ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-וארבעים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2008-06-17 00:00

קולט אביטל: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

קולט אביטל: היום יום שלישי, י"ד בסיוון תשס"ח, 17 ביוני 2008.

קולט אביטל: חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום: נאומים בני דקה.

קולט אביטל: חברי הכנסת שמעוניינים להירשם – יצביעו, אני מפעילה את מערכת ההצבעה.

קולט אביטל: ובכן, ראשון הדוברים, חבר הכנסת מולה, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת הלפרט.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, אתה רוצה להירשם לנאומים בני דקה?

דב חנין: כן.

שלמה מולה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על מעשה נבזי, מכוער, שהיה בדרום הר-חברון: רעולי פנים יהודים שפגעו בערבים ופצעו אותם, משפחה.

שלמה מולה: אני חושב שאנחנו, כבית-המחוקקים, לא יכולים לקבל מעשה זה, שמאוד מאוד מבייש את כולנו, ואני חושב שהמוסר היהודי שלנו הוא לא מוסר כזה, הערכים היהודיים שלנו אינם ערכים כאלה.

שלמה מולה: ועוד יותר הפליא אותי שגורמי אכיפת החוק לא נקטו צעדים מאוד משמעותיים, ממשיים.

שלמה מולה: וגם לא שמעתי גינויים – לא משר הביטחון ולא מאישי ציבור שחיים באזור.

שלמה מולה: אני חושב שזה מעשה שלא ייעשה, וכולנו מגנים בחומרה את המעשה.

שלמה מולה: אני חושב שלא מקובל, לא יכול להיות שיהודים רעולי פנים יתקפו את מי שאינם יהודים – וזה לא משנה שהם אינם יהודים.

שלמה מולה: אני חושב שמשפחה אומללה כזאת – זה לא יכול להיות.

שלמה מולה: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, רחוב עזרא בבני-ברק נחסם לתנועה ביום חמישי בלילה, כאשר מאות נוסעים – אבות, אמהות עם תינוקות – המתינו כשעתיים, עד השעה 02:00, לאוטובוסים של "אגד", קו 402 לירושלים.

שמואל הלפרט: עקב מחסור באוטובוסים של "אגד" התארגנה הפגנה סוערת.

שמואל הלפרט: הכביש נחסם, ורק אז הובאו למקום כמה אוטובוסים.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, שנים אנו דורשים ביצוע הפרטה בקו ירושלים–בני-ברק ומתן אפשרות לחברות נוספות להסיע את הציבור, ולצערי אין אוזן קשבת.

שמואל הלפרט: נודע לי שמשרד התחבורה מתכוון לערוך מחטף נוסף ולהאריך את הזיכיון של "אגד" בקווים העמוסים.

שמואל הלפרט: אני פונה לשר התחבורה: לאפשר סוף-סוף הפרטה ותחרות הוגנת בקווים הפרובלמטיים, כדי לחסוך עוגמת נפש וסבל מיותר מציבור שנאלץ להשתמש בתחבורה הציבורית.

שמואל הלפרט: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת אהרונוביץ, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, הבוקר, בהתנגשות בין משאיות בצפון, שני בני-אדם הרוגים, חמישה נפצעו; אתמול בלילה בקריית-שמונה, אדם נהרג, ארבעה נפצעו; שלשום התבשרנו על תאונה מחרידה, שבה נהרגו שלושה בני משפחה כשמשאית התהפכה על רכבם.

יצחק אהרונוביץ': מראשית השנה נהרגו בכבישים 197 בני-אדם.

יצחק אהרונוביץ': הקטל הזה חייב להיפסק.

יצחק אהרונוביץ': אני קורא לכל הגורמים – המשטרה, מע"צ, המערכת השיפוטית, המערכת החינוכית – לשנס מותניים ולהתחיל לפעול למיגור הקטל בדרכים.

יצחק אהרונוביץ': תאונות דרכים אינן גזירה משמים.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת מיכאלי.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

דב חנין: אני רוצה להתחיל את דברי בהמשך ישיר לדבריו החשובים של חבר הכנסת מולה קודם ולהתייחס לידיעה שהתפרסמה היום בתקשורת על עמדותיה של משטרת ש"י באזור חברון.

דב חנין: אותה משטרת ש"י באזור חברון – שלא עשתה כלום נגד אותם פורעים רעולים שהכו מכות נמרצות את אותם כפריים ערבים – מצאה אשמים אמיתיים.

דב חנין: מיהם האשמים האמיתיים?

דב חנין: מי שנותן את המצלמות, כמובן.

דב חנין: מי שנותן את המצלמות ומאפשר את התיעוד הוא אשם.

דב חנין: ולכן, אומר ניצב-משנה אבשלום פלד: מניסיוני המצטבר באזור חברון, פעילות השמאל המיליטנטי עלולה להיות חמורה ומסוכנת.

דב חנין: אפילו היא יותר חמורה ומסוכנת ממקביליהם מימין.

דב חנין: אותם ארגונים שמארגנים סיורים שם – ארגון "בני אברהם", ארגון "שוברים שתיקה", שמארגנים סיורים, חושפים לתקשורת את מה שקורה, מביאים מצלמות, כמו ארגון "בצלם" – הם הארגונים המסוכנים.

דב חנין: אני קורא לשר לביטחון פנים לפטר מייד את ניצב-משנה אבשלום פלד, האיש שנותן אור ירוק לפורעים להשתולל.

דב חנין: אני קורא לשר לביטחון פנים לפזר את כל פיקוד מחוז ש"י, שכשל בתפקידו.

דב חנין: צריך להשליט חוק וסדר על כל הפורעים, המתנחלים למיניהם, בשטחים, וצריך לעשות את זה מחר בבוקר.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאלי.

קולט אביטל: לאחר מכן – חבר הכנסת בהיינה.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת בראש, גברתי השרה, רבותי חברי הכנסת, השבוע קיבלתי פנייה – שפורסמה אחר כך בתקשורת – בנושא כאוב מאוד, נושא תאונות הדרכים, שהזכיר גם חבר הכנסת אהרונוביץ קודם.

אברהם מיכאלי: יש נוהל, גברתי, בפינוי נפגעים בתאונות דרכים.

אברהם מיכאלי: בדרך כלל מפנים אותם באמבולנסים.

אברהם מיכאלי: אמבולנסים מגיעים למקומות שונים לפי הקצב, לפי הזמן ולפי התנועה בכביש.

אברהם מיכאלי: לפני כשנה הקימו יחידה מוטסת של מגן-דוד-אדום, על-פי ועדת-שיינין.

אברהם מיכאלי: בעצם מגן-דוד-אדום שכרו מסוקים כדי להגיע למקומות הבעייתיים מהר יותר ולהציל אנשים שנפגעו בתאונות דרכים בדקות הקריטיות.

אברהם מיכאלי: מה מתברר?

אברהם מיכאלי: לאחרונה חברות הביטוח, בגלל שאין תקנה מפורשת שהן אמורות לממן את הוצאת המסוק שמציל אנשים ברגעים הקשים ביותר, החליטו שהן לא רוצות לכבד את ההוצאה הזאת.

אברהם מיכאלי: אז נוצר חוב לאותה חברה שמפעילה את המסוקים, ומגן-דוד-אדום לא יכול לממן אותם.

אברהם מיכאלי: בעצם, היום מפסיקים לפנות במסוקים נפגעים קשה בתאונות דרכים.

אברהם מיכאלי: הרי שיקול הדעת להפעיל מסוק – זה לא שבכל מקרה שולחים מסוק.

אברהם מיכאלי: שולחים במקומות קשים להגעה, הן בצפון והן בדרום.

אברהם מיכאלי: הכנסת צריכה להתקומם על כך.

אברהם מיכאלי: יש כמה חברי כנסת שמתארגנים לשנות את ההוראה בחוק ואת התקנה המתאימה, כדי שאנשים שנפגעים בתאונות דרכים – לפחות שהמסוק יגיע אליהם בדקות הקריטיות ויפנה אותם.

אברהם מיכאלי: זה דבר חשוב מאוד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת בהיינה, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת גבאי.

מזור בהיינה: גברתי היושבת-ראש, בתחילת השבוע שעבר התפרסמה כתבה – אני איש בשורות.

מזור בהיינה: בכתבה התבשרנו שתעשיית ההיי-טק יצאה במבצע להכשיר 12 בני קהילה צעירים במתנ"סים בנתניה.

מזור בהיינה: זה חשוב מאוד גם לחברת ההיי-טק, וזאת ההזדמנות להכיר להם תודה.

מזור בהיינה: לא צריך לחכות עד שממנים ומכשירים בחורים מצוינים.

מזור בהיינה: אבל זאת עלייה וקוץ בה – במקרה הזה באות עי"ן.

מזור בהיינה: העלייה הזאת נפלאה אבל לדעתי זה קוץ בעיניה של מדינת ישראל שלא מסוגלת לעשות צעד כזה, צעד אמיץ וחזק, להכשיר 12 בחורים מצוינים מבני הקהילה מעיר אחת, עוד קבוצה למעגל היי-טק.

מזור בהיינה: לפי הכתבה 30% מעובדי ההיי-טק הם עולים מרוסיה, ואני מברך על כך, אבל חבל שמעולי יהודי אתיופיה – שם האחוז שואף לאפס.

מזור בהיינה: ובכל זאת, אני רוצה להצדיע כאן לחברת ההיי-טק, שלקחה עליה את המשימה ולקחה 12 מבני הקהילה, כמו שאנחנו קוראים בפרשת השבוע על 12 המרגלים.

מזור בהיינה: תודה רבה.

קולט אביטל: בנושא הזה כדאי לפנות אל משרד התמ"ת, כי זה בידיו.

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להעיר לחברי חבר הכנסת דב חנין, שדיבר על מחוז ש"י.

אליהו גבאי: ידוע לך שחלק מהארגונים שמגיעים לשם והמשטרה מנסה למנוע בעדם – אם זה ארגון "בצלם" או "בני אברהם", ארגונים למיניהם – יוצרים פרובוקציה ומתסיסים את השטח.

אליהו גבאי: הם שגורמים לסכסוכים בין יהודים לערבים.

אליהו גבאי: במקום ליצור אווירה חיובית הם יוצרים את הסכסוכים.

אליהו גבאי: שתיים, אנחנו מתבשרים שעומדת להיות עסקה של חילופי שבויים בינינו לבין "חיזבאללה", ולאחר מכן חילופים נוספים.

אליהו גבאי: לצערנו, נוצרה משוואה כזאת, שאנחנו מחזירים מחבלים עם דם על הידיים והם מחזירים חלקי גופות.

אליהו גבאי: זה היה גם בהר-דב וגם עכשיו – זה ניהול המשא-ומתן.

אליהו גבאי: מדינת ישראל צריכה להקפיד, כאשר היא מחזירה שבויים – צריכה לומר שלא מחזירים גופות תמורת מחבלים.

אליהו גבאי: זה מביא למצב שהם חוטפים – – –

קולט אביטל: אדוני, זה נאום בן דקה, אתה כבר מדבר דקתיים, נא לסיים.

אליהו גבאי: אני מקווה שמדינת ישראל תדע לכבד את חייליה ולא תסתפק בחלקי גופות תמורת מחבלים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ביילין, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חברת הכנסת גלאון.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חזרנו עכשיו, ארבעה חברי כנסת מסיעת מרצ, מביקור שערכנו בחברון כדי למחות על ההחלטה המדהימה וחסרת האחריות של מערכת הביטחון למנוע את הסיורים שעורכים "שוברים שתיקה" ו"בני אברהם" בעיר הזאת.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, חברון, מה שנקרא אזור H2, היא המערב הפרוע של החברה הישראלית; היא חור שחור שרק מעטים יודעים מה קורה בו.

יוסי ביילין: חובה על ארגונים שרחוקים מאוד מכל פרובוקציה להראות, גם לפלסטינים שחיים שם, שלא כל הישראלים הם המטורפים שנמצאים ב-H2.

יוסי ביילין: חובה להראות לאנשים האלה שיש מישהו שמתבונן בהם, שרואה אותם, שיודע מה קורה שם.

יוסי ביילין: אני חושב שזאת צריכה להיות קריאה משותפת של הכנסת כולה למערכת הביטחון: הרפו ממניעת הביקורים, אפשרו את הביקורים האלה.

יוסי ביילין: אין בהם פרובוקציה, יש בהם רק דבר חיובי, כדי שלא להשחיר את פנינו לחלוטין מול הציבור הפלסטיני והעולמי שיודע מה קורה בחברון באמת.

יוסי ביילין: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

קולט אביטל: אחריה – חבר הכנסת אורון.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, חזרנו בדקות אלה, חברי הכנסת של סיעת מרצ, מסיור בחברון, ורק מי שהיה שם יכול להאמין מה קורה שם.

זהבה גלאון: בכלל קשה לתאר במלים.

זהבה גלאון: מלים לא יכולות להכיל את עוצמת הטירוף של חבורה של פנאטים, פאשיסטים "כהנאים", חבורה שיושבת שם כבר 40 שנה ועושה כבתוך שלה.

זהבה גלאון: הדבר המדהים הוא שמשטרת חברון משתפת אתם פעולה.

זהבה גלאון: והדבר הנורא הוא שבכלל הפרובוקטורים הם אנשי "שוברים שתיקה", "בצלם", "שלום עכשיו", גורמים שפויים שרוצים להראות לעולם מה קורה כאן.

זהבה גלאון: יש כאן מדינה בתוך מדינה, שמקבלת את גיבויה ממשטרת ישראל ומממשלת ישראל, והגיע הזמן שהכנסת הזאת כולה תדע מה קורה שם.

זהבה גלאון: אנחנו עוד מזועזעים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, השלישי ברשימת הפרובוקטורים, שגם הוא חזר עכשיו מחברון.

חיים אורון: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת, התהליך שקורה שם קרה בעוד כמה תחומים, ואני מציע לכולם להבין ולראות מה קרה.

חיים אורון: בשלב הראשון סילקו את הפלסטינים מבתיהם, סגרו את החנויות, הפקיעו את השוק.

חיים אורון: למי שמכיר את רחוב השוהדא ואת המקומות האלה בחברון – הם כרגע נקיים מפלסטינים, ויש גם דרכים רק ליהודים.

חיים אורון: השלב השני, שקורה עכשיו – יבואו לשם רק יהודים שאנחנו רוצים.

חיים אורון: כל מי שהוא לא על דעתם, ילוו אותו בקריאות על הנטיות המיניות – יש כנראה בעיה כזאת עם האנשים האלה, שכל מי שהם מכירים ולא מכירים – אמירות שבכל מקום אחר נכנסים בגללן לבית-סוהר: רוצח וכו'.

חיים אורון: אבל זאת לא הבעיה, שצועקים עלינו את זה.

חיים אורון: הם רוצים שיהודים לא יבואו לשם.

חיים אורון: שלא תהיה פה אי-הבנה.

חיים אורון: כל מי שלא יחשוב כמותם יגיע למקום שלנו, רק בשלב אחר.

חיים אורון: כל מי שיהיה במחלוקת אתם יהיה במקום השני ויזכה לכל מה שאנחנו זכינו מהם היום שם.

חיים אורון: אנחנו לא זקוקים לרחמים מאף אחד, ולא זקוקים לתעודת יושר מאף אחד.

חיים אורון: זה איום על החברה הישראלית כולה.

חיים אורון: זה מתחיל בחבורות מטורפים, וזה נגמר אחר כך בעמונה ונמשך באמירה: רק אנחנו נחליט מה יהיה כאן.

חיים אורון: אתם עופו לנו מהעיניים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת טיבי.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חברי, ד"ר אחמד טיבי, על הכנס שקיים אתמול באודיטוריום לגבי הגברת המודעות בקרב האוכלוסייה הערבית לחשיבות איכות הסביבה.

טלב אלסאנע: החלק הנוסף הוא הגברת המודעות של הממשלה להקצאה תקציבית על מנת שגם הציבור הערבי יזכה לסביבה טובה יותר.

טלב אלסאנע: אני רוצה גם לברך את חברי בסיעת מרצ על הביקור החשוב.

טלב אלסאנע: לאחרונה חזרתי מביקור בדרום-אפריקה, גברתי, שם נפגשתי עם שר החוץ של דרום-אפריקה.

טלב אלסאנע: אחרי שתיארתי לו שיש כבישים בגדה שרק מתנחלים יכולים לנסוע בהם ועל התנאים שמשליטים בגדה וברצועת-עזה, הוא אמר לי שאפרטהייד הוא דבר נאור לעומת מה שמתרחש בגדה וברצועת-עזה.

טלב אלסאנע: אין ספק שהכיבוש משחית.

טלב אלסאנע: זה מתחיל נגד הפלסטינים, וזה מגיע לשמאל הישראלי.

טלב אלסאנע: זה לא ייעצר שם.

טלב אלסאנע: צריך לזכור שהם אלה שרצחו ראש ממשלה בישראל.

טלב אלסאנע: שם יש חממה לגידול פאשיזם, וזה לא ייעצר שם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

קולט אביטל: אם אף אחד אחר לא נרשם, אז הוא אחרון הדוברים.

אחמד טיבי: לא, אני אמור לדבר עד סוף מחצית השעה.

קולט אביטל: אתה מדבר דקה.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: ראיתי אותך, חבר הכנסת וילן.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, תודה.

אחמד טיבי: אני נדהמתי לקרוא בעיתונות על המהירות שבה נחתמה עסקת טיעון עם בועז יונה, אחד הגנבים המוכרים ביותר במדינת ישראל.

אחמד טיבי: יש גנבים שעדיין לא מוכרים.

אחמד טיבי: הוא גנב מוכר, שפרץ לתודעה בעקבות העובדה שמעל בכסף של תושבים ואזרחים שקנו דירות בשטחים הכבושים.

אחמד טיבי: זו חברה שמתמחה בהקמת מבנים בשטחים הכבושים מעבר ל"קו הירוק".

אחמד טיבי: אגב, צר לי המצוקה של אנשים, אבל האיש הזה לא ראוי לכל חמלה או להבנה ואמפתיה מצד הפרקליטות שאצה לה הדרך לחתום אתו על עסקת טיעון.

אחמד טיבי: הריאיון הנלוז, המגוחך אתו אתמול בערוץ-10 – והערוץ עשה עבודה טובה – הציג אותו גרוטסקי, מגוחך, מושפל.

אחמד טיבי: טוב שהוא היה כך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, גם אני חזרתי עכשיו מחברון.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לכם שהדבר החמור ביותר שבו אתה נתקל שם הוא חבורת הפרחחים, אדוני הארץ, שהקצינים והשוטרים של משטרת ישראל וקציני צה"ל וחייליו רועדים מפניהם.

