ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושמונה-עשרה של הכנסת השבע-עשרה, 2007-05-15 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ז באייר התשס"ז, 15 במאי 2007, אני פותח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו אתמול – אני מדגיש אתמול – על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 94), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

אריה האן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 155) (נקודות זיכוי בעד שירות סדיר), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת ומתן וילנאי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 93) (זכאות למענק בשיעור מלא לחייל משוחרר שעבד במפעלי תעשייה ובבתי-מלאכה), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 3) (תעודות ממצאים), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת , אריה אלדד ועמירה דותן; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 39) (בירור תלונות הציבור), התשס"ז–2007, מטעם הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

אריה האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים (תיקון – מחיקה על תנאי לקטין), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק יום השבת – יום תרבות ומנוחה, התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הזכות להיעדר), התשס"ז–2007, מאת חברי הכנסת גדעון סער ומרינה סולודקין; הצעת חוק המסייעים לנטרול אסון צ'רנוביל (תיקון – אות מנטרל, מענק שנתי, ניכוי לארגון יציג ורכישת תרופות), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – תגמול לאחר פטירת נכה), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ עסקי, התשס"ז–2007, מאת חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב ורונית תירוש וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (אבטחת ראש עיר ועובדי עירייה בכירים), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (אבטחת ראש עיר ועובדי עירייה בכירים), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – הצגת טבלת ריכוז אלכוהול בדם), התשס"ז–2007, מאת חברת הכנסת ליה שמטוב; הצעת חוק האזרחות (תיקון – הבעת תמיכה בשלטון נאצי), התשס"ז–2007, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – ביטול מבחן הכנסה להורים שכולים), התשס"ז–2007, מאת חברת הכנסת לימור לבנת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכנסת (תיקון – שכר ותשלומים אחרים למי שחברותו בכנסת הושעתה), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק שלילת תשלומים לחבר הכנסת שחשוד בעבירה נגד ביטחון המדינה (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת דוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מידע גנטי (תיקון – עריכת בדיקה גנטיות להורות), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת אביגדור יצחקי; הצעת חוק ארוחה יומית לתלמיד (תיקון – הכללת מוסדות פטור), התשס"ז–2007, מאת חבר הכנסת שמואל הלפרט; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מנהל תחום קליטה וייעוד כספי הקצבות לשירותי קליטה), התשס"ז–2007, מאת חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב וליה שמטוב; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון – הפחתת מס רכישה),

אריה האן: התשס"ז–2007, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – הרחבת חובת הדיווח ומסירת המידע על בעלי שכר נמוך), התשס"ז–2007, מאת חברת הכנסת .

אריה האן: דוח שנתי 33 לשנת 2006 של נציב תלונות הציבור.

אריה האן: דיווח משלחת הכנסת למליאת האספה הפרלמנטרית של ה"יורו-מד" שהתקיימה בתוניס ב-16–18 במרס 2007 בראשות סגן יושב-ראש הכנסת מגלי והבה.

אריה האן: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת: מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בעקבות דיון מהיר בנושא: הפעלת המתקן הראשון מסוגו בעולם לשרפת פסולת רדיואקטיבית באעבלין – הצעתו של חבר הכנסת דב חנין.

אריה האן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד למזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין להשתתף בסעיף נאומים בני דקה מתבקש להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני אפילו מרשה להצביע גם בעד וגם נגד – התוצאה תהיה אותה תוצאה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נפתח עם חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ואחריה – חבר הכנסת אריה אלדד.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת לברך את היועץ המשפטי לממשלה על כך שהזדרז והוריד את ראש הממשלה מהעץ בכל הנוגע לתביעה המופרכת לחקור את מבקר המדינה, כבוד השופט בדימוס מיכה לינדנשטראוס.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שההשתלחות במבקר המדינה עלתה מדרגה, והיא מסכנת את שלטון החוק בישראל.

שלי יחימוביץ': יש נטייה להציג את המתקפות של ראש הממשלה נגד המבקר כאילו זאת היתה התגוששות בין שני צדדים, ולא היא.

שלי יחימוביץ': אפשר להשוות את ההתגוששות הזאת להתגוששות בין מי שחשוד בגנבה לבין השוטר שתפס אותו או בין השופט לבין מי שנידון לפניו.

שלי יחימוביץ': ראש הממשלה לצורך העניין הזה הוא ראשון בין שווים, כאחד האדם.

שלי יחימוביץ': החוק חל עליו כעל כל אזרחי המדינה.

שלי יחימוביץ': אני מצפה ממנו שיפסיק את הנוהג הזה של "תמות נפשי עם פלשתים", וכדי לנקות את שמו הטוב ולגונן על שמו הטוב הוא מטביע את כל נציגי שלטון החוק במדינת ישראל יחד עמו.

שלי יחימוביץ': אני מפצירה בו להפסיק את המנהג המגונה הזה, שכן הוא מסכן את הדמוקרטיה בישראל.

שלי יחימוביץ': ושוב, אני מברכת את מני מזוז על כך שגדע את התהליך הזה בעודו באבו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יחימוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חברת הכנסת רונית תירוש.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אני מבקש לברך את היועץ המשפטי לממשלה על כך שלא התרשם מ-60 העמודים שהונחו בפניו וקבע חד וחלק שאין שום כוונה לפתוח בחקירה נגד המבקר.

אריה אלדד: בהקשר זה אולי ראוי להמליץ לראש הממשלה להחליף את סט היועצים שלו.

אריה אלדד: הספין הזה לא עבד.

אריה אלדד: אולי צריך להחליף יחצנים או עורכי-דין, וראוי שהוא ייקח עורכי-דין טובים אם אנחנו מסתכלים קדימה על מה שמצפה לו.

אריה אלדד: אני בטוח שמישהו הציע לו.

אריה אלדד: קשה לי לראות איך הוא מיוזמתו כתב מסמך של 60 עמודים מלאים נימוקים משפטיים שאין בהם ולא כלום.

אריה אלדד: לעומת זאת, אני חולק על היועץ המשפטי על כך שהוא החליט שלא לערער על הקביעה שבמה שעשה חברנו רמון אין קלון.

אריה אלדד: נדמה לי שאם ראש הממשלה יזדרז לצרף אותו לממשלה, הוא יוסיף נדבך נוסף להגדרה שמדובר בממשלה שיש עמה קלון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת תירוש, כאמור.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להתכונן לנאום הקצר ולחסוך זמן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת הלפרט.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת שוב להעלות את נושא ההשכלה במדינת ישראל – גם השכלה גבוהה וגם השכלה תיכונית.

רונית תירוש: יש משבר עמוק בשני הרבדים הללו, ועולם כמנהגו נוהג.

רונית תירוש: היום ניסינו לפחות לקיים דיון בוועדת החינוך בנוכחות שרת החינוך.

רונית תירוש: היא הוזמנה על רקע הצעת חוק לעיגון מעמד הסטודנט, וגם על רקע המשבר המתמשך.

רונית תירוש: לצערי, שרת החינוך לא מצאה לנכון להגיע – דבר לא ראוי, בטח לא על רקע המשבר, אבל גם לא על הרקע שהרשות המחוקקת מזמינה נציג של הרשות המבצעת ולא קורה דבר.

רונית תירוש: השתיקה שאופפת את כולנו, הייתי אומרת, בנושא המשבר בבתי-הספר התיכוניים, זה הדבר הכי תמוה בעיני.

רונית תירוש: כבר שבועות שאין לימודים סדירים בחטיבות הביניים ובחטיבות עליונות, ולא התקיים שום דיון כאן – אני ביקשתי הצעה לסדר-היום בנושא, היא לא אושרה, לא ברור לי מדוע – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

סליחה, היתה לי שנייה אחת.

אני אודה לך אם תעזור לי לכנס דיון רציני במליאה בנושא בתי-הספר התיכוניים, כי עבודה של שנה יורדת לטמיון.

תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תירוש.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו – חברת הכנסת סופה לנדבר.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ירושלים חוגגת בימים אלה 40 שנים לאיחוד העיר.

שמואל הלפרט: בימים אלו פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים מדאיגים על המצב הדמוגרפי בעיר, על הגירה שלילית, עזיבת אלפים מדי שנה, ולפי הנתונים – תוך 12 שנים בלבד האוכלוסייה היהודית בירושלים, בירת העם היהודי, תהיה במיעוט.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, הנושא חייב להדאיג את כולנו.

שמואל הלפרט: הממשלה חייבת להכין במהירות תוכנית-אב לחיזוק ירושלים, הכוללת בניית עשרות אלפי יחידות דיור בתנאים מועדפים לזוגות צעירים, מקורות תעסוקה, תמריצים למשפחות ברוכות ילדים, כדי לשמור על הרוב היהודי בירושלים.

שמואל הלפרט: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת הלפרט.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סופה לנדבר, ואחריה – חבר הכנסת דב חנין.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לספר על תקרית שהיתה ב-9 במאי בעיר ירושלים.

סופה לנדבר: הרי אנחנו כולנו העברנו חקיקה – חוק 9 במאי – וכולנו מכירים ומוקירים את האנשים האלה, גיבורי מלחמת העולם השנייה.

סופה לנדבר: וכולנו יודעים שב-9 במאי הגיבורים האלה יוצאים לרחובות, לצעדה.

סופה לנדבר: בכל עיר ועיר הם יוצאים, עם ארגוני העולים, עם ראשי ערים, וכולנו אומרים להם תודה על מה שהם עשו, שניצחו במלחמה הזאת.

סופה לנדבר: והתקרית הזאת בעיר ירושלים ממש פגעה, לא רק בעלייה, לא רק בעולים החדשים, אלא בווטרנים.

סופה לנדבר: לאנשים האלה מגיעה תודתנו העמוקה, ואני חושבת שהדבר הזה לא יעבור בשקט.

סופה לנדבר: לא יכול להיות שראש עיריית ירושלים מתייחס לאנשים האלה כאילו הם מיותרים בעיר הזאת.

סופה לנדבר: מחר, כאשר נחגוג את יום ירושלים.

סופה לנדבר: אני רוצה להעביר את הדאגה של העלייה דוברת הרוסית במדינת ישראל ולהגיד שאנחנו, כחברי הכנסת וכאנשים שנאמנים להיסטוריה של העם היהודי, צריכים לזכור שלאנשים האלה אנחנו חייבים.

סופה לנדבר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת לנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת צבי הנדל.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דב חנין: ביום שישי האחרון השתתפתי, עם חבר הכנסת ביילין, באירוע מיוחד, אירוע שנתן לי הרבה תקווה ואופטימיות.

דב חנין: האירוע הזה התקיים בירושלים, הוא היה אירוע משותף של ישראלים ופלסטינים, וססמתו להפוך את ירושלים לעיר של שלום, עיר שכוללת שתי בירות לשתי מדינות, בירת פלסטין בצד בירת ישראל – בירת פלסטין בירושלים המזרחית, בירת ישראל בירושלים המערבית.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שפתרון השאלה של ירושלים הוא מרכזי לפתרון של שלום במזרח התיכון, שלום בינינו לבין הפלסטינים, בינינו לבין העולם הערבי.

דב חנין: אבל פתרון הבעיה של ירושלים חיוני גם לירושלים, כדי שפיתוחה של ירושלים לא יהיה כפוף לכל מיני חזיונות שווא לאומניים ודמוגרפיים, אלא הפיתוח הזה ייעשה בהתאם לצרכים האמיתיים של תושבי העיר, לצורכי פיתוח העיר.

דב חנין: לא בנייה חדשה במערב ירושלים, תוכנית ספדי; לא בנייה חדשה במזרח-ירושלים, כפי שמתכננים היום; לא עיר מים אל ים, מהים התיכון אל ים-המלח – אלא עיר שבאמת בנויה לטובת תושביה.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אחרי הפינוי – או העקירה – של היישובים בחבל ימית ובסיני, הודיע ראש הממשלה מר מנחם בגין, שעל מנת לאחות את הקרעים ולהביא לקירוב לבבות בתוך העם אחרי הטראומה הגדולה, הוא מבקש מהפרקליטות ומהמשטרה לבטל את כל התיקים של הנוער המפגין – ואז היו הפגנות והפינוי היה קשה הרבה יותר.

צבי הנדל: היום עדיין יש למעלה מ-1,000 תיקים.

צבי הנדל: ילדים עדיין מוזמנים למשפטים על שטויות – אני לא מדבר על מישהו שעשה עבירה, וצריך לשפוט אותו עד הסוף.

צבי הנדל: אני מדבר על שטויות, שכולם יודעים שלא היה שם שום דבר.

צבי הנדל: למעלה מ-1,000 תיקים.

צבי הנדל: וזה תלוי להם כך על הצוואר.

צבי הנדל: הם נשארו פושעים, אבל חיים רמון, עם לשונו הארוכה – הוא יחזור לממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנחם בן-ששון, ואחריו – חבר הכנסת יוסי ביילין.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שניים ליום ירושלים.

מנחם בן-ששון: במחקר שפרסם ד"ר איל רגב מאוניברסיטת בר-אילן יש הסבר לריבוי המקוואות סביב הר-הבית.

מנחם בן-ששון: דברים שידענו אותם שנים, שיש עניין להגיע טהורים, היום מסתברים מתוך תפיסה שאומרת שעולי הרגלים טבלו על מנת להיטהר – מקרי, מדם, מטומאות אחרות – הרבה קודם להגעתם לירושלים, כדי לעבור את הימים שהיה צריך לעבור אותם עוד לפני הגיעם.

מנחם בן-ששון: ואז הטבילה האחרונה בהידור, לפני הר-הבית, נעשתה בפאתי הר-הבית.

מנחם בן-ששון: ומכאן ריבוי המקוואות.

מנחם בן-ששון: מחקר אחר שנוגע לימי הביניים, שלעבדכם היה קשר אליו, מלמד שמשנת 1071 – כתוצאה מהגעת הסלג'וקים, פריצת עוד חומות והריסת חומת ירושלים, שאפשרה לבדואים ולאחרים להיכנס לעיר – ההנהגה היהודית הרבנית של העיר, להבדיל מהקראית, שנשארה בה, עלתה מרצון, עזבה את העיר לצור שבלבנון.

מנחם בן-ששון: התוצאה היתה שמ-1071 עד 1516, הנהגת האזור היהודית היתה מחוץ לירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מנחם בן-ששון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי ביילין, ואחריו – חבר הכנסת מגלי והבה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השבוע פורסם דוח של "בצלם" ושל האגודה לזכויות האזרח, שנקרא "כיכר השוק ריקה", אשר מציג את המצב המצמרר שמתרחש בשנים האחרונות בחברון.

יוסי ביילין: אני מוכרח לומר שכשקראתי את הדוח הזה – ואני ממליץ לכל חברי לקרוא את הדוח – הבנתי סוף-סוף מה זה טרנספר מרצון.

יוסי ביילין: הטענה של מי שטוען את זה אומרת, שאנחנו כאן לא משגרים אנשים אל מחוץ לעיר או אל מחוץ ליישובים שלהם, אלא אנחנו פשוט יוצרים מצב כזה שבסוף הם בעצמם יחליטו ללכת.

יוסי ביילין: ואני מוכרח לומר שבשטח 2H זה מצליח.

יוסי ביילין: זאת אומרת, התוצאות הן ש-1,014 יחידות דיור פלסטיניות פונו, ו-1,829 בתי-עסק פלסטיניים התפנו.

יוסי ביילין: העיר באמת ריקה, כיכר השוק ריקה.

יוסי ביילין: מי שמסתובב בחברון, ב-2H, רואה פשוט עיר רפאים, כאשר חלק ניכר של המתנחלים שם – אני מניח שזה אף פעם לא 100% – מפחיד את האנשים, גם ילדים, גם אנשים מבוגרים, וגורם לכך שמרוב פחד הם עוזבים את בתיהם, עוזבים את עסקיהם ומנסים לעבור לחלק הגדול יותר של העיר – 1H.

יוסי ביילין: זאת ממש בושה וכלימה.

יוסי ביילין: אני אומר לך שכיהודי אני פשוט לא יכול לקרוא את הדוח הזה ולהישאר שקט.

יוסי ביילין: אני חושב שמי שיקרא את זה, מימין ומשמאל, ירגיש כמוני.

יוסי ביילין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מגלי והבה, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברצוני להעלות את נושא הרצח הנתעב שהיה בסוף השבוע, ביום שבת, בכפר ראמה.

מגלי והבה: נרצחו שני אזרחים – אזרח שעבד לפרנסתו ואחד שבא לשלם לו בבית-העסק את הכסף.

מגלי והבה: זה מצטרף להרבה מקרי אלימות ורצח שהיו בצפון, והחומרה שבכך היא שנכון לעכשיו לא פענחו אותם.

מגלי והבה: אתמול היה המפכ"ל בוועדת הפנים.

מגלי והבה: העליתי בפניו את הנושא וביקשתי שכל הרציחות האלה, סוף-סוף המשטרה תפענח אותן, תרדוף את או החשודים ותביא אותם לדין.

מגלי והבה: לא יכול להיות שחבל ארץ כזה, הצפון, יהיה הפקר, ונהפוך למדינה כמו חלק מהמדינות – שאני לא רוצה להזכיר את שמותיהן – שבהן כל אחד עושה ככל העולה על רוחו.

מגלי והבה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת סעיד נפאע.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אין פה נציג לממשלה.

אורי אריאל: אני מציע לכם, בנשיאות, להפסיק עם הדיונים הפנימיים והאזהרות הנשמעות פה מעת לעת.

אורי אריאל: אם אין ממשלה, תעבירו את החוק לפיזור הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל, אתה יודע טוב מאוד שבנאומים בני דקה אין שום חובה לממשלה להיות נוכחת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסכים אתך שזה רצוי.

אורי אריאל: אתה יודע מה?

אורי אריאל: אני מסכים אתך שאין חובה שהממשלה בכלל תהיה, יש לי הסכמה אתך.

אורי אריאל: לעצם העניין.

אורי אריאל: חברון, שהיא עיר האבות והאמהות, תמיד תמשיך להיות בחזקת משאת לב לכל יהודי בכל מקום בעולם יחד עם הר-הבית, מקום בית-מקדשנו.

אורי אריאל: ביום הזה שבו אוחדה ירושלים, הכותל המערבי חזר להיות אצלנו.

אורי אריאל: זהו יום חג למדינת ישראל ולעם היהודי, והלוואי שנדע פה בכנסת, בישראל ובעם היהודי כולו לממש את זכותנו וריבונותנו בארץ הזאת, בהר הזה.

אורי אריאל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת זיו.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, גבירותי ורבותי, חבר הכנסת והבה חסך לי.

סעיד נפאע: למעשה, זה הנושא שרציתי להעלות, אבל אני אנצל את ההזדמנות ואציין במפורש את אוזלת-היד של המשטרה.

סעיד נפאע: אף אחד בכפר ראמה, וגם בכפרים הסובבים אותו, לא יכול לסבול את המצב שמשטרת ישראל, מתוך מקרי רצח רבים באזור, דווקא בכפר הזה לא הצליחה לפענח עד היום ולו מקרה אחד.

סעיד נפאע: אולי הזעקה שיוצאת מכאן היום תיפול על אוזניים קשובות של משטרת ישראל וגם של אלה הממונים עליה, שייתנו באמת הנחיות כדי לפתור את הבעיה הכאובה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נפאע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק זיו, בבקשה.

