוכה ומגוונת של ארגונים סביבתיים וחברתיים שהביעו את תמיכתם בהצעת החוק.

דב חנין: הצעת החוק מנסה להתמודד עם כל המכשולים שמונעים מהציבור היום להשתמש הרבה באופניים, ומול כל מכשול כזה לתת תשובה מערכתית שתעודד את השימוש באופניים.

דב חנין: נתחיל בבטיחות.

דב חנין: התנאי הראשון להגברת השימוש באופניים הוא כמובן יצירת רשת שבילי אופניים בטוחים ונוחים לשימוש שניתן להגיע באמצעותם באופניים לכל נקודה ביישוב.

דב חנין: לשם כך, הצעת החוק קובעת הוראה המחייבת כל תוכנית מקומית חדשה, הכוללת ייעודים לדרך, לכלול בה גם הוראות לסלילת שבילי אופניים כחלק אינטגרלי של הכביש ובאופן שתיווצר רשת שבילים רציפה.

דב חנין: בנוסף, הצעת החוק מטילה על שר התחבורה לקבוע הוראות שיבטיחו כי השביל ייסלל באופן שיבטיח את נוחות ובטיחות השימוש בו.

דב חנין: העניין של שבילי האופניים הוא קריטי.

דב חנין: חשובה לא פחות הרשתיות של שבילי האופניים, כדי ששבילי האופניים לא יובילו משום מקום לשום מקום, אלא באמת יאפשרו לאנשים להגיע באופן יעיל ונוח ליעדים שלהם.

דב חנין: לצורך עידוד הרשויות המקומיות לקדם סלילת שבילי אופניים בתחומיהן, אנחנו מציעים לתקן את חוק התכנון והבנייה כך שייקבע כי תוכנית ליצירת שבילי אופניים בתחומי רשות מקומית תהיה תוכנית בסמכות ועדה מקומית, ובכך אנחנו חושבים שאפשר יהיה להקל ולזרז באופן משמעותי את קידומה.

דב חנין: לצד התמריץ הזה, אנחנו מציעים להטיל חובה על כל רשות מקומית שבתחומה מעל 5,000 תושבים להכין תוכנית מיתאר לשבילי אופניים בתחומה.

דב חנין: שילוב השימושים באופניים ובאמצעי תחבורה נוספים הוא חיוני לעידוד השימוש באופניים, שכן הוא מאפשר למבקשים להיכנס לעיר לשלב אמצעים להסעת המונים והאופניים הפרטיים, ובכך לחסוך את השימוש ברכב הפרטי.

דב חנין: לשם כך הצעת החוק קובעת הוראות שיאפשרו הסעת אופניים באוטובוסים וברכבות, כמו גם הוראות בדבר הסדרי חנייה נוחים בתחנות.

דב חנין: כדי לעודד את הרכיבה על אופניים יש להסיר כל מחסומים או מחסומים לכאורה המפריעים לרוכבים בכוח להפוך לרוכבים בפועל.

דב חנין: לפיכך הצעת החוק מציעה לתקן את פקודת התעבורה ולהחיל חובת חבישת קסדה רק על אוכלוסייה הנתונה בסיכון גבוה יותר לנפילה עצמית, שלה נועדה הקסדה, הכוונה היא לילדים ולבני-נוער עד גיל 16, ובנוסף להותיר את חובת חבישת הקסדה בעבור רוכבים המשתמשים באופניים בנסיעה ספורטיבית, תחרותית או אתגרית.

דב חנין: כל יתר רוכבי האופניים – חבישת הקסדה תישאר לשיקול דעתם כדבר מומלץ, אבל לא כחלק מאיסור פלילי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בנושא הזה הכנסת כבר הביעה את דעתה כאשר אישרה בשבוע שעבר הצעת חוק ברוח הזאת, שבנקודה הזאת אכן הולכת בכיוון של צמצום ורציונליזציה של ההסדר ביחס לחובת חבישת הקסדות.

דב חנין: אלמנט חשוב מאוד בחוק שאנחנו מציעים, אדוני היושב-ראש, הוא התמריצים הכלכליים שאנחנו מציעים לקבוע גם למעסיקים וגם למועסקים על מנת לעודד רכיבה על אופניים למקומות העבודה.

דב חנין: היום אנחנו מעודדים אנשים להגיע למקומות העבודה שלהם בכלי רכב, אנחנו מעודדים אנשים לעשות את הפעולה המזהמת והבעייתית מבחינה סביבתית.

דב חנין: לעומת זאת, מי שבוחר להגיע למקום עבודתו באופניים לא מקבל עידוד כלכלי בכלל.

דב חנין: אני חושב שזה מצב אבסורדי, לא נכון, לא ראוי, צריך לתקן אותו, ואנחנו מציעים לתקן אותו בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: גם מי שיגיע למקום עבודתו באופניים יזכה בתמריץ כלכלי כפי שהחוק קובע.

דב חנין: אנחנו מציעים גם לחייב מקומות עבודה בהיקף מסוים, וגם מקומות לימוד בהיקף מסוים, כמו למשל אוניברסיטאות, להתקין בתחומיהם מקלחות כך שאותם אנשים שבוחרים להגיע למקום העבודה או הלימודים באופניים יוכלו גם להתרענן.

דב חנין: לפעמים בקיץ, אם אתה מגיע באופניים, אתה יכול להגיע מיוזע, וקשה להעביר את יתרת היום בצורה נוחה.

דב חנין: אנחנו מציעים בחוק הזה מערכת מדודה, מאוזנת, שמחייבת מקומות עבודה ומקומות ציבוריים אחרים החל מהיקף מסוים לקבוע בתחומיהם מקלחות ושירותים לרוכבי אופניים, כדי שיוכלו אחרי הרכיבה להתרענן ולהתחיל את יום העבודה או הלימודים בצורה תקינה.

דב חנין: אנחנו מציעים בהצעת החוק גם להוסיף לתפקידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים את החינוך לרכיבה על אופניים.

דב חנין: אנחנו חושבים שהמדינה איננה נייטרלית בשאלת האופניים, אלא צריכה לעשות הכול כדי לעודד ולהרחיב את מספרם של האנשים הצעירים והמבוגרים שבוחרים להשתמש באופניים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת היא מאוזנת ושקולה.

דב חנין: אנחנו מציעים בה מנגנונים בדוקים של איזונים בין האינטרסים החברתיים, התחבורתיים והסביבתיים השונים.

דב חנין: אנחנו מאפשרים לגורמי הממשלה מנגנוני איזון שיאפשרו להם להכניס את החוק לתוקף באופן מעשי בהדרגתיות מסוימת.

דב חנין: אני רוצה להביע הערכה לדיון הענייני והרציני שקיימה, כך אני מבין, ועדת השרים לענייני חקיקה בחוק הזה.

דב חנין: תשובה והצבעה יהיו במועד אחר לא כמו במקרים אחרים מכיוון שהממשלה מתנגדת.

דב חנין: כאן הממשלה איננה מתנגדת.

דב חנין: הממשלה ביקשה זמן נוסף כדי לתאם אתנו כמה פרטים שנוגעים להצעת החוק.

דב חנין: אני מתכוון להיכנס לתיאום הזה גם עם שר האוצר, גם עם שר הפנים וגם עם שר התחבורה בימים הקרובים.

דב חנין: אני אומר בצורה ברורה: אני בהחלט מוכן לתיאום עם הממשלה, אעשה את זה ברצון ובשאיפה להגיע לסיכומים חיוביים, אבל מבחינתי ברור שהצעת החוק הזאת צריכה לעבור בקריאה טרומית, ואני מקווה שגם בקריאה ראשונה, במסגרת כנס הקיץ הנוכחי.

דב חנין: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: כפי שציינתי, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3475/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: חברי הכנסת, יש תוספת לחוקים.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה, שגם עליה תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: מדובר בהצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – הפצה דיגיטלית של ערוצים ייעודיים), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת זאב אלקין.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

זאב אלקין: היות שמדובר בתוספת לסדר-היום, אנסה לקצר ולא לנצל את מלוא הזמן העומד לרשותי, כדי שהכנסת תוכל לעבור להצעות לסדר-היום, מה גם שמדובר בנושא שכבר עלה לדיון במליאת הכנסת, ולכאורה אפילו התווינו דרך כלשהי להתנהלות מול הממשלה בסוגיה המדוברת.

זאב אלקין: אבל לפעמים הממשלה יודעת גם לשנות את דעתה.

זאב אלקין: לכן, אני מאחל לחבר הכנסת דב חנין, שדיבר כאן לפני, שבהחלט, במקרה שלו אמירת הממשלה שהיא צריכה לחשוב תסתיים בעמדה חיובית, כי דווקא הצעת החוק הזאת עברה חוויה הפוכה.

זאב אלקין: הממשלה קודם אמרה שהיא צריכה לחשוב, ולאחר מכן החליטה שנכון לעכשיו היא מתנגדת להצעת החוק.

זאב אלקין: לא מזמן אישרה הכנסת את הצעת החוק הממשלתית, הצעת חוק ראויה וחשובה מאוד, על הפצה דיגיטלית כמעט בחינם של חמישה ערוצים לציבור הרחב במדינת ישראל.

זאב אלקין: במהלך החקיקה שהממשלה הובילה בכנסת, תוך דיונים סוערים בוועדת הכלכלה, העירו חברי כנסת רבים על כמה בעיות בחבילה כפי שהיא הורכבה וכפי שהממשלה הובילה אותה, בעיקר משתי זוויות.

זאב אלקין: זווית אחת היתה אי-הכללת הטלוויזיה החינוכית, ערוץ-23, והזווית השנייה היתה קשורה באי-הכללה של הערוצים הייעודיים בחבילת חינם.

אמנון כהן: אבל ערוץ-23 כבר אושר בקריאה טרומית.

זאב אלקין: אני אתייחס לכך.

זאב אלקין: לגבי הערוצים הייעודיים, נכון לעכשיו מדובר בשני ערוצים בלבד, אבל כולנו יודעים שיש תקווה שמספר הערוצים הייעודיים יגדל.

זאב אלקין: בין השאר, יש זיכיון שיתממש, אני מקווה, גם לערוץ הטלוויזיה בשפה הערבית.

זאב אלקין: העירו בצדק חברי כנסת רבים לממשלה, שברגע שמדובר בציבור גדול מאוד במדינת ישראל, שחלקו גם לא שולט מספיק בשפה העברית, זו טעות להציע להם חבילה חינם שלא תכלול את הערוצים הייעודיים, כי הם לא יוכלו לנצל את האפשרות להפצה חינם הזאת מטעם המדינה, ויצטרכו על-כורחם להיות כבולים לחברת הכבלים או לחברת הלוויין.

זאב אלקין: לכן, כל מי שבא לעזור לכאורה לשכבות החלשות בחקיקה הממשלתית לא מילא את המשימה, ובוודאי לא מילא אותה באופן מלא.

זאב אלקין: אזכיר רק נתון אחד, לדוגמה, שציינתי בזמנו בדיונים בוועדת הכלכלה וגם בדיון שהיה כאן במליאה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בדרך כלל כשמדברים על הצעת החוק מדברים לגופה של ההצעה ולא על נושאים אחרים.

זאב אלקין: אני, לטעמי, מדבר לגופה של הצעת החוק.

אמנון כהן: בדרך כלל חבר כנסת יכול לדבר על מה שהוא רוצה.

זאב אלקין: חוץ מבהצעת חוק.

אמנון כהן: אבל הוא יכול גם דקה אחת להסביר את הצעת החוק שלו ותשע דקות לדבר על מה שהוא רוצה.

אחמד טיבי: מדובר בהצעת חוק לעידוד תחבורת אופניים?

אחמד טיבי: זה מה שמופיע על הלוח.

אמנון כהן: לא, זה עבר.

זאב אלקין: טעות בידך, חבר הכנסת טיבי.

זאב אלקין: זאת הצעת חוק שעניינה תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

אחמד טיבי: אם כך אני מושך את ההערה שלי.

אחמד טיבי: הוא מדבר לעניין, למה להעיר לו?

אמנון כהן: רק לעניין.

זאב אלקין: אבל דבר אחד למדתי, שלפחות מישהו הקשיב למה שדיברתי.

זאב אלקין: זה בהחלט יתרון.

זאב אלקין: אכן, אזכיר רק נתון אחד שמתייחס לקבוצת אוכלוסייה אחת.

זאב אלקין: אני מניח שדווקא חבר הכנסת טיבי היה מביא בשמחה נתונים נוספים לגבי קבוצות אוכלוסייה אחרות, דוברות ערבית.

זאב אלקין: אני אתייחס לקבוצת אוכלוסייה דוברת רוסית.

זאב אלקין: בקרב הקשישים שמקבלים השלמת הכנסה, שהם אולי הקבוצה הכי חלשה שיש בחברה הישראלית, בערך 70% הם עולים חדשים, ודווקא בקרב קבוצת האוכלוסייה הזאת שיעור אלה שהשתלטו על העברית נמוך מאוד.

זאב אלקין: באנו אז לעזור לשכבות החלשות, כדי שיוכלו לצרוך טלוויזיה בחינם, ולמעשה מציעים להם תוצר שהם לא מסוגלים לצרוך והם יישארו כבולים לכבלים וללוויין וימשיכו לשלם את התשלומים הגדולים.

זאב אלקין: ביקשנו לתקן את העוול עוד בזמן החקיקה הממשלתית.

זאב אלקין: באו הממשלה והקואליציה ואמרו: אנחנו לא נספיק להיערך כל כך מהר להשלכות של הכנסת ערוצים ייעודיים והטלוויזיה החינוכית לתוך חבילת חינם, בואו נלך בדרך אחרת.

זאב אלקין: לא נעכב את ההטבה לשכבות רחבות בציבור הישראלי, נעביר את החקיקה הממשלתית, ודרך החקיקה הפרטית ננסה להתקדם כדי לתת פתרונות לאותם כשלים שחברי הכנסת העירו עליהם במסגרת החקיקה הממשלתית.

זאב אלקין: על כן הזדרזו חברי הכנסת והלכו בנתיב הזה שהציעה הממשלה.

זאב אלקין: הוצעה הצעת חוק שמטפלת בבעיית הטלוויזיה החינוכית, ובמקביל אני, עם חברי לסיעה ויושב-ראש הסיעה והקואליציה, חבר הכנסת אלי אפללו, הצענו הצעת חוק שאני מציג אותה כאן היום, תיקון הנוגע להפצה דיגיטלית של ערוצים ייעודיים, שתכניס לתוך חבילת חינם את הערוצים הייעודיים.

זאב אלקין: נכון לעכשיו זה ערוץ-9 וערוץ המוזיקה, אבל בעתיד, כשיוקם הערוץ הערבי, גם הוא ייכלל באותה חבילת חינם מתוקף התיקון לחקיקה שהצענו.

זאב אלקין: ראה זה פלא, התברר, מה שקורה לצערי הרבה פעמים, אדוני היושב-ראש ואדוני השר, שהממשלה לא היתה בדיוק טהורה בהצהרותיה ובכוונותיה, כי למרות ההכרזות שהיא נתנה במהלך החקיקה הממשלתית – – –

גאלב מג'אדלה: הממשלה שבראשותכם.

זאב אלקין: אני לא יודע מה זה "בראשותנו".

גאלב מג'אדלה: ראש הממשלה הוא ממפלגתכם.

אמנון כהן: בהחלט.

אמנון כהן: זה בראשותכם ובשיתופנו.

זאב אלקין: אני מודה לשר המדע, התרבות והספורט.

זאב אלקין: הממשלה, נכון לעכשיו, מתנגדת לתיקון החקיקה.

זאב אלקין: אני חושב שמדובר כאן בטעות מצד הממשלה, וזכותי כחבר הכנסת של הקואליציה לנסות לשכנע את הממשלה בכך.

זאב אלקין: אני בטוח שהשר מג'אדלה יכול לשמש שליח נאמן לדברים שאני רוצה להעביר דרכו לממשלה ולוועדת השרים, שכדאי לממשלה, כשהיא באה להיטיב עם הציבור הישראלי, להביא בחשבון שבתוך הציבור הזה יש לפחות שתי קבוצות גדולות, הקבוצה הדוברת רוסית והקבוצה הדוברת ערבית, שלא יכולות ליהנות כמו שצריך מאותה הטבה ממשלתית.

זאב אלקין: לכן ראוי לתקן את העוול ולכן ראוי להביא את ההטבה הממשלתית הכל-כך יפה גם לכל השכבות באוכלוסייה הישראלית, במיוחד לאלה שנמנים עם החלשים ביותר.

זאב אלקין: נכון לעכשיו, כאמור, ועדת השרים החליטה להתנגד להצעת החוק, וזאת הסיבה לכך שבעקבות בקשת יושב-ראש הקואליציה לא הבאתי את הצעת החוק להצבעה היום.

אמנון כהן: אבל אישרו את הטלוויזיה החינוכית.

זאב אלקין: אתה צודק, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: לגבי הטלוויזיה החינוכית הממשלה כן עמדה בהתחייבותה ואישרה את זה, כי בסך הכול החליט משרד האוצר שזה לא ידרוש עלויות נוספות משמעותיות.

זאב אלקין: לגבי ערוצים ייעודיים מול הצורך להיטיב עם האוכלוסייה הדוברת רוסית והאוכלוסייה הדוברת ערבית, החליט משרד האוצר שזה יכול להכניס אותו להתדיינות מחודשת מול חברת הלוויין וחברת הכבלים, ואף-על-פי שבזמנו הוא הבטיח לנו להיכנס לאותה התדיינות, כפי שאתה זוכר היטב מדיונים בוועדת הכלכלה, החליט משרד האוצר שטוב יהיה להרוג את זה בעודו באבו במהלך דיון בוועדת השרים ולא להיגרר להתדיינות מחודשת עם הערוצים.

זאב אלקין: אני חושב שיש בכך טעות.

זאב אלקין: אני מקווה מאוד שהשר מג'אדלה ישמש שליח נאמן ויעביר את הדברים לממשלה.

גאלב מג'אדלה: ברצון.

אמנון כהן: נאמן ביותר.

זאב אלקין: אני בטוח שהוא ירצה לעזור לאוכלוסייה הדוברת ערבית לא פחות מכפי שאני רוצה לעזור לאוכלוסייה הדוברת רוסית, ובמאמצים משותפים נצליח לשכנע את הממשלה.

זאב אלקין: אם לא, נצטרך לפנות לכנסת כדי שהיא תכריע בהתאם להצהרות שנתנו בזמנו חברי כנסת רבים, שברגע שהחוק יבוא כחקיקה פרטית ולא יעכב את החקיקה הממשלתית, הם יתמכו בו וייתנו לשני הציבורים האלה את המגיע להם.

זאב אלקין: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני מאחל הצלחה לחבר הכנסת זאב אלקין במאמציו להביא הסכמה בנושא הזה, בשיתוף פעולה עם השר מג'אדלה ועם חברי כנסת נוספים כמובן.

