ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה הארבעים-ושלוש של הכנסת השבע-עשרה, 2006-08-22 00:00

דליה איציק: בוקר טוב.

דליה איציק: חברי השרים, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, כ"ח במנחם אב, 22 באוגוסט 2006.

דליה איציק: חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום: הודעת הממשלה על המצב הכלכלי בעקבות הלחימה בצפון.

דליה איציק: אתם בוודאי יודעים, חברי הכנסת, שאתמול הלך לעולמו הסופר ס.

דליה איציק: יזהר, זכרו לברכה.

דליה איציק: הסופר ס.

דליה איציק: יזהר, זכרו לברכה, כיהן כחבר הכנסת מהכנסת הראשונה ועד הכנסת השישית.

דליה איציק: נכבד את זכרו בקימה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

דליה איציק: )

דליה איציק: חברי הכנסת, ס.

דליה איציק: יזהר, או בשמו המלא, יזהר סמילנסקי, בן למשפחת איכרים מרחובות, מגדולי היוצרים בספרות העברית החדשה.

דליה איציק: את שם העט העניק לו המשורר יצחק למדן כשפרסם בכתב העת שהוציא לאור את סיפור הביכורים שלו, "אפרים חוזר לאספסת", והוא בן 28.

דליה איציק: ס.

דליה איציק: יזהר הוא אמן הפרוזה העברית.

דליה איציק: נושאיו לקוחים מהמציאות שהוא חי בה: הקיבוץ, הנגב, המלחמות, פינות בחיי הארץ ואנשיה.

דליה איציק: כתיבתו הספרותית הענפה, ובמרכזה יצירת הענק שלו, "ימי צקלג", זיכתה אותו בפרס ישראל והוא בן 43.

דליה איציק: ס.

דליה איציק: יזהר הרבה לכתוב על הקשר בין האדם לאדמה.

דליה איציק: הסיפורים שלו שרקעם מלחמת השחרור - "השבוי" ו"חירבת חיזעה" - עוררו בשעתו פולמוס ערכי ותגובות חריפות בחברה הישראלית.

דליה איציק: שנים רבות הוא הקדיש לחינוך והיה פרופסור לחינוך באוניברסיטה העברית.

דליה איציק: לכנסת נבחר כנציג מפא"י ולאחר מכן כנציג רשימת רפ"י.

דליה איציק: ועדת החינוך היתה קרובה ללבו, והוא התמיד במשך שנים בחברותו בה.

דליה איציק: כן היה חבר בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת החוקה, חק ומשפט.

דליה איציק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: אדוני שר האוצר, חברי השרים, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, חברי חברי הכנסת, מר עדי אלדר, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, ראשי ערים ומועצות אזוריות, לפני ימים אחדים באתי לביקור ניחומים בבית משפחת טנדלר ברחובות.

דליה איציק: בתם האהובה קרן נספתה במהלך המבצע המוטס בלבנון.

דליה איציק: בחייה הקצרים היתה קרן כשמה, קרן אור.

דליה איציק: דמות מופת של בחורה מתנדבת.

דליה איציק: כשנכחתי שם שמעתי את הסיפורים, גם של המפקד האישי שלה, ואי-אפשר שלא להתפעל מהמכונאית המוטסת, תפקיד שיש בו משום שליחות ואתגר.

דליה איציק: בשליחות הקרבית בלבנון היא נפלה.

דליה איציק: אני שולחת בשם כולכם תנחומים למשפחה היקרה ומאמצת אותה אל לבי.

דליה איציק: חברי הכנסת, שמונה ימים ושלוש שעות חלפו מאז הופסקה האש בגבולנו הצפוני.

דליה איציק: מיליון תושבים יצאו מן המקלטים.

דליה איציק: מאות אלפים עשו דרכם בחזרה צפונה, אל הבתים שננטשו, אל היישובים והערים שנפגעו.

דליה איציק: אני מודעת להרגשת הדכדוך שהותירה המלחמה, וגם לי קשה להשתחרר ממנה.

דליה איציק: אני מודעת למועקה, לכאב הלב שמלווים את כולנו לנוכח מותם של 157 מבני העם הזה ופציעתם של מאות אחרים, חיילים ואזרחים, יהודים, ערבים ודרוזים, צעירים ובעלי משפחות, מן המרכז ומן הפריפריה.

דליה איציק: אנחנו עם שסופר וזוכר את מתיו.

דליה איציק: מבעד לתחושת הדכדוך והמועקה, חברי הכנסת, יש לנו גם על מה להיות גאים.

דליה איציק: מן החזית זורמים עוד ועוד סיפורים מרגשים על אחוות לוחמים.

דליה איציק: סיפורי גבורה שכבר הפכו לאגדה.

דליה איציק: זה לא סיפור אחד וגם לא שניים.

דליה איציק: זה לא עניין מקרי.

דליה איציק: זאת הרוח הישראלית האמיתית, זאת חצי הכוס המלאה שלנו.

דליה איציק: מכל אלה אנחנו צריכים לשאוב עידוד וגאווה.

דליה איציק: הרוח הישראלית נשבה גם בעורף.

דליה איציק: די אם נציין את מאות אלפי האזרחים שנרתמו לסייע לתושבי הצפון ולחזקם.

דליה איציק: ההתגייסות מרחיבת הלב היתה גם בקרב יהדות העולם, שממש משוועת לעזור ולתרום.

דליה איציק: די אם אספר על שיחת טלפון שקיבלתי מרב בקהילה מסוימת, שסיפר לי בהתרגשות כיצד גייס במהלך תפילת שבת תרומות בסך רבע מיליון דולר מאנשי קהילתו, פשוט כי הם רוצים לעזור, להביע הזדהות, להרגיש שייכים.

דליה איציק: צריך לשבח רבים.

דליה איציק: גם את אנשי המגזר העסקי במדינת ישראל, שפתחו את הלב ואת הכיס ונרתמו לעזור.

משה גפני: לא צריך את הממשלה, יש ארגונים - - -

דליה איציק: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני שומעת את הביקורת על כך שכל אותם אנשים טובים נכנסו לנעליה של המדינה בטיפול בתושבי הצפון.

דליה איציק: המדינה מטבעה היא גוף מסורבל והנעת מנגנוניה דורשת זמן.

דליה איציק: הדברים נכונים שבעתיים בעת מלחמה שנקלענו אליה על כורחנו.

דליה איציק: טוב היה לו היינו מוכנים יותר למלחמה, וטוב שמכיוון שלא היינו מוכנים דיינו, היו שם כל אותם אנשים נפלאים וגורמים מסייעים שהתנדבו לעזור.

משה גפני: לא אנחנו, הממשלה, המדינה.

דליה איציק: הכנסת תאתר את הגורמים הללו ותמצא דרך לומר להם תודה.

דליה איציק: עתה אדוני שר האוצר, זו שעתה של המדינה.

דליה איציק: על הממשלה, ובפרט עליך, כמי שממלא את תפקיד שר האוצר, לקחת את המושכות ולהנהיג, פשוטו כמשמעו, את שיקום הצפון, על כל המשתמע מכך.

דליה איציק: אני קוראת לממשלת ישראל להכריז על השנה הקרובה כשנת הצפון.

דליה איציק: יש לעודד תיירות פנים ותיירות מחוץ-לארץ לבוא לגליל ולבקר בצפון.

דליה איציק: על הממשלה לסייע במענקים ממשלתיים.

דליה איציק: צריך לפתוח את הכיס בהקלות למפעלים ולעסקים, עד שישוקמו; למנף פעילויות של משרדי הממשלה בצפון, תוך שימת דגש בבנייה ובשיקום.

דליה איציק: הכנסת תתרום גם היא את חלקה הצנוע.

דליה איציק: כבר הוריתי שהכנסים וההשתלמויות של עובדי הכנסת יתקיימו בשנה הקרובה אך ורק בצפון.

דליה איציק: ועדות הכנסת ימשיכו להתכנס באופן תדיר, כדי לפקח על פעולות הממשלה למען תושבי הצפון.

דליה איציק: חברי הכנסת, הזמן דוחק.

דליה איציק: הסיבוב הבא יכול, חס וחלילה, להיפתח בכל עת.

דליה איציק: זאת המערכה על ישראל.

דליה איציק: צריך לפעול כאן ועכשיו.

דליה איציק: אין צורך במיקרוסקופ, ואפילו לא בוועדת חקירה, כדי לראות את הכשלים שמגיעים הרבה שנים אחורה.

דליה איציק: צריך מתקן, צריך מרפא, צריך בונה.

דליה איציק: חברי הכנסת, כמוכם גם אני מסתובבת הרבה.

דליה איציק: אני חשה את הלכי הרוח, אני מרגישה את הדכדוך ואת המבוכה.

דליה איציק: אנחנו מנהיגי הציבור ומאתנו מצפים להתעלות ותובעים בצדק להזיז את הפוליטיקה לצד, להפשיל שרוולים ולהתגייס כדי לתקן בדחיפות את המעוות.

דליה איציק: כל זה יכול להיעשות אם ייווצר בסיס פוליטי וציבורי רחב.

דליה איציק: כל זה יכול להתבצע כשמגייסים את כל המוחות ואת כל הכוחות.

דליה איציק: אני חוזרת על קריאתי להקמת ממשלת חירום לאומית.

דליה איציק: אדוני השר, בבקשה.

אורי אריאל: האם השר מתכוון לענות לקריאה הזאת?

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, בטרם אפתח את דברי, אבקש לפנות מעל במה זו לכל תושבי מדינת ישראל, כפי שאני עושה בשבוע האחרון: שיקום הצפון הוא בידינו ובידיכם.

אברהם הירשזון: בואו לצפון, בואו להינפש בו, בואו להסתובב ולטייל בו, בואו לקנות בחנויות שלו, בואו לשבת במסעדות.

אברהם הירשזון: בואו בהמוניכם, מלאו את הצפון בהמוני ישראל, ובכך תראו את הסולידריות הקיימת במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: אין לי ספק שהדבר הזה יחזיר במהירות את הצפון לחיי השגרה ויצמיח אותו מחדש.

אברהם הירשזון: הנוכחות שלכם כעם ישראל בצפון חשובה מאוד.

אברהם הירשזון: בואו בהמוניכם.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ביום האחרון אישרה הממשלה מתווה לתוכנית ממשלתית שתכליתה החזרת התושבים והיישובים לשגרה בטווח הזמן המיידי והמשך חיזוק ופיתוח חיפה והצפון.

אברהם הירשזון: זכרו, את הצפון צריך היה לפתח ללא קשר למלחמה שהתרחשה בחודש האחרון.

אברהם הירשזון: צורך זה התעצם בימים אלה, ומחובתנו למלא אותו תוכן.

אברהם הירשזון: משרד האוצר בראשותי נתן מענה לתושבי הצפון בימי הלחימה, והיינו שותף מלא ומחויב להחזרת אזור הצפון לשגרת חיים ועסקים.

אברהם הירשזון: נוודא כי תהליכי השיקום הפיזי יסתיימו במהרה על מנת להחזיר את הצפון לקדמותו.

משה גפני: מי נתן מענה לתושבי הצפון?

אברהם הירשזון: אדוני הנכבד, אני מבקש ממך.

אברהם הירשזון: כבר ב-10 בספטמבר 2006 תאושר על-ידי הממשלה, לאחר סדרת דיונים בקבינט המיוחד שהקים ראש הממשלה לצורך שיקום הצפון, התוכנית המפורטת לשיקום ולפיתוח הצפון וחיפה.

אברהם הירשזון: התוכנית תכלול מסגרות וכלים כלכליים שונים לסיוע לרשויות המקומיות, לתושבים ולעסקים בצפון הארץ.

אברהם הירשזון: במסגרת תוכנית זו יוסטו תקציבים קיימים ויוקצו סכומי כסף נכבדים נוספים בתוך המסגרת בתקציב 2007 לטובת תושבי הצפון, לקידומו, לשגשוגו ולפריחתו.

אורי אריאל: מה עם הדרום, שר האוצר?

אברהם הירשזון: אם אתה לא יודע, על סדר-היום היה עכשיו שיקום הצפון.

אברהם הירשזון: אנחנו מדברים על סדר-היום.

אורי אריאל: ועדיין, הרוצה להחכים ידרים, הרוצה להעשיר יצפין.

אברהם הירשזון: כבר עם פרוץ הלחימה החלטתי כי עלינו לנהוג אחרת מבעבר.

אברהם הירשזון: בצד השמירה על חזית כלכלית רגועה ובטוחה, דרשתי כי יינתן בזמן המלחמה מענה כלכלי מיידי על הצרכים השוטפים, ללא לחץ וללא היסטריה.

אברהם הירשזון: ככל שניתן, עמדנו מול השווקים המקומיים והשווקים העולמיים.

אברהם הירשזון: בחנו בכל יום את משמעויות המקרו והמיקרו הכלכליות של מהלך הלחימה, שמרנו על עסקים כרגיל בטיפוח השקעות במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: בזמן הלוחמה הזאת לא היתה חברת דירוג אשראי שהורידה את דירוג האשראי למדינת ישראל.

אברהם הירשזון: וזה לא בא יש מאין.

אברהם הירשזון: לא היה בנק אחד בעולם שלא נתן לנו או שמנע מאתנו קווי אשראי.

לימור לבנת: רק על האזרחים לא שמרו.

אברהם הירשזון: לא היה אפילו משקיע זר אחד שמשך את השקעתו.

אברהם הירשזון: להיפך, בזמן המלחמה הוסיפו וסגרו עסקאות נוספות.

אברהם הירשזון: הדבר הזה מראה שהשווקים העולמיים הצביעו בעד הכלכלה, בעד מדינת ישראל, בעד משק חזק ויציב, ומחובתנו לשמור עליו.

לימור לבנת: רק לקשישים לא היה מה לאכול.

אברהם הירשזון: מנגד, אסור היה לחכות עד לסופה של המלחמה על מנת לטפל בצרכים של ראשי הרשויות, בצורכי התושבים והעובדים בצפון ובצורכיהם של בעלי העסקים.

אברהם הירשזון: אני רוצה לומר לכם בפעם הראשונה, ואני אומר את זה באחריות מלאה: ממשלת ישראל ומשרד האוצר בראשותי טיפלו תוך כדי לחימה ונתנו תשובות לתושבי הצפון, לבעלי העסקים, לתיירנים ולחקלאים.

יורם מרציאנו: אתה מתכוון במלחמה הזאת?

אברהם הירשזון: אני מתכוון במלחמה הזאת.

אברהם הירשזון: אני הייתי בצפון, ותשמע את תושבי הצפון.

יורם מרציאנו: אני הייתי שם, שמעתי אותם.

אורי אריאל: שמעו אותם.

יורם מרציאנו: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו, פעם ראשונה, פעם שנייה.

אורי אריאל: אנחנו היינו באותו צפון?

דליה איציק: אני לא ארשה להפריע.

דליה איציק: אתם ביקשתם שהכנסת תפעל.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

אברהם הירשזון: רבותי חברי הכנסת, בימים הראשונים למלחמה הנחיתי את אגף מס רכוש לעשות הכול כדי להיענות לצרכים המיידיים של העורף שנפגע בצורה קשה.

אברהם הירשזון: עובדי מס רכוש עשו עבודה נהדרת, ועושים אותה היום.

אברהם הירשזון: אנחנו מטפלים היום בלמעלה מ-18,000 תביעות של אנשים שרכושם נפגע במערכה הזאת, והם מקבלים תשובה מיידית ומהירה, משום שידענו שאנשים אשר יחזרו צפונה, ואלה שנשארו בצפון – הדבר הראשון שהם ירצו הוא לראות שיש מי שדואג להם, שיש מי שעוקב אחרי הדברים ויש מי שעוזר להם לשקם את ביתם.

משה גפני: הממשלה הזאת מנותקת מהעם והיא איבדה את אמון העם.

דליה איציק: אני מתרה בך עוד פעם אחת, אחרונה בהחלט.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, מעולם במדינת ישראל לא נתן מס רכוש מענה אלא לצרכים של הרכוש הפרטי.

אברהם הירשזון: אני קיבלתי החלטה שהפעם הזאת, כדי למנוע סרבול, אנחנו ניתן מענה גם לצרכים הציבוריים, לבתי-ספר שנפגעו, למתנ"סים שנפגעו, וגם לישיבות שנפגעו, אדוני.

משה גפני: ראינו את הקיצוץ שלכם בוועדת הכספים.

משה גפני: ראינו את מה שהבאתם.

דליה איציק: נא להוציא אותו.

משה גפני: הביתה, הביתה.

משה גפני: (חבר הכנסת משה גפני יוצא מאולם המליאה.

משה גפני: )

לימור לבנת: אלפי משפחות, אין להן איפה לגור.

אברהם הירשזון: גברתי, באמת.

אברהם הירשזון: באמצעות משרד השיכון אנחנו נותנים היום מענים לאלה שהבתים שלהם נפגעו והם לא יכולים לגור שם.

אברהם הירשזון: ואם גברתי לא יודעת, שתבוא ותבדוק את העניין.

אברהם הירשזון: לכן, נתנו את התשובה גם לסקטור הציבורי וגם לסקטור הפרטי.

אברהם הירשזון: לא חיכינו עד אשר נסיים את המלחמה.

אברהם הירשזון: משרד האוצר לקח על עצמו לשקם שיקום פיזי את הצפון, ואנחנו נסיים את זה במהירות האפשרית, באחריות המרובה, למרות כל קריאות הביניים שיש פה.

אברהם הירשזון: ללא קשר עם זה, צריך לדעת שהאוניות לא רצו להגיע למדינת ישראל בזמן המלחמה ועצרו בלב ים.

אברהם הירשזון: הורינו לבטח.

אברהם הירשזון: מדינת ישראל ביטחה את הרכוש שיש באוניות, את האוניות עצמן ואת הצוותים, כדי שיבואו והמסחר יוכל להימשך כרגיל, משום שייבוא סחורות וייצוא סחורות חשובים מאין כמותם.

אברהם הירשזון: אם זה נפגע, גם אמינותנו בעולם נפגעת.

אברהם הירשזון: ישבנו עם נציגי ההסתדרות, עם יושב-ראש ההסתדרות, שגילה אחריות רבה מאוד - -

גאלב מג'אדלה: צעד חשוב מאוד.

אברהם הירשזון: - - ישבנו עם שרגא ברוש, שאחראי על כל המגזר העסקי, ובחודש יולי הגענו להסדר של שכר לעובדים, שלא נפגע.

אברהם הירשזון: הגענו להסדר כדי שבעלי עסקים, כדי שסוחרים, כדי שתיירנים וכדי שחקלאים ידעו שהם יוכלו לקבל פיצוי בעבור הנזק שנגרם להם.

אברהם הירשזון: סיירתי ביישובי הצפון.

אברהם הירשזון: אתמול הייתי במטולה.

אברהם הירשזון: בזמן המלחמה העברתי את לשכתי לחיפה וישבתי שם עם התושבים.

אברהם הירשזון: אתה רואה חקלאים, ודווקא השנה היבול פשוט מדהים, וצה"ל יושב במטע והפירות נופלים – הייתי אצלם בבית-הלל, הייתי אצלם במקומות האחרים ואמרתי להם: מחר יש החלטה על פיצוי לחקלאים.

אברהם הירשזון: הם לא האמינו.

אברהם הירשזון: הם אמרו: אתם מקשקשים לנו במוח, כל שנה אומרים לנו את זה, אנחנו עוד מתדפקים בזעם על השרידים של מבצע "ענבי זעם".

אברהם הירשזון: אמרתי להם: רבותי, מחר יש החלטה.

אברהם הירשזון: למחרת היתה החלטה.

אברהם הירשזון: אני לא אומר כמה טלפונים קיבלתי, אני לא אומר כמה אהדה קיבלנו, שעם ישראל פועל עכשיו, תוך כדי לחימה, לתת להם מענה.

גאלב מג'אדלה: למה אנחנו לא מקבלים כאלה טלפונים?

גאלב מג'אדלה: אנחנו מקבלים טלפונים אחרים.

אברהם הירשזון: אתם יודעים כמה צימרים יש בצפון, אתם יודעים כמה בתי-מלון יש בצפון, אתם יודעים שזאת פרנסתם, והם קיבלו תשובה בזמן המלחמה.

אברהם הירשזון: יש לנו עדיין בעיה, ואני לא מתכוון לא להתמודד אתה, של העסקים הקטנים שנפגעו קשה מאוד בזמן הלחימה הזאת.

אברהם הירשזון: פתחנו, בשיתוף עם הבנקים, קרן של 1.5 מיליארד שקלים, בערבות מדינה של 70%, כדי שתיתן להם מענה שוטף על הצרכים המיידיים, כדי שיוכלו להמשיך להתקיים.

אברהם הירשזון: זה לא מספיק.

אברהם הירשזון: הם נפגשו אתמול עם מנכ"ל משרד האוצר, ואנחנו מגבשים אתם הטבות נוספות, כדי שהם יוכלו להמשיך ולגלגל את העסקים הקטנים.

אברהם הירשזון: גבירותי ורבותי, אני אומר לכם במלוא האחריות: ראינו את ראשי הרשויות בצפון.

אברהם הירשזון: אנשים רציניים, אחראיים, שעמדו במערכה הקשה הזאת והיו עמוד השדרה בהרבה מאוד יישובים בתקופה הקשה מאוד.

אברהם הירשזון: באנו לקראת הרשויות המקומיות, וביחד עם משרד הפנים הענקנו למעלה מ-200 מיליון שקלים, כדי שהרשויות יוכלו להמשיך לתפקד, ללא שום קשר עם כל מיני תוכניות עבר או תוכניות בעתיד.

אברהם הירשזון: רק כדי שיוכלו לתפקד, כדי שיוכלו לעמוד בשגרת החיים הקשה שהם נפגעו בה.

אברהם הירשזון: העברנו סכומים נוספים לטובת מגזרים שונים ברחבי הצפון, כדי שיוכלו לתפקד.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, פעלנו ללא ביורוקרטיה.

אברהם הירשזון: עשינו את הדברים במהירות האפשרית, פטרנו מוועדות מכרזים את כל השמאים שיכולים לבוא, כדי שיבואו מייד.

אברהם הירשזון: הכפלנו את הסכומים לכל שמאי ושמאי כדי שיעלה לצפון.

אברהם הירשזון: הוצאנו את כל הטפסים, כדי שאנשים יוכלו לתבוע במהירות האפשרית את מה שמגיע להם.

אברהם הירשזון: הכול פשוט, הכול קצר, הכול במסלולים ירוקים.

אברהם הירשזון: אינני אומר שלא היו בעיות בצפון, אינני מכחיש את הדברים, אבל לומר שהממשלה לא עשתה דבר ושהיא התנהגה בצורה של התנהלות כבדה – זה פשוט לא נכון.

אברהם הירשזון: אני מבקר בצפון הרבה, אני שומע את התושבים, ואני מציע לכם לשמוע קולות כאלה וקולות אחרים.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר לשר הבריאות שיושב אתנו – ביקרנו בבתי-החולים.

אברהם הירשזון: משרד הבריאות עשה עבודה יוצאת מן הכלל, וכן משרדי ממשלה אחרים, כדי שיינתנו מענים מיידיים על צורכי הבריאות, ואני מברך אותך על כך.

אברהם הירשזון: עם זאת, אני מבקש לומר, שלא יהיו אשליות ולא יאמרו שלא אמרתי.

אברהם הירשזון: צריך להבין שאנחנו חייבים לשנות פאזה במדינת ישראל וסדרי העדיפויות משתנים במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: מה שדיברנו לפני חודשיים אינו נכון להיום, יש סדר עדיפויות חדש, ונצטרך להביא אותו בחשבון.

אברהם הירשזון: עלויות המלחמה הן כבדות ביותר ונצטרך להתמודד אתן.

יורם מרציאנו: אתה אומר שאין עניין חברתי.

אברהם הירשזון: אם יש מישהו שאיננו מבין שיש סדר עדיפויות חדש, אם יש מישהו שאיננו מבין שיש צרכים חדשים, אני מציע שירד לקרקע ויראה את המציאות.

אברהם הירשזון: עם זאת אני מבקש לומר: בשנים האחרונות מדינת ישראל עלתה על הנתיב של הכלכלה הנכונה והצעידה אותה קדימה.

אברהם הירשזון: לכן, כאשר קיבלתי את התפקיד היו עודפי הכנסות למדינת ישראל.

אברהם הירשזון: אני בתפקידי בסך הכול שלושה חודשים.

אברהם הירשזון: 15 פעמים כבר אמרו לי לפתוח את התקציב, ועמדנו על כך שלא נפתח את התקציב.

אברהם הירשזון: אמרנו שצריך לשמור את ההכנסות האלה, משום שבשמי המזרח התיכון יכולים להיות עננים שלא תלויים בנו.

אברהם הירשזון: לא ידעתי על מה אני מדבר, לא ידעתי שזה יגיע כל כך מהר.

אברהם הירשזון: אבל היום הזה הגיע.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, יש לנו קרן שנקראת "קרן מס רכוש" – לצרכים ישירים, לצרכים עקיפים – שממנה אנחנו נותנים את הכספים.

אברהם הירשזון: היא קרן רישומית.

אברהם הירשזון: אם לא היו לנו עודפי הכנסות ולא היינו שומרים עליהם בקנאות, היום לא היה לנו כסף בסך 5-6 מיליארדי שקלים להשקיע לתיקון הנזקים בצפון ולבוא לעזרת תושבי הצפון.

אברהם הירשזון: אני אומר את הדברים האלה, כי למרות כל הלחצים – ויהיו לחצים, אני מתכוון גם לקראת תקציב 2007, ועתה אנחנו שוקדים על תקציב 2007 ונציג אותו לראש הממשלה בימים הקרובים, והוא יהיה תקציב אחראי, הוא יהיה תקציב רציני, הוא יהיה תקציב שבד בבד עם ההתמודדות עם הבעיות הוא יצטרך להוציא את מדינת ישראל לצמיחה מחודשת.

אברהם הירשזון: אם לא תהיה צמיחה מחודשת, כולנו ניפול ונגיע בחזרה לשנות ה-90.

רן כהן: השאלה היא אם הוא יהיה תקציב צודק.

אברהם הירשזון: אני מאמין, חבר הכנסת רן כהן, שהוא יהיה תקציב נכון ותקציב צודק ותקציב שבמסגרת האפשרויות הקיימות למדינת ישראל ייתן את כל המענים שמדינת ישראל יכולה וחייבת לתת.

חיים אורון: תקציב 2007 הרבה יותר גרוע - - -

אברהם הירשזון: עם זאת, צריך להבין שכולנו נשלם מחירים.

אברהם הירשזון: זו לא מלחמה שאין לה מחירים.

אברהם הירשזון: זו מלחמה שיש לה מחירים כלכליים כבדים, ואני לא צריך לומר לך את הדבר.

אברהם הירשזון: אבל אני מאמין ואני בטוח שאם ננהג באחריות, ואם ננהג בתבונה, ואם נבין שאנחנו חייבים להצעיד את מדינת ישראל לצמיחה כלכלית, והיא-היא הדבר החשוב ביותר, נעבור את התקופה הקשה הזאת ונגיע לימים טובים יותר, שבהם נוכל לומר שעשינו הכול לשיקום הצפון, עשינו למען מדינת ישראל ואנחנו ממשיכים בנתיב הצמיחה.

אברהם הירשזון: תודה רבה לך.

לימור לבנת: לפני כן תקימו ועדת חקירה ממלכתית.

רן כהן: מה זה משנה, יש 2 מיליוני ישראלים שכבר אין להם - - -

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה הודעות סיעות במשך עשר דקות.

דליה איציק: אשר על כן, חבר הכנסת משה כחלון, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שמפעיל את ועדתו באופן מאוד מכובד - בבקשה, אדוני.