יצחק זיו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול התרגשתי מאוד כאשר ביקרו אצלנו, בישיבת סיעת גיל, ראשי אגודת הסטודנטים, איתי ברדה ואיתי שונשיין, והסבירו לנו על מצוקת הסטודנטים במדינת ישראל.

יצחק זיו: ההסבר פשוט, ענייני, ראוי להערצה.

יצחק זיו: היחס שלי לסטודנטים הוא כאל בנים ונכדים הנמצאים במצוקה.

יצחק זיו: במדינה עם בעיות חברה, בעיות תעסוקה, בעיות כלכלה ובעיות ביטחון, המעט שנוכל להציע לצעירים הוא השכלה גבוהה ככלי לעתיד טוב יותר, בתקווה שהם יהיו מנהיגי דור העתיד.

יצחק זיו: השביתה של הסטודנטים חצתה כבר את קו 30 הימים, ופתרון אין.

יצחק זיו: נראה שדבר לא השתנה, ומאבק הסטודנטים רק מחריף.

יצחק זיו: כל חברה מתוקנת השואפת להיות חברת מופת מצליחה, מובילה, נותנת כבוד לאנשים המבוגרים שבנו אותה, ובו-בזמן מאפשרת לדור העתיד לרכוש כלים לבסס את עצמו.

יצחק זיו: אנו הגמלאים רואים בציבור הסטודנטים הרוכש השכלה תנאי הכרחי ליצירת דור ההמשך – דור מוכשר המסוגל להנהיג את החברה.

יצחק זיו: בעולם המודרני הגורם העיקרי לקידום הכלכלה ולניוד התושבים הוא ההשכלה.

יצחק זיו: ככל שאדם יהיה משכיל יותר, בעל ידע וכישורים מיוחדים, תתאפשר לו השגת משרות רמות, תמורה כלכלית גבוהה ויוקרה כלכלית.

יצחק זיו: גם המדינה כולה יוצאת נשכרת מכך שאיכות ההון האנושי של תושביה עולה, וזה משפיע על כל תחומי החיים.

יצחק זיו: אני רואה בכך נכס ואינטרס לאומי.

יצחק זיו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת זיו.

יולי יואל אדלשטיין: הדובר האחרון – חבר הכנסת דוד רותם.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש להישאר במקומות, כי לאחר דברי חבר הכנסת רותם אנחנו נקבל בברכה משלחת חשובה שכבר נמצאת ביציע.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בישראל יש ארגון הנקרא "משולחן לשולחן", רשת להצלת מזון בישראל.

דוד רותם: היום יום החקלאות, ורצוי לציין את שיתוף הפעולה של הארגון הזה עם חקלאי ישראל, שאוספים שאריות ייצור ועודפי חקלאות ומעבירים אותם ביום שבו הם נלקטים לארגוני צדקה, ואלה מחלקים אותם לנזקקים.

דוד רותם: הארגון הזה מקיים ביום ראשון הקרוב, 20 במאי, בשדות קבוצת-שילר, אירוע יחד עם החקלאים, שבו יאספו וילקטו ירקות ופירות, והם ייתרמו בו-ביום, עוד לפני חג השבועות, למשפחות נזקקות.

דוד רותם: אני חושב שצריך לציין לטובה הן את הארגון הן את החקלאים שמשתפים אתו פעולה, ואני קורא לכל חברי הכנסת להשתתף באירוע הזה כדי שגם נעשה משהו ולא רק נדבר על החקלאות ועל העוני בישראל.

דוד רותם: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דוד רותם.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש לקבל בברכת ברוכים הבאים את שר החוץ של אל-סלבדור, מר פרנסיסקו לאינס, ואת חברי פמלייתו.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד הוא לנו לארח אותך ואת בני פמלייתך היום בכנסת, בית-המחוקקים של מדינת ישראל, השוכן בבירתה ירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת היא הביטוי העליון לריבונות ולדמוקרטיה.

יולי יואל אדלשטיין: 120 חברי הכנסת משקפים את פני החברה הישראלית לגווניה.

יולי יואל אדלשטיין: זו חברה שבה חיים יחד יהודים וערבים, נוצרים ומוסלמים, דרוזים וצ'רקסים, המייצגים עדות שונות והשקפות עולם שונות.

יולי יואל אדלשטיין: כולם יושבים פה יחד, ועל אף חילוקי הדעות שיש בינינו, לכולם מטרה משותפת – לבנות חברה שוויונית, חברה סובלנית וצודקת, חברה המבקשת שלום.

יולי יואל אדלשטיין: לאל-סלבדור שבמרכז אמריקה יש קשר מסורתי רב שנים עם העם היהודי ועם מדינת ישראל, עוד מלפני הקמתה – נציגי ממשלת אל-סלבדור הצילו באירופה אלפי יהודים הונגרים מידי הנאצים.

יולי יואל אדלשטיין: עוד מימי הבראשית של המדינה תמכה אל-סלבדור בעקביות בישראל, וידידות זו עמדה בכל מבחני הזמן.

יולי יואל אדלשטיין: אנו לא שוכחים, ומוקירים את העם הסלבדורי על כך.

יולי יואל אדלשטיין: הביטוי המובהק ביותר לידידות האמיצה היתה השגרירות של אל-סלבדור, ששכנה בירושלים למעלה מ-20 שנה.

יולי יואל אדלשטיין: אנו כמובן מצטערים על כך שבשנה שעברה נכנעה אל-סלבדור ללחץ והעבירה את שגרירותה לתל-אביב, אך מקווים שלא ירחק היום ושגרירות ארצך תשוב לשכון לבטח בירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: לאל-סלבדור ולישראל ערכים אנושיים ודמוקרטיים משותפים וגם רוח משותפת.

יולי יואל אדלשטיין: אומנם אנו שתי מדינות קטנות, זהות בגודלן ובאוכלוסייתן, אך בעלות חזון, נחישות ורצון עז להתקדם ולהגשים את שאיפותינו המשותפות.

יולי יואל אדלשטיין: אנו גאים שיכולנו לתרום ולסייע למדינת

יולי יואל אדלשטיין: כם לאורך השנים בתחומים שונים של פיתוח ולשתף פעולה כביטוי לידידות האמיצה בינינו.

יולי יואל אדלשטיין: תרשה לי להביע כאן את הערכתי לאל-סלבדור, שהיא מופת לשאר העמים באמריקה הלטינית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מעריכים מאוד את עמדת ממשלתך במאבק נגד הטרור העולמי ולמען שלום ויציבות באזורנו ובעולם.

יולי יואל אדלשטיין: אנו רואים בביקורך חוליה נוספת בשרשרת היחסים הידידותיים בין שני העמים, ומאחלים לך, אדוני שר החוץ, ביקור פורה ומהנה, שיתרום להעמקת יחסי האחווה בין שתי מדינותינו הרחוקות-קרובות.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/143; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8191; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 51), התשס"ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, הלוא הוא חבר הכנסת מנחם בן-ששון, להציג לפנינו את הצעת החוק.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לעונג ולכבוד לי להביא בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 51), התשס"ז–2007, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: אדוני, זוהי הצעת החוק של חברי הכנסת סער וכחלון, אבל חותם פעילותו של חבר הכנסת סער על החוק הזה בכל מהלכו – זו חוויה לעבוד אתו יחד, אני אומר את זה גם בדברי התודה בסוף – על חוק כל כך מהותי.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק מבקשת לעגן בחקיקה, חברים, את טענת ההגנה מן הצדק, שאומצה בשיטת המשפט בישראל בדרך של הלכה פסוקה.

מנחם בן-ששון: לפי המוצע, תעוגן טענת ההגנה מן הצדק במפורש כטענה מקדמית המנויה בסעיף 149 לחוק סדר הדין הפלילי.

מנחם בן-ששון: טענת ההגנה מן הצדק מאפשרת לבית-המשפט לבטל אישום משום שאין באפשרותו להעניק לנאשם משפט הוגן או משום שיש בניהול ההליך הפלילי פגיעה בחוש הצדק וההגינות, וזוהי עוצמתו של החוק.

מנחם בן-ששון: תוצאת קבלת הטענה היא, שאין עוד מקום להעמיד נאשם לדין פלילי או לנהל הליך פלילי נגדו, במנותק משאלת אשמתו או חפותו.

מנחם בן-ששון: טענה זו נקלטה במשפט הישראלי לפני כעשור בערעור פלילי יפת, ובשנת 2005, בעקבות ביקורת שנמתחה בספרות המשפטית על היקף פריסתה הצר של הטענה אז, ניתן פסק-הדין בעניין בורוביץ, שבו הרחיב בית-המשפט באופן ניכר את היקף פריסתה של טענת ההגנה מן הצדק.

מנחם בן-ששון: באותו מקרה שינה בית-המשפט העליון את ההלכה הקיימת בעניין הזה למן פרשת יפת ויצר מבחן מקל, גמיש יותר, שלפיו עשויה טענת ההגנה מהצדק לחול, ואני מצטט מפסק-הדין: "בכל מקרה שבו קיומו של ההליך הפלילי פוגע באופן ממשי בתחושת הצדק וההגינות כפי שזו נתפסת בעיניו של בית-המשפט – – –".

מנחם בן-ששון: במהלך הדיונים המרתקים בוועדת החוקה נשמעו עמדות שונות בדבר פרשנותה הראויה של הלכת בורוביץ.

מנחם בן-ששון: ככלל, רשויות החקירה והתביעה סברו כי יש לקרוא הלכה זאת ככזאת הדורשת פגיעה חריפה בעקרונות של צדק והגינות כדי להעלות טענת הגנה מן הצדק.

מנחם בן-ששון: מאידך גיסא, חברי הכנסת ודוברים שונים, ובהם נציגי משרד המשפטים, הסניגוריה הציבורית ולשכת עורכי-הדין, סברו כי פרשנותה הנכונה של אותה הלכה איננה דורשת סתירה או פגיעה קשה בעקרונות של צדק.

מנחם בן-ששון: תחת זאת, לגישתם יש לקרוא את פסק-הדין ההוא ככזה הדורש סתירה מהותית כדי להעלות טענת הגנה מן הצדק.

מנחם בן-ששון: ולכך עוד הוספנו שהמהות נוגעת בשורשו של דבר על-פי ההגדרות המילונאיות המקובלות בישראל.

מנחם בן-ששון: משכך, החליטה הוועדה, אדוני, לעגן את טענת ההגנה מן הצדק כטענה מקדמית במסגרת סעיף 149 לחוק.

מנחם בן-ששון: סעיף זה מונה רשימה של טענות מקדמיות שעשויות לעמוד לרשות נאשם בפלילים בפתח משפטו.

מנחם בן-ששון: מדובר בטענות שהן על-פי טיבן ואופיין מוקדמות, ומקומן הטבעי לפני תחילת הבירור בעניינו של האישום, משום שקבלתן כרוכה בביטול כתב האישום, בתיקונו או בהעברתו לבית-משפט אחר.

מנחם בן-ששון: החלטנו לעגן את הטענה באופן הדורש, רבותי, כי הגשת כתב האישום או ניהולו של ההליך הפלילי עומדים בסתירה מהותית לעקרונות של צדק והגינות משפטית.

מנחם בן-ששון: תיקון מקביל מוצע גם לחוק השיפוט הצבאי, בהסכמתם של גורמי הצבא, ולפי תפיסת עולמנו הבסיסית – שחוק השיפוט הצבאי הולך יד ביד עם החוק.

מנחם בן-ששון: לסיום דברי אציין כי הצעת החוק נדונה בוועדה לסדר הדין הפלילי בראשותה של שופטת בית-המשפט העליון מרים נאור, והיא המליצה להביא בפני הכנסת שתי גרסאות לעיגון טענת ההגנה מן הצדק.

מנחם בן-ששון: הוועדה החליטה, בסופו של דבר, על אימוץ אחת הגרסאות האמורות.

מנחם בן-ששון: אם כך, אדוני, ההצעה מובאת ללא הסתייגויות מהותיות, ואני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה כל כך ראויה וכל כך מהותית בקריאה השנייה ובקריאה השלישית – כל הבית.

ראובן ריבלין: יישר כוח ליושב-ראש הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, יש לפנינו כמה הסתייגויות שהיושב-ראש הגדיר אותן כלא-מהותיות, אך זכות הדיבור ודאי שעומדת למסתייגים.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון, לסעיף 1, הוא חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אני אוותר בשלב הזה.

גדעון סער: אם החוק יעבור, אבקש לומר כמה דברים.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חבר הכנסת ויתר על זכות ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי איתן – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מיכאל איתן: אני פה.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, לא ראיתיך בפינת האולם.

מיכאל איתן: יש לי שתי הסתייגויות, נכון?

מיכאל איתן: אני אוותר על זאת דווקא.

מיכאל איתן: אני אוותר על זאת, כי יש לי שם הסתייגות שמבחינתי היא עניינית.

מיכאל איתן: אני צריך להוציא אותה משם, אז אני אוותר בסיבוב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אקדם אותך בתור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואסל טאהא – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד נפאע – מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת אברהים צרצור, אחמד טיבי, טלב אלסאנע – כל אלה ויתרו על הזכות להסתייג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון סער – כאמור ויתר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני מזמין אותך חזרה, אלא אם כן אתה ברוח חיובית זו מוותר.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

מיכאל איתן: במהלכי חקיקה בכנסת, כדי לגבש רוב בסוף, צריך להגיע לכל מיני הבנות והסכמות.

מיכאל איתן: אז אני הסכמתי שהסתייגות שהיתה לי לא תובא הנה ברמה העקרונית, אבל אני חושב שכן ראוי שאני אדבר עליה ואציג אותה.

מיכאל איתן: כמובן, היא לא מוצבעת, כי היא לא מוצגת כאן כהסתייגות.

מיכאל איתן: במקום זאת נתנו לי הסתייגות דיבור כדי שאני אוכל רק לנמק.

מיכאל איתן: יש לי אפשרות להסביר, ובעצם העניין כבר נחתך.

מיכאל איתן: בהסכמתי, הגענו להסכמה שהעניין הזה לא יעלה.

מיכאל איתן: ההסתייגות שלי היתה, שכאשר מדובר על הגנה מן הצדק, הנוסח שעליו אנחנו מדברים כרגע מדבר על מצב שבו הנאשם מוכיח או משכנע את בית-המשפט שיש פגיעה מהותית בעקרונות הצדק והגינות ההליך המשפטי.

מיכאל איתן: ואני שאלתי את עצמי, חברים יקרים: ואם יש רק פגיעה בעקרונות הצדק וההליך המשפטי?

מיכאל איתן: לא מהותית, פגיעה.

מיכאל איתן: כלומר, בא אדם לבית-משפט, מראה לשופט שיפגעו בעקרונות הצדק אם יקיימו נגדו משפט; שיפגעו בהגינות ההליך המשפטי אם יקיימו משפט.

מיכאל איתן: והשופט אומר לו: אדוני הנכבד, השתכנעתי שבסופו של דבר זה לא יהיה צודק, אבל אנחנו סובלים אי-צדק אם הוא לא ברמה מהותית.

מיכאל איתן: אני חושב שזה לא בסדר.

מיכאל איתן: מובן שיש מלאכת איזון גם בידי השופט, אבל עדיין נשאלת השאלה, ואני אומר – הרי כל המהות של מערכת המשפט היא רצון לעשות צדק.

מיכאל איתן: נכון שאומרים שאלת הצדק עטופת עיניים והיא רק מודדת על-פי הדין את המשקל של הראיות.

מיכאל איתן: אתה יכול להיות צודק אבל אין לך מספיק ראיות, אז אתה מורשע.

מיכאל איתן: אבל כל ההגנה הזאת באה לתקן את זה ולהגיד לשופט: אם מצאת שיש פגיעה בהליך השיפוטי, זאת אומרת שעם ישראל יראה שנעשה כאן דבר לא הוגן, אף-על-פי שהאדם עשה משהו לא בסדר.

מיכאל איתן: אבל, למשל, עשרה עשו לא בסדר ותופסים רק אותו – אז זה לא נותן כבוד להליך השיפוטי.

מיכאל איתן: או, למשל, אדם עשה משהו לא בסדר – גנב בקבוק שמן ואולי הציל בזה את משפחתו מחרפת רעב.

מיכאל איתן: בפרופורציות ובדברים שנעשו יש מקום שייעשה איזה צדק עם האדם.

מיכאל איתן: אני חושב שדי היה בכך.

מיכאל איתן: אבל תמיד האויב של הטוב הוא הטוב מאוד.

מיכאל איתן: אז מה שעשינו – וחבר הכנסת גדעון סער ראוי להערכה על הצלחתו ועל היוזמה שלו.

מיכאל איתן: אני זוכר שבקדנציה הקודמת הוא כבר בא אלי עם הצעת החוק וכל הזמן ביקש שנקדם אותה.

מיכאל איתן: אולי היו לו טעמים, גם טעמים צודקים, אבל מטעמים של הגינות פרלמנטרית לא יכולתי לעשות לו את הפרוטקציה הזאת, והעניין נדחה עד לכנסת הנוכחית.

מיכאל איתן: זכה במצווה פרופסור בן-ששון, שהשלים את המלאכה.

מנחם בן-ששון: זו באמת מצווה.

מיכאל איתן: כן, זו באמת מצווה.

מיכאל איתן: שכר מצווה הוא מצווה, אז עוד מצווה.

מיכאל איתן: שיהיה בהצלחה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בזה סיימנו את פרק ההסתייגויות ואנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 51), התשס"ז–2007.

ראובן ריבלין: כבוד היושב-ראש, אם אין הסתייגויות אפשר להצביע על כל החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, זה בדיוק מה שאני מתכוון לבדוק.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שחברי הכנסת גדעון סער, מיכאל איתן, ג'מאל זחאלקה, ואסל טאהא, סעיד נפאע, אברהים צרצור, אחמד טיבי וטלב אלסאנע מסירים את הסתייגויותיהם ולא מבקשים להצביע עליהן.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר גם בסעיף 1 וגם בסעיף 2 לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נוכל לעבור להצבעה בקריאה שנייה על שם החוק, סעיף 1 וסעיף 2 גם יחד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הבית מתבקשים להצביע – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–2 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, התוצאה היא: בעד – 23, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 51), התשס"ז–2007, עברה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 51), התשס"ז–2007, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאה בקריאה שלישית: בעד – 22, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר גם בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות מפי יוזם החוק, חבר הכנסת גדעון סער.

יולי יואל אדלשטיין: אני מוסיף, אף שזה לא מקובל, את קולו של חבר הכנסת מגלי והבה לתומכים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן גם בקריאה שלישית יש 23 תומכים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: תודה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: ראשית אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, לחבר הכנסת מנחם בן-ששון, שאף שהוא עמוס בעבודה הוא קידם את החוק הזה במהירות, גם מתוך גישה עניינית וגם מתוך גישה אוהדת.

גדעון סער: מאחר שאני יודע מה העומס שמוטל על ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מאוד מודה לך וגם למנהלת הוועדה, גברת דורית ואג, ליועצת המשפטית ולכל צוות הוועדה.

