ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה הארבעים-ותשע של הכנסת השבע-עשרה, 2006-10-24 00:00

דליה איציק: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שלישי, ב' בחשוון תשס"ז, 24 באוקטובר שנת 2006.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, משפחת זאבי, ישיבה מיוחדת לזכרו של שר התיירות, רחבעם זאבי – גנדי - זכרו לברכה, במלאות חמש שנים להירצחו.

דליה איציק: ראש הממשלה מר אהוד אולמרט, חברי הממשלה, ראש האופוזיציה מר בנימין נתניהו, חברי הכנסת בעבר ובהווה, מבקרת המדינה לשעבר, הגברת מרים בן-פורת, רעיית הנשיא לשעבר, הגברת אורה הרצוג, חברי עמותת מורשת גנדי, ואחרונים יקרים, בני משפחת זאבי, הרעיה יעל, הילדים פלמח, בנימין, מצדה, צאלה וערבה, הנכדים והנינים, קהל נכבד, רחבעם זאבי היה חייל בשירותה של ארץ-ישראל, לוחם עשוי ללא חת, שעבר קרבות רבים בחייו ולחם בגופו למען קיומה וביטחונה של מדינת ישראל.

דליה איציק: קרב אחר קרב, מלחמה אחר מלחמה, כדורים שרקו סמוך לו, פגזים התנפצו בקרבתו ורסיסים התעופפו מסביבו - מכל אלה יצא בשלום, עד שהשיגוהו כדורי מרצחים בשעת בוקר מוקדמת, במלון ירושלמי.

דליה איציק: אני לעולם לא אשכח את אותו בוקר, איך קיבלתי, כשרת התעשייה והמסחר, שיחת טלפון לביתי, ובה הוראה חד-משמעית: להישאר בבית עד שהדברים יתבהרו.

דליה איציק: הדקות הארוכות שלאחר מכן התאפיינו בתחושת בלבול וחרדה, אשר התחלפה עד מהרה, עם היוודע דבר הרצח, בהלם ובתדהמה.

דליה איציק: ברצח של גנדי היה משהו שהוא הרבה מעבר לאובדן ולכאב על אדם מוכר שמת.

דליה איציק: גנדי נרצח משום היותו שר בממשלת ישראל.

דליה איציק: ההתנקשות בחייו נעשתה דווקא כדי לפגוע בסמל ריבוני של מדינת ישראל.

דליה איציק: היא נועדה להקרין על עם ישראל ועל המנהיגות ולערער את ביטחוננו מן היסוד.

דליה איציק: לכן אזכור הרצח הנורא הזה בשורה של טקסים ממלכתיים הוא לא פוליטי, ואין בו גם משום הזדהות עם דעותיו של גנדי או עם האידיאולוגיה שייצג.

דליה איציק: יש בו משום אמירה חד-משמעית, שמדינת ישראל לא תיתן לפגוע בסמלי ריבונותה ותרדוף עד חורמה את אלו שמנסים לפגוע דווקא בתשתית וביסודות שמאפשרים את קיומה.

דליה איציק: בהקשר זה אני רוצה לברך אותך, אדוני ראש הממשלה, ואת צה"ל, אשר השכלתם במהלך השנה שחלפה ללכוד את רוצחי השר זאבי באותו מבנה ביריחו ששימש להם ספק מלון ספק בית-כלא, ולהביאם לדין בישראל.

דליה איציק: כך בדיוק צריכה לנהוג מדינה ריבונית, דמוקרטית, מתקדמת, מול אלה שקמים עליה לפגוע בה ובסמליה.

דליה איציק: עמיתי חברי הכנסת, בני הבליעל שפגעו ברחבעם זאבי, זכרו לברכה, רצו אומנם לפגוע בגנדי השר, בגנדי המצביא ובגנדי הסמל.

דליה איציק: בסופו של יום, מאחורי כל אלה עמד גנדי האדם, זה שהביוגרפיה האישית שלו משולבת ומצטלבת שוב ושוב בביוגרפיה של מדינת ישראל.

דליה איציק: הפלמ"חניקים שבחבורה זוכרים את גנדי בנעוריו.

דליה איציק: בן 17 התגייס לפלמ"ח והשתתף ברבים ממבצעיו, בהם "ליל הגשרים" והבאת מעפילים לחופי הארץ.

דליה איציק: במלחמת השחרור הוא לחם בגליל, בגבול הצפון ובנגב.

דליה איציק: הוא היה הראשון שהניף את דגל ישראל במרומי הר-סיני במבצע "קדש" בשנת 1956.

דליה איציק: במלחמת ששת הימים פרץ יחד עם חבורת הפיקוד, שכללה את משה דיין ועוזי נרקיס, להר-הצופים הנצור.

דליה איציק: לימים היה גנדי למפקד הבכיר בארץ המרדפים, מפקד נועז, שמעולם לא היה מוכן שחייליו יסכנו את חייהם בעוד הוא פוקד עליהם מחדר מבצעים מרוחק ומאובטח.

דליה איציק: לא יעזור לאף אחד, הוא היה מפקד שהנחיל בגופו את ססמת הקרב: "אחרי".

דליה איציק: בביתו הוא טיפח ספרייה עשירה על ארץ-ישראל, ובאישיותו התמזגו ספרא וסייפא.

דליה איציק: הוא חרש את ארץ-ישראל לאורכה ולרוחבה.

דליה איציק: הוא הכיר בה כל ואדי וכל גבעה, כל הר וכל צוק.

דליה איציק: סייר שידע את שבילי המדבר והעמקים הירוקים וזכר את שמו של כל פרח וכל שיח ועץ; ואני זוכרת איך הוא תיקן אותי כמה פעמים כאן, במליאת הכנסת.

דליה איציק: מעטים יודעים שיישובים רבים בחבלי יהודה, שומרון ועזה נשאו ועדיין נושאים את השמות שגנדי בחר להם.

דליה איציק: הקשר שלו עם העבר, הזיקה שלו לנוף, יצרו אצלו תחושה של המשכיות.

דליה איציק: גנדי גם היה בור סוד שאיננו מאבד טיפה, ממשיך ואוגר בתוכו, כמעיין המתגבר, עוד ועוד.

דליה איציק: בכנסת הוא היה מנושאי דגל תש"ח, אולם הוא לא שקע בזיכרונות, הוא היה איש מאוד מעשי.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, דרכו הפוליטית של גנדי לא סחפה אחריה המונים.

דליה איציק: הדעות שלו והרעיונות שלו קוממו נגדו רבים, ולפעמים גם אותי.

דליה איציק: בכל זאת, בתוך שלל ההתבטאויות השנויות במחלוקת שלו מצאתי דברים שאולי כל אזרחי ישראל היום יכולים להזדהות עמם: "כחייל אמיתי", הוא אמר פעם, "אינני רוצה מלחמות, אבל אני לא מתבייש להגיד את האמת לעם שלי: ייתכן שנצטרך לחיות על חרבנו במשך דורות כדי להקים את הבית השלישי.

דליה איציק: נילחם עד שהערבים יבינו כי שלום הוא עסק טוב לשני הצדדים, שזהו צורך ערבי לא פחות מצורך יהודי".

דליה איציק: לא ניתן לסיים את תיאור תולדות חייו ופועלו של גנדי בלי להתייחס אל האשה שאתו; אלייך, יעל.

דליה איציק: יעל אשתו, הנמצאת אתנו כאן היום, היא סמל למסירות יוצאת דופן.

דליה איציק: אמרתי לה קודם בחדרי, ואני רוצה להגיד לך כאן, יעל, שאני זוכרת כחברת כנסת וכשרה איך ליווית אותו בכל אשר ילך.

דליה איציק: היית יושבת כאן שעות לדיונים בכנסת, לאירועים, בגשם, בשרב, תמיד שם, תמיד לצדו.

דליה איציק: בפרפראזה על דברי ירמיהו הנביא, יעל נדמתה בעיני לאשה שהלכה אחריו במדבר, בארץ לא זרועה.

דליה איציק: אני רוצה לסיים את דברי בקריאת חלקה האחרון של המקאמה שכתב חיים חפר עם פרישתו של גנדי מצה"ל, וגנדי ביקש שיקראו אותה לאחר מותו.

דליה איציק: כך הוא כתב: "מה נאמר לו לגנדי ביום פרידתו, והוא הרי לא נפרד/ הרי עוד שמו ומעשיו יכו הדים בין חוף פלשת וארץ גלעד/ הרי עוד הרבה יספרו בו תלמידיו וחבריו לנשק בצה"ל/ החל בתורת המלחמה שלו וכלה בדאגתו לחוט ולשרוך נעל/ אבל דבר אחד אולי נאמר לו אנחנו, ידידיו/ אשרי האיש שחי כאשר צה"ל וארץ-ישראל למראשותיו".

דליה איציק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, בני משפחת זאבי שנמצאים אתנו כאן כמדי שנה במעמד הזה, מוקירי זכרו וחייו של האלוף והשר רחבעם זאבי, רבותי וגבירותי, חברות וחברי הכנסת - הוא הכיר את ארץ-ישראל על נופיה ואתריה.

אהוד אולמרט: אין לך שביל שהוא לא צעד בו, מערה שהוא לא זחל בה, מעיין שהוא לא כרע לידו; אין לך חורבה שהוא לא מדד, מעברה בירדן שהוא לא צלח, קבר שהוא לא עצר לידו; אין לך עץ שהוא לא חסה בצלו, פסגה שהוא לא העפיל אליה, גב שהוא לא גמע ממנו; אין לך בור שהוא לא ירד בו, בית-כנסת שהוא לא התפלל בו, סמטה שהוא לא עבר בה; אין לך חפירה ארכיאולוגית שהוא לא ביקר בה, חומה ומבצר שהוא לא טיפס בהם, יישוב שהוא לא ביקר בו.

אהוד אולמרט: הוא היה בכולם, הוא שלט בכל המרכיבים של ידיעת הארץ: תנ"ך, ארכיאולוגיה, אגדות, מדעי הטבע, אבל יותר מכול הוא ידע והדגיש את הקשר של עם ישראל לארץ-ישראל.

אהוד אולמרט: כך הספיד רחבעם זאבי את ידידו הטוב פרופסור זאב וילנאי זיכרונו לברכה.

אהוד אולמרט: וכפי שכבר ציין בנו של פרופסור וילנאי, מתן וילנאי חברנו, בדברים שנשא כאן ביום השבעה לרצח, גנדי סרטט בכך את דיוקנו שלו, או לפחות את אותו מרכיב מרכזי באישיותו, את גנדי איש ארץ-ישראל.

אהוד אולמרט: חייו של אדם, כל אדם, מורכבים מרגעים ושעות וימים וחודשים שמצטברים בסופו של דבר למכלול שהוא הביטוי של החותם שהוא מטביע על סביבתו וחברתו.

אהוד אולמרט: גנדי היה איש מאוד יוצא דופן, הן בכמות ובאיכות המעשים שעשה, והן בדברים שבהם הוא מילא את עולמו הפנימי.

אהוד אולמרט: לצד המעשים עומדת קריירה צבאית מפוארת, שתחילתה בימי הפלמ"ח והמשכה בצה"ל, שבו עלה בסולם הדרגות עד הגיעו לדרגת אלוף, כשבמהלך הקריירה הארוכה הזאת הוא התגלה שוב ושוב כלוחם אמיץ וכקצין מטה מעולה.

אהוד אולמרט: עם שחרורו מצה"ל הוא הקדיש את מרצו ואת כישוריו למלחמה בטרור והיה יועצם של ראשי ממשלה בתחום זה.

אהוד אולמרט: הוא היה בין הראשונים שעמדו על הסכנה הטמונה בו לשלום העולם התרבותי.

אהוד אולמרט: אופייני לגנדי, שגם בצדה של הרוח הוא לא הסתפק באין-ספור האוצרות שבהם מילא את עולמו שלו ובידענות המופלגת שאליה הגיע בנושא ארץ-ישראל האהובה עליו מכול – גם אותם הוא הפך למעשים במפעל חינוכי אדיר, שכלל עשרות רבות של ספרים שתרגם וערך בנושא ארץ-ישראל, ואת מוזיאון ארץ-ישראל, שבראשו עמד עשר שנים והיה בהנהגתו למפעל מורשת ייחודי ולאוצר של תרבות.

אהוד אולמרט: קל מאוד היה לאהוד את גנדי, ואין ספור אוהביו מכל החוגים והמחנות בחברה הישראלית לא שינו את יחסם אליו גם כאשר הדעות שהשמיע כאיש פוליטי הרתיעו רבים, והגיעו עד לתמיכה ברעיון הטרנספר, רעיון שרוב הציבור הישראלי דוחה אותו לא רק כלא-דמוקרטי, אלא גם כלא-אופייני למורשת היהודית.

אהוד אולמרט: הרוב המכריע בבית הזה ובציבוריות הישראלית כולה לא הסכים מעולם עם דעותיו של גנדי בנקודה הזאת, אבל הכרנו בזכותו להיאבק עליהן בציבור וגם כאן בכנסת.

אהוד אולמרט: קל היה להיות ביריבות עם גנדי, והרי אני הוכחתי זאת במשך שנים לא מועטות במבחן היחסים שבינו לביני.

אהוד אולמרט: אבל גם ביריבות עם גנדי היה טעם שאיננו קיים ביריבות שמזדמנת לכולנו במהלך פעילותנו, בעיקר פעילותנו הציבורית.