זהבה גלאון: איפה שרי הממשלה?

דליה איציק: מסתובבים בצפון.

דליה איציק: דרך אגב, זו אמת.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, יש הפתגם שאומר שאי-אפשר לרמות את האנשים או חלק מהאנשים כל הזמן.

משה כחלון: אפשר לרמות חלק מהאנשים כל הזמן, את כל האנשים חלק מהזמן, אבל אי-אפשר לרמות את כל האנשים כל הזמן.

גאלב מג'אדלה: נא להסביר.

משה כחלון: אני אסביר.

משה כחלון: שר האוצר מדבר פה בשם הממשלה ואומר שאנחנו עם הפנים לצפון.

משה כחלון: הוא קורא לעם ישראל להגיע לצפון, לטייל בצפון.

משה כחלון: אנחנו רוצים לחזק את הצפון, אבל לפני חצי שנה אנשים מטעמו ביקשו לקצץ 200 מיליון שקל בפסי הרכבת שמובילים לצפון.

משה כחלון: הוא רוצה שעם ישראל ייסע לצפון בטרמפים.

משה כחלון: אני לא יודע איך עם ישראל יוכל להגיע לשם, עם שני המסלולים שיש לנו שם.

גאלב מג'אדלה: באופניים.

גאלב מג'אדלה: מה רע בזה?

גאלב מג'אדלה: זה ספורט.

משה כחלון: אולי מסלולי אופניים.

משה כחלון: אדוני שר האוצר, כשרוצים לחזק מקום לא מקצצים לו, ומתייחסים אליו כאל חלק אינטגרלי של מדינת ישראל ולא כאל איזו קולוניה שנמצאת שם ומחזיקים אותה רק לצורך קבלת מסים ואולי לנצל את המשאבים שלה כדי לחזק את המרכז.

משה כחלון: דבר אחר שדובר בו בוועדת הכספים היה חיזוק מי שנפגע.

משה כחלון: איך מחזקים את מי שנפגע?

משה כחלון: אולי מתגברים את הפסיכולוגים, מתגברים את מערכות החינוך.

משה כחלון: מה יש לנו בקיצוץ?

משה כחלון: קיצוץ בפסיכולוגים, קיצוץ במערכות רווחה, קיצוץ במועצות מקומיות.

משה כחלון: ראשי רשויות, תתכוננו, אתם הולכים גם לקראת איחוד רשויות.

משה כחלון: הולכים לעזור לכם, הולכים לטפח אתכם.

משה כחלון: חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, שאף אחד לא יספר שזוהי ירושה מהממשלה הקודמת.

משה כחלון: היו תוכניות, היו פעולות ארוכות טווח של הממשלות הקודמות.

משה כחלון: דבר אחד לא היה – לא היתה מנהיגות ולא היו ביצועים.

משה כחלון: היתה קריסת מערכות כללית.

משה כחלון: במבחן הראשון שהממשלה הזאת עמדה בו – היא קרסה.

משה כחלון: זה המבחן הראשון.

משה כחלון: המזל של עם ישראל הוא שהמבחן הזה הגיע מוקדם.

משה כחלון: שאף אחד לא יספר שלא היו תוכניות.

משה כחלון: צריכה להיות ממשלה שמבצעת.

משה כחלון: זה מה שהיה צריך.

משה כחלון: הם גם לא היו מסוגלים לבצע את התוכניות שלהם.

גאלב מג'אדלה: אולי תגיד לנו איזה - - - אתה עברת.

משה כחלון: הממשלה הזאת, עם כל הרצון שלה - - -

אביגדור יצחקי: קיבלת ממשלה טובה, מה אתה רוצה?

דליה איציק: חברי הכנסת, נא לאפשר לחבר הכנסת כחלון לדבר.

משה כחלון: חבר הכנסת יצחקי, למה אתה יוצא משלוותך?

משה כחלון: אנחנו בסך הכול מציגים עובדות, עדיין לא הגענו למסקנות.

רוחמה אברהם-בלילא: תזכיר את העובדה שכשהיתה ממשלה טובה, אתה היית בין אלה שהפילו אותה.

גאלב מג'אדלה: המסקנה של העובדות היא שצריך ממשלת ימין בראשותכם, שתהיה עוד מלחמה.

משה כחלון: יש עוד משהו?

משה כחלון: אם יש עוד משהו אני מוכן לשמוע.

משה כחלון: אני לא בא להתנצח.

משה כחלון: חברת הכנסת אברהם, יש לי הרבה כבוד אלייך, אני לא בא להתנצח אתך.

דליה איציק: אני לא אאפשר להפריע, גם כשזה לא נעים.

דליה איציק: אם חבר הכנסת כחלון יסכים שתשאל אותו – אבל הוא לא מסכים.

משה כחלון: דבר נוסף, כל התוכניות שעשתה הממשלה הזאת, כאילו לנסות לעזור, הכול מסובך, שום דבר לא פשוט.

משה כחלון: שאף אחד לא יספר שזה פשוט.

משה כחלון: היום ראינו בעיתון שבסך הכול 15% מהעסקים הגישו בקשה לפיצויים.

משה כחלון: אנשים לא יודעים איך לעשות את זה.

משה כחלון: עשיתם את זה בכוונה מסובך, על מנת שאנשים לא יגיעו, יתייאשו ויאבדו בדרך את הרצון למלא את הבקשות האלה.

משה כחלון: בין לבין, אחרי הפגיעה בקשישים, בנכים, בחולים, הדבר הכי נכון היה – הרי כשהממשלה הקודמת ביצעה את תוכנית ההתנתקות, שהיתה באמת דבר גדול, אדיר, אומנם לא הסכמתי לזה, אבל זה התבצע, הממשלה הקימה צוות – יונתן בשיא לטוב ולרע, אבל הקימה צוות שיהיה כתובת.

משה כחלון: אדוני שר האוצר, בכל נאום אני אומר שאתה לא במשחק.

משה כחלון: פה יש ראש ממשלה, ושר אוצר לא יכול לעשות שום דבר ללא ראש ממשלה.

אברהם הירשזון: אני במשחק ואל תוציא אותי ממנו.

משה כחלון: אני חושב שאם היית במשחק, לא היית מאפשר לאדם עם שיתוק מוחין להתקשר אלי ולומר: אני נמצא במקלט עשרה ימים, אין לי שליטה על הצרכים שלי, אני לא מסוגל להיות פה בחברת אנשים, ואין לי כתובת למי לפנות.

משה כחלון: אני לא יודע מה לעשות עם אדם עם שיתוק מוחין.

משה כחלון: פניתי לנציג במשרד הביטחון שעשה לי טובה, על סמך היכרות מוקדמת, ופינה את האומלל הזה שאין לו שליטה על הצרכים שלו.

משה כחלון: אני לא חושב שהיית נותן יד לזה.

משה כחלון: לכן אני אומר, שאם היתה מינהלת והיתה כתובת, לאומללים והמסכנים האלה היה למי לפנות.

משה כחלון: הייתם חזקים היכן שיש חלשים והייתם חלשים היכן שיש חזקים.

משה כחלון: כך התנהגה הממשלה הזאת לאורך כל הדרך.

משה כחלון: אתם הייתם הססנים היכן שצריך להיות נחושים, גמגמתם וזגזגתם איפה שהייתם צריכים להיות נחושים.

משה כחלון: בדיוק כך התנהגתם, ואנחנו רואים את התוצאות היום.

משה כחלון: אתה עומד פה, אדוני השר, ומדבר על ארץ-ישראל היפה, מדינה שכיף לחיות בה, בדיוק כמו שעשיתם ערב הבחירות.

משה כחלון: אתם רק לא אמרתם למי כיף לחיות בה.

משה כחלון: לאנשים מסוימים כיף לחיות בה, לא לתושבי קריית-שמונה, מעלות, אביבים, דוב"ב ונהרייה.

גאלב מג'אדלה: ומג'ד-אל-כרום.

משה כחלון: אז אל תספר לי שעשיתם.

משה כחלון: אתם לא עשיתם כלום.

משה כחלון: אתם ממשלה של דיבורים, קשקשתם, ועל כל "קטיושה" אנשים קיבלו שר.

משה כחלון: ראש עיר אחת אמר לי: כחלון, מה זה, על כל "קטיושה" אני מקבל שר.

משה כחלון: לא רוצה שר, אני רוצה פתרונות.

משה כחלון: אז באמת טיילתם, באמת נסעתם עם ה"וולבואים", עם הווילונות, הכול בסדר, אבל פתרונות לא היו.

נאדיה חילו: לא כולם - - - גם אנחנו יצאנו, הסתובבנו, וראינו - - -

משה כחלון: אני מדבר על רובם.

משה כחלון: יש עוד דבר אחד, אדוני השר, שנבצר מבינתי:

משה כחלון: מדוע עובדי מל"ח, שעובדים 20 ו-30 שנה כדי להגיע לרגע הזה, לא הופעלו?

משה כחלון: מה הסיבה?

משה כחלון: כשאנשים יושבים במקלטים, אין להם תחבורה ציבורית, אין להם שירותי בנקאות, אין להם שירותי רפואה, יושבים במקלטים בלי יכולת לנהל חיים נורמליים, ואנשי מל"ח, שזה התפקיד שלהם, לגרום להם לנהל חיים נורמליים, הולכים הביתה בשעה 16:00, בקריה.

משה כחלון: וכשפניתי לשם אמרו לי: לא ביקשו מאתנו, מה אתה רוצה?

משה כחלון: הממשלה צריכה להפעיל תוכנית מל"ח.

משה כחלון: אני חושב שהיתה פה הסכמה בין חלק גדול מחברי הקואליציה לחברי האופוזיציה, שצריכה היתה להיכנס לתוקף תוכנית מל"ח.

משה כחלון: ואותו דבר - שעת פינוי.

משה כחלון: אדוני השר, מעל הבמה הזאת קראתי לך, ובוועדה אצל יושבת-ראש ועדת הכנסת קראתי לך: תפעילו תוכנית פינוי.

משה כחלון: אמרנו לכם: מתי תפעילו תוכנית פינוי?

משה כחלון: אחרי שהשופט ישרוק.

משה כחלון: תמיד בדקה ה-92.

משה כחלון: תצילו את האנשים האלה.

משה כחלון: אמרתי לך שאני מקבל טלפונים מכולם – אני, כחיפאי - אבל אני מניח שרוב חברי הכנסת.

משה כחלון: תעזרו לאנשים האלה, תעזרו לאומללים האלה.

משה כחלון: אז מתי עזרתם להם?

משה כחלון: אחרי שנגמרה המלחמה.

משה כחלון: אחרי שנגמרה המלחמה פיניתם אותם.

מגלי והבה: לו נמשכה המלחמה הכול היה בסדר מבחינתך.

מגלי והבה: אם היינו ממשיכים במלחמה - - -

משה כחלון: חבר הכנסת , אני חושב שכל זמן שהיה צריך לתת גיבוי נתנו גיבוי, ואם אנחנו נשתוק היום נמעל בתפקיד שלנו.

משה כחלון: אתה יכול לאהוב את זה, אתה יכול לא לאהוב את זה.

משה כחלון: אני לא יודע מה זה מקדם או לא מקדם.

משה כחלון: כל זמן שהיה צריך לתת גיבוי, אני חושב שממשלת ישראל – וראש האופוזיציה, ראש הממשלה לשעבר, נתניהו, נתן גיבוי מוחלט; הוא נסע לחוץ-לארץ וייצג את ממשלת ישראל ומדינת ישראל.

משה כחלון: אני לא בטוח שאתם הייתם נוהגים אותו דבר, אבל אנחנו נהגנו ככה, כי אנחנו אנשים לאומיים, אנחנו אוהבים את המדינה, אנחנו אוהבים את הצבא, אנחנו אוהבים את העם הזה.

משה כחלון: לכן התנהגנו כפי שהתנהגנו.

משה כחלון: אני לא בטוח שאתם הייתם עושים אותו דבר.

מגלי והבה: - - -

משה כחלון: הדבר הבא – לגבי ממשלת חירום, שאני לא מבין מדוע לא הוקמה.

משה כחלון: ולצערי – כמעט אחרון – אחרי קריסת המערכות הטוטלית החלטתם לחלק תקציבים לרשויות.

משה כחלון: ואני רוצה לומר לך, אדוני השר, יש בטלוויזיה התוכנית הזאת – אני ממש מאוכזב – חלוקת תקציבים מגמתית למקורבים.

משה כחלון: מי שיותר מקורב אליכם קיבל, מי שפחות מקורב לא קיבל.

משה כחלון: אנחנו ביקרנו, במסגרת הביקורים שלנו עם יושב-ראש האופוזיציה, אצל ראש עיריית נשר דוד עמר.

משה כחלון: יושב פה אתנו – יושבים פה הרבה ראשי רשויות, אני מכיר את כולם, כולם מכירים אותי - - -

גאלב מג'אדלה: מה הוא קיבל מכם?

משה כחלון: לא התפקיד שלי לתת לו.

משה כחלון: התפקיד של הממשלה הוא לתת לו.

משה כחלון: וזה לא חשוב באיזו מפלגה הוא נמצא, התושבים שלו לא צריכים לסבול.

מגלי והבה: מי - - - אתם?

דליה איציק: חבר הכנסת כחלון, אתה מתבקש לסיים.

מגלי והבה: - - -

משה כחלון: היו שם פגיעות ישירות, ואז עשיתם פרמטר: איפה שיש חבר שלכם, שאלתם אותו: תגיד, היו לך הרבה נפילות?

משה כחלון: נעשה פרמטרים לפי נפילות - - -

דליה איציק: נא לאפשר לחבר הכנסת כחלון לסיים את דבריו.

משה כחלון: יש לכם הרבה תושבים?

משה כחלון: – נעשה פרמטרים לפי תושבים.

משה כחלון: יש לכם הרבה בתים גבוהים?

משה כחלון: – נעשה פרמטרים לפי בתים גבוהים.

משה כחלון: אני רוצה לומר לך, אדוני השר, שזה לא הוסיף כבוד.

משה כחלון: הדבר האחרון: אני רוצה להעניק מכאן תעודת כבוד לגאידמק ותעודת עניות לכם - - -

יורם מרציאנו: - - - בושה.

משה כחלון: תעודת עניות לכם, לממשלת ישראל.

יורם מרציאנו: בושה, בושה.

יורם מרציאנו: - - - לגאידמק.

יורם מרציאנו: אני מקווה - - -

משה כחלון: זה שיא החוצפה שאתם עוד מבקשים ממנו תשלום על כך שהוא פינה חולים לבתי-חולים.

משה כחלון: אתם גובים ממנו כסף - -

יורם מרציאנו: - - -

משה כחלון: - - על כך שהוא פינה חולים.

משה כחלון: זו העבודה וזה התפקיד שלכם לעשות זאת.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, אני מאוד מודה לך על שאפשרת לי לחרוג.

קריאות: - - -

דליה איציק: תודה רבה, חבר הכנסת כחלון.

דליה איציק: חברי הכנסת – חבר הכנסת מרציאנו.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, פעם – חבר הכנסת יתום, אני אוציא את שניכם.

דליה איציק: חבר הכנסת יתום, חבר הכנסת דני יתום – פעם שנייה.

דליה איציק: חברי הכנסת, לפני שאנחנו ממשיכים בדיון.

דליה איציק: מייד - חבר הכנסת אלי אפללו, ואחר כך חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

דליה איציק: אבל לפני שאני יורדת כאן להיפגש עם ראשי ערים עם שר האוצר, אני מבקשת לומר כמה מילות פרידה לדוד לב, שיושב אתנו כאן בישיבה האחרונה שלו, ואנחנו עוד נחגוג אתו כיאה למי ששירת את הכנסת הזאת למעלה מ-40 שנה.

דליה איציק: דוד לב, עד שנחגוג לך בפעם הבאה, אנחנו מאחלים לך פנסיה עשירה וזמן, שתרצה לעשות כל מה שאתה אוהב בזמן הזה, בריאות ואריכות ימים, ומעריכים מאוד את ידענותך ומסירותך.

דליה איציק: תודה לך, דוד.

דליה איציק: (מחיאות כפיים) זה איננו מקובל, אבל בגלל שזה דוד, לא נמחה הפעם.

דליה איציק: חברי ראשי הערים, הנכם מתבקשים לרדת לקומת הממשלה.

דליה איציק: שר האוצר מייד יורד, מנכ"ל משרד ראש הממשלה מייד יבוא, מנכ"ל משרד האוצר.

דליה איציק: הכנסת לא תרפה עד אשר נראה שהכול מסודר - - -

יצחק לוי: - - -

דליה איציק: על כן יעלה ויבוא חבר הכנסת אלי אפללו.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש.

דליה איציק: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת לוי.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אני מאוד שמח על הזמנת ראשי הערים, אבל אני חושב שמקומו של שר האוצר כאן.

יצחק לוי: הוא פוגש אותם הרבה, הוא רואה אותם הרבה - - -

קריאה: כבוד היושבת-ראש, מדוע ראשי הרשויות צריכים לשמוע את הדברים האלה משר האוצר?

יצחק לוי: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק לוי, אני מודה לך על ההערה, אבל אני שחררתי את שר האוצר.

דליה איציק: תיכף יתקיים דיון נוסף גם עם שרת החינוך, ואני חשבתי – זה שיקול הדעת שלי - -

יצחק לוי: לכן אני פונה אלייך.

דליה איציק: - - ואני חושבת שהוא היה נכון – אני ועוד ראשי ועדות רוצים לעמוד מקרוב ולשמוע פעם אחר פעם, כל שבוע, לדעת שאנחנו שומעים את ראשי הערים ויודעים - - -

אורי אריאל: אבל למה באמצע הדיון?

קריאות: - - -

דליה איציק: שר האוצר, בשעה 12:30, צריך לעשות כמה דברים שעליהם הוא דיבר כאן היום.

דליה איציק: זהו זמן מלחמה – אתם התבלבלתם – ואני שחררתי אותו.

אורי אריאל: אנחנו התבלבלנו?

אורי אריאל: אבל למה בזמן מליאה?

אריה אלדד: - - -

יצחק לוי: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק לוי, שמעתי אותך, שמעתי את ההערה שלך; תודה לך, חבר הכנסת יצחק לוי.

דליה איציק: ועכשיו, בתורו, מדבר חבר הכנסת אפללו.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת אפללו.

אלי אפללו: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים, יושב-ראש השלטון המקומי, עדי אלדר - -

דליה איציק: לא להפריע לחבר הכנסת אפללו.

אלי אפללו: - - מכובדי, כל חברי ראשי הרשויות מהצפון שנמצאים פה - אחד אחד באופן אישי אני מכיר ומוקיר.

אלי אפללו: בתחילת דברי אני רוצה לשלוח תנחומים למשפחות השכולות ואיחולי החלמה מלאה לחיילים ולכל הפצועים.

אלי אפללו: זה באמת דבר חשוב, וכולנו צריכים להיות פה בקונסנזוס.

אלי אפללו: אני רוצה לומר שהעורף היה החזית במלחמה הזאת, ועל זה יש קונסנזוס, ויש קונסנזוס גם על זה שהעורף ניצח.

אלי אפללו: ניצח, כי הוא ידע לעמוד, ובזכות העורף אין לנו ספק ולו פקפוק אחד קטן שניצחנו במלחמה.

אלי אפללו: כי חלק מהאנשים ידע לעמוד ולדאוג - ואתם כאן יושבים, ראשי הרשויות.

אלי אפללו: אלו שהובילו, אלו שנתנו את כל הגיבוי, אלו שניהלו את המלחמה באמת בעורף שנהפך לחזית, לכם אני רוצה להגיד כל הכבוד.

אלי אפללו: אדוני השר – שאיננו.

אלי אפללו: אני מצטער שהוא איננו, אבל רציתי בכל זאת למסור לו מכאן, שעם כל הביקורת שיש עליו, אני מכיר את הרגישות של שר האוצר.

אלי אפללו: אני יודע גם מה המגבלות שיש לו, מגבלות תקציביות, ואני מאמין שכל אחד מושך את השמיכה, כמה שהיא קצרה.

אלי אפללו: אבל בלי קשר למלחמה הזאת, הצפון היה מקופח הרבה מאוד שנים.

אלי אפללו: לא רק בגלל המלחמה הזאת, אבל על אחת כמה וכמה בגלל המלחמה הזאת, אנחנו צריכים לעשות הרבה מאוד דברים כדי לתקן את כל הנזק שקרה לנו.

אלי אפללו: וכשאני שומע שמנסים לקצץ בתקציב של רכבת הגליל והעמק, אני מתקומם ומבטל את זה.

אלי אפללו: ואני אומר את זה פה בגלוי, על השולחן הזה: הדבר הזה לא ייעשה.

אלי אפללו: רכבת הגליל - ורכבת העמק - תתבצע, כי אם היא לא תתבצע, אני אהפוך להיות אופוזיציה, לא קואליציה, כי אלה סדרי עדיפויות.

אלי אפללו: תשתיות, כבישים, תעסוקה ועוד ועוד דברים.

אלי אפללו: שמעתי אמירה ועל זה התקוממתי, חלק מראשי הרשויות שנשארים כאן, אני חייב להגיד בקשר לרמת-הגולן – רמת-הגולן היא חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל, אם יהיה ספק בעניין, אני אעבור לגור ברמת-הגולן.

אלי אפללו: כי אם יתחילו לנהל משא-ומתן על פינוי רמת-הגולן, יכולים לנסות לנהל משא-ומתן על פינוי יפו, עכו ועוד ועוד מקומות.

אלי אפללו: רמת-הגולן היא חלק ממדינת ישראל.

אלי אפללו: אני אומר, אם מישהו חושב שיש לנו אויבים חדשים שהפכו, לבשו חליפה חדשה והפכו פתאום מאויבים לאוהבי מדינת ישראל – טועה לחלוטין.

אלי אפללו: האויבים האלה יישארו אויבים, לצערנו הרב; נמשיך לחיות על חרבנו.

אלי אפללו: אבל, דבר אחד אני אומר לכם, מדינת ישראל צריכה להיות ערוכה.

אלי אפללו: ההרתעה שלנו נפגעה.

אלי אפללו: המלחמה הזאת, אנחנו צריכים ללמוד ממנה המון כדי להיות הרבה יותר ערוכים, הרבה יותר קשובים והרבה יותר מוכנים.

אלי אפללו: אני אומר לכם, בלי קשר לאופוזיציה-קואליציה, אני רוצה לומר יישר כוח לאופוזיציה, שלא היו לה שיקולים, באו והתאחדו - כולכם.

אלי אפללו: אני מציע שבזמן הזה תהיה ממשלת אחדות לאומית.

אלי אפללו: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר, לא לדבר בכפל לשון, אם הקואליציה מתנהגת – זה מה שקרה בוועדת הכספים – כפי שהתנהגה בוועדת הכספים, בוועדת הכספים הקואליציה רצתה ורוצה לשחק בזה שהיא האביר על הסוס הלבן והיא מתנגדת לקיצוץ.

אלי אפללו: ואנחנו, מפלגת קדימה לא יכולה להמשיך לקיים קואליציה כזאת שמשחקת בכפל לשון.

אלי אפללו: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

אמנון כהן: חמש דקות, אדוני; בבקשה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, שר האוצר, שלצערי איננו, וראשי הרשויות שאינם, חברי חברי הכנסת - -

אמנון כהן: אני מבקש מהשר התורן להיכנס פנימה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אבישי ברוורמן: - - חברי הממשלה, אני רוצה להסביר כמה דברים, גם לגבי עמדתי היום בוועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: אני מסתכל היום, בשבוע שעבר הייתי ארבעה-חמישה ימים בחו"ל, בכמה ערים בארצות-הברית, שמעון פרס היה בכמה ערים, אני בערים אחרות, לגיוס 300 מיליון דולר לצפון.

אבישי ברוורמן: ביום חמישי כינס בביתו נשיא הבנק העולמי לשעבר, ג'יימס וולפנזון, כמה אנשים מובילים בכלכלה של ארצות-הברית לפגישה אתי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר בצורה הברורה ביותר.

אבישי ברוורמן: לפני המלחמה הזאת, כאשר כתבתי את המצע הכלכלי-החברתי של מפלגת העבודה, אמרנו שהתושבים בצפון, בגליל ובנגב, שהקבוצות החלשות, שחלק גדול מהמעמד הבינוני שילם את המחיר של צמיחה לא מאוזנת ולא חכמה שהוביל מר נתניהו עם הליכוד.

אבישי ברוורמן: לכן אמרנו, נביא לתיקון דרך, שמצד אחד, רפורמות שלטוניות מונעות את הצמיחה, אבל מצד שני, נעלה את ההוצאות הציבוריות ב-1%, עדיין לא תהיה שום פגיעה בשווקים משום שהגירעון בתקציב בישראל נמוך מהגירעון בגרמניה, נמוך מהגירעון בצרפת, וברור שנמוך מהגירעון בארצות-הברית, המדינה עם הגירעון התקציבי הגבוה בעולם.

אבישי ברוורמן: חתמו הסכם קואליציוני, שאני לא הסכמתי לו.

אבישי ברוורמן: ב-2006 כבר היינו צריכים להוסיף לקשישים ולחלשים, לנגב ולגליל, מה שהבטחנו.

אבישי ברוורמן: אבל מישהו חתם הסכם, ואז מה אמרו לי - חבר הכנסת ברוורמן, זה יסודר ב-2007, אל תפגע בשלמות הקואליציה.

אבישי ברוורמן: זאת היתה טעות, זה לא נכון כלכלית, זה לא נכון מצפונית; זה לא נכון מצפונית, אבל מישהו חתם על זה.

יעקב אדרי: אבל ההסכם מחייב אותך.

אבישי ברוורמן: ההסכם מחייב, הציבור לא מחייב.

אבישי ברוורמן: ואני כחייל הצבעתי נגד מצפוני ועשיתי זאת.

אבישי ברוורמן: אירעה מלחמה בישראל, החיילים עוד לא חזרו הביתה ואני לא רוצה לדבר על הדבר הזה.

אלי אפללו: תצאו מהקואליציה.

אבישי ברוורמן: אני מדבר כרגע על העורף, שלמרות המסירות של פקידי האוצר, כמו קובי הבר וג'קי מצא - אני מודה לידידי שר האוצר אברהם הירשזון, כשאני מבקר שם - המערכות לא תפקדו כיאות, הקשישים הושארו שם במקומות מסוימים, ראינו שזה לא רק הממשלה הזאת, שיש כשל של ממשלות ישראל שלא מסוגלות לתפקד.

אבישי ברוורמן: יותר מדי שרים, מערכות שלא עובדות, ראינו את זה.

אלי אפללו: שר הביטחון תפקד?

אלי אפללו: למה אתה לא מותח ביקורת על שר הביטחון שלך?

אבישי ברוורמן: כל השרים אמרתי; ידידי אפללו, עזוב אותי עכשיו.

אבישי ברוורמן: אני ממשיך הלאה.

אבישי ברוורמן: באנו עכשיו, מי נתן את הגיבוי למלחמה הזאת?

אבישי ברוורמן: אותם אנשים בעורף, בגליל, בחיפה, ברצועה של עוטף-עזה, יהודים וערבים היו שם שקיבלו את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו באים עכשיו רגע אחרי המלחמה ואומרים, לאור הנתונים שהוצגו בפני, שאנחנו נקצץ עכשיו בתקציב, ואולי ב-2008, אולי ב-2009, נתחיל לשנות את סדרי העדיפויות.

אבישי ברוורמן: אז אני אומר לכם, החברה הזאת, אמר ידידי שר האוצר, מה אמר שר האוצר?

אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים לשאת בנטל.