גדעון סער: בהזדמנות זו אני רוצה להודות גם לעורכת-הדין רחל תורן, מהפורום הפלילי בלשכת עורכי-הדין, אשר שיתפה עמי פעולה בהכנת החוק ובליוויו.

גדעון סער: אני רוצה להודות גם לחברי הוועדה, אשר הורידו את ההסתייגויות המהותיות, מכיוון שהיו תפיסות שונות, ובסופו של דבר התכנסו לנוסח אשר אושר על-ידי מליאת הכנסת.

גדעון סער: כפי שאמר חבר הכנסת איתן, התחלתי לעבוד על החוק הזה בכנסת הקודמת.

גדעון סער: כבר כמה שנים אני עובד עליו, ובדרך הוא גם עבר בוועדה בראשות השופטת נאור.

גדעון סער: אני מאוד מאוד שמח על הרגע הזה, שבו אישרנו אותו.

גדעון סער: אני חושב שהוא עושה דבר מאוד מאוד חשוב – הוא מכניס מרכיב של עשיית צדק לתוך שיטת המשפט שלנו.

גדעון סער: אנחנו נמצאים בשיטה אשר קיים בה חוסר איזון ביחסי הכוחות, בין מערכת תביעה מאוד מאוד חזקה לבין הפרט.

גדעון סער: מדינת ישראל היא מדינה שיש בה, נדמה לי, הכי הרבה אישומים לנפש בעולם המערבי; יש בה הכי הרבה הרשעות פר כתבי-אישום שמוגשים; יש בה גם הרבה מאוד, גם באופן יחסי למה שמקובל בעולם המתוקן, נאשמים לא מיוצגים.

גדעון סער: השסתום הזה של "צדק והגינות", שניתן לבית-המשפט – הוא לא ניתן לנאשם ולא לסניגור, הוא ניתן בסופו של דבר למי שגם בסוף ההליך יכול לקבוע חפות או הרשעה – הוא דבר שאנחנו יכולים להתגאות בו כשיטת משפט מתקדמת.

גדעון סער: אני חושב שעשינו בעניין זה דבר חשוב ביותר.

גדעון סער: הערה נוספת, מאחר שההגנה הזאת במשפט שלנו תחילתה בעצם בפסק-דין הבנקאים – היא התפתחה בפסיקה, נשאבה מהמשפט האנגלוסקסי, והוחלה בפסיקה גם בהליכים משמעתיים נגד עובדי מדינה ונגד עורכי-דין וגם בהליכי הסגרה.

גדעון סער: כל הדברים האלה קרו בפסיקה.

גדעון סער: בחקיקה לא התייחסנו לכל המקרים הללו.

גדעון סער: עם זאת, אני מוצא לנכון לומר שוודאי שלא התכוונו לשלול את היכולת להעלות את הטענות שהועלו עד היום גם בהליכים מהסוג הזה.

גדעון סער: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת גדעון סער.

יולי יואל אדלשטיין: גם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, מבקש לומר כמה דברים.

רן כהן: עוד כמה חוקים כאלה וספר החוקים יהיה מפואר.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לומר משהו לאזרחים, לא לחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת הם גם אזרחים.

מנחם בן-ששון: נכון, אבל יש לי לומר משהו על חברי הכנסת לאזרחים.

מנחם בן-ששון: אנשים מזלזלים בכנסת ישראל.

מנחם בן-ששון: לא תמיד אנשים טורחים להבין את מהות החוקים שנעשים כאן.

מנחם בן-ששון: החוק שנעשה הוא חוק מפואר.

מנחם בן-ששון: מילותיו קצרות, אבל הוא נוגע בלב לבה של מערכת הצדק.

מנחם בן-ששון: ממנו והלאה – אף שהיו הלכות בית-משפט, מערכות החוק צריכות להיזהר במעשיהן.

מנחם בן-ששון: האמירה פה היא אמירה שחותכת – במובן החיובי – את מערכות האכיפה ומחייבת אותן לעשות צדק בדרכן לעשות משפט.

מנחם בן-ששון: הדברים אינם זהים.

מנחם בן-ששון: הצירוף הזה הוא צירוף נדיר.

מנחם בן-ששון: העבודה שעשה חבר הכנסת סער היא עצומה, אבל לעבוד לצדו זו חוויה.

מנחם בן-ששון: וכך גם לעבוד בוועדת החוקה, כמו שחברי הכנסת כאן שהצביעו הבינו את מהויות הדברים.

מנחם בן-ששון: אני מצפה שביום כזה אזרחי ישראל ירדו לעומק ויבינו שכאן נעשית מלאכה שמתקנת עיוותים שבמדינות רבות עדיין לא חשבו לתקן אותם.

מנחם בן-ששון: כאן הם מתוקנים.

מנחם בן-ששון: לכן דברי התודה פותחים בך, אדוני, חבר הכנסת סער.

מנחם בן-ששון: עוד חוק נפלא עשית במהלך החודש הזה.

מנחם בן-ששון: אנחנו צופים ונהנים.

מנחם בן-ששון: תודה ליועצת המשפטית, עורכת-הדין רוזן; תודה למנהלת הוועדה, הגברת ואג; תודה לחברי הוועדה; תודה לרב לוי, שבישיבה הראשונה החליף אותי בשבתו בדיון על החוק וקידם אותו קדימה.

מנחם בן-ששון: ומכאן ואילך נעבור לחוקים הבאים.

מנחם בן-ששון: זהו יום חשוב.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דליה איציק: יום החקלאות וההתיישבות ויום המים הבין-לאומי

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נטלתי את זכות המיקרופון כדי לפתוח בדברים ליום החקלאות וההתיישבות ויום המים הבין-לאומי, במסגרת הצעות לסדר-היום שמספרן 2847, 2917, 2918 ו-2923 והצעות חוק לדיון מוקדם.

דליה איציק: אדוני שר החקלאות, חברי חברי הכנסת – חבר הכנסת אבשלום וילן, כמה יפה עשית לנו את הבית היום.

דליה איציק: אפשר כל יום?

דליה איציק: – –

אבשלום וילן: רק תבקשי.

דליה איציק: – – חקלאים יקרים, יום החקלאות והחקלאים הנערך היום בכנסת הוא לא רק חגם של אנשי הכפר אלא גם החג של אנשי העיר.

דליה איציק: פעם היו קוראים לזה "שירת האדמה".

דליה איציק: בזכות ההתיישבות הפכה ארץ-ישראל למופת של התחדשות לאומית.

דליה איציק: רק עכשיו סיימתי פגישה עם שר החוץ של אל-סלבדור.

דליה איציק: יגידו לכם כל מי שפוגשים אנשים מהעולם, שאחד הדברים שאנחנו מתפארים בהם ואחרים מתפארים בנו לגביהם, הוא החקלאות.

דליה איציק: החקלאות של ישראל היא שם דבר.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אורחינו החקלאים, שבאתם אלינו מרחבי הארץ, אי-אפשר להתווכח עם העובדות.

דליה איציק: החקלאות רשמה דף מפואר בהיסטוריה שלנו.

דליה איציק: גבולות המדינה עוצבו במידה רבה על-ידי היישובים החקלאיים.

דליה איציק: התלם היה גבול.

דליה איציק: ההתיישבות החקלאית היתה ונשארה העורף של כולנו.

דליה איציק: בכוונה רבה לקחתי את רשות הדיבור כדי שתהיה לי ההזדמנות לומר לכם מלים טובות, ואני גם יודעת כמה אתם סובלים בחיי היום-יום.

דליה איציק: אי-אפשר שלא להצדיע לחקלאים ולחקלאות, שבזכותה, כמו שאמרתי, יצאה לישראל תהילה כאחת המדינות המובילות והבולטות בתחום הייצור והפיתוח החקלאי.

דליה איציק: כל זה קרה בזכותכם ובזכות החוקרים והאגרונומים.

דליה איציק: אבל, חברי חברי הכנסת, בימינו החקלאות היא עסק אכזרי ומשברי.

דליה איציק: אני זוכרת כמה פעמים, כשהייתי שרה בממשלה, השר שלום שמחון הביא את הדברים שלכם אל הממשלה.

דליה איציק: אני יודעת גם מה המחירים שאתם משלמים כדי לשרוד – גם חבר הכנסת שי חרמש יכול להוסיף לנו כהנה וכהנה – כדי להוציא לחם מן הארץ.

דליה איציק: אני יודעת כמה החקלאי צריך ללמוד לייצר עוד יותר טוב, להשתפר, להשביח, לשבח.

דליה איציק: זול יותר ליישם בשדה את הישגי המדע.

דליה איציק: לצערי, המציאות השתנתה, את זה גם אתם מבינים, ולא נוכל לעצור את השעון מלכת.

דליה איציק: אבל הפרח – מי כמוני יודעת, אתם רואים את הפרחים בבית – תמיד ימשיך לקשט את חיינו; הפרי, הירק ימשיך לעלות על שולחננו ומדינת ישראל לעולם לא תוכל להיפרד מן החקלאות.

דליה איציק: האמת – זאת הציונות האמיתית.

דליה איציק: החקלאות וההתיישבות תמיד היו חיל החלוץ של פיתוח הארץ הזאת ושל ההגנה עליה – תשאלו פה חברי כנסת שיושבים בספסל מימין ומשמאל.

דליה איציק: כל כך רציתי לברך אתכם, ואני מברכת אתכם, החקלאים, לרגל היום הזה.

דליה איציק: ואני אומרת לכם בשם כנסת ישראל: תודה לכם על מה שאתם ותודה לכם על מה שאתם יוצרים.

דליה איציק: ברוכים תהיו.

דליה איציק: חבר הכנסת וילן, בבקשה.

דליה איציק: לא היה אפשר לעמוד בפניו.

דליה איציק: הוא רצה בולדוזרים ורצה זה ורצה זה.

דליה איציק: נכנענו לכול.

אבשלום וילן: תודה, גברתי היושבת-ראש, תודה על כל העזרה ועל כל האישורים.

אבשלום וילן: זה לא היה פשוט לארגן את כל הפרויקט, אבל באמת המון תודות.

אבשלום וילן: "אם חקלאות כאן, מולדת כאן", אמר משה סמילנסקי, ולא שיער את אשר ניבא.

אבשלום וילן: גבולותיה של מדינת ישראל נקבעו היכן שעבר התלם האחרון.

אבשלום וילן: ההתיישבות החקלאית, מהמושבות בגליל ובדרום, יסוד-המעלה וגדרה, דרך הקיבוצים והמושבים דגניה ונהלל, חניתה ונגבה, היא שעיצבה את תכניה של המדינה שבדרך.

אבשלום וילן: גם כיום, כאשר מדינת ישראל זרועה לאורכה ולרוחבה במאות רבות של יישובים חקלאיים, כפרים ערביים, מושבות, יישובים קהילתיים, מושבים וקיבוצים, יש לחקלאות תפקיד מפתח בעיצוב דמותה ופניה של הארץ.

אבשלום וילן: לישראל חקלאים, חקלאות ומחקר חקלאי מהמתקדמים בעולם.

אבשלום וילן: כ-20,000 חקלאים לערך מייצרים תפוקה של למעלה מ-21 מיליארד שקל, ומתוכם למעלה ממיליארד דולר יצוא, בעיקר של פרחים וירקות.

אבשלום וילן: ענפי בעלי-החיים, הרפת והבקר, הלול והמדגה, נמצאים בצמרת ההישגים העולמיים.

אבשלום וילן: מוצרי המזון, הירקות והפירות, הבשר והחלב, הביצים, הדגנים והדגים מבטיחים סל מזון זול יחסית לאוכלוסייה הישראלית.

אבשלום וילן: את כל אלה באנו לציין ולהוקיר היום, יום החקלאות בכנסת ישראל.

אבשלום וילן: ועם זאת, כאשר משווים את המדיניות החקלאית של ממשלות ישראל בשנים האחרונות עם זו של המדינות החקלאיות המתקדמות בעולם, ארצות-הברית, האיחוד האירופי, קנדה ויפן, אנו נמצאים בנסיגה מסוכנת.

אבשלום וילן: העולם הנאור משקיע כיום בפיתוח חקלאות ירוקה, במאבק במדבור ובחיזוק הפריפריה.

אבשלום וילן: העולם מעניק הלוואות נוחות לטכנולוגיות מתקדמות.

אבשלום וילן: הממשלות עומדות מאחורי הביטוחים החקלאיים כנגד אסונות טבע ומשקיעות בפיתוח מקורות מים ובשילוב המרחב הכפרי עם תיירות פנים וחוץ מתקדמת.

אבשלום וילן: בשווייץ, למשל, הבינו כי הפרות הרועות עם הפעמונים לצד ערימות השחת הן נכס לאומי המביא תמורות ומשמר ערכי נוף וטבע, ולפיכך עושים הכול כדי לשומרן ולחזקן.

אבשלום וילן: אצלנו מתחרים מקצת מהפקידים והעיתונאים מי ישחט יותר פרות קדושות.

אבשלום וילן: ישראל היא המדינה המתקדמת בעולם בייצור טכנולוגיות מים.

אבשלום וילן: עם זאת, כאשר הדברים מגיעים להשקעות בחקלאות, ממשלת ישראל משקיעה רק 0.3% מתקציבה השנתי בענף תשתית זה, לעומת למעלה מ-2% במדינות העולם המערבי.

אבשלום וילן: כלומר, המערב המתקדם משקיע פי-שבעה מאתנו בקידום החקלאות הירוקה, בפיתוח חקלאי טכנולוגי, במחקר ופיתוח.

אבשלום וילן: מכאן, שאם לא נשנה מדיניות ונבין כי לא נשאר עוד מה לשחוט או לחסל, אם לא נדע כי שם המשחק החדש הוא טכנולוגיה, מחקר, חקלאות אורגנית ואקולוגית, מאבק במדבור ויצירת מקורות מים – ולמשחק הזה דרושה השקעה לאומית רחבה – פשוט נישאר מאחור.

אבשלום וילן: לישראל, כאמור, חקלאות מפוארת וחקלאים מצטיינים.

אבשלום וילן: זרי הדפנה שזכינו להם בעבר מצהיבים.

אבשלום וילן: עלינו לעשות כל שניתן כדי לשכנע את מקבלי ההחלטות ומעצבי דעת הקהל כי לחקלאות הישראלית עתיד, ובלבד שנבין שהיא אומנם גם לו-טק אך לא פחות מכך היא גם היום היי-טק.

אבשלום וילן: ובהיי-טק, כידוע, משקיעים.

אבשלום וילן: בהזדמנות זו ברצוני להודות לך, יושבת-ראש הכנסת דליה איציק, על העזרה, וכן למנכ"ל הכנסת אבי בלשניקוב, לכל אגף אירועים ולכל מי שעזר לארגן ולהפיק את יום החקלאות.

אבשלום וילן: כמו כן – לקרן נזקי טבע, להתאחדות חקלאי ישראל בראשות יוסטה בלייר, למושבי הנגב ולחברת "אגרקסקו", שהכינה את התערוכה המדהימה המוצגת במסדרונות הכנסת עד סוף השבוע.

אבשלום וילן: תודה רבה לכולכם.

זהבה גלאון: חבר הכנסת וילן, שאלה – – –

דליה איציק: חברת הכנסת גלאון, את יכולה לקחת מיקרופון.

דליה איציק: בבקשה, גברתי.

זהבה גלאון: חבר הכנסת וילן, כולנו התרשמנו מהתערוכה המדהימה של הירקות והשיחים והעשבים למיניהם, אבל זה לא יכול להיות שאנחנו רואים את זה רק כאן.

זהבה גלאון: כי בסופר זה איננו, כל הקטנים האלה.

זהבה גלאון: מה עושים?

צבי הנדל: שלא תקראי לזה עשבים.

דליה איציק: חברת הכנסת גלאון, חשבתי אותו דבר, אבל לא היה לי אומץ לשאול.

אבשלום וילן: חברת הכנסת גלאון, אנחנו נדאג שלא תצטרכי לנסוע לאירופה כדי להגיע לכל המוצרים האלה.

אבשלום וילן: כל הנציגות הבכירה של חקלאי ישראל והמשווקים יושבים פה למעלה, ואני מקווה שהם יביאו את הערתך בחשבון; ואני, כיושב-ראש השדולה החקלאית, מתחייב לבצע.

דליה איציק: זה לא ייאמן.

דליה איציק: אני מקבלת עכשיו פתק מחברת הכנסת רונית תירוש: גברתי ממלאת-מקום הנשיא ויושבת-ראש הכנסת היקרה, עיני יצאו מחוריהן בערגה למראה הפירות והירקות הפזורים ברחבי הכנסת.

דליה איציק: מדוע אינני מצליחה למצוא אותם ברשתות השיווק?

דליה איציק: מי נהנה מהם?

רן כהן: עובדה שהתאפקנו לא לשלוח יד.

אבשלום וילן: התשובה הקודמת תקפה גם במקרה זה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין אמר שהוא עבר קודם וכל כך רצה לקחת פרי, אבל כתוב "נא לא לגעת", אז הוא הלך מהר למזנון ולקח לחמנייה.

אבשלום וילן: אני יכול לומר לך, גברתי היושבת-ראש, שבדיונים עם רב הכנסת הוא הסביר לי שצריך אישור מיוחד של בד"ץ לפירות ולירקות, כי אנשים יאכלו את זה.

אבשלום וילן: אמרתי לו: זו תערוכה, לא נוגעים.

אבשלום וילן: הוא אמר לי: אתה לא מכיר את הכנסת.

דליה איציק: לא לספר הכול.

אבשלום וילן: כתוב "לא לגעת", ובאמת לא נגעו.

דליה איציק: מכירים את הכנסת, ועובדה שלא נוגעים ומכבדים.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת רותם.

דוד רותם: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת אבו וילן, הלב מתרחב כשאנחנו רואים את מה שראינו כאן היום, ולא חשוב אם אנחנו יכולים לאכול מזה או לא.

דוד רותם: הלב מתרחב מעצם העבודה החקלאית שנעשית כאן, שהיא לב לבה של הציונות.

דוד רותם: אבל השאלה היא, האם מחר לא נשכח את החקלאים האלה?

דוד רותם: האם גם מחר נדאג שיהיה להם ביטחון, שלא יגנבו מהם, שיגנו עליהם, שהם יקבלו פיצוי הגון כאשר גונבים מהם, שהם לא יצטרכו לא לישון בבתים שלהם אלא בשדות כאשר הם צריכים לשמור על השדה?

דוד רותם: אני חושב שבזה אנחנו ניבחן, ולא בזה שאנחנו נראה את הירקות ולא נאכל מהם.

דוד רותם: תודה רבה.

אבשלום וילן: תודה.

אבשלום וילן: אני כבר שבע קרבות בנושאים הללו.

אבשלום וילן: ועדת הכספים, ועדת הפנים, ועדת הכלכלה, ועדת החינוך – כולם קיימו דיונים, ניסחו החלטות, ויעבירו את זה לממשלה.

אבשלום וילן: בסופו של דבר, אנחנו המחוקקים צריכים לאשר לממשלה את התקציב, למשל; אנחנו מאשרים את החוקים.

אבשלום וילן: בשורה התחתונה כל הנושאים שהעלית בהחלט בידינו.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת וילן.

דליה איציק: היום במסגרת הצעות לסדר-היום מס' 2847, 2917, 2918 ו-2923 ידברו חבר הכנסת שי חרמש, שמוזמן לבמה, חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו – חבר הכנסת יצחק וקנין וחבר הכנסת ראובן ריבלין.