אהוד אולמרט: גנדי היה יריב קשה, נועז, תחבולן, ערמומי, חכם, תרבותי, שהיה קשה מאוד להתמודד אתו והיה קשה מאוד לעמוד מולו.

אהוד אולמרט: גם כשלא הסכמת אתו, גם כשכעסת עליו, גם כשרצית להשיב לו מכה תחת מכה, ידעת שמדובר ביריב יוצא דופן, מיוחד במינו, כמעט חד-פעמי בנוף האנושי של החברה הישראלית שהוא כל כך אהב וכל כך התמכר לה כל חייו.

אהוד אולמרט: הטרור הפלסטיני שרצח אותו בשל דעותיו וכדי לסתום את פיו הוכיח עד כמה זר לו עולם המושגים התרבותי והדמוקרטי שגנדי כל חייו פעל בתוכו.

אהוד אולמרט: היום, חמש שנים אחרי רציחתו, עלינו לזכור אותו זעזוע מצמרר, מה שחשנו כולנו ביום הנורא שבו קרה הדבר, את העובדה שמדובר ברצח ראשון בהיסטוריה של מדינת ישראל, של נבחר ציבור, בשל דעותיו; הניסיון להשתיקו, להשתיק את דעותיו בכדורי מרצח, כי לא ניתן היה לעשות זאת בכל דרך אחרת.

אהוד אולמרט: אגב, כשמדובר בהשקפת עולם, גנדי לא היה אויב השלום.

אהוד אולמרט: "איש אינו יכול ללמד אותי את חשיבות השלום", נהג לומר.

אהוד אולמרט: "כחייל שהלך לכל מלחמות ישראל, אני מתעב את המלחמה ושונא אותה.

אהוד אולמרט: רק מי שקבר חברים, רק מי שפחד" - וגנדי אומר על עצמו: "ואני פחדתי הרבה פעמים, יודע עד כמה מלחמה היא דבר רע ונורא.

אהוד אולמרט: אבל במזרח התיכון שלום אינו מושג כתוצאה משכנוע".

אהוד אולמרט: רק ישראל חזקה, מרתיעה, שברור לאויביה שאין להם כל אופציה צבאית מולה, יכולה להביא את שכניה לכך שהם יעשו אתה שלום.

אהוד אולמרט: בכך הוא בוודאי צדק, וספק אם יש מישהו שיחלוק על כך בקרב המפלגות הציוניות בבית הזה.

אהוד אולמרט: בישיבה המיוחדת שקיימה הכנסת במלאות שנה למעשה הנפשע הבטיח ראש הממשלה אריאל שרון לידידו גנדי: "רוצחיך לא יינקו".

אהוד אולמרט: לפני כמה חודשים הובאו ארבעת רוצחיו של גנדי לישראל והם עתידים לתת את הדין בפני שופטי ישראל.

אהוד אולמרט: ההבטחה קוימה.

אהוד אולמרט: בשבועות האחרונים הוקמה במשרד ראש הממשלה המועצה הציבורית להנצחת זכרו של רחבעם זאבי.

אהוד אולמרט: מועצה זו תפעל כדי להבטיח שדמותו של גנדי תישאר חלק מנוף החיים העתידיים של עם ישראל.

אהוד אולמרט: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה לך, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

בנימין נתניהו: גברתי היושבת-ראש, משפחת זאבי היקרה, הגברת הרצוג, חבריו ומוקירי זכרו של רחבעם זאבי, חברות וחברי הבית, לפני חמש שנים נפרד עם ישראל מרחבעם זאבי - גנדי, שר ובכיר בישראל, שנרצח מן המארב על-ידי רוצחים שפלים בהיותו לבד ולא חמוש.

בנימין נתניהו: גנדי היה איש ארץ-ישראל מובהק, מבכירי בניה ומראשוני לוחמיה של המדינה היהודית החדשה.

בנימין נתניהו: הוא היה מן המגויסים דרך קבע במעש ובהכרה לביטחונה של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: גנדי הכיר היטב את הארץ ואת שביליה.

בנימין נתניהו: הוא נהג להקניט אותנו בסיורים משותפים או לבחון אותנו, ותמיד ידו היתה על העליונה לא רק בציון שם המקום אלא בפלט של ידע על ההיסטוריה ושינויי השם והאירועים שקרו באתר זה או אחר.

בנימין נתניהו: הוא הכיר היטב את ההיסטוריה העתיקה ורבת הפנים של ארצנו וגם את ספונות חיינו בהווה.

בנימין נתניהו: הוא היטיב להכיר את שכנינו והיה נטול אשליות ביחס לאויבינו.

בנימין נתניהו: זה נכון שגנדי היה מזוהה במשך שנים כאיש דעתן, בלתי מתפשר, במחנה הימין.

בנימין נתניהו: אך כמי שהאמין בשלמות הארץ ובזכותנו העדיפה עליה, הוא גם האמין בשלמות העם, ולכן, הדבר המעניין אצל גנדי - זה חשוב, לדעתי, לחיינו הלאומיים - הוא נצר את הקשרים הרבים והמגוונים שהיו לו עם חבריו אנשי המפלגות האחרות.

בנימין נתניהו: הם היו עבורו חלק מתבנית ילדותו ונעוריו ושירותו בצבא.

בנימין נתניהו: הקשרים האלה היו מהדברים היסודיים שעיצבו את עולמו, ועל כן הוא קיים עם יריביו קשר של רעות ואחווה, במנותק לגמרי מהמחלוקות האידיאולוגיות המרות ולעתים המושחזות.

בנימין נתניהו: לכן גם יריבים שחלקו על משנתו הפוליטית, והיו רבים כאלה, רחשו כבוד לידע הרחב והעמוק שהיה חלק מאישיותו, לאישיותו עצמה, לשורשיו העתיקים, לדבקותו ברעיונות שהוא האמין בהם וששיקפו מעל לכול את בקיאותו הגדולה ואת מחויבותו לכל הנושאים שקשורים בארץ-ישראל: החי והצומח והנופים וההיסטוריה – הכול.

בנימין נתניהו: גם בימים הקשים ביותר מבחינה פוליטית וחברתית, בעתות של שפל מדיני, גנדי לא היסס להביע את דעותיו ולהתריע כצופה בשער על תהליכים מוטעים, על קריאה שגויה של המציאות ועל האדישות.

בנימין נתניהו: אני חייב להגיד, שכשהוא כיהן כשר בממשלה בראשותי, הוא תמיד נהג בתבונה, בסולידריות.

בנימין נתניהו: אני מוסיף גם – באחריות, ותמיד באנושיות, וגם אולי המלה המעניינת ביותר, כשאני צריך לתמצת את מה שאני זוכר ממנו - בהוגנות.

בנימין נתניהו: לפעמים היה ניגש אלי לפני או אחרי ישיבת ממשלה ואומר: אני לא מסכים - עם צעד זה או אחר שהובלתי או רציתי להוביל - והיה אומר: אבל לשיטתך, אם אתה באמת מתכוון לעשות את מה שאמרת שתעשה, אני מציע לך לעשות א' ולא ב'.

בנימין נתניהו: הוא אמר זאת לא בצורה מניפולטיבית אלא באמירת אמת של חבר, שגם ידע את מגבלות הפוליטיקה.

בנימין נתניהו: גנדי בממשלה היה אדם מאוד מעשי ואחראי.

בנימין נתניהו: ברצח השפל של גנדי נחתמה תקופה בחיינו, ועם ישראל נפרד מפטריוט יהודי, מלוחם ומפקד גדול, ממנהיג שצמח מדור המייסדים, וגם כשאמר דברים שהיו שנויים במחלוקת, הערכנו אותו בגלל אמיתות היסוד שבצבצו ועלו מדבריו, אמיתות שמשותפות לכולנו.

בנימין נתניהו: הוא הלך, ואנחנו המשכנו להתמודד עם פרץ האלימות של האינתיפאדה השנייה, שהוא ניבא אותה והזהיר מפניה בדבריו הרבים.

בנימין נתניהו: חמש שנים לאחר מותו של גנדי, ואנחנו עדיין רחוקים לעתים מהראייה המעשית והמפוכחת שאפיינה אותו.

בנימין נתניהו: אנחנו עדיין נכשלים מעת לעת בחקירת מפת יחסי הכוחות באזור ובאבחון כוונות הצדדים, ולכן רבים מאתנו מצירים צער רב, אני חושב שכולנו, על חסרונו ואובדנו לחברה הישראלית, קודם כול בגלל ערכיותו הצרופה.

בנימין נתניהו: ליעל, לפלמח, לבני, למצדה, לצאלה ולערבה, אני מבקש לומר לכם שאני יודע שאין כצער הפרידה.

בנימין נתניהו: אני יודע כמה קשה היא תחושת האובדן, תחושת אין האונים שכרוכה בפרידה מבן משפחה יקר מכול, מבעל אהוב, אב אהוב וסב אוהב.

בנימין נתניהו: אך אני מקווה שתמצאו נוחם באהבה ובכבוד הרב שרוחש העם כולו לגנדי, רחבעם זאבי, ולזכרו.

בנימין נתניהו: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה לך, אדוני ראש האופוזיציה.

דליה איציק: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, עמותת מור"ג - מורשת גנדי - שעושה כה רבות להנצחת זכרו בכל מקום בארץ, בהנהגת פלמח וחבר הכנסת לשעבר משה פלד, כל מוקירי זכרו, בני זאבי, בדרכו שלו עם העמותה להנצחת זכרו, ברשותך, היושבת-ראש, אני שואב כוח והשראה מהדברים שאמרה אתמול יעל, אלמנתו של גנדי.

בנימין אלון: ברשותך, אומר דברים קצת שונים, כמובן, מתוך הכבוד הגדול לאיש הענק הזה, שכדרכם של אנשים גדולים, כל אחד מוצא בו נקודה של הזדהות.

בנימין אלון: מעל לכול היה גנדי איש אמיץ.

בנימין אלון: והוא ידע, גם כשיכול היה לבחור בדרך פוליטית קלה יותר כאלוף מאוד פופולרי, אחד מאלופי ששת הימים הכי פופולריים, יכול היה למצוא לעצמו מקום במפלגת מרכז שהוצעה לו, בין שזה מכונה ימין ובין שזה מכונה שמאל, עם קידום הרבה יותר מהיר, כדרכם של אלופים - אבל הוא הלך בדרך המיוחדת לו, באומץ הלב שלו, במסלול שלא תמיד היה פופולרי, כמעט תמיד לא היה פופולרי, וזו ההשראה שהותיר אחריו, לטעמי, לעם שרידי חרב, למדינה שהיא ידועת סבל, גם כששבה לנחלתה אין לה רגע של מנוחה, ונוטה לראות ולקנות כל אשליה לשלום כאילו בה תלוי הדבר ורק בה; כאילו רק במחלוקות הפנימיות של המדינה ושל אזרחי המדינה תלוי הדבר ואין הדבר תלוי בגורמים אחרים.

בנימין אלון: באומץ הלב שלו, שלא אפיין את מחנה הימין בהתמודדות שלו עם הנושא הדמוגרפי, באי-מוכנות שלו לומר: אין בעיה כזאת, או שהיא תיפתר מאליה, או שתהיה עלייה ויהיה בסדר, או שתהיה ילודה ויהיה בסדר.

בנימין אלון: הקשר המסורתי העז שלו, החזק, הדתי, לא במובן הסוציאלי של ללכת חברתית עם כיפה על הראש כל הזמן, אבל הקשר הדתי שלו לתנ"ך, שהבהיר לו בצורה ברורה שיש כאן משהו שאין בשום אומה ולשון, שיש כאן עם ששהה מחוץ לארצו כמעט אלפיים שנה והוא חוזר לארצו וזה שינוי דמוגרפי, גיאוגרפי, היסטורי, והוא לא חוזר לוואקום.

בנימין אלון: השינוי הזה שקרה במלחמת השחרור, כשמיליוני פליטים יהודים שבו לארצם לא כזרים אלא כבנים שנעדרו מאות, כמעט אלפי שנים, מארצם, יחד עם מלחמת השחרור, שעיצבה לא רק את אישיותו אלא את המדינה כולה, שעד היום נלחמת את מלחמת השחרור - רק באזור הזה של מדינות ערב נעקרו במלחמת השחרור 860,000 יהודים מבתיהם בעירק, בסוריה, במצרים, בתימן.

בנימין אלון: איש מהם אינו נחשב פליט אחרי 58 שנה.

בנימין אלון: איש מהם אינו חי במחנה פליטים.

בנימין אלון: הם אדוני הארץ.

בנימין אלון: היה כאן תהליך של חילופי אוכלוסין.

בנימין אלון: 600,000 ערבים שהפכו לפליטים וגדלו ל-4 מיליונים, תלוי איך סופרים, ואנחנו כולנו נתנו לצבועים שבאומות העולם ולאונר"א לנהוג במוסר כפול, כשמאות מיליוני פליטים באסיה ובאירופה הפסיקו להיות פליטים אחרי שנה-שנתיים, ואילו כאן זו היתה תופעה שהונצחה כדי שאפשר יהיה להשתמש בה ולקעקע את הקיום של מדינת ישראל.

בנימין אלון: גנדי ידע שללא פתרון אמיתי, ללא הריסת מחנות הפליטים ועקירתם ופתרון של אמת לאותם פליטים מחוץ לארץ הזאת, לא יהיה כאן שלום לעולם.