אבישי ברוורמן: מי נשא בנטל לפני המלחמה ומי נושא בנטל אחרי המלחמה?

אבישי ברוורמן: החיילים והמילואימניקים ואותם החלשים.

אבישי ברוורמן: אז אני רוצה ללמד אותך משהו, אדוני שר האוצר.

אבישי ברוורמן: אני הובלתי רפורמות בכל העולם, ואני אומר לך, שלאור הנתונים שהצגת בפני - אם יש לך נתונים אחרים, אנא בוא אלינו ותראה לי; אם יש עוד הוצאות שלא דיווחת עליהן, תראה לי אותן - לאור הנתונים שהצגת בפני, אין שום סיבה שלא לבטל את ההורדה במס ערך מוסף שאין בה שום השפעה, אין שום סיבה להגדיל את ההוצאות, ולהתחיל לתת בשורה לאנשים האלה שמאמינים בממשלה והם לא מבינים.

אבישי ברוורמן: לפני הבחירות הם שילמו את המחיר ועכשיו עוד שלוש שנים הם ישלמו את המחיר בשם הסולידריות.

אבישי ברוורמן: אני אומר לך, אדוני שר האוצר, הצבעתי היום ואמרתי שאצביע כפי מצפוני, אבל לא רק כפי מצפוני, כפי המקצועיות שאני מאמין בה, כי לאור הנתונים שהצגת בפני, אין שום סיבה לא לבטל את ההורדה במס ערך מוסף ולא להוסיף עוד הוצאות לאותם אנשים שהם העורף.

אבישי ברוורמן: רבותי, אם לא נעשה את זה ואם הממשלה שתמשיך לתפקד כאן, לא יהיה לה שום אספקט, שהיא תמשיך בדרך של מדינה ענייה ביותר ואי-שוויונית ביותר, ועם רמת החינוך הנמוכה ביותר, ותגיד, בעוד ארבע שנים אנחנו נתמודד עם זה - העורף הזה יקום עליכם ויפיל אתכם, בלי שום קשר לאיזו מפלגה אתם שייכים.

אבישי ברוורמן: אני בא אליך, אדוני שר האוצר, תציג תקציב אחר, בלי הקיצוץ, אלא אם כן יש לך נתונים שלא הצגת בפני, ואז תחשוף אותם בפני הציבור.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה, חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עם ישראל, עם צבא-הגנה לישראל, בעזרת השם יתברך, עמד ויעמוד בעתיד תחת התקפת הטילים הברוטלית מצד אויבי ישראל.

יעקב מרגי: הם הצהירו במתקפתם - לא משנה מה נעשה ולא משנה היכן נשב והיכן לא נשב, הם ירדפו אותנו.

יעקב מרגי: אדוני יושב-ראש ועדת הפנים, אצל כבודו אין הפרעות.

יעקב מרגי: היכן נשב והיכן לא נשב – אויבינו הצהירו במלחמה זו שהם ינסו לחסל את מדינת ישראל, ואנו אומרים להם: נצח ישראל לא ישקר.

יעקב מרגי: נושא הדיון כאן היום הוא המצב הכלכלי במדינה בעקבות המלחמה בצפון, אבל אינני יכול שלא להתייחס לחלק מהמסקנות המתבקשות מהתנהלות המלחמה הזאת.

יעקב מרגי: לצערי הרב, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המסקנה המתבקשת – העורף הוזנח; לא הייתי אומר הופקר.

יעקב מרגי: העורף הוזנח בכל מה שקשור לטיפול האזרחי בעורף, הממשלה גררה רגליים, נתנה לציבור לדאוג לעצמו – לפינוי, לקליטה, אם בכוחות עצמו ואם בעזרת גופים וולונטריים.

יעקב מרגי: ואני חושב, עם כל עם ישראל, שהממשלה שמה עול כבד על העורף, מעבר לכוחותיו ומעבר למה שמדינה יכולה להרשות לעצמה להשית על שכמו.

יעקב מרגי: מדינת ישראל משקיעה משאבים רבים וזמן יקר בתרגול ובכתיבת תורת הלחימה של פינוי אוכלוסייה במצבי חירום.

יעקב מרגי: מדינת ישראל יודעת לעשות זאת, יודעת לעשות זאת טוב מאוד – כמי שליווה את הנושא הזה של מל"ח ופס"ח בעשור האחרון, אני יכול לומר לכם שמדינת ישראל, יש לה כל הכלים ויש לה היכולות והידע לעשות זאת בצורה טובה יותר.

יעקב מרגי: לצערי הרב, מי שהחליט, או מי שלא ידע איך לעשות זאת, עשה עוול בל ישוער לאוכלוסיות הצפון – אלו שהתפנו ואלו שלא התפנו.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרי הממשלה מבטיחים שהצפון ישוקם, יחוזק, ובד ובבד הממשלה מבקשת מאתנו לתמוך בקיצוץ כואב במשרדי הממשלה, אותם משרדים שאמורים לתחזק ולשקם את הצפון.

יעקב מרגי: אני לא מבין את הממשלה.

יעקב מרגי: מדוע, מדוע לקצץ כשניתן לממן את המלחמה הזאת בהגדלת יעד הגירעון.

יעקב מרגי: אין עיתוי טוב מזה – אחר המלחמה בצפון – שבו הממשלה אכן צריכה ויכולה להגדיל את יעד הגירעון, עיתוי שהוכיח לנו שהממשלה הקודמת, שקיצצה וקיצצה פגעה בכל רובדי החברה בישראל, בחלשים, במעמד הביניים; והמלחמה הזאת הוכיחה לנו שאף בצבא הקיצוצים פגעו בצורה כמעט קטלנית.

יעקב מרגי: הקיצוצים פגעו בחברה הישראלית והפכו אותה לחברה ענייה, לחברה לא שוויונית.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני קורא כאן לממשלה - היום אנו שומעים קולות מחאה ברחוב.

יעקב מרגי: קולות המחאה באים ממקום טוב; קולות המחאה באים ממקום כואב; קולות המחאה באים ממקום בריא.

יעקב מרגי: אני קורא לממשלה להיות קשובה לקולות מחאה אלו.

יעקב מרגי: צריך לבדוק, צריך לתקן, צריך להסיק מסקנות, וכדאי כמה שיותר מהר.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עם כל הקריאות שלי לביקורת ולבדיקה, אני קורא כאן לחלק מחברי הכנסת שעושים זאת – חלק, ואני אומר חלק, לא כולם, מסיבות פופוליסטיות – קצת יושר.

יעקב מרגי: אל תזרקו הכול על הממשלה הזאת.

יעקב מרגי: אם נבדוק מה עשתה הממשלה הקודמת ומי הביא אותנו עד הלום, למצב הזה – גם את זה צריך לבדוק.

יעקב מרגי: אני נוכחתי לדעת במלחמה הזאת שהממשלה הנוכחית לטעמי חרקה קצת ולא תפקדה כראוי, אך למדתי גם שהיתה לנו ממשלה שלא ידעה לתפקד ברגיעה, ונרדמה בשמירה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לסיכום, אני קורא לשר האוצר ולראש הממשלה: זו לא עת חשבון.

יעקב מרגי: אנא בנדיבות, אנא בזריזות.

יעקב מרגי: הצבא צריך את החיזוק, הרענון והביקורת העצמית; העורף זקוק לטיפול ולליווי המיידי של הממשלה, המשק והכלכלה.

יעקב מרגי: אנא, בלי ביורוקרטיה מיותרת.

יעקב מרגי: כששרון רצה לבנות את ניצן, תוכנית תב"ע אושרה בתוך יומיים.

יעקב מרגי: בתוך יומיים היתה תוכנית מאושרת - - -

אמנון כהן: צריך לסיים, אדוני.

יעקב מרגי: אני מייד מסיים, אדוני היושב-ראש.

סופה לנדבר: כאשר רוצים אין זו אגדה.

יעקב מרגי: לסיום, אני רוצה להזכיר – אחרונים אחרונים חביבים – אני קורא לממשלה להאיץ את הטיפול בשחרור שלושת החיילים החטופים, שישובו לביתם בריאים ושלמים, ובהקדם האפשרי.

יעקב מרגי: וכמובן, לא לשכוח לחבק את המשפחות השכולות ומשפחות הפצועים.

יעקב מרגי: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת המעטים שנמצאים פה, אני הכנתי נאום שקשור לקיצוצים שהממשלה מתכוונת לעשות בעקבות המלחמה, אבל קודם כול אני רוצה להסב את תשומת לבכם לשולחן הריק הזה – שולחן הממשלה הריק – ומה שעוד יותר זועק, זה הכיסאות הריקים האלה של הממשלה, חברי הכנסת מקדימה וממפלגת העבודה – הממשלה החברתית שקמה לנו.

סטס מיסז'ניקוב: בושה וחרפה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה שהגעת, כבוד השר, אני - - -

יעקב אדרי: אני הייתי פה.

יעקב אדרי: זה שאתה לא רואה - - -

אמנון כהן: הוא היה פה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא ראיתי אותך, אבל אני מברך אותך שאתה פה, ועדיין אני מתייחס לכיסאות הריקים שמאחוריך, של חברי כנסת מהעבודה ומקדימה, so called חברי כנסת של ממשלה חברתית.

סטס מיסז'ניקוב: אני שמעתי את שר האוצר, וחבל שהוא הלך בדיון כל כך חשוב.

סטס מיסז'ניקוב: הוא תיאר פה כנראה מדינה שאנחנו לא נמצאים בה.

סטס מיסז'ניקוב: הוא תיאר הכול בצבעים כל כך ורודים, שלדעתי כל תושב מדינת ישראל צריך עכשיו לצאת במחול, רק שמשום-מה אין רצון לצאת במחול, ולא יוצאים.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי הרבה מה להגיד, אבל כיוון שנושא הדיון הוא הקיצוצים שהממשלה הביאה היום לוועדת הכספים – ולא עברו; לא עברו כי לא היה רוב, זו כבר פעם שנייה – שוב פעם, זה רק מעיד על הממשלה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לציין כמה מקורות כספיים, בלי להיכנס למקרו ולמיקרו כלכלה, ואם יספיק הזמן – אני גם אכנס להיבטים כלכליים של הנושא הזה.

סטס מיסז'ניקוב: עשרות אלפי אנשים רעבים חיו במקלטים בצפון הארץ.

סטס מיסז'ניקוב: לא יעלה על הדעת – ואני מקווה שלא יעלה על דעתו של מישהו – שהממשלה לא הכינה תוכניות איך להאכיל את כל אותם האנשים בזמן המלחמה.

סטס מיסז'ניקוב: דהיינו, נחסך כסף רב באוצר על אותם אנשים, שמי שהאכיל אותם היו עמותות החסד, המפלגות – כמו למשל מפלגת ישראל ביתנו, שהקימה מוקד גם בצפון וגם בירושלים; לא ייתכן שהממשלה לא הכינה תוכניות כדי להוציא אנשים מהערים המופצצות, והאנשים האלה הוצאו – שוב פעם – לא בעזרת הממשלה אלא בעזרת כל מיני נדבנים ואנשים פשוטים וטובים, ושוב, ארגונים וולונטריים וכך הלאה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מעלה על הדעת שהממשלה לא דאגה לכך לפחות בתוכניות ובסבסוד, אז נשארו מקורות כספיים לא מנוצלים.

סטס מיסז'ניקוב: אם כך תשתמשו במקורות האלה עכשיו לכסות לפחות חלק מעלותה של המלחמה.

סטס מיסז'ניקוב: בואו ניזכר שגאידמק הקים עיר – עיר מקלט – בניצנים.

אמנון כהן: עיר אוהלים.

סטס מיסז'ניקוב: עיר אוהלים, עיר מקלט להומלסים, לאותם אנשים שהיו חייבים לצאת מאזור המלחמה.

אמנון כהן: בתוך יומיים.

סטס מיסז'ניקוב: כן, הוא הקים את זה בתוך יומיים, בתוך שלושה ימים.

סטס מיסז'ניקוב: טופלו שם מדי יום 7,000 איש.

סטס מיסז'ניקוב: לא יעלה על הדעת שהממשלה היתה מפקירה את 7,000 האיש האלה אלמלא גאידמק, זאת אומרת אם לא היה גאידמק.

סטס מיסז'ניקוב: אז אם הממשלה גם ככה היתה מוכנה לטפל ב-7,000 איש מדי יום - רק ארקדי גאידמק בזריזותו הקדים אותה – אז גם המקורות הכספיים הלא-מנוצלים האלה עדיין נשארו במשאבים של הממשלה ואפשר לנצל אותם.

סטס מיסז'ניקוב: אגב, אותו גאידמק זוכה עכשיו לקיתונות של ביקורת – גם מצד אלה שמקימים או הקימו, ב"זריזותם", את עיר - - -

אמנון כהן: עוד יבקשו ועדת חקירה שתבדוק.

סטס מיסז'ניקוב: הממשלה הקימה עכשיו עיר אוהלים בגני-התערוכה, שנשארה ריקה, אבל ראיתי שידור טלוויזיה שהופיעו בו נציגי הממשלה ממשרד הביטחון, מהצבא, ואמרו: הסקנו מהטעויות של גאידמק והקמנו עכשיו עיר אוהלים בגני-התערוכה.

סטס מיסז'ניקוב: האם אתם מבינים את החוצפה הזאת?

סטס מיסז'ניקוב: הם הסיקו מהטעויות של גאידמק, עכשיו מבקשים ממנו לשלם על מד"א וכך הלאה.

יעקב בן-יזרי: אל תוסיף כל כך הרבה מלים מסביב, זה לא הוסיף כבוד למדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקווה שאתה מדבר על אותם נציגי משרד הביטחון ולא על מישהו אחר.

יעקב בן-יזרי: בין היתר.

סטס מיסז'ניקוב: אני גם מדבר על הרשויות המקומיות.

סטס מיסז'ניקוב: אנשים עזבו עכשיו לפגישה עם שר האוצר, אבל גם הם סבלו מההפקרות של הממשלה וגם הם לא קיבלו את מה שמגיע להם, וכל המערך העירוני קרס.

סטס מיסז'ניקוב: הם קיבלו 50 מיליון ואחר כך 100 מיליון, זה כמו אקמול למת.

סטס מיסז'ניקוב: אף אחד לא דיבר אתם, ואף אחד לא יודע למה מיועד הכסף הזה.

סטס מיסז'ניקוב: כיוון שאני לא מתאר לעצמי שהממשלה הפקירה אותם ביודעין, גם הכסף הזה נשאר במה שנקרא "רזרבה" של משרד האוצר, ויכול להיות מנוצל לצורכי מלחמה.

סטס מיסז'ניקוב: אותו הדין לגבי עסקים קטנים ובינוניים שקיבלו פיצוי, במלים פשוטות - זה לא נכון ולא מספיק, הם קיבלו הלוואות בערבות המדינה, מה ששר האוצר התגאה בו, ורק חלק קטן ביותר יוכל לנצל את זה, מכיוון שעל 30% של הערבות הבנקאית הם ידרשו מבעלי העסקים 100% של הביטחונות.

סטס מיסז'ניקוב: ברשותך, עוד חצי דקה.

סטס מיסז'ניקוב: גם חוסר הפיצוי לבעלי עסקים נשאר באוצר על מנת לממן את נזקי המלחמה.

סטס מיסז'ניקוב: אל תפילו את זה שוב על השכבות החלשות, על העולים החדשים שבאו בעת המלחמה, והם נחשבים לגיבורים שיכלו להגיע לכאן בעת המלחמה, ועכשיו משרד האוצר מקצץ 15%.

סטס מיסז'ניקוב: אל תפילו את זה על הומלסים שלא יקבלו דיור ועל הסטודנטים ששוב שכר הלימוד שלהם יעלה ועל אותם חולים שלא יקבלו תרופות כי לממשלה אין זמן לטפל בזה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לסיים במשפט לחבר הכנסת אפללו, שלצערי לא נמצא כאן.

סטס מיסז'ניקוב: הוא אמר שהעורף ניצח במלחמה.

סטס מיסז'ניקוב: נכון, העורף עמד בקשיים של המלחמה, ניצח במלחמה, לא בזכות הממשלה, אלא בניגוד גמור לממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: אני קורא לממשלה הזאת להסתכל טוב-טוב בראי, להסתכל טוב-טוב בעיני תושבי מדינת ישראל, ולהגיד "נכשלנו", ולהסיק מסקנות אישיות.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחק לוי, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חברת הכנסת .

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, שמענו את שר האוצר מרצה בפנינו על העבודה החרוצה שעושה הממשלה ועושה משרדו.

יצחק לוי: אנחנו לא שומעים הדים לכך בציבור.

יצחק לוי: יש כאן איזה פער בין מה ששר האוצר מספר לנו לבין מה שהציבור חש.

יצחק לוי: שר האוצר אומר שמס רכוש פועל ועושה, עושה גדולות ועושה נפלאות, שיש כסף והכול בסדר.

יצחק לוי: אנחנו שומעים מהציבור שאנשים עוד נמצאים בבתי-מלון, שאנשים לא חוזרים הביתה מכיוון שהבתים עדיין הרוסים ועוד לא העריכו, השמאים עוד לא הגיעו, שאיננו יודעים אם שנת הלימודים תיפתח.

יצחק לוי: כלומר, הציבור לא נמצא באותה הרגשה ששר האוצר נמצא בה.

יצחק לוי: או ששר האוצר מספר לנו סיפורים או שהדברים לא מחלחלים למטה.

יצחק לוי: הדברים בהחלט מעוררים שאלה גדולה לגבי כל הדברים ששר האוצר אמר.

יצחק לוי: השאלה הנשאלת היא הרבה הרבה לפני כן – התפקוד של משרד האוצר בימי המלחמה.

יצחק לוי: אנחנו מכירים את הפעילות של שר האוצר כדי לעזור לאנשים מסכנים ואומללים, בשנה שעברה עברנו את זה בהתנתקות וראינו איך אנשים טופלו.

יצחק לוי: אנשים טופלו כנראה באמת בסדר – לאף אחד אין בית, לאף אחד אין עבודה, ילדים עדיין בלי בית-ספר.

יצחק לוי: אני רוצה לאחל לאנשי הצפון הצלחה הרבה יותר גדולה עם האוצר ועם הממשלה מאשר ההצלחה שהיתה לממשלה עם אנשי גוש-קטיף, שבמשך שנה שלמה עוד לא גמרו להתנהל מולם בהרבה מאוד עניינים.

יצחק לוי: ימים יגידו, נראה מה יהיה בעוד שבועיים, בעוד חודש, בעוד חודשיים, נראה אם כולם יחזרו לבתיהם, אם בתים ישופצו, בתי-הספר ישופצו.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, שר האוצר לא התייחס למה שהיה בימי המלחמה, איך האוצר התנהג בימי המלחמה.

יצחק לוי: שר האוצר דילג על אותם ימים, על אותו חודש, על חודש המלחמה.

יצחק לוי: מה קרה אז?

יצחק לוי: איפה היה האוצר?

יצחק לוי: איפה היתה הממשלה?

יצחק לוי: השאלה הראשונה שנשאלת היא, מדוע הממשלה לא הכריזה מייד על מצב מלחמה, מדוע לא כל מערכות החירום הופעלו מהיום הראשון, ומדוע היה צריך להמתין הרבה זמן עד שיופעלו מערכות חירום.

יצחק לוי: השאלה השנייה שנשאלת, ברגע שהממשלה ראתה התגייסות כל כך גדולה של הציבור לסייע לאנשי הצפון, עמותות, אנשים פרטיים – באופן אישי עקבתי אחרי עמותה אחת, עמותת "אורות חסד", שקשורה אלינו יותר, שעשתה עבודה יוצאת מן הכלל, אבל היא אחת מני רבות – אנשים התגייסו, גם אנשים פרטיים, עסקים, חברות.

יצחק לוי: איפה היתה אז הממשלה?

יצחק לוי: שבוע אחרי תחילת המלחמה, שבוע אחרי שכל כך הרבה מפעלי חסד יצאו לדרך, מדוע לא ראתה הממשלה את עצמה כמפעל החסד הגדול ביותר של מדינת ישראל?

יצחק לוי: איפה הם היו?

יצחק לוי: כולנו ביקרנו במקלטים, כולנו היינו, ביום זה, ביום אחר, פה ושם.

יצחק לוי: נסעתי עם הוועדה לזכויות הילד לסיור בקריית-שמונה, בחיפה, במקומות אחרים, וראינו שם שאנשים לא מטופלים.

יצחק לוי: זה היה כבר שבועיים או שבועיים וחצי לאחר תחילת המלחמה.

יצחק לוי: ראינו אנשים לא מטופלים.

יצחק לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, המסקנה שלי שתפקוד משרד האוצר צריך להיות חלק מנושאי הבדיקה של ועדת החקירה שתקום.

יצחק לוי: אי-אפשר לנתק את תפקוד משרד האוצר - -

אמנון כהן: הממשלה כולה.

יצחק לוי: - - מתפקוד שאר הממשלה.

יצחק לוי: שלא נטעה ונחשוב שנחקור רק את צה"ל ורק את פיקוד העורף ורק את ההחלטות המדיניות של שר הביטחון ושל ראש הממשלה ורק את התפקוד של שרת החוץ ואת התפקוד שלה מול גורמי החוץ, אלא אנחנו נדרוש לבדוק בוועדת החקירה גם את תפקוד משרד האוצר.

יצחק לוי: משרד האוצר הוא חלק מהמחדל הכללי שאנחנו נמצאים מולו.

יצחק לוי: בסיכומו של הדיון הזה אנחנו נדרוש להקים ועדת חקירה ממלכתית – תרשה לי עוד חצי דקה, אדוני – הממשלה מתמהמהת בהחלטות שלה בנושא הבדיקה והחקירה.

יצחק לוי: זה לא לטובת הממשלה.

יצחק לוי: כל יום שעובר רק מגביר את הביקורת ומגביר את ההרגשה שהממשלה רוצה להתחמק.

יצחק לוי: ראש הממשלה היה צריך להודיע כבר ביום ראשון על הקמת ועדת חקירה ממלכתית, כי הרי כולנו יודעים שזה מה שיהיה בסופו של דבר.

יצחק לוי: הציבור לא יניח אם לא תהיה ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: זה יהיה הסיכום שלנו, אדוני.

יצחק לוי: זה מה שנבקש, ונבקש שגם משרד האוצר ייכלל בבדיקת ועדת החקירה.

יצחק לוי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת שרה מרום, בבקשה.

אמנון כהן: אחריה – חבר הכנסת יעקב כהן.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת עבאס זכור.

שרה מרום שלו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, ראשית, ברצוני להביע את תנחומי לכל משפחות החיילים והאזרחים שנהרגו במלחמה ולשלוח איחולי החלמה מהירה לכל הפצועים.

שרה מרום שלו: המלחמה אומנם מאחורינו, אך לפנינו עוד עבודה רבה וקשה לא פחות.

שרה מרום שלו: מוטל עלינו לחקור את הכשלים הצבאיים שהולכים ומתגלים מדי יום מאז הפסקת האש.

שרה מרום שלו: חובה עלינו לבדוק אחת לאחת את כל טענות אנשי המילואים בדבר הליקויים הרבים והשונים שליוו את הלחימה.

שרה מרום שלו: עלינו לשקם ולשפר את מצב העורף על כל המשתמע מכך, ולשקם את כוח ההרתעה של צה"ל ושל מדינת ישראל.

שרה מרום שלו: עלינו לערוך חשבון נפש מקיף על כל אספקט ואספקט של המלחמה הזאת ולהחזיר את אמון הציבור בנו.

שרה מרום שלו: למלחמה הזאת, כמו לכל מלחמה, יש גם מחיר כלכלי כבד מאוד.

שרה מרום שלו: עשרות עסקים פרטיים בצפון שותקו במשך חודש.

שרה מרום שלו: ענף תיירות שלם פורח ומשגשג נפגע קשות.

שרה מרום שלו: אלפי אנשים כילו את חסכונותיהם וכספם כדי לממן את השהייה במרכז הארץ.

שרה מרום שלו: עשרות אנשים איבדו את ביתם ורכושם.

שרה מרום שלו: יהיה צורך לפצות מעסיקים ואזרחים רבים, להגדיל את תקציב הביטחון ולשקם את מערך העורף.

שרה מרום שלו: במלחמה הזאת גילינו את נדיבות לבם של אזרחים רבים שפתחו את לבם וביתם בפני תושבי הצפון, ושל אנשי עסקים וחברות רבות אשר תרמו ועזרו ברוחב לב וברוחב יד, הן לתושבים הן לחיילים.

שרה מרום שלו: על כל זאת אפשר רק לברך ולהודות.

שרה מרום שלו: אך העובדה שחיילים ואזרחים כה רבים נזקקו לסיוע ההתנדבותי והפילנתרופי הזה, שלמעשה כיסה על חוסר היכולת של הרשויות השונות לסייע, צריכה להדליק נורה אדומה.

שרה מרום שלו: המדינה והרשויות המקומיות הן שצריכות היו לדאוג לדיור חלופי עבור אותם תושבים שביקשו לצאת מהצפון.

שרה מרום שלו: הן שצריכות היו לספק מזון ותרופות עבור אלה שהחליטו להישאר במקלטים ובמרחבים מוגנים.

שרה מרום שלו: זה לא תפקידם של מיליונרים נדיבים או של אגודות צדקה וסעד.

שרה מרום שלו: האחריות למצב התושבים, לבריאותם ולביטחונם חלה על הממשלה ולא על ארגונים וולונטריים.

שרה מרום שלו: לצערי, במשך החודש האחרון לא ראינו סיוע מספיק מטעם הממשלה לחיילים ולאזרחים.

שרה מרום שלו: צריך היה לעשות הרבה יותר ממה שנעשה, ואני מקווה כי נדע להפיק לקחים ולפצות פיצוי מלא והוגן את כל אלו שנפגעו ונפגע רכושם.

שרה מרום שלו: אני רוצה לדבר כאן גם על המחיר הכבד ששילמו הקשישים במלחמה הזאת, אותם קשישים שלא יכלו ולא רצו לברוח למרכז הארץ, ונשארו שם במרכזי הערים וספגו אין-ספור "קטיושות".

שרה מרום שלו: הרבה פעמים הם נותרו לבדם, ללא מיגון, ללא טיפול וללא השגחה, לאחר שכל משפחותיהם ושכניהם עזבו את הצפון.

שרה מרום שלו: הקשישים הללו במקרים רבים לא היו מסוגלים להגיע למקלטים מסיבות כאלה ואחרות - או שהמקלט מרוחק מביתם, או שהם סבלו מקשיי ניידות, או שהם נתקפו פניקה עם הישמע האזעקה, או שלא היה מי שיסייע להם בסיטואציה הקשה הזאת.

שרה מרום שלו: חלק מהקשישים סבלו ממחסור משווע של תרופות, מזון ושתייה.

שרה מרום שלו: אצל רבים מהקשישים הועצמו בתקופת המלחמה הבדידות החברתית והמשפחתית והעדר משענת נפשית מספקת.

שרה מרום שלו: חשוב להקצות את כל המשאבים הנחוצים על מנת לתקן את הליקויים הללו, שפגעו בכל כך הרבה אנשים מבוגרים.

שרה מרום שלו: הרי מדובר באנשים שעברו בחייהם המון ותרמו הרבה למדינה.

שרה מרום שלו: הקשישים הללו פשוט הושארו והוזנחו במשך יותר מחודש ללא כל פתרונות הולמים ובתנאים קשים מאוד, ממש בלתי אנושיים ובלתי נסבלים.

שרה מרום שלו: עלינו להפיק לקחים ולמצוא פתרון ייחודי לסיטואציה הקשה הזאת שבה היו נתונים אלפי קשישים.