אליהו גבאי: – – –

אבשלום וילן: בכל מקום אחר התנהגות כזו בוטה כלפי חברי הכנסת – גם אתה, חבר הכנסת גבאי, אם היו פותחים עליך את הפה בנאצות שהופנו כלפינו, היית דורש מייד מחיילים ושוטרים לעצור אותם.

אליהו גבאי: – – –

אבשלום וילן: חבר הכנסת גבאי, אתה ושכמותך גידלתם את גידולי הפרא האלה בערוגות שלכם.

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

אבשלום וילן: גידלתם את גידולי הפרא האלה בערוגות שלכם.

אליהו גבאי: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

אבשלום וילן: בערוגות שלכם.

אליהו גבאי: – – –

קולט אביטל: אני מבקשת להוציא אותו.

אבשלום וילן: יצרתם את גדולי המחבלים של החברה הישראלית.

אליהו גבאי: יצרנו אוהבי ישראל.

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, נא לצאת.

אבשלום וילן: לא רק של אוהבי ישראל.

אבשלום וילן: אלה הסיקריקים המודרניים.

אליהו גבאי: – – –

קולט אביטל: נא להוציא אותו.

קולט אביטל: מספיק עם הגידופים.

קולט אביטל: (חבר הכנסת אליהו גבאי יוצא מאולם המליאה.)

אבשלום וילן: אלה הסיקריקים המודרניים, שיביאו עלינו את הכליה.

אבשלום וילן: חבל שאתה ושכמותך נותנים יד גסה לאלימות מכוערת ומשפילה.

אבשלום וילן: הבעיה איננה כלפינו.

אבשלום וילן: הבעיה היא כלפי הציבור הערבי שחי שם, כלפי כל מי ששונה מהם.

אבשלום וילן: אלה, רבותי – לצערי, אני אומר פה דבר מאוד קשה – אלה מזכירים לי את הגרועים שבאויבינו בתקופה האפלה של עמנו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת חילו, ואחריה – אחרון הדוברים, חבר הכנסת כהן.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, כבר תקופה מאוד ארוכה לא נמצא הסדר לעיצומים שנוקטים העובדים הסוציאליים.

נאדיה חילו: אני מוצאת את עצמי מדי שבוע מנצלת את כל הכלים הפרלמנטריים להעלות את הנושא הזה, למען אלפי עובדים סוציאליים שמתמודדים יום-יום עם המצוקה, בחזית הראשונה בחברה – האלימות.

נאדיה חילו: התופעה של אלימות כלפי אנשי מקצוע מתרחבת.

נאדיה חילו: המצוקה הזאת של העובדים הסוציאליים, המלחמה שלהם והמאבק שלהם על תקנים נוספים, על מנת שיוכלו למלא את חובתם המקצועית כלפי הבוחרים, זה המאבק האמיתי.

נאדיה חילו: אני בהחלט קוראת לפתור את הבעיה הזאת לאלתר ולמצוא פתרון, כדי שיוכלו למלא את תפקידם בצורה אחראית ומקצועית.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

קולט אביטל: בזה אנחנו סיימנו את הנאומים בני דקה.

יעקב כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שמענו כאן כמה חברי מרצ שהיו בביקור בחברון.

יעקב כהן: אני חייב להגיד שאני לא גר בחברון והילדים שלי לא גרים בחברון, אבל יש גבול להסתה.

יעקב כהן: נגיד שזו הבעיה של המדינה.

יעקב כהן: נניח שמסתובבים שם מופרעים ומחבלים.

יעקב כהן: האם הבעיה הכי כאובה שיש במדינה היא החבר'ה האלה?

יעקב כהן: זה עבר כל גבול.

יעקב כהן: אני חייב למחות על דברי הנאצה האלה.

יעקב כהן: בפרשת בשלח, פרשת המרגלים, הלכו לראות את הארץ הטובה היא, הלכו להוציא את דיבת הארץ.

יעקב כהן: התושבים בחברון קנו את המקום בכספם.

יעקב כהן: ללכת ולהגיד על החבר'ה האלה את דברי הבלע, שעל הגרועים שבגרועים שבמדינה לא אומרים עליהם, זה לא בסדר.

יעקב כהן: יש גבול להסתה.

יעקב כהן: כל דבר צריך להיות בפרופורציה.

יעקב כהן: החבר'ה האלה נמצאים במקום שקנו אותו, והוא שלהם.

יעקב כהן: מי שלא רוצה שלא ילך לגור שם.

יעקב כהן: מכאן לבוא ולעשות כזאת הסתה?

יעקב כהן: מה העזות?

יעקב כהן: אני חייב למחות על זה שזה יעבור בשתיקה.

יעקב כהן: הם חבר'ה טובים, חבר'ה נאמנים לארץ.

יעקב כהן: בעבר שלחו אותם לשם.

יעקב כהן: בעבר הם היו נקראים מטובי בניה של מדינת ישראל.

יעקב כהן: השתנו הדברים.

יעקב כהן: יש היום אנשים ששינו את המדיניות שלהם, יש להם חקירות, הם מדברים אחרת, המדיניות השתנתה, אבל על ההסתה הזאת אני חייב למחות.

יעקב כהן: [הצעת חוק פ/3570/17; נספחות.

יעקב כהן: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: יום המודעות הבין-לאומי למניעת התעללות בזקנים והזנחתם, במסגרת הצעות חוק לדיון מוקדם והצעות לסדר-היום.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת יצחק זיו לנמק את הצעת החוק שלו.

יצחק זיו: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אורחים וגמלאים נכבדים, אלימות הפכה בשנים האחרונות למכת מדינה.

יצחק זיו: זו תופעה בין-דורית החוצה את כל שכבות הציבור.

יצחק זיו: קשישים רבים נופלים קורבן לאלימות נגדם, וזו אחת התופעות החמורות ביותר כיום.

יצחק זיו: רמת האלימות בארץ נגד קשישים והיקפה הם במגמת עלייה בכל המגזרים, לרבות בתוך המשפחה.

יצחק זיו: זירוז ההליכים המשפטיים משיג כמה מטרות.

יצחק זיו: ראשית, הקשיש או האדם מטעמו יוכלו להתלונן ולפנות לרשויות ללא כל חשש שהגורם האלים ישתחרר ויהווה סכנה לחייו, לגופו ולרכושו.

יצחק זיו: שנית, טיפול מיידי בעבירה או בעבריינים יקל על המשטרה ומערכת המשפט באיסוף הראיות, יאפשר טיפול נאות בקורבנות האלימות ויהווה גורם מרתיע לעבריינים.

יצחק זיו: לצורך זירוז ההליכים נגד עבריין יש להביאו לדין בסמיכות להגשת כתב האישום.

יצחק זיו: לשם כך, בתקופת מעצרו בעבירות מעין אלו, ומייד לאחר הגשת כתב האישום, יחל ההליך השיפוטי עם הקראת כתב האישום לנאשם, מכיוון שיעילות הטיפול תעלה רק אם המשפט יחל בסמיכות מרבית להגשת כתב האישום.

יצחק זיו: ועכשיו להעלאת העמלות והתוצאות הישירות – אם הבנקים שוב יתעלמו מכוונת המחוקק, כפי שמסתמן, לא יהיה מנוס אלא ליזום חקיקה קיצונית ביותר, שתתערב בתעריפי העמלות, ואף תחייב ביטול מוחלט של חלק מהן.

יצחק זיו: עמלה גבוהה על פעולה מול פקיד תפגע ברוב הגמלאים, שאינם יודעים כיצד לתפעל כרטיסים אלקטרוניים או לעבוד בצורה מקוונת במחשב, ולכן נאלצים לשבת מול פקיד הבנק.

יצחק זיו: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך דבר ראשון בהצעת החוק בעניין מניעת אלימות נגד קשישים, ולאחר מכן נעבור לוועדה בנושא עמלות הבנקים.

יצחק זיו: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אני מבינה שתשובה והצבעה במועד אחר.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3637/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אני קוראת למציעה הבאה.

קולט אביטל: הצעת חוק שיפוט מהיר בעבירה של תקיפת זקן, של חברת הכנסת נאדיה חילו, פ/3637 – חברת הכנסת חילו.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לא יום אחד לקשיש אמור להיות במדינת ישראל, אלא 365 יום החברה אמורה להתייחס אליהם, לטפל בהם ולתת את כל המענים והצרכים לדור המבוגר, לאנשים שכבר השקיעו ועשו.

נאדיה חילו: מדי פעם אנחנו עדים בתקשורת ובחיי היום-יום לתופעת האלימות כלפי קשישים – וזה על הסף וזה הדופק של המדינה.

נאדיה חילו: חברה ערכית ומוסרית נבחנת לפי כמה קריטריונים, ואחד מהם הוא הכבוד וההערכה כלפי האנשים המבוגרים וכלפי הקשישים.

נאדיה חילו: הטיפול בנושא הזה אמור להיות טיפול מערכתי.

נאדיה חילו: נכון הוא שהצעת החוק שלי אומרת שצריך תהליך שיפוטי מהיר, צריך להגביר את האכיפה ואת הענישה.

נאדיה חילו: אבל הייתי אומרת שצריך גם להתחיל בכמה צעדים הרבה לפני כן.

נאדיה חילו: הייתי רוצה לראות במערכת החינוך ביום הקשיש – ובכלל בכל ימות השנה – הסברה, מניעה, החדרה של ערכים נכונים של חינוך כלפי מבוגרים וכלפי קשישים.

נאדיה חילו: פעם המשפט "והדרת פני זקן" היה הרבה יותר מיושם.

נאדיה חילו: צריך להחזיר את הזיכרון להרבה מאוד אנשים ולדור הצעיר, כדי שהם יותר יזכרו ויותר יבצעו את המשפט הזה.

נאדיה חילו: החינוך וההסברה לא מספיקים.

נאדיה חילו: צריך להנחיל גם תוכנית אזרחית כוללת שתיתן את המענה ההסברתי ואת המענה הטיפולי בכל התחומים, ואת כל המענים האפשריים – הגברת המודעות והמענים לאוכלוסיית יעד מאוד יקרה, שהיא 10% מהתושבים במדינה.

נאדיה חילו: בהחלט צריך להוקיע את התופעות ולהתייחס אליהן בכל החומרה.

נאדיה חילו: הייתי גם מציעה לפרקליטות ולבתי-המשפט לחזור על כל אותם תיקים ולעשות חשיבה על כל ההצעות וההמלצות שלהם של הקפאת תיקים כאלה, וכן להחמיר בענישה כדי שיראו וייראו.

נאדיה חילו: צריך בהחלט להקפיד ולשים יתר דגש על החינוך, כי אנחנו לא מדברים על מושג וירטואלי של קשישים, אלא אנחנו מדברים על האבות שלנו, על האמהות שלנו, על הקרובים שלנו ועל כל אחד שחי בקרבנו.

נאדיה חילו: ולכן, היום הזה הוא יום של כל החברה האזרחית.

נאדיה חילו: הוא יום של הילדים, ולא רק יום של המבוגרים.

נאדיה חילו: הוא יום של ההורים, והוא יום של החברה כולה – החברה המוסרית והערכית, שצריכה לשים יותר דגש על הנושא הזה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

קולט אביטל: גברתי, אני מבינה שאת מוכנה להפוך את הצעת החוק להצעה לסדר-היום.

נאדיה חילו: בהחלט.

קולט אביטל: ולכן אני שואלת: האם את רוצה להוריד את זה מסדר-היום או את רוצה להעביר את זה לטיפולה של איזו ועדה בכנסת כהצעה לסדר-היום?

נאדיה חילו: בהחלט, הצעה לסדר-היום בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: אז אנחנו צריכים להצביע.

קולט אביטל: אם כך, נעבור להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: נא להצביע.

יצחק גלנטי: אני מבקש לצרף גם אותי בעד.

קולט אביטל: אני לא יכולה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שההצעה לסדר-היום תעבור להמשך טיפול לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: [הצעת חוק מס' פ/3237/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: עכשיו אנחנו עוברים לדון בהצעת חוק והדרת פני זקן, של חבר הכנסת דוד רותם, פ/3237.

קולט אביטל: עד שהוא יגיע, אני רוצה לברך את היחידה לדמוקרטיה, שמארחת כאן את תיכון "הראל" ממבשרת-ציון.

קולט אביטל: ברוכים הבאים.

דוד רותם: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר לענייני גמלאים ולענייני ירושלים, גברתי השרה המקשרת, כנסת נכבדה, הצעת החוק שאני מבקש להביא היום לפני הכנסת, יש לה מטרה אחת ויחידה, והיא להגן ולשמור על קשישי מדינת ישראל.

דוד רותם: החוק הזה מטרתו להמשיך חקיקה קודמת שלי, שבה התחלתי בהחמרת עונשים על תוקפי קשישים, כדי להבטיח שהקשישים במדינת ישראל יהיו מוגנים מפני כל תוקף, מתקיף, מתעלל או פוגע.

דוד רותם: ממשלת ישראל קיבלה ב-2 בדצמבר 2007 תוכנית הגנה על קשישים, והתוכנית כללה ארבעה פרקים, ובין היתר – החמרת הענישה כלפי תוקפים.

דוד רותם: בנושא זה עברה הצעת חוק שלי ונכנסה לספר החוקים.

דוד רותם: אני מקווה שהיא תשיג את מטרותיה.

דוד רותם: המטרה השנייה, או הפן השני, היה מיגון בתי קשישים, התקנת לחצני מצוקה, פטור מתשלום על טיפול רפואי ושחזור מסמכים, ליווי וטיפול לאחר השחרור מבית-החולים.

דוד רותם: לכאורה הדברים האלה כבר היו אמורים להתבצע, ואז אולי לא היה מקום להצעת החוק שלי.

דוד רותם: אבל, לצערי הרב, הממשלה מקבלת החלטות ולא מבצעת אותן.

דוד רותם: לצורך זה באה הצעת החוק שלי, שבאה להבטיח כי המדינה תתקין לחצן מצוקה בביתו של כל קשיש על חשבונה.

דוד רותם: אדוני השר, אני יודע שזה בתוכנית שלך, אבל זה רק לא מתבצע.

רפי איתן: אין צורך – – –

דוד רותם: אין צורך בחוק אם הייתי מאמין ואם הייתי סומך שאכן אתם תבצעו, אבל אתם החלטתם בדצמבר, עברו שישה חודשים ולא התקנתם לחצן מצוקה אחד.

אסתרינה טרטמן: שישה חודשים זה לא הרבה זמן לעומת הבטחות של הממשלה – – –

דוד רותם: חברת הכנסת טרטמן, כקשיש אני אומר לך שחצי שנה זה המון זמן, ואם זה ייקח עוד חצי שנה, בינתיים יהיו עוד גנבות ותקיפות.

דוד רותם: לכן, אדוני השר, אני אמרתי את זה לפני שתי דקות – אני אמרתי שלא היה צריך לחוקק את החוק אילו הייתי סומך עליכם שתבצעו.

דוד רותם: הבעיה היא שאני לא מייצג את הגמלאים, אני לא סיעת גמלאים.

דוד רותם: אבל אני לא רואה שדואגים לגמלאים ולקשישים, ולכן אני מגיש את הצעות החוק שלי.

רפי איתן: אתה לא רחוק משם.

דוד רותם: אני לא רחוק, אבל אני עדיין לא בסיעת הגמלאים, ולכן אני דואג.

דוד רותם: אני זוכר שכשהייתי ילד קטן אמרו לי שמי שלא זוכר ומכבד את עברו, אין לו עתיד; ומי שלא זוכר ומכבד את הקשישים שבנו את המדינה הזאת והיום נותן שיתעללו בהם – סופנו שלא יהיה לנו עתיד.

דוד רותם: לכן אני עומד כל יום על משמר הקשישים.

דוד רותם: אני אמשיך לחוקק לטובתם ואני אמשיך להגן עליהם כדי שהם יחיו את חייהם בשקט, בשלום ובבטחה.

דוד רותם: אני הסכמתי שהתשובה וההצבעה יהיו במועד אחר.

דוד רותם: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה, אדוני.

קולט אביטל: יום המודעות הבין-לאומי למניעת התעללות בזקנים והזנחתם

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצעות לסדר-היום באותו נושא, יום המודעות הבין-לאומי למניעת התעללות בזקנים והזנחם, שמספרן 5420, 5425, 5433 ו-5475.

קולט אביטל: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת יצחק גלנטי, במסגרת חמש דקות.

יצחק גלנטי: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, קהל הגמלאים היושבים ביציע, היו ברוכים על נוכחותכם ביום זה במליאה.

יצחק גלנטי: בעשורים האחרונים, ובעיקר בשנים האחרונות, מתערער מאוד מעמדם של הקשישים.

יצחק גלנטי: הם כבר אינם נתפסים בעיני הצעירים כזקני השבט.

יצחק גלנטי: זה נראה כאילו יש לנו על הראש נושאים חשובים מאותם זקנים, אשר כבר לא מזדקנים בכבוד, אלא לאט-לאט הולכים ונעלמים להם מהעולם בקול ענות חלושה.

יצחק גלנטי: נוסף על כך, מצבה הסוציו-אקונומי ההולך ומידרדר של אוכלוסיית הקשישים.

יצחק גלנטי: אנו רואים תופעה מזוויעה של פגיעה פיזית בקשישים.

יצחק גלנטי: לפחות אחת לשבוע מתבצע מעשה פשע אכזרי נגד קשישים וקשישות, וכל זאת רק ממה שמתפרסם בתקשורת על המקרים הקיצוניים של אלימות לשמה.

יצחק גלנטי: צעירים הפורצים יחידים ובקבוצות לדירות קשישים, מכים בהם עד שבירת עצמות, עילפון ואפילו רצח, וכל זאת בשל מידע קודם, כביכול, על שקי כסף ואוצרות הקיימים ברשותם.

יצחק גלנטי: חברי חבר הכנסת דודי רותם, שמוע שמעתי זה עתה ממך על פעילותך הברוכה בחקיקה למען הקשישים, אבל אני סבור שלדין ודברים שקיימת עם כבוד השר פשוט לא היה מקום, כיוון שאני יודע היטב, וחברי כנסת רבים יודעים היטב, מה עושה סיעת הגמלאים, ובראשה השר רפי איתן, ומה עושים למען הקשישים.

יצחק גלנטי: אדוני, אני רק רוצה להביא לידיעתך דבר אחד.

דוד רותם: אני לא חולק על זה שהשר רפי איתן עושה למען הקשישים, שלא יהיה ספק.

דוד רותם: הבעיה הגדולה היא שהשר רפי איתן מעביר החלטות והממשלה לא מבצעת אותן.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אני לא רוצה להחליף אתך דברים אם זה על חשבון הזמן שלי, כבוד היושבת-ראש.