אמנון כהן: קריאות אוהדי "בית"ר ירושלים" כנגד חבר הכנסת אחמד טיבי

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעות לסדר-היום מס' 5327, 5349 ו-5357 בנושא קריאות אוהדי "בית"ר ירושלים" כנגד חבר הכנסת אחמד טיבי.

אמנון כהן: יעלה ויבוא חבר הכנסת אחמד טיבי ויגיד מה רצו, שתהיה שחקן נוסף?

אמנון כהן: אתה יכול להיות שוער טוב.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אין בעיה כאשר קומץ של אוהדים אומרים "בוז" לפוליטיקאי.

אחמד טיבי: זה מקובל במגרשי כדורגל.

אחמד טיבי: אין אפילו בעיה להגיד לו שהוא בן כך וכך.

אחמד טיבי: זה לא גזעני.

אחמד טיבי: זה בוטה, זה תת-רמה, זה לא יפה, אבל זה לא גזעני.

אחמד טיבי: אבל כאשר לא עשרות, לא מאות, אלא אלפי אוהדים בשני יציעים שלמים אומרים: זאת מדינת היהודים, שונאים אותך טיבי, שונאים את כל הערבים; זאת מדינת היהודים, שונאים אותך סלים טועמה, שונאים את כל הערבים – זאת אמירה גזענית.

אחמד טיבי: כאשר אומרים: אנחנו משתינים על הקוראן, זאת אמירה גזענית.

אחמד טיבי: כאשר אומרים: מוחמד הומו, זאת אמירה גזענית.

אחמד טיבי: אתה יודע מה, "אחמד טיבי מחבל" זה לא גזעני, זאת עמדה פוליטית.

יצחק אהרונוביץ': זאת עובדה.

אחמד טיבי: אבל מה שקומם אותי יותר לא היה ההתלהמות הבלתי-נסבלת הזאת, לא של קומץ אלא של רוב אוהדי "בית"ר" שהיו במגרש, גם לא הניסיון לתקוף אותנו פיזית – זה היה רק אדם אחד, והמשטרה טיפלה בו כראוי – אלא התגובה של הנהלת "בית"ר ירושלים".

אחמד טיבי: עמדו שם המנהלים, אף לא אחד נקף אצבע, בעיקר אחרי ניסיון התקיפה, וכאשר המאבטחים הורידו אותי למעלית, והיתה חגורה של אבטחה, ניסה אחד לפרוץ את חגורת האבטחה ולהיכנס למעלית.

אחמד טיבי: אחד המאבטחים אמר לו: סליחה, מי אתה?

אחמד טיבי: פתאום קפץ לעברו ואמר: מי אתה שתשאל אותי מי אני?

אחמד טיבי: זה הבית שלנו, לא הבית שלכם.

אחמד טיבי: זה היה קורנפיין.

אמנון כהן: דווקא ראיתי אותך בבר-מצווה, שלא הפסיקו לחבק ולנשק אותך.

אמנון כהן: איך אתה אומר דבר כזה?

אחמד טיבי: אתה יודע?

אחמד טיבי: זה לא "טדי".

אחמד טיבי: אשדוד זה לא "טדי".

אחמד טיבי: הבר-מצווה של יהודה ודן זה לא "טדי".

אחמד טיבי: לכן הבעיה היא עם ההנהלה.

אחמד טיבי: הוא אומר למאבטח, במקום להגיד לו: "אני קורנפיין מנהל הקבוצה" וזה היה מסתיים, הוא אומר לו: "מי אתה שתשאל אותי?

אחמד טיבי: זה הבית שלנו לא הבית שלכם".

אחמד טיבי: מה קרה?

אחמד טיבי: מי שאל אותך על הבית שלך?

אחמד טיבי: ואז אוהדי "בית"ר" התחילו למחוא לו כפיים: "או, קורנפיין, טוב שאתה עונה להם".

אחמד טיבי: אחר כך ארזי, החצוף הזה, נשיא המועדון, יושב-ראש הקבוצה, אומר שדבריו של מאזן ע'נאים ואחמד טיבי לא ראויים להתייחסות.

אחמד טיבי: אגב, אותו דבר הם אמרו לאחר ששחקני "בית"ר" לא הסכימו ללחוץ את ידו של שר התרבות והספורט מג'אדלה.

אחמד טיבי: לא ראוי להתייחסות.

אחמד טיבי: כתב עוזי ברעם, ואני רוצה להיתלות באילן גבוה, שעצם האמירה הזאת "לא ראויים להתייחסות" נאמרת רק בשל שייכותם הלאומית של מושאי העניין, רק בגלל שמדובר בערבים.

אחמד טיבי: זאת אמירה גזענית.

אחמד טיבי: מה לא ראוי להתייחסות?

אחמד טיבי: העובדה שאלפי אוהדים של הקבוצה הזאת, שהיא פח האשפה של הכדורגל הישראלי, הפגינו התנהגות נאלחת, בזויה?

אחמד טיבי: סליחה, אנחנו לא מתקבלים ככה לא בחיפה, לא ב"הפועל תל-אביב" – –

אמנון כהן: חבר הכנסת טיבי, הנושא חשוב אבל הזמן.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: היות שהנושא הוא עלי ספציפית.

אמנון כהן: בשביל זה נתתי לך יותר.

אחמד טיבי: – – לא ב"מכבי חיפה", לא בפתח-תקווה, לא בבאר-שבע, לא בהרצלייה, לא בקריית-שמונה, דווקא באיצטדיון "טדי".

אחמד טיבי: עלה אתי לשידור איזה מאמן כושל, שלקח קבוצה והוריד אותה ליגה לאחרונה.

אחמד טיבי: הוא צמח ב"בית"ר".

אחמד טיבי: מה שמו?

אבשלום וילן: אלי אוחנה.

אחמד טיבי: הוא אומר שהטעות, הפרובוקציה היא של טיבי.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: הוא לא צריך לבוא ל"טדי" עם סח'נין.

אחמד טיבי: מה זה הקשקוש הזה?

אחמד טיבי: מה, אני בא לראות את "בית"ר"?

אחמד טיבי: אני מלווה את קבוצת סח'נין שנים.

אחמד טיבי: אני ספונסר של הקבוצה הזאת.

אחמד טיבי: אני אוהד שרוף שלה.

אחמד טיבי: אני מלווה אותה לכל מקום, ואני, מה לעשות, שמח כשהם מנצחים, במיוחד ב"טדי".

אחמד טיבי: לכן האמירה הזאת שלא היית צריך לבוא ל"טדי" – מחר יגידו מאזן ע'נאים, הוא גם ערבי, לא צריך לבוא ל"טדי" כי זה מרגיז את האוהדים.

אחמד טיבי: סלים טועמה, ששרים נגדו שהוא מחבל, גם הוא ערבי, הוא לא צריך לשחק ב"טדי" כי הוא ערבי.

אחמד טיבי: לאיפה עוד נגיע?

אחמד טיבי: באירופה ידעו, אדוני היושב-ראש, איך לטפל בתופעה של גזענות.

אחמד טיבי: יש חוקים והם הפעילו את החוקים האלה.

אחמד טיבי: על "בית"ר ירושלים", על האגודה הזאת יש עונש על תנאי, גם אלימות וגם גזענות.

אחמד טיבי: הדברים האלה – חייבים להפעיל את העונש על תנאי על הקבוצה הזאת, כי היא מוציאה שם רע לכדורגל הישראלי והיא ראי של חלק, חלק בלבד מהחברה הישראלית.

אמנון כהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – אחרון הדוברים בנושא הזה, חבר הכנסת איתן כבל.

ישראל חסון: אתה מכיר את הבדיחה על האוהד – – –

אמנון כהן: כן, זוכר אותו.

ישראל חסון: למה הוא מרגיז כל כך הרבה אנשים, חבר הכנסת טיבי?

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האירוע האחרון הקשור בחבר הכנסת טיבי הוא רק המשך שורה של אירועים, לא רק בשנה האחרונה, בשנים האחרונות, שלצערי הרב קשורים גם או בעיקר בקבוצת "בית"ר ירושלים", אבל לא רק בה.

אבשלום וילן: אבל ההבדל המשמעותי הוא שההנהלה הנוכחית של "בית"ר ירושלים" כאילו מתנערת.

אבשלום וילן: אני לא אתחיל להזכיר רק מהשנה האחרונה ש-3,000 פרחחים סירבו לעמוד דום בדקת דומייה לזכרו של רבין, ולא את המקרה המביש בגמר גביע המדינה, כאשר השר גאלב מג'אדלה מעניק להם את הגביע והם מסרבים ללחוץ יד.

אבשלום וילן: בכל מדינה מתוקנת אחרת, מנהלי הקבוצה והאחראים להתנהגות האנטי-ספורטיבית והאנטי-דמוקרטית הזאת היו מוקעים בכל מקום אפשרי.

אבשלום וילן: פה עוברים לסדר-היום – כן כתוב, לא כתוב.

אבשלום וילן: הדברים שהם בתחום ההתנהגות והתרבות האלמנטרית, אפשר להגיד שזה ויכוח ציבורי.

אבשלום וילן: מה אתה רוצה, איש לא אוסר על אדם לא ללחוץ יד לשר, גם כשהוא מקבל את גביע המדינה, או אם הוא לא רוצה לעמוד דום גם לפני משחק.

אבשלום וילן: אבל בנושא קריאות גזעניות, אדוני היושב-ראש, הכנסת הזאת העבירה שורת תיקונים לחוקים, שאני יזמתי עם חברים נוספים, וקריאה גזענית במשחק כדורגל היא עבירה פלילית.

אבשלום וילן: חבל שהשר לביטחון פנים אינו נוכח פה.

אבשלום וילן: הגיע הזמן שמשטרת ישראל תתחיל לעצור את האנשים הקוראים קריאות גזעניות במגרשים ושופטי ישראל יטפלו במקרים הללו, ישפטו לפי הכתוב בחוק.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, מי שקורא קריאות גזעניות במגרשי כדורגל מסתכן בשנתיים מאסר.

אבשלום וילן: ברגע שיהיו חמישה ועשרה אנשים שישלמו את מלוא המחיר עבור ההתנהגות המבישה הזאת, יהיה סוף-סוף סיכוי שתיווצר איזו הרתעה.

אבשלום וילן: מה שקורה עכשיו, פעם אחר פעם חוזר הריטואל הזה.

אבשלום וילן: אגב, אנחנו לא המדינה היחידה בעולם שיש בה תופעות כאלה.

אבשלום וילן: באירופה מטפלים בדברים הללו ביד ברזל.

אבשלום וילן: אתה חושב שזה ערבים?

אבשלום וילן: בכדורסל יש לך אלימות, אין לך מצב שיש קריאות נגד שחקנים שחורים?

אבשלום וילן: בכדורגל, פעם אחר פעם, וזאת גם עבירה פלילית היום.

אבשלום וילן: לשחקנים בעלי צבע עור, במקרה שחור, נוהמים נהמות, קוראים קריאות גזעניות וגם זאת עבירה.

אבשלום וילן: אז הגיע הזמן שנתחיל לטפל ברצינות.

אבשלום וילן: הכנסת אמרה את דברה, שינתה את החקיקה והפכה את כל הנושאים הללו לעבירות פליליות.

אבשלום וילן: הגיע הזמן שמשטרת ישראל ומערכת המשפט יטפלו בזה בחומרה ואולי סוף-סוף תיווצר הרתעה, ואת התופעה הזאת נצליח, אני לא יודע אם לנקות לחלוטין, אבל להוריד משמעותית.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה, ואחר כך ישיב השר על כל ההצעות לסדר-היום ויסכם.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת טיבי, תראה, כמה חברים זוכים שתהיה הצעה לסדר-היום על שמם?

איתן כבל: איך אומרים, זה כבר טוב.

איתן כבל: אבל, כמובן, זה במירכאות כפולות ומכופלות.

איתן כבל: אמרתי לך את זה – קודם כול העובדה שזה דווקא אתה מוכיחה יותר מכול שאתה קיים.

איתן כבל: אבל מעבר לכל העניינים האלה, כאוהד ספורט, חובב ספורט מושבע וכדורגל בפרט, וכמי שלא פעם אחת ולא פעמיים הצטרף ליוזמות שהוביל חבר הכנסת אבו וילן בכנסות קודמות בכל הנוגע לאלימות, אני אומר את זה, יש תחושה או ניסיון לייצר מצב כאילו חברים בבית הזה, חלקם לקחו על עצמם משימה להתנפל על אוהדי "בית"ר".

איתן כבל: אני אומר את זה כאן באופן שאינו משתמע לשתי פנים, שאוהדי "בית"ר" מביאים את זה על עצמם.

איתן כבל: כמובן, אנחנו חייבים להסתייג בכל מקרה, אף שאני לא אוהב את זה בכלל, שמדובר לא בכל אוהדי "בית"ר".

איתן כבל: יש בהם אנשים יוצאים מן הכלל שאוהבים את קבוצתם.

איתן כבל: אבל העובדה שרוב האוהדים אינם מצליחים להתמודד עם הנגע הרע הזה, שיש מקום אחד שקוראים לו קומץ ובמקום אחר קוראים לו בשם אחר היא לגנות כל האוהדים, ובוודאי ראשי קבוצת הכדורגל "בית"ר ירושלים", שהשנה גם זכתה בגביע וגם בליגה.

איתן כבל: הליגה השנה לא בדיוק היתה דבר שאפשר להתגאות בו, אבל זאת עובדה.

איתן כבל: והם עשו את זה בגדול במגרש הכדורגל.

איתן כבל: אבל עם זאת, אני אומר לכל חברי הבית ולכל מי שצופה בנו: אי-אפשר להמשיך ולתת לחבורה הזאת להשתולל.

איתן כבל: אני חייב לספר לכם סיפור שלא עשיתי אתו דבר.

איתן כבל: לפני כמה חודשים אני נוסע בכביש 1 – זה היה, נדמה לי, יום ראשון או שני.

איתן כבל: יש משחק של "בית"ר", נדמה לי ב"בלומפילד".

איתן כבל: מאט לידי רכב, ואוהדי "בית"ר" עם דגל "בית"ר" מתחילים לקלל אותי.

איתן כבל: פשוט, אתה יודע, אני בהתחלה לא הבנתי בכלל מאיפה זה בא לי.

איתן כבל: הכול כי אני כאילו שונא את "בית"ר".

איתן כבל: אני לא שונא אף קבוצה.

איתן כבל: אני תמיד אומר על אוהדי "הפועל תל-אביב" שאני כועס עליהם כי הם גרמו לי שאני ארצה ש"בית"ר" תנצח בגמר גביע, אבל זה חשבון אחר לגמרי.

איתן כבל: אני אומר לכם, אנחנו יושבים כאן כבר כמה שנים ומדברים על תופעת הגזענות בכדורגל הישראלי ובספורט הישראלי בכלל, ואוהדי "בית"ר" מעלים את הרף כמעט מדי שבת.

איתן כבל: ומעבר לכול, ההנהלה והשחקנים, שאין להם האומץ והיושרה לעמוד מול אותה קבוצת אוהדים – כנראה היא לא גדולה, אבל היא זו שמכתיבה וקובעת.

איתן כבל: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד שר המדע, התרבות והספורט גאלב מג'דלה ישיב על ההצעות לסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, הייתי שמח יותר להשיב על הצעה לסדר-היום בנושא אחר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר, בצער רב, שהנזק שגורמים – וזה לא קומץ; לפני כמה שנים זה היה קומץ ולצערי היום זה אלפים, אבל לשמחתי זה עדיין לא הרוב של אוהדי "בית"ר ירושלים".

גאלב מג'אדלה: אני יכול להרגיע אותך, חבר הכנסת טיבי: כל מה שהם עשו, המתפרעים הבריונים מהאוהדים של "בית"ר ירושלים", הם לא פגעו במורל שלך ושל אף אחד מחבריך, כפי שהם חושבים שהם מצליחים לעשות.

גאלב מג'אדלה: להיפך.

גאלב מג'אדלה: ככל שהם מתנהגים כך, לצערי הרב, הם רק עושים אותנו איתנים בדעתנו כאוהדי ספורט מושבעים, וכדורגל בפרט, לבוא יותר למגרשים ולהיות מעורבים יותר, כדי שגם נעמוד על הדברים מקרוב.

גאלב מג'אדלה: הנהלה שנסחפת אחר בריונים מתוך אוהדיה זאת לא הנהלה שראויה לנהל קבוצה.

גאלב מג'אדלה: זאת לא מנהיגות.

גאלב מג'אדלה: ההתנהלות שלה נותנת לאלפים האלה ללכת ולגדול, וכשזה מתחיל להיות חלק מהנורמות, לצערי הרב, ואחר כך עובר מ"בית"ר" לכלל הכדורגל, לצערי הרב, זה מתחיל להשפיע על האווירה וזה פוגע בהם ולא רק בהם אלא בכל הכדורגל, כי אלפי אוהדי כדורגל וספורט מדירים רגליהם מהאיצטדיונים בגלל ההתנהגויות האלה.

גאלב מג'אדלה: אולי כדאי שתדע, שר התיירות לשעבר חבר הכנסת חסון, כדאי שתדעו שההתנהגות הזאת פוגעת כלכלית בקבוצות.

גאלב מג'אדלה: אלפי אוהדים לא באים לאיצטדיונים, וזו הכנסה כספית גדולה.

ישראל חסון: אדוני השר, אני מסכים אתך.

גאלב מג'אדלה: וגם נשים ואנשים מתורבתים.

גאלב מג'אדלה: אתמול ראיינה אותי מראיינת מערוץ-5.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לה: נשים רבות כמוך לא באות לאיצטדיון הכדורגל עם הילדים, מפני ששם נשמעות כל המלים שמוגדרות כאלימות מילולית, ומעבר לזה – אלימות פיזית.

ישראל חסון: אני מצטרף לכל גינוי שלך לכל ביטוי של אלימות.

ישראל חסון: אבל אני מבקש שמי שעמד מאחורי ערפאת כששרו "מיליון שהידים צועדים לירושלים", שלא יצפה שיקבלו אותו במחיאות כפיים באיצטדיון "בית"ר".

ישראל חסון: אני מגנה כל פעולה אלימה, אבל אם הוא חושב שהוא יכול להגיע לאיצטדיון של "בית"ר" אחרי שהוא עמד מאחורי ערפאת באינתיפאדה האחרונה, אני אומר לך שזה מעשה שלא ייעשה.

אחמד טיבי: זה נקרא – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חסון, שמעתי את הדברים ואין טעם לחזור על זה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חסון, לצערי אתה בטיעון חלש מאוד, ואגיד לך למה.

גאלב מג'אדלה: נניח שחבר הכנסת טיבי, כפי שהגדרת אותו – – –

ישראל חסון: למה נניח?

ישראל חסון: זה לא נניח – – –

אמנון כהן: כבוד השר יענה למציעים.