שרה מרום שלו: אולי צריך לשקול להקים בכל אחת מהרשויות המוניציפליות בצפון מערך מיוחד שיהיה אחראי על מגזר הקשישים במצב חירום; מערך שידאג ללוות באופן שוטף את כל הקשישים ולסייע להם בכל אשר הם צריכים - מאספקת תרופות נחוצות, אוכל ושתייה, ליווי למקלטים ולמרחבים מוגנים ומתן תמיכה של עובדים סוציאליים ופסיכולוגים.

שרה מרום שלו: הממשלה הזאת גם חשפה את תלותם של הקשישים בעובדים הסיעודיים הזרים.

שרה מרום שלו: רוב רובם של העובדים הזרים נשארו לתמוך בקשישים בצפון וסייעו להם לעבור את התקופה הקשה הזאת.

שרה מרום שלו: לצערי, רבים מדי הם הקשישים שלא זוכים לקבל סיוע של עובד זר, ובמלחמה הזאת הם נותרו עזובים ומוזנחים.

אמנון כהן: את צריכה לסיים, גברתי.

שרה מרום שלו: המלחמה חשפה במלוא העוצמה את נחיצותם של העובדים הזרים לקשישים.

שרה מרום שלו: לסיום, ברצוני לומר שאני מקווה שאם שתהיה זו ועדת חקירה ממלכתית או ועדת בדיקה אחרת - -

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני נותן דקה מזמני לגברת.

שרה מרום שלו: - - נדע ליישם במהירות האפשרית את המסקנות ולהפיק את הלקחים.

אמנון כהן: אתה לא מופיע, אדוני.

אמנון כהן: את צריכה לסיים.

שרה מרום שלו: עוד משפט.

שרה מרום שלו: אין ספק שזה יעלה הרבה כסף, אך בדיוק לשם כך יש רזרבות כספיות גדולות במדינה.

שרה מרום שלו: אין להטיל את זה על התושבים.

שרה מרום שלו: שר האוצר הקודם, חבר הכנסת בנימין נתניהו, הותיר את קופת המדינה עם הרבה כסף, אך גם עם הרבה אנשים רעבים וכואבים.

שרה מרום שלו: כדי שלא נצטרך אנחנו לבקש אחר כך סליחה מהעם, כדאי שנפעל כבר כעת בשכל ובאנושיות.

אמנון כהן: תודה רבה, גברתי.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת עבאס זכור.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי אני רוצה להביע תנחומים למשפחות השכולות וברכת החלמה מהירה לכל הפצועים והנפגעים.

יעקב כהן: אני רוצה להתייחס לנושא של העורף ותושבי הצפון בזמן המלחמה ואחריה.

יעקב כהן: אין בכוונתי למתוח ביקורת, אפילו שזה נהיה היום כעין מצווה שהזמן גרמה.

יעקב כהן: אך רצוני לחשוב על הפקת לקחים, מה שנקרא ביקורת בונה.

יעקב כהן: אני רוצה לדבר על הנושא כיוון שהוא קרוב ללבי ועסקתי בו בימי המלחמה.

יעקב כהן: כידוע, תושבי הצפון היו נתונים בסכנה ובחרדה, ואני חושב שמאז קום המדינה בשום מלחמה לא היה העורף במצב קשה כזה.

יעקב כהן: כמיליון תושבים היו מועמדים לפינוי מהצפון ונאלצו לעזוב את בתיהם ולנוס על נפשם.

יעקב כהן: כן מתברר לפי הפרסומים שהתפרסמו בימים אלה, ששליש מהתלמידים שנשארו סובלים מחרדות והם במצוקה.

יעקב כהן: לכן מתברר שזה היה צו השעה, ורק כדי שלא יישארו צלקות לילדים, מן הראוי היה שהם יעזבו את הצפון.

יעקב כהן: לצערנו, המשק לא היה ערוך לקלוט אותם.

יעקב כהן: המשק גם לא היה ערוך לטפל בהם וגם באלה שנאלצו להישאר בצפון.

יעקב כהן: פלא שהממשלה לא הכריזה על שעת-חירום ועל משק לשעת-חירום, ולא ארגנו לתושבים מקומות קליטה במרכז.

יעקב כהן: גם אלה שנשארו בצפון לא אורגן להם שום תחליף.

יעקב כהן: המקלטים לא היו ערוכים, נושא המזון לא טופל ועוד.

יעקב כהן: מי שכן טיפל בנושא היו ארגוני החסד ואישי ציבור ונדיבי לב.

יעקב כהן: אני חושב שלא ראוי שזה יהיה כך, וחבל שזה קרה.

יעקב כהן: גם אני בלשכתי, כמו ארגונים אחרים, טיפלנו בשיכון משפחות בבתי-ספר.

יעקב כהן: הכשרנו את בתי-הספר על-ידי התקנת ציוד מתאים, כגון מקלחות, ודאגנו לאספקת מזון ולטיפול בילדים, בנוער ובמבוגרים.

יעקב כהן: צריך להביא בחשבון שהיו רבבות משפחות שכן היו במרכז ופונו מהצפון, אבל הם היו במקומות ארעיים, במקומות מאולתרים, במקומות שלא היתה להם אפשרות לבשל ולא היה להם אוכל חם בכל אופן.

יעקב כהן: לכן, מדי יום אנחנו ארגנו וחילקנו בימי המלחמה רבבות מנות חמות בשישה מוקדים בערי הארץ.

יעקב כהן: שמענו בימים האלה מקרים מזעזעים, שמתאימים יותר לסיפורים בספרים.

יעקב כהן: אנשים ברחו בזמן המלחמה מפחד ה"קטיושות" והסתובבו במרכז וחיפשו קורת-גג.

יעקב כהן: היו תושבי הצפון שלנו במכוניות.

יעקב כהן: אנשים הסתובבו במרכז ושאלו אם יודעים על מישהו שיכול להכניס אותם.

יעקב כהן: חבל שזה קרה.

יעקב כהן: אני חושב שחייבים לציין, שברוך השם היתה בעם רוח התנדבות יוצאת מן הכלל, וכל האזרחים רצו לעזור בכל מישור שהוא, אם כספי, אם במזון ואם בביגוד.

יעקב כהן: אנחנו צריכים להביא בחשבון שהיו תושבים שפונו וברחו על נפשם בלי בגד להחלפה.

יעקב כהן: לא היה להם אפילו להחליף.

יעקב כהן: בצרכים אלו אנחנו טיפלנו, והנדיבים טיפלו.

יעקב כהן: אני מרגיש חובה נעימה במעמד זה להודות לכל הבנקים, החברות, נדיבי העם, שלקחו חלק ברוח ההתנדבות הזאת.

יעקב כהן: כולם עזרו כאיש אחד בלב אחד.

יעקב כהן: כמו שאמרתי, אני לא חושב ולא רוצה לבקר, אלא כרגע פנינו לעתיד.

יעקב כהן: כולנו תפילה שהפסקת האש לא תהיה הפסקה, כמו שאומרים, כשמה "הפסקה", אלא שזה יהיה גמר הלחימה.

יעקב כהן: אבל, היות שמהקולות הנשמעים מהמקורות הביטחוניים הדבר לא נראה ככה ויש אפשרות קרובה מאוד שהמלחמה תתחדש בתוך פרק זמן לא ארוך, אני קורא למנות ועדת מנכ"לים שתעבד תוכנית מפורטת, שאם חס וחלילה נחזור לימי המלחמה, שיהיו תוכניות מוגדרות - שהוועדה תשב עם כל רשות מקומית ותבדוק בכל מקום ובכל עיר.

יעקב כהן: יש מקומות שיש בהם אכסניות נוער, בתי-ספר, מועדונים ומבני ציבור.

יעקב כהן: שיהיה פירוט לזה, איך להכשיר אותם, כדי שאם במקרה נצטרך אותם שוב, יהיו תוכניות איך לפנות או לקבל את הפליטים, כמו שאומרים, מהצפון.

יעקב כהן: וכן, יש לחפש פתרון בנושא מזון, בנושא תעסוקה ועוד דברים.

יעקב כהן: אנחנו חייבים לציין, שבאמת בסוף המלחמה משרד ראש הממשלה התחיל לפעול בנדון, אבל חבל שזה היה כבר מאוחר.

יעקב כהן: לכן, אני חושב שאנחנו צריכים היום, כרגע ומייד, כולנו כאיש אחד, לראות שתהיה יד מכוונת מהדרג העליון שתפעל בנושא על כל היבטיו.

יעקב כהן: עכשיו אני רוצה לדבר בנושא הפיצוי לתושבי הצפון שנפגעו.

יעקב כהן: יש לציין לזכותו של שר האוצר, שמייד בתחילת המלחמה הוא לקח על עצמו והכריז שכל הנפגעים יפוצו.

יעקב כהן: באמת ייעדו לזה תקציבים מתאימים.

יעקב כהן: אולם אנחנו חייבים לבדוק מה מתבצע בשטח ואם אין כאן עיכובים על-ידי הליכים ביורוקרטיים מייגעים ומתישים.

יעקב כהן: אנחנו צריכים לזכור שהתושבים האלה כבר סבלו די והותר.

יעקב כהן: לכן, אנחנו חייבים לפצות את התושבים, את בעלי העסקים, החקלאים, בעלי המלונות, מבני הציבור, בתי-החולים וכל הנפגעים למיניהם, ולראות שיפוצו, ובמהירות, ללא יוצא מן הכלל וללא קריטריונים מכבידים ונוקשים.

יעקב כהן: שר האוצר הציע כאן וקרא לכל תושבי ישראל לפנות לצפון לנופש כדי לעודד את תושבי הצפון.

יעקב כהן: אם רוצים לעודד את הנופש בצפון, הייתי מציע שנחשב את הנופש בצפון כהוצאה מוכרת, כך שכל מי שינפוש בצפון זו תהיה לו הוצאה מוכרת.

יעקב כהן: אני חושב שזה ייתן עידוד אמיתי לכל בעלי המלונות, הצימרים והעסקים בצפון.

יעקב כהן: בסיום דברי אני רוצה לומר, שיחד עם שיקום נזקי מלחמת שלום הגליל אסור שנשכח, וחייבים אנחנו לזכור, את כל הנפגעים, גם נפגעי העוני.

יעקב כהן: אנחנו חייבים להמשיך את המלחמה בעוני, כי העוני הוא גם סכנה קיומית.

יעקב כהן: גם שר האוצר אמר שיש רזרבות בתקציב.

יעקב כהן: אני שומע שבכל סעיפי התקציב של 2006 יש כרגע קרוב ל-40% יתרה שלא נוצלה על-ידי המשרדים.

יעקב כהן: אנחנו חייבים להמשיך ולשקם את כל הנפגעים מהשכבות החלשות והעניות.

יעקב כהן: אני אסיים בדבר סמלי.

יעקב כהן: ביום שהוכרזה בו הפסקת האש באו"ם קראנו בפרשת השבוע, בשבת זו, בסיום הפרשה: לא יתייצב איש בפניכם, פחדכם ומוראכם ייתן ה' על פני כל הארץ.

יעקב כהן: אבל אנחנו צריכים לזכור שגם מופיע בתחילת הפרשה: וזכרת את ה' כי הוא הנותן לך כוח לעשות חיל.

יעקב כהן: אנו כולנו תפילה ובקשה ותקווה כי השלום והשלווה ישררו בארצנו, וישראל ישכון לבטח; לא יישמע עוד השוד והשבר בארצנו.

יעקב כהן: אמן במהרה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המשבר הגדול שהתגלה בעורף הישראלי - גם כן איזה מושג, "עורף ישראלי" - הוא לא תוצאה של שלושת החודשים האחרונים של שלטון הממשלה הזאת.

חיים אורון: הוא אפילו בעיקרו לא תוצאה של כשלים ארגוניים כמו אי-הפעלת מל"ח, שללא ספק היו.

חיים אורון: זה תג המחיר שמוצג בפני החברה הישראלית - נכון, הפעם בשעת השיא של הצפייה - איזו מדינה התפתחה פה בשנים האחרונות?

חיים אורון: הקשישים שלא היו להם תרופות במקלטים, כל השנה יש להם תרופות?

חיים אורון: חבר הכנסת פרופסור, הרופא, , אנחנו לא מכירים את הנתון של 25% שלא מממשים את הרצפטים שלהם שלא בתקופת מלחמה?

חיים אורון: אנחנו לא מכירים את המצוקה הגדולה בערים הפריפריאליות?

חיים אורון: היינו צריכים לנסוע לצפת כדי לגלות עיר במשבר עמוק מאוד בכל הפרמטרים הסוציו-אקונומיים שלה?

חיים אורון: או לקריית-שמונה?

חיים אורון: אדוני שר הבריאות, חדר המיון ב"פורייה" הוא לא תקני בתקופת מלחמה והוא כן תקני בתקופת שלום?

חיים אורון: אתה יודע שהוא לא תקני בתקופת שלום.

חיים אורון: האביזרים שחסרים בבית-החולים "זיו" בצפת חסרים רק כשמגיעים הליקופטרים עם חיילים, או שהם חסרים כל השנה?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, למה אני מעלה את השאלה הזאת?

חיים אורון: משום שאנחנו שבוע אחרי הפסקת האש וחזרנו לאותו מסלול.

חיים אורון: חבר הכנסת בן-ששון, איך אני יודע?

חיים אורון: מה לעשות, אתה תמיד נמצא כאן כשאני מדבר ואני תופס אותך.

מנחם בן-ששון: אני נמצא כאן.

חיים אורון: איך אני יודע שחזרנו?

גאלב מג'אדלה: מה?

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא פה?

חיים אורון: לא.

חיים אורון: אני מדבר לקדימה.

חיים אורון: גם אליכם.

חיים אורון: חכה, תיכף אגיד משהו על מפלגת העבודה, אם יישאר לי זמן.

חיים אורון: ועדת הכספים תקועה כבר שבוע ימים בקיצוץ flat.

חיים אורון: מה זה קיצוץ flat?

חיים אורון: זה עוד פעם דופקים את החלשים כדי לממן את הביטחון.

מנחם בן-ששון: זה לא מדויק.

חיים אורון: זה מדויק לחלוטין.

מנחם בן-ששון: יש שלושה משרדים - - -

חיים אורון: כשמורידים - - -

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת אורון, אתה האיש שהנתונים בפניו.

מנחם בן-ששון: אתה יודע שהקיצוץ הוא לא flat דווקא משום שהוא מדגיש את החשיבות של דברים - - -

חיים אורון: חבר הכנסת בן-ששון, כשמקצצים 500 מיליון שקל מהכבישים הבין-עירוניים - הפריפריה נשארת רחוק.

חיים אורון: כשמקצצים את הרכבת לעמק ולכרמיאל - הפריפריה נשארת רחוק.

חיים אורון: כשמקצצים 115 מיליון שקל ממשרד החינוך - אתה ואני נמצא תחליף לקיצוץ לנכדינו או לבנינו.

חיים אורון: מי שנשען רק על תקציבי משרד החינוך יימצא במצב שהשירותים הפסיכולוגיים הם בחסר.

חיים אורון: אבל, לא צריך היה לעשות את זה.

חיים אורון: ש"ס הצביעה בעד זה.

חיים אורון: מפלגת העבודה החברתית הצביעה בעד זה.

חיים אורון: למה לא אמרתם לפני שבועיים, אל תקצצו בתקציב?

חיים אורון: נפלתם במשא-ומתן הקואליציוני.

חיים אורון: חלק לא הבנתם מה אמרו לכם, וחלק לא רציתם להבין מה אמרו לכם.

חיים אורון: אבל עכשיו, שר האוצר אומר מעל כל במה: הבריח התיכון היחיד שנשאר לא יהיה העלאת מסים.

חיים אורון: מאיפה יממנו את זה?

חיים אורון: זה לא ויכוח על מה שהיה; זה ויכוח על מה שהיה, שנמשך על מה שיהיה.

חיים אורון: אין שום הצדקה שבעולם להצביע בעד הקיצוץ התקציבי הזה.

חיים אורון: צריך להוסיף תקציבים לרווחה.

חיים אורון: רק לבריאות - שר הבריאות יודע שהוא צריך חצי מיליארד שקל מייד כדי לכסות את הגירעונות שיש ב"רמב"ם", בנהרייה וב"זיו" על העדר הכנסות בתקופת המלחמה, לתת מיגון אלמנטרי לכמה מקומות, בלי לעסוק עוד בשאלות הגדולות של הבריאות.

חיים אורון: כך משרד החינוך, וכך משרד הרווחה.

חיים אורון: אתם באים ומספרים לנו סיפורים על קיצוצי flat.

חיים אורון: במקום באומץ לבוא ולומר: המדיניות שהביאה אותנו לפינה הזאת בחמש השנים האחרונות, וגם קודם, אבל ביתר שאת - - -

אמנון כהן: אדוני צריך לסיים.

חיים אורון: זה עשר השניות שלקחת לי בהתחלה.

אמנון כהן: כבר עברו.

אמנון כהן: נתתי לך כפול.

חיים אורון: עם המדיניות הזאת לא ניתן לקיים חברה ישראלית שמסוגלת לעמוד בעתות שלום, ובוודאי - בעתות משבר.

חיים אורון: זה מה שמונח על השולחן.

חיים אורון: ולא שישבו חברי ועדת הכספים ומפלגת העבודה ויגידו: אל תקצצו בסעיף הזה 15 מיליון שקל, תעבירו מהסעיף ההוא 15 מיליון שקל, ובדרך כלל הם לא יודעים מאיפה.

חיים אורון: תגידו באופן ברור: המדיניות הזאת שגויה.

חיים אורון: אפשר להגדיל את התקציב, ואפשר אפילו להגדיל את הגירעון.

חיים אורון: אפשר לחזור מהרפורמה הבלתי-אחראית בהורדות מס וליצור ולתת תשובה אמיתית למצוקות שאנחנו רק מתחילים לספור אותן.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת חנא סוייד.

גאלב מג'אדלה: - - - מפלגת העבודה.

חיים אורון: אמרתי.

גאלב מג'אדלה: - - - תשלים אותו.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתחיל בפתגם שאמרו בעבר - - -

אמנון כהן: אני מבקש לא להפריע.

אמנון כהן: תודה.

עבאס זכור: אמרו: טיפש אחד שזורק אבן לבור, גם מאה חכמים לא יכולים להוציא אותה.

עבאס זכור: הממשלה היא שזרקה את האבן לבור, והיום מחפשים החכמים איך או איפה להוציא את האבן.

עבאס זכור: הממשלה נכשלה לא רק במלחמה - גם בזה שלא תכננה ולא היתה מוכנה למלחמה ולא לתוצאות המלחמה.

עבאס זכור: על ראש הממשלה ושר הביטחון ועל כל אלה שתמכו במלחמה להתפטר.

עבאס זכור: על כל מנהיגי המדינה להבין שהדרך היחידה להשגת המטרות היא לא דרך המלחמות.

עבאס זכור: כדי להשיג ולהגיע לשלום אמיתי ואמיץ, על מנהיגי הממשלה להחליט לשוב לשולחן הדיונים למשא-ומתן.

עבאס זכור: אני מברך על הצעתו של אבי דיכטר לפתוח במשא-ומתן עם סוריה.

עבאס זכור: אני מציע לחברי הממשלה שלא לקבל הצעות של סיבוב שני למלחמה וכן חוזרים למלחמה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, הגיע הזמן להכריז על סיום עידן המלחמות והדמים ולדבר בשפת השלום.

עבאס זכור: היום שונה מאתמול.

עבאס זכור: בעבר עסק צה"ל במודל של לחימה המתאימה לכוחות המשטרה ולא של צבא סדיר המתמודד נגד צבא סדיר שמצויד בכמויות גדולות של נשק חדיש.

עבאס זכור: במשפט אחד אפשר לומר, שאחרי שישראל היתה המעצמה הצבאית היחידה במזרח התיכון, היום יש עוד מעצמות במזרח התיכון, וזה אומר שאסור לחשוב רק על דרך הכוח הצבאי.

עבאס זכור: אפילו בכלכלה - יש מעצמות גם של השכנים.

עבאס זכור: יום אחרי המלחמה נסראללה ו"חיזבאללה" הציעו לכל מי שנגרם לו נזק, 15,000 בתים שנגרם להם נזק מהמלחמה, 20,000 דולר לכל משפחה ולכל בית.

עבאס זכור: היום אנחנו במשבר במדינת ישראל.

עבאס זכור: עוד היום יש הזדמנות לסיים את כל הסכסוך עם כל השכנים ולקבל את היוזמה הסעודית והמצרית כדי להגיע לשלום אמת, במקום להכניס את כל האזור למלחמה הרסנית וקטלנית שתביא למוות, לאלפי קורבנות מכל העמים, וזה אומר שמספיק לדבר ולשמוע על סיבוב שני במלחמה.

עבאס זכור: במלחמה לא הושג ולא יושג כלום חוץ מהרס וקורבנות ונפילת חיילים ואזרחים מכל הצדדים.

עבאס זכור: הגיע הזמן לחשוב על בניית מה שנהרס במלחמה ולעבוד למען קידום מערכת החינוך והתרבות ולחזק את התיירות, המפעלים, העסקים, הספורט, ולהחזיר את האמונה במנהיגים - כשבתקופה האחרונה האזרח הפשוט קורא כל יום ושומע בתקשורת רק על חקירות של המנהיגים.

עבאס זכור: הגיע הזמן להילחם בתופעת הפשיעה המתפשטת, גם בשחיתות, בעבריינות ובאלימות.

עבאס זכור: סיעת רע"ם-תע"ל תתנגד לכל הקיצוצים בכל משרדי הממשלה ותתנגד להעלאת מסים.

עבאס זכור: אני מציע שכל חברי הכנסת שתמכו במלחמה והסכימו ללכת למלחמה, שהיתה טעות חמורה ולא הושג בה כלום, לא יקבלו משכורת חצי שנה ויתרמו את משכורותיהם לתושבי הצפון.

אמנון כהן: אדוני, נא לסיים.

עבאס זכור: משפט אחד - 25% מ-30,000 העסקים הקטנים החדשים בצפון מצויים על סף סגירה.

עבאס זכור: מדובר ב-7,500 עסקים שעלולים להיסגר בטווח של חודשים.

עבאס זכור: כך אמר נשיא לשכת ארגוני העצמאים זאב וינר.

עבאס זכור: על הממשלה להפעיל חבילת צעדים מיוחדת למניעת סגירתם של העסקים הקטנים והחדשים ולשיקומם.

אמנון כהן: תודה רבה.

עבאס זכור: יש לבחון את הצעת אהוד יתום - ביטול המע"מ בצפון לתקופה של חצי שנה עד שנה, ואני מציע לפטור מארנונה את כל העסקים בצפון לשנה ולהקפיא עד שהמצב יתאושש את איסור החריגה מהאשראי.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת משה שרוני.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, בראשית דברי אני מבקש לברך את השר דיכטר על ההתבטאות שלו ועל העמדה שלו שביטא אתמול בעניין הצורך בפתיחת משא-ומתן עם סוריה, שיביא בסופו של דבר להחזרת רמת-הגולן לבעלים האמיתיים של הגולן.

חנא סוייד: אני גם קורא לו להרחיב את היוזמה הזאת, שתכלול גם התייחסות רצינית לעניין הפלסטיני ולפתיחת משא-ומתן אמיתי עם הרשות הפלסטינית.

חנא סוייד: מובן שכולנו יודעים שראש הממשלה מיהר מייד להגיד שאי-אפשר לדבר עם סוריה, עוד פעם בטענות הנצחיות: טרור, לא רלוונטי, לא פרטנר.

חנא סוייד: על זה אני לא מתפלא.

חנא סוייד: אבל אני מתפלא מאוד על עמדת מפלגת העבודה, שלא הצהירה מייד שהיא בעד הגישה הזאת ובעד היוזמה הזאת, ואני קורא לחברי הכנסת ממפלגת העבודה שחרתו על דגלם את הנושא החברתי - ואנחנו רואים כאן את ההתנגשות בין המלחמה ומימון המלחמה לבין הדגל החברתי - להתגייס ליוזמת שלום כוללת.

חנא סוייד: ללחוץ בציבוריות הישראלית על ממשלת ישראל, שזה הזמן הנכון לפתוח ביוזמת שלום כוללת נוסח היוזמה הסעודית, או כל יוזמה אחרת.

חנא סוייד: אבל העיקר, להוציא את האזור כולו מהמערבולת של המלחמות המתרחבות.

חנא סוייד: בתקופה הזאת הפכה הדרישה לוועדת חקירה מין עיסוק לאומי או ספורט לאומי.

חנא סוייד: על זה כמובן יש הרבה קולות, גם מהקואליציה גם מהאופוזיציה.

חנא סוייד: אני לא רוצה לחוות דעה נחרצת בעניין הזה, אבל אני חושב שבכל מקרה שתקום ועדת חקירה, היא צריכה לחקור את הצורך, ההחלטה הראשונית ללכת ולפתוח במלחמה הזאת.

חנא סוייד: אני חושב שזה הדבר העיקרי שוועדת החקירה צריכה לחקור.

חנא סוייד: זאת אומרת, לא מספיק לחקור מה השר הזה אמר ומה הגנרל הזה עשה, אלא בעצם ההחלטה הקרדינלית שהביאה את כל המדינה למערבולת הזאת, את זה בהחלט צריך לחקור.

חנא סוייד: איך אפשר לקבל החלטה לפתוח במלחמה כוללת במהירות ובפזיזות כזאת, זה בהחלט דבר שצריך לחקור.

חנא סוייד: ועוד דבר אחד.

חנא סוייד: אם הרמטכ"ל שקל שיקולי כלכלה לפני שפרצה המלחמה, האם הממשלה שקלה שיקולי כלכלה לפני שפתחה במלחמה הזאת.

חנא סוייד: הרי כולנו יודעים שמלחמה עולה הרבה כסף וזה המצב שאנחנו נמצאים בו כרגע.

חנא סוייד: אני מאוד מתפלא על חברי הכנסת שמצד אחד כל כך מתלהבים מהמלחמה, ומצד שני עכשיו מתלהמים נגד הממשלה על קיצוצים בתקציב.

חנא סוייד: הרי בעקבות מלחמה יש קיצוצים בתקציב, זה ברור וזה נהיר לכולם.

חנא סוייד: אני אומר, שבכל זאת יש כאן איזה פרדוקס.

חנא סוייד: מלחמה עולה כסף והיא פגעה פגיעה קשה באזרחים ובעסקים.

חנא סוייד: מה הפתרון?

חנא סוייד: הפתרון, לא שמביאים תקציב חדש ונוסף, אלא שרוצים לקצץ בתקציבים שצריכים ללכת לאותם נפגעים.

חנא סוייד: וזה באמת פרדוקס בפני עצמו.

חנא סוייד: אם צריך לפצות, אז צריך להביא תקציב נוסף, לשים אותו במשרדי הממשלה ולא לקצץ מתקציבי המשרדים השונים.

חנא סוייד: שמעתי היום הרבה שבחים לראשי הרשויות שנכחו כאן בחלק מהדיון.

חנא סוייד: אני רק רוצה להזכיר שהממשלה, ודווקא האוצר, בכל הזדמנות מבקרים את ראשי הרשויות וטוענים טענות כלפיהם שהם לא מנהלים טוב והולכים לאחד רשויות כיוון שיש כשלים ניהוליים.

חנא סוייד: דווקא היום הרעיפו עליהם שבחים.

חנא סוייד: אני כמובן משבח את ראשי הרשויות, אבל אני מבקש מאוד שההתייחסות של הממשלה לראשי הרשויות תהיה סיסטמטית לכל אורך הדרך.