דוד רותם: בינתיים זה על הזמן שלי.

קולט אביטל: חבר הכנסת רותם, אנא ממך.

יצחק גלנטי: אני רק רוצה לומר לך שאילולא קיומה של סיעת הגמלאים בכנסת, אני בספק רב אם היו כל השותפים למאבק הזה של הקשישים.

יצחק גלנטי: עצם קיומה של סיעת הגמלאים כאן הוא-הוא הקטליזטור לכך שהנושא הזה עולה על סדר-היום.

יצחק גלנטי: רבותי, בסקר שערכו חוקרים באוניברסיטת חיפה בשנת 2005, דיווחו 18.4% מכלל הנשאלים כי במהלך 12 החודשים שקדמו לסקר נחשפו לסוג אחד או יותר של פגיעה, קרי אלימות פיזית או מינית, התעללות מילולית, הגבלת חופש או ניצול כלכלי.

יצחק גלנטי: 25% מכלל הנשאלים דיווחו על הזנחה כללית, שמשמעותה אי-סיפוק צורכי החיים הבסיסיים בתחומים שונים, לפחות פעם או פעמיים בשלושת החודשים שקדמו לסקר.

יצחק גלנטי: אני שואל את עצמי: רבותי, כיצד הצלחנו להגיע למצב כה קיצוני, שבו כבר אין כבוד לזקני השבט, שלא לדבר על אותם אנשים שמנצלים את חולשתם של הקשישים כדי לעשוק אותם ולפגוע בהם?

יצחק גלנטי: איך הגענו למצב ששכחנו את הבסיס של היהדות, שבה הדבר החשוב ביותר הוא היחסים שבין אדם לאדם, הכבוד הבסיסי שיש לתת לאדם באשר הוא?

יצחק גלנטי: חייבים אנו להילחם בתופעה בכל דרך אפשרית.

יצחק גלנטי: עלינו לחתור לענישה חמורה של כל אדם הפוגע בקשיש, בין שהפגיעה היא פיזית ובין שהיא מילולית ונפשית.

יצחק גלנטי: עלינו לחנך את הדורות הבאים לערכים ולאידיאלים ולהזכיר להם כי אותם קשישים הם אשר יצרו, בנו, הקימו מפעלים, נטעו יערות, הפריחו את השממה, ייבשו ביצות, קלטו עליות ונלחמו על חייהם כדי להוריש לדורות הבאים את המדינה היהודית היחידה בעולם, משאת נפשם של יהודים בתפוצות במשך אלפיים שנה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם מיכאלי – אינו נמצא.

קולט אביטל: חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בשנים האחרונות היינו עדים לגל אלימות גואה כלפי הקשישים.

אורית נוקד: גל אלימות זה הטיל טרור של ממש על אוכלוסיית הקשישים והמיט בושה על כולנו כחברה.

אורית נוקד: אני שואלת, כיצד ייתכן שהגענו למצב שבו אבות ואמהות המדינה הזאת חיים בחשש מתמיד לביטחונם ולחייהם?

אורית נוקד: על מעט מאוד תופעות אפשר לומר שהן שפלות יותר מתופעת האלימות כלפי קשישים.

אורית נוקד: בקרב פושעים ובריונים, קשישים הם טרף קל.

אורית נוקד: הם אינם משתווים לתוקפים גופנית, אינם יכולים לנוס מהם, ולעתים קרובות הם גרים בגפם.

אורית נוקד: בגלל מצבם הבריאותי, אלימות כלפי קשישים עלולה לגרום נזק בלתי הפיך ואף מוות, חס וחלילה.

אורית נוקד: על כל אלה נוסף ממד כואב של השפלה וזלזול שחשים המותקפים.

אורית נוקד: מעבר להיות הקשישים אוכלוסייה הזקוקה לעזרה לאחר עשרות שנים של תרומה עצומה למדינה, מדובר, לדעתי, ברובד עמוק יותר.

אורית נוקד: אני מאמינה שהיחס של החברה לאוכלוסייה המבוגרת משקף נאמנה את החוזק שלה ואת הגיבוש שלה.

אורית נוקד: אני מאמינה שחברה המתנערת מזקניה גוזרת על כל חבריה לחיות בפחד מהבלתי-נמנע.

אורית נוקד: אני מאמינה שאלימות כלפי אוכלוסייה אחת תחלחל ומחלחלת לאוכלוסיות רבות אחרות, ובין היתר לנכים, לילדים ולנשים.

אורית נוקד: לכן, פגיעה בקשישים גורמת נזק עצום לא רק להם אלא לכל מדינת ישראל.

אורית נוקד: אסור לנו, בשום פנים ואופן, להשלים עם מצב שבו קשישים פוחדים לצאת לרחובות העיר או לפתוח את דלת ביתם.

אורית נוקד: לפני כמה חודשים חוקק חוק שגם אני הייתי מיוזמיו – חוק המגדיל את הענישה של תוקפי קשישים וכך מנסה להגדיל את ההרתעה.

אורית נוקד: חוק זה הוא צעד נכון, אך הוא רק הצעד הנכון בשרשרת צעדים שיש לעשות כדי להילחם בגל האלימות.

אורית נוקד: בין היתר, יש להשקיע בצורה נמרצת יותר בחינוך נגד אלימות כלפי קשישים ובחינוך נגד אלימות בכלל; במציאת דרכים טובות יותר לספק הגנה לאוכלוסייה זאת ובתקצוב ראוי של המשרדים האמונים על הטיפול בנושא.

אורית נוקד: לא קל למצוא קונסנזוס בבית הזה, אבל אני בטוחה שבצורך ובחשיבות של פעולה נגד אלימות כלפי קשישים כולנו כמקשה אחת, ימין ושמאל, דתיים וחילונים, יהודים וערבים, צעירים ומבוגרים.

אורית נוקד: אני מאחלת לכולנו שנצליח במאבקנו, ואפילו אם הצלחתנו לא תהיה שלמה, יש לזכור את הנאמר במסכת סנהדרין: "כל המקיים נפש אחת, מעלים עליו כאילו קיים עולם מלא".

אורית נוקד: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, תודה, גברתי, על שנתת לי אפשרות לדבר בנושא.

אברהם מיכאלי: היום אנחנו מציינים את יום המודעות הבין-לאומי למניעת התעללות בזקנים והזנחתם, ואני חושב שאנחנו כחברה מצד אחד יכולים לומר שאנחנו לא זוכרים את המבוגרים רק ביום הזה.

אברהם מיכאלי: אנחנו, ככנסת, בהחלט יכולים לומר שהרבה מאוד חוקים, הרבה מאוד נושאים שקשורים במבוגרים, עולים במשך השנה, ואנחנו משתדלים ככל יכולתנו להעביר חוקים ותקנות כדי לשפר את מצב חייהם של המבוגרים.

אברהם מיכאלי: אנחנו, כעם יהודי, שהמסר העיקרי והחשוב אצלנו הוא "מפני שיבה תקום והדרת פני זקן" – זה לא רק פסוק שאנחנו מאמינים בו ובתוכן שלו, אלא גם חונכנו עליו כדרך חיים.

אברהם מיכאלי: מי שלא מכבד את המבוגרים שלו, מי שלא מכבד את ההורים שלו ואת הסבים והסבתות, לא יכול אחר כך לבוא ולדרוש מהילדים שלו שיכבדו אותו.

אברהם מיכאלי: זאת הססמה שאנחנו צריכים לשים מול עינינו כל הזמן.

אברהם מיכאלי: אבל אחרי כל המלים האלה, אחרי הדיונים שהיו היום בוועדות הכנסת – ובאמת הועלו שם נושאים שאנחנו יכולים לבוא ולומר: כשאנחנו מסתכלים לכם בפנים, המבוגרים שלנו, אנחנו צריכים להתבייש מפניכם שאתם עדיין במצב הזה למרות הכול.

אברהם מיכאלי: אף-על-פי שהממשלה, הכנסת וכל הגופים הנוגעים בדבר עושים כל אחד כמיטב יכולתו, עדיין במבחן התוצאה אנחנו כושלים ולא מצליחים להדביק, כנראה, את אותם פערים חמורים שקיימים היום בחברה.

אברהם מיכאלי: אם אני יושב היום בוועדת העלייה והקליטה ושומע שם בדיון בנושא מצב העולים הקשישים – כביכול קשישים זה קשישים.

אברהם מיכאלי: כל אחד יכול לומר: קשיש שסובל, לא משנה אם הוא עולה חדש או אזרח ותיק ישראלי.

אברהם מיכאלי: אבל אני חושב שצריך בהחלט לומר שהמצב של עולה קשיש ועולה קשישה הרבה יותר חמור מאשר של אחד שגדל בארץ ועבר את מסלול חייו בישראל.

אברהם מיכאלי: מה מסתבר לנו?

אברהם מיכאלי: בנתונים שמקבלים ממשרדי ממשלה שונים או מארגונים שונים שהופיעו אצלנו בוועדה, אנחנו שומעים על ניצול של העולים במצוקה שלהם בכך שהם עדיין לא נקלטו בארץ-ישראל, במצוקה שלהם בכך שהם עדיין לא יודעים את השפה.

אברהם מיכאלי: הם מגיעים לארץ בתנאים לא פשוטים.

אברהם מיכאלי: מסתבר שהיום העולים הקשישים סובלים בצורה חריגה, בצורה זוועתית, מניצול של החברה הישראלית כלפיהם.

אברהם מיכאלי: מנצלים את החולשה שלהם ומנצלים את חוסר הידע שלהם בתנאי החיים בארץ.

אברהם מיכאלי: אנחנו שומעים היום על בעיה של אשפוז של עולים קשישים בכל מיני מסגרות פיראטיות, לא חוקיות, ועל תנאי המחיה שם חבל אפילו להתחיל לדבר, כי באמת לא מדובר שם בתנאים אנושיים אלא בתנאים תת-אנושיים.

אברהם מיכאלי: נועלים אותם שם, ושמים אותם על מיטות של קרש, או – אי-אפשר להגדיר את זה אפילו כמיטה.

אברהם מיכאלי: האנשים האלה, אין להם מי שיגן עליהם.

אברהם מיכאלי: אותם גופים שכנראה עושים על גבם כסף ומנצלים את סל הקליטה שלהם או את הכספים שהם מצליחים איכשהו לגייס בשביל להיכנס לאותם מוסדות – אין להם איך להימלט משם, אין מי שידאג להם.

אברהם מיכאלי: ואם לא אנחנו כאנשי ציבור – ומסתבר, להרבה מאותם עולים גם אין משפחות.

אברהם מיכאלי: גם הנכדים או הילדים שהביאו אותם, הרבה פעמים לצערם זרקו אותם מהבית, והם נותרו ללא גב תומך וללא משפחה תומכת.

אברהם מיכאלי: אנחנו, כאנשי ציבור ששומעים כאלה דברים, לא יכולים להבליג.

אברהם מיכאלי: היום סיכמתי עם יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה שנרכז חומר על זה, ואם לא נצליח לתקן את הדברים האלה מייד בדרך מקובלת – התלוננו, גברתי היושבת-ראש, על בעיה מאוד פשוטה: יש להם, לרשויות הרווחה, תלונות על אותם מוסדות – – –

קולט אביטל: נא לסיים.

אברהם מיכאלי: אני מסיים.

אברהם מיכאלי: הם מגיעים למשטרה לבצע את האכיפה של אותם חוקים שכבר יש להם, והמשטרה אומרת: לא, אנחנו מנועים, אנחנו לא יכולים.

אברהם מיכאלי: האם יכול להיות שחוקים – – –

קולט אביטל: מה זאת אומרת?

קולט אביטל: למה?

קולט אביטל: למה הם מנועים?

אברהם מיכאלי: למה?

אברהם מיכאלי: כי הם אומרים שאין להם סמכות לעשות את זה.

אברהם מיכאלי: אני לא מבין איזו סמכות חסרה להם, ואם אנחנו צריכים לחייב את המשטרה, כפי שנהוג בהרבה מאוד רשויות, לבצע את האכיפה – אנחנו נצטרך לעשות את זה.

אברהם מיכאלי: אנחנו מאחלים לכל המבוגרים שלנו שהחיים שלהם יהיו חיים שלווים, ושתחיו יחד עם המשפחות שלכם ויחד אתנו עד מאה-ועשרים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת זבולון אורלב – אחרון הדוברים, ואחר כך ישיב השר.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, תופעת האלימות נגד זקנים היא בוודאי מהתופעות המבישות והחמורות ביותר כלפי זקנים, וצריך לעשות כל דבר כדי לבער את הנגע הזה ממחננו.

זבולון אורלב: אבל אני רוצה לומר את דברי לא על הבריונות של אנשים – בודדים או לא בודדים – כלפי זקנים, אלא על יחסה של הממשלה כלפי זקנים, ובעיקר כלפי זקנים שהם אולי יותר חסרי ישע באוכלוסיית הזקנים.

זבולון אורלב: כוונתי לאותם 18,000 זקנים שזקוקים לאשפוז סיעודי.

זבולון אורלב: מצבם הבריאותי הוא עד כדי כך חמור שהם זקוקים לאשפוז סיעודי, בדרך כלל במוסד – מיעוטם, מיעוטם, בדרך כלל העשירים שבהם, אולי נמצאים בבתיהם, אבל רובם נמצאים במוסדות.

זבולון אורלב: צר לי לומר, חברי חברי הכנסת, שדוח מבקר המדינה חושף שורה של ליקויים קשים וחמורים.

זבולון אורלב: ראשית, מתברר שמדינת ישראל עדיין לא הכירה בזכות הבסיסית של זקן שמצבו מחייב הגדרה מקצועית של אשפוז סיעודי – עדיין אין לו זכות בסיסית לאשפוז סיעודי, ועדיין הדברים תלויים ועומדים בתקציב.

זבולון אורלב: גם מתברר שבעצם עדיין אין קונספציה לאומית בדבר רצף הטיפול באותם זקנים.

זבולון אורלב: חלקם מטופלים על-ידי משרד הרווחה, חלקם מטופלים על-ידי משרד הבריאות, חלקם – אם זה סיעודי מורכב – מטופלים על-ידי קופות-חולים.

זבולון אורלב: המעברים בין המסגרות כמעט בלתי אפשריים.

זבולון אורלב: צריך להיות פרופסור כדי לדעת איך לטפל ואיך להביא לאשפוז של זקן שצריך אשפוז סיעודי, כי לכל מסגרת חוקים משלה, הגדרות משלה, קריטריונים שלה, מימון שונה.

זבולון אורלב: גם כל הסוגיה של הביטוח הסיעודי, שאנשים נופלים בפח – שנים רבות עושים ביטוח ובעת צרה מתברר שהוא איננו מכסה את כל מה שצריך לעשות, והמשפחה עומדת אין אונים.

זבולון אורלב: ומה מתברר?

זבולון אורלב: שאין איש שלוקח את הנושא הזה על אחריותו.

זבולון אורלב: לא רק זאת.

זבולון אורלב: לצערי, בשנה האחרונה, המוסדות שקולטים את הזקנים באשפוז סיעודי היו צריכים להיבחר במכרז.

זבולון אורלב: זה דבר סביר, כלומר עד עכשיו ההתקשרות של משרד הבריאות אתם היתה ללא מכרז, ועכשיו צריך שיהיה מכרז מסודר.

זבולון אורלב: אתה מצפה שבמכרז תעלה הרמה, כי המדינה תגדיר במדויק מה הזכויות, מה צריך הזקן לקבל, מה צריך להיות התעריף.

זבולון אורלב: מה מתברר?

זבולון אורלב: שהתעריף שהמדינה הגדירה איננו מאפשר לתת את הטיפול הראוי והמכובד.

זבולון אורלב: ולא רק זאת, גם ועדת הכספים וגם הוועדה לביקורת המדינה נאלצו להפעיל היום לחץ גדול מאוד על משרד הבריאות לחשוף איך נבנה התעריף הזה, ממה הוא בנוי, מה הוא מבטיח לזקן.

זבולון אורלב: לכן, גברתי היושבת-ראש, מתברר שהמערכת הזאת חולה, כנראה בגלל שמשרד האוצר מטפל בה ולא משרד הבריאות.

זבולון אורלב: אני חושב שחלק מהתרומה של הכנסת בעניין הזה צריכה להיות הגדרות חד-משמעיות, להסדיר שהנושא הזה יעבור כולו לטיפולן של קופות-החולים כדי להבטיח את הרצף ולהבטיח גם את הזכות הבסיסית לאשפוז – אנשים לא צריכים להסדיר את זה בביטוחים שונים – וכך להסדיר שהזקנים הזקוקים ביותר מאוכלוסיית הזקנים יזכו לטיפול ראוי מהמדינה.

זבולון אורלב: ובעוד אנחנו טוענים כלפי אלימות ובריונות ויחס של אי-כבוד, בואו ננהג אנחנו, כמדינה, כבוד ראוי והוקרה באותם זקנים זקוקים.

זבולון אורלב: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה לך, אדוני.

קולט אביטל: אדוני השר לענייני גמלאים, בבקשה.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כמה מלים על מה שאמר חבר הכנסת אורלב.

רפי איתן: אני תומך כמעט בכל משפט שאמרת.

רפי איתן: עד כמה שידוע לי, החוק בנושא הסיעוד וההעברה של כל מערכת החולים הסיעודיים לקופות-החולים נמצא בתנור באיזה מקום.

רפי איתן: אינני זוכר איפה זה נמצא.

רפי איתן: אעיר הערה אחת.

רפי איתן: לפי מיטב ידיעתי מספר החולים הסיעודיים הוא 27,000 ולא 18,000.

זבולון אורלב: – – –

רפי איתן: תודה רבה.

רפי איתן: אומר כמה מלים בנושא מניעת ההתעללות בזקנים בהקשר של יום המודעות הבין-לאומי.

רפי איתן: ממשלת ישראל, בישיבתה ב-23 במרס 2007, החליטה על הקמת ועדה בין-משרדית בראשות מנכ"ל המשרד לענייני גמלאים בנושא.

רפי איתן: ועדה זו היא ועדה בין-משרדית הפועלת תחת ועדת השרים לאלימות בראשותו של השר לביטחון פנים, לטיפול בנושא האלימות כלפי זקנים לנוכח העלייה במספר מקרי האלימות נגד זקנים בשנה האחרונה.

רפי איתן: מטרת הוועדה היתה לתכנן באופן מיידי תוכנית ממלכתית אופרטיבית לטיפול בנושא האלימות כלפי זקנים ולחיזוק ביטחונם האישי, ולהגישה לאישור השר לביטחון פנים ולוועדת השרים בראשותו.

רפי איתן: הדבר נעשה, ואגיד על זה כמה מלים.