גאלב מג'אדלה: מה עם השר מג'אדלה, שר המדע, התרבות והספורט, שעמד לכבד אותם מעל הבמה, ושחקני "בית"ר" – לא אוהדי "בית"ר" המתפרעים והחוליגנים האלה; שחקני "בית"ר" שמשמשים דוגמה לספורט ולציבור הישראלי, והמאמן הדגול שום והמחנך הדגול יותר שפיגל והמנכ"ל וההנהלה – לשר המדע התרבות והספורט?

גאלב מג'אדלה: למה?

גאלב מג'אדלה: כי הוא אמר שאם תמשיך "בית"ר ירושלים" להיות מופיעה סדרתית בפני ועדת המשמעת, אוהדיה יביאו עליה אסון והיא לא תהיה בליגת העל, וחבל לי שזה יקרה.

גאלב מג'אדלה: אני זוכר לה את כל הזכויות שלה, אבל הם יפגעו בקבוצה הזאת, ומקומה לא יהיה בליגת העל – זה מה שאמר השר מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: שר בישראל, זה כבר לא .

גאלב מג'אדלה: לכן, הגזענות היא כלפי כל אזרח מלאום אחר, ולכן הטיעון שלך הוא לא טיעון, הוא לא עומד במבחן, עם כל הכבוד.

ישראל חסון: מה שאמרתי הוא לא טיעון.

ישראל חסון: התחלתי בזה שאני מגנה בכל תוקף כל היבט כזה של אלימות, אבל הדיון פה היה לא ההתנהגות כלפי כבוד השר, ואתה יודע מה דעתי, אמרתי אותה ביום שנבחרת, אלא הדיון היה כלפי .

ישראל חסון: וכשד"ר טיבי – – –

גאלב מג'אדלה: וכשלא עמדו לזכרו של רבין?

גאלב מג'אדלה: וכאשר לא כיבדו את זכרו של רבין?

ישראל חסון: לא על זה הדיון.

אמנון כהן: כבוד השר, תענה למשיבים.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חסון, מדובר באותם אוהדים, מדובר באותה קבוצה.

גאלב מג'אדלה: אין הפרדה בין חילול זכרו של רבין – ההבדלים נכונים, אני מסכים אתך, אבל אותם אוהדים, אותה קבוצה חיללה את זכרו של רבין כראש ממשלה, שנרצח בשל דרכו – – –

ישראל חסון: אל תשים את זה באותו מישור, בבקשה ממך.

גאלב מג'אדלה: להבדיל.

גאלב מג'אדלה: אבל סליחה, זה חוזר על עצמו.

גאלב מג'אדלה: פעם זה הזיכרון של רבין, פעם השר מג'אדלה שאומר להם את עמדתו ודעתו, ואחר כך זה חבר הכנסת טיבי.

אמנון כהן: אדוני השר, מה אתה מתכוון לעשות?

אבשלום וילן: – – –

אחמד טיבי: מוסלמי אפריקני – – –

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, כששר עולה להשיב על הצעה לסדר-היום, עד כמה שאני יודע התקנון לא מגביל אותו בזמן.

אמנון כהן: עד עשר דקות.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, חבר הכנסת טיבי, אל תטעה: יש אלפי אוהדים טובים, אינטלקטואלים, מכל מקצועות החיים, שהם אוהדי "בית"ר", והם מוכתמים בשל כמה אלפי אוהדים שמקומם לא בספורט הישראלי.

גאלב מג'אדלה: אני תובע מהנהלת "בית"ר ירושלים" שתשנה ב-180 מעלות את התנהגותה והתנהלותה.

גאלב מג'אדלה: אם אין לה אומץ לב לעמוד מול המתפרעים האלה ולומר עד כאן, בסופו של דבר זה יחזור נגדה.

גאלב מג'אדלה: הם יביאו אסון על הקבוצה, במוקדם או במאוחר – אחר כך שלא יבואו בטענות.

גאלב מג'אדלה: אני לא מצפה מהם להתנצלות לפני חבר הכנסת טיבי ולא במקרים האחרים.

גאלב מג'אדלה: אני רק אספר לך, אדוני היושב-ראש, כדאי שתדע כמה זה מסוכן: נכנסתי למסעדה בתל-אביב אחרי מה שאמרתי על "בית"ר".

גאלב מג'אדלה: אמרתי לעובד או לבעל המסעדה: אתם חיללתם את הזיכרון של רבין.

גאלב מג'אדלה: והוא אמר לי על רבין – שהקדיש 32 שנים מחייו למערכת הביטחון, שר הביטחון, ראש הממשלה, רמטכ"ל – אתה יודע מה הוא אמר לי?

גאלב מג'אדלה: מה רבין, נתן לפלסטינים רובים, והם טובחים בנו ברובים.

גאלב מג'אדלה: אתה מבין, אדוני היושב-ראש?

גאלב מג'אדלה: שכחו לרבין הכול.

גאלב מג'אדלה: זכרו אותו רק בזה שהממשלה שהוא עמד בראשה, בהסכם השלום שעשו נתנה רובים להגנה למשטרה הפלסטינית.

גאלב מג'אדלה: רק שתדע.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, הנושא הוא בעיה אמיתית של החברה הישראלית ולא של חבר הכנסת טיבי, ולא בעיה של חילול זכרו של ראש ממשלה, זיכרונו לברכה, ולא בעיה של לחיצת ידו של השר מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אני עניתי להם בערבית: "יא ג'בל מא יהזכ ריח".

גאלב מג'אדלה: אתה מבין את המשמעות?

גאלב מג'אדלה: – הר לא מתרגש מרוחות שמנשבות בסביבתו.

גאלב מג'אדלה: ועכו, אם היתה מתרגשת מהים, לא היתה שוכנת על החוף שלו.

גאלב מג'אדלה: אבל אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, הנושא הוא בעייתי.

גאלב מג'אדלה: אלו סממנים של גזענות, לצערי, בחברה הישראלית, וחייבים לעקור זאת מהשורש.

גאלב מג'אדלה: זו בעיה של כולנו כאזרחי המדינה, יהודים וערבים, שמאמינים בחיים משותפים ובדמוקרטיה, וזו לא הבעיה של חבר הכנסת טיבי.

גאלב מג'אדלה: אני מציע להביא את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט להמשך דיון.

גאלב מג'אדלה: אני מצפה ומקווה שהמשטרה ומערכת המשפט וההתאחדות לכדורגל יפעלו בהתאם ובכל החומרה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אמנון כהן: אתם מסכימים, כבוד המציעים – לוועדת החינוך והתרבות?

אמנון כהן: מסכימים.

אמנון כהן: לכן נעבור להצבעה.

אמנון כהן: בעד זה ועדת החינוך, ונגד – הסרה.

אמנון כהן: אפשר לעבור להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 28 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

אמנון כהן: ובכן, בעד – 8, נגד – אין, נמנעים – אין.

אמנון כהן: ההצעות לסדר-היום עוברות לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

נאדיה חילו: תוסיף גם אותי, אדוני.

אמנון כהן: בשביל מה ישבת שם?

אמנון כהן: הלך הקול, מה נעשה.

אמנון כהן: נוסיף אותך, לפרוטוקול.

אמנון כהן: נערים נשלחים לכלא בגלל העדר מקומות בפנימיות ובמעונות חסות

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום – הצעה לסדר-היום שמספרה 5273 בנושא: נערים נשלחים לכלא בגלל העדר מקומות בפנימיות ובמעונות, של חבר הכנסת יעקב מרגי; יעלה ויבוא.

אמנון כהן: ישיב שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, זה שנים רבות אני מלווה את נושא מעונות החסות – כחבר הוועדה לזכויות הילד בקדנציה הקודמת ובטיפול בפניות אישיות בנושא זה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, הרשויות הייעודיות שאמורות לטפל ולפתור את מצוקתם של מעונות החסות – בעקבות פנייתו של ד"ר יצחק קדמן, מנכ"ל המועצה לשלום הילד, לשר הרווחה, הגשתי את ההצעה לסדר-היום על כך שנער בן 13 שהה בבית-הסוהר כי אין מקומות במעונות החסות.

יעקב מרגי: ולמי שלא יודע ומכיר את הפרטים אני אפרט: יש נערים, קטינים, שהם מסוכנים, הן לעצמם והן לסביבתם, והסביבה מסוכנת עבורם.

יעקב מרגי: ובצו של שופט הם אמורים לשהות במעון חסות, שהוא יותר סגור, ומפוקח ברמות גבוהות.

יעקב מרגי: במקרה הזה של הנער בן ה-13, הוא שהה בבית-הסוהר.

יעקב מרגי: זה חמור כשלעצמו, אך יש מקרים חמורים הרבה יותר, כאשר קטין או קטינה זקוקים להגנה מעצמם או מהסביבה, ובצו של שופט נשלחים למעונות חסות, ומפאת חוסר במקומות, אותם נערים שוהים ברחוב, וחשופים לניצול מיני, לניצול לסחר בסמים, ולעתים אף לעבודה בזנות.

יעקב מרגי: כן, קטינים, אני מדבר על ילדים, בני 10, 11, 12, 13.

יעקב מרגי: ועם כל הכבוד, אני אומר כאן לשופטי הנוער: זה שהוצאתם צו, לא הועלתם בכלום, ולא סייעתם לנער או לנערה, לילד או לילדה.

יעקב מרגי: המדינה, המשרדים הייעודיים מצפצפים כנראה על אותו צו, בטענה של חוסר מקום במעונות החסות.

יעקב מרגי: אני הייתי כן מצפה מהשופט – ואם צריך תיקון חקיקה נעשה זאת – שיציין בפסק, שאם המדינה לא תיישם את הצו, יחויב מי שאמור ליישם את הצו בביזיון בית-המשפט.

יעקב מרגי: לצורך המחשה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לקרוא בפניך את קורות חייו של אותו ילד, ילד בן 13 ששהה בבית-הסוהר מאחר שלא היה מקום במעונות חסות.

יעקב מרגי: אמו אשה מוכה.

יעקב מרגי: אביו במעצר על רקע אלימות במשפחה.

יעקב מרגי: הוא היה בחינוך מיוחד כבר מכיתה ב', ונשר סופית ממערכת החינוך בכיתה ז'.

יעקב מרגי: סובל מהפרעות קשב וריכוז, מטופל תרופתית, ומאז כיתה ז' שהה ברחוב.

יעקב מרגי: נפתחו נגדו בתקופה הזו 25 תיקים פליליים, ממוצע של חמישה בשנה מאז נשר.

יעקב מרגי: לסיכום, אדוני השר, בכל המדינה יש בקושי 214 מיטות במעונות החסות.

יעקב מרגי: 214 מקומות בלבד.

יעקב מרגי: חבר הכנסת רן כהן, היית יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד ואתה מכיר את הנתונים.

יעקב מרגי: הצרכים – ואני צנוע – הם בכפולה של 2 עד 2.5.

יעקב מרגי: ואני שואל: הרי זה לא חדש למערכות הרווחה, זה לא חדש למשרד הרווחה, זה לא חדש לשר.

יעקב מרגי: זה לא חדש.

יעקב מרגי: רבותי, אני רוצה לסיים את דברי בשאלה של ד"ר קדמן: האם כסדום היינו?

יעקב מרגי: האם לעמורה דמינו?

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד השר, תשיב על ההצעה לסדר-היום.

אמנון כהן: אני מקווה שיש פתרונות, כפי שהשר יצירתי בדברים אחרים וגם כאן.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, הסוגיה שהעלה ידידי, חבר הכנסת מרגי, ידועה ומוכרת באופן מאוד רציני.

יצחק הרצוג: אני אסקור את תמונת המצב המדויקת, אני רק אומר שלפני עשרה ימים העליתי את הנושא גם במליאת הממשלה, ואני אציג מדוע ולמה אנחנו נמצאים בסיטואציה הזאת.

יצחק הרצוג: אני רק חייב לומר שאני גם מציע להימנע מפניקה, כי על כל מקרה כזה שהתקשורת מבליטה או התודעה הציבורית עולה, יש גם נושאים אחרים – לא פחות חשובים – שלא זוכים לתודעה ציבורית, ואז זה בא על חשבונם.

יצחק הרצוג: אני לא מקל ראש בשום אופן בחומרת המצב.

יצחק הרצוג: אלפי נערים נעצרים על-ידי המשטרה בכל שנה בחשד שעברו על החוק.

יצחק הרצוג: מדובר בעבירות שונות, החל בגנבה וכלה באלימות קשה.

יצחק הרצוג: מערכת הרווחה היא זו שאמורה לטפל בנערים אלה מתוך מטרה לשקמם ולהחזירם לחיים נורמטיביים.

יצחק הרצוג: במקרים רבים זה הסיכוי האחרון של הנערים בטרם יידרדרו לחיי פשע ויישלחו למאסר.

יצחק הרצוג: רשות חסות הנוער במשרד הרווחה היא שאחראית לטיפול חוץ-ביתי סמכותי כופה למתבגרים המצויים במצבים של עבריינות וסטייה חברתית.

יצחק הרצוג: היא מטפלת בבני-נוער המצויים בקצה הרצף הטיפולי-החינוכי במדינת ישראל, לאחר שכל ניסיונות הטיפול הקודמים לא נשאו פרי.

יצחק הרצוג: מתבגרים אלו נמצאים במצבי סיכון וסכנה ומופנים על-ידי בתי-המשפט לנוער לטיפול במעונות רשות חסות הנוער.

יצחק הרצוג: חסות הנוער מפתחת ומפעילה רשת מגוונת של מסגרות עם מומחיות בחינוך, בשיקום ובטיפול חוץ-ביתי סמכותי למתבגרים במצבי סיכון וסכנה בקצה הרצף המופנים על-פי החוק או בצל החוק.

יצחק הרצוג: אני רוצה לומר שהם עושים עבודה מרגשת, מרשימה.

יצחק הרצוג: לאחרונה גם עשינו שידוד מערכות כללי בניהול של רשות חסות הנוער, ואנחנו מקווים גם לייצב את המערכת בעקבות חולשות שאופיינו בתוך המערכת.

יצחק הרצוג: רשות חסות הנוער מפעילה בתוך מסגרותיה מגוון של תשומות חינוכיות טיפוליות, הבאות לתת מענה על בעיות באוכלוסייה רב-בעייתית.

יצחק הרצוג: תשומות אלה מותאמות לצורכי החניכים על מנת לציידם בכוחות, ביכולות ובמיומנויות להשתלב בחברה ובקהילה.

יצחק הרצוג: לעובדות – המוסדות הנעולים של חסות הנוער בנויים להכיל בו-זמנית 344 נערים ונערות.

יצחק הרצוג: לצערנו, אין די במקומות האלה.

יצחק הרצוג: במצב שבו כל המקומות מאוישים, יש תמיד רשימת המתנה של כמה עשרות נוספים.

יצחק הרצוג: אך אם לא די במחסור הקיים, בשנה האחרונה אנו נתקלים בבעיה שמקשה עלינו לתת את השירות ההולם גם למספר זה של נערים ונערות.

יצחק הרצוג: הבעיה היא שכרבע מהמשרות התקניות של חסות הנוער אינן מאוישות.

יצחק הרצוג: אני אומר כאן שאנחנו עוברים גיהינום, גיהינום, בכל חודש, בסוגיית כוח-האדם ברשות חסות הנוער.

יצחק הרצוג: גיהינום.

יצחק הרצוג: אתם יודעים שאני יודע לעקור הרים ולטחון אותם זה בזה, אבל זו סוגיה מורכבת שמעורבים בה נציבות שירות המדינה, אגף החשב הכללי באוצר ואגף התקציבים באוצר.

יצחק הרצוג: ואנחנו מנסים יום-יום, שעה-שעה, בדיאלוג פורה וכן, לפתור את הבעיה.

יצחק הרצוג: בעיית איוש התקנים הקיימים רובצת לפתחם של הגופים שהזכרתי – נציבות שירות המדינה, החשב הכללי ואגף התקציבים – זה זמן רב, אך הם אינם מצליחים למצוא פתרון לבעיה ולא מאפשרים למשרד שלנו לאייש את התקנים הפנויים, חבר הכנסת מרגי, בכוח אדם חדש.

יצחק הרצוג: אני אישית זימנתי למשרדי את כל הנציגים, ראשי הגופים הללו – את החשב הכללי, ואגף התקציבים והנציבות – לדיונים אין-ספור, כדי למצוא פתרון לבעיה.

יצחק הרצוג: התרענו בפניהם פעמים רבות על המצב הקשה.

יצחק הרצוג: הודענו שאנחנו מוכנים לקבל כל צורת העסקה, אם באמצעות שירות המדינה ואם באמצעות גופי העסקה אחרים.

יצחק הרצוג: בינתיים ללא תוצאה מספקת.

יצחק הרצוג: מאחר שכדי לתת טיפול הולם לנערים ולנערות אנו חייבים להיות בצוותים מלאים של מדריכים, מטפלים ועובדים סוציאליים, נאלצנו עקב המחסור בכוח-אדם לסגור שש קבוצות, שבהן יכולים לשהות 72 נערות ונערים.

יצחק הרצוג: סגירת הקבוצות הביאה לרשימת המתנה של מאות נערים ונערות שבית-המשפט נמנע מלתת להם טיפול הולם או שהוא נאלץ לשלוח אותם לבתי-הכלא.

יצחק הרצוג: בכך אנו פוגעים קשה בסיכויי שיקומם של בני-הנוער שהידרדרו לפשע ואנחנו גורמים עוד יותר נזק לחברה הישראלית בכללותה.

יצחק הרצוג: אני אשמח אם הכנסת תסייע לנו לפצח את המשולש הבלתי אפשרי הזה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

אמנון כהן: מה מציע כבוד השר?

יצחק הרצוג: אני מציע להעביר את הנושא לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת ומציע שהמציעים יבואו.

יצחק הרצוג: אני מציע לוודא שמגיעים הנציגים הבכירים ביותר של האגפים הללו, כדי שפעם אחת ולתמיד נפתור את השערורייה הזאת.

אמנון כהן: רק שכבוד השר ישלח אותם, את הנציגים הבכירים.

יעקב מרגי: – – – הוא צודק.

אמנון כהן: לפחות את הנציגים שלו.

אמנון כהן: כבוד המציע, אתה מסתפק בדברי השר?

יעקב מרגי: לא, אני מבקש דיון בוועדה.

אמנון כהן: דיון בוועדה.

אמנון כהן: אם כך, נצביע.

אמנון כהן: מי שבעד – בעד דיון בוועדה, מי שנגד – הסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: מצווה גדולה תעשה, חבר הכנסת מרגי, תעזור לשר.

אמנון כהן: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: ההצעה לסדר-היום אושרה, והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

אמנון כהן: כוונת ממשלת ליטא להעמיד לדין פרטיזנים יהודים

אמנון כהן: הנושא הבא, בעזרת השם, הצעה לסדר-היום שמספרה 5363, בנושא: כוונת ממשלת ליטא להעמיד לדין פרטיזנים יהודים, של חבר הכנסת רוברט אילטוב.