חנא סוייד: אני רוצה לבקש כאן, במיוחד מהממשלה: היום עומדים בפני פרויקט כאילו שיקום הצפון, וזה כמובן פרויקט מבורך, ובאמת צריך לעשות אותו, כי הצפון נפגע מאוד, מרקם החיים בצפון נפגע.

חנא סוייד: אני רוצה שהממשלה תעשה את זה לא כדרך אגב, אלא מתוך מגמה של בניית גליל חדש, ובעיקר לטובת כל האזרחים וכל האוכלוסיות שנמצאות בגליל.

חנא סוייד: המלחמה הזאת חשפה פערים גדולים בין האוכלוסייה היהודית והיישובים היהודיים ובין היישובים הערביים, שכולם נפגעו במלחמה הזאת.

חנא סוייד: אני חושב שתמיד כשיש פרויקט שיקום כללי, זו הזדמנות טובה, זו שעת אמת לממשלה ליזום פיתוח ושיקום של הגליל למען כל האזרחים שלו, כדי שיהיה גליל של כל אזרחיו.

חנא סוייד: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת משה שרוני, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אם נהיה קצת סבלניים, אם נהיה קצת מתחשבים, אם נהיה קצת אובייקטיביים, אם נהיה קצת ישרים עם עצמנו, כולנו נוכל לתרום ביחד בנושא הצפון.

משה שרוני: אני חושב שהתוכנית של ממשלת ישראל בנושא הצפון היא תוכנית טובה ואנחנו צריכים להיות העיניים הפקוחות שהתוכנית תתבצע.

משה שרוני: אני חושב שהצפון סבל מהמלחמה הזאת, כל הצפון, ללא הבדל כפרים, ערים וכל זה, וצריך להתייחס שווה בשווה לכל תושב ולכל עיר.

משה שרוני: אין לעשות אפליות בנושאים אלה.

משה שרוני: כולנו סבלנו, כולנו היינו מודעים לסבל הזה וצריכים לעשות את הכול שהצפון יחזור להיות כמו שהיה.

משה שרוני: יש הרבה ביקורות.

משה שרוני: כל אחד מומחה לביקורת.

משה שרוני: אם נעשה שיקול שהביקורת חייבת להיות קונסטרוקטיבית, ולא ביקורת למען ביקורת, נצליח יותר ונעזור יותר.

משה שרוני: אני רוצה להגיד שכולנו, בואו פעם אחת נהיה כולנו ביחד, שכולנו נרצה אותה מטרה.

משה שרוני: המטרה החשובה ביותר, להחזיר חיים נורמליים, להחזיר כל מה שאבד, כל מה שנהרס, כל מה שלא היה צפוי שיהיה; שכולנו יחד ניתן יד ונעזור לממשלה ונעזור לכולם לבצע את המשימה הזאת.

משה שרוני: מעל במה זו אני רוצה להודות לכל בתי-החולים שעבדו לילות כימים ועשו מעל ומעבר, לכל הצוותים, למשרד הבריאות ובראשו לשר הבריאות, שהביא כבוד למשרד הבריאות וכבוד למדינת ישראל, על השירות היוצא מן הכלל שניתן בכל בתי-החולים, לרבות אלה שנפגעו ועשו את כל המאמצים להעביר את כל האנשים למקום אחר במהירות המקסימלית.

משה שרוני: אני חושב שזו הפעם הראשונה בתולדות ישראל שעמדנו בדבר שלא שיערנו שיהיה, ועובדה שעברנו את זה בהצלחה.

אריה אלדד: איזו הצלחה?

אריה אלדד: לא שמעתי חדשות בחודש האחרון, הצלחנו?

משה שרוני: אמרתי שבתי-החולים הצליחו מעל ומעבר בנתינה לכל הפצועים.

משה שרוני: אמרתי שצריכה להיות ביקורת למען ביקורת, אבל לא ביקורת כדי שתהיה ביקורת.

משה שרוני: אני חושב שאף מדינה לא היתה עומדת בצורה שעמדו בה.

משה שרוני: בתי-חולים פתחו גני-ילדים, כדי שהעובדים יבואו עם הילדים.

אריה אלדד: זה חלק מפק"ל חירום של בתי-החולים, מה הבעיה?

משה שרוני: חבר הכנסת אלדד, ביקרתי בכל בתי-החולים וראיתי את המאמצים ואת העבודה הנהדרת שנתנו כל הצוותים.

משה שרוני: כל הכבוד, והלוואי שנמשיך בזה.

משה שרוני: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, מעניין מאוד לשמוע את הדברים של חברי הקואליציה ואיך הם מציגים שהכול היה ורוד וכל משרדי הממשלה מתפקדים לתפארת והכול הצלחות וניצחונות, כאשר המציאות היא אחרת לחלוטין.

טלב אלסאנע: או שהם מדברים על מדינה אחרת או שהם חיים במציאות מדומה שאנחנו לא חיים אותה ולא רואים אותה.

טלב אלסאנע: כמה עובדות שאנו עדים להן בתקופה האחרונה.

טלב אלסאנע: האזרחים אשר בחרו את הממשלה הזאת ציפו לסדר-יום אזרחי.

טלב אלסאנע: בפעם הראשונה יש ראש ממשלה שהוא אזרח מהשורה, שר ביטחון שהוא אזרח, שהציג אג'נדה חברתית.

טלב אלסאנע: אני מאמין שכאשר האזרחים הלכו לקלפי הם חשבו שהם יבחרו מנהיגות אחרת, מנהיגות שתשים בראש סדר העדיפויות את האזרח, את הדאגות שלו, את הצרכים שלו ואת האינטרסים שלו, ובוודאי תתמודד עם סוגיות חיצוניות, אבל בצורה אחרת, היינו, במקום תותחים והפגזות וטנקים, המנהיגות האזרחית בפעם הראשונה תשתמש בשכל ותנסה לפתור את העימות בצורה אחרת, בצורה שונה ממה שניסו ראשי ממשלה אחרים, ראש הממשלה אריאל שרון או קודמו, היינו התמודדות מדינית, איך לפתור את הבעיות בצורה מדינית.

טלב אלסאנע: זו היתה המטרה – סדר-יום אזרחי, עם מנהיגות אזרחית.

טלב אלסאנע: ומה קיבלנו?

טלב אלסאנע: קיבלנו מנהיגות אזרחית שמנסה להתמודד בצורה צבאית עם כל דבר.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים שבארבעת החודשים האחרונים התותחים רועמים והמנהיגות האזרחית שותקת.

טלב אלסאנע: זה מה שקורה ברצועת-עזה, זה מה שקורה בגדה, זה מה שקורה בלבנון.

טלב אלסאנע: המנהיגות הזאת מנסה להיות יותר ביטחונית וביטחוניסטית מגנרלים שהיו לנו במשרדי הממשלה השונים.

טלב אלסאנע: היא יוצרת את הבעיות ואחר כך מתגאה שהיא מנסה לצמצם את הנזק שהיא יצרה.

טלב אלסאנע: דיברו כל הזמן על העורף החזק, והפקירו אותו.

טלב אלסאנע: והיום מנסים להגיד: אנחנו התמודדנו עם הבעיות שיצרנו, אף שהם לא הספיקו לפתור את הבעיות שהם ירשו.

טלב אלסאנע: דבר אחד שהם מצליחים לעשות הוא לגרום נזק, לשרוף אשראי.

טלב אלסאנע: היה אשראי בין-לאומי אדיר שהממשלה הזאת קיבלה, והצליחה לחסל.

טלב אלסאנע: היו תקוות וציפיות, והיא הצליחה להשמיד וליצור אכזבות.

טלב אלסאנע: היתה רזרבה תקציבית והיום מדברים על קיצוצים.

טלב אלסאנע: איך אפשר לעשות את כל הנזק הזה בשלושה חודשים?

טלב אלסאנע: זה באמת דבר מדהים, זה הישג שהם עולים בו על כל קודמיהם.

טלב אלסאנע: אני חושב שלא תהיה ממשלה שמתחרה בהם - לשרוף את כל ההישגים בכל התחומים ולהגיע למצב הזה ולחוסר האונים.

טלב אלסאנע: דבר אחד שהם ממשיכים לעשות, והם מתגאים בו, ואני לא מבין מה ההישג שיש בדבר כזה – כל יומיים הם עוצרים חבר פרלמנט פלסטיני אחר.

טלב אלסאנע: בלילה הם פועלים עם כל כוחות הביטחון, תוקפים ברמאללה כדי לעצור את מזכיר הפרלמנט הפלסטיני.

טלב אלסאנע: איזו תרומה לביטחון מדינת ישראל, לעצור חברי פרלמנט או סגן ראש הממשלה הפלסטיני?

טלב אלסאנע: זה שיקול ביטחוני?

טלב אלסאנע: זה יתרום להרגעה ולביטחון ויסלול את הדרך למשא-ומתן?

טלב אלסאנע: מה הטיפשות הזאת?

טלב אלסאנע: לאן מובילים?

טלב אלסאנע: מה המטרה?

טלב אלסאנע: מה רוצים להשיג?

טלב אלסאנע: זו חצייה של כל הקווים האדומים, זאת רמיסה של כל האמנות הבין-לאומיות והחוקים הבין-לאומיים.

טלב אלסאנע: פוגעים כאן לא באדם שנעצר, אלא בעם שבחר בו.

טלב אלסאנע: זאת המנהיגות הנבחרת של העם, שרואה את המנהיגים שלו נעצרים ומובלים באזיקים, ואחר כך אומרים: למה יש הסלמה ולמה יש ירי של "קסאמים"?

טלב אלסאנע: אנחנו נגד ירי ה"קסאמים", אבל נגד המדיניות המטופשת הזאת, שמזינה את האנדרלמוסיה ואת ההסלמה באזור הזה.

טלב אלסאנע: בממשלה הזאת יש הכול, אדוני היושב-ראש, חוץ מחוכמה.

טלב אלסאנע: אין שום חוכמה במה שעושים.

טלב אלסאנע: יש ספינים תקשורתיים.

טלב אלסאנע: כל פעם מנסים לתרץ מדוע לא צריך ועדת חקירה, כי זה יארך שנים.

טלב אלסאנע: מדוע צריך את הקיצוץ הרוחבי, כי הדירוג הבין-לאומי יגרום לזעזוע בכלכלה.

טלב אלסאנע: תמיד מפחידים, מהלכים אימים על העם, כדי שהעם ייכנע ויציית למדיניות המטורפת, שגורמת נזק אדיר גם לחברה, גם לכלכלה, גם לשלום, גם לביטחון.

טלב אלסאנע: לכן, לדעתי, צריך לפעול להקמת ועדת חקירה ממלכתית.

טלב אלסאנע: לא לבחון את המלחמה, חבר הכנסת רן כהן, לבחון בכלל למה צריך מלחמה.

טלב אלסאנע: כי בסרט הזה כבר היינו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חברת הכנסת סופה לנדבר.

רן כהן: לא צריך מלחמה.

אמנון כהן: לא צריך לחטוף חיילים, לא תהיה מלחמה.

טלב אלסאנע: פתרנו את הבעיה, ראינו את החיילים חוזרים הביתה.

טלב אלסאנע: על כל דבר - מלחמה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, ראוי שבדיון הזה ישתתף אתנו שר.

דב חנין: אני מציע לך לעצור את הדיון עד ששר ישתתף או לפחות להאריך את זמן הדיבור שלי עד שיגיע לכאן שר.

אמנון כהן: אתה יכול להמשיך.

אמנון כהן: השר ייכנס.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מלחמת לבנון השנייה חשפה תמונה קשה של המשבר החברתי העמוק שקיים אצלנו.

דב חנין: למלחמה הזאת יש דמות מעמדית.

דב חנין: העניים, הזקנים והחולים הופקרו מאחור, בעורף שהיה לחזית, במקלטים המוזנחים, בשכונות המקופחות, בעיירות התת-פיתוח, בכפרים הערביים.

דב חנין: זאת דמותה הכלכלית-החברתית של המלחמה.

דב חנין: זאת היא וזאת תהיה תמונת המחיר הכלכלי-החברתי שלה.

דב חנין: סדר-היום החברתי שהובטח לנו בבחירות נהרג גם הוא במלחמה, ומקום קבורתו לא נודע.

דב חנין: המשבר הכלכלי-החברתי לא נולד אתמול.

דב חנין: המלחמה חשפה את פירות מדיניותו של נתניהו – מדיניות המלחמה נגד החברה הישראלית.

דב חנין: מדיניות של מתנות לעשירים, רפורמה במס – אחד השמות שקוראים למתנות האלה – מתנות לעשירים וקיצוצים לעניים; מדיניות של החנקת השירותים החברתיים והמערכות החברתיות; מדיניות של צנע בבריאות וצנע בחינוך; מדיניות של דיאטת רעב בשירותי הרווחה.

דב חנין: הממשלה הזאת ממשיכה בדיוק בכיוון הזה.

דב חנין: תקציב 2006 – נזכור, רבותי חברי הכנסת, הוא תקציב נתניהו.

דב חנין: נתניהו הכין אותו.

דב חנין: עכשיו מקצצים בו עוד יותר.

דב חנין: הבטיחו לנו שינוי לקראת תקציב 2007, עכשיו מסתבר שתקציב 2007 יהיה גרוע יותר.

דב חנין: בצפון יש חורבן חברתי, יש אדמה חרוכה, אבל קודם כול יש חברה חרוכה.

דב חנין: מדברים על שיקום תשתיות, אבל קודם כול חייבים לשקם את התפיסה - תפיסה של חברה שאחראית לבניה, תפיסה של מדינה שאיננה מפקירה את אזרחיה.

דב חנין: החורבן החברתי נמצא בצפון, אבל לא רק בצפון.

דב חנין: הוא נמצא גם בדרום, ויש מקומות שהוא נמצא בהם גם במרכז.

אמנון כהן: חבר הכנסת חנין, שנייה אחת.

אמנון כהן: אני מחכה לשר והוא לא מגיע.

אמנון כהן: אם תרצה שהוא יהיה נוכח, אני אתן לך את שתי הדקות אחר כך, אלא אם כן תרצה להמשיך – אז תמשיך, בבקשה.

דב חנין: אני אמתין אתך לשר.

אמנון כהן: תמתין.

אמנון כהן: אנחנו מכריזים הפסקה עד שיבוא השר – ולך יש עוד שתי דקות להמשיך.

דב חנין: עד שיגיע השר, אדוני היושב-ראש, מחוץ למסגרת הזמן, אני רוצה באמת להעיר על התייחסותה של הממשלה לדיון כל כך חשוב כמו הדיון הזה.

דב חנין: אנחנו עוסקים במשבר, אנחנו עוסקים באנשים שנמצאים במצב חברתי וכלכלי קשה ביותר.

דב חנין: אנחנו עוסקים בקורבנות של המלחמה שלפעמים מדברים עליהם אבל ממעטים לעשות בעניינם, ואני חושב, אדוני היושב-ראש, שבהחלט היה ראוי שכל שרי הממשלה ישבו ויאזינו לדברים בזמן שמתקיים דיון מהסוג הזה.

אמנון כהן: חבר הכנסת חנין, אתה יכול לשבת.

אמנון כהן: אני אקרא לך.

אמנון כהן: שתי דקות יש לרשותך.

אמנון כהן: (הישיבה נפסקה בשעה 13:23 ונתחדשה בשעה 13:26.

אמנון כהן: )

דב חנין: אדוני השר, רק למען ההקשר – מדברים על אדמה חרוכה, אבל קודם כול יש לנו חברה חרוכה.

דב חנין: מדברים על שיקום תשתיות, אבל קודם כול חייבים לשקם את התפיסה - תפיסה של חברה שאחראית לבניה, תפיסה של מדינה שאיננה מפקירה את אזרחיה.

דב חנין: מדברים על חורבן חברתי בצפון - ויש חורבן חברתי בצפון - אבל הוא קיים לא רק בצפון אלא גם בדרום.

דב חנין: ולצערי, מדיניות הממשלה מבטיחה הרחבה נוספת של החורבן הזה.

דב חנין: אני רואה את תמונת הקיצוצים בתקציב, וברור לי שאתם באמת לא רואים את האנשים.

דב חנין: הממד החברתי הוא שקוף לגמרי, וגם הממד הסביבתי הוא שקוף.

דב חנין: במלחמה הזאת לא היתה שום חשיבה על הסכנות האיומות לחיים ולבריאות של רבבות במפרץ חיפה, אם היו נפגעים שם מפעלים.

דב חנין: אבל כמו שלא מציעים שום תשובה למשבר החברתי, לא מציעים גם שום התמודדות עם אזור האסון הסביבתי של מפרץ חיפה.

דב חנין: מדברים על מוכנות העורף לסיבוב הבא של המלחמה.

דב חנין: אני שומע שאפילו מציעים להכין מקלטים אטומיים לקראת עימות עם אירן.

דב חנין: אלה דברי הבל.

דב חנין: במלחמה הטוטלית של המאה ה-21 העורף לא יהיה מוכן לעולם.

דב חנין: הדרך היחידה להגן על העורף היא להימנע ממלחמה.

דב חנין: זאת הבחירה האמיתית שבפנינו.

יעקב אדרי: למי אתה מפנה את הקריאה הזאת?

דב חנין: אני מפנה את הקריאה לממשלת ישראל, שבחרה לצאת למלחמה מיותרת, שלא הובילה לשום תוצאה.

דב חנין: הבחירה האמיתית שבפנינו היא מלחמה נגד החברה או חברה נגד המלחמה.

דב חנין: ישראל צריכה חזון חברתי ומדיני אחר, חזון חיים לחברה הישראלית, חזון כולל, חברה שחיה בשלום באזור הזה, ולא עמדה קדמית של האימפריה האמריקנית במזרח התיכון - -

אמנון כהן: תסיים, אדוני.

דב חנין: - - חברה סולידרית של צדק ושוויון, ולא קפיטליזם חזירי; חברה שמתייחסת בכבוד לאזרחיה, נותנת פתרונות לקשישים, לילדים, לחולים, ולא מפקירה אותם - -

אמנון כהן: תודה.

דב חנין: משפט אחרון, אדוני.

דב חנין: - - חברה שהיא בית אמיתי לכל האזרחים, יהודים וערבים, ולא מרחב לאפליה בכל מישורי החיים.

דב חנין: לשם כך צריך תקציב שונה לחלוטין, לשם כך צריך מדיניות שונה, ולשם כך, אדוני היושב-ראש, צריך גם ממשלה שונה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

אמנון כהן: אחריה - חבר הכנסת אריה אלדד.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפתח דברי אני רוצה לשלוח ניחומים למשפחות השכולות וברכת החלמה מהירה לפצועים, ולהעלות את התקווה שישובו בנים במהירות הביתה.

סופה לנדבר: כמו חברי, ביקרתי אצל המשפחות השכולות.

סופה לנדבר: החיים שלהן השתנו, השתנו לפתע, כבר לא יהיו אותם חיים.

סופה לנדבר: החיים נחצו לשניים, לפני האובדן ואחרי האובדן.

סופה לנדבר: הכאב הוא כאב בלב כולנו, ולבי אתם.

סופה לנדבר: מדינת ישראל יצאה למערכה, מערכה צודקת, ואני בכוונה קוראת לזה "מערכה" ולא מלחמה, כי לכל מלחמה יש סוף.

סופה לנדבר: וכאן, רבותי, אנחנו יודעים שיהיה המשך, וזה רק עניין של זמן.

סופה לנדבר: המערכה הזאת היתה אחת מהמערכות היותר צודקות מול הפרובוקציה של ה"חיזבאללה".

סופה לנדבר: חיילינו נשלחו לקרב והם היו חסרי ציוד, מים ומזון, והיו להם עזרי מודיעין מיושנים – מפות משנת 2002, חוסר נתונים מודיעיניים, וטוב שלא נשלחו עם מפות של שנות ה-60.

סופה לנדבר: אסור, רבותי, להתעלם מהבעיות של חיילי המילואים, שבאו ישר עם קבלת צו-8, עם מוטיבציה גבוהה ביותר, והם התייצבו ביחידות.

סופה לנדבר: אין שום ספק שאנחנו חייבים לבדוק ולתקן מייד את כל הליקויים שהתגלו, גם הלוגיסטיים וגם המבצעיים.

סופה לנדבר: מעל 1.5 מיליון תושבים היו בחזית, בחזית של הצפון, בחזית של המדינה, והם נתנו גיבוי מלא לממשלה, והסכימו לסבול למען המטרה, והיו במקלטים, וסליחה על הביטוי, מקלטים מסריחים, שלא היו ערוכים למלחמה, לא היו מתאימים לשהייה ממושכת.

סופה לנדבר: עכשיו הגיע הרגע שהממשלה צריכה לתת את כל הכוח לצפון, ואני מקווה שהכוח הזה שהיא תיתן, גם כלכלי, גם אנושי, לא יהיה ביורוקרטי, מפני שלאנשים האלה היתה סבלנות גדולה, אבל עכשיו לביורוקרטיה לא יכול להיות מקום.

סופה לנדבר: יש לשקם את הבתים שנהרסו מהטילים וצריך לתת גיבוי לעסקים הקטנים והגדולים, מפני שהם כולם במשבר כלכלי.

סופה לנדבר: אדוני, אני צריכה להגיד שהפכנו להיות מדינת סעד, שרוב הרשויות התקשו לספק את השירותים הנחוצים לאזרחים, ששירותים קרסו וגם בתי-החולים שדיברנו עליהם היום, בנהרייה ובצפת, היו הכתובת הראשונה שהיתה צריכה לתת לפצועים המפונים את הטיפול, אבל הם עצמם לא היו מוגנים.

סופה לנדבר: עמדנו שם, והיינו חסרי אונים, כי ראיתי את הפנים של הרופאים, האחיות והצוות שטיפל בנאמנות במפונים ובפצועים וראינו שהם בעצם לא מוגנים.

סופה לנדבר: הפכנו למדינה שמבקשת נדבות, ואני נגד הדבר הזה.

סופה לנדבר: לא יכול להיות שמדינה שיש לה כסף ויש לה משאבים תהפוך להיות מדינה שמבקשת נדבות בעולם.

סופה לנדבר: טוב שיש אנשים טובים כמו גאידמק, אנשים טובים עם לב רחב, שפתחו לא רק את הלב, גם את כיסם; האנשים האלה נתנו לצפון תמיכה אנושית וכספית.

סופה לנדבר: אני לא מתנגדת לכך.

סופה לנדבר: אני מתנגדת לכך שמדינה שלמה תהפוך להיות מקבצת נדבות.

סופה לנדבר: "ממשלת נדבות" אני קוראת לממשלה הזאת.

סופה לנדבר: לו התנהלה הממשלה הזאת אחרת, גם המצב היה אחר.

סופה לנדבר: שמענו כאן שהיו תוכניות מגירה – למה לא הוציאו אותן?

סופה לנדבר: נדהמתי כשקיבלתי את התרגום של פקודות העורף, איך צריכים להתנהל משרדים שונים ואיך צריכים להתנהל אזרחים - -

אמנון כהן: נא לסיים.

סופה לנדבר: - - כאשר קרה הדבר הזה בדיוק אחרי המלחמה.

סופה לנדבר: הסמנכ"ל של משרד הביטחון היה כאן בכנסת, בוועדה לפניות הציבור, ואמר: נסענו לגאידמק ולמדנו מגאידמק.

סופה לנדבר: טוב שאפשר גם ללמוד מגאידמק, אבל לא יכול להיות שמשרד הביטחון, אדוני, יהיה ערוך בדיוק אחרי המלחמה ולא יומיים לפני המלחמה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

סופה לנדבר: אני מסיימת, אני מסיימת, אדוני.

סופה לנדבר: למדנו שיעור קשה, אבל אני כן רוצה להתייחס לדוח שהיה לפני חמש שנים, דוח של מבקר המדינה, שהתריע עוד לפני חמש שנים על מצב המקלטים, ולא יכול להיות שרק היום אנחנו רואים שהם לא היו ערוכים ולא היו במצב שאנשים יכלו לשבת בהם.

סופה לנדבר: הפקרנו מדינה שלמה לממשלה של סטאז'רים, וזה לא יכול להיות.

סופה לנדבר: סטאז' לא עושים על אזרחי מדינת ישראל, סטאז' לא עושים על מלחמה.

סופה לנדבר: יש לנו גנרלים טובים, והיו צריכים לקרוא להם לנהל את המלחמה אם מישהו לא מסוגל.

סופה לנדבר: איך נרים היום את העיניים ונסתכל אל 157 משפחות שכולות שאיבדו את יקיריהן?

סופה לנדבר: אנחנו חייבים להקים ועדה, אני לא יודעת איך נקרא לוועדה הזאת, לא ועדה של יועצים ומקורבים, ועדה שתבדוק - -

אמנון כהן: בלתי תלויה.

סופה לנדבר: - - ועדה שתגיד לנו איך אנחנו משנים את הדבר - -

אמנון כהן: תודה רבה, גברתי, כבר גררת יותר מדי.

סופה לנדבר: - - כדי שנוכל לנצח בחזית בחלק שעוד לפנינו ונחזיר עטרה למדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: נחזיר עטרה, בעזרת השם.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת חיים אמסלם.

אמנון כהן: אני מבקש מחברי הכנסת לעמוד בזמנים שהוקצו.

אמנון כהן: הוקצו חמש דקות – חמש דקות.

אמנון כהן: ועדת הכנסת מחליטה.

אמנון כהן: אפשר גם פחות, אבל לא יותר.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בא שר האוצר אלינו היום לספר לנו כמה הכול בסדר, איך הממשלה נחלצת, עוזרת, מזרימה ועושה.

אריה אלדד: אנחנו יודעים, יודעים יפה את האמת, שבלי מתנדבים, אלפי מתנדבים ועמותות, עמותות חסד, עמותות כמו "לב אחד" ו"אורות חסד" ורבות אחרות, אנשים היו מתים ברעב בעורף במלחמה הזאת ומתים מחוסר תרופות ומהזנחה, והדיבורים היפים של שר האוצר לא היו עוזרים להם כהוא-זה.

אריה אלדד: אומנם, אמר לנו שר האוצר: רק שלושה חודשים אני בתפקיד, אני מצטט מדבריו היום: "אמרו לי שעננים תלויים בשמי המזרח התיכון, ולא ידעתי שהיום הזה יגיע".

אריה אלדד: חברי הכנסת, ב-1943 הגיע פליט לסוכנות היהודית בארץ-ישראל וסיפר על המחנות, תאי הגזים, הרכבות והמשרפות, והם החווירו ומלמלו: לא ידענו, לא ידענו.

אריה אלדד: וזלמן שז"ר דפק על השולחן וצעק: מי הרשה לנו לא לדעת?

אריה אלדד: מי הרשה לממשלה הזאת לא לדעת שתהיה מלחמה?

אריה אלדד: מי הרשה לממשלה הזאת להפקיר בעורף את הכי חלשים, הכי קשישים, הכי סיעודיים, הכי עניים?

אריה אלדד: מי הרשה לממשלה הזאת להתנהג כאילו שום דבר לא נלמד ממלחמות קודמות?

אריה אלדד: לא הפקנו לקחים ממצבי חירום קודמים?

אריה אלדד: למה היה צריך להמציא כל דבר מחדש במקום להפעיל את תורת המלחמה?

אריה אלדד: חברי הכנסת, בתרצ"א חוזר ביאליק מזועזע מהקונגרס הציוני הט"ז, וכותב שיר שמדבר על ממשלת ישראל היום, ונקרא "ראיתיכם שוב בקוצר ידכם".

אריה אלדד: אקרא לכם קטע מהשיר: "ראיתיכם שוב בקוצר ידכם ולבבי סף דמעה.

אריה אלדד: / איכה דלותם פתאום, איכה חדלתם ישע!

אריה אלדד: / איכה נעז

אריה אלדד: בתם בדד, אובדי עצה ונתיבה,/ ללא מחונן ומשיב נפש וללא מכונן צעד.