רפי איתן: אוכלוסיית היעד, כפי שנקבעה בוועדת השרים, היא אזרחים בני 65 פלוס.

רפי איתן: אלה מייצגים את המושג "הזיקנה בחברה הישראלית".

רפי איתן: גם אני שייך לשם, חבר הכנסת אורלב.

רפי איתן: פרט למשרד לענייני גמלאים, משתתפים בוועדה נציגים ממשרדי הממשלה האלה: ראש הממשלה, רווחה, ביטחון פנים, בריאות, חינוך, משפטים, ביטוח לאומי ומינהלת השירות האזרחי.

רפי איתן: נוסף עליהם השתתפו בישיבות הוועדה נציגי הארגונים והעמותות האלה: מרכז השלטון המקומי, "אשל – ג'וינט", ההסתדרות הרפואית, "כוח לתת – מאיר פנים", "יד שרה" ו"יד ריבה – סיוע משפטי".

רפי איתן: לחקירת הנושא סייעו גורמים אקדמיים, מרכז הידע לחקר ההזדקנות באוניברסיטה העברית, המחלקה לגרונטולוגיה באוניברסיטת חיפה וכן אגף אק"ם במשטרת ישראל, והם שימשו בסיס מרכזי לצבירת הידע בנושא.

רפי איתן: יש שורה ארוכה של גורמים להתגברות התופעה של אלימות נגד זקנים, ואמנה אחדים.

רפי איתן: האחד הוא פועל יוצא של תופעת האלימות שהולכת וגוברת בחברה הישראלית, ובמקביל גם בחברה הגלובלית.

רפי איתן: הייתי אומר במאמר מוסגר שבחברה הגלובלית יש התנגשות של תרבויות והתנגשות של עמים.

רפי איתן: התקשורת, הן התקשורת הכתובה והן התקשורת האלקטרונית, מאפשרת לעמים ולגופים מרמות שונות ומאוכלוסיות שונות ומרמות כלכלה שונות להתנגש זה בזה, וזה יוצר – אם אנחנו יכולים להשוות את זה לאיזה שהוא פיצוץ -– מפץ גדול.

רפי איתן: זה קורה היום באירופה ובמידה רבה זה קורה גם אצלנו.

רפי איתן: השני – דימוי הזקן בחברה ההופך אותו ליעד קל לתקיפה ולשוד; כלומר, הזקן הוא חסר אונים.

רפי איתן: השלישי – תוחלת החיים המתארכת והזדקנות החברה בישראל.

רפי איתן: ב-40 השנים האחרונות הוכפל שיעור הזקנים בישראל מ-5% ל-10%, ובערים הגדולות הזקנים, אנחנו, הם בערך 20% מהאוכלוסייה.

רפי איתן: הרביעי – אפליית זקנים בפועל.

רפי איתן: אנו עדים לאפליה התנהגותית מסורתית ופסיכולוגית הטוענת שהצעיר עדיף על הזקן.

רפי איתן: כלומר, כשאתה נמצא בחברת צעירים, הזקן לא נחשב.

רפי איתן: אנחנו, הצעירים – העולם שלנו.

רפי איתן: להלן כמה נתונים: בסוף 2007 היו בישראל כ-730,000 זקנים.

רפי איתן: כפי שאמרתי, בערים הגדולות, כמו תל-אביב, רמת-גן, חיפה ובת-ים, מגיע שיעור הזקנים ל-20%; מתוכם כ-57% או קרוב ל-60% נשים וכ-43% גברים.

רפי איתן: אני אומר בהקשר זה שמתוך 730,000 הזקנים והזקנות, בערך 199,000 הם בודדים ו-60% מהם נשים, כלומר – כ-120,000 נשים בודדות וכ-50,000–60,000 גברים בודדים, אלמנים ואלמנות.

רפי איתן: נתוני האלימות כפי שהם משתקפים בתלונות ובעבודת משטרת ישראל: ב-2007 הוגשו 26,000 תלונות, ומהן הוגשו תביעות רק ב-1,427 מקרים.

רפי איתן: תראו את ההבדל הגדול: מתוך ה-26,000, 25,000 לערך נסגרו מסיבות שונות או פשוט לא טופלו.

רפי איתן: עיקר התלונות מגיע מהערים המאוכלסות.

רפי איתן: בידינו מספרים מדויקים המאפשרים חיזוי אפשרי של אזורי תקיפה מועדים, ועל-ידי כך – ריכוז עבודת המניעה באזורים אלה.

רפי איתן: מהמספרים שיש לי, אציג רק עוד מספר אחד – מאפייני חשודים: 3,800 מהחשודים הם מה שאני קורא "נוער בוגר", כלומר בגילים שבין 20 ל-35; אלה עיקר התוקפים.

רפי איתן: כלומר, אם אנחנו מנתחים מי היו התוקפים, זה בעיקר בגילים האלה של נוער בוגר; 3,000 מהחשודים הם יהודים; 794 ערבים; 625 עולים ממוצא רוסי; 333 קטינים – קטינים, היינו בגיל העשרה.

רפי איתן: הנחת העבודה לצורך קבלת החלטות ועל סמך הנתונים שקיבלנו היתה שהתוקפים בעיקרם הם בני 25–35, בעלי עבר פלילי, מכורים לסמים, אלכוהוליסטים, עברייני רכוש וזקוקים לכסף מזומן.

רפי איתן: אלה התוקפים בעיקר.

רפי איתן: לנוכח הממצאים הוכנה תוכנית של הוועדה הבין-משרדית.

רפי איתן: התוכנית התבססה על עבודות מקדימות שהוכנו במשרד לביטחון פנים עוד ב-2005, שבהן נבחרו 12 ערים כערים ללא אלימות, ותוכניות נוספות שעיקרן עבודה של רשויות מקומיות.

רפי איתן: הוועדה הבין-משרדית בראשותו של מנכ"ל המשרד לענייני גמלאים הביאה בחשבון את התוכניות ואת היישום של המלחמה בתופעת האלימות הכללית וקבעה את היחס והאמצעים בין תוכניות קיימות לתוכניות ייחודיות נגד אלימות כלפי זקנים.

רפי איתן: כיצד לשלב חקיקה, פיקוח, ניטור של תוקפים, סיור, מודיעין, ייעוץ, הדרכה ואספקת ציוד?

רפי איתן: בסופו של דבר נבחרה תוכנית שהיום היא בשלבי יישום, וחברו לה הן באחריות, הן בכוח-אדם והן בתקציב הגופים האלה: המשרד לביטחון פנים, המשרד לענייני גמלאים, משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד המשפטים, משרד הפנים, הרשויות המקומיות וגופים כמו "יד שרה", "יד ריבה" ו"אשל".

רפי איתן: אני אציין שהתיאום הוא בידי משרד הגמלאים.

רפי איתן: התוכנית כוללת שורה ארוכה של אמצעים, כגון ציוד הגנה פרטני לזקן, ובכלל זה לחצני מצוקה.

רפי איתן: אני אומר לחבר הכנסת רותם, שלפי הערכה גסה כיום יש כבר לכ-200,000 זקנים לחצני מצוקה.

רפי איתן: זה לאו דווקא בגלל שלחצני המצוקה הם חינם אין כסף, אלא בגלל המודעות הרבה וקיום מערכות שונות לקבל התרעה מלחצני המצוקה; ייזום חקיקה וריכוז מאמץ באזורים מועדים.

רפי איתן: התוכנית כוללת מגוון של יישובים, כולל יישובים ערביים.

רפי איתן: אין לי ספק שיישום התוכנית יביא לצמצום ואולי לחיסול האלימות נגד זקנים.

רפי איתן: היקף הפעילות והארגון שנוצרו סביבו יביאו בהכרח גם לצמצום של תופעת האלימות בכללה.

רפי איתן: תודה.

יצחק זיו: מה כבוד השר מציע?

רפי איתן: אני מציע להעביר את הנושא לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק זיו: מסכימים?

יצחק זיו: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

זבולון אורלב: בעד מה?

זבולון אורלב: להעביר לוועדה?

יצחק זיו: לוועדה.

זבולון אורלב: בתנאי שזה לוועדת העבודה והרווחה.

זבולון אורלב: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק זיו: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעות עברו לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק זיו: [מס' כ/137; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' כ"ג, עמ' 8197; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008.

יצחק זיו: חבר הכנסת אריה אלדד, בשם הוועדה, בבקשה.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כבוד יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת גלנטי, שהואיל לאפשר לי להציג את החוק שחברת הכנסת יחימוביץ ואני יזמנו והובלנו בהליך החקיקה הזה.

אריה אלדד: לפעמים מקובל שחברי הכנסת מסתייגים מהצעת החוק של עצמם כדי שיוכלו לומר כמה דברים על החוק, על חשיבותו, גם בשלב הזה, ומחמת השכחה שנינו שכחנו לעשות את הצעד המיותר הזה ולא הסתייגנו מהחוק של עצמנו.

אריה אלדד: לכן, אני שמח שחבר הכנסת גלנטי אפשר לי להציג את החוק.

אריה אלדד: להבנתי החוק חשוב, משום שבשנים האחרונות נוצרה תמונת מצב בישראל שדווקא אנשים שתרמו הרבה מאוד לניקיון המערכת הציבורית, נאבקו בשחיתות וחשפו שחיתויות במקומות עבודתם – דווקא הם לקו, דווקא הם סבלו ועדיין סובלים מהתנכלויות ממושכות, התנכלויות של מעסיקיהם שלא יכלו לשאת את העובדה שקלונם נחשף ברבים.

אריה אלדד: לצערי, מערכות ההגנה הקיימות היום בחוק לא היה די בהן להגן על אותם חושפי שחיתות, והם פוטרו או שהפכו אותם לעובדים מהסוג הנמוך ביותר, שלחו אותם לעבודות שאינן מתאימות להם כלל, פגעו בתנאי העסקתם.

אריה אלדד: החוק הזה, שהיום אתם נקראים לתמוך בו בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, הוא חוק שחברת הכנסת יחימוביץ ואני טרחנו עליו רבות, יחד עם האגודה לאיכות השלטון, שסייעה לנו לגבש את החוק, והוא מוסיף כלי אכיפה אזרחיים נוסף על ענישה פלילית נגד מעביד שפוגע בענייני עבודה של עובדו או מפטר את העובד בשל כך שהעובד הגיש תלונה בתום לב לרשות מוסמכת על הפרת החוק במקום עבודתו, או שהתלונן כאמור על פגיעה, על שחיתות, על פגיעה בטוהר המידות או על פגיעה במינהל הציבורי התקין.

אריה אלדד: החוק מוסיף על הסעדים האזרחיים שהיו קיימים עוד קודם לכן סמכות לבית-הדין לפסוק לטובת העובד פיצויים – פיצויים שהתפקיד שלהם הוא הרתעתי – ללא כל תלות בהוכחת נזק ישיר שנגרם לעובד.

אריה אלדד: הסכום שהעובד יכול לקבל הוא עד 50,000 שקלים, ובמקרים מיוחדים – מבחינת החומרה או הנסיבות שבהן פגעו בעובד – עד 500,000 שקלים, מה שלא היה קיים לפני כן.

אריה אלדד: נוסף על כך יכול בית-המשפט לפסוק כבר היום פיצוי בעד נזק, לרבות נזק שאיננו נזק כספי, איננו נזק ממוני.

אריה אלדד: כמו כן, החוק הזה מדגיש את סמכותו של בית-הדין לעבודה לתת צו שמורה על העברת העובד למשרה מתאימה אחרת, משום שאחת הרעות החולות שמצאנו היא שכאשר מתנכלים לחושף שחיתות ופוגעים בתנאי העבודה, פוגעים בעבודתו – הוא מוצא את עצמו חסר עבודה.

אריה אלדד: החוק הזה מאפשר להעבירו למשרה אחרת באותו משרד או באותו אגף ולאפשר לו להמשיך להתקיים בכבוד אף-על-פי שמעבידו רצה להתנכל לו.

אריה אלדד: הצעת החוק גם קובעת את יכולתו של בית-המשפט לקבוע כי פגיעה בענייני עבודתו של עובד, או פיטוריו, בניגוד להוראות החוק האמור, הם עבירה פלילית – עבירה פלילית שהעונש הצפוי עליה הוא מאסר עד שלוש שנים או קנס.

אריה אלדד: גם כאן יש חידוש מפליג.

אריה אלדד: רבות דנו בחוק הזה עם נציגי משרד המשפטים כשקיימנו את השקלא והטריא כדי לנסות לעצב את החוק לצורתו הנוכחית.

אריה אלדד: היה חשש שמא הענישה הזאת דרקונית מדי, ואנחנו סברנו שכאשר יהיה תלוי ועומד מול מעביד עונש של עד שלוש שנות מאסר, זה יכול להיות עונש מרתיע שימנע אותו מלהתנכל לעובד.

אריה אלדד: החוק הזה, להבנתי, מוסיף נדבך בהגנה על חושפי שחיתויות, שהיום לא זוכים להגנה מספקת.

אריה אלדד: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בחוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–9 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 17, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, נתקבל.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, הצבעתי בטעות שלא ממקומי.

יצחק זיו: בעד – 15, אין מתנגדים אין נמנעים.

יצחק זיו: החוק התקבל בקריאה שלישית.

יצחק זיו: חבר הכנסת שרוני הצביע ממקומו של חבר הכנסת גלזר בטעות.

יצחק זיו: נא לתקן.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה השלישית.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת להודות תודה מיוחדת לתנועה לאיכות השלטון, ובעיקר לעורכי-הדין ברק כלב ודפנה קירו, חברי התנועה, וגם לעורך-הדין דן אורן ממשרד המשפטים ולעורכת-הדין דבי אליעזר ממשרד התמ"ת, שני שותפים קבועים ונאמנים שלי לחקיקה.

שלי יחימוביץ': כמובן – גם לנועה בן-שבת מהלשכה המשפטית ולעורך-הדין ערן גולן מ"קו לעובד", שעזר לנו לחצות הרבה מהמורות בחוק הזה.

שלי יחימוביץ': החוק הזה הוא חוק מהפכני, שהופך על פיו את המצב הקיים, שבו עובדים אשר חשפו שחיתות הופכים יעד לפיטורין, לרדיפה ולנידוי.

שלי יחימוביץ': החוק יוצר מצב חדש שבו עובד שגילה אומץ לב, הסתכן וחשף עבירות שהיה עד להן במקום העבודה שלו והוכח כי צדק, יהיה מוגן לחלוטין מהתנכלות, ואם יהיה קורבן להתנכלות כזאת – הוא יפוצה.

שלי יחימוביץ': זה תמרור אזהרה למי שמבקשים לטייח שחיתויות ולהלך אימים על מי שחושפים אותן.

שלי יחימוביץ': ברשותך, עוד משפט, אדוני היושב-ראש.

שלי יחימוביץ': על-פי הצעת החוק הזאת שמכילה סעיפים שמעולם לא היו, וכאמור הופכת על פיו את המצב הקיים, מעסיק או אדם אחר מטעמו אשר התנכל לעובד משום שחשף שחיתות, יהיה צפוי למאסר של עד שלוש שנים.

שלי יחימוביץ': מנגד, יתקיים מנגנון של פיצוי בלא הוכחת נזק עד לסכום של 50,000 ש"ח לעובד עצמו, ובנסיבות מיוחדות יהיה אפשר להגיע גם עד פיצוי של 500,000 ש"ח.

שלי יחימוביץ': נוסף על כך, בית-המשפט יוכל לקבוע בצו שצריך להעביר את העובד למשרה מתאימה אחרת אם היה קורבן להתנכלות.

יצחק זיו: חברי הכנסת, אתם מפריעים לניהול הישיבה.

זבולון אורלב: זה לא מוזר שחברי מפלגת העבודה מפריעים לך?

שלי יחימוביץ': כיוון שאני יודעת במה הם עוסקים, אני יודעת שלפחות לשיטתם זה חשוב יותר.

שלי יחימוביץ': מלאכת קודש של ממש.

שלי יחימוביץ': כאמור, נוסף על כך, בית-המשפט יוכל לקבוע בצו כי יש להעביר את העובד למשרה מתאימה אחרת אם לא ניתן להחזיר אותו לאותו מקום עבודה.

שלי יחימוביץ': החוק הזה יחול גם על המגזר הפרטי, גם על המגזר הציבורי וגם על חברות ממשלתיות, וייכנס לתוקף מייד עם פרסומו ברשומות.

שלי יחימוביץ': אני וחברי לחקיקה, חבר הכנסת אריה אלדד, מלווים באופן צמוד חושפי שחיתויות.

שלי יחימוביץ': אנחנו מכירים היטב את מסע הייסורים שהם נאלצים לעבור, ואני מרשה לעצמי לומר בשם שנינו שאנחנו מקווים, מייחלים ואפילו בטוחים שהחוק הזה יביא להם ולחושפי שחיתויות נוספים מזור.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

יצחק זיו: אני מקווה שזה יהיה צעד ראשון לקראת הליכה בדרך נכונה.

יצחק זיו: [מס' כ/211; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 15839; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת יצחק גלנטי, להציג הצעת חוק זו.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אשמח אם לפחות תפני אלי את ראשך.

יצחק זיו: חבר הכנסת מרגי וכבוד השרה, אם אפשר להקשיב, תודה.

יצחק גלנטי: כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יצחק גלנטי: את הצעת החוק הזאת יזמו חברי הכנסת גלעד ארדן וזבולון אורלב, ואני מבקש לברך אותם על יוזמתם הברוכה.

יצחק זיו: חבר הכנסת גלעד ארדן, מברכים אותך ואתה לא שומע.

יצחק גלנטי: ניתן לי הכבוד לברך אותך, אבל אתה עסוק.

גלעד ארדן: צריך לברך אותך.

יצחק גלנטי: הצעת חוק זו באה בעקבות פסק-הדין של בית-המשפט המחוזי בחיפה בעניין נעמנה נגד אוניברסיטת חיפה.

יצחק גלנטי: אוניברסיטת חיפה קבעה אמות מידה לזכאות במגורים במעונות באוניברסיטה.

יצחק גלנטי: בין היתר ניתן משקל לאזור מגורים, להישגים אקדמיים, למספר הנפשות במשפחה, למשפחות שכולות, למשפחות חד-הוריות, למשפחות של נכים, וכן שירות צבאי, שירות לאומי ושירות מילואים.

יצחק גלנטי: בעתירה שהגישו סטודנטים הלומדים באוניברסיטה וארגון "עדאלה" נטען כי האוניברסיטה אינה רשאית לכלול את הקריטריון של שירות צבאי או לאומי בין יתר השיקולים.