אמנון כהן: ישיב סגן שרת החוץ מגלי והבה.

רן כהן: האם הנושא של שנת בצורת בוטל?

אמנון כהן: נדחה בתיאום עם המציעים.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, לפני פחות מחודש חגגנו את יום הניצחון על גרמניה הנאצית וחגגנו את יום העצמאות של מדינת ישראל, אבל הנה אנחנו רואים תופעה חמורה מאין כמוה.

רוברט אילטוב: מפרסומים באתר האינטרנט Izrus בשפה הרוסית עולות בבירור חדשות על רדיפות בעלות אופי אנטישמי, שאפילו גובל בנאצי, של ממשלת ליטא כלפי יהודים פרטיזנים שלחמו במלחמת העולם השנייה נגד הגרמנים ומשתפי הפעולה אתם, שחלקם היו גם ליטאים.

רוברט אילטוב: הסיפור הוא כזה: גברת קשישה בשם פאינה ברנצובסקי, שעובדת היום בספרייה בווילנה שבליטא, הוזמנה לפרקליטות לתת עדות על כך שב-29 במאי 1944 התנהל קרב והיא השתתפה בו עם הפרטיזנים האחרים.

רוברט אילטוב: היא השתתפה כיהודייה שנרדפה על-ידי גרמניה הנאצית והשותפים שלה.

רוברט אילטוב: באותו קרב נהרגו 38 משתפי פעולה עם הנאצים, ליטאים שהם תושבי הכפר.

רוברט אילטוב: האשמה העיקרית של אותם אנשים היא שיתוף פעולה לרצח, אותם אנשים שעבדו עם הנאצים ורדפו את היהודים, את הצבא האדום ואת הפרטיזנים.

רוברט אילטוב: בעצם היתה מלחמה.

רוברט אילטוב: את החקירה יזם חבר פרלמנט בליטא.

רוברט אילטוב: בעצם אנחנו רואים פה רדיפה.

רוברט אילטוב: דרך אגב, הרשימה של אותם אנשים, של הפרטיזנים, בנויה אך ורק מיהודים.

רוברט אילטוב: אין שם אף לא לא-יהודי אחד.

רוברט אילטוב: הייתי מבין אם היו בודקים את כל אלה שהשתתפו באותה לחימה – היו שם בוודאי רוסים וגם ליטאים שהתנגדו לנאצים – ומעמידים את כולם לחקירות ולבדיקות; אבל היום לוקחים רשימה של כמה יהודים קשישים, בני 85 ויותר, ומתחילים לחקור אותם.

רוברט אילטוב: משיחה עם הכתב של אותו עיתון, Izrus, שהתנהלה ביניהם, הפרקליטות הליטאית אומרת דבר פשוט: אנחנו גוף עצמאי ואנחנו נחקור את מי שאנחנו רוצים.

רוברט אילטוב: אוקיי, תחקרו, אבל תחקרו את כולם, גם את הליטאים ששיתפו פעולה עם הנאצים.

רוברט אילטוב: אבל לא, אותם הם לא חוקרים.

רוברט אילטוב: היו פניות למשרד החוץ והתגובה של משרד החוץ היתה מאוד מאוד מינורית ובעצם לא היתה.

אמנון כהן: תיכף נשמע את התגובה.

רוברט אילטוב: בעצם לא היתה תגובה.

רוברט אילטוב: מעל במה זו אני קורא – אני גם אבקש שהדבר יידון בוועדה הרלוונטית – – –

אמנון כהן: לא, אתה צריך לבקש דיון במליאה.

אמנון כהן: תיכף נשמע את התשובה.

רוברט אילטוב: כנראה גם במליאה.

רוברט אילטוב: אבל בכל אופן, אני קורא לממשלת ישראל לקרוא לאיחוד האירופי ולממשלת ליטא להתערב בנושא ולהוקיע את הפעולות האנטישמיות, שגובלות ברדיפה אמיתית, נאצית, נגד יהודים שלחמו למען שלום ולמען הצלה של החיים שלהם ושל היהודים האחרים.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, סגן שרת החוץ, חבר הכנסת מגלי והבה, ישיב על ההצעה לסדר-היום.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, שר הבריאות, חברי חברי הכנסת, כמובן, אני מתכבד להשיב על ההצעה לסדר-היום בנושא, ואני באמת כאילו תיאמתי שגם היושב-ראש וגם המציע – אני נושא עמי ברכה מיוחדת לשניכם.

מגלי והבה: אני חזרתי אתמול – – –

אמנון כהן: אוזבקיסטן.

מגלי והבה: אני חזרתי אתמול אחרי חצות מאוזבקיסטן, פגשתי – – –

אמנון כהן: נהנית שם?

מגלי והבה: הלכנו לעבוד, כמובן.

אמנון כהן: אבל אתה לא יכול לטוס למקומות כאלה בלי לקחת אותנו, איך עשית את זה.

מגלי והבה: הייתם שם, אני אגלה לחברי הכנסת, שבוע קודם – ובסך הכול פגשתי את שר החוץ, פגשתי את הבכירים גם באוזבקיסטן וגם בקירגיזסטן, בשתי המדינות האלה, מדינות מוסלמיות – אני שם לב לחברי, חבר הכנסת כהן, להקשבה – וגיליתי שם דבר מאוד מעניין.

אמנון כהן: הוא היה שם, באוזבקיסטן.

רן כהן: – – –

אמנון כהן: הפכנו אותו ל"דג'יגאר".

מגלי והבה: כן, אבל מה שחשוב ומעניין, שאנחנו לא שמים אליו לב: באזור הזה, גם הם סובלים מההתפשטות האירנית ומהסכנה הזאת, ולכן שמעתי דברים מאוד מעניינים.

מגלי והבה: אנחנו באמת עסקנו בנושאים האלה, ואני מקווה ויכול להגיד לכם, אחרי שביקרתם, שבעקבות הביקור הזה נפתח דף חדש ודיאלוג מדיני שאנחנו נקיים אותו, גם בנושאים האלה.

מגלי והבה: ומכאן לנושא האנטישמיות.

מגלי והבה: אין ספק, ואני אומר את זה בצניעות ובכבוד, אדוני שר הבריאות, גם במדינות שאני מבקר – בשבוע שעבר הייתי ברומניה ובהונגריה; אמרתי: תראו, אם אנחנו הגענו לכך שאני, אזרח ישראלי, לא-יהודי, צריך להסתכל בעיניכם, אותם מנהיגי מדינות – אם שרי חוץ ואם יושבי-ראש פרלמנטים – שצריך לעמוד על המשמר, שעדיין, במאה ה-21, עדיין בימים האלה יש אנטישמיות שגואה בחלק מהמקומות – אנחנו לא ניתן לדברים האלה לקרות ואנחנו נעשה כל שביכולתנו להילחם בתופעות האלה.

מגלי והבה: ואני שמח שיש הסכמות מאותם מנהיגי מדינות, כמובן בנושא הזה של האנטישמיות והמלחמה באנטישמיות.

מגלי והבה: ולעצם ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת אילטוב: הליטאים אכן מנהלים זה כמה שנים חקירות בנושא התקופה הסובייטית בליטא.

מגלי והבה: במסגרת זו הליטאים חקרו וניסו לחקור אנשים שעל-פי חשדותיהם היו קשורים לפרשות שונות בתקופה הקומוניסטית.

מגלי והבה: עם זאת, לא ידוע למשרד החוץ על מרדף אחרי פרטיזנים יהודים בליטא.

מגלי והבה: צריך לשים את הדברים על השולחן.

מגלי והבה: לפני כשנה פנה התובע הכללי של ליטא, באמצעות שגרירותה בישראל, למשרד המשפטים בבקשה רשמית לסיוע בחקירה שנפתחה נגד ד"ר יצחק ארד, יושב-ראש "יד ושם" לשעבר, עקב תלונה של ליטא על מעורבותו ברצח ליטאים כפרטיזן – זה דבר מדהים.

מגלי והבה: היוזמה להגשת התביעה היתה מצד גופים שמחוץ לממשלת ליטא – המרכז לחקר פשעי הקג"ב ועיתון עממי בליטא.

מגלי והבה: משרד המשפטים הישראלי – משרד המשפטים שלנו – השיב להם בדחיית בקשתם, דרש מהליטאים לסגור את התיק וציין שלא נשתף פעולה בבקשתם לחקור את יצחק ארד.

מגלי והבה: כמו כן, הדגשנו את המשמעויות החמורות של חקירת פרטיזנים שהשתתפו במלחמה נגד הנאצים ומשתפי הפעולה המקומיים שלהם, וכן הוספנו כי הדברים עלולים להשתמע כניסיון לשכתוב ההיסטוריה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, לאכזבתנו, הליטאים לא סגרו את התיק, ולאחרונה הציעו גורמים רשמיים בכירים במשרד החוץ הליטאי הצעת פשרה לנו, למשרד החוץ – שכלל לא מקובלת עלינו – כי במקום חשוד יראו בארד עד מסייע.

מגלי והבה: אלה שני דברים שהם לא פחות חמורים; אם מחשוד תהפוך אותו לעד מסייע, כאילו אתה מאשים אותו, מתוך הנחה שבעקבות זאת נשתף עמם פעולה בחקירה.

מגלי והבה: במענה, בתשובה הרשמית של משרד החוץ, מסרנו תשובה שלילית חד-משמעית.

מגלי והבה: במגעים עם הליטאים אנו חוזרים ודורשים מהם לסגור את התיק של ד"ר יצחק ארד ומתריעים מפני צעדים העלולים להשתמע כניסיונות לשכתוב ההיסטוריה.

מגלי והבה: שרת החוץ ציפי לבני העלתה את הנושא בפני שר החוץ הליטאי בפגישתם במהלך ביקורו בישראל וביקשה להביא לסוף את הפרשה של ד"ר ארד.

מגלי והבה: לאחרונה שמענו מפרסומים בתקשורת שפנו ליהודייה ליטאית – כפי שציין חבר הכנסת אילטוב – שהיתה פרטיזנית, אך לא היתה פנייה רשמית אלינו בנדון.

מגלי והבה: בעקבות פרסומים אלה – – –

רוברט אילטוב: היא לא אזרחית ישראל, בטח שלא יפנו.

מגלי והבה: כן, אבל אם היו צריכים את ההתייחסות שלנו, כמו שפנו – – –

רוברט אילטוב: היא לא אזרחית ישראלית.

רן כהן: אני מציע שאת הפרטים נמסור בוועדת חוץ וביטחון.

מגלי והבה: חבר הכנסת אילטוב, אני מדבר על פרטיזנית יהודייה, ונכון שהיא לא אזרחית ישראל.

מגלי והבה: הם פנו בזמנו – בתקופה של ד"ר ארד – אבל בכל זאת, כמו שדחינו את הבקשה שלהם בנושא ד"ר ארד ולא הסכמנו עם הצעות הטיפול שלהם, אותו דבר כאן, אנחנו לא נסכים ואנחנו נדאג.

מגלי והבה: אנחנו נתנו הנחיה חד-משמעית לשגריר שלנו שיפנה לשלטונות – לא נחכה שהיא תפנה אלינו – על מנת למחות על ההתנהלות הזאת ולעשות את כל הצעדים הנדרשים על מנת שמקרים כאלה לא יישנו.

מגלי והבה: לא ייתכן שאנשים שנלחמו על החופש שלהם, שנלחמו באכזר – –

אמנון כהן: על החופש של אותה מדינה, שחיו שם.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: – – חיו שם ונלחמו – לגיטימי שאנשים נלחמו באותם נאצים ומשתפי פעולה אכזריים.

מגלי והבה: צריך לתת להם צל"ש ולא לדרוש מהם עדויות שנוחות היום לשלטונות.

מגלי והבה: זאת עמדתו של משרד החוץ.

מגלי והבה: אנחנו נפנה אליהם, אנחנו הנחינו את השגריר – יש לנו אומנם יחסים טובים אתם, אבל לא על חשבון הפרטיזנים ולא על חשבון היהודים, ודאי וודאי שעלו לארץ ושילמו מחיר יקר בנושא הזה.

מגלי והבה: כמובן, אפשר לציין שיחסינו עם ליטא טובים, אבל כמו שאומר הפתגם:

מגלי והבה: אם החבר שלי מתוק כמו דבש, לא צריך לבלוע אותו.

מגלי והבה: זאת תהיה עמדתנו בנושא הזה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אילטוב, אני גם אעקוב מקרוב אחרי הנושא, וכפי שאמרתי לך, בנושאים האלה אנחנו עוקבים ואני צריך לראות – אני באופן אישי, כסגן שר החוץ במדינת ישראל.

מגלי והבה: כשאני מעלה את הנושא הזה, וכפי שאמרתי, אני אומר להם את זה, שאם אני לא-יהודי ואני תושב ואזרח של מדינת ישראל ואני צריך להעלות את הנושאים – הם צריכים להתבייש, והמוסר שלהם צריך להוכיח את עצמו בימים אלה, שבהם אנחנו כבר חשבנו שהדברים האלה עברו מן העולם.

מגלי והבה: בחלק מהמקומות אני רואה שיש רצון להילחם בתופעות.

מגלי והבה: בחלק מהמקומות נמשיך יחד לשתף פעולה – גם אתם כפרלמנטרים, גם אנחנו כמשרד החוץ – על מנת שמקרים כאלה לא יישנו.

מגלי והבה: תודה, אדוני היושב-ראש.

ישראל חסון: אפשר להעביר את זה לוועדת חוץ וביטחון?

מגלי והבה: את זה אתה יכול להציע.

מגלי והבה: כל מה שיבקשו המציעים – אנחנו נשמח.

אחמד טיבי: מה ביקשת, אדוני?

מגלי והבה: ועדה – כבקשת המציע.

מגלי והבה: מה שהוא מבקש.

רוברט אילטוב: ועדת חוץ וביטחון.

מגלי והבה: אין לי התנגדות.

מגלי והבה: תודה.

קריאה: המציע מבקש – – –

אחמד טיבי: במליאה.

אחמד טיבי: זה מה שחבר הכנסת דב חנין מציע.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אין ספק שמנהיגי ליטא צריכים להתבייש.

דב חנין: אין ספק שהם צריכים להתבייש.

דב חנין: בליטא מתרחש שכתוב נורא של ההיסטוריה – אני אומר את זה בשפה הכי מאוזנת והכי מתונה שאפשר להעלות על הדעת.

דב חנין: משתפי הפעולה עם הנאצים מתוארים כגיבורים לאומיים, הם אלה שנשאו את הדגל הלאומי בשנות ה-40, והפרטיזנים שנלחמו נגד הנאצים מוצגים כאויבים, כבוגדים, כאנשים שצריכים לחקור אותם, כאנשים שצריכים לרדוף אותם – זה כולל גם יהודים, זה כולל גם רוסים, זה כולל גם אחרים.

דב חנין: אנדרטאות לגיבורי המלחמה נגד הנאצים נהרסות, מושמדות, נפגעות.

דב חנין: אני חושב שמי שמעורב בדברים האלה מעורב בשכתוב של ההיסטוריה שנעשה על-ידי הגורמים – ואני לא מתבייש במלה הזאת – הפאשיסטיים שנמצאים היום, עם השפעה גדולה, בליטא.

דב חנין: ואני חושב שנגד הגל המזוהם והמלוכלך הזה צריך להתייצב בצורה ברורה, בצורה חד-משמעית.

דב חנין: אני חושב שדווקא נושא כזה היה מתאים לדיון במליאה.

דב חנין: אם המציעים מעדיפים ועדה – אני כמובן לא אעמוד בדרכם, אבל אני חושב שהדיון בוועדה בנושא הזה, דווקא אם הוא נעשה בוועדת החוץ והביטחון, צריך להיות פומבי ופתוח.

רן כהן: ההצעה היחידה שאתה יכול להציע היא ועדה.

דב חנין: אני אומר, הדיון צריך להיעשות.

דב חנין: אם הוא ייעשה בוועדת החוץ והביטחון, הוא צריך להיות דווקא דיון פומבי ופתוח, כדי לאפשר לכנסת ולחברי הכנסת להביע את שאט הנפש שלהם מהתופעות הנוראות האלה, שאף אדם בעל מצפון לא יכול להשלים אתן ולא יכול להסכים להן.

דב חנין: את ההיסטוריה הזאת אנחנו לא ניתן לשכתב.

אחמד טיבי: אדוני רוצה ועדה?

רוברט אילטוב: כן.

אחמד טיבי: אתה מסכים לוועדה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: רבותי, מי שבעד – הוא בעד ועדה, מי שנגד – הוא בעד הסרה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את הדיון לוועדת החוץ והביטחון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: דקירת רופא בבית-החולים "קפלן" ותופעת האלימות בבתי-החולים

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: דקירת רופא בבית-החולים "קפלן" ותופעת האלימות בבתי-החולים, הצעות לסדר-היום שמספרן 5315, 5316, 5324, 5328, 5337, 5341, 5351, 5355 ו-5366.

אחמד טיבי: יפתח חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, בבתי-החולים שלנו קורים דברים איומים.

דב חנין: בשבוע שעבר כולנו הזדעזענו מאותו מקרה של רופא שהגיע בבוקר למקום עבודתו כדי להציל חיים ולטפל בחולים ומצא את עצמו בצהריים בחדר ניתוח עם דקירות בגבו, במצב של סכנת חיים.

דב חנין: זה מקרה נורא, זה מקרה מזעזע.

דב חנין: למרבה הצער, זה לא מקרה יחיד.

דב חנין: יותר ויותר מקרים כאלה מתרחשים.

דב חנין: וכאשר יותר ויותר מקרים מתרחשים, אלה כנראה לא מקרים; כנראה יש לנו תופעה שאתה צריך להתמודד, ולהתמודד בצורה רצינית וכוללת.

דב חנין: הבעיה מורכבת וקשה, וכדי להתמודד אתה צריך מגוון של אמצעים.

דב חנין: בוודאי צריך להציב פעמוני אזעקה ומערכות התראה ולהחמיר את הענישה נגד מי שפוגע ברופאים ובסגל רפואי.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, זה כשלעצמו לא יכול להספיק.

דב חנין: אנחנו צריכים לפתוח בקמפיין תקשורתי נגד כל תופעות האלימות המתפשטות בחברה הישראלית.

דב חנין: אלימות שמתרחשת היום בבתי-חולים, מתרחשת גם בבית ובמשפחה, במקומות העבודה, בבתי-הספר, במוסדות החינוך, במקומות הבילוי.

דב חנין: צריך קמפיין תקשורתי משמעותי נגד אלימות.

דב חנין: צריך לייצר ולפרסם נוהלי התמודדות עם תופעות האלימות.

דב חנין: צריך לקיים סדנאות בנושא הימנעות מעימותים, זיהוי תוקפים פוטנציאליים, לימוד טכניקות שליטה וריסון, במערכות הבריאות באופן דחוף.