בנימין אלון: הבעיה הזאת תימשך ותימשך בכל ציון שהוא, ואם תוקם להם מדינה, עוד יותר תתעצם הבעיה.

בנימין אלון: זו היתה האמת שהנחתה אותו.

בנימין אלון: מן הראוי שאנשים אמיצים יאמרו מדי פעם לא רק: הוא היה שנוי במחלוקת, אלא גם: הוא היה גיבור ואהב את הארץ הזאת.

בנימין אלון: לקרוא את מה שאמר, לראות עם מה התמודד באומץ לב, ולראות אם הנושא לא רלוונטי אף יותר משהיה אז, אחרי כל הסבל שעברנו כולנו, ואיך ניתן להתמודד עם הנושא הזה.

בנימין אלון: האם עדיין - אני זוכר שכולם היו צוחקים על הביטוי "טרנספר מרצון" - האם לא יותר הומני לדאוג למיליון משפחות שכל אחת תקבל את ה-100,000 דולר ותבנה את חייה מחדש, כמו שאבי הפליט עשה כשעלה מדיסלדורף, וכמו שהפליטים ממרוקו ומכל מקום עשו כשהקימו פה את המדינה הזאת, למרות כל השנים שעברו, מאשר כל מיני פתרונות כאילו הומניים, שבסופו של דבר גורמים להרג של חפים מפשע, שלא שותפים למלחמה ושהמנהיגות שלהם מובילה אותם למלחמה אחר מלחמה, שלא לדבר על החפים מפשע מקרב עם ישראל.

בנימין אלון: לא אלאה את הציבור, כי הדברים ארוכים וגנדי כתב רבות בנושא הזה.

בנימין אלון: אני מרגיש צורך לומר לחבריו, וגם לאלה שלא הסכימו אתו וניסו דרכים אחרות וחשבו שהפתרון הוא מדינה פלסטינית שתגאל ותפתור את כל הבעיה: לא מאוחר לעיין גם במורשת שלו וללמוד מאומץ הלב ומהיצירתיות של איש שהתנ"ך הנחה אותו באמונה שאנחנו לא זרים כאן, ואו שאנחנו לא נצליח לשכנע בכך את עצמנו ואת העולם ונהיה מגורשים מארצנו, או שנצליח להנחיל לעולם את המורשת הזאת של התנ"ך, ויחד עם העולם ויחד עם המדינות הערביות נפתור את הבעיה ההומנית של אותם פליטים ערבים שאין זה מקומם.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת בני אלון.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני מכריזה על הפסקה של חמש דקות.

דליה איציק: לאחר מכן אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

דליה איציק: 40 חתימות של חברי כנסת.

דליה איציק: אתם מתבקשים להיכנס.

דליה איציק: תודה לכם, משפחת גנדי.

דליה איציק: (הישיבה נפסקה בשעה 16:40 ונתחדשה בשעה 16:54.

דליה איציק: )

דליה איציק: [לפי סעיף 42(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים.

דליה איציק: ראש הממשלה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, הינך מתבקש - אתה פותח את הדיון.

בנימין נתניהו: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת נתניהו, בבקשה, אבל מהצד.

דליה איציק: תודה.

בנימין נתניהו: גברתי, אני מודה לך.

בנימין נתניהו: בשנות ה-90, במשך שנתיים וחצי, אם אינני טועה, גנדי היה חבר בהנהלת האופוזיציה, והוא היה בא לישיבות באופן קבוע מדי שבוע.

בנימין נתניהו: דברי התייחסו לחברותו בהנהלת האופוזיציה, אבל לא בממשלה.

בנימין נתניהו: הוא לא היה חבר בממשלתי.

בנימין נתניהו: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

דליה איציק: אני מבינה שיש לך שמונה דקות - נכון?

רן כהן: מה שאת מחליטה.

דליה איציק: לא.

דליה איציק: יש לך עשר דקות, והעברתי - - -

רן כהן: זה בסדר גמור.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: בבקשה.

רן כהן: אני מעביר בהחלט שתי דקות לחברי, חבר הכנסת דב חנין.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד, בשם 40 חברי הכנסת שאספנו, חבר הכנסת דב חנין ואנוכי - - -

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת גדעון סער, האופוזיציה, בדרך כלל זה גם כלי פרלמנטרי שלה לאסוף 40 חתימות.

דליה איציק: מיותר להזכיר שלא נמצאים פה 40 איש, ומותר כמובן להזכיר שלא נמצאים פה רבע מ-40 איש שחתמו על זה.

דליה איציק: אז למען ההגינות, אני גם רוצה לספר לכם שהיו פה ושם שאמרו לי: ישראל ביתנו - תורידי את החתימות, ואני לא הסכמתי.

דליה איציק: אמרתי: זה כלי פרלמנטרי חשוב.

דליה איציק: אני מבקשת מאוד שלפחות המעט שיש פה, נכבד גם את ראש הממשלה.

דליה איציק: אנחנו ביקשנו ממנו לבוא והוא בא.

גדעון סער: למה את מעירה את זה לנו?

דליה איציק: אני מעירה לכולכם.

רן כהן: - - - הרעש.

דליה איציק: אני מעירה לכם, כי אתם הבאתם את הדיון.

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

רן כהן: אני מודה - - -

גדעון סער: א.

גדעון סער: אנחנו כאן; ב.

גדעון סער: מרצ יזמה את הדיון.

גדעון סער: - - - לא מתקבלת.

דליה איציק: א.

דליה איציק: אתה חתום; ב.

דליה איציק: אל תרים את קולך.

דליה איציק: אתה חתמת.

גדעון סער: אז מה?

גדעון סער: זה מפה.

דליה איציק: אבל חברים שלך לא כאן.

גדעון סער: כשאתם הייתם באופוזיציה - - -

דליה איציק: אני לא יודעת מה שהיינו.

דליה איציק: אני לא יודעת מה שהיינו.

דליה איציק: אני מבקשת - - -

גלעד ארדן: גם ראש הממשלה לא היה בבוקר בדיון בוועדה לענייני ביקורת המדינה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: כל מה שאני מבקשת עכשיו הוא שהמעט שיש פה - נא להקשיב זה לזה.

רן כהן: עכשיו צריך להתחיל את שמונה הדקות מחדש.

דליה איציק: על חשבוננו.

דליה איציק: בבקשה.

גדעון סער: המעט זה ליד שולחן הממשלה.

רן כהן: עכשיו צריך להתחיל את שמונה הדקות מחדש.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות, בשם שנינו, גם לך וגם לראש הממשלה על קביעת הדיון הזה.

רן כהן: אולי באמת ניכנס לגוף הדיון בהעדר שר רווחה במדינת ישראל במהלך כל קיומה של הממשלה הזאת.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, תלמד את חבר הכנסת גדעון סער.

דליה איציק: אתה יודע.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, אני באמת לא יודע מה אתה מכין כתשובה לדיון הזה.

רן כהן: רק אל תבוא לומר שאתה שר הרווחה, כי זה כאילו אמרת שאתה לא קיים, כי אין שר רווחה בישראל.

רן כהן: בהעדר שר רווחה אתה - - -

גדעון סער: חבר הכנסת רן כהן, ראש הממשלה צריך להיות במשך כל זמן הדיון במליאה.

רן כהן: נכון, אבל אני מקווה שהיושבת-ראש דואגת לזה.

גדעון סער: אני מציע לך לעמוד על זה.

רן כהן: כן.

רן כהן: אני עומד על כך.

רן כהן: אני באמת מבקש.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: כשאתה תנהל את הישיבה, תעיר.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, אתה ממשיך.

דליה איציק: ראש הממשלה מייד נכנס.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: נא לקרוא לראש הממשלה.

רן כהן: אדוני ראש הממשלה, לא רק אתה הפקרת את המשרד הזה.

רן כהן: גם חברך, השר עמיר פרץ, גם סיעת ש"ס, גם סיעת הגמלאים; אתם יחד כולכם הפקרתם את המשרד החברתי הכואב ביותר, הרגיש ביותר והחשוב ביותר.

רן כהן: אף אחד מהשרים שלך לא בא להגיד לך: אני מוותר על המשרד שלי ומקבל את משרד הרווחה, כי זה משרד שאסור לנטוש אותו, כי זה משרד שכל יום מטפל בחלשים, בחלכאים ובנדכאים של המדינה הזאת.

רן כהן: כולכם נשארתם מרווחים במשרדים שלכם, ואת משרד הרווחה הפקרתם.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, אני חייב לומר לך, כמדומני לפני חודש אתה הבטחת בישיבת הממשלה, כאשר קיבלה את תקציב המדינה, שאתה תמנה שר רווחה.

רן כהן: לא קיימת גם את זה.

רן כהן: הרי יכולת למנות את השר יעקב אדרי להיות בינתיים שר הרווחה, אבל לא.

רן כהן: לא הואלת לעשות את זה.

רן כהן: לא קיימת את ההבטחה לעם, לא קיימת את ההבטחה לכנסת, אבל גם לא קיימת את ההבטחה לממשלה שלך.

רן כהן: הבטחה שלך למנות שר רווחה לא קיימת.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אנחנו, גם חבר הכנסת דב חנין וגם אנוכי, שיזמנו את הדיון, נתנו לראש הממשלה ארבעה חודשים לא לבוא לכאן בבושת פנים.

רן כהן: בכל זאת, בארבעת החודשים האלה הוא לא מצא לנכון בשום שלב למנות שר רווחה, אלא כל הזמן להמשיך את המצב האבסורדי הזה שבו אין שר רווחה בישראל, והיום הגענו למצב שבו בבושת פנים אתה צריך לבוא ולענות כאן לכנסת למה אין שר רווחה בישראל.

רן כהן: אני רוצה לראות אותך עולה כאן ועושה זאת בלי להתבייש.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, עברנו גם מלחמה - מלחמה שהחליט עליה ראש הממשלה אהוד אולמרט ולא מישהו אחר, כאשר ראש הממשלה ידע שהקורבן האזרחי הראשון זה העורף ומי שיסבול יותר מכול בעורף זה האוכלוסיות החלשות.

רן כהן: והאוכלוסיות האלה עברו מצוקות איומות ונוראות, קשות מנשוא.

רן כהן: חלק גדול ממערך הרווחה בכל יישובי הצפון קרס.

רן כהן: ואף-על-פי-כן, במהלך המלחמה, בשום שלב, לא מצא אהוד אולמרט לנכון למנות שר רווחה.

רן כהן: אבל מה הוא כן ממנה?

רן כהן: הוא ממנה שר לנושא האיומים האסטרטגיים.

רן כהן: האיום האסטרטגי הכי קשה על מדינת ישראל זה המשבר החברתי, אדוני ראש הממשלה.

רן כהן: את יודעת מה?

רן כהן: באמת, גברתי היושבת-ראש, זה ממש מוזר בעיני שראש הממשלה לא בא לכאן ומטפל בדברים אחרים.

דליה איציק: אני מבקשת מראש הממשלה - - -

רן כהן: אני באמת מקווה שלא קרה שום אסון, שהוא חייב להיות שם.

רן כהן: הדיון אומר שהוא צריך להיות פה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, דקה.

מגלי והבה: הוא קיבל טלפון דחוף.

מגלי והבה: אני העברתי לו את השיחה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, דבר, ואני אוסיף לך את הדקות.

רן כהן: הנה, אומר השר רוני בר-און, עוד דקה.

דליה איציק: אז אנחנו נוסיף לך עוד דקה.

רן כהן: מה עושה ראש הממשלה?

רן כהן: במקום לתת מענה על האיום האסטרטגי החברתי הכי קשה על מדינת ישראל, שיהיה שר רווחה, הוא ממנה שר לאיומים אסטרטגיים.

רן כהן: זה מה שיציל את שלטונך המעורער, לכן אתה דואג.

רן כהן: אבל למצוקתם של אזרחי ישראל, לעניים, לחלשים ולמוחלשים - לזה אתה לא דואג.

רן כהן: אז מה יהיה?

רן כהן: מה יהיה גורלה של המדינה הזאת אם כך יתייחסו למצוקות החברתיות?

רן כהן: אבל מה היה לנו בינתיים, ראש הממשלה?

רן כהן: היה לנו דוח העוני.

רן כהן: רק נוספו 100,000 עניים חדשים, מהם 55,000 ילדים.

רן כהן: אין אפילו שר רווחה שיצעק את צעקתם, כי אתה לא יכול לעשות את זה, אתה ראש הממשלה.

רן כהן: אתה לא יושב אפילו יום אחד בלשכת שר הרווחה.

רן כהן: איך תעשה את זה?

רן כהן: מי ישמיע את הצעקה החברתית הזאת כאשר 35% מילדי ישראל מתחת לקו העוני?

רן כהן: ואתה נשאר באדישות - אין שר רווחה, אז אין שר רווחה.

רן כהן: המשרד הזה מתפרק ומתרושש, ואנשי משרד האוצר בוזזים את השאריות שעוד נשארו במשרד הזה.

רן כהן: אבל אף אחד לא עומד בפרץ.

רן כהן: לא אתה, ולא שר רווחה שאיננו.

רן כהן: אני אתן אולי רק כמה דוגמאות, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

רן כהן: יש מחסור מתמשך של מאות תקנים בשירותי המבחן.