יצחק גלנטי: אני אודה לחברי הכנסת מצד ימין אם יקשיבו.

יצחק גלנטי: בית-המשפט המחוזי קיבל את העתירה והורה לאוניברסיטת חיפה שלא לכלול באמות המידה לחלוקת מעונות לסטודנטים את השירות הצבאי או הלאומי של הסטודנט.

יצחק גלנטי: באותו פסק-דין קיבל בית-המשפט המחוזי את טענת המבקשים שגוף ציבורי או גוף הכפוף לכללי המשפט הציבורי אינו רשאי להעניק לחיילים משוחררים זכויות והטבות נוספות על אלו הקבועות בחוק קליטת חיילים משוחררים, בקובעו כי "הכנסת עצמה סברה כי סל ההטבות הכלכליות שבחוק קליטת חיילים משוחררים דיו כדי להעמיד את מי ששירת שירות צבאי במצב כלכלי מתאים להשתלב בלימודים ללא צורך בהעדפה נוספת".

יצחק גלנטי: בית-המשפט העליון קיבל את בקשת אוניברסיטת חיפה לעכב את ביצועו של פסק-הדין של בית-המשפט המחוזי עד להכרעתו בערעור שהגישה, והערעור כמובן הוגש על פסק-הדין, בקובעו כי: "הסוגיה של התחשבות בשירות צבאי והאם יש בהתחשבות בו משום הפליה פסולה זכתה להתייחסות של בית-משפט זה לאחרונה בבג"ץ בשארה נגד שר הבינוי והשיכון.

יצחק גלנטי: בפסק-הדין שניתן לאחר שבית-המשפט המחוזי אמר את דברו נקבע כי הקריטריון של שירות צבאי אינו פסול.

יצחק גלנטי: לקביעה זו עשויה להיות השלכה ברורה על גורלו של הערעור שהגישה המבקשת, שהרי בפסק-דינו של בית-המשפט המחוזי נקבע שהקריטריון האמור, בהקשר של זכאות למעונות לסטודנטים, הינו פסול".

יצחק גלנטי: מטרתה של הצעת החוק המונחת לפניכם היא לבטא את מחויבותה של החברה הישראלית למשרתים בצבא-הגנה לישראל ובשירות הלאומי, בשל תרומתם לביטחון המדינה ולרווחת אזרחיה, על-ידי קביעה מפורשת של המחוקק, שמוסדות להשכלה גבוהה, מוסדות להכשרה מקצועית ומכינות קדם-אקדמיות יהיו רשאים לקבוע כי בקביעת הזכות לדיור במעונות או להטבות כלכליות אחרות יינתן משקל, בין היתר, לשירות צבאי או לשירות לאומי.

יצחק גלנטי: בהטבות אלו יש כדי ליתן סיוע כלכלי למי שמקדישים כמה שנים מחייהם לטובת הכלל ואינם יכולים לעבוד ולהשתכר למחייתם בתקופה זו.

יצחק גלנטי: כמו כן, מוצע לקבוע בהצעת החוק כי הוראות חוק קליטת חיילים משוחררים אינן קובעות הסדר שלילי לעניין מתן הטבות נוספות לחיילים משוחררים מעבר לקבוע בחוק.

יצחק גלנטי: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם, חברי הכנסת, לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק גלנטי.

יצחק זיו: כפי ששמענו, אין הסתייגויות.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 21, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: ההצעה אושרה בקריאה שנייה, והיא עוברת להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: בבקשה, הצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, נתקבל.

רן כהן: בשעה טובה.

יצחק זיו: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 7), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: לפנים משורת הדין אאפשר לשני היוזמים, ואני רק מבקש לעשות זאת בקצרה.

יצחק זיו: אחד?

יצחק זיו: בבקשה, חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת יצחק גלנטי, ואני רוצה לומר את התודה הזאת בשמו של ראשון היוזמים, חבר הכנסת גלעד ארדן, שיחד עמי יזם את החוק הזה.

זבולון אורלב: אני מבקש להודות למנהלת הוועדה וילמה מאור וליועצת המשפטית ג'ודי וסרמן.

זבולון אורלב: אני חושב שהחוק בא לומר למערכת המשפט: בתחומים מסוימים – עד כאן.

זבולון אורלב: בסופו של דבר, הכנסת מייצגת את הריבון, והיא קובעת את החוקים, ולא כל שופט מחוזי מחליט לעשות סדר לעצמו במדינת ישראל.

זבולון אורלב: לחוק יש מסר ערכי שהמדינה אומרת בפה מלא שמי שהתגייס לצה"ל וחירף את נפשו שלוש שנים זכאי להעדפה גלויה ומפורשת במעונות סטודנטים ולהטבות כלכליות נוספות לעומת המשתמטים.

זבולון אורלב: אני בטוח שהחוק הזה, שיזמנו כאמור חבר הכנסת גלעד ארדן ואנוכי, נותן כבוד רב לכנסת.

זבולון אורלב: אני בטוח שהרבה חיילים משוחררים יודו לנו על כך.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל – הודעה.

יצחק זיו: בבקשה.

): היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק לשם הכנתן לקריאה ראשונה ובהצעה לסדר-היום כדלקמן: ועדת הכספים תדון בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – הצמדה לשכר הממוצע), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת אורית נוקד.

): הוועדה לקידום מעמד האשה תדון בהצעות אלה: הצעות חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידה), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת גדעון סער ושלי יחימוביץ ושל חברי הכנסת דב חנין, משה גפני, נאדיה חילו ואחרים; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי וניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת גדעון סער וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי וניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת נאדיה חילו.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק לימודי בטיחות בדרכים בבתי-ספר, התשס"ז–2007, של חברי הכנסת גלעד ארדן ורונית תירוש.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: דקירת רופא בבית-החולים "קפלן" ותופעת האלימות בבתי-החולים, של חברי הכנסת דב חנין, אופיר פינס-פז, יואל חסון, יצחק אהרונוביץ, יעקב מרגי, ניסן סלומינסקי, עבאס זכור ורן כהן.

): אדוני, תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: [נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להחלטת ועדת הכספים בדבר תיקון טעות בחוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להציג את החלטת הוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת להצבעה החלטה של ועדת הכספים בדבר תיקון טעות בחוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: תיקון מס' 4 לחוק המכר עבר בקריאה השנייה ובקריאה השלישית ביום 31 במרס 2008.

סטס מיסז'ניקוב: בשל טעות טכנית שנפלה, נשמטה מהרישא של סעיף 4 לתיקון, אשר הוסיף את סעיף 3ג לחוק המכר, המלה "בנקאי".

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן, בסעיף 5 לתיקון הוסף בטעות הסימון "(א)".

סטס מיסז'ניקוב: לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948, החליטה הוועדה, לבקשתה של יושבת-ראש הכנסת, לתקן את הטעות ולהוסיף את המלה "בנקאי" אחרי המלים "נתן תאגיד".

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן, הוחלט להשמיט את הסימון "(א)", לפי נוסח התיקון המונח בפניכם.

סטס מיסז'ניקוב: אבקש את אישורכם להחלטה לתיקון הטעות כאמור.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 8 בעד ההחלטה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 16, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: תיקון הטעות בחוק המכר אושר.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/235).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת פקודת מס הכנסה (מס' 165) (פטור ממס על מלגה לסטודנט), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת אורית נוקד, גלעד ארדן, אבישי ברוורמן, סטס מיסז'ניקוב, אלכס מילר ורונית תירוש – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה הראשונה את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 165) (פטור ממס על מלגה לסטודנט), התשס"ח–2008.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להזכיר שיחד אתי יזמו את ההצעה הצודקת הזאת חברי הכנסת אורית נוקד, גלעד ארדן, אבישי ברוורמן, אלכס מילר ורונית תירוש.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק שבפניכם נועדה לקדם את המוסדות האקדמיים בישראל ולמנוע עזיבה של סטודנטים וחוקרים את המוסדות.

סטס מיסז'ניקוב: ההצעה קובעת פטור ממס הכנסה על כל מלגה אשר ניתנת לסטודנט – בין שהיא ניתנת בשל הצטיינות הסטודנט ובין שהיא ניתנת לו כסיוע כספי למימון שכר הלימוד או הוצאות מחייתו בתקופת הלימודים – והכול בתנאי שהסטודנט לא נתן למוסד כל תמורה בעד המלגה שניתנה לו.

סטס מיסז'ניקוב: ההצעה מגדירה וקובעת כי תמורה היא כל התחייבות של הסטודנט למתן שירות כלשהו למוסד להשכלה גבוהה או למילוי תפקיד בו.

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן, מוצע לקבוע במפורש כי התחייבות של הסטודנט שלא לעבוד במהלך לימודיו, שימוש של המוסד במחקרו של הסטודנט ופעילות קהילתית או חברתית כלשהי של הסטודנט לא ייחשבו לתמורה.

סטס מיסז'ניקוב: באופן הזה, למעשה יינתן פטור גם למלגות קיום אשר ניתנות לסטודנטים הלומדים לתארים מתקדמים ואשר מטרתן לאפשר לסטודנט להשקיע את כל מרצו בלימודים, ומנגד, הפטור לא יחול על תשלומים שמועברים לסטודנטים בעבור שירותי תרגול והוראה שהם נותנים, שהם לכל הדעות הכנסה מעבודה שחייבת במס.

סטס מיסז'ניקוב: כאמור, מדובר בהצעה חשובה ביותר, שמטרתה לקדם ולטפח את ההשכלה הגבוהה במדינה ולעודד את הסטודנטים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה בישראל.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, אני מבקש לאשר את הצעת החוק שמונחת בפניכם לקריאה הראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור לדיון.

יצחק זיו: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבות דובר לאחרונה על בריחת מוחות מישראל, על העדר תקציבי מחקר באוניברסיטאות ועל העדר תמיכה ממשלתית במחקר ופיתוח, על מחסור במלגות ועוד.

אורית נוקד: הצעת החוק הזאת באה להיטיב עם סטודנטים לתארים מתקדמים, שמקדישים את חייהם למחקר ובעבור זה הם מקבלים מלגת קיום.

אורית נוקד: הסטודנטים האלה מעטים.

אורית נוקד: מדובר במאות עד אלפים בודדים, וגם גובה המלגות, כפי שאתם יודעים, אינו מרשים במיוחד.

אורית נוקד: גובה המלגות משייך את הסטודנטים למדרגת מס נמוכה יחסית, ועל כן לא צפוי שהכנסות המדינה ממסים ייפגעו פגיעה אנושה עקב קבלת החוק המוצע.

אורית נוקד: אבל בחוק המוצע יש משום בשורה.

אורית נוקד: יש אמירה צלולה ונחרצת שהמדינה תומכת בסטודנטים, תומכת במחקר, תומכת באקדמיה.

אורית נוקד: הצהרה כזאת היא חשובה ביותר.

אורית נוקד: עתידה של מדינת ישראל טמון באיכות ההון האנושי שיפעל בה בעתיד.

אורית נוקד: על כן, יש לעודד ולקדם תלמידי אקדמיה בכלל, ותלמידי מחקר בפרט, ויש להשאיר את דלתות האקדמיה פתוחות בפני האוכלוסיות החלשות מבחינה סוציו-אקונומית.

אורית נוקד: אני קוראת לכם לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת גלעד ארדן.

גלעד ארדן: מוותר.

יצחק זיו: מוותר, תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, אני אקצר.

אבישי ברוורמן: הצעת החוק הזאת היא מאוד פשוטה.

אבישי ברוורמן: כמו שאמרו חברי סטס מיסז'ניקוב ואורית נוקד וידידי גלעד ארדן – אנחנו ביחד בהצעה – ואחרים שיוסיפו, למדינת ישראל יש משאב – ההשכלה הגבוהה.

אבישי ברוורמן: מלגות, בכל מקום – בארצות-הברית, באירופה – אין ממסים אותן.

אבישי ברוורמן: להיפך, מעודדים שהמלגות תהיינה כמה שיותר גבוהות.

אבישי ברוורמן: היתה איזו אי-הבנה ואמרו: חלק מהמלגות ניתנות בעבור עבודה, ולכן הן שכר.

אבישי ברוורמן: הדבר הזה הובהר לחלוטין – המלגות שמדובר בהן אינן תמורת עבודה ואינן שכר.

אבישי ברוורמן: לצערי – ואני מאוד מעריך את יהודה נסרדישי, ראש מינהל הכנסות המדינה, ודיברתי אתו כבר עכשיו – ב-2001 התחילו לנסות למסות את האוניברסיטה על מלגות.

אבישי ברוורמן: האוניברסיטאות קורסות; המשמעות של הדבר היא שהסטודנטים יקבלו פחות.

אבישי ברוורמן: האוניברסיטאות נאבקות, הן לא יוותרו, אבל הן מבזבזות כל כך הרבה אנרגיה ומשאבים.

אבישי ברוורמן: ולכן, מכיוון שזאת הרי גם המדיניות של ראש הממשלה – הוא ביקר במכון ויצמן בזמן שזה עלה פה בקריאה טרומית, ואמר שהוא תומך בזה – אני חושב שצריכים להעביר את ההצעה פה אחד.

אבישי ברוורמן: לא גויס עדיין שום שקל בנושא הזה לקופת המדינה, וגם לא יגויס, אבל האוניברסיטאות ישוחררו מהמעמסה הזאת, הסטודנטים יהיו מאושרים, ואני חושב שכל הבית הזה צריך להתאחד מסביב לנושא הזה פה אחד.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלכס מילר.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד שאומנם זאת הצעת חוק פשוטה, אבל זה צעד חשוב לחיזוק האקדמיה במדינת ישראל.

אלכס מילר: אני חושב שמחובתנו לחזק את האקדמיה, לקדם את האקדמיה ולהגן גם על האקדמיה וגם על לקוחותיה – סטודנטים ומרצים והסגל שבעצם מקנה את ההשכלה לצעירים במדינת ישראל.

אלכס מילר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמחה שהצעת החוק, שנועדה להקל על סטודנטים ולעודד אותם להצטיין בלימודיהם, ובגין זה הם גם מקבלים מלגות – ההצעה הזאת מקודמת בוועדת הכספים בראשותו של סטס, למרות ההתנגדות שהיתה לרשות המסים – זה שוב – – –

יצחק זיו: סליחה.

יצחק זיו: חברי הכנסת, אי-אפשר להמשיך בצורה כזאת.

יצחק זיו: חברי הכנסת, נא להפסיק את השיחות.

רוברט אילטוב: ישיבת סיעה.

רונית תירוש: ישיבת סיעה יש לנו – ישראל ביתנו.

רונית תירוש: שוב, רשות המסים ראתה בזה הזדמנות לגבות מס נוסף ולהעשיר את הקופה הציבורית.

רונית תירוש: אנחנו לא נגד, אבל בטח לא על חשבון סטודנטים, ובוודאי לא בשעה שהאקדמיה שלנו במשבר, כאשר יש אצלנו בריחת מוחות.

רונית תירוש: אנחנו דווקא רוצים את אותם סטודנטים מצטיינים.

רונית תירוש: הרי מי מקבל מלגות?

רונית תירוש: סטודנטים מצטיינים בתארים ראשונים – תואר ראשון וגם תארים מתקדמים.

רונית תירוש: בסך הכול יש שלושה סוגי מלגות.

רונית תירוש: אחד – מלגת הצטיינות, שבה מקלים ומפחיתים את שכר הלימוד, כמו שעושים בפר"ח; השני – מלגת קיום; השלישי – מלגה שניתנת לעוזרי הוראה למיניהם שבאים לתרגל את הסטודנטים.

רונית תירוש: אני שמחה שבסופו של דבר הוועדה הצליחה להעביר את זה לקריאה ראשונה.

רונית תירוש: אנחנו גם נבקש לקראת הקריאה השנייה והשלישית לקבוע תאריך תחולה, כדי שהחוק יחול גם רטרואקטיבית לשנת 2001 – אותה שנה שבה לפתע התעוררו ברשות המסים והחליטו למסות את המלגה הזאת, מלגת סטודנטים.

רונית תירוש: אני רק רוצה, בסיפא של דברי, לומר שזה עתה סיימתי פגישה עם ראשי המל"ג – גם מר שלמה גרוסמן וגם מר סטיבן סתיו – ואני רוצה לומר לכם שהאקדמיה בישראל במשבר נוראי.

רונית תירוש: ועדת-שוחט – והחברים היושבים כאן, גם חבר הכנסת ברוורמן, שבוודאי יודע, וגם סטס וגם עתניאל שנלר ואחרים – אני רוצה לומר לכם שאם לא נעשה מעשה ונתערב במשבר באקדמיה ונגרום לאוצר לשבת אתם ולדון בכל מה שקשור לדוח-שוחט – שלא זז ולא מתקדם לשום מקום – בגין זה, הממונה על התקציבים מונע ושקל אחד הוא לא מעביר לאוניברסיטאות, כדי להכפיף אותם להחלטתו שצריך לממש את דוח-שוחט ככתבו וכלשונו, דהיינו, גם להעלות את שכר הלימוד.

רונית תירוש: זה דבר שאסור שיהיה, ולכן אני קוראת לנו, חברי הכנסת, לנסות ולהעלות את זה על סדר-היום כדי לכפות על האוצר לשבת ולדון בנושא.

רונית תירוש: תודה רבה.

יצחק זיו: אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ברשותך רק אומר פסוק.

נסים זאב: בתהילים כתוב "קרנו תרום בכבוד" ו"צדקתו עומדת לעד".

נסים זאב: כאשר הקרן ניתנת בכבוד, בפרט לסטודנטים, צדקתו עומדת לעד.

נסים זאב: יש לזה אחיזה ובסיס שאותה צדקה וחסד שעושים עם הסטודנטים תהיה איתנה.

נסים זאב: אני שמח על כל המלגות, למשל, מלגת הצטיינות המוענקת באמצעות הפחתת שכר הלימוד.

נסים זאב: זה דבר שבו אומרים לסטודנט: תשלם פחות ממה שאתה חייב.

נסים זאב: למה אי-אפשר לתת את אותה מלגה לסטודנטים בסמינרים שהם ברמת B.A?

נסים זאב: היום משרד החינוך מחייב את אותם תלמידים ותלמידות ללמוד ארבע שנים כדי להגיע ל-B.A.

נסים זאב: אני רוצה שאותם כללים שיחולו על הסטודנטים באוניברסיטאות יחולו גם על הסמינרים והמכללות שנותנים את אותו תואר.

נסים זאב: גם שם יש תואר אקדמי, גם אם זה מכללה, גם אם זה סמינר, וצריך שיחולו אותם כללים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, החברים כאן אולי לא יודעים – הסטודנטים והסטודנטיות מהמגזר החרדי עובדים קשה מאוד, הם ממשפחות מצוקה, ממשפחות ברוכות ילדים, הם עובדים אחר הצהריים בכל מיני עבודות רק כדי להביא את שכר הלימוד.