דב חנין: רק טיפול מיידי ודחוף ברמת המדינה יוכל להביא לצמצום משמעותי של התופעה הקשה הזאת.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו חייבים לראות את העניין הזה במבט רחב.

דב חנין: חייבים לראות את ההקשר שבו בתי-החולים הפכו לסיר לחץ.

דב חנין: יש בהם מצוקות קשות ביותר, קודם כול מצוקות של הרופאים, שנמצאים בלחץ עבודה בלתי אפשרי ולא תמיד יכולים להספיק לבוא ולתת מענה מספק לכל אותם אנשים שנמצאים במצוקה מאוד קשה בבית-החולים.

דב חנין: גם המטופלים נמצאים במצוקות קשות, שכן המערכות התומכות בבתי-החולים קוצצו בשנים האחרונות בצורה דרמטית.

דב חנין: אנשים שמגיעים לבתי-החולים נמצאים במצב מצוקה, ומצוקה בריאותית ולפעמים נפשית היא כר פורה להתנהגות קיצונית ופסולה, כמו התנהגות אלימה מן הסוג שאנחנו מדברים בו.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, מעבר לאמצעים הנקודתיים, מערכת הבריאות שלנו חייבת טיפול שורש.

דב חנין: אנחנו צריכים הרבה יותר תקציבים למערכת הבריאות.

דב חנין: אנחנו צריכים לאפשר לרופאים לעבוד בצורה הולמת יותר, לאחיות לעבוד בצורה נכונה יותר.

דב חנין: אנחנו צריכים לאפשר בבתי-החולים מערכות תומכות אמיתיות לכלל האזרחים שמגיעים, למטופלים שמגיעים לבתי-החולים.

דב חנין: רק אם נשדרג באופן משמעותי את כל צורת העבודה בבתי-החולים, ניתן פתרון שורשי גם לבעיות האלימות, שכולנו, כמובן, מגנים אותן בכל פה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אלימות בבתי-חולים בכלל, גם במרפאות, כלפי רופאים ואנשי צוות רפואי, הפכה למרבה הצער לתופעה רווחת.

אופיר פינס-פז: צריך להודות על האמת: החברה הישראלית היא חברה אלימה.

אופיר פינס-פז: מה שאנשים לא משיגים במלים, הם מנסים להשיג באלימות ולפעמים הם מדלגים על המלים ועוברים ישר לאלימות.

אופיר פינס-פז: את האלימות צריך לעקור מן השורש, כמו שאמר יצחק רבין, זיכרונו לברכה, בכל מקום.

אופיר פינס-פז: מה שקרה עם ד"ר גיא, ההתקפה האכזרית והאלימה כלפיו – אגב, ממש אכזרית, מי שעקב אחר פרטי האירוע, זה אירוע קשה מאוד, אני לא רוצה לחזור על זה כאן – זה דבר שזעזע את החברה הישראלית כולה ואותנו, וממילא הדבר הגיע כהצעה דחופה לסדר-היום.

אופיר פינס-פז: זה לא עשה שום רושם על אף אחד, כי רק אתמול הותקף מאבטח בבית-חולים אחר, כאילו האירוע הזה לא היה.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, לאנשים אין שום רתיעה, והם ממשיכים לנקוט אלימות.

אופיר פינס-פז: קודם כול, אני מברך על הצעת החוק שעלתה היום למליאת הכנסת לקריאה טרומית.

אברהם מיכאלי: שתי הצעות.

אופיר פינס-פז: שתי הצעות, ואני מקווה שהן תקודמנה במהירות, זה תלוי גם בממשלה.

אופיר פינס-פז: לגבי החמרת הענישה, יכול להיות שצריך לשקול גם ענישת מינימום במקרים האלה, נוכח התגברות התופעה.

אופיר פינס-פז: דבר שאני חושב שצריך לעשות מעבר לזה – לתת למאבטחים בבתי-החולים סמכויות שיטור, כפי שנתנו רק אתמול:

אופיר פינס-פז: הכנסת הזאת נתנה לפקחים בשלטון המקומי סמכויות בנושאים אחרים.

אופיר פינס-פז: אני מציע לך, אדוני השר, תבוא בדברים עם השר לביטחון פנים אבי דיכטר.

אופיר פינס-פז: לדיכטר יש חשיבה מודרנית בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: היתה חשיבה שמרנית במשטרה, שאסור לגעת בשום סמכות שיטור ואסור להעביר אותה, אבל דיכטר בעניין הזה חושב קצת אחרת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאם למאבטחים בבתי-החולים יהיו יותר סמכויות, כמובן בתיאום עם המשטרה, אני חושב שהם לא יעמדו שם רק כדי להכווין את הסדר והתנועה אלא ממש יוכלו לטפל באופן אמיתי, לא בכל אירוע לקרוא ישר למשטרה אלא להיות מתואמים עם המשטרה, עם יכולות גבוהות יותר במקום עצמו.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שלדבר הזה יש תוחלת ואפשר יהיה לקדם את זה.

אופיר פינס-פז: כך או כך, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהכנסת צריכה לגנות בכל פה את התופעות האלה, לחזק את ידי הרופאים במדינת ישראל, שנושאים בנטל של הצלת חיים יום-יום, שעה-שעה.

אופיר פינס-פז: ולא מגיע להם, בשום פנים ואופן, בשום מצב, אין שום מצב שמצדיק את זה.

אופיר פינס-פז: שמעתי את עורך-הדין של התוקף, שמסביר שהוא היה בלחץ.

אופיר פינס-פז: שום הסבר לא מסביר אלימות.

אופיר פינס-פז: יש ביורוקרטיה, יש קשיים, צריכים לדעת להתלונן.

אופיר פינס-פז: אבל לא צריך לתת צידוק לאלימות, בשום דרך ובשום צורה, לא באופן ישיר ולא באופן עקיף.

אופיר פינס-פז: אני מקווה מאוד שבכוחות משותפים של גורמי האכיפה, של משרד הבריאות, של כנסת ישראל, נצליח לשפר את המצב הקיים.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אין ספק שגם בהצעה הזאת לסדר-היום הכנסת מביעה את דעתה ומעלה על סדר-היום את הנושא של אלימות בבתי-החולים.

יואל חסון: לא מזמן העברנו כאן את הצעת החוק של חבר הכנסת אורון ושלי, שנוגעת להחמרת הענישה של כל מי שנוקטים אלימות כלפי אנשי צוות רפואי, ורופאים בתוכם.

יואל חסון: אדוני שר הבריאות, אני חושב שאנחנו נמצאים ברגע קריטי.

יואל חסון: רק ביממה האחרונה, כפי שפורסם באמצעי התקשורת, התפרסמו שני מעשי אלימות חמורים שנעשו בבתי-חולים בישראל.

יואל חסון: אין ספק שאנחנו נמצאים בנקודת זמן קריטית, שבה צריך לשקול, עם הכנסת, אבל בסופו של דבר זאת עבודת הממשלה, כיצד מתמודדים עם התופעה הזאת של אלימות כלפי אנשים בצוות הרפואי בבתי-חולים ובמרכזים רפואיים.

דוד רותם: חבר הכנסת חסון, אל תטיל את זה על הממשלה, כי הממשלה הזאת לא מסוגלת לכלום.

יואל חסון: חבר הכנסת רותם, אני חייב להגיד שאני כל הזמן מתפעל ממך.

יואל חסון: עד לא מזמן היית בקואליציה ודעתך היתה שונה.

יואל חסון: היום הדעה שלך היא כזאת.

יואל חסון: בסדר גמור.

יואל חסון: אתה עושה את חלקך הדמוקרטי כהלכה.

יואל חסון: אתה באופוזיציה, לכן אתה מתנהל כאופוזיציה כמו שצריך.

יואל חסון: תאמין לי, אני מכבד אותך על כך.

דוד רותם: קודם כול, יצאתי מהממשלה כי גיליתי שהממשלה – – –

אחמד טיבי: הנאום של חבר הכנסת חסון היה ענייני, והוא רוצה להמשיך להיות ענייני.

אחמד טיבי: נא לא להפסיק אותו ולא להעיר לו.

אחמד טיבי: בבקשה.

יואל חסון: אני חייב להעיר לפני זה: תמיד חשבתי שיש לך זכות יתר כאן, אדוני היושב-ראש, אבל מיץ תפוזים סחוט?

יואל חסון: בדרך כלל זה מים, כך אומר הפרוטוקול.

אחמד טיבי: אמרתי לכם שבכל פעם שיש ערבי בתפקיד מפתח בכנסת – במזנון אני מתכוון, יש תנאים כאלה.

אחמד טיבי: הפעם זה בגלל יהודים שעובדים במזנון.

יואל חסון: תיהנה ממיץ התפוזים, אדוני היושב-ראש, ונחזור לנושא.

דוד רותם: כיוון שהנושא נשאר רציני מאוד, כפי שראיתי, אדוני היושב-ראש – –

אחמד טיבי: האם אתה מוכן לא להפסיק את חבר הכנסת חסון?

דוד רותם: – – משום שראינו שהממשלה הזאת לא מסוגלת לכלום, פרשנו ממנה.

אחמד טיבי: אמרת את זה, ודבריך על הממשלה נשמעו, והם מוכרים.

אחמד טיבי: נא להמשיך, אני נותן לו דקה יותר.

יואל חסון: תודה, אדוני היושב-ראש.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, בעיני צריך לדון בתופעה הזאת, ולדעתי זאת תופעה שצריך לדון בה בלי התחשבות בקואליציה-אופוזיציה, אלא באמת צריך לחשוב איך נוכל לקבל מהממשלה התייחסות ותשובה – כיצד היא מתמודדת עם ההחמרה ובכלל עם התופעה הזאת שמתרחבת בבתי-החולים, של אלימות נגד אנשים בצוות הרפואי.

יואל חסון: אנחנו מודעים לעובדה שאדם שמגיע לבית-חולים, גם אם הוא עצמו נזקק לטיפול רפואי וגם אם הוא מלווה את בן משפחתו – אין ספק שזאת תקופה קשה ומלחיצה, תקופה שלפעמים מוציאה ממך דברים לא חיוביים במיוחד.

יואל חסון: אבל יש קו אדום ברור, שהכנסת הזאת קבעה בחקיקה קודם, ועכשיו היא צריכה גם לומר את זה בהצעה לסדר-היום: אלימות נגד צוות רפואי היא משהו שלא נקבל; אלה סטנדרטים לא מקובלים.

יואל חסון: רופא וכל איש צוות רפואי, ראוי וחשוב שירגישו רגועים, חופשיים, בטוחים מספיק כדי לקבל את ההחלטות שלהם, לא לחשוש לעמוד מול משפחות ולומר להן לפעמים חדשות קשות, לא קלות.

יואל חסון: רופא צריך לגשת למטופל בביטחון מלא ולהגיד לו את הדברים, גם אם הדברים לא נשמעים טוב לאותו מטופל.

יואל חסון: את הביטחון הזה אנחנו חייבים לתת לאנשים שהם חלק מצוות רפואי במדינת ישראל.

יואל חסון: אנחנו מחויבים לכך, וזה מה שנכון שיהיה.

יואל חסון: אני מקווה מאוד לשמוע מהשר בדקות הקרובות את תגובתו על התופעה המטרידה הזאת ואת הדרכים לצמצם אותה.

יואל חסון: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: אדוני חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נדמה לי שגם אדוני רופא, אדוני היושב-ראש, ולא שכח את המקצוע.

יצחק אהרונוביץ': טוב שבדיון הזה אתה בראש הישיבה, כך שיש לך נגיעה בנושא גם כחבר הכנסת וגם כרופא.

רן כהן: את המכות הוא קיבל בתור פוליטיקאי.

אחמד טיבי: בהחלט.

יצחק אהרונוביץ': אתה רואה שאני נותן לו עכשיו כבוד כרופא.

יצחק אהרונוביץ': אני מתאר לעצמי שכרופא הוא לא קיבל מכות.

אחמד טיבי: זה נושא שכואב לכולנו.

יצחק אהרונוביץ': כבר הזכירו קודמי שהיו תקיפות בימים האחרונים, הלילה הותקף רופא בבית-החולים "אברבנאל".

יצחק אהרונוביץ': הוא הותקף זאת הפעם השנייה.

יצחק אהרונוביץ': מי שתקף אותו לפני כחודשיים נחקר ושוחרר ותקף שנית.

יצחק אהרונוביץ': בפעם הקודמת זה היה בחדר מיון, עכשיו זה היה במחלקה.

יצחק אהרונוביץ': זה מצטרף למקרה המצער מאוד של ד"ר מריוס גיא, רופא בכיר במחלקה האורולוגית בבית-החולים "קפלן" ברחובות.

יצחק אהרונוביץ': אשתו היתה אתנו היום, ודיברנו אתה.

יצחק אהרונוביץ': גם היא רופאה.

יצחק אהרונוביץ': כל הצוותים הרפואיים בשאר בתי-החולים מאוד מאוד מודאגים מהתופעה.

יצחק אהרונוביץ': כמעט אין יום שאין בו תקיפה של רופאים.

אחמד טיבי: ואנשי צוות רפואי.

יצחק אהרונוביץ': זה יכול להיות מאבטח, זה יכול להיות אח וכל אדם שקשור לנושא הרפואה.

יצחק אהרונוביץ': לפעמים אתה מרגיש שאנשים מרשים לעצמם איזו התפרקות כלפי רופא או אדם אחר שבא למעשה להציל חיים ולא חלילה להרע לחולה.

יצחק אהרונוביץ': הדוגמאות הן רבות, ואני חושב שצריך לעצור את זה.

יצחק אהרונוביץ': ואני אגיד את דעתי על המצב.

יצחק אהרונוביץ': צריך לזכור שהרופאים והאחיות עובדים מסביב לשעון.

יצחק אהרונוביץ': אני שומע את התיאורים שלהם – לפעמים הם עובדים 24 שעות או אפילו 36 שעות ומסכנים את עצמם ואת כושר עבודתם.

יצחק אהרונוביץ': העבודה היא קשה ותובענית ומשולבים בה קשיים פיזיים ונפשיים, והכול כדי לתת טיפול מסור לחולים.

יצחק אהרונוביץ': מהנתונים שקיבלתי לקראת הדיון הזה עולה שבשנת 2007 – ואנחנו עכשיו במחצית 2008 – היו 450 תלונות על תקיפה.

יצחק אהרונוביץ': 450 תלונות על תקיפה בבתי-חולים, במרפאות – זה לא חשוב כרגע.

יצחק אהרונוביץ': מתוך המספר הזה של תלונות – וזה הנתון היותר-חשוב – הוגשו ארבעה כתבי אישום.

יצחק אהרונוביץ': ארבעה כתבי אישום, ככל שאנחנו יודעים, הוגשו מתוך 450 תלונות.

יעקב בן-יזרי: המשפט עוד לא נגמר.

יצחק אהרונוביץ': רק הוגשו כתבי אישום, והמשפט עדיין מתנהל.

יצחק אהרונוביץ': יש לזה משמעויות.

יצחק אהרונוביץ': אם אין כתב אישום, האדם שפגע, שתקף, למעשה מרגיש את עצמו לא אשם, והרבה פעמים הוא חושב שהוא יכול לחזור על המעשה הזה.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שבסופו של דבר לפחות הארבעה האלה יורשעו בדין.

יצחק אהרונוביץ': בתחילת המושב, לפני יותר משנתיים, יזמתי הצעת חוק, שמתבססת על החוק האנגלי דווקא – באנגליה הונהגה בשנים האחרונות מדיניות של אפס סובלנות לאלימות כלפי אנשי סגל רפואי, ונראה שהציבור הבריטי הפנים את החומרה שבה המערכת רואה תקיפות כאלה.

יצחק אהרונוביץ': לפי הצעת החוק שיזמתי, שכבר התקבלה כאן, במליאה, בקריאה טרומית לפני קרוב לשנתיים, אדם שפגע במטפל או ברכוש השייך לבית-חולים מוזהר בפעם הראשונה, ובפעם השנייה הוא מורחק ולא יקבל טיפול.

יצחק אהרונוביץ': ראו זה פלא – זה עובד.

יצחק אהרונוביץ': זה עובד באנגליה.

יצחק אהרונוביץ': אנגליה קצת דומה לישראל בהתנהגות של חלק מהאנשים.

יצחק אהרונוביץ': ההרחקה הזאת עוזרת.

יצחק אהרונוביץ': הצעת החוק הזאת נמצאת כרגע בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ולא מתקדמת – כמו הרבה הצעות חוק.

יצחק אהרונוביץ': במקרה הזה אני מדבר על הוועדה הזאת.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, לסיום אני רוצה לדבר גם על הצד האכיפתי – גם על הנושא של המשטרה.

יצחק אהרונוביץ': המשטרה צריכה להכביד את ידה.

יצחק אהרונוביץ': היא חייבת לתת לנושא הזה עדיפות גבוהה בחקירה ולדאוג לכתבי אישום על כל מקרה – קלה כחמורה.

יצחק אהרונוביץ': צריך לקדם את הצעת החוק שהגשתי, וגם את הצעות החוק שחברי הגישו היום.

יצחק אהרונוביץ': רק כך נצליח להביא איזו תרופה, סיוע כלשהו לכלל הרופאים.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, שוב אנו נאלצים לדון במצבה של מערכת הבריאות, והפעם הנושא הוא אלימות כלפי רופאים ואנשי צוות בבתי-החולים, וברקע הדברים – דקירת הרופא בבית-החולים "קפלן".

יעקב מרגי: מובן שמעשה זה ראוי לגינוי.

יעקב מרגי: ראוי שהתופעה הזאת תיעלם מן העולם.

יעקב מרגי: ואני לא מופתע – אני לא אהיה מופתע מכך שכולנו נגנה, השר יעמוד כאן ויוקיע את המעשה, וגם אני אצטרף אליו ואפליא בתיאור מעלותיהם של הרופאים, אנשי הצוות והאחיות.

יעקב מרגי: אבל מה שנדרש כאן היום זה החלטה.

יעקב מרגי: צריך לעשות עבודה, לחקור, לחקור ולהפוך ולראות למה הגענו למצב הזה.

יעקב מרגי: יש לעשות חקירה יסודית, להבין באילו תנאים המערכת – אנו – מפקירה את הרופאים ואנשי הצוות.

יעקב מרגי: אי-אפשר לגבות את הרופאים ואנשי הצוות במלים ובמחמאות.

יעקב מרגי: אני טוען, טענתי אז ואני טוען היום, שיש לקבוע תקנים לכל מחלקה ומחלקה, לכל כמות מיטות.

יעקב מרגי: יש לייצר אווירה במערכת הבריאות.

יעקב מרגי: מכובדי השר, אתה ותיק במערכת, ואתה ודאי ביקרת בבתי-חולים לפני 30 שנה ואתה מבקר היום בבתי-חולים.

יעקב מרגי: אני אומר לכם שלעתים אתה הולך לבקר ביקור חולים במחלקה שכמעט 30% מהמאושפזים שם הם אחרי ניתוחים, ולפעמים ניתוחים קשים, ואתה מוצא שני אנשי צוות, שתי אחיות, מתרוצצים ממיטה למיטה ומחולה לחולה בתנאי עבודה קשים.