רן כהן: קטינים יושבים חודשים בתאי המעצר עוד בטרם הורשעו.

רן כהן: אבל אין מי שימנה את הפקידים הללו כדי שהקטינים הללו לא ישבו בכלא לחינם.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי אין שר רווחה.

רן כהן: אתה לא שר רווחה, אין שר רווחה.

רן כהן: אני אתן דוגמה שנייה.

רן כהן: החוק לפיקוח על עברייני מין הסמיך, עוד לפני עשרה חודשים, את שר הרווחה למנות מעריכי מסוכנות, כדי לתת מענה למצבים הללו של הילדים.

רן כהן: בהעדר שר רווחה, לא טרח איש למנות אנשי מקצוע לתפקיד הזה.

רן כהן: זה פוגע בשלומם של ילדים שהם קורבנות עבירות מין.

רן כהן: זה לא חשוב, ראש הממשלה?

רן כהן: אז מה כן חשוב, אלוהים אדירים, אם לא ילדים נפגעי עבירות מין?

רן כהן: אתן דוגמה שלישית, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: יש מחסור חמור בעשרות משרות של מטפלים פארה-רפואיים במוסדות שיש בהם יותר מ-2,000 חוסים.

רן כהן: משרד האוצר לא נותן למנות.

רן כהן: בתפקידך כראש ממשלה לא כפית עליהם את המינוי.

רן כהן: בתפקידך כשר הרווחה לא דאגת שיהיו מינויים כאלה.

רן כהן: אז מה יהיה על הילדים האלה?

רן כהן: אלוהים אדירים, מה יהיה?

רן כהן: אתן דוגמה רביעית, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: באגף לטיפול באדם המפגר ישבה למעלה משנה ממלאת-מקום ואין מנהל.

רן כהן: לא מתקבלות שם החלטות בתחום כל כך רגיש וחיוני.

רן כהן: אז מי יעשה את זה?

רן כהן: אלוהים אדירים, מי יעשה את זה?

רן כהן: השר רוני בר-און יכול לצחוק, אבל מה לעשות, אלה דברים אמיתיים.

רן כהן: כשיש שר, אדוני, יש מי שידאג.

רן כהן: כמו שאתה עושה את זה כל כך יפה במשרד שלך, במשרד הפנים.

רוני בר-און: אצלי לא חסרים תקנים?

רן כהן: אבל אתה לפחות יכול לדאוג.

רן כהן: מי דואג פה?

רן כהן: אף אחד לא דואג כאן.

רן כהן: דוגמה, אולי האחרונה, ואני מסיים.

רן כהן: אלפי ילדים שנפגעו מינית לא זכאים לקבל טיפול נפשי.

רן כהן: כשהיה שר רווחה, הוא דאג לקבץ כמה מיליוני שקלים כדי שיקבלו טיפול נפשי.

רן כהן: היום אין מי שיקבץ, תבין את זה.

רן כהן: הילדים הללו נפגעי עבירות מין ולא מקבלים טיפול נפשי כי אין שר רווחה.

רן כהן: בלי שר רווחה, אומרים, הממשלה היא ממשלה נכה.

רן כהן: אני מודיע לך, אני לא מקבל את ההגדרה הזאת, אדוני ראש הממשלה.

רן כהן: זאת לא ממשלה נכה, נכים הם אנשים שלמים.

רן כהן: הממשלה שלך היא ממשלה שבורה, ממשלה חסרה, היא ממשלה מגעילה, כיוון שהיא מפקירה את החלשים ביותר במדינת ישראל.

רן כהן: זאת עמדתי, זאת אמירתי.

רן כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת גדעון סער.

מגלי והבה: חבר הכנסת רן כהן, לא מתאים לך.

רוחמה אברהם-בלילא: לא מתאים לך, רן.

רן כהן: בעיני היא מגעילה.

רן כהן: זה רמה של כנסת שדואגת לעניים בישראל ולא מפקירה אותם.

אמנון כהן: חבר הכנסת כהן, אתה סיימת את דבריך, תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי ראש הממשלה, כנסת נכבדה, כאשר הוקמה הממשלה לפני כמה חודשים אני הייתי משוכנע שהתיק המבוקש ביותר יהיה תיק הרווחה.

גדעון סער: הייתי בטוח, אדוני ראש הממשלה, כאשר ראיתי מי מרכיב את הקואליציה - סיעת הגמלאים, ותיכף אפרט כל אחד לפי חלקו, וסיעת העבודה, וסיעת ש"ס, וסיעת קדימה.

גדעון סער: ממשלה שעוד לפני הקמתה זכתה לכינוי "הממשלה החברתית".

גדעון סער: הייתי בטוח, איך אומרים החבר'ה, שילכו מכות על התיק הזה.

גדעון סער: עוברים החודשים, מה אנחנו רואים?

גדעון סער: האסטרטגים הולכים ונערמים.

גדעון סער: יש לנו שר חדש, הוא מופקד על האיום האסטרטגי.

גדעון סער: יש לנו שר הביטחון, שלאחר שהודח ממשרד הביטחון הוא קיבל את הדיאלוג האסטרטגי.

גדעון סער: יש לנו שר התחבורה, סליחה, שר הבינוי, השר מאיר שטרית.

גדעון סער: אדוני שר הפנים, אתה עוד לא קיבלת שום דבר שנוגע לאסטרטגיה, אבל יכול להיות שבעתיד גם אתה תקבל.

גדעון סער: השר שטרית קיבל את זרועות הביטחון, את השב"כ, אחריות לכאורה לפחות.

גדעון סער: שר הביטחון הוא בוודאי אסטרטג דגול.

גדעון סער: ועל כל אלה מופקד ראש הממשלה, הוא בוודאי אסטרטג-על.

גדעון סער: כל כך הרבה אסטרטגים בממשלה בלי דרך, בלי כיוון.

גדעון סער: אבל אף אחד - אפילו מפלגה שנכנסת עכשיו, ומייצגת את ציבור העולים החדשים, לא תובעת את תיק הרווחה.

גדעון סער: תיק פנוי, פנוי להובלות.

גדעון סער: זה דבר סביר כשאתה יודע מי שלח את החברים הטובים שיושבים בספסלים לידנו, לכנסת?

גדעון סער: עכשיו, כל אחד מכם עשה הון פוליטי - - -

סופה לנדבר: אנחנו מטפלים נאמנה באנשים שלנו.

גדעון סער: אל תקפצו.

גדעון סער: אם תקפצו תקבלו מנה יותר הגונה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מבקש את התחשבותך אחר כך בלוח הזמנים.

גדעון סער: אתם קיבלתם קולות, את יודעת את זה, חברת הכנסת לנדבר, לדאוג לציבור שזקוק לתיק הרווחה, ואפילו לא תבעתם את תיק הרווחה.

גדעון סער: כן, מעלתם באמונם של הבוחרים שלכם.

סופה לנדבר: אנחנו מטפלים בהם נאמנה ואל תדאג להם.

גדעון סער: מעלתם באמונם של הבוחרים שלכם, כפי שמעלתם באמונו של המחנה הלאומי כולו, זה מה שעשיתם.

סופה לנדבר: אנחנו מטפלים בהם.

גדעון סער: ראינו, ראינו את כל ההבטחות, את ברית הזוגיות, שינוי המשטר, וועדת החקירה הממלכתית - הכול זרקתם לאשפה, וגם את ציבור הבוחרים שלכם.

אמנון כהן: הקדנציה רק התחילה, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: נו, אבל הם בוגדים בציבור שלהם עם תחילת הקדנציה, מה אני יכול לעשות?

סופה לנדבר: הזיכרון הוא קצר.

גדעון סער: אני רוצה לעבור למפלגת העבודה.

גדעון סער: אני יכול להישאר בישראל ביתנו עד סוף הנאום ולא תהיה לי שום בעיה, כי אתם מתנהלים בצורה כזאת שאין בעיה לנאום עליכם כמה נאומים.

דוד טל: רק שתנסה.

גדעון סער: אפילו ראש הממשלה, שדיבר כל כך הרבה על כלכלה עם חמלה - אדוני ראש הממשלה, עד היום אנו זוכרים את הביקור המפורסם שלך בבית-התמחוי.

גדעון סער: אנו זוכרים איך כשכיהנת אפילו כממלא-מקום ראש הממשלה לא היססת למתוח ביקורת חריפה ביותר על המדיניות הכלכלית של הממשלה שבה היית חבר, בנימה הפולמוסית שבדרך כלל אתה מיומן בה.

גדעון סער: אנו זוכרים ודאי את הקמפיין החברתי של מפלגת העבודה, של מפלגת הגמלאים.

גדעון סער: כל אחד עשה קופה פוליטית על הנושאים האלה, וכל אחד לחוד הפנה עורף לנושאים האלה ברגע הראשון, אבל לא ברגע הראשון – ברגע הראשון והשני והשלישי, חצי שנה בלי שר רווחה.

גדעון סער: וספין רודף ספין, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: לפחות פעם בחודש אנו קוראים, אדוני ראש הממשלה: או-טו-טו ימונה שר רווחה.

גדעון סער: עוד שבוע, מחזיקים את זה כפיקדון, לא מחזיקים את זה כפיקדון.

אהוד אולמרט: נראה לי שהתבלבלת.

רוני בר-און: ממש.

רוני בר-און: ממשלת האו-טו-טו יושבת משמאלך.

אמנון כהן: שרים, תודה.

גדעון סער: דווקא נראה לי שאתה קפצת, אדוני ראש הממשלה.

גדעון סער: תראה, אני מהמקום שלי רואה אותך ורואה את יושב-ראש האופוזיציה.

גדעון סער: יושב-ראש האופוזיציה יושב רגוע במקומו.

גדעון סער: אתה נראה לי לפי שפת הגוף, ואפילו לפי קריאות הביניים, ראש הממשלה, קצת לחוץ, ובצדק, כי איזה הסבר יש לך, אדוני ראש הממשלה, לכך שחצי שנה לא מינית שר רווחה?

גדעון סער: אתה הרי עסוק בנושאים אסטרטגיים.

יורם מרציאנו: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת מרציאנו, לך אפילו היה שבוע נהדר, שהצעת למפלגתך, אם היא לא תקבל את תיק הרווחה, לשקול פרישה מהממשלה.

גדעון סער: שבוע אחד היה לך שבוע טוב ושכחת את העניין, לפחות אתה, שמחויב לנושאים האלה ופועל באופן אמיתי.

יורם מרציאנו: - - -

גדעון סער: אני מדבר עכשיו, אתה לא על דוכן הנואמים.

גדעון סער: אתה תקשיב לדברים, ובתורך, אם סיעתך תשגר אותך לדוכן הנואמים - - -

אמנון כהן: בבקשה תסיים, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: לא אסיים, כי נקטעתי בקריאות ביניים.

גדעון סער: איך אתה יכול להפסיק אותי?

אמנון כהן: אתן לך עוד כמה שניות, אדוני.

אמנון כהן: אני מבקש לא להפריע, הוא צריך לסיים את דבריו, כמה משפטים אחרונים, בבקשה.

שמואל הלפרט: - - -

יורם מרציאנו: כמה ימי כיפור לא יכפרו לכם - - -

אמנון כהן: חבר הכנסת מרציאנו, תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת גדעון סער, תסיים את המשפטים.

גדעון סער: חבר הכנסת מרציאנו, הרי רק מהדברים שאתה אומר, ובצדק אומר, כי אתה בין הבודדים שאומרים ועומדים על הדברים, כפי שהתחייבתם לבוחר, אפשר להפיק שלוש מערכות בחירות, על איך שאתם מתנהלים בממשלה החברתית.

גדעון סער: בחייך, למה לך?

גדעון סער: תגן על דברים שלא אתה תוקף.

גדעון סער: על דברים שאתה תוקף, איך אתה יכול להגן?

יורם מרציאנו: תיכף אומר לך.

גדעון סער: כל זה, אדוני היושב-ראש, היה, אבל אני מקווה שראש הממשלה היום, בתום הדיון הזה, כאשר יעלה ויישא דברים, יודיע לעם ישראל, יודיע לכנסת ישראל על מינוי של שר רווחה למדינת ישראל, והדבר הזה אולי יהיה התשובה הנאותה ביותר שאתה, אדוני ראש הממשלה, יכול היום לתת על הבעיות הכאובות שאתם, כל אחד ממרכיבי הקואליציה, הצלחתם להפיק מהן כל כך הרבה הון פוליטי.

גדעון סער: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

קריאות: אדוני, אפשר לקרוא את רשימת הדוברים?

אמנון כהן: אני אקרא אותה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, לדבר אחרי חבר הכנסת גדעון סער – תענוג גדול, כי הדמגוגיה חוגגת.

מגלי והבה: הוא מדבר על כך שממאי 2006 עד עכשיו, ארבעה חודשים, שלושה חודשי מלחמה, אין שר רווחה.

מגלי והבה: אני רוצה להזכיר לו שבממשלה הקודמת היה שר רווחה במשרה מלאה, ואני רוצה לקרוא לו, אולי הוא שכח, על דוח העוני – ואני לא רואה גם את יושב-ראש האופוזיציה - כשהיה שר רווחה במשרה מלאה והיה גם שר אוצר במשרה מלאה.