נסים זאב: אם היו מקבלים את המענק הזה, פר"ח למשל – בפר"ח נותנים מענק, יש מכסות מסוימות למספר מצומצם מאוד, אולי מדובר ב-2%–3%.

נסים זאב: אם יהיה אפשר להרחיב את המעגל הזה ולתת יותר מענקים, שגם תורמים לילדים שצריכים חיזוק בלימוד – זה לא חינם – ואז בתמורה מקבלים את המענק, זה יהיה דבר עצום, זה יהיה יעיל לשני הכיוונים.

נסים זאב: מצד אחד, הסטודנט עוזר לתלמידים שיש להם קשיי למידה.

נסים זאב: מצד שני, אותו תלמיד יכול לקבל את הסיוע כדי להמשיך את לימודיו.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 165) (פטור ממס על מלגה לסטודנט), התשס"ח–2008, לוועדת הכספים נתקבלה.

יצחק זיו: 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה תעבור לוועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: אני מבקש להוסיף את קולי.

יצחק זיו: אני מודיע שחבר הכנסת ברוורמן גם הוא בעד.

יצחק זיו: ההצעה עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אנחנו נחרוג מהשגרה ונעבור לשאילתות ותשובות.

יצחק זיו: השרה המקשרת תשיב על שתי שאילתות, בבקשה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1333, של חבר הכנסת מיכאלי: פרויקט "מסע" ופרויקט "תגלית" – בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את ראש הממשלה ביום י"ח בתמוז התשס"ז (4 ביולי 2007): פרויקט "מסע" ופרויקט "תגלית" מחזקים את הקשר בין בני-נוער מהתפוצות למדינת ישראל.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מה הוא פרויקט "מסע" ומה הוא פרויקט "תגלית"?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה הוא תקציבו השנתי כל פרויקט ומה הם מקורותיו?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: כמה נערים הסתייעו בכל אחד מהפרויקטים בכל שנה בחמש השנים האחרונות?

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: אילו מוסדות וגופים הסתייעו בשני פרויקטים אלו?

יצחק זיו: השרה רוחמה אברהם-בלילא: 1.

יצחק זיו: פרויקט "מסע" הוא פרי יוזמתן המשותפת של ממשלת ישראל והסוכנות היהודית לארץ-ישראל, שבמסגרתו משתתפים צעירים יהודים מהתפוצות בתוכניות בנות סמסטר עד שנה בישראל.

יצחק זיו: מטרת פרויקט "תגלית" היא להגדיל את מספר היהודים המבקרים כל שנה בישראל על-ידי מתן טיול חינוכי בישראל שאורכו כעשרה ימים, ללא עלות כספית.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: תקציבו השנתי של הפרויקט בשנת 2007 היה 82 מיליון ו-582,000 דולר, ובשנת 2008 – 86 מיליון ו-227,000 דולר.

יצחק זיו: מקורות התקציב ב-2007: 17 מיליון ו-619,000 דולר – ממשלת ישראל; 51 מיליון ו-963,000 דולר – פילנתרופים; 13 מיליון דולר – הסוכנות היהודית, איחוד הקהילות – UJC, קרן היסוד וארגונים מקומיים אחרים.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: בשנת 2007 השתתפו כ-35,355 איש, בשנת 2006 – 23,837, בשנת 2005 – 17,943, בשנת 2004 – 21,138, ובשנת 2003 – 17,019 איש.

יצחק זיו: קהל היעד העיקרי הוא צעירים בני 18–26 שלא היו בעבר בסיור חינוכי במסגרת קבוצתית.

יצחק זיו: 75% מהמשתתפים מגיעים מארצות-הברית ו-25% משאר העולם.

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: המוסדות הקשורים לפרויקט תגלית הם "טללים", "מעיינות", "החוויה הישראלית", "הלל", UIA קנדה, "אורנים", "עזרא" העולמי, ישיבת "אש התורה", Israel Experts, "חיבה", JCC, "לבנות ולהיבנות", "סחלב", "שורשים", "יוניטורס" ישראל, "הגשמה", "ילדים נתיבות", National Conference of Synagogue, ,Youthמרכז ספרדי חינוכי, החברה להגנת הטבע.

יצחק זיו: עד כאן.

יצחק זיו: בבקשה, שאלה נוספת.

אברהם מיכאלי: תודה, גברתי השרה, על התשובה המפורטת.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לומר לשרה שאתמול הופיע יושב-ראש הסוכנות היהודית בוועדת העלייה והקליטה ונתן את הדיווח השנתי שלו.

אברהם מיכאלי: הוא ציין נתון מדאיג מאוד, שכמעט 60% מיהודי העולם לא ביקרו אף פעם בישראל, הם לא הריחו את ריח ארץ-ישראל; אין שום דבק בינם לבין ארץ-ישראל.

אברהם מיכאלי: לכן, אנחנו צריכים לחשוב איך לעודד את התחושה של הזהות היהודית אצל אותם יהודים שם, כי חס ושלום נגיע למצב שפועלים להעלות, אבל כבר לא יהיו יהודים להעלות, כי הם מתבוללים ומתבוללים.

אברהם מיכאלי: השאלה היא, במה הממשלה יכולה לסייע בתחום הפרויקטים האלה?

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שההסברה בקרב יהדות העולם היא נושא חשוב מאוד, והעלייה היא מאבני היסוד של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: למיטב ידיעתי, ממשלת ישראל מתגברת פרויקטים כמו "תגלית", כמו "מסע", כמו ארגון "נפש בנפש", שעושה עבודה נפלאה.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זה, אני סבורה ששאלות פרטניות כאלה אתה צריך לשאול את השר לקליטת העלייה, לשאול אותו מה האסטרטגיה, במסגרת הרפורמה שהנהיגה היושבת-ראש – שאילתות לשרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזאת שאלה ראויה וחשובה ואין לי ספק שתקבל עליה מענה מפורט.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לשאילתא של חבר הכנסת אורי אריאל, שאילתא מס' 2120: הקמת מוזיאון ללוחם היהודי במלחמת העולם השנייה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את ראש הממשלה ביום כ"ג באייר התשס"ח (28 במאי 2008):

יצחק זיו: בשנת 2002 החליטה הממשלה לממן הקמת מוזיאון בלטרון לזכר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה.

יצחק זיו: ב- 2004 החליטה הממשלה לממש החלטה זו.

יצחק זיו: עדיין לא נעשה דבר.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מתי יוקם המוזיאון?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה היא עלות ההקמה ומה היא עלות התפעול השוטף של המוזיאון?

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: מהיכן יילקח התקציב למוזיאון?

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אורי אריאל שאל שאלה חשובה מאוד, ויש לי תשובה די מפורטת.

רוחמה אברהם-בלילא: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה קיבלה שלוש החלטות שנגעו להקמת אתר ההנצחה.

רוחמה אברהם-בלילא: בהחלטת ממשלה מס' 1827 מיום 16 במאי 2002 הוחלט על הקמת צוות בין-משרדי שתפקידו לגבש דרכים להקמת אתר הנצחה בלטרון לזכר חיילים שלחמו במלחמת העולם השנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: בהחלטה זו דובר על הקמת צוות לבחינת הנושא בלבד.

רוחמה אברהם-בלילא: בהחלטת ממשלה מס' 1873 מיום 9 במאי 2004 הוחלט לראשונה על הקמתו של אתר ההנצחה בפועל.

רוחמה אברהם-בלילא: ההחלטה תבוצע תוך איגום התקציבים הנדרשים בסך 16 מיליון ש"ח לאורך ארבע שנים, במשרד ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: התקציב האמור הוא מחצית האומדן של עלות הקמת האתר, שהוא 32 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: ביום 7 בינואר 2007 התקבלה החלטת ממשלה נוספת, שמספרה 1004, לאחר שהתגלו קשיים בשיטת איגום התקציבים על-פי ההחלטה מ-2004.

רוחמה אברהם-בלילא: ההחלטה קובעת שהתקציב יינתן בשנים 2007–2010 על-ידי משרדי הממשלה האלה: משרד הביטחון, משרד הבינוי והשיכון, משרד הפנים, משרד החינוך והתרבות, המשרד לקליטת העלייה ומשרד התשתיות הלאומיות, כמפורט בהחלטת הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: 2.

רוחמה אברהם-בלילא: הקמתו של אתר ההנצחה על-פי ההסכם בין הממשלה לעמותה אמורה להסתיים בשנת 2010, אם כי קיימת אפשרות על-פי ההסכם לבקש ארכה להשלמת ההקמה עד לשנת 2011.

רוחמה אברהם-בלילא: לנוכח העיכובים בתחילת הדרך, ייתכן שהדבר יידרש.

רוחמה אברהם-בלילא: 3.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שציינתי, התקציב הממשלתי, הנפרס על ארבע שנים, הוא מחצית הסכום הנדרש להקמת האתר.

רוחמה אברהם-בלילא: לצורך הקמת האתר חתם משרד ראש הממשלה בדצמבר 2007 על הסכם עם העמותה להקמת מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: העמותה התחייבה לגייס מחצית מעלות המיזם ממקורות שאינם ממשלתיים, כך שתקציב ההקמה הכולל הוא 32 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: העמותה מתחייבת על-פי ההסכם לקחת על עצמה את התפעול השוטף, על-פי סטנדרטים שנקבעו בהסכם.

רוחמה אברהם-בלילא: 4.

רוחמה אברהם-בלילא: מחצית התקציב יגיע ממקורות ממשלתיים, כפי שאמרתי, ויתרתו – מתרומות שמגייסת העמותה.

רוחמה אברהם-בלילא: עד כאן.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, תודה, גברתי השרה, על התשובה המפורטת והמלאה לטעמי.

אורי אריאל: אני רק רוצה לבקש בקשה, שבהיותך השרה המקשרת ובהיותך בממשלה, תנסי ככל שאת יכולה לזרז ולעזור לראש הממשלה ולאנשי צוותו כדי שנגיע ליום הזה, כי אני חושב שבעניין הזה יש הסכמה שההנצחה במוזיאון מגיעה לכולנו.

אורי אריאל: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אריאל, אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני ביקרתי לא אחת באתר ההנצחה בלטרון, ואני סבורה שהם עושים שם עבודה נהדרת ונפלאה.

רוחמה אברהם-בלילא: הרעיון הזה של הקמת האתר, מבחינתי, יקבל כל תמיכה אפשרית.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לשאילתא מס' 1332, של חבר הכנסת דוד אזולאי – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את ראש הממשלה ביום י"ח בתמוז התשס"ז (4 ביולי 2007): פורסם כי רוב הציבור תומך בכך שמשלם המסים יממן פרויקטים כמו "מסע".

יצחק זיו: הפרויקט משותף לממשלת ישראל ולסוכנות.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מה הוא סך התקציב הממשלתי המופנה ל"מסע"?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה הוא המאזן השנתי של "מסע" ומהם מקורותיו?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה הוא מרכיב ההוצאות של "מסע"?

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: כמה צעירים מומנו על-ידי "מסע" בשנתיים האחרונות ובאילו מוסדות חסו וחוסים אותם צעירים?

יצחק זיו: 5.

יצחק זיו: כמה צעירים נדחו על-ידי "מסע" ובאילו מוסדות חסו?

יצחק זיו: תשובת השרה רוחמה אברהם-בלילא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת דוד אזולאי, פרויקט "מסע" הוא פרי יוזמתן המשותפת של ממשלת ישראל והסוכנות היהודית לארץ-ישראל, שמטרתו להגדיל משמעותית את מספר הצעירים היהודים מהתפוצות המשתתפים בתוכניות בנות סמסטר עד שנה בישראל.

יצחק זיו: במענה מפורט לשאלותיך: 1.

יצחק זיו: סך התקציב הממשלתי המופנה ל"מסע" בשנת תשס"ח הוא 23.5 מיליון דולר.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: תקציבו השנתי של הפרויקט בתשס"ח הוא 47 מיליון דולר.

יצחק זיו: מקורות המימון הם ממשלת ישראל והסוכנות היהודית, בחלקים שווים – 50% כל אחת.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מרכיב ההוצאות של "מסע" הוא כ-80% סיוע כספי למשתתפים – מלגות ומענקים – וכ-16% עבור שיווק הפרויקט, בקרה, מחקר ופיתוח תוכניות חדשות.

יצחק זיו: ה-4% שנותרו הם עבור ההוצאות התפעוליות השוטפות.

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: בשנתיים האחרונות קיבלו כ-11,300 משתתפי תוכניות "מסע" מענק או מלגה.

יצחק זיו: עלות הסיוע הכספי הממוצע למשתתף היא 3,700 דולר, ועלות תוכנית ממוצעת היא 13,500 דולר.

יצחק זיו: בשנת הלימודים תשס"ח משתתפים בפרויקט "מסע" כ-8,000 יהודים מכל רחבי העולם ו-7,200 משתתפים יקבלו מענק מ"מסע".

יצחק זיו: המענק אחיד ונקבע לפי ארץ המוצא, ובשעת הצורך המשתתף יכול להגיש בקשה למלגה על בסיס צרכים אישיים.

יצחק זיו: לסיכום, התוכנית היא כלי אפקטיבי לעיצוב פני הדור הבא של המנהיגות היהודית ומהווה פוטנציאל לחיבור ועלייה של צעירים מהתפוצות לישראל.

יצחק זיו: פרויקט "מסע" מציע לאלפי הצעירים היהודים בעולם לגלות את עצמאותם ואישיותם בחוויה מעצבת וייחודית בישראל במגוון תוכניות על-פי אמונתם ותחומי התעניינותם.

יצחק זיו: כל זאת נעשה בשילוב למידה, תרומה לחברה והיכרות עם צעירים נוספים מהעולם ומישראל.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1968, של חבר הכנסת משה כחלון – לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת משה כחלון שאל את ראש הממשלה ביום כ"ח באדר א' התשס"ח (5 במרס 2008):

רוחמה אברהם-בלילא: סעיף 12א לחוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם קובע כי עובד של קבלן כוח-אדם העובד אצל מעסיק מעל תשעה חודשים רצופים ייחשב לעובד המעסיק.

רוחמה אברהם-בלילא: בחודש ספטמבר 2008 ימלאו תשעה חודשי עבודה מיום כניסת החוק לתוקפו, וייקלטו או יפוטרו עשרות אלפי עובדים המועסקים באמצעות קבלני כוח-אדם בשירות מדינה ובמגזר הפרטי.

רוחמה אברהם-בלילא: רצוני לשאול: מה נעשה על-ידי המדינה לקראת קליטתם של עשרות אלפי עובדים לשורותיה?

רוחמה אברהם-בלילא: תשובת השרה רוחמה אברהם-בלילא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בשנים 2004–2005 נקלטו רוב עובדי קבלני כוח-האדם שעבדו בשירות המדינה – כ-8,000.

רוחמה אברהם-בלילא: נוסף על כך, ההנחיה שקיבלו המשרדים כבר בשנים הללו היתה שאין לקלוט עובדי קבלן למילוי מקום זמני של מטלות לתקופה העולה על שישה חודשים, וגם זאת במקרים בודדים בלבד.

רוחמה אברהם-בלילא: הנחיות אלה נשמרות בשירות המדינה, ולכן צפוי שלא תתעורר בעיה בשירות המדינה כמתואר בשאילתא הנדונה.

רוחמה אברהם-בלילא: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/235).

רוחמה אברהם-בלילא: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 19) (פטור מתשלום אגרה לחייל בודד), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת אלכס מילר, שמוזמן להציג את הצעת החוק לקריאה ראשונה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

אלכס מילר: הצעת חוק זו באה להסדיר את התקלה שנוצרה מסיבות לא ברורות כאשר הוחלט לגבות מס מחיילים בודדים.

אלכס מילר: אני חושב שמדינת ישראל וממשלת ישראל מחויבות לצעירים האלה, שניצבים על הגנת גבולות מדינת ישראל, על הגנת המולדת, ומתמודדים עם קשיים בתשלומים כספיים כאלה ואחרים.

אלכס מילר: אני חושב שאנחנו צריכים לדאוג לכך שהחיילים הבודדים יהיו פטורים מכל מס שמדינת ישראל מטילה.

אלכס מילר: הצעת חוק זו היא השלב הראשון בתיקון של העניין הזה.

אלכס מילר: אני מודה לכל חברי הכנסת התומכים בהצעת החוק.

אלכס מילר: כמו שהתחייבתי בהצעה הטרומית, הצעת חוק זו תקודם בתיאום עם המשרדים הרלוונטיים.

אלכס מילר: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור כעת לדיון.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זה דבר מאוד – – –

סופה לנדבר: עקרוני.

נסים זאב: זה גם עקרוני לפתור ברשות השידור את הנושא של הפטור מאגרת טלוויזיה.

נסים זאב: אבל אני רוצה לומר לכם שהבעיה היא לא הטלוויזיה.

נסים זאב: החיילים הבודדים שגרים בדירות, והם מחויבים בארנונה של אלפי שקלים, והם צריכים להתווכח עם הרשויות המקומיות – זה עיקר הכסף.

נסים זאב: לדעתי, צריך להעביר חוק בנושא המהותי הרבה יותר והרציני יותר, ובזה אני מסיים.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רציתי להעיר למציע החוק שהצעת החוק שלו משרתת מטרה טובה, ולצערי הרב היא נעשית בדרך שאנחנו כבר רגילים אליה, ויכול להיות שאנחנו חיים בה.

מיכאל איתן: אבל אי-אפשר שלא להעיר שהדרך הזאת היא לא נכונה.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים מפעם לפעם להקל על אוכלוסיות בדרכים שונות, ואנחנו פוטרים אותן מכל מיני מסים, מכל מיני אגרות, מכל מיני נושאים.

מיכאל איתן: אבל אין אפשרות בשום צורה למדוד מה אנחנו עושים.

מיכאל איתן: הדרך היחידה היא לא לקחת בכל פעם איזה מגזר ולהגיד: את המגזר הזה אנחנו נפטור מדבר כזה או אחר, ואנחנו לא יודעים כמה זה עולה, בכמה פטרנו וכו'.

מיכאל איתן: דרך נכונה יותר היא לבוא ולומר: לחיילים בודדים אנחנו צריכים לתת סל של סיוע, ומכוח הסל הזה צריך להביא בחשבון הוצאות גם להחזקת דיור, גם לבידור וגם לאגרת טלוויזיה.

מיכאל איתן: הרי אמור היה להיות מצב שאגרת הטלוויזיה צריכה לכסות את הוצאות הטלוויזיה, ואם אתה מוציא מתשלומי האגרה נתח, אתה כאילו מייצר גירעון.