יעקב מרגי: אנשי המשפחה נאלצים לעזור.

אחמד טיבי: – – – של כל המשמרת.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: נאלצים לעזור.

יעקב מרגי: לעתים אתה עצמך מבלה במיון, ואתה רואה את ההתרוצצות.

יעקב מרגי: אתה "זוכה" לבלות שם לילה שלם, ואתה רואה את התנאים ואת כמות העבודה.

יעקב מרגי: נכון, מה לעשות, אנחנו במדינה שבה רואים הכול דרך החור של הגרוש.

יעקב מרגי: מכובדי השר, אני יודע באילו תנאים אתה עובד, מהם אילוצי התקציב ומהו המתח בין המדיניות של המשרד לעומת המדיניות הפנימית של הקופות.

יעקב מרגי: אבל את המחיר משלמים בסוף אותם אנשי הצוות הרפואי שנשחקים.

יעקב מרגי: לא פלא שיש מצוקת מחסור ברופאים ובאחיות בפריפריה.

יעקב מרגי: שלא יצויר, חס ושלום, שאני מצדיק את האלימות.

יעקב מרגי: האלימות היא מגונה.

יעקב מרגי: צריך לעקור אותה מהשורש ולהעמיד את האחראים לדין ולהחמיר את הענישה אף יותר.

יעקב מרגי: אבל, שוב, אם קרה מה שקרה, בואו ונרים ביחד – מכובדי השר, נעזור לך ונסייע בידך, ואתה יודע שאנחנו מסוגלים ורוצים לסייע בידך.

יעקב מרגי: מערכת הבריאות עומדת לפני פיצוץ.

יעקב מרגי: אני מקיים לא אחת שיחות עם מנהלי בתי-חולים, ואני שומע מהם באילו תנאים ואילוצים מדובר ואילו תרגילים ואילו מניפולציות "חיוביות", כך אני קורא לזה, הם עושים כדי לקיים את המערכת.

יעקב מרגי: אנחנו לא נוכל לעמוד פה ולהסתפק בגינוי האלימות.

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני, אני מודה לך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אמנע מלתאר את התיאורים.

ניסן סלומינסקי: חברי כבר תיארו את מה שקרה.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לומר שאי-אפשר לבודד את המקרים האלו מהסך הכול הכללי.

ניסן סלומינסקי: החברה שלנו הולכת ונעשית אלימה יותר ויותר.

ניסן סלומינסקי: לכן, הפתרונות צריכים להיות גם בראייה כוללת וגם בראייה פרטנית.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר לתת פתרון רק בראייה פרטנית.

ניסן סלומינסקי: המדהים הוא שדווקא במקום שהוא מציל חיים, ובו כולם באים בתקווה אדירה שהרופא יעזור – דווקא שם האלימות, וזה הניגוד הכי גדול, שצורם כל כך.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהפתרון צריך להיות בשלושה מישורים שונים.

ניסן סלומינסקי: המישור הראשון הוא המישור הכולל, וזה החינוך.

ניסן סלומינסקי: כל עוד לא נצליח לשרש את האלימות, אם אדם יהיה רגיל להיות אלים ברחוב או על הכביש – אי-אפשר אחר כך לבוא ולהגיד: תהיה אלים שם, כלומר בדרך לבית-החולים תהיה אלים, אבל ברגע שאתה נכנס לבית-החולים פתאום תהיה צדיק.

ניסן סלומינסקי: אפשר לפעמים, אבל זה לא הולך.

ניסן סלומינסקי: לכן, צריך קודם כול טיפול מערכתי כולל, וזה בעיקר בחינוך ובאמצעים אחרים שאנחנו צריכים לנקוט.

ניסן סלומינסקי: אם לא נעשה את זה, כל מה שנעשה, emergency מקומי, לא יעזור.

ניסן סלומינסקי: זה הדבר הראשון.

ניסן סלומינסקי: צריך להתחיל עם הילדים.

ניסן סלומינסקי: נכון שתמיד החינוך הוא הדבר הכי קשה.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי אינך רואה את התוצאה מייד.

ניסן סלומינסקי: אז כל אחד אומר: עזוב.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה עוד בימי כהונתי לראות את התוצאות.

ניסן סלומינסקי: אם לפני 20, 30 או 40 שנה היו מתחילים, הדור כבר היה שונה לגמרי.

ניסן סלומינסקי: צריכים להתחיל פעם אחת, כמו זה שבא ומצא את התמרים אחרי 70 שנה, כי הסבא דאג לו.

ניסן סלומינסקי: אף-על-פי שהוא לא ייהנה, הוא ידאג לאחרים.

ניסן סלומינסקי: כלומר הנכד שלו ייהנה מזה.

ניסן סלומינסקי: זה התחום האחד.

ניסן סלומינסקי: התחום השני צריך להיות ענישה.

ניסן סלומינסקי: לצערנו, אין מה לעשות, אלה בני-אדם, וענישה, אם היא לא מיידית, ואם, נניח, עד שיגישו כתב אישום ועד שבית-המשפט ישב זה יהיה בעוד ארבע–שש שנים, אין לזה שום משמעות.

ניסן סלומינסקי: אף אחד אפילו לא ידע לקשור את הדברים וכל האפקט נופל.

ניסן סלומינסקי: צריך להיות כמו שיש לפעמים בצבא, שאתה תופס ואתה שופט במקום – מה שנקרא שיפוט מהיר.

ניסן סלומינסקי: זה צריך לבוא לשיפוט מהיר במובן הזה שאם היתה תקיפה, מחר – צריך להיות אולי בית-משפט נייד או איזה שופט מיוחד כלשהו.

ניסן סלומינסקי: כאשר רואים שיש בעיה, המערכת צריכה להתארגן.

ניסן סלומינסקי: כשלמחרת הוא כבר מופיע אצל שופט, זה כבר עושה רעש ורושם וכולם מבינים את זה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך צריכה להיות החמרה.

ניסן סלומינסקי: אני מברך את חבר הכנסת ג'ומס ואת אברהם, אני מניח שגם הוא חתום על החוק – – –

רן כהן: חסון.

ניסן סלומינסקי: – – – את יואל חסון על החוק להחמרה, וצריך להיות אולי אפילו עונש מינימום, כי לפעמים השופטים הם רחמנים כשלא צריך להיות רחמנים.

ניסן סלומינסקי: אז צריך להיות אולי גם חוק עונש מינימום.

ניסן סלומינסקי: זה בנושא הענישה.

אחמד טיבי: נא לסיים.

ניסן סלומינסקי: התחום השלישי הוא הנושא הטכני.

ניסן סלומינסקי: לפעמים גם דברים טכניים יכולים – לדוגמה, ואני לא מוצא תירוצים:

ניסן סלומינסקי: כאשר יש תור ארוך ואנשים מגיעים והם לחוצים וכאשר מי שמגיע לבית-החולים הוא כבר לחוץ ומפחד ויש תור ארוך, ועד שהוא מגיע הוא כבר נכנס לעצבים וכולנו רואים שכולם במתח ועצבים, אז הרבה פעמים יותר קל להתפרץ באלימות.

ניסן סלומינסקי: מה שצריך לעשות הוא שיהיו כל האמצעים הטכניים כדי להקל בעניין התורים, כלומר שלא יהיו תורים, וכן לתת מרחבים גדולים יותר – דברים מהסוג הזה שמקלים מאוד – –

אחמד טיבי: נא לסיים.

ניסן סלומינסקי: – – ומוסיפים לשלווה.

ניסן סלומינסקי: הדבר האחרון הוא לתת למאבטחים באמת הרבה יותר סמכויות, כדי שיוכלו לטפל בנושא הזה מייד.

ניסן סלומינסקי: תודה לך.

אחמד טיבי: אדוני, אני מודה לך מאוד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, תופעת האלימות נגד רופאים היא תופעה חמורה ביותר, והיא עבירה חמורה מבחינת החוק וגם מבחינה ציבורית ומבחינה דתית וצריך לגנות אותה בכל תוקף.

עבאס זכור: לא יכול להיות שהרופא, העושה כל מאמץ להצלת החיים, יקבל בתמורה תקיפה ויחס אלים ואיומים מכל אדם שהוא.

עבאס זכור: אף מניע או סיבה בעולם לא יכולים להצדיק את המעשה החמור הזה.

עבאס זכור: אין ספק כי לאלימות נגד עובדי מערכת הבריאות בכלל וכלפי רופאים בפרט יש השלכות ברורות על מערכת הבריאות במדינה, שכן האיום באלימות מעיב על האווירה במוסד הרפואי ופוגע ביכולת של כלל העובדים לספק שירותים רפואיים הולמים כפי שהיו רוצים לספק.

עבאס זכור: לפי הנתונים שקיבלתי לידי, בשנת 2007 פנו למוקד נגד אלימות כ-70 רופאים שעברו אלימות פיזית ומילולית.

עבאס זכור: מתחילת 2008 פנו למוקד כ-30 רופאים.

עבאס זכור: לכן, על משרדי הממשלה ובמיוחד על משרד הבריאות לגבש תוכנית הולמת וראויה למיגור התופעה הכואבת הזו, עד סילוקה בכלל מהחיים שלנו.

עבאס זכור: אני רוצה להעיר כי חלק גדול ממקרי האלימות נובע גם מזמן ההמתנה הרב בחדרי המיון בבתי-החולים, אף שזה לא מצדיק כלל כל איום מילולי או פיזי נגד הרופאים.

עבאס זכור: לכן יש צורך להגדיל את מספר הרופאים בחדרי המיון בבתי-החולים, כדי שיוכלו לתת מענה הולם ומהיר לחולים ולקצר את זמן ההמתנה, דבר שמרגיז את החולים.

עבאס זכור: תודה.

אחמד טיבי: אדוני, אני מודה לך מאוד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אברהם רביץ – לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רן כהן, אחרון הדוברים, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר בן-יזרי, חברות וחברי הכנסת, נדמה לי שאין אבסורד יותר גדול מאשר אלימות כלפי רופאים.

רן כהן: לכאורה, מה יכול להיות יותר נורמלי מזה שהדבר האינטואיטיבי ביותר יהיה הגנה של המטופלים על הרופאים – שהרי כל ייעודם, הכשרתם, לימודיהם, מאמציהם ועבודתם הם לסייע לאנשים שאינם בריאים, כדי שיהיו בריאים.

רן כהן: פגיעה בהם נראית אבסורד, מהאבסורדים הקשים ביותר בחיינו, אבל לצערנו הרב יש לכך הסברים רבים.

רן כהן: ההסברים לא מספיקים להצדקת אף אחד.

רן כהן: אגב, חבר הכנסת זכור, אני לא רוצה בכלל לדבר על הסברים כי אני מפחד שכאשר אני אתחיל להסביר אני אולי גם אצדיק.

רן כהן: אני בטוח שגם אתה מגנה, כפי שגינית פה בצורה חד-משמעית.

רן כהן: אני לא רוצה להסביר.

רן כהן: אני יודע שהחברה אלימה, יש כיבוש, יש אלימות, יש זה ויש זה, אבל הדבר שצריך לצאת מכאן, לדעתי, הוא עניין מאוד חד-משמעי: אין ואסור שתהיה אלימות במערכת הבריאות.

רן כהן: זה מהופך להיגיון, למוסר, לצרכים ולקיום של כולנו כאן.

רן כהן: אני מאוד שמח שהיום התקבלו שתי הצעות חוק, גם של חבר הכנסת חיים אורון, ג'ומס, וגם של יואל חסון.

רן כהן: נדמה לי שיש בזה צעד קדימה שהכנסת עושה, ואני בטוח שגם השר יברך על זה עוד מעט.

רן כהן: אני חייב לומר לך, אדוני השר, שלא מובן לי איך משרד המשפטים והמשטרה לא עומדים בקו אחד אתך בעניין הזה.

רן כהן: בתור שר לשעבר אני אומר לך שהדבר צריך לבוא אל שולחן הממשלה, בלי בושה, להגיש הצעת מחליטים, ואני רוצה לראות את אהוד אולמרט לא מרים את ידו בעד.

רן כהן: אם הוא ירים את ידו בעד זה, גם הממשלה תרים את ידה בעד זה.

רן כהן: אני מודה שיש פה צורך בטיפול תרפי ברמה הלאומית.

רן כהן: כתבתי לעצמי שצריך רופאים נגד אלימות.

רן כהן: זה לא קיים.

רן כהן: השר בן-יזרי, כיושב-ראש ועדת המשנה לרפורמה בבריאות הנפש, אולי גם שם נוכל לעשות משהו בעניין, אף שאני מעריך שלא.

רן כהן: לעומת זאת כן צריך קמפיין חינוכי.

רן כהן: אין לי ספק שבעניין הזה צריך לקבוע נורמות.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שאני לא מצעירי חברי הכנסת אלא דווקא מהחמישייה הפותחת היום, ואני מציע דבר שלא מקובל, שלא נהוג ולא קיים בפרוצדורה.

רן כהן: אני מניח שהשר לא יתנגד להעביר את הנושא לוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, ועם זאת אני מציע שהכנסת כולה תאמר מסר לאומי בעניין הזה, מסר של גינוי.

רן כהן: הכנתי את הנוסח הזה: הכנסת מגנה בכל תוקף את גורמי האלימות נגד רופאים וסגל רפואי באשר הם, אשר מכפישים את עצמם ואת החברה הישראלית ופוגעים קשות בדרכה של מערכת הבריאות להגיש סיוע רפואי לנזקקים.

רן כהן: אני יודע שפורמלית אמירה כזאת לא קיימת, אבל אם בתוך ההצבעה נקבל גם את זה, זה לא יזיק.

רן כהן: בתור אחרון הדוברים אני יכול להציע את זה ואני בטוח שרוב חברי הכנסת יתאחדו בעניין.

רן כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו מודים לך ומקבלים את דבריך.

אחמד טיבי: אדוני השר, בבקשה.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני חייב לציין כעובדה שבשעות המאוחרות של הדיונים בכנסת, בעיקר כאשר יש הצעות לסדר-היום, גם המציעים לא תמיד נוכחים לשמוע זה את זה מפאת קוצר זמנם או עיסוקיהם.

יעקב בן-יזרי: אני מציין כעובדה שמתוך תשעה חברי הכנסת אשר הגישו הצעה לסדר-היום בנושא הזה, שמונה התבטאו כאן בצורה חד-משמעית, כדי לבטא את הכאב, את הכעס ואת הזעם אשר מתחוללים בקרבנו.

יעקב בן-יזרי: לגופו של עניין, לפני כמה ימים הותקף בצורה אכזרית ונפשעת ד"ר מריוס גיא, אשר עובד בבית-חולים "קפלן", אשר כמו חבריו ואנשי צוות רפואה אחרים ראה ייעוד בחייו לעזור לחולים ולא ידע כי ישלם על כך מחיר יקר.

יעקב בן-יזרי: מעל במת הכנסת אני רוצה לשלוח בשם חברי הכנסת ובשם כולם איחולי החלמה מלאה לד"ר גיא, שישוב במהרה למשפחתו, לעבודתו ולתפקודו.

רן כהן: אדוני השר, אני מבקש להוסיף את זה להצעת הסיכום.

יעקב בן-יזרי: מבלי להמעיט מחומרת המצב, מהדיון הכאילו ספציפי על האלימות בבתי-החולים ונגד צוותי המטפלים – רופאים, אחיות ויתר בעלי המקצוע בבתי-החולים – הגענו לכל מגפת האכזריות הזאת והאלימות הציבורית.

יעקב בן-יזרי: בגלל חנייה או מכיוון שהממטרה של השכן הרטיבה את הגינה שלי לא בצדק או מכיוון שהכלב של השכן התקרב לשלי, הגענו לקיצוניות יתירה.

יעקב בן-יזרי: זאת מחלה מידבקת, ואם אנחנו מדברים ברפואה או במחלות מידבקות, הנה זה הגיע גם לבתי-החולים – אותם המוסדות שכפי שתואר כאן הם קודש הקודשים של הסיוע, של העזרה, של הגשת המרפא והמזור לאדם שזקוק לו.

יעקב בן-יזרי: צריך להיכנס בדחילו ורחימו אל בין כותלי בית-החולים ולחדרו של הרופא, אשר אמור לעזור לי ולטפל בי ולתת לי את מה שאני מצפה לו.

יעקב בן-יזרי: והנה מה שאנחנו מגיעים אליו.

יעקב בן-יזרי: תופעת האלימות בבתי-החולים ובמוסדות הרפואה כנגד כל צוותי הרפואה הגיעה לממדים חמורים ביותר.

יעקב בן-יזרי: לא הייתי אומר אוזלת יד, אבל אני לא יודע מנין ואיך תבוא הישועה ובאיזו צורה.

יעקב בן-יזרי: לכן אנחנו מטכסים יחד עצה איך להתמודד יחד עם הבעיה הזאת.

יעקב בן-יזרי: בשנת 2007 הוגשו 315 תלונות במשטרת ישראל בגין אלימות פיזית ומילולית נגד אנשי רפואה – רופאים, אחיות ואחרים.

יעקב בן-יזרי: זה מתוך כ-2,000 רשומות, 2,000 מקרים, ומתוכם הוגשו 315 תלונות למשטרה.

יעקב בן-יזרי: בחמשת החודשים של 2008 הוגשו למשטרה 160 תלונות.

יעקב בן-יזרי: איך אמר כאן חבר הכנסת אהרונוביץ?

יעקב בן-יזרי: לא הוגשו ארבעה כתבי אישום אלא שבעה כתבי אישום מסך כל 700 התלונות שהוגשו למשטרה.

יעקב בן-יזרי: ומה עושים עם כתבי האישום?

רן כהן: מתייקים אותם.

יעקב בן-יזרי: כן.

יעקב בן-יזרי: חכה, עורך-הדין יבקש ארכה, צריך להביא הוכחות.

יעקב בן-יזרי: גם במקרה הזה, שאנחנו מדברים עליו, שבו אדם נכנס בכוונה כדי לפגוע עם מברג ביד, עורך-הדין כבר טען שהמברג היה בכיסו במקרה כי הוא אמור היה לתקן משהו לאשתו בבית.

יעקב בן-יזרי: מחפשים קו הגנה כדי למצוא אמתלה איך לדחות, איך לגולל את העניין, ויעבור זמן – יעברו חודש, חודשיים, שישה חודשים, שנה או שנתיים, עד שהדבר הזה יישכח ובזה יסתיים העניין.

יעקב בן-יזרי: אולי באחד הימים נמצא שבמאמר קטן בעיתון כתוב:

יעקב בן-יזרי: פלוני אלמוני שנמצא אשם במקרה כזה וכזה נגזר עליו כך וכך.