אריה אלדד: / - - - ומה-שפך התמיד מעל כל-במה על קודקודיכם,/ זרמת מלים נבובות, מזרת מוץ ונעורת

אריה אלדד: ,/ להפוך יקר הגיגכם לשיקוץ משומם ולתועבה?

אריה אלדד: / - - - ובתופשם בפיהם את-המרובה ובתובעם אותו מזולתם,/ נפשם תרועה, וידם לשכר, כאילו כבר ביצעוהו;/ - - - ואם אוזלת יד כולכם גם יחד מהושיע לנפשכם,/ האין איש ביהודה, האין אחד בכל-מערכותיכם/ גבר חיל, מושל בעוז, גדל-רוח ונגיד-עם,/ תקיף ובר לבב, שבט ברזל ותבונות כפיים עמו,/ אשר יאחזכם בציצית ראשכם וינערכם בחוזק-יד/ כנער שיכור הלום סבאו ומתבוסס בקיאו,/ למען השב רוחכם וכוחכם אליכם ולמען הקימכם?...// איכה דלותם פתאום, איכה חדלתם ישע!

אריה אלדד: / איכה נעזבתם בדד, אובדי עצה ונתיבה! –/ ראיתיכם שוב בקוצר ידכם ולבבי סף דמעה".

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים אמסלם, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יורם מרציאנו.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עבר עלינו למעלה מחודש של מלחמה, חודש קשה, במלחמה עקובה מדם, עם אויב אכזר החדור להט ואמונה עיוורת להשמיד ולהרוג את מבחר בנינו.

חיים אמסלם: צבא ישראל המאומן והמזוין במיטב כלי הנשק יצא – צריך לומר את האמת – חבול מהמערכה הזאת, לא כציפיותיה של הממשלה, שחשבה והבטיחה חיסול ה"חיזבאללה" ומיגורו, חיסול איום ה"קטיושות" על הצפון.

חיים אמסלם: התחושה, הן בעם והן בקרב החיילים, קשה.

חיים אמסלם: יש דיבורים על ועדות חקירה, על הפגנות חיילים וקצינים, על מחדלים כאלה ואחרים, ועוד כל המומחים והמבינים מנבאים לנו מלחמה בקרוב.

חיים אמסלם: מה קרה לנו?

חיים אמסלם: לצערנו הרב, נתקיים בנו הפסוק: ואבדה חוכמת חכמיו ובינת נבוניו תסתתר – חוסר התיאום בין זרועות המלחמה וסיבותיו עוד ייחקרו וידובר עליהם.

חיים אמסלם: נאמר בתורה: וכי תאמר בלבבך רבים הגויים האלה ממני, איכה אוכל להורישם, לא תירא מהם כי ה' אלוהיך עמך.

חיים אמסלם: יש גאון מלפני כ-300 שנה, קוראים לו רבי עזריה פיג'ו, שפירש בספרו, שנקרא "בינה לעתים", שהכוונה היא שכאשר תחשוב שאתה פועל רק בכוחך ובזרועך הנטויה, אדרבה, אתה ממעיט את יכולותיך, ויהירותך גורמת למפלתך, אבל כשאתה שם מבטחך בבורא עולם, אז לא תירא מהם, כי אז השם יושיעך.

חיים אמסלם: התורה הבטיחה לנו, אדוני היושב-ראש:

חיים אמסלם: וראו כל עמי הארץ כי שם ה' נקרא עליך ויראו ממך.

חיים אמסלם: איה ההבטחה?

חיים אמסלם: רואים שה"חיזבאללה" אינו ירא ואינו פוחד, ואנו מאוימים מסביב מסוריה, ובפרט מאירן שמדברת על השמדה; רבותי, השמדת עם בפירוש, עם איומים גרעיניים.

חיים אמסלם: מה קורה לנו, ומה המסקנות המתבקשות מאתנו, בבחינת מה ה' אלוהיך דורש מעמך?

חיים אמסלם: דבר אחד בלבד - כי אם ליראה, שנתחזק באמונתנו בבורא עולם, שהוא בלבד, ורק הוא יושיענו, ולא נאמר עוד אלוהינו למעשה ידינו.

חיים אמסלם: החינוך המתמשך להתעלמות מכל זיק של אמונה, הוא הוא בעוכרינו.

חיים אמסלם: נישא עינינו אל בוראנו שייתן חוזק ואומץ בקרב חיילינו; נפשפש במעשינו, האם נכון עשינו בנטישת חבלי ארץ ואת העקורים הזנחנו והתעלמנו ממצוקתם?

חיים אמסלם: האם נכון עשינו בהבאת מאות אלפים לסף עוני בקיצוץ הסיוע לשכבות החלשות?

חיים אמסלם: רק עם העושה חשבון נפשו יש לו סיכוי להפיק לקחים נכונים ולהבריא את תחלואיו.

חיים אמסלם: עלינו לדאוג לשיקום הצפון ולחיזוקו.

חיים אמסלם: עלינו לדאוג להיערכות העורף, שהמקלטים יהיו ערוכים בצורה נאותה, שאספקת מזון תגיע בזמן, שלא ניתן עוד פעם למחבלי ה"חיזבאללה" הזדמנות להכין לעצמם תשתית מלחמתית נגדנו, שהצבא יהיה ערוך ומוכן לכל תסריט אפשרי, שכבר נחדל מהלקאה עצמית בכל הדרגים, שהתקשורת תשאל את עצמה את כל השאלות על טיב התנהגותה בזמן המלחמה.

חיים אמסלם: וכשמדברים על שלום, עוד אתמול מדברים על שלום - ליזום יוזמות שלום עם סוריה, עם האויב - האם אין זה בגדר "אני שלום וכי אדבר המה למלחמה"?

חיים אמסלם: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חבר הכנסת שי חרמש.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדינת ישראל נמצאת באחת השעות הקשות שידענו.

יורם מרציאנו: יצאנו למלחמה כשאנו מבקשים להגן על תושבי הצפון, יצאנו למלחמה לאחר חטיפתם של שני חיילי המילואים, אלדד רגב ואהוד-אודי גולדווסר.

יורם מרציאנו: לצערנו, לא הצלחנו עדיין להשיב אותם הביתה במסגרת עסקת הפסקת האש.

יורם מרציאנו: אני קורא מכאן לכל חברי חברי הכנסת, לשרי הממשלה ולראש הממשלה לא לשקוט ולא לנוח, להפוך כל אבן כדי להשיב אותם יחד עם גלעד שליט הביתה, ומהר.

יורם מרציאנו: חברי הכנסת, חברי היקרים, אני חש כי משהו נורא קורה במדינת ישראל, תושבי הצפון משלמים פעמיים את מחיר המלחמה: פעם אחת בכך שהפכנו להיות במשך חודש ושבוע בני ערובה של נסראללה, ה"חיזבאללה" ומשלחיהם, ופעם שנייה בגלל הפקרת העורף בכל המובנים, וגם כעת, אחרי שהושגה הפסקת האש, קיימת תחושה ויותר מכך שהממשלה לא עושה מספיק למען תושבי הצפון.

יורם מרציאנו: חברי חברי הכנסת, גם אני, כמוכם, ביקרתי ביישובי הצפון, עמדתי במקלטים, ומי נשאר במקלטים?

יורם מרציאנו: אלה שלא היתה להם האפשרות להגיע לתל-אביב; נשארו שם כל אלה שידם לא השיגה את קניית כרטיס האוטובוס לנסיעה למרכז הארץ, למרחב מוגן יותר.

יורם מרציאנו: ראיתי שם את התורים של אנשים שחילקו להם אוכל, ולצערי הרב, צריך לומר פה באומץ תודה גדולה לכל העמותות שסייעו לתושבי הצפון בזמן המלחמה.

יורם מרציאנו: שמעתי כאן הבוקר את חברנו שר האוצר אומר שהם נתנו תשובות מיידיות לתושבי העורף, ונדמה לי שהוא היה בצפון אחר.

יורם מרציאנו: זה לא אותו צפון שאני ביקרתי בו.

יורם מרציאנו: לא היינו מוכנים למלחמה, היום זה ברור לכולנו.

יורם מרציאנו: לצערי הרב, אף אחד לא הכין נייר עבודה מסודר ליום הזה כשהכתובת היתה רשומה על הקיר.

יורם מרציאנו: כולנו ידענו מה הולך לקרות, כולנו עצמנו את העיניים.

יורם מרציאנו: עד כמה לא היינו מוכנים למלחמה?

יורם מרציאנו: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לשתף אתכם, זה התברר בזמן הלווייתו של החייל מלוד, מלכו משה אמבאו, זיכרונו לברכה.

יורם מרציאנו: נציגי קצין העיר הודיעו למשפחה בשעה 08:30, ובשעה 09:00 הם כבר עזבו אותם.

יורם מרציאנו: משפחה קשת יום מלוד, שבן אחד משרת בצנחנים ונהרג, והבן השני עדיין נמצא בחטיבת הצנחנים.

יורם מרציאנו: עד השעה 16:00, כשהגעתי לשם, לא היה מישהו שייתן למשפחה הזאת בקבוק מים.

יורם מרציאנו: אני אומר לכם את זה מתוך עדות ראייה של אדם שהיה במקום.

יורם מרציאנו: משפחה ששילמה מחיר כבד ונתנה את בנה למען מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: עד אשר בא חבר כנסת – וזה אינו תפקידי – והתחיל להקים צעקות, הרים טלפונים, התחילו להגיע נציגי צה"ל כדי לתת תשובות למשפחה.

יורם מרציאנו: עד כמה לא היינו מוכנים, אני אומר לכם, שמעתי את זה באופן חד-משמעי גם בעדויות של אנשים וחיילים שראיתי בהלוויה.

יורם מרציאנו: קל להאשים את הממשלה הנוכחית, אבל איפה היו ממשלות הקודמות?

יורם מרציאנו: מה מידת אחריותן?

יורם מרציאנו: הגיע הזמן שנפסיק להאשים זה את זה, הגיע הזמן שנהפוך להיות מדינה מתוקנת, שמסייעים בה זה לזה, ולא מדינה המחפשת אשמים כל הזמן.

יורם מרציאנו: חיפוש אשמים – לא, ועדת חקירה ממלכתית – כן.

יורם מרציאנו: מדינת ישראל צריכה וחייבת להקים ועדת חקירה ממלכתית, כי רק כך נוכל ללמוד מלקחי העבר לקראת העתיד.

יורם מרציאנו: אין ספק, השאלות והתהיות רבות והכאב גדול.

יורם מרציאנו: אבל עתה זה הזמן שמחייב את כולנו להתאחד באופן אמיתי ובמתן מלוא המשאבים הדרושים לשיקום הצפון.

יורם מרציאנו: בזה ייבחנו היום הממשלה והמדינה כולה.

יורם מרציאנו: השגיאות במלחמה כבר נעשו והדברים יתבררו ויילמדו, יופקו לקחים על-ידי ועדת החקירה הממלכתית שחייבת לקום, אך אסור לנו לשגות שוב.

יורם מרציאנו: רק שיקום הצפון בצורה נמרצת ורחבה יחזיר את האמון של תושבי הצפון והמדינה כולה בממשלה ובחוסנה של מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: על הבסיס הזה כולנו צריכים להתלכד ולפעול מייד.

יורם מרציאנו: בשעה קשה זו אני קורא לכל המפלגות לאחד כוחות, למצוא את המאחד ולא המפלג, להקים ממשלת חירום לאומית כדי להגן על כל הצרכים הלאומיים, הביטחוניים, הכלכליים והחברתיים, ולהחזיר את הביטחון האישי והחברתי-הכלכלי לתושבי מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים - חבר הכנסת שי חרמש.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השרים בר-און ואדרי, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בהבעת אכזבה קשה מהיעדרם של השרים במהלך הדיון הזה.

רן כהן: ראש הממשלה וסגניו למיניהם, כנראה כבר קיבלו את הכנסת כמובן מאליו ולא טורחים לבוא.

רן כהן: אבל, לדאבוני הרב, גם שר האוצר שפתח את הדיון הזה לא נשאר לשמוע את הדיון.

רן כהן: ובכל זאת, נדמה לי שנכון עושה הכנסת שאינה מוותרת ודנה מדי שבוע במלחמה ובכל המתרחש בה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני טוען בתוקף, שלשרי הקבינט במדינת ישראל, שהחליט על היציאה למלחמה, לא היה מושג ירוק לאיזו מלחמה יוצאים, לא בתחום הצבאי, לא בתחום העורף, לא בתחום הכלכלי-החברתי, כי מ-09:00 עד 19:00 אף אחד מהם לא היה יכול לעמוד על משמעויות המלחמה.

רן כהן: לכן הגענו גם לתוצאות האלה, גם בתחום העורף וגם בתחום הכלכלי-החברתי, של קריסה.

רן כהן: אני רוצה לפתוח בשלוש נקודות, שלא אפסיק לעבור עליהן יום ולילה במדינת ישראל, בוקר, צהריים וערב.

רן כהן: לא יקום ולא יהיה שלא תוקם ועדת חקירה ממלכתית.

רן כהן: רק לוועדת חקירה ממלכתית יש הכלים להוציא את האמת לאור בכל המישורים - המדיני, הכלכלי, החברתי והצבאי.

רן כהן: בלעדי ועדת חקירה ממלכתית זאת תהיה מריחה, כל סוג של חקירה שלא יהיה.

רן כהן: דבר שני, אדוני השר בר-און, אני קורא לכם להוציא את צה"ל הלילה, היום, מלבנון.

רן כהן: לא מחר, לא מחרתיים, לא בעוד שבוע, לא לחכות ליוניפי"ל, הצבא הסדיר הוא לא בן-ערובה של יוניפי"ל.

רן כהן: להוציא אותו, לתפוס שני יוניפי"ל באוזניים שיעבירו את הגבעה או את ההר לצבא לבנון, כי מי שצריך להגיע לשם זה צבא לבנון, זה לא יוניפי"ל ולא חיילי הצנחנים, לא גולני ולא גבעתי.

רן כהן: הם לא בני-ערובה.

רן כהן: לפני שעוד זרת של חייל צה"ל תיפול שם, צריך להוציא את הצבא היום מלבנון.

רן כהן: דבר שלישי, ראיתי שעמיר פרץ אומר שזה מוקדם מדי לדבר עם סוריה.

רן כהן: אני רוצה להגיד לו, זה היה מאוחר מדי אולי עבור המלחמה שהיתה.

רן כהן: כי אילו דובר עם סוריה לפני שנים והגענו אתה למשא-ומתן לשלום, יכול להיות שהמלחמה הזאת לא היתה.

רן כהן: אבל, זה מאוחר מדי למלחמה הקודמת, זה עדיין מוקדם, לא מוקדם מדי, כדי לפתוח במשא-ומתן ישראלי-סורי-לבנוני על הסכם שלום.

רן כהן: אסור לחכות למלחמה הבאה, צריך למנוע אותה, מונעים אותה על-ידי כך שפותחים במשא-ומתן לשלום, לא על-ידי כך שמתחשבנים ברוורס עם מי שסיפק את הנשק או לא.

רן כהן: צריך לדאוג שלא יסופק נשק, צריך לדאוג שסוריה תיפרד מאירן, צריך לדאוג שזרם של נשק לא יזרום ל"חיזבאללה", צריך לדאוג שיהיה מי שיפרק את ה"חיזבאללה", ואף אחד לא יעשה את זה יותר טוב מסוריה.

רן כהן: אבל, אדוני היושב-ראש, הדיון שלנו היום הוא בעיקר בתחום החברתי-הכלכלי.

רן כהן: אני רוצה לומר לך, קרה כאן מה שקרה בארצות-הברית בעת הסופה בניו-אורלינס.

רן כהן: היא לא יצרה את הפערים החברתיים, אבל הגל האדיר והצונאמי ששטף את ניו-אורלינס חשף את החולשה הקשה של ארצות-הברית ואת העליבות של חיי השכבות החלשות בה.

רן כהן: מה נחשף כאן?

רן כהן: שהעוני והאבטלה שהם פרי מעשיו של ביבי נתניהו בשנים האחרונות, העוני והמצוקה במאות אלפי משפחות, שברו את הסולידריות החברתית האלמנטרית ואת יכולת הקיום של האנשים הללו.

רן כהן: זה נחשף במלחמה בצורה עוד יותר קשה מכפי שזה היה לפני המלחמה.

רן כהן: אבל לא נוצרה שום עובדה חדשה חוץ מאשר חשיפת הפרצוף הכלכלי של ביבי נתניהו ומדיניותו.

רן כהן: זה מחייב תשובה ומענה.

רן כהן: הדבר השני שנחשף, שכל שירות חברתי, ציבורי, שעבר הפרטה לא היה יכול לעמוד במבחן, ואילו כל שירות ציבורי שלא עבר הפרטה הצליח לתפקד.

רן כהן: ראו למשל את מערכת הבריאות.

רן כהן: מערכת הבריאות בסך הכול החזיקה מעמד.

רן כהן: בתי-החולים, המרפאות, ביוזמה, בתושייה, הרשויות המקומיות, בזכות ראשי הרשויות, עם יוזמה, יכלו לעמוד בזה.

רן כהן: כל מה שעבר הפרטה לא החזיק מעמד.

רן כהן: לכן, ההפרטה הגורפת היא חלק מאסון.

רן כהן: הדבר השלישי שנחשף, באופן טבעי, שאלה שיש להם מעט מאוד אמצעים, לא היה להם איך ולאן לנסוע.

רן כהן: אלה שהיו להם מעט אמצעים, יכלו להסתלק מהצפון אל המרכז והדרום, כי היו בידיהם רכב או כלים או קרובים שיכלו להגיע אליהם.

רן כהן: כלומר, שוב נמצאנו בחשיפת הבעיה הגדולה של הפערים החברתיים, שבשעת מבחן ומלחמה, החלשים והמופלים לרעה הם קורבן עוד יותר גדול מאלה שיש להם מעט ממה לחיות.

רן כהן: עוד דקה, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: המלחמה, יהיו תוצאותיה אשר יהיו, דבר אחד ברור, היא לא הקלה את הפערים, היא תרחיב את הפערים.

רן כהן: כבר היום יש מפוטרים, כבר היום יש כל מיני נוכלים שמנצלים את חולשתם של החלשים והעניים כדי להפוך אותם לעוד יותר חלשים ועוד יותר עניים.

רן כהן: לכן אין ברירה אלא לחזור למדינת הרווחה, לחזור לתקציב 2007 עם הרבה יותר עשייה של צדק חברתי, ולא להרחיב את הפערים.

רן כהן: ובעיקר, לא לשכוח את שלושת החטופים שלנו, משום שבסיכומו של דבר, זה היה הטריגר לכל העניין.

רן כהן: צריך להגיע לשלושת החיילים החטופים ולפתוח במשא-ומתן להחזרתם, יהיה התשלום אשר יהיה, כדי שיחזרו למדינתם ולמשפחותיהם.

רן כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה, חבר הכנסת רן כהן.

אמנון כהן: בבקשה, אחרון הדוברים - חבר הכנסת שי חרמש.

שי חרמש: מכובדי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש והאורחים ביציע, אני רוצה להזכיר לכל אלה שגלשו לנושא המדיני, שהדיון היום עוסק בנושא הכלכלי-החברתי.

שי חרמש: יש מספיק מה לומר בנושא המדיני והצבאי, אבל בואו נקדיש את מה שצריך להקדיש למה שהתכוונו.

שי חרמש: אולי אך סמלי הדבר שהדיון הבוקר נפתח בדבריו של חבר הכנסת אפללו, שבא מגזרת הצפון, ומסתיים בנוכחותי ובדברי פה, כמי שבא לבטא את הגזרה הדרומית.

שי חרמש: נדמה לי שהדברים גם יחד קשורים לנושאים שעלו פה.

שי חרמש: לא ניתן לתזמן מלחמה זו בעיתוי כלכלי טוב יותר מזה שנכפה עלינו ב-12 ביולי - - -

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, הוא אומר להיפך ממה שאתה אומר.

שי חרמש: לא חתמנו על ברית הסכמה עם רן.

שי חרמש: אני מסכים בהרבה דברים, לא בכל דבר.

רן כהן: - - -

אמנון כהן: אני מבקש לא להפריע לדובר.

שי חרמש: יש לי עם חבר הכנסת כהן הרבה הסכמות, לא בעניין הזה.

שי חרמש: דיוני ועדת הכספים אך שבוע קודם לכן התמקדו במחלוקת על הדרך הראויה לשימוש בעודפי התקציב שנצברו במהלך השנה.

שי חרמש: הסכומים שנקבעו, גם על-ידי פקידי האוצר, היו בלתי נתפסים במושגי הכלכלה הישראלית בעבר, והאמירו לסדרי-גודל דמיוניים של 15 מיליארד שקל ואף יותר.

שי חרמש: היו שתבעו להקצות סכום זה או חלקו לשיפור עמדות בתחומי הרווחה, החברה והחינוך, במטרה לצמצם פערים שהתעצמו עקב מדיניות כלכלית מקצצת בעבר הקרוב.

שי חרמש: אחרים, ובהם גם אנשי האוצר, הצביעו על הצורך בהקטנת מס, במטרה לעודד צמיחה ורצון לפיתוח והשקעות.

שי חרמש: ואכן מומש בפועל מהלך זה עם הורדת שיעור המע"מ.

שי חרמש: אני אישית סברתי וביטאתי זאת בדרישתי לייעד את הסכום כולו לפירעון חובותיה של ישראל.

שי חרמש: נאמר אז: ראוי שננהג כמו כל משק-בית אשר חובו הנצבר שווה להיקף הכנסתו השנתית, וראוי לזכור – וזאת ציינתי - שאיננו שוכנים, אולי לדאבוננו הרב, על גבול הולנד ובלגיה - ולא ידעתי על מה אני מתנבא – וקיים גם סיכון פוליטי.

שי חרמש: יומיים לפני המלחמה אף התבשרנו בתקשורת כי האוצר מדווח על ירידת החוב הלאומי לרמה הנמוכה ביותר, בלתי מוכרת זה שנים רבות – 89% חוב בלבד.

שי חרמש: כולנו לא חדלנו להתבסם משיעורי צמיחה המציבים את ישראל בצמרת הכלכלה העולמית, וראה איזו הפתעה - למחרת בבוקר פרצה המלחמה וסחפה את כולנו לתוכה.

שי חרמש: איש איננו מדבר עוד על עודפים ורזרבות וכולנו מתנחמים שלא היה סיפק בידינו לבזבז את האוצר שנצבר בידינו באופן כל כך בלתי צפוי ואשר נזקקנו לו, ראה איזה פלא, בבוקר ה-12 ביולי, ביום הסגריר.

שי חרמש: כריות הבלימה אשר שיככו במעט את מכאובי כלכלת המלחמה, אסור שיסיחו את דעתנו מהתוצאות החברתיות הקשות אשר נוצרו בעטיה ואשר ילוו אותנו בשנים הבאות.

שי חרמש: ישראל של 2006 נחלקה לשניים – היושבים בחצי הכדור הצפוני, ספונים במקלטים טחובים, או אלה אשר שפר גורלם וידם השיגה מחסה אצל שכן רחוק או מלון מכניס אורחים בתעריפי המלחמה המפורסמים.

שי חרמש: בחלק השני נמצאים אלה אשר שגרת יומם לוותה בצפייה במסכי הפלזמה החדשים שעליהם נצבעו צבעי מלחמה בתרועות קרב ואש.

שי חרמש: גם מידת הנדיבות הגדולה שגילו אנשי העורף במרכז - והם עשו זאת ביד נדיבה – לא תכסה על העובדה שמלחמת "החופש הגדול" בלבנון קבעה גבולות ברורים: קו "פרשת המים" אשר בסיומו של קרב הנציח את קיומה של פריפריה שבה נתגלה במלוא עוצמתו השסע העמוק, שסע החוצה בין מרכז לצפון, והייתי מוסיף את הדרום, הנגב ועוטף-עזה, שסע בין עניים לעשירים, בין חזקים לחלשים, בין מועסקים למובטלים, בין מי שיכול היה לדאוג לביטחונו האישי בעת החירום לבין מי שידו לא השיגה.

שי חרמש: ובתווך, בין השניים, אמורה להיכנס הממלכה.

שי חרמש: היא אותה הרשות הנוטלת מאלה ומעבירה לאלה ומשככת את הכאב, הקיטוב והמצוקה.

שי חרמש: אין להאשים את המלחמה בשסע.

שי חרמש: יש להודות כי זו חשפה ברבים את מה שהיה מוכר וידוע לנו שנים רבות: ישראל של שנות האלפיים לא השכילה להפוך את הפריפריה, הן בגבול הלבנון והן בדרום ובנגב, לארץ חמדת אבות, ארץ זבת חלב ודבש.

שי חרמש: החלוץ נדחק לשולי המחנה, המתיישבים במרחקים הם אלה שלא הצליחו לדאבונם להיחלץ ולנוע למרכז.

שי חרמש: והממלכה, על מגוון ממשלותיה, דיברה גליל-נגב, אבל הגשימה את עצמה במרכז הארץ.

שי חרמש: ארץ שנים-עשר השבטים הפכה להיות מדינת זבולון – עם לחוף ימים ישב.

שי חרמש: משבר הוא פתח להתחדשות, איתור תקלה הוא הזדמנות לתיקון ולשיפור.

שי חרמש: במקום שלל הצעות ותוכניות כלכליות ובהן שפע מונחים כלכליים – מדיניות פיסקלית, מדיניות מוניטרית, מדיניות מיקרו ומקרו, מודלים אקונומטריים, הפחתות מסים, פירעון מלוות, עידוד השקעות, יצירת גירעון, צמצומו, האצה כלכלית, ספיגה, בלימה ומה לא - ניתן להציב היום מדד אחד בלבד.

שי חרמש: נייר לקמוס אחד ישפוט כל צעד כלכלי במדיניותנו, והוא הפרמטר האחד והיחיד: מה ייטיב עם תושבי הפריפריה; מה יביא להעצמתם, לחיזוקם ולשילובם במעגל החיים בחברה הישראלית; איזהו המהלך הכלכלי אשר ייתן מענה לקריאה "הטובים לפריפריה".

שי חרמש: ישראל של שנות האלפיים איננה יכולה להיחשף פעם נוספת למציאות כלכלית של פער ותסכול.

שי חרמש: מטרופולין דן השבע, המדושן והשאנן - יפנים איש-איש בשפלת החוף כי חוסנם של משגב-עם וניר-עם, מעלות ושדרות, נתיב-העשרה ונתיב-השיירה – ותקוותי שהשמות אומרים משהו למישהו - הוא פוליסת הביטוח האישית שלהם ושל בניהם.

שי חרמש: אם מלחמה זו השיגה רק את זה, דיינו.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת שי חרמש.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו עוברים להצעות סיכום.

יצחק אהרונוביץ': את הצעת הסיכום של סיעות מרצ-יחד והאיחוד הלאומי - מפד"ל תקרא חברת הכנסת זהבה גלאון.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני קוראת בפני המליאה את הצעת הסיכום של סיעת מרצ-יחד וסיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל: הכנסת דורשת מהממשלה להחליט מייד על הקמתה של ועדת חקירה ממלכתית בנושא מלחמת לבנון השנייה, על-פי סעיף 1 לחוק ועדות חקירה, 1968.

זהבה גלאון: תודה, אדוני.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

יצחק אהרונוביץ': הצעת סיכום של סיעת חד"ש לסיכום הדיון - חבר הכנסת , בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הודעת סיכום של סיעת חד"ש לסיכום הדיון על המצב הכלכלי בעקבות הלחימה בצפון: 1.

דב חנין: הכנסת דוחה את הודעת הממשלה.