מיכאל איתן: המציאות העגומה היא שהם כנראה לא חיים בדיוק מהאגרה, וזה לא כל כך ישפיע עליהם לכאן או לכאן.

מיכאל איתן: והמציאות העגומה היא שאתה ואני נתמוך בחוק הזה, כי כך אנחנו עושים, אבל לפחות נדע שאנחנו עושים לא טוב.

מיכאל איתן: במקום ללכת לכל מיני קבוצות אוכלוסייה ולתת להן הטבות דרך כל מיני פטורים, ואז גם אנשים ישאלו אותך: יש הרבה קבוצות אחרות באוכלוסייה שגם הן רואות טלוויזיה, למה לא לתת להן פטור?

מיכאל איתן: גם להן קשה.

מיכאל איתן: אנחנו אומרים: ניתן לכל אחד סיוע כדי שיוכל לקיים את המינימום.

מיכאל איתן: אני חושב שזו צריכה להיות הדרך.

מיכאל איתן: אבל אני מברך אותך בכל מקרה על הצעת החוק ועל שנתת לי הזדמנות להעיר את ההערה הזאת.

מיכאל איתן: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: ההצעה עוברת לוועדת הכלכלה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 19) (פטור מתשלום אגרה לחייל בודד), התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 15, אין נמנעים, נמנע אחד.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 19) (פטור מתשלום אגרה לחייל בודד), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/233).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86) (חובת פרסום הודעות באינטרנט) התשס"ח–2008, של חברי הכנסת חנא סוייד, מוחמד ברכה ודב חנין – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת חנא סוייד להציג את הצעת החוק.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, המטרה של החוק היא להגביר את השקיפות בתהליכי התכנון והבנייה, ומדובר בה על פרוצדורה של פרסום הודעות.

חנא סוייד: באופן פרטני, מדובר בתוספת לסידור הקיים היום לפרסום הודעות בענייני תכנון ובנייה באמצעות העיתונות.

חנא סוייד: הכוונה היא להוסיף פרסום באמצעות האינטרנט.

חנא סוייד: התפתחות האינטרנט והכניסה של האינטרנט לכל בית הפכו אותו לכלי שאפשר לנצל אותו להגברת השקיפות ולהגברת הנגישות של המידע הזה לאזרחים הרגילים לקרוא ולהתעניין בהודעות בנושאי תכנון ובנייה.

חנא סוייד: מוצע לחייב פרסום של כל הודעה בנושא תכנון ובנייה באינטרנט.

חנא סוייד: מדובר כאן בתוכניות ברמות שונות.

חנא סוייד: כאשר מדובר בתוכניות שהן בסמכות הוועדות הגבוהות של התכנון ובנייה, הפרסום יהיה באתר האינטרנט של משרד הפנים.

חנא סוייד: כאשר מדובר בתוכניות בעלות השפעות מצומצמות ומקומיות יותר, מוצע לפרסם באתרי האינטרנט של ועדות מקומיות לתכנון ובנייה.

חנא סוייד: אני מציין שהצעת החוק עברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

חנא סוייד: אתמול ישבתי עם נציגי מינהל התכנון, שיש להם עדיין כמה שאלות לגבי הצעת החוק.

חנא סוייד: אני מתחייב כאן שבמסגרת הדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית בוועדת הפנים והגנת הסביבה אתחשב כמובן בהערות של מינהל התכנון, כדי שבסופו של דבר נקבל תיקון מידתי ומועיל לכלל האזרחים במדינה.

חנא סוייד: לכן, אני פונה אל חברי הכנסת ומבקש שיתמכו בחוק הזה.

חנא סוייד: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, זו הצעת חוק חשובה.

דב חנין: זה תיקון שמסמן דבר מהותי וחשוב ברמה העקרונית והערכית.

דב חנין: אנחנו רוצים שמערכת התכנון שלנו תהיה שקופה ופתוחה בפני האזרחים, שהאזרחים ידעו מה קורה, ולצורך זה הפרסום באינטרנט הוא חשוב.

דב חנין: הוא מאפשר נגישות, והוא מסמן דרך שמערכת התכנון שלנו צריכה ללכת בה.

דב חנין: אני רוצה לברך את חברי לסיעה, ד"ר חנא סוייד, על הצעת החוק הזאת.

דב חנין: אני מקווה שכולנו בבית נתאחד בתמיכה בה.

דב חנין: אני מקווה מאוד, עמיתי חברי הכנסת, שאנחנו גם נצליח לראות את הצעת החוק הזאת מובאת לקריאה שנייה ושלישית במהלך החודש הקרוב.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעיקרון, הצעת החוק היא טובה.

נסים זאב: כאשר אנחנו מדברים על פרסום באינטרנט, האם הכוונה היא גם בערבית וגם בעברית, או רק בעברית?

חנא סוייד: רק בעברית.

נסים זאב: רק בעברית.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש בוודאי יודע שהיום יש חובה לפרסם בשלושה עיתונים, עיתון אחד בערבית ושני עיתונים בעברית.

נסים זאב: צריך שהעיתון יהיה יומי ארצי, וגם עיתון מקומי.

נסים זאב: עכשיו באה תוספת האינטרנט.

נסים זאב: כיום לחברת "דחף" משלמים מראש, והיא עושה את הפרסום לפי אותו נוסח שהרשות מבקשת לפרסם.

נסים זאב: אתה מפרסם כאילו הם המפרסמים, אבל בעצם אתה המשלם, אתה מוסר את זה לחברה, והחברה עושה את עבודתה של הרשות המקומית על חשבון היזם או מי שרוצה לבנות.

נסים זאב: ייתכן מאוד שיש מקום לשקול שהאינטרנט יחליף את אחד העיתונים כדי לחסוך לאותו יזם.

נסים זאב: בדרך כלל כשאומרים יזם נשמע כאילו זה קבלן.

נסים זאב: לפעמים אנשים בפרסום על מרפסת, הם נדרשים לעשות את אותו פרסום וזה עולה להם כסף.

נסים זאב: כל עיתון הוא תוספת.

נסים זאב: אני אומר שאולי יש מקום להביא בחשבון בוועדה שיש מקום להקל ולצמצם על חשבון אחד העיתונים.

נסים זאב: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדינת ישראל נהנית מההתפתחות הטכנולוגית שבמסגרתה אנו עדים להתפשטות האינטרנט וטכנולוגיית המידע לתחומים הולכים ומתרבים יום-יום, חודש-חודש.

מיכאל איתן: חברות ישראליות רבות עובדות בתחום הזה.

מיכאל איתן: יש בארץ עשרות אלפי מוחות מצוינים שעוסקים בפיתוח תוכנות וקידמה בכל הנושא של טכנולוגיית מידע ואינטרנט במיוחד.

מיכאל איתן: היינו מצפים שבישראל, שתופסת בתחומי הפיתוח ובתחומי הסטארט-אפ את המקומות הראשונים בעולם ביחס לאוכלוסייתה, גם ממשלת ישראל תפתח שירותים בהתאם לטובת כלל האוכלוסייה.

מיכאל איתן: לצערי הרב, אי-אפשר לומר את זה על ממשלת ישראל.

מיכאל איתן: בהשוואות בין-לאומיות אנו נמצאים במקרים הטובים במקומות 18–20.

מיכאל איתן: בהשוואות אחרות אפילו יותר רחוק.

מיכאל איתן: לממשלה שלנו אין תוכנית מסודרת, אין לה תקינה, אין לה תקצוב.

מיכאל איתן: האינטרנט זה בלגן.

מיכאל איתן: פה מחוקקים, שם מחוקקים, אין שום דבר שמסדיר, אין שום תקנות, אין שום מדיניות, אין כלום.

מיכאל איתן: כאילו זה דבר שיסתדר מעצמו.

מיכאל איתן: אתה יודע מה, לפעמים אני מתחיל לחשוב שאולי אסור לממשלה להתעסק בכלום ושהדברים יסתדרו בעצמם.

מיכאל איתן: הצעת החוק הזאת שבה אנו מדברים היא הצעת חוק שהיתה צריכה להיות מקוימת ומבוצעת על-ידי הממשלה מזמן.

מיכאל איתן: טוב שהיא באה עכשיו.

מיכאל איתן: בעידן הזה של האינטרנט יש משפחות רבות שאינן משתמשות באינטרנט.

מיכאל איתן: בהיבט הזה של שמירה על זכויות האזרח ושמירה על חובת הממשלה לספק שירותים לאזרח, צריך ללכת בשני מסלולים: מצד אחד – ללכת במסלול הקידמה, במסלול שחוסך לאזרחים את הצורך לעמוד בתורים, לבוא למשרדים, להתחנן לקבל מידע ואינפורמציה ששולחים בדואר או לא שולחים, וזה מגיע או לא מגיע.

מיכאל איתן: חובתה לספק את המידע ולאפשר לכל אלה שיש להם גישה לטכנולוגיה, לקבל את המידע בדרך הקלה, הנוחה, הזולה והיעילה.

מיכאל איתן: מצד שני – מאחר שאנחנו יודעים שלחלק מהציבור אין גישה לטכנולוגיה, צריך לאפשר – ויפה עושה הצעת החוק – את המסלול הקיים של פרסום בעיתונים.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר שאני רואה בזה סידור זמני בלבד.

מיכאל איתן: פרסום מכרזים בעיתונים או פרסום הודעות כאשר יש אתרים מיוחדים – –

יצחק זיו: אני מבקש לסיים.

מיכאל איתן: אני מייד מסיים.

מיכאל איתן: – – שבהם אפשר להפנות את תשומת לבו של האזרח – אלה שתי אופרות שונות, וכל אלה שמבינים, יודעים שפרסום בעיתון זה פרסום לקבוצות קטנות מאוד של אוכלוסייה; תפוצת העיתונים שבהם מפרסמים את הדברים האלה היא אלפים, עשרות אלפים בודדים.

מיכאל איתן: והעיתון מופיע פעם אחת ביום.

מיכאל איתן: נגמר, לא רואים אותו ולא שומעים עליו יותר.

מיכאל איתן: לעומת זאת, כשישתרש השימוש באינטרנט – זה מופיע לתקופה ארוכה וזה מופיע במקומות ייעודיים.

מיכאל איתן: ויפה עושה הצעת החוק כשהיא אומרת: משרד הפנים יפרסם במקום מיוחד, שאנשים ידעו שלשם אפשר להגיע.

יצחק זיו: תודה.

מיכאל איתן: וגם אוכלוסייה שאין לה ותרצה להתעניין, או שאין לה גישה – למשל, יש אנשים קשישים רבים שהעידן של האינטרנט פסח עליהם, אבל הבנים שלהם, הנכדים שלהם, שכנים, עובדים קהילתיים, כל אלה יוכלו למצוא ולהפנות אותם ולהוציא להם את המידע מהמקום המסוים באתר, שבו יפורסמו, למשל, כל נושאי המכרזים; למשל, כל נושאי התכנון והבנייה.

מיכאל איתן: כל אחד ואחד מהפרסומים הממשלתיים האלה יהיה, וכולם ידעו שהם שם.

מיכאל איתן: אז גם אלה שלא תהיה להם גישה, אפשר יהיה לגשת בשבילם ולהסתכל, הרבה יותר בקלות מהעיתון שיתפרסם היום ומחר הוא כבר בפח האשפה ומחרתיים, אתה רוצה לדעת – כבר אין לך איפה למצוא את המידע.

מיכאל איתן: הוא הלך ונעלם.

מיכאל איתן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: אני שואל: אתה מתאם את זה עם הוועדה, את ההמשך?

חנא סוייד: כן.

יצחק זיו: טוב.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת החוק לקראת הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86) (חובת פרסום הודעות באינטרנט), התשס"ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 11, אין נמנעים, אין מתנגדים.

יצחק זיו: ההצעה אושרה והיא תעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: הכרזה לסגנית המזכיר.

יצחק זיו: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 36), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 166) (אי-תחולת תקני דיווח כספי בין-לאומיים – הוראת שעה לגבי שנות המס 2007–2008), התשס"ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בנושא: אי-הפניית חולים על-ידי "שייאות כללית" לבית-החולים תל-השומר.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לסגנית המזכיר.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/235).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 28) (איסור עיקול של כספים עבור דיור), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת רן כהן, איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת רן כהן להציג את הצעת החוק, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

רן כהן: רבותי השרים, חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעה שהעלה חבר הכנסת איתן כבל – הוא היוזם הראשון, אני חייב לומר, אבל הוא מדבר בטלפון אז הוא לא שומע מה אני מדבר.

רן כהן: חבר הכנסת איתן כבל הוא היוזם הראשון ואני השני.

רן כהן: בקריאה הטרומית אפילו היה מצב די ייחודי שבו חבר הכנסת איתן כבל הציג את שתי ההצעות, גם שלו וגם שלי, בזו אחר זו, והמליאה קיבלה אותן.

רן כהן: בינתיים, הוועדה הכינה אותן לקריאה ראשונה, בהשתתפות חבר הכנסת כבל ובהשתתפותי, ומיזגה אותן בעצם להצעה אחת.

רן כהן: אני מתכבד להציג אותה בשם שנינו ובשם כל שאר היוזמים.

רן כהן: עניינה של הצעת החוק הזאת, חברי הכנסת, הוא מאוד פשוט.

רן כהן: יש בישראל כ-140,000 משפחות שמקבלות סיוע בשכר דירה ממשרד השיכון.

רן כהן: אגב, יש עוד כמה, אולי אלפי משפחות, שמקבלות סיוע בשכר דירה ממשרד הביטחון או מהרשות המקומית.

רן כהן: ואני גם ביקשתי – ואני חושב שחבר הכנסת כבל מסכים אתי – שנוסיף גם את אלה להצעת החוק בהמשך, לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

רן כהן: בשנת 2008 המדינה מקציבה 1.355 מיליארד שקל לסיוע בשכר דירה, על מנת שתהיה קורת גג לאנשים שאין להם יכולת לממן בעצמם שכר דירה.

רן כהן: והנה זה פלא, מאחר שמדובר בהרבה מאוד משפחות, שכולן מאוד מוחלשות, הן מסתבכות לעתים בחובות.

רן כהן: באים בעלי החוב, שמים יד על הסיוע בשכר דירה, והנה לאותם אנשים לא רק שיש צרות של חובות ויש להם חוסר כיס במקומות אחרים, גם דירה אין להם.

רן כהן: אמר על זה בוועדה ישראל שוורץ, מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון – – –

אורי אריאל: מנהל אגף אכלוס.

איתן כבל: סמנכ"ל בכיר לאכלוס.

רן כהן: סמנכ"ל בכיר לאכלוס, אמר על זה: אנחנו מעבירים את הכסף לצורך תשלום שכר דירה, ואז כאשר באים ולוקחים את הכסף, אנחנו, משרד השיכון, באים בטענות אל הדייר ואומרים לו: תחזיר את הכסף, כי לא נתנו לך אותו כדי להחזיר חוב, נתנו לך אותו כדי שתהיה לך קורת גג.

רן כהן: עד היום, בעצם, חוק ההוצאה לפועל אוסר עיקול כספי סיוע או עיקול כספים אחרים בנושאים מאוד מאוד רגישים שנוגעים לילדים ולדברים אחרים.

רן כהן: סיוע בשכר דירה לא מנוי עם הסיבות שבגללן לא מעקלים חובות.

רן כהן: אנחנו מציעים להוסיף את הסיוע בשכר דירה על אותם מרכיבים שבהם אי-אפשר לעקל בגין חובות.

רן כהן: אני חייב לומר, גם לזכות כל הגופים שהשתתפו בדיון בוועדה, שכולם תומכים בעמדה הזאת שלנו, ולכן אני גם מברך את הממשלה על תמיכתה בנושא הזה.

רן כהן: רק לידיעת חברות וחברי הכנסת, באותו זמן שאנחנו דנים בעניין הזה בוועדת הכלכלה, מתקיים הליך די מקביל בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

רן כהן: וגם על-פי היועצים כולם, שאתם דנו בעניין, נאמר שמאחר ששם הדברים מאוד מתעכבים ומאוד מסתבכים, מן הראוי שכן נתקדם כאן בערוץ הזה, בוועדת הכלכלה, כדי להביא את זה לגמר מה שיותר מהר.

רן כהן: ואני רוצה לבקש את עזרת חברי הכנסת בהעברת החוק הזה היום בקריאה ראשונה.

רן כהן: תרשה לי, אדוני היושב-ראש, רק להוסיף עוד שני משפטים או שלושה משפטים, כי נדמה לי שהדבר הוא מאוד מאוד אלמנטרי ואין צורך להסתבך בו וגם להכביר בו מלים.

רן כהן: נציגי איגודי הבנקים אמרו שהם יצטרכו להיערך על מנת לתת קוד כלשהו לסיוע בשכר דירה כדי שאפשר יהיה – אבל נדמה לי שהדבר הזה הוא עניין – – –

יצחק זיו: במסגרת הכספים שהם לוקחים יהיה להם הכסף לעשות את השינוי.

רן כהן: נכון.

רן כהן: מה שהם כבר לקחו – יש להם מספיק כדי להיערך לזה.

רן כהן: אבל זה עניין לגמרי טכני, ואני סבור שלא תהיה בעיה שהם ייערכו אליו בצורה נכונה.

רן כהן: והדבר האחרון, כאמור, אני שב ומדגיש, כדי שלא יטענו שזה נושא חדש: לקראת הקריאה השנייה והשלישית נבקש שגם כספים שמגיעים לא ממשרד השיכון אלא ממשרד הביטחון ומרשויות מקומיות, שניתנים לצורך סיוע בשכר דירה, ייכנסו לחוק.

רן כהן: אני מבקש את התמיכה של חברי הכנסת.

רן כהן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: הוא הציג את ההצעה בשם שנינו.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חברת הכנסת קולט אביטל – אינה נוכחת.

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אורון – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת אבשלום וילן – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום החוק מגביל את עיקולם של מיטלטלים מסוימים גם על-ידי ההוצאה לפועל.

נסים זאב: אי-אפשר, למשל, לעקל מקרר או דברים שהם חיוניים, בסיסיים.

נסים זאב: מה שנוכחנו לראות, שאנשים אינם יכולים לעמוד בהלוואות שהם לוקחים ממשרד השיכון, ובסופו של דבר אחרי שהם כבר קנו את הדירה הם נאלצים למכור אותה, הבנקים מעקלים, ואז הם נהפכים להיות עוד פעם זכאים, כי משרד השיכון מבין שהכספים שבעצם שימשו את אותן דירות חוזרים לבנקים ולחובות ולאנשים הפרטיים, והם זכאים שוב לאותה הלוואה.