יעקב בן-יזרי: רבותי, מעבר להסברה, שהיא חיונית, מעבר לחינוך, שהוא חיוני, מעבר לכך שכולם צריכים להתגייס קבל עם ועדה לנושא האלימות, בעיקר ובאופן מיוחד למקרים המיוחדים והספציפיים בבתי-החולים, כי הרגישות מחייבת זאת, אם אין שפיטה מהירה וענישה כבדה למען יראו וייראו – – –

יצחק אהרונוביץ': לא צריך שפיטה.

יצחק אהרונוביץ': הם לא מגישים כתבי אישום כי התיקים נסגרים מחוסר עניין לציבור.

יעקב בן-יזרי: – – לא תתקבל תשובה הולמת למה שמתרחש כאן לפנינו.

יעקב בן-יזרי: כי אם נמשיך כך, המצב ילך ויחמיר.

יעקב בן-יזרי: רבותי, אומרים לנו לנקוט אמצעים.

יעקב בן-יזרי: בכל בתי-החולים, בכל חדרי המיון, יש אנשי אבטחה.

יעקב בן-יזרי: בארבעה בתי-חולים גדולים יש תחנות משטרה.

יעקב בן-יזרי: בישיבות שהתקיימו עם המשרד לביטחון הפנים, עם המשטרה, עם המחלקה המשפטית שלנו, עם המאבטחים שלנו ועם נציבות בתי-החולים, ביקשנו וקיבלנו הרחבה של סמכויות המאבטחים כדי שיוכלו לנקוט אמצעים יוצאי דופן אם צריך.

יעקב בן-יזרי: חבל מאוד שאני לא יכול להקרין לפניכם סרט שרואים בו מאבק של שני מאבטחים נגד ארבעה גברתנים שעמדו בכניסה לחדר המיון ודרשו בתוקף להיכנס ולגשת אל אחד המטופלים שם.

יעקב בן-יזרי: מאבטח אחד עמד כחומה בצורה ולא נתן להם להיכנס, והוויכוח נמשך ונמשך עד שהם הרימו יד.

יעקב בן-יזרי: בא המאבטח השני, הפיל אחד מהם, ואז האיש הזה נפל כאילו הותקף.

יעקב בן-יזרי: הוא ידע שהמשטרה מתקרבת, לכן הוא עשה את עצמו כאילו קורה לו משהו והוא נפגע ולא המאבטח.

יעקב בן-יזרי: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, אי-אפשר להעמיד מאבטח ליד כל רופא.

יעקב בן-יזרי: יש מאבטח בחדר מיון, יש בכניסה לבית-החולים, ובבית-חולים גדול יש תחנת משטרה.

יעקב בן-יזרי: אם אדם מאיים או מתכוון לפגוע באחד מאנשי הצוותים הרפואיים בבית-החולים – בקומה חמישית, במחלקה האורולוגית, במחלקה הפנימית או במחלקה הגינקולוגית – האם המאבטח צריך לנחש שהאיש הזה הגיע לבית-החולים בכוונה לתקוף והוא צריך ללוות אותו עד לקומה חמישית ולכניסה לחדר הרופא?

יעקב בן-יזרי: הייתכן דבר כזה בכלל?

יעקב בן-יזרי: אנחנו נהפוך את מקומותינו למחנות של מאבטחים, כך שהדבר הזה חייב לקבל תשובות חד-משמעיות אחרות.

יעקב בן-יזרי: חשבנו על העניין של תחנות משטרה בבתי-החולים, כי גם זה לא תמיד עוזר, מה גם שיש בעיות של תקציב ומחסור בשוטרים.

יעקב בן-יזרי: שמענו את השר לביטחון הפנים לפני כמה ימים, כאן מעל דוכן הכנסת, מדבר על התפטרות שוטרים וקשיים בגיוס שוטרים.

יעקב בן-יזרי: אז אנחנו במצב לא הכי סימפתי.

יעקב בן-יזרי: עם זאת, רק שלשום קיימנו במשרד הבריאות ישיבת חירום, וכבר הפנינו לשר לביטחון הפנים מכתב שבו אנחנו מבקשים ישיבה עם שר המשפטים ועם היועץ המשפטי לממשלה כדי לטכס עצה יחד איך להתמודד עם הנושא הזה – ומייד, ולא לחכות לדיונים בוועדה ולקיום ויכוחים.

יעקב בן-יזרי: אם נגיע על בסיס הצעות החוק – דרך אגב, הצעות החוק של היום, האם מישהו יכול להתנגד להן?

יעקב בן-יזרי: הרי החוק כבר קיים.

יעקב בן-יזרי: אם אני פוגע היום באדם ברחוב אני עלול לבלות שלוש שנים בבית-סוהר, ואם אני תוקף איש ציבור אני עלול לבלות חמש שנים בבית-סוהר.

יעקב בן-יזרי: זה כתוב בחוק.

יעקב בן-יזרי: אבל מישהו מקיים את החוק הזה?

יעקב בן-יזרי: מישהו יתבע אותי?

יעקב בן-יזרי: מישהו הגיש תלונה נגדי?

יעקב בן-יזרי: מישהו הגיש כתב אישום נגדי?

יעקב בן-יזרי: ואם כן, עם כל הסניגוריה אנחנו יכולים למשוך עד אין קץ את בירור העניין.

יעקב בן-יזרי: כאן חייבת להיות שפיטה מהירה וצריכה להיות ענישה חמורה.

יעקב בן-יזרי: נדמה לי שחבר הכנסת סלומינסקי הציע רעיון מסוים: כשם שיש בית-דין לעניינים מיוחדים, אני חושב להציע לצוות השרים שנקיים פגישה אתם בהקדם, כך אני מקווה, לחשוב על הקמת בית-משפט מיוחד אשר יטפל בנושאי אלימות, וכך להביא מייד לדין את האדם האלים, את הפוגע, ולאפשר את הבאתו המיידית לשפיטה ולענישה.

רן כהן: נוהל דיון מהיר.

יעקב בן-יזרי: נוהל שיפוט מהיר.

יעקב בן-יזרי: אולי זה יוכל לעזור לנו.

ניסן סלומינסקי: כשהיה הגירוש מגוף-קטיף, זה מה שעשו: הורידו לשם שופטים, ואפילו לא היה צריך להביא את הנאשם לירושלים, אלא שפטו במקום.

ניסן סלומינסקי: אז להבדיל – – –

יעקב בן-יזרי: נכון.

יעקב בן-יזרי: גם בהצבת שוטר וגם בהצבת מאבטח, עם כל הכבוד – וטוב שזה קיים, למען הסדר הטוב – לא די כדי להתמודד עם אותו אדם ספציפי שכוונתו מראש היא לעשות משהו אלים.

יעקב בן-יזרי: אתמול או שלשום באו לבית-החולים "כרמל" שני אנשים ורצו להיכנס.

יעקב בן-יזרי: כשאחד מהם עבר במעבר הביטחוני והמכשיר צפצף כאילו יש עליו משהו מתכתי, קרא לו המאבטח והתחילה קטטה בין המאבטחים ובין שני התוקפים האלה, עד שבאה המשטרה ורדפה אחריהם.

יעקב בן-יזרי: אינני יודע אם היא תפסה אותם או לא.

יעקב בן-יזרי: אנחנו צריכים לבדוק את כל הנושאים, גם את ההצעה של חבר הכנסת אהרונוביץ בעניין אפס סובלנות.

יעקב בן-יזרי: דרך אגב, לפני יומיים ישבתי עם ארגון הרופאים, ובאו והפגינו מול משרד הבריאות כאילו משרד הבריאות הוא היוזם, והיה אפשר רק לגחך כאשר חברים מהמזכירות שלהם אמרו: אדוני, תחוקק חוק.

יעקב בן-יזרי: כאילו אני פותח את המגירה, כותב את החוק ומחר בבוקר הוא נכנס לתוקף.

יעקב בן-יזרי: זה לא רק בידי משרד הבריאות, זה באחריות כולנו, וזה מחייב אותנו.

יעקב בן-יזרי: אני מקווה שנוליך את העניין הזה לפסים אשר יתוו לנו את הדרכים להתמודדות עם הנגע הזה, בתקווה שנשכיל לבלום אותו, לחסל אותו ואולי גם לסייע להתמודד עם האלימות הכללית הפושה בקרבנו.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה לכם.

אחמד טיבי: תודה לך, אדוני.

אחמד טיבי: מה אדוני מציע?

יעקב בן-יזרי: מה שהכנסת תציע.

יעקב בן-יזרי: אני מקבל כל הצעה.

רן כהן: ועדת העבודה והרווחה.

יעקב בן-יזרי: אני בהחלט מקבל את זה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: מי שבעד הוא בעד ועדה; מי שנגד הוא בעד הסרה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: 12 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את הדיון לוועדת הפנים.

רן כהן: ועדת העבודה והרווחה.

אחמד טיבי: ועדת הכנסת היא אשר תכריע בין ועדת העבודה והרווחה ובין ועדת הפנים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: המשך כליאתו של האסיר סמי יונס בניגוד להמלצות לשחררו

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: המשך כליאתו של האסיר סמי יונס בניגוד להמלצות לשחררו – הצעה לסדר-היום מס' 5304.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עבאס זכור.

אחמד טיבי: ישיב לו השר לביטחון הפנים.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, החלטתי להביא את הנושא הזה לדיון כי אני חושב שכל יום שהאסיר יונס ממשיך להיות בכלא זה לא צודק, לא הגיוני וגם לא אנושי.

עבאס זכור: בעבר הגשתי הצעה לגבי כל האסירים הביטחוניים אזרחי המדינה, אבל בגלל חשיבות הנושא רציתי להתמקד באסיר סמי יונס.

עבאס זכור: מדובר באדם בן 80 שנה, אשר נעצר בינואר 1983 ונגזר עליו מאסר עולם, ולפני כחמש שנים הוקצב עונשו על-ידי נשיא המדינה ל-40 שנה.

עבאס זכור: האסיר הוא אדם חולה שסובל ממצב בריאותי קשה.

עבאס זכור: הוא עבר התקף לב, ניתוח להסרת גידול במעיים, ודלקת במפרקים, באוזניים ובעיניים.

עבאס זכור: יש להוסיף ולהדגיש כי השב"כ אינו מתנגד לשחרורו מהכלא, בשל גילו, אבל, לצערי, עד עצם היום הוא לא שוחרר.

עבאס זכור: האסיר שלח כמה פעמים לנשיא המדינה ולגורמים אחרים נוספים מכתבים, והוא מדגיש בהם כי השקפת עולמו השתנתה והוא היום איש שוחר שלום.

עבאס זכור: אני מצטט ממכתבו של האסיר לנשיא המדינה שמעון פרס מיום 29 ביולי 2007.

עבאס זכור: הוא כותב – אני רוצה שכבוד השר ישמע מה הוא אומר.

אחמד טיבי: הוא בהתייעצות של השב"כ.

עבאס זכור: אני רוצה שהם יתייעצו ויצאו עם תשובה חיובית.

עבאס זכור: אני מצטט ממכתבו של האסיר לנשיא המדינה שמעון פרס.

עבאס זכור: הוא כותב: כבוד הנשיא, עברו כבר 25 שנה מאז מאסרי, וזה תקופה ארוכה השתנתה השקפת עולמי ואינני עוד אותו אדם שהיה לפני 25 שנים.

עבאס זכור: אני כיום אדם שוחר שלום ומאמין שאין דרך אחרת מאשר דרך השלום כדי לסיים את הסכסוך הערבי-הישראלי.

עבאס זכור: אני מצהיר באופן שלא משתמע לשתי פנים שאני תומך בתהליך השלום ומתנגד לאלימות ולכל השקפת העולם שעומדת מאחורי השימוש בכל אלימות שהיא.

עבאס זכור: יש לציין שהמקרה שבשלו נעצר יונס אירע לפני הסכמי אוסלו, כאשר הרוב הרגישו שאין תקווה ואין סיכוי לשלום.

דוד רותם: ואז אפשר לרצוח.

עבאס זכור: מה עוד שיש אסירים שאינם אזרחי המדינה שעשו מעשים יותר קשים והם שוחררו בעסקאות השונות בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית או גורמים אחרים.

עבאס זכור: למה לא נותנים הזדמנות – – –

דוד רותם: הם שוחררו כי החזיקו לנו אקדח בראש.

דוד רותם: על מה אתה מדבר?

עבאס זכור: לא.

עבאס זכור: אני אומר גם, למה לא נותנים הזדמנות לאדם זקן בסוף חייו להשתחרר ולפעול למען השלום ולפתוח דף חדש אתו?

עבאס זכור: אני אישית נפגשתי עם נשיא המדינה וראש הממשלה ושר המשפטים והשר לביטחון הפנים ונציב השב"ס ועוד גורמים אחרים, והצגתי בפניהם את האמור לעיל.

עבאס זכור: לצערי הרב, לא התקדם כלום בנושא עד עצם היום.

עבאס זכור: אז לא מצאתי ברירה אלא להביא את הנושא לדיון במליאת הכנסת.

עבאס זכור: אני מבקש מכבוד השר לעשות כל מאמץ כדי שהאסיר הזקן ישוחרר כבר השנה הזאת.

עבאס זכור: ואם לא, יש לי בקשה שמועד שחרורו לא יהיה אחרי חודש ינואר 2009, שאז יסיים האסיר את השליש השני שלו בכלא, ולכן הבקשה היא לנכות לו שליש ולשחררו.

עבאס זכור: אני פונה גם לחברי, חברי חברי הכנסת, באופן אישי ומבקש לסייע לאסיר הזקן סמי יונס להשתחרר מהכלא.

עבאס זכור: כבוד השר, כולנו מדברים על שלום עם השכנים.

עבאס זכור: מגיע לנו גם שלום אמיתי בתוך הבית, בתוך המדינה, עם הפלסטינים הנמצאים בתוך ישראל.

עבאס זכור: האסיר סמי יונס שייך למשפחה, שייך לכפר, שייך לעם הכולל מיליון וחצי פלסטינים, שרוצים לראות ולהרגיש שאתם פותחים להם הזדמנות ומאפשרים להם לחיות בשלום אמיתי, בזמן שהם מתייחסים לכבוד השר, לכבוד נשיא המדינה ולכל שר אחראי במדינה, הם רוצים הזדמנות, לאפשר להם הזדמנות לחיות עם המשפחות שלהם.

עבאס זכור: וגם הם מוכנים לדבר עם הצעירים ולומר שאנחנו מאמינים רק בדרך השלום ושוחרי שלום.

עבאס זכור: סמי יונס התראיין בתקשורת ישראל ואמר: "אני היום מאמין בשלום".

עבאס זכור: אז למה לא לאפשר לו בתקופה האחרונה לחיים שלו להיות בקרב המשפחה שלו?

עבאס זכור: אני מאמין שכבוד השר תמיד מתייחס באופן חיובי לנושאים האלה, ואני מבקש לבדוק לעומק מה האפשרות לשחרר אותו אסיר אחרי ריצוי שני-שלישים מהמאסר שלו.

עבאס זכור: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא השר לביטחון פנים.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת עבאס זכור, מדובר ברוצח, אסיר בן 79, ערבי-ישראלי תושב ערערה.

אבי דיכטר: אני די הופתעתי שחבר הכנסת זכור דיבר באריכות על האיש, על שאיפותיו לשלום, קרא את מכתבו – ולא בכדי לא במכתב ולא בדברים של חבר הכנסת זכור, לא נאמרה ולו מלה אחת על למה בעצם האיש, סמי יונס, יושב בכלא.

עבאס זכור: ביקרתי אותו בכלא.

אבי דיכטר: בכל אופן, האיש נשפט למאסר עולם.

אבי דיכטר: במדינת ישראל שבה יש דין צדק, לא יושב אדם במאסר עולם על לא עוול בכפו.

אבי דיכטר: ובכן, האסיר נשפט למאסר עולם בגין רצח ופעילות חבלנית עוינת.

אבי דיכטר: הוא מוגדר כאסיר ביטחוני.

אבי דיכטר: השתתף, עם אחרים, ברצח החייל אברהם ברומברג ז"ל, בנובמבר 1980.

אבי דיכטר: עונש מאסר העולם נקצב בשנת 2001 לתקופת מאסר של 40 שנה.

אבי דיכטר: על-פי חוות דעת רפואיות, מצבו הרפואי של סמי יונס יציב לחלוטין ותואם את גילו.

אבי דיכטר: המשך שהותו במאסר אינו מסכן את חייו, על-פי חוות הדעת הרפואיות, ואין סיבה רפואית לשחררו.

אבי דיכטר: אגב, לא התקיימה כל ועדה בעבר שהמליצה לשחררו ממאסר.

אבי דיכטר: לגבי בקשת החנינה מנשיא המדינה, בדצמבר 2004 – אגב, הבקשה נדחתה על-ידי הנשיא – נרשם כי מצבו הבריאותי יציב ואין מקום לשחרורו.

אבי דיכטר: מועד שחרורו, כרגע, קבוע לשנת 2022.

אבי דיכטר: האסיר יצא בעבר ל-14 חופשות, בשנים 2000–2006, באישור השר לביטחון פנים.

אבי דיכטר: הוא מקבל ביקורים סדירים של בני משפחתו, אשה, נכדים, וכמובן מקיים מפגשים תכופים עם עורך-דינו.

אבי דיכטר: כל בקשותיו או התייחסותו של חבר הכנסת זכור לגבי הקלות, שחרורים – כפי שידוע לחברי הכנסת, מדובר בסמכות שהיא לא של הכנסת, היא לא של השר, היא סמכות של ועדה שיושבת ודנה, ואני משוכנע שהאסיר או בני משפחתו או עורכי-דינו יודעים לפנות לוועדה.

אבי דיכטר: הוועדה היא זאת שמוסמכת לדון בעניינו.

אבי דיכטר: היא זאת שמוסמכת להחליט לגבי חופשות.

אבי דיכטר: כמובן, שחרור בתום שני-שלישים לא קיים, למיטב הבנתי, במקרה הזה, אלא בתנאים מיוחדים.

אבי דיכטר: לכן כל הסוגיה הזאת היא סוגיה מקצועית השייכת לגורמים שהדבר בסמכותם, ואין הדבר מעניינו של הבית הזה אלא ממש מעניינם של הגורמים המוסמכים.

אבי דיכטר: עד כאן.

עבאס זכור: הוא אזרח המדינה.

עבאס זכור: כל השותפים שלו מעזה ומהגדה שוחררו.

עבאס זכור: מה נשאר?

עבאס זכור: רק שידברו, שישחררו גם אותו.

אחמד טיבי: מה אתה מציע?

אבי דיכטר: אני מציע להסתפק בדברי.

אבי דיכטר: אני לא רואה שום היגיון לדון בנושא הזה בוועדה.

אבי דיכטר: כפי שאמרתי, אין זה בסמכותו של הבית הזה לדון בשחרורים או במתן חופשות או באיסור חופשות.

אבי דיכטר: במדינת ישראל החוק קובע מיהו בעל הסמכות בנושא הזה, וכמובן הסמכות לא מצויה כאן אצלנו בכנסת.