שי חרמש: גברתי יושבת-ראש הכנסת, ממלאת-מקום הנשיא, חברי הכנסת, כל היושבים ביציע, ולפני כולם – אלה שלא יושבים ביציע, כי מאחורי הסיפור הנפלא, המרגש, ההירואי שראינו היום, מאחורי ייצור של 22 מיליארד שקל, נמצאים 18,000 חקלאים.

שי חרמש: נדמה לי שלא צריך יותר נתונים מאלה כדי להבין את מה שמתרחש פה לנגד עינינו.

רן כהן: ועוד 26,000 עובדים זרים.

שי חרמש: רן, אנחנו שנינו מטפלים בהם באמונה רבה, באהבה, ונמשיך לעשות את זה – דרך אגב, זה כבר 29,000.

רן כהן: – – –

שי חרמש: חבר הכנסת רן כהן, יש לך טעות, זה כבר 29,000.

שי חרמש: אנחנו סופרים כל אחד.

שי חרמש: אני מוכרח לומר שהאירוע הזה היום, בשבילי אישית, הוא אירוע של יום חג.

שי חרמש: לפני שנה וחצי – זה נראה כמו נצח – קרא לי אליו שכני אריאל שרון וביקש ממני להצטרף לקדימה.

שי חרמש: הוא אמר: אני שם אותך להיות האיש אשר על ההתיישבות.

שי חרמש: קיבלתי אז את המשימה, ומהיום שהגעתי לכנסת זה לחם חוקי יום ולילה, בוקר-בוקר, שעה-שעה, במסירות ובאהבה – בעיקר אהבה כלפי אנשים שבזכותם אנחנו נמצאים פה.

שי חרמש: אבל, אולי הבשורה המשמחת – ואני בחרתי שלא להקריא דברים מהכתב, אלא לומר משהו מהלב – היא ההפתעה שמצאתי במליאה פה.

שי חרמש: נמצא פה ציבור, בין נבחרי הבית – רבים, תומכים, שותפים, אוהבים, נאמנים, דואגים, חרדים יום-יום, שעה-שעה.

שי חרמש: כשאני מסתובב במושבים, בקיבוצים ובמושבות אומרים לי: מי מגן עלינו, החקלאים?

שי חרמש: רבותי, יש הרבה סקטורים במדינה שמתקנאים בציבור שיושב פה בבניין הזה, ונעמד לצדם בשעה של מבחן, בשעה של קושי, בשעה של תקציב, בשעה של חקיקה, וגם בשעה, לא עלינו, של גנבות חקלאיות וקשיים ובעיות מהסוג הזה.

שי חרמש: חלק מהחברים, מהם שנמצאים פה כרגע באולם, חלק שאינם – נמצאים אתנו לאורך כל הדרך.

שי חרמש: התחושה היא שבבית הזה יש אהבה לנושא ההתיישבות, הערכה לנושא החקלאי והבנה שהנושא הזה הוא בנשמתנו, שההתיישבות היא נושא בעל עדיפות לאומית, שאין עליה עוררין.

שי חרמש: נכון, ביום-יום אנחנו לא מרגישים את זה.

שי חרמש: יש לנו היתקלויות עם הפקחים על קנסות בעניין העובדים הזרים, יש בעיות עם יבוא של תוצרת חקלאית זולה, יש בעיות בנושא המים – את חלקן הסדרנו – יש שפע בעיות מכאן ועד הודעה חדשה.

שי חרמש: ואף-על-פי-כן, כמו שנאמר, נוע תנוע.

שי חרמש: לכל השואלות והשואלים על הפירות ועל הדברים הנפלאים שראינו פה במסדרון – זוהי תוצאה של אף-על-פי-כן ולמרות הכול, בגלל נחישות.

שי חרמש: אני רוצה בכל זאת להוביל למשהו מעשי אחד מהיום הזה פה.

שי חרמש: את הדברים שאמר דודו קודם בעניין הגנבות בחקלאות – ישבנו שעה ארוכה בוועדת הפנים, היו דיונים ארוכים בוועדת הכספים על סובסידיות ותמיכות ועזרה בחקלאות, בוועדת החינוך היו דיונים על החינוך ההתיישבותי, וכל הדברים האלה ראויים וטובים.

שי חרמש: אבל נדמה לי – ויסלח לי יושב-ראש הכנסת לשעבר רובי ריבלין, שהוא שותף נאמן לנו לכל המהלכים האלה – הגיע הזמן שהכנסת הזאת שלנו תצעד עוד צעד אחד קדימה ותמקם ותחוקק את חוק החקלאות.

שי חרמש: אנחנו כמעט אחת המדינות היחידות בעולם החופשי, בעולם המתקדם, שחוק כזה לא קיים בהן.

שי חרמש: אבו וילן ציין קודם סדרה שלמה של תקנות, חוקים והסדרים – מהפרות עם הפעמונים בשווייץ ועד לעורף ביפן ועד לכל מיני מקומות אחרים שהחקלאות בהם היא האתרוג שנשמר ומוגן מכל עבר.

שי חרמש: הגיעה העת, הגיע הזמן שמדינת ישראל תיקח על עצמה בחקיקה שלוש התחייבויות בסיסיות.

שי חרמש: אם את אלה יעשו, אני יכול להבטיח בשם החקלאים שיושבים ביציע, ובייחוד בשם אותם 18,000 שנמצאים כרגע בשדה, בחממה, במטע, ברפת ובלול – שלושה דברים נבקש, ועל הרביעי נוותר ולא נדרוש עוד.

שי חרמש: האחד הוא שבמסגרת אמנה בין המדינה לבין החקלאים תובטח מעורבות הממשלה בשלב הפיתוח.

שי חרמש: אנחנו עושים את זה בתעשיות, אנחנו עשינו את זה ב"אינטל", אנחנו עושים את זה במרכזי פיתוח אחרים.

שי חרמש: כל נושא הפיתוח חייב להיות באחריות הממשלה, ביד נדיבה, בראש פתוח ובגישה נדיבה.

שי חרמש: הנושא השני הוא רשת ביטחון למקרי משבר וחירום.

שי חרמש: מדובר על אסונות טבע, מדובר על מלחמות, על מצבי חירום, ומדובר גם על אסונות כלכליים – גם דברים כאלה קורים.

שי חרמש: בעבר קראנו לזה רשת ביטחון ומחירי מינימום.

שי חרמש: אנחנו צריכים לתת לחקלאי שקט נפשי שהוא יוצא בבוקר לעבודה והוא יודע שבערב הוא מביא את פרי לחמו הביתה – ובזה כלול כמובן גם נושא הגנבות החקלאיות.

שי חרמש: הנושא השלישי והאחרון – ולא נדרוש יותר – הוא מחקר ופיתוח והתמודדות עם טכנולוגיות חדשות.

שי חרמש: החקלאות לא נשארה כמו שהיתה בימי עבר, גם לא כמו שהיתה בעשור הקודם.

שי חרמש: היא נעה קדימה, היא מתקדמת, היא תחרותית, היא איכותית, היא מתמודדת בעולם גלובלי ובשווקים פתוחים.

שי חרמש: לצורך זה מדינת ישראל צריכה לקחת אחריות מלאה.

שי חרמש: מדינות העולם החופשי עושות את הדברים האלה.

שי חרמש: תכנון לטווח ארוך, אשראי נוח, ביטחונות, פיתוח מערכת הכשרה – כל אלה יבטיחו לחקלאים קיום הוגן ויבטיחו למדינת ישראל חקלאות הוגנת, ובזה נתברך.

שי חרמש: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שי חרמש.

יולי יואל אדלשטיין: הדובר הבא הוא חבר הכנסת צבי הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהסכמנו שהפירות היו מאוד יפים – אומנם לא טעמנו, אבל הם מאוד יפים – אני מבקש שלא להעניש את החקלאים בנאומים ארוכים מדי.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בהצעה לסדר-יום – שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שכולם יוכלו לומר מה שירצו.

צבי הנדל: אצלי זו הצעה רגילה, לא?

יולי יואל אדלשטיין: אצל כולם זו הצעה דחופה, אבל אנחנו נתחשב במעמד המיוחד.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברות וחברי הכנסת, אורחים מכובדים ויקרים, צריך רק לזכור – וחברי שעלו לדבר בנושא הקרוב ללבם ודאי זוכרים, אבל כל אלה שלא תמיד הנושא קרוב ללבם ביום-יום צריכים לזכור, שחקלאות לא יכולה להתקיים בלי חקלאים.

צבי הנדל: זה שאנחנו מצליחים בעולם – ואמרה את זה יושבת-ראש הכנסת – לזקוף את הגב כשיש כל כך הרבה סיבות בעולם לשנוא אותנו, ובכל זאת כשנוגעים בנקודה החקלאית זה מעלה חיוך, ואת השליחים שלנו זה ממלא שמחה – זה לא בא לבד.

צבי הנדל: ידידי שי חרמש, מאחר שאתה בעיני כרגע נציג המפלגה השלטת, זה גם לא יכול להגיע אם השכם והערב יוטלו מסים על הידיים העובדות המעטות שכן או לא מגיעות אלינו.

צבי הנדל: זה לא יכול להגיע כשבמדינות שמגיעות להצלחות חקלאיות פחותות בהרבה משלנו, הסבסוד החקלאי עולה אלף מונים.

צבי הנדל: אני הייתי רוצה שייתנו לנו אולי בהיקף של 50% מהממוצע באירופה – אני מדבר על המדינות הנאורות.

צבי הנדל: אני מסתפק.

רן כהן: המון כסף, אתה צודק.

צבי הנדל: זה שאנחנו יושבים פה ומהללים – ברוך השם, אנחנו יודעים את זה.

צבי הנדל: כל הפרי היפה הזה כאן למטה הולך לייצוא, מה לעשות?

צבי הנדל: כי אנחנו פה צריכים מחירים נמוכים.

צבי הנדל: אז מה שלא מצליח לייצוא נשאר בישראל.

צבי הנדל: אבל היורו הוא הכסף הטוב והחזק.

צבי הנדל: פעם חשבנו שהדולר, היום זה היורו.

צבי הנדל: לכן אני אומר לחברי: הסוגיה הזאת, להבין שהחקלאי הוא במרכז – זה לא מהפה ולחוץ ולא דמגוגיה.

צבי הנדל: אם אנחנו לא נדאג לכך שיהיו הכלים להגיע לזה ולשמור על זה – כי לעמוד במקום זה כמו אותו רוכב אופניים, נופלים.

צבי הנדל: אם אנחנו לא מתקדמים כל הזמן – והתקדמות עולה כסף.

צבי הנדל: סיפרתי לשר החקלאות שאני, לא מרצוני, לא לשמחתי, ולצערי הגדול, נזקקתי ונאלצתי להקים את המשק המשפחתי מחדש.

צבי הנדל: כמה עולה להקים משק כזה היום?

צבי הנדל: כי אתה כבר עושה אותו משוכלל, כי אתה כבר מתמודד בשנות האלפיים וכבר יש תחרות עצומה.

צבי הנדל: סכומי עתק.

צבי הנדל: לא תמיד המדינה עומדת לימינך, ואם כן, אז בקמצוץ.

צבי הנדל: זה לא דומה לשום דבר שבחוץ-לארץ.

צבי הנדל: לכן, ההערכה צריכה להיות שבעתיים.

צבי הנדל: היום התחושה היא מאוד קשה.

צבי הנדל: אף-על-פי שזה יום חג וכולנו שמחים, כולנו נהנים ומוחאים כפיים כשמישהי עירונית יושבת כאן ומהללת אותנו, אני רוצה שתדעו – כולם – שהכעס הוא עצום, כאשר מגיעה עוד פעם גזירה על אותו חצי תאילנדי שאני זקוק לו כפול שלושה, ואני צריך לשלם עוד איזה מס שממציאים ואני לא יודע בסוף אם הוא עבר או לא עבר.

צבי הנדל: ועוד איזה פקיד באוצר, שכולנו מסתתרים מאחוריו, הממשלות.

צבי הנדל: בחולשתם של השרים הם מובילים מדיניות שלפיה אין שום בעיה לייבא.

צבי הנדל: יש במדינת ישראל עתות ביטחון בעייתיות, כך מספרים, ולפעמים אוכל הוא מזונו העיקרי של האדם – יש גם מזון רוחני ועוד הרבה מזונות – אבל לא תמיד יהיה ניתן לייבא.

צבי הנדל: מה יקרה אם חס וחלילה נזדקק ולא יהיה לנו משלנו?

צבי הנדל: לכן יש הרבה תפקידים לחקלאות, גם בענייני ביטחון, גם בנוגע לפיזור האוכלוסייה, גם בנוגע לשמירה על האדמות של ארץ-ישראל, על התלם האחרון, על הגבולות, אף שהתלם האחרון בגוש-קטיף לא החזיק מעמד.

צבי הנדל: יש עוד המון דברים שחשוב שנעשה עם החקלאות.

צבי הנדל: בסופו של דבר, אם לא נחזק את החקלאים שעוד נשארו – והם פחות מחצי ממה שהיו לפני שני עשורים – אז יהיה קשה מאוד לבוא גם בעוד עשור אחד ולטפוח על השכם, כי יכרעו תחת הנטל.

צבי הנדל: יש לנו דבר נפלא ביד.

צבי הנדל: בידנו לשמר אותו.

צבי הנדל: זו לא דרישה גדולה.

צבי הנדל: צריך להשתדל לא לתת לאף אחד מהאנשים הקטנים שיושבים באוצר לירוק לאנשים הנהדרים האלה בפרצוף.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת צבי הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק וקנין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרון הדוברים בנושא הזה, חבר הכנסת ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן ישיב לכולם כבוד שר החקלאות, חבר הכנסת שלום שמחון.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אדוני שר החקלאות, ידידי וחברי, חברי חברי הכנסת, ידידי החקלאים, על ארץ-ישראל נאמר בתורה: "ארץ חטה ושעורה וגפן ותאנה ורימון ארץ זית שמן ודבש".

יצחק וקנין: מי שהסתובב היום במסדרונות הכנסת וראה את התוצרת החקלאית, הרגיש עד כמה מוחשיות מלים אלה.

יצחק וקנין: היום הכנסת מביעה הזדהות עם חקלאי ישראל, אשר עמלים במשך כל השנה על גידול תוצרת חקלאית מהטובות בעולם.

יצחק וקנין: תוצרת זו מגיעה לכל השווקים בעולם בזכות האיכות, הטיב והטעם המיוחד שיש לפרי הישראלי.

יצחק וקנין: גם השווקים בארץ מלאים כל טוב, תוצאה של עמל רב שמשקיעים חקלאי ישראל במשך כל ימות השנה.

יצחק וקנין: רבותי, מי שחושב שהדברים מובנים מאליהם אינו אלא טועה.

יצחק וקנין: הסיוע לחקלאות בשנים האחרונות הולך ופוחת; הוא מהווה 0.3% מתקציב המדינה, לעומת 2%–3% במדינות אירופה, ואפילו בארצות-הברית.

יצחק וקנין: זה דבר שמסכן את עתיד החקלאות ואת הפיתוח הדרוש על מנת להתמודד עם אתגרי העתיד ועם התחרות העולמית.

יצחק וקנין: ממשלת ישראל חייבת לקבל החלטות ברורות ולהגדיל את הסיוע למחקר ופיתוח ואת הסבסוד שכמעט נעלם בשנים האחרונות.

יצחק וקנין: תקציב החקלאות קוצץ בשנים האחרונות ביותר מ-0.5 מיליארד שקל.

יצחק וקנין: אנו, הלובי החקלאי בכנסת, חייבים להתאחד, בלי הבדל של סיעות, על מנת לסייע ולהגדיל את התקציבים המופנים לענף החקלאות, ואולי הדבר החשוב ביותר – להביא להקלה משמעותית בכל הנושא של העסקת העובדים הזרים, המהווים את עמוד השדרה ואת כוח העבודה החיוני ביותר לעמידה בדרישות השוק, הן הישראלי והן העולמי.

יצחק וקנין: הלובי החקלאי בכנסת הוא בין החזקים ביותר שיש.

יצחק וקנין: אני חושב שאם אנחנו נתאחד כולנו במטרה לא להתפרס על יותר מדי דברים – – –

שי חרמש: ביקשתי שלושה, זה הכול.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: הנושא של העובדים, להקטין את כל עלויות העבודה וגם לתת סבסוד הרבה יותר גדול.

יצחק וקנין: אם ניקח לעצמנו כמה דברים ולא נתפשט יותר מדי, נצליח להביא בשורה לחקלאים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יצחק וקנין.

יולי יואל אדלשטיין: הוא הראה לנו דוגמה איך אפשר לדבר שלוש דקות ולומר בהן את הכול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, שר החקלאות בישראל, אדוני יושב-ראש הלובי החקלאי, חבר הכנסת וילן, חברים יקרים, בדרך כלל בישיבת הלובי יש לנו יותר אנשים מאשר כרגע במליאה, ועל כך אני מצר.

ראובן ריבלין: אני ירושלמי בן ירושלמים, שמשפחתו עלתה לירושלים, לציון, כדי להכות שורש בארץ, לפני 197 שנים.

ראובן ריבלין: באנו לירושלים שכן חשבנו שהלב הוא ירושלים.

ראובן ריבלין: כך אנחנו חושבים גם היום.

ראובן ריבלין: מאה שנה עשינו – בנינו שכונה פה, בנינו שכונה שם, יצאנו מחומות העיר, נאחזנו בירושלים, אבל חיכינו למשיח.

ראובן ריבלין: הציונות החקלאית אשר באה לארץ היא שהכתה שורשים ויצרה את התשתית האמיתית והחזקה לשיבת ציון ולהקמת מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: היא היתה בבחינת ראשית צמיחת גאולתנו.

ראובן ריבלין: הזרם של החקלאות בתולדות הציונות הוא אולי הזרם החשוב ביותר שהביא להקמת המדינה, יחד עם האמונה שלנו שזאת ארצנו.

ראובן ריבלין: אין יותר מוסרית מהתנועה הציונית, אשר דרשה את חזרת העם לציון.

ראובן ריבלין: החקלאות גם נישאה בפי כול.

ראובן ריבלין: היא היתה גאוות הארץ, ועל כך היו מתגאים כל עושיה.

ראובן ריבלין: נדמה שבשנים האחרונות, אפילו בעשורים האחרונים, אנחנו נמצאים במצב שבו יש אמירה, אם כי לא בפה מלא – החקלאים עשו את שלהם, החקלאים יכולים ללכת.

ראובן ריבלין: ראינו היום מחקר השוואתי שנערך במחלקת המחקר של הכנסת, וראינו את הממצאים הקשים; כל אחד מחברי הכנסת קיבל אותו לידיו.

ראובן ריבלין: ישבתי על יד שלום שמחון כאשר היה שר החקלאות בקדנציה הקודמת, עקבתי אחרי חיים אורון כשר החקלאות תקופה ממושכת, כאשר אנחנו ישבנו באופוזיציה.

ראובן ריבלין: פעמים רבות כאשר אני הייתי בממשלה שמעתי שהחקלאות היא לא כלכלית, שיש ענפים כלכליים ויש ענפים לא כלכליים.