מגלי והבה: מה שכתוב בדוח פשוט מאוד: המדיניות החברתית בשלוש השנים האחרונות דרדרה את מצבה של ישראל וביססה אותה כמובילה את ממדי העוני במדינות המערב.

מגלי והבה: בתום הקיצוץ בקצבאות הילדים, שיימשך עד 2009, תשקיע ישראל בשכבות החלשות את הסכום הנמוך ביותר מבין כל המדינות המתפתחות בתחום הרווחה.

מגלי והבה: זה דוח שנכתב על שר הרווחה שבממשלה שגדעון סער היה, נדמה לי, יושב-ראש הקואליציה בה - - -

גדעון סער: כל הקדנציה הצבעת כמוני.

מגלי והבה: אז הפתרון הוא לא במינוי שר רווחה.

מגלי והבה: הפתרון הוא במדיניות כלכלית נכונה, שתטפל באותן אוכלוסיות חלשות.

מגלי והבה: מאז שהממשלה קיימת, קודם כול, עצם העובדה שהקפיאו, בזכותן של אותן מפלגות שציינתם, חבר הכנסת רן כהן - הקפיאו את הקיצוצים לאותן שכבות.

מגלי והבה: נכון שהמצב לא פשוט, המצב קשה, אבל ברגע שאנו רואים שיש מדיניות, זה הדבר החשוב.

מגלי והבה: אני יודע שהתפקיד של שר רווחה הוא התפקיד החשוב ביותר, אבל אי-אפשר לבוא בדמגוגיה כזאת ולנסות להסביר לנו, אלה שמכירים את העובדות ונמצאים כאן, שבארבעה חודשים כל הכלכלה נהרסה וכל המדיניות החברתית אינה תקינה.

מגלי והבה: אלה הדברים שאנו צריכים להיות ערים להם, מה התרומה שלנו כחברי הכנסת, כחברי קואליציה, כחברי ממשלה, למניעת הידרדרות של המצב הקיים בתחום הרווחה, ואלה הדברים שראינו כולנו, בלי יוצא מהכלל.

מגלי והבה: לא סתם התייחסתי לדוח וציטטתי אותו.

מגלי והבה: יש פה דוח שלם על המדיניות הכלכלית של הממשלה הקודמת, של אותו יושב-ראש אופוזיציה היום, שהיה שר האוצר שגרם נזק לפעמים בלתי הפיך.

רן כהן: אבל גם אתה וגם ראש הממשלה - - -

מגלי והבה: סליחה, חבר הכנסת רן כהן, אנו מדברים על ממשלה שחצי שנה קיימת ומתפקדת.

מגלי והבה: אני גם חושב שמינוי של שר רווחה הוא חיוני מאוד, ואני בטוח שראש הממשלה יעשה את זה.

אמנון כהן: נכון.

מגלי והבה: אנו גם יודעים שהדיון הזה נועד לזרז, יכול להיות שעכשיו נפתרו גם הרבה בעיות קואליציוניות, אז זה יזרז את המינוי, ויבוא שר רווחה במשרה מלאה.

מגלי והבה: אך לטעון כאילו העם לא מבין, לא רואה מה שמתרחש כאן, על המדיניות הכלכלית שכולנו - אנו יודעים באיזה מצב היינו, והיינו מוכרחים לעשות את הקיצוצים, היינו מוכרחים לעשות שינוי כלכלי דרסטי, כי אנו רואים את התוצאות היום, אבל להיות צבוע ולומר שאנו כשהיינו שם דאגנו ועשינו לשכבות החלשות – מי שגרם לשכבות החלשות להיות במצב הסוציו-אקונומי הנמוך ביותר זה אותם אנשים דמגוגים שיושבים כאן ומנסים להטיף לנו מוסר.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטרף לכל אלה שקוראים לראש הממשלה למנות שר במשרה מלאה לרווחה.

מגלי והבה: אני גם רוצה להזכיר לו, אם אנו צריכים לדאוג לכל האוכלוסייה, אנו צריכים לדאוג שיהיה ייצוג לכל האוכלוסייה בממשלה, אדוני ראש הממשלה, ולכן שיהיה גם שר לענייני מיעוטים.

מגלי והבה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת אברהם מיכאלי, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, וחברי הכנסת ניסן סלומינסקי, משה שרוני, אברהם רביץ ודוד טל.

אמנון כהן: כך שנדע.

אמנון כהן: חבר הכנסת מרציאנו, יש לך עשר דקות, בבקשה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרי הממשלה, חברי חברי הכנסת, עד כמה באמת אכפת לגדעון סער, שהיה יושב-ראש הקואליציה הקודמת, עניין מינוי שר הרווחה אנחנו רואים בעצם נוכחותו.

יורם מרציאנו: בא, אמר את דברו והלך.

יורם מרציאנו: ראיתי פה גם את יושב-ראש האופוזיציה, ביבי נתניהו, שהיה שר האוצר באותה ממשלה, ממשלת החמלה, ממשלת הליכוד שאנחנו זוכרים אותה, ועל כך הם גם נענשו על-ידי ציבור הבוחרים שלהם.

יורם מרציאנו: ואני לא ראיתי את גדעון סער, שהיה יושב-ראש הקואליציה, אוסף 40 חתימות כדי לקרוא לפה לראש הממשלה בשנה האחרונה למנות שר רווחה.

יורם מרציאנו: אם אינני טועה, גם בשנה האחרונה של ממשלת שרון, שבה היה ידידי גדעון סער יושב-ראש הקואליציה, לא היה שר רווחה.

יורם מרציאנו: אבל הייתי מציע לו, לאדון גדעון סער – אתם יודעים מה?

יורם מרציאנו: זה התפקיד של האופוזיציה, וטוב שכך, וכדאי שיישארו שם, משום שמה שאנחנו רואים היום בחברה הישראלית, כל התוצאה והתולדה - מיליון וחצי עניים במדינת ישראל, זו אותה מדיניות שגדעון סער, ידידי, היה יושב-ראש הקואליציה שלה.

יורם מרציאנו: אתם יודעים, עכשיו קל לתקוף, וזה בסדר, נכון.

יורם מרציאנו: אפשר גם לבוא בטענות, גם למפלגתי שלי, מפלגת העבודה, שנכון, אנחנו במערכת הבחירות הלכנו לציבור הבוחרים שלנו והרמנו את הדגל החברתי, כי זה היה נכון וחשוב.

יורם מרציאנו: ונכון שראש הממשלה עמד פה בפתח כנס הקיץ, עם ייסודה של הממשלה הזאת, ודיבר על ממשלת החמלה החברתית, וזה נכון ששר האוצר אמר שהוא רוצה לחזור לימי מנחם בגין שבהם הניפו את הדגל החברתי - פרויקט שיקום שכונות.

יורם מרציאנו: אך לצערי הרב, רבותי, מה שקורה במדינת ישראל, שאנחנו רואים 760,000 ילדים עניים, זו תוצאה של מדיניות רבת שנים.

יורם מרציאנו: אני אומר לחברי ולראש הממשלה: אדוני ראש הממשלה, אני אספר לך סיפור שקרה לי בשבוע שעבר אצלי בבית, כדי להמחיש לאיזו מציאות אנחנו הולכים במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: צלצל אלי תושב רמלה שאני מכיר הרבה מאוד שנים כאדם עובד, כאדם מסודר, והוא פוטר ממקום העבודה שלו.

יורם מרציאנו: לו ולאשתו יש שלושה ילדים, והוא מתחנן בפני ואומר לי: יורם מרציאנו, אתה נציג האזור שלנו, אני מבקש ממך, אנא ממך, נסה לסייע לי במציאת מקום עבודה.

יורם מרציאנו: אני מובטל ולא מצליח לסדר לעצמי מקום עבודה, עומדים לזרוק אותי מהבית, אני לא מצליח לפרנס את אשתי ואת הילדים, החוב במכולת הולך ותופח.

יורם מרציאנו: והנה הוא אומר לי דבר שלבי נצבט, והיה נצבט אצל כל אדם במדינת ישראל אם היה שומע את המשפט הבא, כשהוא אמר לי, כן, חברי חברי הכנסת, אדם שאני מכיר שנים רבות אמר לי: יורם מרציאנו, אשתי מוכרת את גופה כדי לכלכל את הבית.

יורם מרציאנו: זה דבר שקורה במדינת ישראל בשנת 2006.

יורם מרציאנו: כשילד מקבל את המכתב על המשכנתה של ההורים שלו מההוצאה לפועל, זה קורה בעירי, בלוד, בשכונת גני-אביב, הילד מתבייש, איך הוא ילך לבית-הספר, הוא נכנס לחדר ותולה את עצמו.

יורם מרציאנו: בעיני, טרור חברתי אינו פחות חמור מכל טרור ומכל איום אסטרטגי אחר.

יורם מרציאנו: לכן אני בא בטענות, אדוני ראש הממשלה, לא רק אליך.

יורם מרציאנו: אני בא בטענות גם אל מפלגתי שלי, זה נכון.

יורם מרציאנו: ואני אומר לך: הגיע הזמן שבמדינת ישראל ימונה שר רווחה כדי לטפל בלשכות הרווחה הקורסות.

יורם מרציאנו: וגם את זה אני אומר לך מתוך היכרות אישית עם עובדים סוציאליים, שגם לזה הגענו במדינת ישראל, שכתוצאה מאי-תשלום שכר ברשויות המקומיות עובדים סוציאליים, שאמורים לטפל בעשרות ובאלפי מקרים סוציאליים, נאלצים להתמודד הם עצמם עם אי-קבלת שכר.

יורם מרציאנו: ואני אומר לך: זה קורה, כן, כן, במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: ואני אומר, אדוני ראש הממשלה: מה היה קורה אילו היינו מגיעים לכאן ולא היית ממנה שרת חוץ, ולא היית ממנה שרת חינוך?

יורם מרציאנו: מה היה קורה?

יורם מרציאנו: הרי כולם היו נזעקים.

יורם מרציאנו: אבל אנחנו מדברים גבוהה גבוהה, והרי כולנו הלכנו למערכת הבחירות ואנחנו זוכרים את הססמאות של כולנו בערי הפיתוח ובשכונות, וביקשנו מכולם את הקולות שלהם, הבטחנו להם הבטחות, והנה, הממשלה יוצאת לדרך ואנחנו שוכחים את הכול.

יורם מרציאנו: הבוקר, אדוני ראש הממשלה, למשל, הופיע משהו שקרוב מאוד מאוד ללבי.

יורם מרציאנו: מנכ"ל משרד השיכון בוועדת הכלכלה, והוא עצמו אומר על ממשלת החמלה החברתית - היה יחד אתי שם חברי, חבר הכנסת אמנון כהן - הוא עצמו אומר שממשלת ישראל 2006 החליטה לחסל את פרויקט שיקום השכונות.

יורם מרציאנו: הוא הגדיר את זה אחרת.

יורם מרציאנו: הוא אמר: פרויקט שיקום השכונות במדינת ישראל זה פרויקט מת.

יורם מרציאנו: זה קורה בממשלה שלך, אדוני ראש הממשלה.

יורם מרציאנו: ואני בא ואומר: יש לך זמן לתקן.

יורם מרציאנו: אל תעשה שיקולים קואליציוניים ולא שיקולים פוליטיים בבואך למנות שר רווחה.

יורם מרציאנו: שר רווחה זה דבר נחוץ למדינת ישראל כדי לטפל במיליון וחצי אנשים עניים.

יורם מרציאנו: אנחנו נזעקים כל שנה כשאנחנו רואים את הדוח של הביטוח הלאומי, וכולנו מגיעים לכאן ונואמים נאומים חוצבי להבות, מבטיחים הבטחות, מכניסים אותו למגירה, ובזה נגמר הפרק של כל הצעקות שלנו בכנסת, כאילו לא קרה כלום, וחוזר חלילה, עוד שנה ועוד שנה.

יורם מרציאנו: מילא אם כמות העניים היתה יורדת, הייתי אומר: אה.

יורם מרציאנו: אבל אנחנו רואים כולנו שכמות העניים במדינת ישראל עולה ועולה ועולה ועולה ועולה.

יורם מרציאנו: ואדוני ראש הממשלה, נדרשת ממך אחריות לאותם מיליון וחצי עניים, לאותם 760,000 ילדים עניים שקמים בבוקר, מבקשים מהאבא ומהאמא שלהם ולא מצליחים לקבל מהם משהו, כי מר גורלם, ואנחנו, כממשלה, לא מצליחים לתת להם פתרון.

יורם מרציאנו: לכן, אדוני ראש הממשלה, אני מבקש בכל לשון של בקשה: תתעלם מכל השיקולים, תעלה לכאן ותודיע שאתה הולך למנות שר רווחה במשרה מלאה, כדי לטפל בבעיות החברתיות האמיתיות במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

יורם מרציאנו: היו"ר אמנון כהן: תודה רבה.

יורם מרציאנו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

יורם מרציאנו: אחריו - חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים נכבדים, חברי חברי הכנסת, הנושא שהיום נדון פה בדיון מיוחד, הצורך למנות שר במשרה מלאה במשרד הרווחה, אין ספק שהוא נושא חשוב, אבל, רבותי, אנחנו בכנסת הזאת הרבה פעמים מעלים נושאים ככותרת ולא בוחנים את המהות שמאחורי הנושא.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לקוות שבכל משרדי הממשלה השרים הממונים יתפקדו בצורה הנכונה והמועילה ביותר לטובת הציבור, אבל עם זאת, האם זו הפעם הראשונה שקורה שמשרד הרווחה או משרד אחר נמצא בידיו של ראש הממשלה?