נסים זאב: לא תמיד.

נסים זאב: לצערי הרב, נוצר מצב שגם לאחר מכירת הדירה, אדוני היושב-ראש, עדיין יש חובות ועיקולים בגלל הלוואות שנלקחו בעבר.

נסים זאב: לכן משרד השיכון מתחיל להכיר בזכאותן של אותן משפחות.

נסים זאב: אבל אי-אפשר להעביר להן את הכסף בגלל אותם עיקולים.

נסים זאב: מה שאני רוצה להבין – חבר הכנסת רן כהן, למיטב ידיעתי, עד היום משרד השיכון היה מעביר את הצ'ק למשכיר, לא לשוכר.

נסים זאב: זאת אומרת, היית צריך לתת את השם של בעל הדירה.

נסים זאב: לכן, ייתכן מאוד שהחוק הזה אומנם הוא טוב, אבל אולי הוא לא רלוונטי כל כך אם משרד השיכון כל כך מקפיד שהצ'ק יהיה – – –

רן כהן: משרד השיכון מאוד תומך בחוק.

נסים זאב: אני מבין, אבל השאלה שלי: אם הצ'ק עובר על שם המשכיר, למה צריך להיות מצב של עיקול?

רן כהן: – – – חלק עוברים דרך מקבל התמיכה.

נסים זאב: טוב.

נסים זאב: אני אומר שאם זה עובר על שם השוכר, ודאי שהוא צריך את ההגנה הזאת, אבל אם זה עובר על שם המשכיר, אין צורך בחוק.

נסים זאב: אבל אני מקבל את הדברים כפי שאמרת.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת רן כהן, חבר הכנסת איתן כבל, אני חושב שהצעת החוק הזאת היא נכונה, היא ראויה, ולדעתי אתם צריכים לחשוב אפילו על איזו הרחבה שלה בכמה הקשרים.

מיכאל איתן: למה אני מתכוון?

מיכאל איתן: אנחנו צריכים לזכור: גם הדין היהודי לא נותן לנושה לפגוע בכל רכושו של החייב, אלא הוא קובע שיש דברים מסוימים שאותם אי-אפשר בשום פנים ואופן לקחת גם מהחייב על מנת לממש את החוב.

מיכאל איתן: בגישה הזאת אתם הלכתם.

מיכאל איתן: אמרתם לנו, לחברי הכנסת: אנחנו מבקשים שכאשר אדם חייב כסף, עדיין הוא יוכל להתקיים.

מיכאל איתן: זה שאדם הפסיד בעסקים, זה שאדם הגיע לפשיטת רגל, זה שאדם נשאר ולא יכול לשלם את חובו, זה לא אומר שהוא צריך להיות מתחת למינימום מסוים, לאבד את כבודו ואת יכולתו לחיות.

מיכאל איתן: אז חייבים להבטיח לו – במיוחד שהממשלה אומרת: המדינה קבעה כבר בקריטריונים שמגיע לו סיוע בשכר הדירה.

מיכאל איתן: מה פתאום יעקלו לו את זה?

מיכאל איתן: הרי מצד אחד החברה באה ואומרת: אנחנו רוצים לתת דיור מינימלי, ועל מנת לתת את המינימום במינימום של הדיור, אנחנו מסייעים לבני-אדם שלא יכולים.

מיכאל איתן: שלא יכולים.

מיכאל איתן: מצד שני, היא תיתן למישהו לקחת את זה, אז בשביל מה היא נותנת?

מיכאל איתן: היא הרי לא נותנת לממן חובות, היא נותנת לנושא הדיור.

מיכאל איתן: אז זה מאה אחוז בסדר.

מיכאל איתן: למה אני רוצה את תשומת הלב שלכם?

מיכאל איתן: צריכים לחשוב בכלל על כמה שירותים, לא רק על הנושא של הדיור.

מיכאל איתן: אתם צריכים לחשוב – אני אומר לכם, כי אתם יותר מעורבים בעניין הזה; פעם חשבתי, ואני חושב שכדאי שאתם תחשבו על העניין הזה.

מיכאל איתן: למשל, אני נותן לך דוגמה.

איתן כבל: יש כמה דברים בסיסיים שכבר היום בחוק.

מיכאל איתן: אסור לעקל, זה ברור.

מיכאל איתן: זה בחוק ההוצאה לפועל, אני מכיר ואני יודע.

מיכאל איתן: אני אתן לך דוגמה למה אני מתכוון.

מיכאל איתן: למשל, יש לנו נושא של חשמל לבתים.

מיכאל איתן: מצד אחד, אנחנו אומרים שחובות – אנחנו חייבים לדאוג שאנשים ישלמו חובות, אנחנו לא רוצים שאנשים יתחמקו.

מיכאל איתן: מצד שני, אנחנו אומרים גם לאנשים שמקבלים תמיכה וכו', שאנחנו רוצים להבטיח שהם יקבלו את החשמל ולא ייקחו את הכסף, נגיד, למטרות אחרות.

מיכאל איתן: זאת אומרת שאם המדינה תקבל כנורמה שאין בית שמפסיקים בו חשמל ומצד שני יהיה, כמו שכאן, סיוע בשכר דירה, יהיה סיוע כלכלי מסוים למשפחה, הוא יעבור ישירות להבטחת שירותי החשמל לאותה משפחה.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם הצלחתי להעביר את המסר.

מיכאל איתן: אני חושב שכדאי לכם לחשוב איך אנחנו מקיימים את אותה המטרה שלשמה אנחנו מחוקקים את החוק הזה בנושא הדיור.

מיכאל איתן: אתם אומרים: אנחנו רוצים שמינימום לבן-אדם יהיה בית שהוא יוכל להיות בו ולא נשעבד ולא נמנע את הזכות הזאת.

מיכאל איתן: אותו דבר נכון גם לגבי שירותים אחרים: מזון, מעון, מרפא, חמשת המ"מים של ז'בוטינסקי, בקיצור.

רן כהן: עד שחבר הכנסת מיכאלי יעלה לדוכן, אני מבקש לומר מלה.

יצחק זיו: אולי תעשה את זה אחרי חבר הכנסת מיכאלי.

רן כהן: אני אעשה את זה מאוד קצר.

רן כהן: אני רוצה לומר, בעקבות הדברים של חבר הכנסת מיכאל איתן: יש בעיה בכלל בכל הסוגיה הזאת, כי גם כל הנושא של סיוע בשכר דירה, שזה 1.35 מיליארד שקל, בכלל נעשה שלא על-פי חוק.

רן כהן: אחד הדברים שחבר הכנסת כבל ואני מתכוונים ליזום זה גם איך לעגן את המהלך הזה בחקיקה, אבל עוד חזון למועד.

מיכאל איתן: זה לא רק דיור.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, באמת אני מברך את מציע החוק הזה.

אברהם מיכאלי: הוא חוק חשוב, חוק חברתי.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת רן כהן, חבר הכנסת איתן כבל, אנחנו, בעצם, בימים האלה, בחודשים האחרונים, מקיימים בוועדת החוקה ישיבות די אינטנסיביות בעניין הרפורמה בהוצאה לפועל.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שאחרי שהחוק הזה יעבור היום הוא יגיע לשם.

אברהם מיכאלי: באמת חשוב מאוד שהתיקון הזה לא יהיה רק בתחום של תשלום דיור אלא גם בתחומים אחרים, כפי שאמר חבר הכנסת מיקי איתן.

מיכאל איתן: אפילו את המחשבים הכנסנו.

אברהם מיכאלי: נכון, זה בדיוק מה שרציתי להגיד עכשיו.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מיקי איתן אפילו העלה בזמנו את הנושא של פטור מעיקול למחשב אישי, ובאמת הבאנו את זה במסגרת הדיון ברפורמה בהוצאה לפועל, ואני חושב שדי שילבנו שם את העניין.

אברהם מיכאלי: אני חושב – מי שלא מכיר את הפרוצדורה, איך המסכנים האלה, עד שהם מגיעים לזכאות של תשלום דיור השכירות הם עוברים את כל הגיהינום, ואחרי זה עוד מעקלים להם את הכספים האלה, זה באמת כבר רחמים.

אברהם מיכאלי: כי מי שמלווה אותם ומי שמלווה את זכאי הדיור – עד שהמשרדים מטרטרים אותם ואומרים להם: תביאו טפסים כאלה וטפסים אחרים, אחרי זה עוד את הגרושים האלה מעקלים להם.

אברהם מיכאלי: אני חושב שעל-פי כל היגיון צריך לראות בזה כמו שכר מינימלי, שלא מעקלים; כמו מזונות, שלא מעקלים, וכאלה דברים.

אברהם מיכאלי: לכן אני חושב שההצעה שלכם אכן ראויה.

אברהם מיכאלי: אני באמת הייתי – לפחות אני יכול לומר לחבר הכנסת מיקי איתן בוועדת חוקה: אולי באמת ניתן לזה את העדיפות בשילוב ברפורמה, כדי שהחוק הזה יעבור עם הרפורמה של חוק ההוצאה לפועל.

יצחק זיו: חוקה או כלכלה?

אברהם מיכאלי: אני ממליץ שזה יעבור לוועדת חוקה.

איתן כבל: היה דיון על זה בוועדת הכלכלה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 28) (איסור עיקול של כספים עבור דיור), התשס"ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 8, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 28) (איסור עיקול של כספים עבור דיור), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/232).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק החברות (תיקון מס' 9) (הגבלת עיסוקים), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת מרינה סולודקין ומיכאל נודלמן – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת מרינה סולודקין להציג את הצעת החוק.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, תודה.

מרינה סולודקין: מטרת הצעת חוק החברות (תיקון מס' 9) (הגבלת עיסוקים) היא למנוע אפשרות של הקמת חברות קש בידי מי שהחברות הקודמות שהקים קרסו תוך פגיעה קשה באזרחים שומרי חוק שהשקיעו את מיטב כספם באותן חברות.

מרינה סולודקין: חוק החברות בניסוחו הנוכחי קובע את עקרון האישיות המשפטית הנפרדת, דהיינו, הוא קובע הפרדה משפטית בין חברה למקימיה.

מרינה סולודקין: מי שהקים ומנהל חברה בישראל לא נושא באחריות אישית לחובות החברה.

מרינה סולודקין: לצערנו, בשנים האחרונות היינו עדים למקרים שבהם הוקמו חברות בידי אנשים שכבר הורשעו בעבר ובית-המשפט אסר עליהם להקים בעתיד חברות חדשות.

מרינה סולודקין: בפרשה האחרונה מסוג זה נפגעו כ-3,000 איש השייכים לשכבות החלשות.

מרינה סולודקין: הנזק שנגרם להם מסתכם בכ-50 מיליון שקל.

מרינה סולודקין: היזם שהקים חברת קש במקרה זה הוא עבריין מוכר שכבר הורשע וריצה עונש מאסר של שש שנים.

מרינה סולודקין: זו תוצאה של הניתוק שקיים היום בין מערכת בתי-המשפט לבין רשם החברות במשרד המשפטים.

מרינה סולודקין: לרשם החברות אין שום אפשרות לבדוק אם יזם המבקש לרשום חברה חדשה הוא עבריין מוכר שכבר הורשע בביצוע פשעים כלכליים ובית-המשפט אסר עליו להיות מעורב בעתיד בייסוד חברות נוספות.

מרינה סולודקין: כך יכולים אותם עבריינים מורשעים לשוב ולבצע עבירות תוך פגיעה ברבבות אזרחים תמימים.

מרינה סולודקין: אישור הצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת נודלמן בכנסת יאפשר להשיג שני יעדים: קודם כול, ייווצר קשר חיוני בין רשם החברות לבין מערכת בתי-המשפט.

מרינה סולודקין: לרשם החברות תינתן אפשרות לבדוק אם יזם המבקש לרשום חברה חדשה איננו עבריין שבית-המשפט אסר עליו להקים חברות.

מרינה סולודקין: חוץ מזה, תיסגר הפרצה המאפשרת לנוכלים לנצל את ההפרדה המשפטית בין מייסד החברה לבין החברה עצמה.

מרינה סולודקין: לאחר אישור הצעת החוק תוטל על הנוכל אחריות אישית לחובות החברה, והוא לא יוכל ליהנות מפירות מעשי הרמאות שלו.

מרינה סולודקין: בדרך זו נוכל להגן על האזרחים הרוצים להשקיע במניות ובניירות ערך אחרים.

מרינה סולודקין: לסיכום, אני רוצה להודות לעובדי משרד המשפטים שעזרו לי בניסוח הצעת החוק החשובה הזאת ולקרוא לכם, עמיתי חברי הכנסת, לתמוך בה בהצבעה בקריאה ראשונה.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הרעיון של החוק הזה נולד כאשר קרה מה שקרה – המקרה שעליו דיברה חברת הכנסת מרינה סולודקין.

מיכאל נודלמן: המדינה שלנו לא היתה מוכנה לדברים כאלה, ובאמת, רשם החברות לא יודע מי מגיש ניירות ומה העבר שלו.

מיכאל נודלמן: החוק הזה אומר שצריך לבדוק אם אין לאנשים שרוצים להקים חברות עבר כמו במקרה הזה, שאנשים איבדו בו 50 מיליון שקל.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהחוק הזה דרוש, ואני מבקש מכל חברי הכנסת שיושבים פה להצביע בעד החוק.

מיכאל נודלמן: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כולנו יודעים שיש ססמה ומאחורי כל שם נמצא אדם.

נסים זאב: מאחורי כל חברה נמצאים אנשים.

נסים זאב: זה פיקטיבי לבוא ולומר שיש חברה מסוימת שלא קשורה לאנשים.

נסים זאב: מי הקים את החברה?

נסים זאב: מאיפה קמה החברה הזאת?

נסים זאב: אנשים מלכתחילה יוזמים מהלך מכוון של גזלת אנשים, ומוכרים את המניות כשהם במצב של קריסה או לפני קריסה, אפילו לא קריסה אמיתית.

נסים זאב: הם יוזמים את הקריסה הזאת כדי לגנוב מאותם אנשים, אותם משקיעים במיליונים רבים, לוקחים את כל הכספים האלה ומעלימים אותם לאיזו תקופה בשווייץ או במקום אחר, וחוזרים אחרי שנה-שנתיים כמו מלכים.

נסים זאב: למה לא? יש ביטוחים שמכסים במשהו, אולי כן ואולי לא.

נסים זאב: מקסימום אני משאיר משהו כדי להראות שהחזרתי חלק מהחובות, כמו שאנחנו רואים אצל הקבלן יונה – הוא מחזיר 4 מיליוני שקלים.

נסים זאב: אחרי שמאות מיליונים רבים נגזלו מאנשים, אפשר לתת 4 מיליוני שקלים, זאת לא בעיה.

נסים זאב: הצעת החוק כל כך חשובה, כל כך נכונה, כל כך לעניין, בגלל שלאחרונה רבו הרמאים.

נסים זאב: הגנבים במדינה, לצערי הרב, הולכים ומתרבים וצריך להתמודד אתם, וזה הכלי היחיד שמאפשר להתמודד – שאין לאדם כזה אפשרות להקים חברה, ואפילו להיות שותף בחברה אסור לו כל עוד לא יפרע את חובו.

נסים זאב: אם יש לו עשרות מיליונים להשקיע אחרי שנתיים, שיגיד מאיפה באו הכספים האלה.

נסים זאב: אי-אפשר לעשות הפרדה ולומר: טוב, הוא סיים את המהלך הראשון, עכשיו הוא מתחיל מהלך חדש בחיים.

נסים זאב: לא.

נסים זאב: שיחזיר לחיים את האנשים שהרג, שגזל אותם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי – אחרון הדוברים.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה להתנצל בפני חבר הכנסת נסים זאב, אני הפרתי כלל היום.

אברהם מיכאלי: הוא אחרון הדוברים ואני לפניו, והיום תפסתי את מקומו.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שחבר הכנסת זאב יסלח לי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, מציעי החוק, חברי הכנסת סולודקין ונודלמן – באמת צריך להסביר לאזרחים כמה קשה להרים מסך.

אברהם מיכאלי: המושג המשפטי הרמת מסך – זו לא פעולה פשוטה.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת נסים זאב אמר שהרבה אנשים מנצלים את האפשרות להסתתר מאחורי החברה.

אברהם מיכאלי: היום הפרקטיקה לגבות חוב נגד חברה – זה חבל על הזמן, אי-אפשר לגבות כלום.

אברהם מיכאלי: ההליך של הרמת מסך – מגישים תביעה ומסכימים להרים מסך, וזה הרבה מאוד תלאות.

אברהם מיכאלי: לא בכל מקרה מרימים מסך נגד בעלי מניות.

אברהם מיכאלי: לכן, הצעת החוק שלכם מדברת על מצב שבו אחרי שבית-המשפט קבע שיש משהו שהוא לא בסדר בפעולה של החברה ומישהו סיבך או גרם לחובות החברה בכוונה או ברשלנות.

אברהם מיכאלי: זה בדיוק המקרה של הרמת מסך.

אברהם מיכאלי: החברה מעבירה את האחריות האישית.

אברהם מיכאלי: הצעת החוק שלכם כל כך הגיונית, למה לא לעשות את הדיווח הישיר?

אברהם מיכאלי: במזכירות בית-המשפט, ברגע שיש פסק-דין, מעבירים אותו לרשם החברות.

אברהם מיכאלי: עד עכשיו המעקב הזה לא היה, ולכן יד אחת לא ידעה מה עשתה היד השנייה אצל רשם החברות, וכשמביאים את רישום החברה החדשה, הם לא מכירים את המוגבלים שם.

אברהם מיכאלי: כמו שבבנקים יש חשבונות מוגבלים ויודעים מיהם בעלי החשבונות המוגבלים, בעניין הזה אני חושב שיש היגיון רב בהצעת החוק שלכם.

אברהם מיכאלי: חבל שלפעמים המדינה לא יוזמת את החוקים האלה, ואנחנו, חברי הכנסת, צריכים לבוא, ואחר כך המדינה תתנגד, כי אנחנו יוזמים את זה, כי אנחנו מתערבים לה בסדר.

אברהם מיכאלי: לכן אני מברך אתכם על היוזמה הזאת.

אברהם מיכאלי: אני חושב שזו הצעת חוק חשובה.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שזה הולך לעשות סדר במעקב אחר הדברים הלא- תקינים שקורים במשק.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החברות (תיקון מס' 9) (הגבלת עיסוקים), התשס"ח–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק זיו: שישה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה אושרה.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק החברות (תיקון מס' 9) (הגבלת עיסוקים), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, ט"ו בסיוון התשס"ח, 18 ביוני 2008, בשעה 11:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.