ראובן ריבלין: אני יודע שאפילו יש לי ויכוח היום עם חיים אורון, הלוא הוא ג'ומס, אשר בא ואומר: כן, החקלאות כלכלית וכך צריך להתייחס אליה, ויש הצדקה.

ראובן ריבלין: אני אומר: רבותי, מעל לכול וראשית כול, בציונות, בארצנו, במדינתנו, החקלאות היא דבר ערכי, שכן בלי חקלאות לא נוכל לקיים את המדינה שלנו.

ראובן ריבלין: מדינה אשר יכולה, בגלל מצב בין-לאומי כזה או אחר, בגלל רצון לכפות עלינו דעות אשר מקובלות על שאר עמי העולם או על חלקם או על רובם – פעמים אנחנו עוד יכולים להימצא במצור, והחקלאות היא אותה תשתית שאנחנו יכולים לקיים בה את עצמנו.

ראובן ריבלין: החקלאות היא נשמת אפה של התנועה הציונית במדינת ישראל ושל צמיחתה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהממשלה היום לא רואה כך את פני הדברים.

ראובן ריבלין: לא מובנת ההפחתה בתמיכות ובסובסידיות בעשור האחרון, עד כדי ביטולן המוחלט; לא מובן מה מקורו של הפער – פער אדיר – בין ההשקעה הממשלתית בחקלאות לבין ההשקעה במדינות היותר מתקדמות.

ראובן ריבלין: אדוני השר, ראינו היום בנתוני מחלקת המחקר שבישראל הממשלה משקיעה בסובסידיה לחקלאות 10% מאשר במדינות מתקדמות באירופה.

ראובן ריבלין: הצרפתים מבינים שלא תהיה חקלאות – בגלל קונייקטורות כאלה ואחרות, תנועות כאלה ואחרות.

ראובן ריבלין: אבוקדו אפשר להביא ממרוקו לאירופה כהרף עין ולחסוך הרבה יותר.

ראובן ריבלין: קל יותר להביא ולייבא מאשר להשקיע.

ראובן ריבלין: ובכל זאת אותן מדינות משקיעות ומסבסדות את החקלאות מתוך מחשבה שלא יכול להיות שתהיה מדינה בלי שהיא תוכל לייצר את אותו צורך שבלעדיו אין.

ראובן ריבלין: ואנחנו כאן – 0.3%.

ראובן ריבלין: אנחנו, המדינה אשר התשתית שלה היא האמונה, המקור, המחצבים האנושיים, ויחד עם זה ההיאחזות בקרקע.

ראובן ריבלין: "להכות שורש" – אין הכוונה רק להיות חדורי אמונה ושכנוע שזו אכן ארצנו ההיסטורית, אלא גם להכות שורש של ממש, לתקוע יתד פיזית ולהיות עובדה מוגמרת ויציבה.

ראובן ריבלין: ראויה, אדוני השר, ראויה החקלאות במדינת ישראל שהעיר ירושלים, ביום חגה, תצדיע לה.

ראובן ריבלין: שהרי שתיהן, גם ירושלים וגם עבודת האדמה, נושאות אותו רעיון: רעיון השיבה לציון, שאותו הגשמנו בדורנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת ראובן רובי ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, שר החקלאות חבר הכנסת שלום שמחון ישיב לכל המציעים.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי הטוב יושב-ראש השדולה החקלאית חבר הכנסת אבשלום וילן, אני חייב לומר לך תודה על היום הנפלא הזה שהענקת לחקלאי ישראל.

שלום שמחון: רובי, תרשה לי לקרוא לך רובי.

שלום שמחון: האמת היא שגרמת לי להתרגשות יותר מאשר עמוקה.

שלום שמחון: זה לא חדש לי, אבל אני בטוח שחלק נכבד מהחברים החקלאים שיושבים פה, בוודאי מאלה שצופים בנו, לא יודעים את מה שאני יודע.

שלום שמחון: בכל זאת, אתה גורם לי להתרגש כל פעם מחדש כשאני שומע אותך מדבר על חקלאות ועל התיישבות.

שלום שמחון: אם הייתי חושב שזה רק מתוך השורשים של אשתך במושב חירות הייתי עושה לך הנחה.

שלום שמחון: מאחר שאני יודע שאלה באמת דברים שאתה מאמין בהם בתוכך, אז אין לי אלא להצדיע לך.

שלום שמחון: ההצעות לסדר-היום עוסקות בנתון המדהים שהוציא חבר הכנסת וילן לאור העולם היום, אחרי שנעשתה עבודה על-ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת בנושא התמיכות בחקלאות הישראלית.

שלום שמחון: בלי ספק, היתה שחיקה גדולה מאוד בעשור האחרון, אף כי אצטרך להגיד לפרוטוקול נתונים שהם קצת שונים.

שלום שמחון: אני רוצה לומר שני נתונים, כדי שכולנו נדע אותם.

שלום שמחון: בממשלת רבין-פרס האחרונה תקציב משרד החקלאות עמד על 1.6 מיליארד שקל; התקציב לשנת 2007 עומד על כ-680 מיליון שקל.

שלום שמחון: כל אחד יכול לעשות את החישובים.

שלום שמחון: אין ספק שהשחיקה הגדולה היתה בשנים 1996–1999, שחיקה נוראית, ששינתה את פני המפה של החקלאות הישראלית והובילה אותה להיות חקלאות אחרת לחלוטין.

שלום שמחון: זה נתון שכדאי שנזכור, כי בלי להזכיר משרדי ממשלה אחרים, אני מכיר חלק ממשרדי הממשלה שעשו את הדרך ההפוכה באותה תקופה.

שלום שמחון: אין רבים כאלה, יש שניים כאלה – לא החשובים שבמשרדי הממשלה.

שלום שמחון: ופה מדובר בענף כלכלי שהוא ענף מרכזי.

שלום שמחון: עם זאת, ביום של גאווה לאומית, ביום של הצדעה לחקלאות הישראלית, ביום של חג – ובכל חג כל אחד מאתנו לובש את הבגדים היפים שלו ומשתדל לראות את הדברים היותר טובים – חשוב להצדיע לחקלאי ישראל ולמי שנושא בנטל לאורך השנה.

שלום שמחון: אין ספק שהצלחתם להגיע לפסגה של העולם, ואין הרבה מאוד תחומים שבהם מדינת ישראל יכולה לומר שהיא הגיעה לשם.

שלום שמחון: מדינת ישראל נחשבת, מבחינת החקלאות והחקלאים, בין הטובות בעולם.

שלום שמחון: יש בה מהחוקרים הטובים בעולם לחקלאות, ומהמדריכים הטובים בעולם לחקלאות, והיא נדרשת כמעט בכל מקום בעולם.

שלום שמחון: מדינת ישראל זקוקה ל-2% חקלאים בלבד כדי לייצר את המזון לאזרחיה.

שלום שמחון: במדינות אחרות מדובר בעשרות, לפעמים בעשרות רבות.

שלום שמחון: זהו נתון מדהים שצריך להביא בחשבון, שבשנים האחרונות קרו הרבה מאוד דברים שאף אחד מאתנו לא חשב עליהם.

שלום שמחון: עם זאת צריך לומר, גם כדי שיירשם ב"דברי הכנסת", שהתמיכות הייחודיות שנותנת מדינת ישראל לחקלאות, לעומת סקטורים כלכליים אחרים, אינן שונות מדפוסי הסיוע לסקטור זה הניתן ברוב רובן של המדינות המערביות.

שלום שמחון: בכל אותן מדינות, וגם בישראל, החקלאות נתפסת כסקטור כלכלי, שתרומתו לכלכלה ולחברה גבוה לאין-שיעור מתרומתו הישירה בדמות הייצור החקלאי, וזאת בהיות החקלאות הסקטור שמבטיח את קיומם של המרחבים הפתוחים ובהיותו ענף כלכלי בסיסי בכלל המרחב הכפרי, שמהווה בכל המדינות הנ"ל את עיקר שטחה של המדינה.

שלום שמחון: זאת עוד מבלי לציין את תפקידה העיקרי של החקלאות כמקור לאספקת תוצרת חקלאית טרייה ומעובדת ומזון בסיסי לכלל האוכלוסייה באופן רציף על פני השנה במחירים ובאיכויות שווים לכל נפש.

שלום שמחון: נהוג להשוות בין שיעורי התמיכות שמדינות נוהגות להעניק לסקטור החקלאי שלהן על-ידי הבאת כל סוגי התמיכות הישירות והעקיפות למכנה משותף, והוא השיעור מסך ערך היצוא הישראלי.

שלום שמחון: מדינת ישראל, לרוע המזל, נמצאת לאורך השנים בתחתית הסולם הזה, במיוחד בהשוואה למקובל במדינות האיחוד האירופי ואפילו בארצות-הברית.

שלום שמחון: אגב, בארצות-הברית – אני אומר את זה לשר החקלאות לשעבר חבר הכנסת חיים אורון – סך היצוא החקלאי הוא כסך הסובסידיות שמדינת ארצות-הברית נותנת לחקלאיה.

שלום שמחון: הנתון היה 47 מיליארד דולר בשנת 2001, כשכיהנתי בפעם הקודמת כשר החקלאות, ואני מעריך שהוא לא השתנה בהרבה.

שלום שמחון: דפוסי התמיכה בארץ, ובמיוחד היקפם, דומים יותר לאלו הקיימים במדינות עם תשתית חקלאית טבעית, כמו אוסטרליה, ניו-זילנד ומקצת ממדינות דרום-אמריקה.

שלום שמחון: מדינת ישראל תומכת בייצור החקלאי ובחקלאי מדינת ישראל באמצעות שלושה מסלולים עיקריים: הגנה מכסית מפני ייבוא תוצרת חקלאית טרייה ותוצרת חקלאית מעובדת, ועל-פי הכללים הנהוגים בארגון הסחר העולמי; תמיכות בגורמי ייצור, במחירי מים, בעידוד להשקעות הון בחקלאות, באמצעות העמדת מענקים על-ידי מינהלת ההשקעות של משרד החקלאות, ומתן אפשרות להעסיק עובדים זרים; תמיכות ישירות ועקיפות לייצור החקלאי ולחקלאים.

שלום שמחון: ניתן לציין את העיקריות שבהן: תמיכה לייצור בענף הלול בגליל באמצעות סובסידיות חוק הגליל – כ-80 מיליון שקלים.

שלום שמחון: תמיכה באחזקת שטחים פתוחים לשם מניעת השתלטות גורמים עוינים עליהם ולשם שמירת שיווי משקל אקולוגי, וזאת על-ידי סיוע למגדלי בקר וצאן במרעה, למגדלי חיטה ושאר גידולי בעל, וכן לעידוד לנטיעת יער משקי, סך התמיכה – כ-20 מיליון שקלים בשנה.

שלום שמחון: תמיכה בפרויקטים להרחבת מעגל ואפשרויות התעסוקה במרחב הכפרי, וכן לשיפור חזות היישובים הכפריים, סך התמיכה – כ-33 מיליון שקלים בשנה.

שלום שמחון: מימון פעילות המדען הראשי לביצוע מחקרים בענף החקלאות – בהיקף תקציבי של כ-30 מיליון שקלים בשנה.

שלום שמחון: השתתפות בפרמיות לביטוח כנגד נזקי טבע ואסונות טבע – בהיקף של כ-84 מיליון שקלים בשנה.

שלום שמחון: תמיכות להפחתת השימוש בחומרי הדברה – בהיקף של כ-23 מיליון שקל בשנה.

שלום שמחון: תמיכות לעידוד הייצוא – בהיקף של כ-5 מיליוני שקלים בשנה.

שלום שמחון: כלי סיוע עיקרי נוסף, כאמור, שמשרד החקלאות מעמיד לרשות החקלאים, הוא בדמות מענקי השקעה להרחבה ולשדרוג של תשתית הייצור החקלאי, ובדגש על גידולים המיועדים ליצוא, על תחליפי יבוא מובהקים, על מיכון חקלאי, על כלים ושיטות חוסכות כוח-אדם ולביצוע רפורמות ענפיות לשם התאמתם בין השאר לדרישות המשרד להגנת הסביבה ולשם הגברת הבטיחות הביולוגית במכלול תהליך הייצור.

שלום שמחון: סך תקציב מינהלת ההשקעות של משרד החקלאות לשנת 2007 הוא 73 מיליון שקל במונחי הרשאה להתחייבות.

שלום שמחון: מאחר שהזכרתי את שנת התקציב 1996, אז אני שוב מציג נתון נוסף לחברים.

שלום שמחון: בשנת 1996, כאשר יעקב צור היה שר החקלאות, תקציב מינהלת ההשקעות עמד על כ-220 מיליון שקלים.

שלום שמחון: כל אחד יעשה את החשבון הריאלי מה זה אומר היום.

שלום שמחון: אלה החשבונות.

צבי הנדל: כמה זה היום?

שלום שמחון: היום זה 73 ועוד 33 שהזכרתי של המרחב הכפרי – זה 106 מיליון שקלים.

שלום שמחון: אבל אני חייב לומר – כשהגעתי למשרד היה רשום בתקציב מינהלת ההשקעות 19 מיליון שקלים.

שלום שמחון: באתי לנערי האוצר, והם אומרים לי: תשמע, ה-19 הרשומים – סגרנו עם הפקידים שלך שזה אפס, אז אין לך גם את זה.

שלום שמחון: כלומר, הגעתי למשרד לפני פחות משנה, והתקציב של מינהלת ההשקעות היה 0 גדול.

שלום שמחון: נוסף על כל אלה, ניתן למנות את השירותים הניתנים לחקלאים על-ידי יחידות משרד החקלאות, כמו שירותי ההדרכה, השירותים הווטרינריים, השירות להגנת הצומח ופעילויות מחקר במינהל המחקר החקלאי.

שלום שמחון: אבל אני חייב לציין שנכון לרגע זה, תקציב משרד החקלאות לשנה הנוכחית התייצב על התקציב שהיה ב-2002 כשעזבתי את המשרד, ואני מקווה שבשנה הבאה ניתן קפיצת מדרגה נוספת.

שלום שמחון: תודה והצדעה גדולה לחקלאי ישראל, וכמובן לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מה אדוני השר מציע מבחינה פרוצדורלית?

שלום שמחון: כל מה שרוצים.

שלום שמחון: מה שיוחלט.

יולי יואל אדלשטיין: השר השאיר בידי להחליט.

יולי יואל אדלשטיין: המצב כרגע הוא שהמציעים בוודאי מבקשים מליאה, השר מציע ועדה, ויש כמה הצעות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון, חבר הכנסת רן כהן – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת גלנטי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אורחים, חקלאים נכבדים, גם אני רוצה מאוד להצטרף לכל המהללים והמשבחים את החקלאים ותוצרתם ואת התרומה האדירה ברמה הלאומית, הממלכתית, הכלכלית והערכית.

רן כהן: אבל עם כל הכבוד, אנחנו לא נבחרנו לכנסת כדי להלל.

רן כהן: נבחרנו כדי להעמיד את החקלאות הזאת במקום שבו היא צריכה להיות מוצבת במדיניות של הממשלה.

רן כהן: וכאן, אדוני השר, אני חייב לומר לך: למדתי ממך וגם מהחקלאים, שעל כל עובד בחקלאות שאוסף את הפרי, מתווספים ארבעה עד שישה מקומות עבודה של ישראלים – במקרה זה עובדים זרים מול ישראלים.

רן כהן: אז הממשלה לוקחת היום מהחקלאים 140 מיליון שקל אגרות על ייבוא עובדים זרים, ולא מוכנה להשקיע 5 מיליוני שקלים בעידוד עובדים בחקלאות.

רן כהן: מה אנחנו עושים?

רן כהן: בואו נתרגם את זה למעשים כדי לעזור לחקלאים ולחקלאות, ולא רק נהלל ונשבח.

רן כהן: אני מקווה מאוד שתצליח להעביר בממשלה – שתהיה תמיכה בהצעת החוק הזאת שאני מוביל, כדי שיהיו יותר עובדים ישראלים בחקלאות, אחרת החקלאות לא תהיה שלנו וגם הארץ הזאת לא תהיה שלנו.

רן כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גלנטי – בבקשה, אדוני.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, תערוכת פרי, ירק ופרח במסדרונות הכנסת מדהימה את כל רואיה.

יצחק גלנטי: יש כאן טענות על יחס עוין של האוצר לחקלאות – – –

חיים אורון: של הממשלה.

יצחק גלנטי: אני מבקש, תן לי להסתבך לבד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורון, הלא הוא ג'ומס, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת גלנטי להמשיך.

חיים אורון: זה לא אוצר, מצאו אוצר.

יצחק גלנטי: יש כאן טענות על יחס עוין של האוצר לחקלאות, וזה לא נכון.

יצחק גלנטי: האוצר הצליח לגדל עזים לרוב בתקציב המדינה ובחוק ההסדרים – ונדהמתי לראות שאין אף עז אחת בתערוכה.

יצחק גלנטי: היום החקלאות היא חקלאות תעשייתית, אבל צר לי לומר שהיא לא בריאה.

יצחק גלנטי: יש צורך לתקצב מחקרים לתוצרת חקלאית אורגנית, יפה, טעימה, בריאה וזולה, במיוחד לאור הביקוש הגואה לתוצרת אורגנית, הן בצומח והן בחי.

יצחק גלנטי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון המציעים הצעה אחרת הוא חבר הכנסת דב חנין.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעביר את הנושא לוועדה לעובדים זרים.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: קודם כול, אני רוצה להצטרף לדברי קודמי, חבר הכנסת גלנטי, בדבר הצורך לתת עידוד מיוחד לתוצרת אורגנית בישראל.

דב חנין: יש מקום ללמוד מדברים שמתרחשים בעולם בתחום הזה, וגם אנחנו יכולים להתקדם בכיוון.

דב חנין: בכלל, אדוני היושב-ראש, התחום הזה של סובסידיות ירוקות בתחום החקלאות זוכה להרבה מאוד תנופה בעולם.

דב חנין: השר הזכיר, ובצדק, שאחת התרומות של החקלאות לארץ הזאת היא השמירה על מרחבים פתוחים וירוקים, ואת זה אפשר גם לעגן באמצעות מנגנונים חדשים – גם פה אפשר ללמוד מהעולם – של סובסידיות ירוקות שנועדו להבטיח את המטרה הספציפית הזאת.

דב חנין: הערה אחרונה, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: יש בישראל גם חקלאים ערבים, ויש להם בעיות וקשיים לא קטנים.

דב חנין: אני חושב שראוי לפחות להזכיר גם אותם ביום הזה ולקיים דיון בוועדות הכנסת גם בעניינם, כי גם הם זכאים לקבל מהמדינה את התמיכה ואת העזרה.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצעתי אליכם היא, שהצבעה בעד פירושה בוועדה, והצבעה נגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

רן כהן: אני מבקש לוועדה לעובדים זרים.

יולי יואל אדלשטיין: איזה ועדה – אנחנו נחליט אחרי ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – ועדה, נגד – להסיר.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 19 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, 19 חברי הכנסת מבקשים דיון בוועדה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי נושא החקלאות בישראל יידון בוועדת הכלכלה.

רן כהן: ביקשתי לוועדה לעובדים זרים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן ביקש דיון בוועדה לעובדים זרים, לכן ועדת הכנסת תכריע בסוגיה המהותית הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הודעה לחבר הכנסת יעקב מרגי, ממלא-מקום יושבת-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): תודה, אדוני.