אברהם מיכאלי: אנחנו שכחנו ממשלות קודמות.

אברהם מיכאלי: אנחנו זוכרים שבקדנציות קודמות ראש הממשלה החזיק משרדים שונים תחת האחריות שלו בתקופה כזו או אחרת.

אברהם מיכאלי: אני לא מצדיק את העובדה שאין היום שר רווחה, אבל עם זאת, אנחנו צריכים לבחון היום את המהות שמשרד הרווחה אמור למלא, ואת השירות שאנחנו אמורים לתת לאוכלוסייה שהיא באמת נזקקת והיא אוכלוסייה מאוד חלשה.

אברהם מיכאלי: אנחנו רואים שאותם אנשים שתוקפים היום את הממשלה הנוכחית בעניין מינוי שר רווחה - הם באמת לא מסתכלים בראי ולא בוחנים באמת איך הגענו למצב הזה שהיום אנחנו, ככנסת חדשה, מתמודדים עם בעיות הרווחה החמורות באוכלוסיות השונות; שאנחנו, כחברי כנסת חדשים בקדנציה הנוכחית, יחד עם הממשלה, מנסים לפתור דברים, כשכנראה גלוי לכולם שהבעיות האלה ברובן נוצרו בקדנציה הקודמת ותחת הממשלה הקודמת.

אברהם מיכאלי: אני מבין את כללי המשחק בין אופוזיציה לקואליציה.

אברהם מיכאלי: תפקידה של אופוזיציה כל פעם ליצור פה כותרת ולתקוף את הממשלה סביב אותה כותרת.

אברהם מיכאלי: אבל עם זאת, האם אותם חברי אופוזיציה שמעלים היום את הנושא הזה כהתקפה נגד הממשלה על זה שלא ממנים שר רווחה, עושים או עשו בעבר הכול כדי לפתור את בעיות הרווחה שקיימות היום?

אברהם מיכאלי: האם אותן בעיות שקיימות היום נולדו בארבעת-חמשת חודשי הממשלה הנוכחית?

אברהם מיכאלי: אנחנו מסכימים שמדיניות הרווחה צריכה להשתפר ולהתחזק בפתרון הבעיות הקיימות.

אברהם מיכאלי: אנחנו כתנועת ש"ס הבענו כמה פעמים נכונות לקחת את תיק הרווחה.

אברהם מיכאלי: אדוני ראש הממשלה, סיעת ש"ס מוכנה לתפקד, לקחת את המשרה של שר הרווחה עד שיחליטו אפילו לתת את זה למפלגה אחרת אם יצטרפו מפלגות נוספות לקואליציה.

דוד טל: זה רעיון מצוין.

אמנון כהן: ש"ס ביקשה כמה פעמים, אבל פשוט לא נענינו.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא מזלזלים חלילה בתפקיד הזה, שמשום-מה מצטייר בציבור כאילו שר הרווחה זה כביכול תפקיד "מצורע", חלילה, שאף אדם לא רצה ואף מפלגה לא רצתה לקחת.

אברהם מיכאלי: סיעת ש"ס מצהירה שהיא מוכנה לקחת את התפקיד הזה ולשרת נאמנה את הציבור כדי לפתור את הבעיות ככל שניתן במסגרת המדיניות הנכונה.

ראובן ריבלין: הבא בתור הוא יושב-ראש הישיבה.

ראובן ריבלין: אתה הבא בתור בסיעת ש"ס.

אברהם מיכאלי: נברך את מי שימונה לאחר מכן.

דוד טל: אני מציע שנעלה אותו להשבעה כרגע.

אברהם מיכאלי: אני חושב שהעיקר זה לא האיש שישב בתפקיד, אלא המדיניות - מה יתאפשר לשר שישב במשרד הרווחה לבצע לטובת אותן אוכלוסיות והבעיות שלהן, וזה לא משנה כרגע אם האוכלוסייה הזאת שייכת למפלגה א' או למפלגה ב', הן כולן בתוככי מדינת ישראל, הן במגזר היהודי, הן במגזר המיעוטים.

אברהם מיכאלי: בעיות הרווחה, או תפקוד של משרד הרווחה צריך בהחלט לעלות ולהשתפר.

אברהם מיכאלי: אבל אני חוזר ואומר: אם ימונה שר מחר בבוקר, האם הוא יקבל תקציבים משום שהוא מונה כשר?

אברהם מיכאלי: אני חושש שלא ולא.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו ככנסת לא נתגייס כולנו יחד כאופוזיציה וכקואליציה לחזק את האמון שלנו בכנסת לפתרון בעיות הרווחה - עד שזה לא יהיה ועד שהאוצר לא יקצה את התקציבים במסגרת היכולת של המדינה והפתרונות הנכונים, אנחנו לא נפתור בהוקוס-פוקוס במינוי שר הרווחה.

אברהם מיכאלי: לכן, אנחנו באמת רוצים לחזק בדיון הזה היום את התחושה שאנחנו כמדינת ישראל, ככנסת ישראל, צריכים לעמוד מאחורי אותן אוכלוסיות חלשות.

אברהם מיכאלי: זה נושא שאמור לעלות בכנסת ישראל ובוועדות יום-יום, כדי שהפתרונות יינתנו.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שבעזרת השם ימונה שר בקרוב ושיהיו לו כלים לביצוע תפקידו.

אברהם מיכאלי: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אמנון כהן: יעלה ויבוא חבר הכנסת סטט מיסז'ניקוב.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, כבוד המשנה לראש הממשלה, רבותי חברי הכנסת, הסימפטום לדאגה לרווחה ולשר הרווחה משתקף גם בספסלי הליכוד - חוץ מצדיק אחד - שדאגו לרווחה בקדנציה הקודמת, וגם בספסלי העבודה, והם מגדירים את עצמם כמפלגה חברתית - חוץ משני צדיקים כמובן.

יורם מרציאנו: ברוכים הבאים לקואליציה, ברוכים הבאים לאיום האסטרטגי.

סטס מיסז'ניקוב: יורם, לא הספיק לך הזמן?

סטס מיסז'ניקוב: אני יכול להקצות לך קצת זמן משלי.

אמנון כהן: חבר הכנסת מרציאנו, דיברת עשר דקות ולא הפריעו לך, תודה.

ראובן ריבלין: זו חוצפה שחברי הכנסת שדורשים מראש הממשלה להישאר לא נמצאים.

ראובן ריבלין: אני הייתי מפסיק את הישיבה.

סטס מיסז'ניקוב: נכון, אני מסכים אתך.

אמנון כהן: יש 40 חתימות.

דוד טל: אני מבקש להפסיק את הדיון עד שיושב-ראש האופוזיציה ישב פה.

אמנון כהן: תודה רבה על ההצעה.

אמנון כהן: אני מבקש לתת לחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב לדבר.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לפתוח באיזה סיפור שקרה לי, שהיה מצחיק אלמלא היה עצוב.

סטס מיסז'ניקוב: הלכתי לפגישה עם שר הקליטה, טעיתי בקומה ודפקתי על דלת שהיה כתוב עליה: לשכת השר.

סטס מיסז'ניקוב: דפקתי ודפקתי ודפקתי ודפקתי ואף אחד לא פתח לי.

סטס מיסז'ניקוב: ואני שואל את עצמי, מה קורה פה?

סטס מיסז'ניקוב: הרי קבעתי עם השר.

סטס מיסז'ניקוב: אחרי שלוש-ארבע דקות מופיעה מנקה מאחורי גבי ואומרת: מה אתה רוצה?

סטס מיסז'ניקוב: כבר חודשים ארוכים הדלת הזאת סגורה ואין אף אחד.

סטס מיסז'ניקוב: אמרתי: אבל קבעתי עם השר.

סטס מיסז'ניקוב: היא שאלה: עם איזה שר?

סטס מיסז'ניקוב: אתם מבינים את סוף הסיפור, אני טעיתי בחדר ודפקתי על דלת החדר של שר הרווחה.

סטס מיסז'ניקוב: זה עצוב, זה באמת עצוב כשאנחנו רואים ששליש מילדי מדינת ישראל חיים מתחת לקו העוני, ומספרם הוא הגדול ביותר בעולם המערבי.

סטס מיסז'ניקוב: זה נורא עצוב כשאנחנו מסתכלים על מצבם של הקשישים, וכשאנחנו רואים בצהרי יום שישי איך ותיקי מלחמת העולם השנייה מפשפשים בזבל יחד עם אמהות חד-הוריות, יחד עם נכים, יחד עם גמלאים, בחיפוש אחרי שאריות הזבל.

סטס מיסז'ניקוב: לדעתי, הנתון הכי מדאיג שפורסם לא מזמן הוא ש-50% ממשפחות שנמצאות מתחת לקו העוני, מסתבר שהן מתפרנסות מעבודה, אבל השכר שלהן לא מאפשר לקיים את המשפחות, והן לא מצליחות לצאת מהמעגל הארור הזה.

סטס מיסז'ניקוב: כל מה שפירטתי לעיל הוא מסקנות קשות.

סטס מיסז'ניקוב: אבל המחלה האמיתית, רבותי חברי הכנסת, היא העדר תכנון אסטרטגי.

סטס מיסז'ניקוב: אני יודע שהמלה "אסטרטגי" היא מלה נפוצה בזמן האחרון, אבל זו אמת.

סטס מיסז'ניקוב: העדר תכנון אסטרטגי רב-שנתי במדינת ישראל כמעט בכל התחומים, ובטח ובטח בתחום המאבק בעוני וטיפול עמוק בבעיות חברתיות מהותיות.

סטס מיסז'ניקוב: ואולי אחת התשובות לכך שנמצאות על פני השטח, והשינוי במגמה, זו באמת הכרתו האמיצה של ראש הממשלה והחלטתו של ראש הממשלה, שנחוץ לגבש אסטרטגיה ותכנון ארוך טווח, בצורה אחרת, של מדינת ישראל, שקשורים באיום הביטחוני מצד מדינות ציר הרשע.

סטס מיסז'ניקוב: כל הכבוד לראש הממשלה שהחליט למנות שר מיוחד לעניינים אסטרטגיים, ואני לא רוצה להיכנס עכשיו לפרסונות ולדמויות, אף שגם הדמות קובעת כאן.

סטס מיסז'ניקוב: בקשר לדמות שתמלא את התפקיד הזה - ראש הממשלה קלע בול.

סטס מיסז'ניקוב: מה שנותר עכשיו זה להכיר בכך שבדיוק כפי שהכירו בצורך להקים משרד אסטרטגי להתמודדות עם האיום הביטחוני, יש להקים משרד שיתמודד עם האיום החברתי.

סטס מיסז'ניקוב: אותו מהלך נדרש בתחום החברתי-הסוציאלי, פשוט גיבוש אסטרטגיה חברתית במדינת ישראל, תכנון ארוך טווח, כיצד אנחנו נלחמים בעוני ובחרפה שהיא מנת חלקנו כולנו.

סטס מיסז'ניקוב: משרד הרווחה צריך להיקרא משרד למדיניות חברתית, ולא די בשינוי השם.

סטס מיסז'ניקוב: כל הקונספציה צריכה להשתנות, אחרת אנחנו ניראה כמו אותו ילד באגדה ההולנדית שניסה להציל את העיר מפריצת הסכר, ובכל פעם שהוא תקע את האצבע בחור שמצא כדי לעצור את המים, נפתחו עשרות חורים נוספים.

סטס מיסז'ניקוב: זה מה שאנחנו עושים.

סטס מיסז'ניקוב: פעם אנחנו מדברים על תוספת לקצבאות ילדים, ופעם אנחנו מדברים על תוספת לשכר מינימום, ופעם אנחנו מדברים על מס שלילי.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שכולם צודקים, כמו באותה בדיחה עם הרבי, אתה צודק ואתה צודק, רק שאף אחד לא עשה חישוב כמה זה יעלה לנו ומה בסופו של דבר יהיו התוצאות, מה יהיו ההשלכות.

סטס מיסז'ניקוב: אין תכנון, וזה מה שנדרש.

סטס מיסז'ניקוב: מפליא אותי שהמפלגה "החברתית" בכנסת, שחרתה על דגלה את התמודדות עם העוני, פסחה על התיק הזה.

סטס מיסז'ניקוב: את ההתייחסות שלה גם רואים פה, שוב חוץ משני הצדיקים שנמצאים פה.

סטס מיסז'ניקוב: היא לא לקחה תחת חסותה את המשרד.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, כנראה החברים של אותה מפלגה עסוקים מאוד.

אמנון כהן: באסטרטגיה חדשה.

יורם מרציאנו: הם עסוקים באסטרטגיה.

סטס מיסז'ניקוב: הם עסוקים בלייצב אג'נדה חברתית משלהם, הם עסוקים בלנגח אחרים שמנסים לייצב את השלטון במדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: שבועות הם עסוקים בשאלה אם הנשיא יבוא לכנס הפתיחה של הכנסת כדי לעשות הצגות פה.

סטס מיסז'ניקוב: בסופו של דבר, הם כל כך עסוקים, שהם לא שמים לב שהנשיא לא בא.