דב חנין: 2.

דב חנין: הכנסת קובעת כי המלחמה המיותרת, שלא צריך היה לפתוח בה, חשפה מחדל חברתי ומשבר חברתי - תוצאות מדיניות נתניהו הנמשכת על-ידי ממשלת אולמרט-פרץ.

דב חנין: הכנסת דוחה את ניסיון הממשלה לקצץ בתקציבי המדינה ולהטיל את מחירה החברתי והכלכלי של המלחמה על שכמם של העניים, של הפריפריה בצפון ובדרום ושל שכבות הביניים.

דב חנין: 3.

דב חנין: הכנסת קוראת לממשלה לשקם ולפתח את הצפון וחיפה לטובת כל אזרחיהם ולתקן את עוולות העבר שפגעו באוכלוסייה הערבית בפרט ובתושבי הצפון בכלל.

דב חנין: 4.

דב חנין: הכנסת קובעת שלישראל נדרש כיוון חברתי, כלכלי ופוליטי שונה לחלוטין, שבמרכזו מדיניות של צדק חברתי ושלום כולל.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק אהרונוביץ': אין עוד הצעות.

קריאה: יש.

משה כחלון: מה עם כל היתר?

יצחק אהרונוביץ': זה מה שהגישו לי על השולחן.

משה כחלון: אני אגיש לך.

יצחק אהרונוביץ': מי מקריא את זה?

משה כחלון: אני.

יצחק אהרונוביץ': הצעת סיכום שלישית, של קדימה ושל הליכוד - בבקשה, חבר הכנסת כחלון.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להגיש את הצעת הסיכום של המפלגות קדימה, הליכוד, גיל, ש"ס והעבודה-מימד.

רן כהן: אני רואה שקדימה והליכוד - זה הפך להיות ברית.

קריאה: - - -

משה כחלון: העבודה אתנו בהצעת סיכום.

משה כחלון: הכנסת קוראת לממשלת ישראל להמשיך ולעשות כל אשר לאל ידה על מנת לשקם את הצפון שיקום ראוי ויסודי.

משה כחלון: השיקום צריך לכלול שיקום ביטחוני, כלכלי, ובעיקר חברתי ובריאותי.

משה כחלון: כל זאת בלי לפגוע בפיתוח הדרום ובדאגה לשכבות החלשות.

משה כחלון: הכנסת תתמוך בכל תוכנית של הממשלה שתענה על הצרכים הללו.

יצחק אהרונוביץ': שלוש הצעות יש לנו.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו מתחילים מהסוף להתחלה.

יצחק אהרונוביץ': רבותי, אני מתכונן להתכנס להצבעה.

יצחק אהרונוביץ': אני מבקש, מי שעוד לא ישב – ישב.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת ריבלין.

יצחק אהרונוביץ': הודעת סיכום של סיעת חד"ש: מי שבעדה – אנחנו נצביע בעד, מי שנגד – נגד.

יצחק אהרונוביץ': אני מפעיל את השעונים.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 1 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת דב חנין – 3 נגד – 40 נמנעים – 4 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת דב חנין לא נתקבלה.

יצחק אהרונוביץ': בעד – 3, נגד – 41 - הוספתי את השר איתן - נמנעים – 4.

יצחק אהרונוביץ': ההצעה יורדת.

יצחק אהרונוביץ': הצעה שנייה, של הסיעות מרצ-יחד והאיחוד הלאומי - מפד"ל.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה שמית, ואנחנו נתחיל את ההצבעה השמית על-פי בקשה ועל-פי החתימות שהוגשו.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה, המזכיר.

רוני בר-און: של מי הצבעה שמית?

יצחק אהרונוביץ': של מרצ והאיחוד הלאומי - מפד"ל.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - אינה נוכחת רוחמה אברהם - אינה נוכחת יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - בעד אהוד אולמרט - אינו נוכח חיים אורון - בעד זבולון אורלב - אינו נוכח דוד אזולאי - אינו נוכח אריאל אטיאס - אינו נוכח עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - בעד דליה איציק - אינה נוכחת אפי איתם - אינו נוכח מיכאל איתן - אינו נוכח רפי איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח זאב אלקין - אינו נוכח חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - אינו נוכח אורי אריאל - בעד זאב בוים - אינו נוכח יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - אינו נוכח מנחם בן-ששון - נגד

מנחם בן-ששון: נגד, ומוחה על חוסר הקשר בין ההצעה לבין הדיון - - -

יצחק אהרונוביץ': מה הקשר, מה הקשר?

יצחק אהרונוביץ': לא שאלו אותך.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - אינו נוכח עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - אינו נוכח זהבה גלאון - בעד אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נגד משה גפני - אינו נוכח עמירה דותן - אינה נוכחת אברהם דיכטר - אינו נוכח אברהם הירשזון - אינו נוכח שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - אינו נוכח צבי הנדל - אינו נוכח יצחק הרצוג - אינו נוכח מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - אינו נוכח מתן וילנאי - אינו נוכח יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - אינו נוכח ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח יצחק זיו - נגד עבאס זכור - אינו נוכח נאדיה חילו - אינה נוכחת דב חנין - אינו נוכח יואל חסון - אינו נוכח שי חרמש - נגד ישראל חסון - אינו נוכח

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אפשר - - -

יצחק אהרונוביץ': אני מבקש לא להפריע.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) ואסל טאהא - אינו נוכח אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - אינה נוכחת אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - אינו נוכח דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - אינו נוכח אמנון כהן - נגד יעקב כהן - אינו נוכח יצחק כהן - אינו נוכח רן כהן - בעד משה כחלון - בעד ישראל כץ - בעד ציפי לבני - אינה נוכחת לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - בעד יעקב ליצמן - אינו נוכח סופה לנדבר - בעד גאלב מג'אדלה - נמנע שאול מופז - אינו נוכח אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - בעד סטס מיסז'ניקוב - בעד מיכאל מלכיאור - אינו נוכח יעקב מרגי - נגד שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - אינו נוכח משולם נהרי - אינו נוכח מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - נגד בנימין נתניהו - בעד חנא סוייד - אינו נוכח מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - אינו נוכח גדעון סער - אינו נוכח גדעון עזרא - אינו נוכח אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהים צרצור - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - בעד יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח ליה שמטוב - בעד עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - נגד נתן שרנסקי - בעד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - אינה נוכחת אני עובר לקריאה שנייה: קולט אביטל - אינה נוכחת רוחמה אברהם - אינה נוכחת אהוד אולמרט - אינו נוכח זבולון אורלב - אינו נוכח דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - אינו נוכח דליה איציק - אינה נוכחת אפי איתם - אינו נוכח מיכאל איתן - אינו נוכח בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח זאב אלקין - אינו נוכח גלעד ארדן - אינו נוכח זאב בוים - אינו נוכח בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח שלמה בניזרי - אינו נוכח מוחמד ברכה - אינו נוכח עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - אינו נוכח משה גפני - אינו נוכח עמירה דותן - אינה נוכחת אברהם דיכטר - אינו נוכח אברהם הירשזון - אינו נוכח שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - אינו נוכח צבי הנדל - אינו נוכח יצחק הרצוג - אינו נוכח אבשלום וילן - אינו נוכח מתן וילנאי - אינו נוכח יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - אינו נוכח ג'מאל זחאלקה -

אריה האן: אינו נוכח עבאס זכור - אינו נוכח נאדיה חילו - אינה נוכחת דב חנין - אינו נוכח יואל חסון - אינו נוכח ישראל חסון - אינו נוכח ואסל טאהא - אינו נוכח אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - נגד אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - אינה נוכחת אליהו ישי - אינו נוכח דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - אינו נוכח יעקב כהן - אינו נוכח יצחק כהן - אינו נוכח ציפי לבני - אינה נוכחת יעקב ליצמן - אינו נוכח שאול מופז - אינו נוכח מיכאל מלכיאור - אינו נוכח יורם מרציאנו - אינו נוכח משולם נהרי - אינו נוכח דני נוה - אינו נוכח חנא סוייד - אינו נוכח אפרים סנה - אינו נוכח גדעון סער - אינו נוכח גדעון עזרא - אינו נוכח אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהים צרצור - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח יולי תמיר - אינה נוכחת האם יש חברי כנסת שטרם הצביעו?

אריה האן: טלב אלסאנע - בעד ישראל חסון - בעד יובל שטייניץ - בעד תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': רבותי, סיכום ההצבעה: בעד – 25, נגד - 27, נמנעים – 2.

יצחק אהרונוביץ': ההצעה לא נתקבלה.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו עוברים להצבעה על הצעת הסיכום של הסיעות קדימה, הליכוד, גיל והעבודה-מימד.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 2 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת משה כחלון – 35 נגד - 3 נמנעים - 4 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת משה כחלון נתקבלה.

יצחק אהרונוביץ': בעד – 36 - הוספתי את השר איתן - נגד – 3, נמנעים – 4.

יצחק אהרונוביץ': הצעת הסיכום נתקבלה.

יצחק זיו: הצבעתי לא נקלטה.

עמיחי אילון: גם הצבעתי.

יצחק אהרונוביץ': אני מוסיף את חברי הכנסת עמי אילון ויצחק זיו.

יצחק אהרונוביץ': את השר איתן הוספתי.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו עוברים לנושא הבא, להצעה לסדר-היום בנושא: שיקום הצפון, מאת סיעות הליכוד, האיחוד הלאומי - מפד"ל וישראל ביתנו.

יצחק אהרונוביץ': ינמק את ההצעה חבר הכנסת .

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

ראובן ריבלין: מכובדי היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי הייתי רוצה לפנות לחיילים המשוחררים, חיילי המילואים, אשר מבקשים למחות ולהביא דברים לחשיפה, ומחאתם היא מחאה ראויה.

ראובן ריבלין: אך עם זאת, נשמעה גם נימה הקוראת אולי לסרב לבוא ולהתייצב אם וכאשר ייקראו לשירות מילואים מטעם מחאתם.

ראובן ריבלין: הייתי מבקש לפנות אל אותם לוחמי וגיבורי ישראל בתחינה רבה: העם, המדינה, המלאכה יותר חשובה מכל אחד ממרכיביה.

ראובן ריבלין: גם כאשר אנחנו מוחים, אנחנו מוחים נגד עצמנו.

ראובן ריבלין: אל יעלה על דעתכם אפילו בדל של מחשבה בכיוון סרבנות, תהיה מוצדקת כאשר תהיה.

ראובן ריבלין: כל אחד על-פי ניסיונו, כל אחד על-פי מה שאירע או קרה לו.

ראובן ריבלין: מדינתנו היא מדינת כולנו והיא יקרה לכולנו, ואם חטאנו הרי שגם חטאנו הוא כזה אשר מחייב אותנו לצפות פני העתיד.

ראובן ריבלין: כל מחאה היא מחאה חשובה.

ראובן ריבלין: אינני רוצה גם להביע את דעתי לגבי המאורעות, אבל תחינה אחת בלבי, ואני בטוח - על דעת כל חברי הכנסת, אל תאמרו שבפעם הבאה לא תבואו, אל תעלו אפילו במחשבה התיאורטית דרך שעל-פיה אנחנו, חלילה, יכולים להכריז על סרבנות כדבר שיש לו איזו לגיטימציה.

ראובן ריבלין: לא. לא לסרבנות.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, כולנו בדרך כזו או אחרת, אם בביקוריהן של מפלגות, אם בביקוריהם של חברי הכנסת כחברי הכנסת במסגרת ועדות, היינו ונוכחנו בצורה בלתי אמצעית באסונות ובמפגעים שפגעו באותם אזורים ובאזרחים יושבי אותם אזורים בצפון הארץ.

ראובן ריבלין: כולנו ראינו, כאשר ידינו לא יכלו לתת מענה באותה עת לצרות גדולות אשר אפילו פגעו בנפש.

ראובן ריבלין: חובתנו היום כמובן לא להכביר מלים ולא להעלות השמימה זיקוקין די-נור, ולא להבטיח הבטחות אשר אנחנו לא יכולים לקיימן, או לומר אמירה שהכול על מקומו בשלום יבוא.

ראובן ריבלין: כי שמעתי את ידידי שר האוצר, חבר הכנסת הירשזון, כאשר אמר שהממשלה עושה.

ראובן ריבלין: הממשלה אולי עושה ככל יכולתה, ויכולתה אינה מספיקה.

ראובן ריבלין: ראיתי רבים מתושבי הצפון בימים האחרונים, בשעות האחרונות, כאשר קצרה ידה של הממשלה מלהושיע אותם ברמה של היכולת שלהם להתגורר באותם בתים שנפגעו.

ראובן ריבלין: כאשר יש 19,000 דרישות ובקשות ותביעות להחזיר את המצב לקדמותו, מטבע הדברים, הצוותים שנמצאים ברשותה של הממשלה לא יספיקו להגיע לאותם 19,000, גם אם היו הם פי-ארבעה או פי-חמישה.

ראובן ריבלין: פירושו של דבר, לומר, קיבלנו 19,000 תביעות ואנחנו מטפלים בכולן, ואלה דברים שנסתרים מעצמם, מיניה וביה.

ראובן ריבלין: הרי איך יכולים היו להגיע כל כך מעט צוותים לכל כך הרבה מקומות.

ראובן ריבלין: אין מעשה נסים בעניין זה.

ראובן ריבלין: אם הדבר יימשך כך, יהיה מצב שבו שלושה, ארבעה חודשים יימצאו אזרחים אשר נפגעו - וחובתה של המדינה, על-פי חוק מס רכוש וקרן פיצויים, מס אשר כולנו שילמנו ואשר עומד לרשותו של הציבור אם וכאשר קרה את אשר קרה.

ראובן ריבלין: אם חלילה לא נביא לידי מצב שבו המסלול הירוק יהיה באמת ירוק והפתרון יינתן מייד לכל אלה המתדפקים על דלתות הממשלה ולא יכולים לקבל את התרופה המיידית למצוקתם – לא יכול לבוא אדם ולומר לאדם שביתו נפגע והוא אינו יכול להשתמש בו, או להשתמש בו למגורים בדרך של אנשים במהלך עניינים רגיל, שהם יחכו וימתינו.

ראובן ריבלין: למה הם ימתינו?

ראובן ריבלין: האם המדינה נותנת מענה לצורך בדיור חלופי?

ראובן ריבלין: שמענו מאזרחים רבים תלונות, אדוני השר, על כך שמקורבים לעיר זו או אחרת או לעירייה זו או אחרת, ואדוני היה גם ראש עיר, הועדפו על פני אחרים כאשר היה עניין של מגורים חלופיים.

ראובן ריבלין: אני בטוח שאיש מאנשי הרשויות המקומיות לא העדיף, אבל אם יש מצב שבו מספר המקומות שניתנו לכל רשות מוגבל מראשיתו, הרי כאשר נתנו אולי לאדם שמצבו פחות גרוע ממצבו של אחר אשר חזר לצפון ומצא את ביתו הרוס - - -

יעקב אדרי: אבל את זה קובעים ראשי הערים או רשויות הרווחה.

ראובן ריבלין: הטרוניה היא כלפי ראשי הערים.

ראובן ריבלין: הממשל המרכזי אשר מעמיד לראשי הערים את התקציבים הדרושים, צריך מייד לעמוד בפרץ ולבדוק אם הזעקה נכונה או אם אין בה ממש.

ראובן ריבלין: שלא יהיה מצב שיבוא אדם ויאמר, ביתי הרוס ואין לי מקום ללכת אליו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, טוב תעשה הממשלה כבר ומייד, כפי שאנחנו חברי ועדת הכספים שמענו בחיפה – נמצא פה חבר הכנסת סטס, חברת הכנסת סופה לנדבר נדמה לי לא היתה אתנו בחיפה, אבל החברים שהיו אתנו בחיפה שמעו, שהיום בתי-החולים, כדי להביא לפתרונות מיידיים אם תקראנה עלינו מלחמה בשעות הקרובות – אני שומע שכל פעם הצופרים מעצמם משמיעים את קולם בצפון ויוצרים חרדה כזאת או אחרת, הם צריכים 40 מיליון שקלים.

ראובן ריבלין: 40 מיליון שקלים זה לא סכום שבשמים, אלא סכומים שמייד צריך להעמיד אותם לרשויות הבריאות, על מנת לאפשר לבתי-החולים להתארגן למתן תשובה מיידית.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, כאשר מדובר לשנים נוספות וקיום בתי-חולים אשר נמצאים במצב שהם מטווחים – היום חוקי המלחמה שינו את האופי שלהם.

ראובן ריבלין: היום חוקי המלחמה, שהיא מלחמת גרילה, מלחמת טרור נגד אזרחים אומרת: קודם כול, תפגע בבתי-חולים.

ראובן ריבלין: שמענו את אשר קרה לבתי-חולים אלה ואחרים, בלי להיכנס לפרטים מיותרים שיכולים לעזור לאויב, היו בטווח ה"קטיושות".

ראובן ריבלין: דברים אלה צריכים להדליק נורה אדומה אצלנו.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות שאדם יבוא על מנת לקבל עזרה ראשונה מיידית להצלת חייו והוא נמצא במצב שה"קטיושות" נופלות עליו.

ראובן ריבלין: התפיסה שיש חזית ויש עורף הלכה ונעלמה.

ראובן ריבלין: היא נעלמה וקיבלה כותרת וכתובת באותיות קידוש לבנה במלחמת המפרץ הראשונה, אבל אנחנו צריכים להבין, שאלה חוקי המשחק.

ראובן ריבלין: גם כאשר חברי הכנסת איימו וניסו להסביר ולהתריע על כך שבמלחמה הבאה עלולים שטחים להיות בסיסים למשלוח טילים לכיוון ישראל, ולא מדובר על טילים בטווח בינוני או טווח ארוך, אלא טילים במסגרת ה"קסאמים" או ה"קטיושות", היו שאמרו שהם מפחידים ובסך הכול הם תיארו את המציאות.

ראובן ריבלין: היום המציאות היא כזאת, שאנחנו צריכים להיות מוכנים ולהתארגן למצב שבו ניתן מענה ותשובה לאזרחים כיצד אנחנו מתגוננים.

ראובן ריבלין: הדברים האלה הם בהישג יד.

ראובן ריבלין: אלה דברים שאנחנו מחויבים בהם, אם וכאשר כולנו שמחים לחזרתם של כל אלה אשר עזבו את ביתם, ואני יכול להבין את הרגשתם.

ראובן ריבלין: אני יכול להבין את התחושות שהניעו אותם לעזוב את ביתם.

ראובן ריבלין: לא עלה על דעתי מעולם ובחיי לעזוב את ירושלים.

ראובן ריבלין: אני זוכר כנער, אפילו כילד, במלחמת השחרור, אומנם אז ילדים, במלחמת השחרור, כשהיו בני שמונה, הם כבר היו נערים.

ראובן ריבלין: כבר עמדנו על דעתנו, כבר ידענו שאנחנו נלחמים את מלחמתנו ואנחנו נלחמים את מלחמת הקוממיות, שהיא הכרזה על ראשית צמיחת גאולתו של העם היהודי בארצו, תוך שיתוף פעולה, אחי, חבר הכנסת מג'אדלה, עם כל אלה שקשרו את גורלם בגורלה של מדינת ישראל, אם מתוך השקפת עולם כזאת או השקפת עולם אחרת.

ראובן ריבלין: אני זוכר שהיינו במצור והחיים לא היו קלים, וה"שרפנלים", שהיו פצצות שעם הגיען ארצה היו מפזרות את הגולות האלה אשר תושבי הצפון ראו את נחת מכתן בצורה קשה ביותר, ראינו זאת בביקור בבית-החולים "רמב"ם", היינו, ידענו ועמדנו באומץ, היה עורף חזק שהיה החזית, שהרי ירושלים כולה היתה במערכה, אבל ידענו שאנחנו נותנים תשובה ואנחנו ננצח ונגיע להכרעה.

ראובן ריבלין: אם נימצא במצב שבו אנחנו רק יכולים לחלום על איך אנחנו עוברים כל יום ומגיעים ליום שאחריו, משום שהמלחמה אינה מלחמה המבקשת לכבוש את מדינתנו, הרי ששיתוק מדינת ישראל לחודש ימים הוא שיתוק אסטרטגי.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר ברמה החברתית, אדוני היושב-ראש, שרבים חסרי הישע מתוכנו, הם כמובן אלה אשר מוגבלים ביכולתם להתנהל בעצמם, בין שהם תינוקות, בין שהם נכים ובין שהם אנשים אשר הם זרים למקום שבו הם חיים; או עדיין זרים למקום, כמו אותם עולים חדשים.

ראובן ריבלין: כל אותם אנשים, לו היתה איזה כתובת אשר הם היו יכולים לפנות אליה, אלא אם כן הם היו מצליחים להתגבר על המכשלות אשר עומדות בפניהם באופן אישי כדי להגיע לאותם מקומות, אני חושב שגם בעניין זה אין שום מניעה שמשרדי הממשלה, בעזרת הרשויות המקומיות, יקיימו רשימה מפורשת שנמצאת על המחשב, שבה יפנו כל אותם אנשים המופקדים כדי להביא ולראות איך אותם חסרי ישע מטופלים ואיך ניתן לדאוג להם.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לסיום, אדוני היושב-ראש, אני בטוח שאתה בתפקידך הקודם היית ממליץ בפני הממשלה, שהעורף, כאשר תקראנה עלינו מלחמה, גם אם היא אזורית, קודם כול יגייס את כל אותם אנשים העומדים לרשותו על מנת לטפל בכל אותם נושאים אשר מטופלים רק כאשר מוכרזת מלחמה.

יעקב אדרי: אתה מדבר על מל"ח?

ראובן ריבלין: ודאי.

ראובן ריבלין: אני מדבר על מל"ח.

ראובן ריבלין: מל"ח יופעל מייד, וזה על-פי סמכותו של שר הביטחון או השר לביטחון פנים - - -

קריאה: שר הביטחון.

ראובן ריבלין: שר הביטחון או המשטרה, אפילו שיבואו ויגייסו את כל אותם אנשים.

ראובן ריבלין: נכון שמלחמה לא הוכרזה.

ראובן ריבלין: באופן רשמי, לא היתה מלחמה.

ראובן ריבלין: אבל, האנשים שהיו בקריית-שמונה, בצפת, בנהרייה ובכל אזור קו העימות, במעלות-תרשיחא, וגם בחיפה וגם בטבריה, לא ידעו שהוכרזה מלחמה או לא הוכרזה מלחמה.

ראובן ריבלין: הם היו במלחמה, ואנחנו צריכים לתת להם מענה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

יצחק אהרונוביץ': השר רוצה להשיב?

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את דברי חבר הכנסת רובי ריבלין.

יעקב אדרי: אני חושב שחלק מהטענות אכן צודקות.

יעקב אדרי: עם זאת צריך לזכור, שלטפל בכל המגזר האזרחי תוך כדי מלחמה זה דבר לא פשוט.

יעקב אדרי: ייתכן שהיו צריכים לעשות צעדים כאלה ואחרים.

יעקב אדרי: עם זאת, שוב אני רוצה לומר - ואני אומר זאת כראש עיר לשעבר – שבמקום שהיה בו ראש עיר רציני הדברים דפקו.

יעקב אדרי: אינני רוצה להיכנס ולעשות הבחנות בין ראשי ערים.

ישראל חסון: זה כל כך לא יפה, מה שאתם אומרים.

ישראל חסון: זה כל כך לא הוגן.

ישראל חסון: זה לא הוגן, מה שאתם אומרים.

ישראל חסון: אתם מחלקים ציונים - - -

יעקב אדרי: דרך אגב, היו מתי מעט שלא תפקדו כמו שצריך, אבל רובם עשו עבודה מצוינת.

ישראל חסון: לא היה ראש רשות אחד שלא תפקד - - -

יעקב אדרי: אם תרצה, אחרי זה אגיד לך כמה דברים.

יעקב אדרי: אני סיירתי הרבה מאוד בצפון.

ישראל חסון: אתה סיירת?

יעקב אדרי: אומנם בלי יחצנות, אבל הייתי גם בבית-החולים "רמב"ם" שלוש פעמים וישבתי עם המנהל וניסיתי לראות איך אנחנו עוזרים.

יעקב אדרי: יש דברים שבכוחותי הדלים הצלחתי לעזור בהם.

יעקב אדרי: לגבי ראשי הרשויות, רובם המכריע - - -

ישראל חסון: לא היה יום שדילגתי על ביקור ברשויות - בלי יחצנים.

ישראל חסון: אני אומר לך שהאמירה הזאת חוזרת.

ישראל חסון: זו הפעם הראשונה שאני מעיר.

ישראל חסון: זה חוסר הגינות בסיסי לחלק ציונים לראשי רשויות.

ישראל חסון: צריך לבוא ולשאול: מה הציון שלי?

יעקב אדרי: אני אמשיך.

יעקב אדרי: אני מגיע לזה.

יעקב אדרי: רבותי, למדתי שבעיר שלי כאשר יש בעיות אני מטפל ומשתדל לעשות את המיטב והמירב.

יעקב אדרי: שוב, זה בלט, אבל לא ניכנס לזה.

יעקב אדרי: אני מקבל, ואינני רוצה, חלילה, לפגוע באף אחד.

יעקב אדרי: אני רק אומר שהיו מתי מעט שהיו אצלם בעיות, אך לא זו הנקודה.

יעקב אדרי: אני חושב שצריך לומר את האמת בקול רם.

יעקב אדרי: הממשלה ברוב התחומים עשתה רבות תוך כדי מלחמה, וזה לא דבר פשוט.

יעקב אדרי: שר האוצר ושר הפנים - צריך להגיד גם את זה - סיירו עם הצוותים שלהם, ואין יישוב שהם לא היו בו, לפחות הגדולים, שתיים-שלוש פעמים.

יעקב אדרי: הם באו לפתור ולנסות לעזור במקום עם כל הצוותים.

יעקב אדרי: אני חושב שזו הגישה הנכונה - לבוא עם כל הצוות המקצועי ולנסות לעזור.

יעקב אדרי: שר האוצר גם נתן פתרונות עם החוק לגבי הפיצוי.

יעקב אדרי: זה אף פעם לא נעשה תוך כדי מלחמה.

יעקב אדרי: זה תמיד נעשה בצורה שהביאו את החוק אחרי המלחמה על מנת לפצות את התיירות, את החקלאות ואת כל בעלי העסקים שנפגעו.

יעקב אדרי: אני חושב שהממשלה עשתה בעניין הזה מאמץ גדול מאוד.

יעקב אדרי: דבר נוסף - שמעתי זאת עכשיו - אכלתי עם שני ראשי רשויות והם אמרו: יש לנו פה ושם טענות, אבל איננו יכולים להתעלם מהסיוע שקיבלנו.

יעקב אדרי: קיבלו עזרה ברוב התחומים.

יעקב אדרי: ראשי רשויות ותיקים, ואינני רוצה להיכנס לקטגוריות ולשמות - - -

רוברט אילטוב: בימים האחרונים של המלחמה.

יעקב אדרי: לגמרי לא נכון.

יעקב אדרי: התקציב לראשי הרשויות - רבותי, היה צריך גם לאשרו בוועדת הכספים ובממשלה.

יעקב אדרי: ניתנו 200 מיליון שקל לסיוע ישיר ללא שום קשר לתקציבי הרשויות.

יעקב אדרי: אני חושב שזה עוזר.

יעקב אדרי: מי שמכיר את העבודה מקרוב יודע, שכאשר מקבלים מיליון שקל, מיליון וחצי שקל, 2.5 מיליוני שקלים או 8 מיליוני שקלים, זה עוזר.

יעקב אדרי: שמעתי אותם.