): הודעה ראשונה של ועדת הכנסת.

): חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה ביום ד' בטבת התשס"ז, 25 בדצמבר 2006, כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בנושא המבנה הארגוני של קופות-החולים מתוך הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2007), התשס"ז–2006 [פרק ג', סעיפים 14(1), (3), (4), 15], לשם הכנתה לקריאה השנייה והקריאה השלישית.

): בהתאם לסעיף 118(ג) לתקנון הכנסת, ביקש יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להעביר את הדיון בהצעת החוק לוועדה אחרת.

): שר הבריאות ויושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ביקשו להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הצעת החוק האמורה תועבר מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

): אין צורך בהצבעה על הודעה זו.

): הודעה שנייה של ועדת הכנסת.

): חברי חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ג בסיוון התשס"ו, 19 ביוני 2006, להעביר את הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג–2003, מ/49, לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לאחר החלת רציפות.

): בהתאם לסעיף 118(ג) לתקנון הכנסת ביקש יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להעביר את הצעת החוק מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט, מאחר שהנושא המוסדר בהצעת החוק הוא בתחום סמכותה של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

): יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט נתן את הסכמתו לכך.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מרגי יחזור לפרוטוקול על מה הוא מבקש את אישור המליאה.

): אנחנו מבקשים את אישור המליאה להעברת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4) מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לוועדת החוקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש מן המליאה לאשר את הודעת ועדת הכנסת בנדון.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

): תצרף את קולי בעד.

יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי מצרף את קולו של ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת מרגי, בעד האישור.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד הצעת ועדת הכנסת – 9 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג–2003, מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: המליאה אישרה את העברת הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4).

יצחק זיו: אתה יכול להוסיף את קולי?

יצחק זיו: לא הספקתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת זיו לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ימשיך.

): ברשותך, הודעה נוספת של ועדת הכנסת.

): חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת מודיעה בזאת על חילופי אישים בוועדת הפנים והגנת הסביבה מטעם סיעת ישראל ביתנו: במקום חבר הכנסת רוברט אילטוב תכהן חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

): אין צורך בהצבעה.

): תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת יעקב מרגי על שהביא לנו הודעות מטעם ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/911/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעות על כמה הצעות חוק.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה בהם: הצעת חוק המים (תיקון – אמצעי אכיפה), התשס"ו–2006, קריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: הנמקה מן המקום של חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק היא מטבע הדברים של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דב חנין: ההצעה שלפניכם, עמיתי חברי הכנסת, היא הצעה מאוד חשובה, שעוסקת באחת מבעיות הזיהום הקשות במדינת ישראל, בעיית זיהום המים.

דב חנין: על-פי רוב אנחנו חושבים שבעיות של זיהום מים הן רק תוצר של מחדלים באכיפה, אבל הצעת החוק הזאת מלמדת שחסרה לנו תשתית חקיקתית בתחום מסוים אחד.

דב חנין: הצעת החוק בעצם מציעה ליצור מנגנון שיגרום למפעלים לדווח בעצמם על זיהומים.

דב חנין: מדובר על מערכת אפקטיבית שמאפשרת לרשויות המדינה לפקח מרחוק על הנעשה בשטח.

דב חנין: מנגנוני דיווח עצמי כאלה הוכיחו את עצמם בכמה מדינות בעולם כפתרון לחלק גדול מהליקויים הרגילים הכרוכים באכיפה ובפיקוח בתחום הסביבתי.

דב חנין: דיווח עצמי כזה חשוב להשגת כמה מטרות: איתור נזקים, טיפול יעיל בנזקים האלה, שיפור המיקוד של גורמי האכיפה וגם היכולת שלהם להתמקד במזהמים עיקריים.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני פונה אל כולכם ומבקש שכולכם תתאחדו בתמיכה בהצעת החוק החשובה הזאת.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: התשובה אמורה להינתן על-ידי שר החקלאות ופיתוח הכפר.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי שרת החוץ, יש הסכמה של ממשלה להצעה, אני מניח.

ציפי לבני: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו רושמים לפנינו שיש הסכמת ממשלה, כפי שמסרה לנו שרת החוץ, חברת הכנסת ציפי לבני, ועוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק המים (תיקון – אמצעי אכיפה), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת – נא להצביע, חברי הבית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המים (תיקון – אמצעי אכיפה), התשס"ו-2006, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק המים (תיקון – אמצעי אכיפה), התשס"ו–2006, אושרה בקריאה טרומית, ותועבר לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/1053/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק הבאה שלפנינו היא להנמקה בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: לא תהיה הצבעה על ההצעה הנוספת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק המים (תיקון – הזכות למים וייעודם), התשס"ו–2006 – עוד פעם חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אתה פעיל במיוחד היום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: לא רק היום.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקבל את התיקון, חבר הכנסת מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשותך.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, גברתי השרה, האמת היא שגם החוק הזה ראוי היה שיתקבל בהנמקה מהמקום, ללא צורך בדברי הסבר רבים, ובהסכמה כללית של חברי הכנסת.

דב חנין: לצערי הגדול, לא הצלחנו להביא לכך שוועדת השרים לחקיקה תחליט את ההחלטה המתבקשת לתמוך בהצעת החוק הראויה הזאת.

דב חנין: לכן אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שאף-על-פי שבנקל ניתן היה לגייס רוב בבית הזה כדי להעביר את הצעת החוק הזאת היום – גברתי ממלאת-מקום ראש הממשלה, אני אומר גם לך – מתוך רצון לנהל דיאלוג בנושאים כאלה עם הממשלה ולהעביר את הדברים בהסכמה, לא עשיתי את הדבר המתבקש ולא העברתי את ההצעה הזאת בניגוד לעמדת הממשלה.

דב חנין: זה אפשרי בהחלט.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני אומר לכם למה ההצעה הזאת חשובה ולמה היא ראויה, ואני מקווה שבעתיד הקרוב נשיג הסכמת ממשלה ואפשר יהיה להעביר את ההצעה הזאת פה אחד.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הזכות למים היא זכות מוכרת במשפט הבין-לאומי וגם במשפט הישראלי.

דב חנין: הזכות למים משתמעת בצורה ברורה מסעיף 25 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם; זה אותו סעיף מפורסם שמגן על תנאי המחיה ועל שירותים מספיקים לבריאות האדם ולמשפחתו.

דב חנין: ברור לכולנו שבהעדר מים אין תנאי מחיה ואין שירותים מספיקים לבריאות האדם ולמשפחתו.

דב חנין: לכן, אין כל ספק שכבר סעיף 25 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם מכיר בזכות למים.

דב חנין: ההצהרה אומנם איננה אמנה מחייבת, ומבחינה זו היא איננה משפט בין-לאומי הסכמי, אבל היא בהחלט משפט בין-לאומי מנהגי, וככזאת יש לה תוקף מחייב גם אצלנו.

דב חנין: להכרה בזכות למים יש ביטויים מפורשים רבים במשפט העמים.

דב חנין: אני אתחיל בפרשנות של הוועדה לזכויות האדם של האו"ם לאמנה בדבר זכויות כלכליות וחברתיות.

דב חנין: אני אזכיר את הצהרות הסיכום של הוועידות הבין-לאומיות במאר דל פלאטה – 1977, ועידת כדור-הארץ בריו דה-ז'נירו – 1992, ועידת יוהנסבורג – 2002, הצהרת המילניום של האו"ם, "אג'נדה 21" – כל אלה הם מסמכים שמדינת ישראל היא חלק מהם.

דב חנין: אני שמח שנוכחת אתנו שרת החוץ – ממלאת-מקום ראש הממשלה ושרת החוץ – כי היא יכולה להעיד שכשישראל מתחייבת באמנות בין-לאומיות ובהסכמים בין-לאומיים, מדיניותה המוצהרת של הממשלה היא שאנחנו לא עושים את הדברים האלה פלסתר, אלא מתייחסים אליהם במלוא הרצינות.

דב חנין: מעבר להצהרות סיכום של ועידות בין-לאומיות, אנחנו מדברים גם על אמנות בין-לאומיות מחייבות, כמו למשל האמנה הבין-לאומית בדבר ביטול האפליה נגד נשים לצורותיה, האמנה מ-1979, האמנה מ-1989, האמנה הבין-לאומית לזכויות הילד.

דב חנין: שוב, שתי אמנות בין-לאומיות שמכירות בצורה מפורשת בזכות האדם למים.

דב חנין: מושג המפתח בעניין של זכות האדם למים הוא המושג שמכונה באנגלית BWR: Basic Water Requirement, ומבחינה זו ברור לחלוטין גם ההיקף של הזכות, שהוכרה במשפט העמים וצריכה להיות מוכרת באופן מפורש גם אצלנו.

דב חנין: אני שמח, אדוני שר המשפטים, שגם אתה הצטרפת אלינו לפרק הזה של הדיון המשפטי, ואני רוצה לשכנע אתכם, עמיתי חברי הכנסת, שיש אצלנו בישראל ליקוי בסיסי בחקיקה בתחום הזה.

דב חנין: אומנם, אדוני שר המשפטים, קיים אצלנו סעיף 3 לחוק המים, וסעיף 3 לחוק המים אומר: "כל אדם זכאי לקבל מים ולהשתמש בהם" – עד כאן יפה מאוד; אבל העוקץ נמצא בסופו של הסעיף: "כל אדם זכאי לקבל מים ולהשתמש בהם בכפוף להוראות חוק זה".

דב חנין: חוק המים, אדוני היושב-ראש, הוא אחד החוקים הגדולים והענפים במדינת ישראל, וכאשר זהו הניסוח של סעיף הזכות, זהו ניסוח של זכות שהיא מאוד חלשה, מאוד צולעת.

דב חנין: כל הוראה, אפילו טכנית, אדוני היושב-ראש, שיש בחוק המים היום, גוברת על ההוראה בדבר הזכות למים.

דב חנין: אדוני שר המשפטים, אומנם בית-המשפט העליון נחלץ לעזרתנו, ובשורה של פסקי-דין – מערעור אזרחי 535/89, פרשת נציב המים נגד פרלמוטר – קבע בית-המשפט העליון שהזכות למים בישראל היא זכות אישית, אי-אפשר לפגוע בה ללא הסכמה מפורשת של בעל הזכות.

דב חנין: אבל שוב, אני שמח שנמצא אתנו שר המשפטים, כי אני יודע שעמדתו של שר המשפטים ברמה העקרונית היא שהסדרים עקרוניים צריכים להופיע בחקיקה של המדינה.

דב חנין: וזה המצב הראוי, זה המצב הנכון, זה המצב שצריך להתקיים גם בעניין הזכות למים.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, הצענו – אני ושורה ארוכה של חברי כנסת מרוב סיעות הבית – לעגן בחוק בצורה מפורשת את האמירה הזאת:

דב חנין: לכל אדם יש זכות לגישה למים בכמות ובאיכות הנחוצות לדרישות החיים הבסיסיות.

דב חנין: הקביעה שלנו מתייחסת לשני פרמטרים של הזכות למים.

דב חנין: יש זכות למים בכמות ויש זכות למים באיכות.

דב חנין: שתי הזכויות האלה אינן מובטחות בחוק הישראלי היום, ושתי הזכויות האלה דורשות הבטחה בחוק הישראלי היום.

דב חנין: ההיקף שהצענו לעגן, אדוני שר המשפטים, הוא היקף מאוד מינימלי.

דב חנין: אנחנו מבקשים לעגן את הזכות לגישה למים בהיקף הנחוץ לדרישות החיים הבסיסיות – גברתי ממלאת-מקום ראש הממשלה, אני מנסה לשכנע גם את שר המשפטים, כי מן הסתם הנושא יחזור לשולחנו – ולכן, אדוני השר, אנחנו מדברים פה על ניסוח מאוד מאוד זהיר ומתון, שאומר: זכות למים בכמות ובאיכות הנחוצות לדרישות החיים הבסיסיות.

דב חנין: זכות מינימלית, אבל מוגדרת בחוק באופן עצמאי.

דב חנין: אדוני שר המשפטים, אתה בוודאי יודע שכאשר תחוקק הכנסת את החוק הזה – ואני מקווה שהיא תחוקק – המשמעות לא תהיה שהזכות למים תהפוך ממחר להיות זכות אבסולוטית או זכות שגוברת על כל הזכויות האחרות.

דב חנין: מן הסתם, גם לאחר שהחוק הזה יתקבל, בעולמנו המשפטי, הזכות למים תצטרך להתחרות בזכויות אחרות.

דב חנין: וכאשר היא תתנגש בזכויות אחרות, שלפעמים תקבלנה מעמד מועדף עליה, היא לפעמים גם תיסוג מפני הזכויות האחרות האלה.

דב חנין: זה חלק מהמשטר המשפטי של איזון בין זכויות שונות.

דב חנין: ובכל זאת יש טעם אמיתי בכך שהזכות למים תיכנס למגרש התחרות הזה מול הזכויות האחרות כאשר היא איננה מראש נכה, כאשר היא איננה מראש נידונה למעמד שולי, למעמד כפוף, למעמד שעדיף שלא יהיה בכלל מאשר שיהיה כזה.

דב חנין: זאת אומרת, אני אומר: מבחינתי, בצורתו הנוכחית של סעיף 3, אם זו הצורה של עיגון הזכות למים, עדיף שהזכות הזאת לא תהיה מעוגנת בחוק, עדיף שהיא תהיה מעוגנת על-ידי בתי-המשפט ומוגנת על-ידיהם כפי שהיא היום.

דב חנין: כיוון שאני חושב שזה מצב לא רצוי, כיוון שאני חושב שההסדרים הראשיים במדינת ישראל ראוי שהכנסת תקבע אותם, אני חושב שזו חובתנו, חברי הכנסת, לעגן את התוצאה הרצויה הזאת גם בחוק.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, המצב היום בשטח מבחינת הפרקטיקה איננו טוב.

דב חנין: הזכות למים נפגעת יום יום.

דב חנין: היא נפגעת גם ברמת אספקת המים – לפעמים מנתקים מים ליישובים שלמים שחבים חוב כספי ל"מקורות".

דב חנין: מנתקים את המים לכל תושבי היישוב, גם לתושבים ששילמו את מלוא אגרת המים, אבל בגלל מריבה בין הרשות המקומית לבין החברה הממשלתית מנתקים לכולם את המים.

דב חנין: זה מצב לא ראוי.

דב חנין: אני מקווה שאם נעגן את הזכות למים, האיזון שייעשה בתחום הזה יהיה איזון רגיש וראוי יותר.

דב חנין: גם יש בישראל אוכלוסיות שלמות שאינן מקבלות היום מים בכלל.

דב חנין: יש כפרים לא מוכרים בנגב, כ-80,000 איש, שאינם מקבלים מים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, גם ההיבט השני של הזכות למים, ההיבט של איכות המים, גם הוא איננו מעוגן היום כפי צורכו.

דב חנין: שמענו רק לאחרונה, אדוני היושב-ראש, מפי אנשי משרד הבריאות, בדיון שהתקיים בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, שאקוויפר החוף של מדינת ישראל, כולו, עומד בסכנה של פסילה לשתייה.

דב חנין: אני חושב שזה דבר שצריך להחריד את כולנו.

דב חנין: אקוויפר החוף הוא אחד ממאגרי המים העיקריים שיש לנו במדינת ישראל.

דב חנין: תחשבו, עמיתי חברי הכנסת, לאן אנחנו מגיעים אם מאגר מים כל כך משמעותי ייפסל כולו לשתייה ולצריכה.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, הפנייה שלי במקרה הזה היא באמת לחברי הכנסת מכל הסיעות ולחברי הממשלה בכל התפקידים ובכל העמדות.

דב חנין: הבטחת הזכות למים נדרשת, הבטחת הזכות למים נכונה מבחינה משפטית, הבטחת הזכות למים צריכה להיעשות על-ידי המחוקק הראשי במדינת ישראל, ולכן אני מקווה שכשנגיע להצבעה בסעיף הזה – וזה יקרה בקרוב – נוכל כולנו להתאחד בתמיכה בו.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר, ולכן אנחנו נעבור לנושא הבא.

יולי יואל אדלשטיין: יום המים הבין-לאומי

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא יום המים הבין-לאומי, המציע הוא חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – הצעה לסדר-היום שמספרה 2742.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אם שר החקלאות ופיתוח הכפר, חבר הכנסת שמחון, יופיע – הוא גם ישיב.

מיכאל מלכיאור: אדוני היושב-ראש, אדוני שר המשפטים, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לספר כאן את סיפורה של משפחה אחת מהיישוב הבדואי המוכר חוסנייה שבמועצה האזורית משגב.

מיכאל מלכיאור: הורי המשפחה הזו, שרבים מאתנו פגשו בכתבה ב"מבט" בערוץ הראשון ביום שלישי בשבוע שעבר, מטפלים בבנם, אדם מבוגר, חולה בשיתוק מוחין; כבוד שר המשפטים, אני מקווה שאתה שומע אותי היטב.

מיכאל מלכיאור: הבחור הזה, בגלל המחלה, חייב להתקלח פעמיים ביום.

מיכאל מלכיאור: אלא שבישראל המתוקנת יש לנו זמן לטפל בכל הבעיות של העולם.

מיכאל מלכיאור: בגלל חובות של יישוב מפסיקים ב"מקורות" וברשות המים את הזרמת המים לכל התושבים.

מיכאל מלכיאור: מהסיבה הזאת נאלצת המשפחה לנסוע כל שבוע, בימים ראשון עד חמישי, רחוק מאוד, הרבה מאוד קילומטרים, כדי להביא מים בג'ריקנים.

מיכאל מלכיאור: סיפורים אבסורדיים כאלה על ניתוק מים לתושבים באזורים חלשים במדינה יש לצערנו בלי סוף.

מיכאל מלכיאור: רק בחודש שעבר ניתקו ברהט מים לכמה ימים בגלל חובות של העירייה ל"מקורות".

מיכאל מלכיאור: מה זה כבר עשרות אלפי אנשים, תושבים, בלי מים, במדבר, בימי שרב?

מיכאל מלכיאור: למי זה חשוב?

מיכאל מלכיאור: כולנו שמענו גם על ניתוקים בדימונה, בלוד, ביישובים ערביים בגליל התחתון, בגליל העליון ובמקומות רבים אחרים.

מיכאל מלכיאור: איך ייתכן, כבוד השר, שכאן בארץ שלנו משתמשים בענישה קולקטיבית?

מיכאל מלכיאור: איך מדינת העם היהודי מונעת מצרך כל כך בסיסי מתושביה?

מיכאל מלכיאור: חז"ל אמרו שאי-אפשר לעולם לחיות בלא מים.

מיכאל מלכיאור: בואו לא נשכח – מחסור במים משבש את מהלך החיים הנורמלי.

מיכאל מלכיאור: מעבר להכרח בשתייה, אין יכולת להתקלח, לרחוץ ירקות, לכבס בגדים.

מיכאל מלכיאור: אם עד עכשיו דיברתי על ניתוק מים במקומות שעוד איכשהו יש בהם תשתיות מתאימות, תארו לכם את החיים בלי מים מסודרים כלל וכלל.