סטס מיסז'ניקוב: הם עסוקים בלפסול סיעות שלמות ודמויות ביצועיסטיות ממדרגה ראשונה מלכהן בממשלת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: הם עסוקים מכדי לקחת תחת חסותם את המשרד הזה.

סטס מיסז'ניקוב: הם עסוקים מכדי לראות שמבצעים גם קיצוץ רוחבי במשרדי ממשלה כגון המשרד לקליטת העלייה ומשרד השיכון, או שתגידו שאלה כבר לא משרדים חברתיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד מקווה, ואני שומע עכשיו שבכוונתו של ראש הממשלה למנות מיידית שר רווחה - - -

אמנון כהן: שר מש"ס.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא יודע מי זה יהיה, אבל הגיע הזמן שזה באמת יהיה.

סטס מיסז'ניקוב: אם ההחלטה הזאת כבר התקבלה, אני מברך את כבוד ראש הממשלה; אם לא – אז הגיע הזמן.

סטס מיסז'ניקוב: חשוב לדעת שצריך לעשות עבודת מטה רצינית עם אותו שר, שכל הצעות הייעול וההצעות שפירטתי לעיל יובאו בחשבון וייעשה תכנון ארוך טווח.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואחריו - חבר הכנסת משה שרוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, בבחירות האחרונות ה-issue המרכזי היה הנושא החברתי, ומי לא התמודד על זה.

ניסן סלומינסקי: זה כאילו היה ה-ticket, מי יזכה בשלטון ומי לא, והיה ברור שכל ארבע השנים הבאות עלינו לטובה מאז הבחירות יהיו על הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: קרה מה שקרה בלבנון, והנושא הוסט קצת, אבל זה היה ה-issue המרכזי.

ניסן סלומינסקי: היה ברור שמייד לאחר הבחירות זה יהיה התפקיד הנחשק ביותר, כי הנושא החברתי היה ה-issue שאמור היה להעלות את ראש הממשלה או את המפלגה שממנה יבוא ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: כך דובר, כך הראו הסקרים.

ניסן סלומינסקי: ובאמת התמודדו על הנושא החברתי, ומפלגות ויתרו ושילמו הרבה מס שפתיים ואולי גם בַאמת.

ניסן סלומינסקי: והנה, התיק הזה יתום.

ניסן סלומינסקי: קודמי דיברו על הנושא מזוויות שונות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להציג לכם זווית אחת שנחשפתי אליה השבוע, ואני עדיין תחת הרושם המזעזע.

ניסן סלומינסקי: אמרו לי, בוא תראה פעם בעיניך את הזוּלה של חצרוני במרכז ירושלים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, אולי לראות מה זה, אחרי שאני שומע כל כך הרבה, ואני קשור ומנסים לטפל בהרבה ארגונים.

ניסן סלומינסקי: אמרו לי, תראה פעם מה זה עם ישראל שאתה לא מכיר בכיכר-ציון ובכל רחוב יפו והאזור.

ניסן סלומינסקי: ב-00:30 זה מתחיל.

ניסן סלומינסקי: כשהתקרבתי לאזור ראיתי שהכול חסום, עם ניידות משטרה וכו'.

ניסן סלומינסקי: שאלתי, היה איזה פיגוע?

ניסן סלומינסקי: אמרו לי, לא, ככה זה כל מוצאי שבת, תיכנס לרחוב ותראה מה זה.

ניסן סלומינסקי: לקח לי איזה רבע שעה רק לחנות רחוק מהמקום וללכת ברגל.

ניסן סלומינסקי: וכשהתקרבתי – השם ישמור.

ניסן סלומינסקי: רחוב שלם – בעיקר באזור כיכר-ציון ועוד קצת לכיוון בניין ג'נרלי.

ניסן סלומינסקי: אלפי בני-נוער ואנשים זרוקים, מתגלגלים ברחובות.

ניסן סלומינסקי: יש פינות לחבר'ה עם כיפות סרוגות, לחרדים, אלה לסתם; חבר'ה עם ציציות בחוץ שותים, מסניפים – משהו מזעזע.

ניסן סלומינסקי: רחוב מלא, אלפים, וזה קורה במוצאי שבת.

ניסן סלומינסקי: ישבתי שם עד שלוש ורבע, בזוּלה של חצרוני.

ניסן סלומינסקי: זה מבנה שהם לקחו כדי לטפל בחלק קטן מהנוער הזה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לכם, מגיעים חבר'ה שלמחרת נוסעים לישיבות או לאולפנות או לישיבות החרדיות – חבר'ה חרדים, לא מתביישים, עם הלבוש והכול.

ניסן סלומינסקי: יש שם חבר'ה, בעיקר ילדים שלא ראו אוכל במשך שבוע, וזה המקום היחיד שנותנים להם בו קצת לאכול.

ניסן סלומינסקי: אין להם איפה לישון, יש להם שם ספות, נרדמים.

ניסן סלומינסקי: דברים מזעזעים.

ניסן סלומינסקי: ומדובר באלפים.

ניסן סלומינסקי: כשאני עזבתי בשלוש לפנות בוקר זה עוד היה עמוס.

ניסן סלומינסקי: השם ישמור.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לעצמי, תראו את מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אדוני ראש הממשלה - - -

אהוד אולמרט: אני מסתכל על כל השמות שחתמו על הבקשה לקיים דיון - - -

יורם מרציאנו: אתה צודק במאה אחוז, אדוני ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: זה פן אחד בכל הקומפלקס הנורא שצריך לטפל בו.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לעצמי, נפלא.

ניסן סלומינסקי: היתה פעם תקופה שראש הממשלה אמר שהנושא הכי חשוב למדינת ישראל הוא הביטחון.

ניסן סלומינסקי: אני ראש ממשלה ושר ביטחון ש-70% מהזמן שלו מקדיש לביטחון ונותן לביטחון את העוצמה של ראש ממשלה.

ניסן סלומינסקי: מכובד.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לעצמי, הנה, תראה, כנראה זאת הקדנציה שראש הממשלה רואה את הבעיות האמיתיות ואומר, רבותי, הבעיה המרכזית של מדינת ישראל היא הנושא הזה של רווחה; אני, ראש הממשלה, אני שר הרווחה, ו-70% מזמני זה רווחה, אני נותן לזה את כל המשקל.

ניסן סלומינסקי: מכובד.

ניסן סלומינסקי: אז אין לנו שום טענות.

ניסן סלומינסקי: אבל, חיכיתי וחיכיתי וחיכיתי, ומתברר שראש הממשלה באמת עמוס בכל מיני נושאים אחרים.

ניסן סלומינסקי: יש לו יועצת לענייני רווחה, אשה נפלאה, ורד.

ניסן סלומינסקי: דיברתי אתה על הנושא הזה והיא מוכנה להיכנס - - -

אמנון כהן: היא גם מוכנה להיות שרה.

ניסן סלומינסקי: אבל היא יועצת, לא ראש ממשלה.

ניסן סלומינסקי: אין ראש ממשלה שיהיה שר רווחה, והלוואי, ואין שר אחר.

ניסן סלומינסקי: ריק.

ניסן סלומינסקי: הנושא הכי חשוב.

ניסן סלומינסקי: זה חוצה מפלגות.

ניסן סלומינסקי: אני פונה אליך, אדוני ראש הממשלה, זה התפקיד החשוב ביותר.

ניסן סלומינסקי: שים שם אדם לא כדי לצאת ידי חובה, לא רק בגלל חשבונות קואליציוניים, לא רק בגלל כל מיני – שים מישהו שאתה מאמין שהוא מסוגל לקחת את הנושא הזה, להרים אותו, להשפיע עליך כדי להשקיע מאמצים, כספים וכו', כי אם זה מישהו שאף פעם לא יגיע אליך, חבל על הזמן – כדי שנוכל להרים את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת משה שרוני, ואחריו - חבר הכנסת הרב אברהם רביץ.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי הכנסת, עצוב, באמת עצוב כש-40 חברי הכנסת שהגישו חתימות כדי לכנס את הכנסת בנושא כה חשוב, רובם לא נמצאים כאן.

יורם מרציאנו: יש פה שלושה: רובי, דב חנין ואני.

משה שרוני: שלושה.

משה שרוני: אבל מתוך 40, שלושה זה עצוב מאוד.

משה שרוני: נוסף על זה, השאלה המרכזית שכולנו רוצים לשמוע עליה כאן היא מי המציא את העוני, מי יצר את העוני.

משה שרוני: בתוך חמישה חודשים הכנסת הזאת – אנשים שוכחים, הזיכרון או שמטעה אותם או שאין להם זיכרון בכלל.

משה שרוני: במשך עשרות שנים, עשר השנים האחרונות, נושא העוני, נושא הפגיעה בחלשים, נושא הגמלאים - כל ממשלות ישראל; שלא יבואו כאן על דוכן זה ויטיפו לנו מוסר כאילו אנחנו יצרנו את העוני.

משה שרוני: ביקורת כן, אבל ביקורת קונסטרוקטיבית, לא ביקורת דמגוגית ולא ביקורת שבאה בעיקר כדי לנאום ושכולם יראו כמה אני יפה ואני נואם.

משה שרוני: הגיע הזמן שכנסת זו תתייחס ברצינות לנושא הרווחה ולנושא הגמלאים.

משה שרוני: וזה הכי חשוב.

משה שרוני: יש דבר אחד, המדיניות בנושא הרווחה.

משה שרוני: עד כנסת זו המדיניות בנושא הרווחה - כל אחד עשה זיגזג כזה שהיה יכול להגיע לניו-יורק.

משה שרוני: היה כאן חבר כנסת גדעון סער – באמת, איזה זיגזגים הם עשו, ולא אנחנו כאן, חברי הכנסת החדשים וחברי הכנסת הוותיקים שידעו מה זה רווחה.

משה שרוני: אדוני ראש הממשלה, תיק הרווחה הוא חשוב מאוד.

משה שרוני: רוב המפלגות יצאו במצע בנושא זה.

משה שרוני: כשישבנו במשא-ומתן על קואליציה, כשהגמלאים ביקשו את הרווחה, נאמר לנו שתיק הרווחה שמור למישהו אחר.

משה שרוני: הבנו את זה.

משה שרוני: אבל כשאנחנו כבר אחרי חודשים די רבים, ועדיין מי שהיו צריכים לתת להם, אי-אפשר להגיע אתם להסכם, יש לי הצעה, כבוד ראש הממשלה: אנחנו מוכנים לקבל את הרווחה, ואני מפנה לך שר אחד, שר הרווחה יהיה גם שר הגמלאים; יש לך מקום פנוי, הנה.

משה שרוני: ואתה יכול לתת לאיש מהסיעה שלך את תפקיד שר המיעוטים.

משה שרוני: אז הרווחת, ונתת.

משה שרוני: אני חושב שבנושא הרווחה לא מספיק מינוי שר הרווחה.

משה שרוני: התקציב יותר חשוב מאשר שר הרווחה.

משה שרוני: אם לא יהיה תקציב נאות, תקציב שיענה לבעיות הרווחה, לבעיות הגמלאים, לבעיות הילדים, העולים החדשים, שאנחנו יודעים באיזה מצב הם נמצאים – לא עשינו כלום.

משה שרוני: לכן, אני מבקש מכבוד ראש הממשלה למנות כמה שיותר מהר שר רווחה, כדי לתת מענה לנושא כה חשוב למדינת ישראל.

משה שרוני: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אברהם רביץ, סגן שר הרווחה לשעבר, שמעכב את הנושא של הרווחה.

ראובן ריבלין: הוא המיועד.

אמנון כהן: המיועד.

אמנון כהן: בעזרת השם, יהי רצון, שהיום תגיד לנו שסגרתם עניין ואתם יכולים היום להיות שותפים לעשייה העתידית.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת דוד טל.

אמנון כהן: דוד טל, תהיה מוכן.

רוני בר-און: הרב רביץ, השאלה היא בעצם אליכם, לא אל ראש הממשלה - למה אין שר רווחה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי חברי הכנסת - לא יודע, אני מרגיש כאן שאני צריך לומר כמה דברי אמת.

רוני בר-און: אל תגזים בעניין הזה.

אברהם רביץ: לא, חס ושלום.

אברהם רביץ: זה לא המקום להגזים בדברי אמת, אבל - אני, כמובן, אהיה האחרון שיאמר שלא צריך שר רווחה.

אברהם רביץ: כי אם כן - למה זה אנוכי?

אברהם רביץ: אבל אוי לי מיצרי, אוי לי מיוצרי.

אברהם רביץ: אז ראשית כול, במסגרת דברי האמת – אני לא נמצא היום במשרד הרווחה, אבל אני מצוי בכל מה שקורה שם, ואני יכול לומר לכם, חברי הכנסת: משרד הרווחה, כנראה בגלל המצב המיוחד שאין שם שר קבוע שנמצא במשרד – יש שר – פונק על-ידי ממשלת ישראל.

אברהם רביץ: זה כבר התקציב השני של הממשלה הזאת, שנאלצה לעשות קיצוצים עמוקים בכל משרדי הממשלה – לרבות, כמובן, במשרד הביטחון.

אברהם רביץ: אני לא מדבר על תקציב מיוחד בעקבות המלחמה - - -

אהוד אולמרט: סגן השר לשעבר, רק מלה אני רוצה לומר.

אהוד אולמרט: אני מסכים עם כל מה שאמרת - - -

אברהם רביץ: לא, לא.

אברהם רביץ: עוד לא אמרתי את מה שרציתי לומר.