עבאס זכור: למה לא להעביר לוועדת הפנים?

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי.

אחמד טיבי: מי שבעד, הוא בעד הצעתו של חבר הכנסת זכור להעביר לוועדה.

אחמד טיבי: מי שנגד, הוא בעד הסרה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 32 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 4 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: ובכן – בעד – 2, נגד – 4.

אחמד טיבי: הוחלט להסיר את הצעתו של חבר הכנסת עבאס זכור מסדר-היום.

אחמד טיבי: התפרעויות אלימות והתבטאויות חריפות בחסות חברי כנסת ערבים במסגרת האירועים לציון 60 שנה ל"נכבה"

אחמד טיבי: הנושא הבא: התפרעויות אלימות והתבטאויות חריפות בחסות חברי כנסת ערבים במסגרת האירועים לציון 60 שנה ל"נכבה" – הצעה לסדר-היום שמספרה 5307.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ישראל חסון, בבקשה.

אחמד טיבי: עשר דקות.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, לפני שנה, ביום העצמאות ה-59 למדינת ישראל, חגגו כמה משפחות בצומת מגידו בנחל הקיני, וחבורה גדולה מאוד של תושבים מוואדי-עארה, רכובים על אופנועים וסוסים עם דגלי פלסטין, פרצו לקהל שחגג שם, משפחות.

ישראל חסון: כל האירוע הזה מצולם, כל האירוע הזה מוסרט.

ישראל חסון: נפצעו שם שישה איש.

ישראל חסון: מתוכם – אם אני זוכר, שניים או שלושה ילדים.

ישראל חסון: הקהל התפזר, המתפרעים התפזרו, המשטרה שקיבלה הודעה מאוחרת, איחרה להגיע, ולא נודע כי בא אל קרבו.

ישראל חסון: והתמונות היו תמונות קשות מאוד.

ישראל חסון: שנה לאחר מכן, כנראה הרעיון מצא חן בעיני מישהו, ולצערי, היוזמים היו חברים בבית הזה.

ישראל חסון: החליטו לקיים את אירוע ה"נכבה" השנתי מול המושב ציפורי, שעל-פי המורשת שמנסים להחדיר אותה בקרב אזרחי מדינת ישראל הערבים, הלוא היא ספורי, עם הפליטים של ספורי.

ישראל חסון: והחליטו ששם עורכים את העצרת עם דגלי פלסטין.

ישראל חסון: אני ממש מצטער על שחבר הכנסת ואסל טאהא, שהיה שם, ואדון ברכה, שהיה שם, לא נמצאים כאן היום כדי לומר משהו על העניין.

ישראל חסון: אני רוצה קצת להתחיל במה זה ציפורי.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם אתה יודע, אבל עוד בתקופת הג'אהליה, מה שנקרא, לפני שהקוראן הקדוש ירד מהשמים לנביא מוחמד, בציפורי ישבה הסנהדרין, ואם אתם לא יודעים מה זה הסנהדרין אז אפשר להסביר, אבל לא נעשה את זה כאן.

ישראל חסון: לפני מלחמת השחרור, כשאדון עז א-דין אל-קסאם הגיע מסוריה למדינת ישראל, הפיגוע הראשון שעז א-דין אל-קסאם יזם היה – אני מציע לך שתקשיב, זה פרק בהיסטוריה לגמרי לא רע, ידיד, עוזר השר – זה פרק בהיסטוריה שחשוב שתשמעו אותו – –

אחמד טיבי: יכול להיות שהפרק מדלג על ספורי ותושביה?

ישראל חסון: לא, לא.

ישראל חסון: הנה, הוא לא מדלג על ספורי.

ישראל חסון: אני רק מזכיר לך מה זה ציפורי.

ישראל חסון: ציפורי אפשר להתחיל לספור מאיפה שאנחנו רוצים – מהסנהדרין.

ישראל חסון: היית עסוק קצת אז לא שמעת.

אחמד טיבי: – – –

ישראל חסון: אוקיי, סליחה.

ישראל חסון: עז א-דין אל-קסאם, הפיגוע הראשון שהוא יזם היה זריקת שני רימונים לבית במושב נהלל.

ישראל חסון: בפיגוע הזה נהרג ילד, ואביו, שתפס את הרימון בחושך, ולא הבין מה הוא – נגדעה ידו והוא נפצע אנושות ונפטר למחרת.

ישראל חסון: אב ובנו.

ישראל חסון: מבצעי הפיגוע היו חמישה אנשים מציפורי, מספורי, ועוד שלושה אנשים מחיפה.

ישראל חסון: המפקדה של קאוקג'י, כשבאה לצור על משמר-העמק, ישבה בספורי.

ישראל חסון: ועם ההיסטוריה הפנטסטית הזו של ספורי, של הפיגועים ושל המפקדה – נכון, "ההגנה" כבשה את ציפורי באש, נכון מאוד.

ישראל חסון: ובדין.

ישראל חסון: זה אולי מתקשר לאותו דיון שהיינו בו קודם – של מה קודם למה או מה מחולל את מה.

ישראל חסון: אני הייתי שם באירוע הזה, של ה"נכבה".

ישראל חסון: כן.

ישראל חסון: כששמעתי שהמשטרה עמדה בפני דילמה והתבקשה לאשר הפגנה על גדרות המושב ציפורי ועל הגבעה שצמודה לציפורי, ביום העצמאות, על-ידי אזרחי מדינת ישראל ונבחרי ציבור שיושבים בבית הזה, עם דגלי פלסטין – אני מבין היטב מה המשמעות של האמירה הזו.

ישראל חסון: המשמעות של האמירה הזו, מבחינתי, היא לא תזכורת.

ישראל חסון: המשמעות של האמירה הזו היא – אתם או אנחנו.

ישראל חסון: ואם זה עומד כך, זה מאוד פשוט.

ישראל חסון: זה מאוד פשוט.

ישראל חסון: בהיסטוריה של העם שלי, ב-100 השנים האחרונות, התשובה על השאלה הזו היא מאוד פשוטה.

ישראל חסון: אם זה דגל פלסטין ויום "נכבה" ביום העצמאות על הבית שלי, התשובה על זה היא מאוד פשוטה – לא יהיה על הבית שלי.

ישראל חסון: לפיכך, יזמנו דבר מאוד פשוט: אל השדה שליד הכניסה לציפורי – זה שדה פרטי של אדם פרטי ממושב ציפורי – הזמנו את עם ישראל למנגל, לשירה ולריקודים.

ישראל חסון: וכך, כשרק כביש חוצץ בינינו, אנחנו היינו עם דגלים, עם סככות, עם ילדים, עם שירה, ואכלנו בשר על האש, וחגגנו את יום העצמאות שלנו.

ישראל חסון: לזה קרא חבר הכנסת ברכה ה"פרובוקציה".

ישראל חסון: והמשטרה הגיעה לשם, והמשטרה עמדה שם, והתהלוכה הלכה לה והיא חזרה.

ישראל חסון: ואנחנו היינו עם הילדים – אני הייתי עם הילד שלי.

ישראל חסון: הייתי עם ילד בן תשע שם.

ישראל חסון: היה לי שם אחיין עם תינוק בן שלושה חודשים.

ישראל חסון: וכלום לא נעשה.

ישראל חסון: רק דבר אחד: הגיעה התהלוכה בחזרה מהעצרת, והאבנים התחילו לעוף עלינו ועל השוטרים שנפגעו.

ישראל חסון: ואני אומר לכם מעל לבימה הזו: מפקד המחוז הצפוני ומפקד המרחב, שחטפו נזיפה באירועי פקיעין, תפקדו למופת.

ישראל חסון: השוטרים תפקדו למופת.

ישראל חסון: את ההבלגה שראיתי שם, האמן לי – הייתי בתפקידים כאלה – אני לא בטוח שהייתי מוצא את הכוחות להבליג.

ישראל חסון: ואנחנו היינו הפרובוקטורים.

ישראל חסון: למה אנחנו חוגגים.

ישראל חסון: מפקד המחוז הוא הפרובוקטור, כי הוא עמד שם עם השוטרים וחטף אבנים ונפגע בעצמו.

ישראל חסון: הוא, הנהג, ומפקד המרחב, הם הפרובוקטורים.

יעקב ליצמן: הוא איש יקר, אני מכיר אותו.

ישראל חסון: ואני מוסיף ואומר, לא מספיק זה, לא מספיק שזה ביום העצמאות, לא מספיק שזה דגל פלסטין, הארגון שנקרא "עדאלה", שהוא ממעצבי מסמך החזון של אזרחי מדינת ישראל הערבים עם ועדת המעקב, שקורא בריש גלי לכך שמדינת ישראל לא תוכל להיות מדינת העם היהודי – הארגון הזה תובע היום או מאיים לתבוע, אני לא יודע מה הסטטוס המדויק, תביעה אזרחית את השוטרים שהיו במקום.

אחמד טיבי: את אלה שפגעו במפגינים.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אני משוכנע שלא היית במקום.

אחמד טיבי: לא הייתי, אבל אני יודע מה התביעה של "עדאלה" נגד השוטרים.

ישראל חסון: אז אני אומר את הדבר הבא: אדוני היושב-ראש, אמרתי את זה מעל גלי האתר ואמרתי את זה לחבר הכנסת ברכה שקרא לי "פאשיסט" – אתם משתמשים יותר מדי בביטוי "פאשיסט", מהר מדי ובקלות רבה מדי.

ישראל חסון: ציונים אני כנראה לא צריך לקבל מאף אחד.

ישראל חסון: יש אחד ששופט אותי, והוא כנראה לא מתחלק אתכם בחוויות, וזה בורא עולם.

ישראל חסון: אני אומר לך דבר אחד: אמרתי לאדון ברכה, שמי שיזרע רוח יקצור סופה.

ישראל חסון: המנהיגות הפלסטינית שמובילה בדרך רצופה, זה 70 שנה, לעימות, להקצנה, הובילה את העם הפלסטיני לאן שהוא הגיע, וכך הדבר הזה נמשך גם באירועים הללו.

ישראל חסון: כל מי שיעשה אירוע "נכבה", אני מבטיח שיפגוש או אותי או את הרוח שדוחפת אותי למקום עם הרבה אלפים ממדינת ישראל.

ישראל חסון: תודה.

אחמד טיבי: זה לא ממש איום אבל זו התרעה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: השר אברהם דיכטר, בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, חבר הכנסת חסון, ב-30 באפריל 2008 הגישה העמותה להגנה על זכויות העקורים בישראל בקשה למשטרת ישראל לעריכת תהלוכה בנושא זכות השיבה.

אבי דיכטר: התהלוכה אמורה היתה להתקיים מצומת הזכוכית ועד לכניסה למושב ציפורי.

אבי דיכטר: תחילה לא אושרה הבקשה על-ידי המחוז הצפוני של משטרת ישראל, מחשש לחיכוך עם אוכלוסייה יהודית שחולפת במקום ועם המתגוררים בסמיכות למקום, אולם ב-4 במאי, לאחר סיור שטח שהתקיים בהשתתפות פיקוד המרחב במשטרה ומארגני התהלוכה, הגישו המארגנים בקשה חדשה על-פי השינויים שהוסכמו בינם לבין הפיקוד ובקשה זאת אושרה.

אבי דיכטר: ב-8 במאי, ביום העצמאות ה-60 למדינת ישראל, התקיימה התהלוכה, והשתתפו בה כ-4,000 אנשים, לרבות חברי כנסת ואח"מים, שנשאו דגלי אש"ף, דגלים שחורים ושלטים.

אבי דיכטר: במקביל, התקיים הפנינג של תנועות נוער וצעירים ממושב ציפורי בנוכחות רבים, לרבות חבר הכנסת ישראל חסון.

אבי דיכטר: בסיום התהלוכה התאספו צעירים רבים ממשתתפי התהלוכה בצד הכביש, תוך שהם חוסמים נתיב נסיעה, אל מול קבוצת הצעירים היהודים, שנשאה דגלי ישראל וחגגה במקום.

אבי דיכטר: מפקד מרחב העמקים פנה למנהיגים במקום, לחברי הכנסת, וביקשם להשפיע על הצעירים לרדת מהכביש ולאפשר הזרמת התנועה.

אבי דיכטר: אף שחלק מהנכבדים ניסו להרגיע את הרוחות ולגרום לכך שמשתתפי התהלוכה יפנו את הכביש, הם לא הצליחו לעשות כן, ובשלב זה של האירוע המצב הסלים וחלק ממשתתפי התהלוכה החלו ליידות אבנים.

אבי דיכטר: חבר הכנסת ואסל טאהא, שעמד על גג רכב וניסה להרחיק את הצעירים מהכביש, נפגע מיידוי האבנים.

אבי דיכטר: אגב, חבר הכנסת חסון, בהקשר זה האמירה שלך כאילו חברי הכנסת הערבים לא עשו דבר כדי למנוע את הסלמת האירוע – לפחות על-פי המשטרה, בכל מה שקשור בחבר הכנסת טאהא, אפשר לומר שהוא ניסה למנוע, וכפי שאמרתי, אבנים עפו לעברו.

אבי דיכטר: נוסף על כך, במהלך יידוי האבנים נפגעו גם כמה אזרחים ושוטרים, ובהם מפקד המחוז הצפוני, מפקד המרחב ונוספים שניסו להביא למצב רגיעה.

אבי דיכטר: משהסלים האירוע וניסיונות ההידברות כשלו ונשקפה סכנה לעוברים ושבים, לקבוצת החוגגים ולשוטרים עצמם, מפקד המחוז הורה לכוח המשטרה המוגבר שהיה במקום לפזר את המתפרעים תוך שימוש באמצעים לפיזור המון.

אבי דיכטר: פיזור המתפרעים התבצע בפרק זמן קצר של חמש דקות, ומייד אחריו הורה מפקד המחוז לכלל הכוח להפסיק את השימוש באמצעי הפיזור, מאחר שלא היה בהם עוד צורך, והסיג את הכוח לאחור.

אבי דיכטר: במהלך פיזור המפגינים נעצרו שישה מתפרעים, אחד מהם קטין, ובהמשך נעצרו שני צעירים נוספים.

אבי דיכטר: למחרת, ב-9 במאי, הובאו שמונת העצורים להארכת מעצר.

אבי דיכטר: ארבעה שוחררו לאלתר, וארבעה אחרים, מעצרם הוארך מפעם לפעם עד 16 במאי, ולאחר מכן הם שוחררו לבקשת הפרקליטות, על-פי שיקול דעתה של הפרקליטות.

אבי דיכטר: במהלך החקירה עלו שמותיהם של חשודים נוספים שלקחו חלק באירוע, ונעצרו שלושה צעירים נוספים – סך הכול 11 צעירים נעצרו בגין הפרות סדר.

אבי דיכטר: החקירה לוותה מתחילתה על-ידי פרקליטה מפרקליטות מחוז הצפון, ובשלב זה החקירה הסתיימה והתיק הועבר לעיון הפרקליטות לבחינת חומר הראיות ושקילת הגשת כתב אישום כלפי מי מהמעורבים או כולם.

אבי דיכטר: נוכח תלונות שהגישו משתתפי התהלוכה שלפיהן השוטרים שהשתתפו בפיזור ההמון השתמשו כנגדם בכוח בלתי סביר, הועבר עותק מחומר החקירה למחלקה לחקירות שוטרים שבמשרד המשפטים, פרקליטות המדינה.

אבי דיכטר: ב-12 במאי, לאחר האירוע ובעקבות האירוע, נערך תחקיר בראשותו של מפקד מרחב העמקים ובהשתתפות כלל הגורמים שנטלו חלק באירוע.

אבי דיכטר: בעקבות מסקנות התחקיר, כחלק מהן, עלתה המלצה של הפיקוד לשקול בעתיד בכובד ראש קיומה של תהלוכה מסוג זה ביום העצמאות בסמיכות ליישוב יהודי, ובנוסף הומלץ ליצור ערוץ הידברות רציף עם מארגני התהלוכה במהלכה – ולא רק כשהיא מסלימה – במטרה למנוע הישנותם של מקרים מסוג זה בעתיד.

אבי דיכטר: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: אני לא יודע אם חבר הכנסת חסון מבקש לדון מעבר לזה בוועדה.

אבי דיכטר: אני ממליץ להסתפק בדברי.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חסון מסתפק בדברי השר.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא, שעליו לא תהיה תשובת שר: הצגת מצג שווא מטעם הממשלה על ירידה באבטלה – הצעה לסדר-היום שמספרה 5362.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

יעקב ליצמן: אני דורש ששר יגיע למליאה.

אחמד טיבי: אין שר, אלא אם כן אתה רוצה לדחות לשבוע הבא.

אחמד טיבי: הכול תואם עם לשכת השר ואמרו שהוא יבוא.

אחמד טיבי: עכשיו היתה הודעה מהירה ודחופה שהוא לא יכול להגיע.

יעקב ליצמן: מי זה, שר האוצר?

אחמד טיבי: לא שר האוצר, השר אלי ישי.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: הטענות שלך מוצדקות בהחלט.

אחמד טיבי: אם אתה רוצה, יש לך אופציה לחכות לשבוע הבא, להציג ולשמוע תשובה מיידית.

יעקב ליצמן: מי אומר שהוא יבוא?

אחמד טיבי: המזכירות תדאג שהוא יבוא, בגלל הפנצ'ר שהיה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני מוותר על הצגת הדברים.

יעקב ליצמן: אני עומד על כך שהשר יבוא להשיב לי תשובה.

יעקב ליצמן: תודה.

אחמד טיבי: אני חושב שזאת החלטה טובה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אתה גם צודק.

אחמד טיבי: האם אתה רוצה לעשות את אותו הדבר, חבר הכנסת בהיינה?

אחמד טיבי: כי גם השר שלך לא פה.

מזור בהיינה: הוא לא השר שלי.

אחמד טיבי: מי שמשיב לך הוא שר התשתיות הלאומיות, והוא לא פה.

מזור בהיינה: אמרת שהוא השר שלי, אבל הוא לא השר שלי.

אחמד טיבי: אז מה, אדוני, אתה רוצה לדבר בלי תשובת השר, או להמתין לשבוע הבא, לנסות לגרום לכך שהמזכירות תאלץ את השר להגיע – בדרכי נועם, כמובן?

מזור בהיינה: אם אתה מבטיח, אני מוותר.

אחמד טיבי: אני לא מבטיח, אני אומר שהמזכירות תעשה את מיטב יכולתה.

יעקב ליצמן: אני מבקש להביא את זה מחר ליושבת-ראש הכנסת.

אחמד טיבי: במזכירות שומעים את זה.

אחמד טיבי: הדברים יובאו לידיעת יושבת-ראש הכנסת.

אחמד טיבי: אני מודה לכם.

אחמד טיבי: תם סדר-היום.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, ז' בסיוון התשס"ח, 10 ביוני 2008, בשעה 16:00.

אחמד טיבי: ישיבה זו נעולה.