מיכאל מלכיאור: זה מה שקורה היום ליותר מ-80,000 תושבים ביישובים הבלתי-מוכרים בנגב, שאינם מחוברים לתשתיות מים.

מיכאל מלכיאור: במצב המיוחד הזה – ולא ניכנס לעניינים פוליטיים, כי זה כרגע לא מעניין – מדובר בבני-אדם, ולא משנה מאיזו דת הם, והם נאלצים לשתות ממקורות חלופיים שאיכותם לא נבדקת.

מיכאל מלכיאור: הם שומרים מים בג'ריקנים לתקופות ארוכות.

מיכאל מלכיאור: מטבע הדברים, ההשלכות הבריאותיות של זה קשות ביותר.

מיכאל מלכיאור: הזכות למים היא זכות בסיסית ביותר, שהוכרה במשפט הבין-לאומי כזכות יסוד הנתונה לכל אדם.

מיכאל מלכיאור: ישראל חתומה על אמנות בין-לאומיות רבות המעגנות את הזכות הבסיסית למים.

מיכאל מלכיאור: הרמב"ם קבע: מעיין היוצא בתחילה, כל בני אותה העיר שיצא המעיין בגבולם מסתפקין ממנו, אף-על-פי שאין עיקרו בחלקם.

מיכאל מלכיאור: כלומר, גם אם המעיין נובע מחלקה של אחד מבני העיר, אין לו זכות יתר על מי המעיין, משום שלפי הכלל בתורת ישראל המים נועדו לכול ונחשבים אוטומטית לרכוש הציבור.

מיכאל מלכיאור: אם כן, על מדינת היהודים לדאוג שלכל אדם בה, מעצם היותו אדם, תהיה גישה שווה למים.

מיכאל מלכיאור: מאחר שזו הצעה לסדר-היום – ואני מבין ששר המשפטים ישיב – אני מבקש משר המשפטים לדאוג בדחיפות לעיגון העניין הזה בחוק מדינת ישראל, ושישים את כל כובד משקלו המשפטי וההגינות הציבורית מאחורי ההצעה הזאת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת מלכיאור, במיוחד על התיאורים שגרמו לי לחשוב לרגע שאתה מדבר על מדינה אחרת, ולא על מדינת ישראל בשנת 2007.

מגלי והבה: אנחנו צריכים לפעול יחד כדי שלא יחסרו מים באותם יישובים ולאותם תושבים.

מגלי והבה: תודה רבה.

מגלי והבה: אין משיב.

מגלי והבה: שר המים איננו כאן.

מגלי והבה: אם כך, מה אתה מציע?

מגלי והבה: לשר המשפטים יש נושאים אחרים לעסוק בהם.

מיכאל מלכיאור: יש נציג של הממשלה – – –

מגלי והבה: יש שני נציגי ממשלה.

מגלי והבה: חבר הכנסת דב חנין, הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת מלכיאור?

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהצעתו של חברי חבר הכנסת הרב מלכיאור ראויה לדיון במליאה.

דב חנין: זו סוגיה עקרונית.

דב חנין: אגב, אני גם לא מתנגד שיהיה במקביל דיון בוועדה.

מגלי והבה: אני מקבל את מה שאתה אומר, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: אני רק פונה אליך, אדוני היושב-ראש, כחבר הנשיאות.

דב חנין: כיוון שאנחנו עומדים לקראת הקיץ – ואני יודע שאדוני היושב-ראש עצמו ער לבעיות האלה – אנא מכם, חברי הנשיאות, תגרמו שהדיון במליאה בנושא הזה יתקיים כמה שיותר מוקדם.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת חנין.

מיכאל מלכיאור: אני מציע להעביר לוועדה.

מגלי והבה: אתה לא יכול.

מגלי והבה: אתם צריכים להתחלף בהצעה – אתה תציע לקיים דיון במליאה וחבר הכנסת דב חנין – בוועדה, ואז נקיים הצבעה.

מגלי והבה: לא ידעתי ששר החקלאות לא יענה ולא ישיב.

מגלי והבה: אני מסכים להערות ששר צריך לענות או להסמיך מישהו אחר מטעמו שיענה לחבר הכנסת המציע, במיוחד כשמדובר על הצעות שיש להן השלכות על חיי היום-יום של אזרחי מדינת ישראל.

מגלי והבה: חברי הכנסת, נצביע על ההצעה לסדר-היום.

מגלי והבה: במקום שתי הצבעות, מי שבעד יהיה בעד מליאה, ומי שנגד יהיה בעד ועדה, וכך להצבעה שלנו בכל מקרה תהיה תועלת לכאן או לכאן, רק שחברי הכנסת יצטרכו להחליט מי בעד ועדה ומי בעד מליאה.

מגלי והבה: כפי שאמרתי, מי שמצביע בעד – מצביע בעד דיון במליאה, ונגד – בעד דיון בוועדה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – עשרה חברי הכנסת, נגד – אין.

מגלי והבה: אם כך, חבר הכנסת מלכיאור, ההצעה לסדר-היום תעבור למליאה.

מגלי והבה: אני מעיר לעצמנו, לנשיאות, שעלינו לוודא ששר החקלאות יהיה נוכח כדי שתהיה תשובה.

מיכאל מלכיאור: שיהיה בקרוב.

מגלי והבה: אני גם מקווה שיהיה בקרוב, ושלא יהיו צמאים במדינה הזאת.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/298).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 45) (מינוי ותקופת כהונה של נשיא וסגן נשיא), התשס"ז–2007, קריאה ראשונה.

מגלי והבה: אני מזמין את שר המשפטים להציג את הצעת החוק, בבקשה.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מקווה שההצעה הזאת תהיה מוסכמת.

דניאל פרידמן: למעשה, מדובר בשינוי שאני מאמין שהוא לטובה רבה.

דניאל פרידמן: הכלל הנוכחי לגבי תקופות כהונה של נשיא ושל סגן נשיא בבתי-המשפט השונים הוא, שמינוים הוא לארבע שנים וניתן לחדשו לארבע שנים נוספות.

דניאל פרידמן: התברר שבפועל מדי פעם היו מחדשים את המינוי גם ליותר מארבע שנים.

דניאל פרידמן: התוצאה היתה שהמינוי יכול היה להימשך, למעשה, כמעט ללא הגבלת זמן.

דניאל פרידמן: קושי נוסף שהתעורר הוא שכאשר המינוי הוא לארבע שנים – וזהו מינוי של שר המשפטים, בהסכמת נשיא בית-המשפט העליון – התוצאה היא שבמשך כל תקופת כהונתם, נשיא בית-משפט השלום או המחוזי או סגן הנשיא תלויים כל הזמן במי שממנה אותם ובמי שיחדש את המינוי.

דניאל פרידמן: מן הצד האחר, גם לא היה חידוש – לא הגיעו אנשים חדשים לניהול המערכת.

דניאל פרידמן: ההצעה הנוכחית מבטיחה את עצמאותם של הנשיאים ושל סגני הנשיאים בכך שניתנת להם תקופה קצובה – לא קצרה, תקופה של שבע שנים, אבל זה קו שעולה בקנה אחד עם מגמות שיש בחוקים אחרים, כמו חוק מבקר המדינה.

דניאל פרידמן: תקופה קצובה יכולה להיות גם בהקשרים אחרים לבעלי תפקידים אחרים – לא תמיד אותה תקופה – כמו יועץ משפטי ועוד תפקידים.

דניאל פרידמן: אני חושב שהשיפור הזה הוא שיפור גדול לטובה.

דניאל פרידמן: הוא גם מחיל את אותו כלל על כל הערכאות, היינו דין דומה ודוגמה אישית מבית-המשפט העליון, המחוזי והשלום.

דניאל פרידמן: יש בחוק עוד כמה שינויים – כגון, שינוי של תוארו של שופט שמנהל בית-דין לעבודה מן התואר שופט ראשי לנשיא ולסגן נשיא.

דניאל פרידמן: יש בו הרעה נוספת – שאין למנות לתפקיד כזה אדם שאין לו לפחות תקופה של שלוש שנים עד צאתו לקצבה.

דניאל פרידמן: בדרך זו הוא מבטיח שלא יהיו חילופים מהירים אך ורק לצורך הענקת תואר או הבטחת פנסיה.

דניאל פרידמן: אדם שממנים אותו לתפקיד – אין מקום לחילופים מהירים כל כמה חודשים; אדם שמתמנה לתפקיד כזה צריך להיות מסוגל לכהן בו תקופה של שלוש שנים לפחות.

דניאל פרידמן: עניין נוסף – השתדלנו לשמור ככל יכולתנו על כבודם של הנשיאים לאחר סיום תפקידם.

דניאל פרידמן: בכך מובטח להם שכאשר הם יושבים בהרכב, בדרך כלל הם יהיו יושבי-ראש ההרכב ותינתן להם מבחינה זו עדיפות על פני שופטים אחרים, כמובן פרט לנשיא החדש שיחליף אותם.

דניאל פרידמן: כאמור, השיטה מבטיחה את האי-תלות של הנשיאים, את האי-תלות של סגני הנשיאים – אי-תלותם בשר המשפטים, אי-תלותם בנשיא בית-המשפט העליון, ובד בבד מבטיחה את האפשרות לניהול יעיל בכל פעם עם אנשים חדשים שיבואו לתפקיד וימלאו אותו; אני מקווה שבהצלחה.

דניאל פרידמן: זה שלב חשוב בייעול מערכת המשפט, בשיפור השירות לאזרח ובהבטחה שהמערכת תפעל בצורה תקינה, ואם אפשר – בצורה יעילה, כחלק משאר הצעדים שאנו נוקטים להבטחת יעילותם של בתי-המשפט.

דניאל פרידמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר המשפטים, שכאמור הציג לנו את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 45) (מינוי ותקופת כהונה של נשיא וסגן נשיא), התשס"ז–2007.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שמדובר בקריאה ראשונה, יש לנו רשימה של דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת אברהם רביץ, אבל הוא איננו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שלא נמצא באולם המליאה כשאני קורא בשמו, מפסיד את תורו.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מכובדי השר, הצעת חוק בתי-המשפט המונחת לפנינו היא הצעה ראויה שיש לה היבטים חיוביים, אך אינני יכול להימנע מהמסקנה שאנו מקדישים יותר זמן למחשבה על הקליפה ופחות מדי לתוכן.

מאיר פרוש: יש במדינת ישראל מוסדות משפטיים, אך יש בה זלזול בחוקים עצמם או באכיפתם.

מאיר פרוש: הרשו לי להציג כמה דוגמאות מן הימים האחרונים.

מאיר פרוש: יש חוק שעות עבודה ומנוחה, המוכר לכולנו.

מאיר פרוש: על-פי חוק זה, חייב כל מעביד לתת לעובדיו מנוחה שבועית בת 36 שעות רצופות, ולגבי עובד יהודי נקבע שיום השבת ייכלל בשעות אלה.

מאיר פרוש: והנה, חוק זה מופר בהיקף המוני, במגזרים שלמים בתעשייה ובשירותים לא יוכל יהודי שומר שבת לקבל עבודה, והנה, מוסדות ממלכתיים במדינה הם המובילים בחילולי שבת המוניים.

מאיר פרוש: אחד מהמוסדות האלה הוא רכבת ישראל.

מאיר פרוש: מעל במת הכנסת כבר התרענו כמה פעמים על חילול שבת המוני שאחראית לו הנהלת רכבת ישראל.

מאיר פרוש: שר התחבורה שאול מופז עמד כאן על הדוכן והבטיח חגיגית למנוע הישנות של מקרי חילולי שבת על-ידי רכבת ישראל.

מאיר פרוש: איך אומרים?

מאיר פרוש: אז הוא הבטיח.

מאיר פרוש: הוא הבטיח, אבל הוא לא הבטיח לקיים את ההבטחה.

מאיר פרוש: בשבת האחרונה ביצעה רכבת ישראל חילולי שבת המוניים במוקדים שונים, לפחות בבית-יהושע, לצורך עבודות בטיחות, תחזוקה ותשתיות.

מאיר פרוש: מדובר בחילול שבת של מהנדסים, עובדים מקצועיים ואנשי ביטחון.

מאיר פרוש: התחושה היא שמנהלי הרכבת אימצו מדיניות העושה צחוק מהחוק, אדוני שר המשפטים.

מאיר פרוש: הם כאילו אומרים: אנחנו מצפצפים ונמשיך לעשות ככל העולה על רוחנו.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק בתי-המשפט, טובה ככל שהיא תהיה, אכן עוסקת בקליפה, אך מה על התוכן?

מאיר פרוש: אני רוצה להביא דוגמה נוספת, אקטואלית, מימים אלה ממש, ושוב של רכבת ישראל.

מאיר פרוש: היא מוציאה מכרזים לביצוע עקירת קברים בתוואי הרכבת של עכו–קריית-מוצקין ונען–קריית-גת.

מאיר פרוש: נכון שהנהלת רכבת ישראל מסווה את המכרזים בתיאור התמים של ביצוע פרויקט לחפירות הצלה בתוואי הרכבת – תיאור תמים, נקי ועדין – אבל במכרזים נאמר גם שהחפירות תתבצענה בהנחיות רשות העתיקות.

מאיר פרוש: כן, אותה רשות שאומרת בכל מסמכיה הרשמיים, כולל בנושא הזה: באתר שנתגלו בו קברים, אין הרשות רואה הבדל בין חפירות הצלה לבין חפירה ארכיאולוגית.

מאיר פרוש: והרי אנחנו יודעים וזוכרים את היחס של רשות העתיקות בעבר, בחפירות ארכיאולוגיות, לקברים עתיקים, כאשר היועץ המשפטי לממשלה דאז מר בן-יאיר קבע שאסור לגעת בזה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק בתי-המשפט, טובה ככל שתהיה, אין טעם ואין היגיון בה, מכובדי השר – אף-על-פי שאני יכול לתמוך בה – אם לא יודעים ולא רוצים לכבד את החוקים שצריכים לשמש תשתית לפעילות הערכאות השיפוטיות.

מאיר פרוש: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זבולון אורלב – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: אני מוותר על זכות זו.

יולי יואל אדלשטיין: מחקתי את כבודו.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני מוטרד ממשהו בחוק הזה, ומצד שני, אני רואה בו גם שיפורים לעומת המצב הנוכחי.

דב חנין: השאלה שמטרידה אותי, אדוני השר, אדוני היושב-ראש, היא שאלת שמירת עצמאותם ומעמדם של בתי-המשפט.

דב חנין: מבחינה אחת, בא אלינו השר, ובצדק, ואומר: אני מציע תקופת כהונה ארוכה יותר לנשיא בית-משפט ולסגן נשיא, ואני מציע לחזק את אי-תלותם בכך שבמקום שתהיינה להם שתי תקופות כהונה ובאמצע תהיה הארכה שהיא בכל זאת תלויה במערכת, אני מחזק את האי-תלות על-ידי קביעת תקופה ארוכה יותר.

דב חנין: מהצד השני, השאלה שמתעוררת היא מה יקרה עם אותם שופטים לאחר שהם מסיימים את תקופת הכהונה הארוכה יותר.

דב חנין: האם נשיא, לדוגמה נשיא בית-המשפט העליון, אחרי שבע שנות כהונה כנשיא בית-המשפט העליון יחזור להיות שופט רגיל מן המניין?

דב חנין: האם אנחנו מתכוונים לגרום בהצעת החוק הזאת לכך שלאחר תקופת כהונה כנשיא בית-המשפט העליון – או כנשיא בית-משפט אחר לצורך העניין – אותו שופט שכיהן בתפקיד הזה יצטרך לפרוש גם אם לא הגיע לגיל הפרישה?

דב חנין: זו שאלה.

דב חנין: אני לא מצאתי תשובה חד-משמעית על השאלה הזאת, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה חלקית היתה בדברי השר – אני לפחות שמעתי אותה – לגבי מעמד נשיא לשעבר שיכהן כראש ההרכב, אם אני זוכר נכון.

דב חנין: הוא יחזור למעמד אחר ונחות.

עתניאל שנלר: טובת הכלל – – –

דניאל פרידמן: – – –

דב חנין: שאלתו של אדוני השר נכונה לגבי בית-המשפט המחוזי, אבל לא זו הפרקטיקה לגבי בית-המשפט העליון.

דב חנין: לגבי בית-המשפט העליון הפרקטיקה היא שאותם שופטים שמגיעים לכהונה הזאת של נשיא בית-המשפט העליון מכהנים בה עד שמגיע יום פרישתם מכס השיפוט.

דב חנין: אני חושב שבפרקטיקה הזאת בבית-המשפט העליון יש הרבה טעם.

דב חנין: השופטים שהגיעו לכהונת נשיא בית-המשפט העליון בעבר וגם בהווה הם שופטים ותיקים, שופטים מנוסים, שופטים שמשורה של שיקולים, לא רק הוותק – אם כי הוותק הוא הגורם הקובע היום – הגיעו לכהונה הזאת.

דב חנין: אני חושב שזאת תהיה טעות לקצוב את כהונתם ומבחינה זו ליצור הסדר דומה בבית-המשפט העליון ובבתי-המשפט האחרים.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שיידרשו מאתנו שיקול דעת רציני – אני מניח שהצעת החוק תעבור היום בקריאה הראשונה – ועבודה מאוד מעמיקה בהמשך הדרך, כדי למנוע שהצעת החוק הזאת תביא לתוצאות בלתי רצויות מבחינת הסוגיה הזאת, שיקרה, אני מקווה, לרוב חברי הבית הזה – סוגיית מעמדם ועצמאותם של בתי-המשפט בישראל.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מגלי והבה – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהוא איננו, אחר כך – חבר הכנסת יואל חסון.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני שר המשפטים, רבותי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את הסבריו של שר המשפטים להצעת החוק.

מגלי והבה: מכיוון שזאת הקריאה הראשונה של הצעת החוק, אני מניח שיהיו דיונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: אני מקווה שהיתרונות של הצעת החוק יהיו רבים יותר מהחסרונות.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אין בכוונתי להאריך בדברי התמיכה שלי בהצעת החוק המובאת לקריאה ראשונה, אבל רציתי לנצל את ההזדמנות ולהתייחס לסוגיה שמאוד מטרידה אותי: עניין הקרקעות בעיר הכרמל.

מגלי והבה: אני מתייחס לתקופה של תחילת ספטמבר 2006, שאז ישבנו עם כל המשרדים השונים – משרד הפנים, המשרד להגנת הסביבה, רשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים – כדי שנוכל להגיע להסדר בנושא תוכנית המיתאר, שנקראת 1209ג', שמטרתה להשאיר את הקרקע שהוכרזה כקרקע חקלאית בבעלות פרטית של תושבי הכרמל.

מגלי והבה: בעצם דנו בהסדר הקרקעות בעיר הכרמל ובכל סוגיות תוכנית המיתאר ופתרו חלק מהבעיות, אבל בבעיה העיקרית לא עמדו בסיכומים ובהתחייבויות.

מגלי והבה: למרות ההתערבות של משרד ראש הממשלה והתערבותי, יש ניסיון מאוד מסוכן, על-ידי אלה שמייצגים את רשות הטבע והגנים, להשתלט על קרקע שאינה שלהם.