יעקב אדרי: רבותי, צריך להגיד גם את האמת.

יעקב אדרי: יש טענות.

יעקב אדרי: אני חושב שלגבי האומללים והקשישים שם היו צריכים לעשות יותר.

יעקב אדרי: יש הנכים שלא טופלו.

יעקב אדרי: אני חושב שהדברים שאמרת הם נכונים בהחלט.

יעקב אדרי: היה צריך לעשות יותר בעניין הזה.

יעקב אדרי: אבל, בסך הכול, הממשלה בתחומים המרכזיים עשתה רבות.

יעקב אדרי: אשר לעתיד, ראש הממשלה לקח על עצמו את התפקיד - ויש לו מספיק על הראש, אבל הוא החליט - להיות ראש הקבינט לשיקום הצפון.

יעקב אדרי: אני חושב שזה טוב וזה משדר משהו.

יעקב אדרי: כל האנשים הנוגעים בדבר, כל השרים, כל המשרדים הנוגעים לעניין השיקום יֵשבו עם ראש הממשלה, עם פרויקטור שעליו אין ויכוח - -

רוברט אילטוב: - - -

יעקב אדרי: - - האלוף במילואים עמוס ירון, שיודע את העבודה.

יעקב אדרי: עם צוות כזה אני מאמין ומקווה שיסתערו על הצפון ויעשו את העבודה.

יעקב אדרי: זה לא מהיום למחר.

יעקב אדרי: יהיו עוד הרבה מאוד כאבי בטן, יהיו עוד הרבה בעיות שיצטרכו לטפל בהן, אבל אני מאוד מקווה שבהנהגתו של ראש הממשלה, שלקח את זה על עצמו, בסופו של דבר הצפון יקבל את כל הסיוע ונשקם אותו כמה שיותר מהר.

יעקב אדרי: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לשר אדרי.

ראובן ריבלין: היום היתה הבקשה, שלא אושרה, על 200 מיליון שקל למשרד התחבורה לביצוע רכבת עפולה וכרמיאל.

ראובן ריבלין: איך ראש הממשלה, שהתמנה אתמול לראש הקבינט לצפון, כבר נמצא במצב שבו פוגעים בו ולוקחים לו 200 מיליון לתשתיות?

ראובן ריבלין: אני פשוט שומר על כבודו של ראש הממשלה.

יעקב אדרי: אני מאוד מעריך את הסיוע שלך בעניין הזה.

ראובן ריבלין: לא הסכמתי היום בוועדת הכספים - - -

יעקב אדרי: בכל מקרה, אני חושב שעקב הנסיבות והמכות הקשות שהצפון ספג, לצערנו, הוא הולך לקבל דחיפה אדירה בנושאים כלכליים, לרבות הנושא הזה.

יעקב אדרי: דרך אגב, כבר העירו לגבי נושא הרכבת.

יעקב אדרי: אני חושב שזה דבר חשוב מאוד לפיתוח הצפון.

יעקב אדרי: אני מקווה שגם הנושא הזה ימצא את פתרונו.

יעקב אדרי: שוב, אני אומר: לפעמים, מהדבר הקשה שקרה לצפון יצא טוב והוא יתפתח.

יעקב אדרי: אנחנו נהיה עדים בזמן הקרוב ליציאה לדרך של כל העבודה הגדולה שתיעשה בצפון.

יעקב אדרי: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

ישראל חסון: אפשר באמצעותך להעביר לממשלה - - -?

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת חסון, לא, לא עכשיו.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת ריבלין, מה אתה מציע, ועדה או מליאה?

ראובן ריבלין: אני מסתפק בהודעה.

יצחק אהרונוביץ': מסתפק בהודעה.

יצחק אהרונוביץ': השר מסתפק.

יעקב אדרי: בסדר.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש - - -

יצחק אהרונוביץ': רבותי, השר אדרי, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: לא צריך הצבעה, כי אני מסתפק.

יצחק אהרונוביץ': אתה מסתפק?

יצחק אהרונוביץ': בסדר, אנחנו מסתפקים בהודעה.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו עוברים לנושא: פתיחת שנת הלימודים, שהגישו ישראל ביתנו, האיחוד הלאומי - מפד"ל והליכוד.

יצחק אהרונוביץ': אני מצר על כך ששרת החינוך לא נמצאת אתנו, אבל השר המתאם נמצא.

יצחק אהרונוביץ': ינמק את ההצעה חבר הכנסת אלכס מילר.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': שרת החינוך מגיעה.

יעקב אדרי: הנה, השרה הגיעה.

יצחק אהרונוביץ': ראיתי אותה.

ראובן ריבלין: היא פה.

ראובן ריבלין: היא שותה קפה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי הממשלה, כנסת נכבדה, אני רוצה להתייחס בקצרה למה שאמר השר.

אלכס מילר: אמרת שראש הממשלה יעמוד בראש הקבינט לשיקום הצפון.

אלכס מילר: ראש הממשלה הוא שר הרווחה.

אלכס מילר: אדוני השר, מי ינהל את המדינה?

אלכס מילר: בפתח דברי, ברצוני לחזק את תושבי הצפון, שהיו לנו בתקופה האחרונה העורף והחזית גם יחד.

אלכס מילר: לצערי הגדול, אני מכריז מעל במה זו כי פנינו למלחמה נוספת.

אלכס מילר: לא סוריה עומדת בראש הכרזתי ואף לא אירן.

אלכס מילר: אנחנו מתחילים היום את המלחמה על החינוך וההשכלה בישראל.

אלכס מילר: בעוד 12 יום תיפתח שנת הלימודים.

אלכס מילר: כמיליון וחצי תלמידים מהגן ועד סוף התיכון יתחילו לימודיהם בבתי-הספר.

אלכס מילר: אני שואל: האם אנחנו מוכנים?

אלכס מילר: האם הממשלה עושה כל שנדרש?

אלכס מילר: האם משרד החינוך עושה כל שבידו?

אלכס מילר: בימים האחרונים אני מסתובב בארץ בתחושה פנימית לא טובה, כאילו לא למדנו כלום, ומי שמשלם את מחיר הלחימה וההגנה הכושלת על ריבונותה של ישראל זה התלמידים.

אלכס מילר: 144 כיתות לימוד נפגעו במלחמה בצפון, וקריית-שמונה ספגה את הפגיעה הקשה ביותר: 45 כיתות לימוד נפגעו בעקבות מטחי ה"קטיושות" בעיר, וחלקן הושמדו לחלוטין.

אלכס מילר: בנהרייה נפגעו 29 כיתות, בכרמיאל - 25 כיתות, ובמעלות-תרשיחא - 17 כיתות.

אלכס מילר: בצפת יעברו תלמידים ללמוד במבנים חלופיים זמניים כי חמישה בתי-ספר שנפגעו בעיר לא ישופצו בזמן.

אלכס מילר: והרשימה עוד נמשכת.

אלכס מילר: 340,000 תלמידים יחלו ללמוד בקרוב בצפון הארץ, ואני אומר לכם כאן, שאנחנו לא נהיה מוכנים בזמן.

אלכס מילר: בדרום זהו קרב נוסף במערכה.

אלכס מילר: הוחלט על מיגונם של 22 בתי-ספר באזור הדרום, הוחלט על מיגונם של 104 גני-ילדים ביישובי עוטף-עזה.

אלכס מילר: ומה נעשה עד כה?

אלכס מילר: לא הרבה, לצערי.

אלכס מילר: ממשלת ישראל, אני פונה אליכם מעל הבמה הזאת: את מיגון העורף הזנחנו במשך שנים, את תושבי הצפון הזנחתם במקלטים לא ראויים, את גיבורי גוש-קטיף אנחנו מזניחים עכשיו.

אלכס מילר: אני קורא לכם מעל במה זו: אל תזניחו את החינוך, אל תזניחו את החינוך, אל תזניחו את החינוך, כי חינוך ילדינו יקבע את עתיד המדינה.

אלכס מילר: ילדינו הם ההון האנושי שלנו, ולהזניח אותם זה פשע.

אלכס מילר: מחלות המערכת לא התחילו רק בעקבות המלחמה.

אלכס מילר: רפורמה יומרנית בשם דוח-דברת יוצאת לדרך בצורת ניסוי, רק שבניסוי הזה שכחנו להעלות את שכר המורים כפי שמתבקש בדוח.

אלכס מילר: באזור הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית בישראל יש הזנחה מתמשכת וחוסר השקעה בחינוך.

אלכס מילר: על זה נוספת גם העובדה המדהימה שבשדרות ובקריית-שמונה נסגרו המתנ"סים מחוסר תקציב.

אלכס מילר: את מרכזי הפעילות לצעירים סגרנו מפני ש"אין כסף" - בדיוק איפה שהכי צריך אותם.

אלכס מילר: זו לא חוכמה להגיד שאין כסף ולשאול אחר כך איפה טעינו.

אלכס מילר: כשאין כסף, יש נופלים בקרב.

אלכס מילר: אם לא תשקיעו בחינוך, ייפלו רבים אף יותר.

אלכס מילר: ייפלו ילדינו.

אלכס מילר: ביטחון ישראל הוא גם בחינוך ילדינו.

אלכס מילר: על כן, אין לפגוע בתקציב החינוך ואף יש להגדילו.

אלכס מילר: פגיעה בחינוך היא גם פגיעה בצה"ל.

אלכס מילר: הרי חינוך לקוי יוביל לירידה בגיוס ובאיכות המתגייסים.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, בימים אלו יש להגדיל את ההשקעה בחינוך, יש להוסיף שעות במערכת, יש להגביר את החינוך לאהבת ישראל, לדמוקרטיה, יש ללמד את תלמידי ישראל הסברה למען המדינה, יש לנטוע בתלמידים גאווה בדגל, בהמנון, במדינה שאנחנו חיים בה.

אלכס מילר: פטריוטיזם זה לא מלה גסה.

אלכס מילר: חינוך נכון יכול אף למנוע ממנהיגי העתיד לעשות את הטעויות שעשתה עכשיו הממשלה הנוכחית.

אלכס מילר: הופתעתי לגלות כי למרות השעה הקשה, עדיין נערכים קיצוצים נרחבים במערכת החינוך בישראל.

אלכס מילר: רק לאחרונה צמצמו שעות לימוד ופוטרו כ-500 מורים, ומתוכם 70 מורים שלימדו במרחב הצפון.

אלכס מילר: האם כך בכוונת משרד החינוך לקדם את חינוכם של ילדינו?

אלכס מילר: אני לא בטוח.

אלכס מילר: גברתי שרת החינוך, במקום לצאת בהצהרות מדיניות על שלום עם סוריה, אני מבקש ממך: את המאמצים שלך תשקיעי בבקשה בחינוך ובהשכלה.

אלכס מילר: זה הזמן שלך להוכיח את כישורייך בתחום החינוך ולא בתחום המדיני.

אלכס מילר: חברי הבית, אני קורא לכם להתגייס למען החינוך וההשכלה.

אלכס מילר: תודה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת אלכס מילר.

יצחק אהרונוביץ': אני מזמין את שרת החינוך.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את נאומו הנרגש של חבר הכנסת אלכס מילר ונפעמתי.

יולי תמיר: קודם כול, אני בעד כל מי שרוצה לתמוך בחינוך, ולהגדיל את תקציב החינוך על אחת כמה וכמה.

ראובן ריבלין: היום עזרנו לך מאוד.

ראובן ריבלין: חשבנו שגם זה שלא נותנים לך תוספת זה קיצוץ.

יולי תמיר: כידוע לכם, אני אשמח לכל תוספת בתחום החינוך, ואף אדע לאן להפנות אותה לטובת העניין.

ראובן ריבלין: אין לי ספק.

יולי תמיר: אבל, חבר הכנסת מילר, נדמה לי שראוי היה לבסס דברים על עובדות.

יולי תמיר: אם היית נותן לי עכשיו את דבריך, הייתי מציינת, ונדמה לי שמניתי כ-17 נתונים לא נכונים, אבל אולי טעיתי ויש רק 15 נתונים לא נכונים.

יולי תמיר: תרשה לי להעמיד דברים על דיוקם אחד לאחד, כי מרוב שאתה חרד, אולי כדאי שתדע את האמת.

יולי תמיר: להיות חרד לאמת זה בכלל דבר חשוב וטוב.

יולי תמיר: ראשית, הנתונים שבידיך הם חלקיים ושגויים בעיקרם.

יולי תמיר: המערכת מוכנה.

יולי תמיר: אם לא היית מטריד אותי היום בנושא הזה, הייתי נשארת בצפון, כי אני כל הזמן בצפון ובעוטף-עזה, שבעיני שניהם ראויים ליחס שווה והולם, כדי לסייע למערכת.

יולי תמיר: הזעקת אותי לכאן כדי להשיב לך מכנס מורים ומנהלים בנצרת-עילית.

יולי תמיר: חבל, כי יכולתי לעשות ולהמשיך את עבודתי הטובה.

יולי תמיר: דרך אגב, אני אשחרר הצהרות פוליטיות כמה שאחפוץ, כי זה תפקידי, אבל את תפקידי כשרת החינוך אני עושה נאמנה ואני נמצאת שם רוב הימים כשאינני נדרשת לבוא לכאן כדי לענות על שאלות שאין להן בסיס עובדתי.

יולי תמיר: שנית, יש ונפגעו בתי-ספר בצפון.

יולי תמיר: כבר היום, בשעה זו, רובם נמצאים בתהליך של שיפוצים.

יולי תמיר: מערכת החינוך בצפון תיפתח כסדרה ברוב המקומות.

יולי תמיר: גם אם יהיו כמה חדרים שלא יהיו עדיין תקינים - הלימודים ייפתחו, המורים ערוכים, המנהלים עוברים היערכות.

יולי תמיר: שוב, הזעקת אותי והפרעת לי באמת ביום עבודה חשוב.

קריאה: סליחה שהכנסת מפריעה.

יולי תמיר: אדוני, לא.

יולי תמיר: לא אכפת לי: אם היו אומרים פה דברי דיוק ואמת, הייתי עונה עליהם בכבוד.

יולי תמיר: אבל, כשעומד אדם ומציג הצעה ולא בדק את הפרטים שלו, זה מקומם אותי.

יולי תמיר: זה מקומם אותי, כי יושבת מערכת חינוך שלמה, עובדת מבוקר עד ערב, עושה עבודה נפלאה, אף שנותרו לנו - - -

רוברט אילטוב: זה לא נותן לך סמכות לזלזל בכנסת.

יולי תמיר: סליחה?

יולי תמיר: אני באה להגיד את הדברים.

יולי תמיר: כשקוראים לי אני באה.

יולי תמיר: אני רק מצרה על כך.

יולי תמיר: הרי חבר הכנסת מילר יכול היה לפנות אלי, והוא היה מקבל תשובה מדויקת להפליא.

יולי תמיר: אם הוא היה אז מחליט, למשל, לעשות פה דיון על הצורך בהעלאת תקציב החינוך, הייתי באה בשמחה.

יולי תמיר: אבל למה להגיד כאן דברים שאין בהם בסיס של אמת.

רוברט אילטוב: תגידי דברים עם בסיס של אמת.

יולי תמיר: אז הנה, אני אומרת.

יולי תמיר: לשם כך אני פה - כדי לדייק ולומר שהדברים שנאמרו כאן הם חצאי אמיתות ושקרים מלאים.

יולי תמיר: המערכת נערכת ועובדת ומשפצת את רוב בתי-הספר.

יולי תמיר: כיוון שה-3 בחודש לא רחוק, נדמה לי שגם חבר הכנסת מילר, אם הוא יהיה מספיק חרוץ ויבוא לצפון, יראה שהמערכת נפתחת ברוב המקומות.

אלכס מילר: תאמיני לי שהייתי מספיק בצפון.

יולי תמיר: הוא יראה את ההיערכות הטובה.

יולי תמיר: חבר הכנסת מילר, אני חושבת שהיית צריך לעמוד פה ולברך את מערכת החינוך בצפון גם על ההתנהלות הטובה שלה בשבועות האחרונים וגם על ההיערכות המצוינת שלה - -

אלכס מילר: הסטודנטים - - -

יולי תמיר: - - וגם על ההתנהלות המצוינת שלה לקראת פתיחת שנת הלימודים, כשבפרק זמן של כשבועיים, קצת פחות מזה, היא תצליח לפתוח את שנת הלימודים כסדרה ברוב בתי-הספר.

יולי תמיר: אם יש בית-ספר אחד או שניים שלא נספיק לשפץ, נעביר את התלמידים למקומות אחרים.

יולי תמיר: כל ראשי העיריות - הייתי בקריית-שמונה לפני יומיים והייתי בצפת, בכרמיאל, בנצרת וביישובים הערביים - עובדים ונערכים לפתיחה.

יולי תמיר: יש בעיה מסוימת בנהרייה בגלל חוסר הנכונות של ראש העיר לשתף פעולה.

יולי תמיר: ועדי ההורים עובדים עכשיו עם משרד החינוך כדי לקדם את הנושא בנהרייה.

יולי תמיר: אני מניחה שגם שם אנחנו נפתור את הבעיה.

יולי תמיר: אין קיצוצי שעות בצפון בכלל.

יולי תמיר: יש תוספת של פסיכולוגים ויועצים חינוכיים.

יולי תמיר: אם יש פיטורי מורים בצפון, הם נובעים מסיבה אחת בלבד.

יולי תמיר: לצערי, מספר הילדים בחינוך הממלכתי בצפון הולך ופוחת, ואין שום טעם להחזיק מורים שלא יכולים ללמד כי אין להם כיתות.

יולי תמיר: נדמה לי שמטעמי יושר וייעול אני לא אמורה להשית על המערכת מורים שאין להם כיתות ללמד אותן.

יולי תמיר: לכן, אין פיטורים שהם טכניים ואין קיצוצי שעות בכלל.

יולי תמיר: יש תוספת שעות לכל מערכת החינוך.

יולי תמיר: אם תחבור למאבק הנכון, שאני מאוד בעדו, להגדיל את תקציב החינוך ולתת משאבים נכונים לתגבור מערכת החינוך בעוטף-עזה ובצפון - אז נגביר את המערכת עוד יותר.

יולי תמיר: אני חושבת שצריך לשבח מאוד את מנהלי המחוזות של חיפה והצפון במשרד החינוך ואת מנכ"ל המשרד שלא ישנים ולא אוכלים, רצים ממקום למקום, עובדים בקצב מטורף, עושים הכנות, יחד עם השירות הפסיכולוגי, יחד עם ארגוני המורים.

יולי תמיר: באמת הירתמות שאני לא זוכרת כמוה, דרך אגב עם תחושת שליחות נפלאה של אנשי המערכת שיודעים שהם מייצגים היום את היכולת של החברה הישראלית לחזור לשגרה ולשפיות.

ישראל חסון: טוב שקראנו לך - - -

יולי תמיר: חבר הכנסת ישראל חסון, רק למה בטון הזה שרווי חצאי עובדות?

יולי תמיר: אם הייתי נשאלת פה שאלה: מה מצבה של מערכת החינוך?

יולי תמיר: האם היא ערוכה?

יולי תמיר: - הייתי שמחה לענות על זה.

רונית תירוש: אפשר לשאול שאלה?

יולי תמיר: כן בוודאי, כל שאלה.

רונית תירוש: זה נכון שבמסגרת הקיצוצים שנכפו על משרד החינוך, המשרד מקצץ גם בפסיכולוגים?

יולי תמיר: איך את יכולה לומר את זה?

יולי תמיר: כרגע אמרתי: קיבלנו 60 - - -

רונית תירוש: אני שואלת כי גם חברת הכנסת וגם חבר הכנסת מרציאנו הודיעו שלא יצביעו בעד הקיצוצים, כי מקצצים בפסיכולוגים; הם אמרו את זה מעל הבמה.

יולי תמיר: אז אני יכולה לתקן גם אותם, ואומר כך: את מכירה את הנושא היטב.

יולי תמיר: הוספנו 110 תקנים.

יולי תמיר: לא קיצצנו אף פסיכולוג.

יולי תמיר: הוספנו 110 תקנים של פסיכולוגים ויועצים חינוכיים לצפון, לחיפה ולעוטף-עזה.

יולי תמיר: הוספנו 4,000 שעות ייעוץ לאזורים האלה, ולקראת תחילת השנה גם העברנו אנשים מהמרכז לצפון לתמיכה, כי מה לעשות, קיבלנו את הכסף לפני כשבוע ולוקח זמן לגייס אנשים, כי אני רוצה לגייס רק אנשי מקצוע, ולא כולם באים ומתייצבים באותו רגע.

יולי תמיר: אז אנחנו עושים את זה.

יולי תמיר: אנחנו קיבלנו ונתנו לכל בתי-הספר בצפון אפשרות לעשות שבועיים של הפגה.

יולי תמיר: אלה שרוצים מתחילים ב-27 בחודש, אלה שרוצים מתחילים את זה ב-3 בחודש ועושים עד ראש השנה הפגה.

יולי תמיר: תגברנו את מערכות התמיכה של המערכת בצפון.

יולי תמיר: עבדנו ואנחנו עובדים בצורה מאוד מסודרת עם המנהלים.

ראובן ריבלין: גברתי המנכ"לית לשעבר, חברת הכנסת הנכבדה, מדברת על דברים שהיא שמעה מפי השמועה.

ראובן ריבלין: אני אומר לך, כחבר ועדת הכספים, שכאשר גזרו עליכם את הקיצוץ החלקי, האנשים מטעמך, גברתי השרה, באו ונתנו את רשימת הקיצוצים.

יולי תמיר: נכון.

ראובן ריבלין: חלק הוא פגיעה בחינוך העצמאי, ויש עם זה איזה שיקול דעת בהחלט מבחינת סדרי עדיפויות.

ראובן ריבלין: אבל בחלק יש קיצוץ, בדברים שעליהם מדברת חברת הכנסת תירוש.

יולי תמיר: אין קיצוץ בשירותים הפסיכולוגיים בכלל.

ראובן ריבלין: יכול להיות שזה איזה תרגיל כספי, אבל אני יכול להראות לך את הנייר.

ראובן ריבלין: זה מה ששר האוצר - - - נגזר עליכם, וכל שר בעצמו, זה מה שהאוצר ענה לנו.

ראובן ריבלין: האוצר אמר: כל שר במסגרת תקציב משרדו הוא זה שקבע את סדרי העדיפויות.

יולי תמיר: חבר הכנסת ריבלין, אין השנה קיצוץ בשירותים הפסיכולוגיים בכלל.

יולי תמיר: להיפך, יש תגבור עצום.

יולי תמיר: מעולם לא היה תקנון כה מלא.

יולי תמיר: אנחנו מאיישים את התקנון המלא, מה שמעולם לא היה.

יולי תמיר: אנחנו כמובן לא מתלהבים מהקיצוץ, הלוא אני לא אומר פה דברי הבל.

יולי תמיר: אנחנו כמובן, ואני נלחמתי ונאבקתי, הקיצוץ קוצץ, הושת עלינו רק בחלקו.

יולי תמיר: וקיבלנו הסכמה לקבל חלק מהכסף חזרה, מיועד לפסיכולוגים ולשירותים הפסיכולוגיים.

יולי תמיר: ולהגיד לך שהדברים האחרים שקוצצו – חלקם גם הם לא לרוחי.

יולי תמיר: אתה חושב שאני שמחה לקצץ בדברים האחרים?

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: אבל נגזרה עלי איזו גזירה ואני אמורה לפעול במסגרתה.

ראובן ריבלין: אנחנו נמציא לך את הבקשה שהוגשה לוועדת הכספים על-ידי משרד האוצר, כאשר החלוקה הפנימית, על-פי האוצר, נעשתה על דעת משרדך.

יולי תמיר: אני אשמח לראות את זה.

יולי תמיר: אני ראיתי את המסמך שיצא מתחת ידינו ואני אומרת לך שאין בו קיצוץ בשירותים הפסיכולוגיים.

יולי תמיר: יש, דרך אגב, קיצוץ בדברים שהם יקרים ללבי, ואנחנו מנסים, וכמו שגם חברת הכנסת תירוש יודעת, אנחנו מנסים להביא מהגורן ומהיקב לדברים שאנחנו מאוד חוששים שיפגעו בפעילות.

יולי תמיר: הלוא קיצוץ באוגוסט בשבילנו זה קיצוץ אחרי שרוב הפעילויות כבר נעשו, לנסות ולהביא מכאן ומכאן, ואני מניחה שאיכשהו נסתדר.

יולי תמיר: אבל זאת לא השאלה.

יולי תמיר: השאלה האמיתית, ואותה כן העלה חבר הכנסת מילר בסוף דבריו, היא אם ייתנו לנו את הכלים לעשות טיפול מקיף בילדי הצפון.

יולי תמיר: אני טוענת שמגיע לילדי הצפון פיצוי כמו שמגיע לכל סקטור אחר.

יולי תמיר: אף שאין להם חשבון בנק, הפגיעה שלהם פגיעה אמיתית.

יולי תמיר: עשיתי כל מאמץ ואני חושבת שזה נכון, לפתוח את השנה למרות כל הקשיים, כי אני חושבת שיש בזה משהו נכון לילדים שהם באים לבית-הספר וחוזרים לשגרה.

יולי תמיר: להגיד לכם שמהכספים שיש לי היום אני יכולה לתת את כמות התמיכה והסיוע שראוי היה לתת?

יולי תמיר: התשובה היא לא.

יולי תמיר: אנחנו הגשנו תקציב נוסף.

יולי תמיר: הסברנו את הצרכים שלנו בצורה מאוד מדויקת.

יולי תמיר: ביקשנו עוד 150 מיליון שקל השנה ועוד 450 מיליון שקל ל-2007, כדי לתת מעטפת סיוע כוללת והוגנת לילדי הצפון.

יולי תמיר: אם אני אקבל את זה, אני אוכל לעשות את זה; אם לא אקבל, אני אעשה את זה פחות טוב ובהיקף יותר קטן.

יולי תמיר: כי שוב, חברת הכנסת תירוש יודעת, אין הרבה מאין למשוך את השמיכה שקוצרה כל כך, שכבר אין לה שאריות ואין לה רוחב יריעה שיכול לכסות את כל הצרכים.

יולי תמיר: אבל דבר אחד אני יכולה להגיד, ועל זה אולי התעורר כעסי: המערכת הזאת היא אולי המערכת הכי יעילה שעובדת היום במדינת ישראל, כדי לעשות את העשייה החינוכית הנכונה בזמן הנכון ובתנאים מאוד קשים.

יולי תמיר: ואני מקווה שאחרי שב-3 בחודש נפתח את השנה, גם חבר הכנסת מילר וגם אחרים ימצאו לנכון לעלות על הבמה הזאת ולברך את העושים במלאכה ולא להוציא כנגדם לעז ולהגיד דברים שהם לא נכונים.

יולי תמיר: כל שאלה שתישאל כאן שתהיה מבוססת על נתונים נכונים, אני אענה עליה בשמחה, וכל שאלה שמבוססת על נתונים לא נכונים אני אענה עליה, אבל בחוסר שמחה רב.

יצחק אהרונוביץ': הגעתם להסכמות, ובחיוך.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת מילר, מה אתה מציע?

יצחק אהרונוביץ': ועדת החינוך או מסתפק בהודעה?

אלכס מילר: ועדת החינוך.

יצחק אהרונוביץ': השרה תמיר, מה את מבקשת?

יולי תמיר: אני אשמח לפרוס בפני ועדת החינוך את ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו נערוך הצבעה על ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך.

יצחק אהרונוביץ': נפעיל את השעונים.

יצחק אהרונוביץ': מי שבעד ועדת החינוך שיצביע בעד, מי שנגד – נגד.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק אהרונוביץ': תם סדר-היום.

יצחק אהרונוביץ': הישיבה נעולה.