מגלי והבה: במלים אחרות, הם מנסים בהחלטה שלהם להגיע לוועדת הערר הארצית, שתוכננה ליום חמישי הקרוב, ולנסות לקבוע עובדות שבסופו של דבר לא יועילו לא לרשות הטבע והגנים ולא לאלה שנאנסים לסייע להם להעביר את ההחלטה הזאת.

מגלי והבה: אנחנו מתנגדים להחלטה הזאת, וסוכם, אדוני שר המשפטים, שיהיה כאן דיון בנושא, ויגיעו לפשרות בין כל הנוגעים בדבר.

מגלי והבה: היום נאלצתי לפנות ליועץ המשפטי לממשלה על מנת שידחה את הדיון שנקבע ליום חמישי, כדי לאפשר לכבד סיכומים וגם לכבד החלטה פה אחד של ועדת הפנים והגנת הסביבה, שאימצה את ההצעה שלנו לנהל משא-ומתן מול בעלי הקרקעות, מול עיר הכרמל, כדי להגיע להסכמה.

מגלי והבה: לצערי הרב, עד לרגע זה, אדוני היושב-ראש, לא קיבלנו תשובה על דחיית מועד כינוס ועדת הערר.

מגלי והבה: כאן אני מזהיר את רשות הטבע והגנים הלאומיים, כי אם פעם אחת לא עומדים בסיכומים, אז שלא יפנו יותר ויבקשו ללכת ולהתחשב במה שנקרא זכויות על הקרקע, בניסיון להרחיב את הנושא הזה של חוק הגנים והפארק הלאומי.

מגלי והבה: מכאן אני קורא להם לחשוב פעמיים, ואני מקווה שתתקבל תשובה על דחיית הדיון ביום חמישי.

מגלי והבה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לחברי הכנסת שנמצאים באולם, וכמובן לשר המשפטים, שאני חושב שהם משתתפים בהצבעה שהיא חשובה מאוד וקריטית.

יואל חסון: אני מאמין – ואני רוצה לחזק את ידי שר המשפטים על כך – שזו תחילתה של מהפכה חשובה במערכת המשפט.

יואל חסון: אני חושב שדרוש, אדוני השר, אומץ רב להוביל הצעת חוק כזאת.

יואל חסון: אני חושב שהרצון שלך להסדיר ולסדר את מערכת המשפט הוא דבר מבורך.

יואל חסון: אני מעריך אותך על כך ומברך אותך על המהלך הזה.

יואל חסון: בהזדמנות זו צריך לומר – ואני מקווה שזה תהליך שגם הכנסת תוביל – שיש לפעול להדגשה של ההפרדה בין הרשויות.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, בשנים האחרונות חל כרסום במעמד הבית הזה, חל כרסום במעמד הממשלה.

יואל חסון: צריך לחזור למצב שבו הפרדת הרשויות ברורה וגם חלוקת הסמכויות ברורה.

יואל חסון: הדברים האלה קריטיים מאוד להמשך הנהגתה ותפקודה של דמוקרטיה בחברה נורמלית.

יואל חסון: הצעת החוק הזאת, שפותרת בעיות מסוימות, עם תהליכים מסוימים ועם תהליכי שינוי שיטת הממשל, שאני מקווה שנצליח להוביל אותם בכנסת הזאת, תביא לחיזוק הרשויות ובעיקר לחיזוק ההפרדה שנדרשת ביניהן.

יואל חסון: כך הדברים יהיו טובים יותר, מסודרים יותר.

יואל חסון: אני חושב שזו באמת משימה לאומית של כל אחד מאתנו, כמחוקקים, להביא למצב הזה, להחזרת ההפרדה הזאת.

יואל חסון: לכן אני מברך על הצעת החוק הזאת ומקווה מאוד שהיא תעבור פה אחד בכנסת.

יואל חסון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים בהצעת החוק הזאת, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חסון, אני יכול לומר שאני מאוד מסכים עם הסיפא שלך.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכשחברי הבית המכהנים יפסיקו לרוץ לבג"ץ לחפש שם את הסעד, אולי זה יעזור להפרדת הרשויות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל כנראה זה לא יקרה בקרוב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, עד היום לא היה הסדר לגבי תקופת כהונתם של בעלי תפקידים, לגבי גיל הפרישה של נשיאים וסגני נשיאים, אם זה בעליון ואם זה במחוזי.

נסים זאב: ההצעה היא לקצוב את כהונתם לשבע שנים – שבעה ימי שובעה לפעמים יש אחריהם שבעה ימי רעב.

נסים זאב: צריך לתמרן בין ימי השובע לימי הרעב.

נסים זאב: תמיד חשוב לרענן את השורות, ושנשיא לא יחשוב שהוא יכהן כנשיא עד סוף ימי חייו, עד גיל 70, ואחרי כן יש הארכה נוספת.

נסים זאב: אם רוצים להכניס חידושים ולרענן את השורות, ההצעה הזאת בהחלט במקומה.

נסים זאב: אדוני השר, אני חושב שההצעה להטיל מגבלה על מינוי לכהונת נשיא וסגן נשיא של בית-משפט, לגבי שופט שלא יוכל לכהן בתפקיד במשך שלוש שנים לפחות – המשמעות היא שאם שופט כיהן כשופט עד גיל 67, והיה שופט טוב, מוצלח ביותר, משום שהוא בגיל 67 ויש לו עוד שלוש שנים לכהן, הוא לא יכול להיות נשיא בית-המשפט גם אם היה סגן נשיא.

נסים זאב: אני מדבר על נשיא בית-משפט מחוזי.

נסים זאב: לא צריך ללכת לקיצוניות בעניין הזה, משום "והדרת פני זקן".

נסים זאב: אם הוא באמת מוצלח וראוי, אני חושב שזו פגיעה קשה לשים צעיר ממנו רק משום שהוא שלוש שנים לפני גיל הפרישה.

נסים זאב: אדוני השר, אני חושב שכדאי לתת את הדעת על העניין הזה ולשקול את זה שוב.

נסים זאב: אני חושב שההצעה להשוות את זה למבקר המדינה נכונה.

נסים זאב: תאר לך שהיום מבקר המדינה היה יכול – אף-על-פי שעוד מעט הוא בן 70 – להמשיך להיות מבקר גם אם ראש הממשלה ייבחר לעוד כמה קדנציות.

נסים זאב: ראש הממשלה ימצא את עצמו בעימות גם בעוד עשר שנים.

נסים זאב: לכן המגבלה הזאת חשובה לגבי המבקר והוא הדין לנשיא בית-המשפט.

נסים זאב: אני מודה לך, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 45) (מינוי ותקופת כהונה של נשיא וסגן נשיא), התשס"ז–2007 – קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 45) (מינוי ותקופת כהונה של נשיא וסגן נשיא), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 16, מתנגד אחד ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 45) (מינוי ותקופת כהונה של נשיא וסגן נשיא), התשס"ז–2007, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: ["דברי הכנסת", הכנסת ה-16, מושב שלישי, חוב' ל"ב, עמ' 22920.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מזמין את שר המשפטים למסור את הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 23) (תשלום לעובד בידי מי שאינו מעביד), התשס"ה-2005.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זו הודעה על החלת דין רציפות על-פי חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993.

דניאל פרידמן: אני מתכבד למסור לכנסת הודעה על רצונה של הממשלה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 23) (תשלום לעובד בידי מי שאינו מעביד), התשס"ה-2005.

דניאל פרידמן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר המשפטים ומזכיר לחברי הכנסת, ובמיוחד ליושבי-ראש הסיעות, שלסיעות הבית יש שבועיים להגיש התנגדות להחלת דין הרציפות כפי שהציג אותה שר המשפטים.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/218; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 3198; הכנסת ה-16, מושב רביעי, חוב' ז', עמ' 27030; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 32), התשס"ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להביא לפנינו את הצעת החוק.

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 32), התשס"ז–2007.

ועדת הכספים): הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית שעברה בקריאה ראשונה בכנסת השש-עשרה.

ועדת הכספים): לאחרונה, ועדת הכספים החילה עליה דין רציפות, והיא עברה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

ועדת הכספים): חוק ניירות ערך הקיים אוסר שימוש במידע-פנים על ניירות ערך של חברה.

ועדת הכספים): בהצעת חוק זו מוצע להרחיב את איסור השימוש במידע-פנים גם ביחס למכשירים פיננסיים נגזרים, כלומר על ניירות ערך שהם נכסי בסיס של החברה.

ועדת הכספים): השימוש במידע-פנים על-ידי איש-פנים מרכזי בחברה עשוי להשפיע הן על מחירם של ניירות ערך של אותה חברה והן על מחירם של ניירות ערך הנגזרים מניירות ערך של אותה חברה, ולכן נדרש איסור מפורש של שימוש במידע-פנים שהגיע לאדם מתוקף תפקידו.

ועדת הכספים): על-פי הצעת החוק, אם ייעשה שימוש במידע-פנים על-ידי בעל תפקיד בחברה, הסנקציה היא קנס של מיליון שקלים או חמש שנות מאסר, לבחירה.

ועדת הכספים): במסגרת הדיונים בוועדה הוספנו חזקה שלפיה איש-פנים מרכזי בחברה שרכש או מכר ניירות ערך או אופציות שלושה חודשים מהיום שבו נמכרו או נרכשו לחברה ניירות ערך אלה, יראו אותו כמי שעשה שימוש במידע-פנים והנטל להוכיח אחרת הוא עליו.

ועדת הכספים): איש-פנים מרכזי, על-פי ההצעה, הוא דירקטור, מנכ"ל, משנה או סגן למנכ"ל, חשב ומבקר פנים, וכן יחיד שהוא בעל מניות עיקרי בחברה.

ועדת הכספים): התיקון המוצע ישכלל את שוק ניירות הערך ויוסיף מכשיר בביצוע עסקאות.

ועדת הכספים): מדובר בהצעת חוק חשובה, שתביא להגברת האמון בשוק ניירות הערך ותגן על המשקיעים.

ועדת הכספים): אבקשכם לאשר את הצעת החוק המוגשת בפניכם בקריאה שנייה ושלישית.

ועדת הכספים): תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שאין הסתייגויות לחוק, ולכן אנחנו יכולים להצביע, אם חברי הכנסת ישבו במקומותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 32) התשס"ז–2007 – שם החוק וכל הסעיפים.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–5 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 32) עברה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (סעיף מס' 32), התשס"ז–2007, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 32), התשס"ז–2007, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/298).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק כבוד השר משולם נהרי.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007.

משולם נהרי: חוק גלי צה"ל – שידורי צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות), התשס"ה-2005, מסדיר את נושא שידור תשדירי השירות ושידורי החסות בתחנת "גלי צה"ל" ואת הפיקוח הציבורי על שידורים אלה.

משולם נהרי: החוק נחקק בעקבות עתירה שהגישו כמה תחנות רדיו אזוריות נגד מפקד "גלי צה"ל".

משולם נהרי: במסגרת הדיונים בעתירה המליץ בית-המשפט העליון להסדיר בחקיקה ראשית את סוגיית שידורי החסות ותשדירי השירות ב"גלי צה"ל", שהיא תחנה צבאית המופעלת על-ידי יחידה צבאית.

משולם נהרי: בעקבות המלצת בג"ץ, וכדי להבהיר את המצב המשפטי ואת הסמכויות המוקנות ל"גלי צה"ל" בהקשר זה, הסדיר החוק את סמכותה של תחנת "גלי צה"ל" לשדר תשדירי שירות ושידורי חסות תמורת תשלום, וקבע כי תמונה ועדת פיקוח שחבריה יבואו מקרב חברי מליאת רשות השידור וכי יותקנו תקנות הקובעות את הכללים לשידורי החסות ותשדירי השירות.

משולם נהרי: עוד קובע החוק בסעיף 6 חובת דיווח שלפיה שר הביטחון יגיש לוועדת הכלכלה של הכנסת, אחת לרבעון, דוח על הכנסות "גלי צה"ל" משידורי החסות ותשדירי השירות.

משולם נהרי: החוק נחקק לתקופה של שנתיים מיום תחילתו, 13 במאי 2005, כדי לבחון את יישומו.

משולם נהרי: יצוין כי יישום החוק מלווה באופן שוטף על-ידי הפרקליטות הצבאית ובאמצעות דיווחים רבעוניים הנשלחים תדיר לוועדת הכלכלה של הכנסת – התחנה עומדת בדרישות החוק לגבי היקף שידורי החסות ותשדירי השירות וכן בדיווחים על הכנסותיה לוועדת הכלכלה של הכנסת.

משולם נהרי: אני מבקש להדגיש כי "גלי צה"ל" לא משדרים פרסומות מסחריות אלא ממקדים את תשדירי השירות ושידורי החסות לפי הכללים הנהוגים היום במוסדות חינוך ותרבות ובגופים ציבוריים אחרים.

משולם נהרי: תשדירים אלה מהווים לתחנה מקור הכנסה מרכזי, שמאפשר את המשך קיומה.

משולם נהרי: מכיוון ששוק הרדיו המסחרי עובר תמורות, ובמקביל יש חשיבות להסדרת הפיקוח הציבורי על שידורי החסות ותשדירי השירות בתחנת "גלי צה"ל", מוצע להאריך את תוקף הוראת השעה בשלוש שנים ולשוב ולבחון את הנושא בעוד שלוש שנים, עת יובהר מצבו של שוק הפרסום בארץ.

משולם נהרי: אשר על כן, אני מבקש את אישור המליאה בקריאה ראשונה ואת העברת הצעת החוק לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לשר משולם נהרי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מגלי והבה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, השר משולם נהרי, רבותי חברי הכנסת, את הצעת החוק הזאת – התלבטנו אתה עוד בכנסת הקודמת, עת הייתי חבר בוועדת החוץ והביטחון.

מגלי והבה: הרגשנו מה ש"גלי צה"ל" כרדיו סובל מחוסר התמיכה.

מגלי והבה: בגלל הקיצוצים התקציביים אין יותר ראויה מהצעת החוק הזאת, שבאה לפתור חלק מהבעיות – במיוחד את החוסר התקציבי, שאנו באים לפתור אותו בסוגיית הפרסומות, שיש עליהן מגבלות והן לא פתוחות לכל נושא ונושא.

מגלי והבה: מבחינת מה שהיא עושה היום בהשוואה לתחנות אחרות, היא מובילה בהרבה תחומים, וצריך להגיד את האמת.

מגלי והבה: הם סבלו לאורך השנים ממחסור, ובקושי הצליחו להחזיק את עצמם.

מגלי והבה: לכן השינוי המהפכני בהצעת החוק הוא בזה שאנו נותנים להם את האמצעים שיוכלו להמשיך ולשרת, ומצד שני לחסוך ליעדים אחרים במערכת הביטחון.

מגלי והבה: מי שביקר בתחנת "גלי צה"ל" או ראה אותה, יודע באילו תנאים הם נמצאים, באילו תנאים האנשים שמשרתים שם נמצאים.

מגלי והבה: הכול מתבסס על השקעה.

מגלי והבה: אנשים ששירתו שם תרמו ותורמים למדיה הראשונה במעלה במשטר מדינת ישראל, במיוחד כשאנו רואים את השינוי שחל מאז קום המדינה, מאז הקמת התחנה ועד היום, בתפקידו של הרדיו – במיוחד רדיו שנותן שירות בנושא ייחודי, צבא-הגנה לישראל, ומצד שני נותן את המענה על מנת לעמוד בסטנדרדים ובתחרות הקיימת מול תחנות אחרות.

מגלי והבה: אנחנו לא מדברים פה על פרסומות שמטרתן מסחרית, אלא מטרתן לספק שירות לכל אלה שמפרסמים שם, והתמורה הזאת תהיה מושקעת וניתנת לאותה תחנה, לאלה שמשרתים, שיוכלו לעמוד בתנאי השירות של תחנות אחרות.

מגלי והבה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני תומך בהצעת החוק, מברך את השר ואת הממשלה, שהשכילה, אחרי מאבק לא קל, לתמוך בהצעת חוק מעין זו.

מגלי והבה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב – בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, צריך לומר את האמת, יש תחרות קשה בין התחנות השונות, בין "גלי צה"ל", "קול רגע" – שידורי העמקים, והוויכוח הוא על שוק הפרסום והפרסומת.

נסים זאב: כל אחד רוצה כמה שיותר להוביל את הקליינטים אליו.

נסים זאב: ברור ש"גלי צה"ל" הוא ערוץ חשוב, הוא כמעט מתחרה עם רשת ב', הייתי אומר.

נסים זאב: אין לי שום בעיה עם זה.

נסים זאב: הדבר שמפריע לי הוא שקוראים לזה "גלי צה"ל".

נסים זאב: אני לא יודע אם זה באמת משדר דברים הקשורים לצה"ל.

נסים זאב: אנחנו שומעים את הפוליטיקה לאורכה ולרוחבה, דעות אידיאולוגיות, שמאלניות.

נסים זאב: יש שם קבוצה מסוימת שמביעה דעות ועמדות.

נסים זאב: זכותם, אבל השאלה אם זה נקרא "גלי צה"ל", האם צה"ל רוצה להעביר את המסרים שלו, של צה"ל, דרך "גלי צה"ל".

נסים זאב: אני חושב שהוא מעביר את המסרים יותר ברשת א' וברשת ב'.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על הדבר היותר חשוב, הנושא של השמים הפתוחים לקהל הרחב.

נסים זאב: זה קיים היום במדינות רבות בעולם.

נסים זאב: לא צריך לצמצם, לא צריך לא לאפשר תחנות נוספות לציבור כזה או אחר שרוצה לשמוע תכנים שונים.

נסים זאב: עד היום – ואנו מדברים 15 שנים על הנושא הזה שעומדים לחוקק כבר, עוד מעט, חוק.

נסים זאב: לצערי הרב, עבר קציר, כלה קיץ, ואנחנו עדיין לא נושענו.

נסים זאב: אנחנו במציאות קשה ועגומה.

נסים זאב: אני מקווה ששר התקשורת שקיבל על עצמו להעביר את החוק יעשה זאת, ואכן הוא יעבור בימים הקרובים, כפי שאמר בשיחה שהיתה לי אתו.

נסים זאב: אז אולי יהיה אפשר לאזן בין התחנות השונות ולתת מענה לאותו ציבור שמשתוקק לשמוע לא רק דברים שאינם יכולים להישמע ושמרעילים את הנוער שלנו בכל מיני חדשות.

נסים זאב: אני לא הייתי רוצה שהילדים שלי ישמעו באמצע חדשות על איזה מקרה אונס אכזרי, בצורה הכי בוטה, הכי מגעילה והכי חדה.

נסים זאב: למה זה צריך להיות בכותרת של חדשות?

נסים זאב: אפשר ללמוד קצת מהערוצים הדתיים שקיימים, "קול חי" או ערוץ-7, שהם מאוד זהירים בנושאים שהם מביאים בחדשות.

נסים זאב: גם "גלי צה"ל" וגם רשת ב' צריכים ללמוד מזה ולשנות, ללמוד איך להביא את הנושאים המועדפים על הציבור.

נסים זאב: רצוי שהדברים ייפלו על אוזניים קשובות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, הצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש לנו שישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שהצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון) עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך הטיפול בה בוועדת הכלכלה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: המשך הטיפול, הכוונה ודאי להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, מחר, יום רביעי, יום ירושלים, כ"ח באייר תשס"ז, 16 במאי 2007, בשעה 11:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.