אהוד אולמרט: מה שאמרת עד עכשיו.

אהוד אולמרט: אני מסכים עם כל מה שאמרת עד עכשיו.

אהוד אולמרט: אבל יש לזה עוד הסבר.

אהוד אולמרט: וההסבר הוא שראש הממשלה הוא שר הרווחה.

אברהם רביץ: אה.

אברהם רביץ: אבל אתה לא מפרגן לי, מה קורה לך היום?

אברהם רביץ: רציתי להגיד לך את זה.

אהוד אולמרט: אני חששתי שלא תפרגן לי.

אברהם רביץ: לא – זה בסדר.

אברהם רביץ: אז אני רוצה לומר לכם, שהמשרד היחיד – וכאן אני רוצה לומר באמת את מה שראש הממשלה אמר עכשיו – המשרד היחיד שלא קוצץ תקציבו, ולא רק שלא קוצץ תקציבו אלא היתה תוספת לתקציב גם לאחר התקציב, היה משרד הרווחה.

רן כהן: לא נשאר שם מה לשדוד, על מה אתה מדבר.

אברהם רביץ: רן, אני יודע את הרגישות המיוחדת שלך, ועבדנו יחד, גם במסגרת היותי סגן שר.

אברהם רביץ: אני יודע.

אברהם רביץ: אבל בואו נעמיד דברים על דיוקם.

אברהם רביץ: משרד הרווחה יש לו מבט מאוד מיוחד, מצד משרד האוצר, שהוא הרי הפוסק הסופי, ובהחלט יכול להיות – אני לא רציתי לתת לך, אדוני ראש הממשלה, את כל הקרדיט.

אברהם רביץ: רציתי לתת את הקרדיט גם לאנשי האוצר - - -

אמנון כהן: אבל כבוד חבר הכנסת רביץ, הזמן שלך תם, לכן הקרדיט, שיהיה קצר.

אברהם רביץ: מה?

אברהם רביץ: אה.

אברהם רביץ: סליחה.

אמנון כהן: הנה, גמרת.

אמנון כהן: לא היה נעים לי להפסיק.

אברהם רביץ: אז תן לי עוד דקה אחת.

אמנון כהן: דקה זה הרבה, אבל – כבודו.

אברהם רביץ: ולכן, הדברים שנאמרו כאן, שצריך משרד רווחה – נכון, צריך.

אברהם רביץ: צריך לרומם אותו, צריך להגדיל אותו, יש הרבה תוכניות בדרך.

אברהם רביץ: אבל באמת מה שצריך, זה מה שאמרו כאן חבר הכנסת שרוני ואחרים: צריכה להיות מחשבה חדשה על מדיניות הרווחה במדינת ישראל.

אברהם רביץ: והמחשבה החדשה דורשת כספים, והרבה כספים, והסכמה של כל משרדי הממשלה.

אברהם רביץ: אבל, כפי שאמרתי, משרד הרווחה לא קופח; יש שם אנשים נפלאים, יש שם מנגנון מצוין שעובד, ועובד טוב, והוא ער לכל הבעיות.

אמנון כהן: תודה.

אברהם רביץ: דרך אגב – רק עוד דבר אחד שנאמר כאן – לגבי בעיות של הנוער והילדים המשוטטים.

אברהם רביץ: רק לאחרונה היתה תוספת תקציבית נכבדה, ואני מוכרח להזכיר לטובה את אנשי ש"ס, יחד עם האוצר, שאכן דאגו לכך שתהיה תוספת נכבדה למשרד הרווחה, ובכל זאת אני מסכים שבהחלט לא ניתן להשאיר משרד כזה ללא שר.

אברהם רביץ: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

דליה איציק: דוד טל, קדימה; חבר הכנסת דוד טל.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה, שאיננו.

דליה איציק: אני מבינה שמרצ כבר דיברו, נכון?

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת יואל חסון.

דליה איציק: חברי הכנסת, עוד מעט אנחנו עוברים להצבעה.

קריאה: - - -

דליה איציק: ידוע.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה להודות לרב רביץ על הפרגון לאנשי ש"ס, והוא החרה אחרי חבר הכנסת אברהם מיכאלי מש"ס, שש"ס מוכנה לקבל את תיק הרווחה.

דוד טל: לו יהי.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, בחודש הראשון - - -

אמנון כהן: מוכנים גם שאתה תקבל.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, בחודש הראשון יכולתי לקבל את אי-שיבוצו של שר הרווחה, וחשבתי – אני גם סבור היום – שלא כל מה שראש הממשלה יודע, כל חברי הכנסת יודעים.

דוד טל: ודנתי אותו לכף של זכות, שיכול מאוד להיות שיש דברים שראש הממשלה יודע ואנחנו לא יודעים.

דוד טל: אבל עברו להם חודשיים, ושלושה-ארבעה חודשים נקפו, וחמישה ושישה חודשים חלפו, ולצערי, שר רווחה לא מונה.

דוד טל: עמיתי חברי הכנסת, לולא היו הדברים בחזקת אמת משתקת, הייתי נוטה לחשוב שמדובר במצב טרגי-קומי – גברתי, אני חושב שיש לי 7.5 דקות.

דוד טל: יושבת לה מדינה שלמה, גברתי היושבת בראש, ומביטה בפערים הכלכליים המאיימים לקרוע את האומה הזאת לגזרים בפסטיבלים של מדדי פערים ועוני, ואנחנו – ויותר הרשות המבצעת – כאילו לצאת ידי חובה, מתרגמים את המספרים בשפת אלה המדברים גבוהה גבוהה, נאנחים עד כמה הם מודאגים ומדירים שינה מעצמם, מצביעים באצבע נכונה על החולי, ומייד, ללא שהות, כאילו התרחקו מהמגפה וממהרים אל נחמת הטיפשים, מצביעים בגאווה על ההישגים ומונעים טיפול שורש בחוליים.

דוד טל: ותתפלאו להיווכח, רבותי, עולם כמנהגו נוהג.

דוד טל: אתה שואל את עצמך, ריבונו של עולם, כיצד נוצר הדיסוננס הזה?

דוד טל: האם מדובר באותה ישראל?

דוד טל: האם זו אותה מדינה ששדה התעופה הבין-לאומי שלה הומה אזרחים הטסים לחופשות הלוך וחזור, מביטים בלוח האלקטרוני, לאן?

דוד טל: האם זו אותה מדינה המשופעת בכל טוב במרכזי קנייה הומים, עומדים בפקקים עם מכוניות וג'יפים, מחכים לחנייה שתתפנה, נבלעים במסעדות עילית ובבתי-אופנה יוקרתיים?

דוד טל: האם זו אותה מדינה הנחשבת לבעלת אתרי היי-טק מרשימים, נושקים את מעטפת הידע העל-עולמי; שהחקלאות בה מפותחת, והחקלאי מייצר כל כך בשפע, שהוא נזקק לרשיון על מנת להגביל את מכסות הייצור שלו; בורסה גואה, טכנולוגיה, תעשייה, חתני פרס נובל וצמיחה מרשימה בצורת מטבע קשה, בצורת השקל הגאה?

דוד טל: או שמא זאת טעות אופטית מבעיתה, שבה בחצר האחורית שלנו מצויים בתי-תמחוי שצצים כפטריות אחר הגשם, מאות אלפי ילדים בכיתות צפופות, לעתים אפילו חסרי מגן פיזי מ"קסאמים", מורים, גננות, מטפלות וחסרי מקצוע ברמות שכר מינימום מוגדרים כמצויים מתחת לקו העוני?

דוד טל: ובצד השני של הגיל, גברתי היושבת-ראש, סיעת גיל, מספר דומה של חסרי דיור וקשישים נוברים בפחי אשפה, בתי-משפט מלאים בעברייני סמים, רכוש, שוד, אלימות, תאונות עבודה, תנאי תעסוקה, פיקוח, ומה לא?

דוד טל: הגענו עד לכאן, חברי חברי הכנסת, משום שגם הבושה פסה מאתנו.

דוד טל: שר רווחה – עדיין הממשלה לא אישרה.

דוד טל: כאילו אמרנו, תארו לעצמכם: אין שר ביטחון.

דוד טל: נראה לכם שאפשר לחיות עם המחשבה שאין שר ביטחון בישראל?

דוד טל: כאילו אין שר אוצר בישראל - האם זה נשמע לכם הגיוני?

דוד טל: הייתם מעלים אפשרות כזאת על דל דעתכם, ולו הקלושה, ולו ההזויה, אפילו בחלום?

דוד טל: כיצד היו מתרגמים את המצב הבלתי-אפשרי הזה אויבינו, או, נניח, בסמטאות השווקים הפיננסיים בעולם?

דוד טל: האם לא היו מכנים אותנו חסרי אחריות?

דוד טל: והנה, הבלתי-אפשרי, חבר הכנסת זאב, אפשרי.

דוד טל: בארץ האפשרויות הבלתי-מוגבלות, בישראל הכוונה, מדברים כולם בכל נושא מדיני, מתבטאים על כל גחמה של שליט ערבי או מוסלמי, רק את העיקר שוכחים.

דוד טל: ואת האיש שאמור להיות המבצע החברתי, זה העומד על הגשר ומנווט, החלטנו לחסל בחיסול ממוקד, בכובד ראש של יודעים את אשר אנו עושים, פשוט כך.

דוד טל: אל תתפלאו.

דוד טל: כל אלה הצועקים: זאב, זאב – עוד ניווכח לדעת עד כמה צדקו, הרבה יותר מאשר במשבר של הבנקים או הרצת מניות שחווינו בעבר.

דוד טל: ייתכן, רבותי חברי הכנסת, שהמחאה של מאורעות ואדי-סאליב, "הפנתרים השחורים" ודומיהם בעבר, במאה הקודמת, ילבשו מכאן ואילך צורה ואופן התבטאות אחרים, מבעיתים, שההיסטוריה הישראלית מבקשת לשכוח.

דוד טל: בלי שנחוש בכך, גברתי היושבת-ראש, כאותה תיאוריה על הפרפר שהניף את כנפיו בקצווי תבל וגרם לסופה, להוריקן או טורנדו בקצה האחר, כאותם גלי ים שוקטים שקיבלו האצה כתוצאה מרעידת אדמה שאירעה בתחתיות האוקיינוסים והביאו בשאגה צונאמי ששם ללעג כל סכר או גשר איתן, כך יבואו עלינו אימת העוני במגזר הערבי וביישוב היהודי, הביזוי של חסרי הגג והחינוך, בתי-כלא הומים, בתי-המשפט הכורעים - או אז העם ייפרע מאתנו.

דוד טל: אני קורא לך, אדוני ראש הממשלה, למנות שר רווחה לאלתר לטובת אזרחי המדינה, הצורכים את השירותים הרלוונטיים של משרד הרווחה.

דוד טל: תודה, גברתי.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת עזמי בשארה – איננו.

דליה איציק: נא לצלצל בינתיים.

יורם מרציאנו: הוא נמצא.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת בשארה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוד מעט עוברים לדבריו של ראש הממשלה, ולאחר מכן מייד הצבעה.

דליה איציק: נא להיכנס.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני לא חושב שמן הראוי למנות את הבעיות החברתיות במדינת ישראל בשביל לנמק מדוע צריך להיות שר רווחה - א.

עזמי בשארה: משום שיש מדינות שאין בהן בכלל שר רווחה - - -

יואל חסון: איך אתה מכיר את בעיות הרווחה בישראל?

יואל חסון: אתה בכלל לא נמצא כאן.

יואל חסון: אולי אתה מכיר יותר בלבנון ובסוריה.

יואל חסון: אתה לא מכיר.

יואל חסון: מתי היית כאן לאחרונה באיזה דיון?

עזמי בשארה: אני חושב - - -

יואל חסון: אתה לא מזהה את חברי הכנסת.

עזמי בשארה: האמת, אותך אני לא מזהה.

יואל חסון: אני לפחות פה.

עזמי בשארה: קשה.

עזמי בשארה: היו זמנים שהיו לי נוכחות שיא ונאומי שיא, וזה לא כל כך הועיל לדעתי אצל אנשים כמוך.

עזמי בשארה: על כל פנים, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שמינוי שר רווחה לא יפתור את בעיות הרווחה של ישראל.

עזמי בשארה: גם הבעיה הזאת שתמיד מונים את בעיות הרווחה, ובכל זאת אין שר - בדרך כלל היה סגן שר ולא שר.

עזמי בשארה: בדרך כלל יש סגן שר מאגודת ישראל, ואין בעיה.

יורם מרציאנו: חבר הכנסת בשארה, בואו נגיד שכולם רצו להיות שרי רווחה בכל הממשלות.

עזמי בשארה: העניין הוא שיש מדיניות רווחה שמצריכה שר רווחה, ויש פער חברתי כזה ויש עוני, וזה בעצם שר העוני.

עזמי בשארה: במדינות שיש בהן מדיניות סוציאלית אין שר רווחה, יש מוסדות רווחה.

עזמי בשארה: יש מדיניות סוציאלית שלא מצריכה שר רווחה, אבל זה המצב בישראל.

עזמי בשארה: הבעיה היא שהעניין הוא לא קונספטואלי, שבמדינת ישראל לא הגיעו למסקנה שצריך מדיניות וצדק חברתי ולא שר רווחה, אלא שיש בעיות קואליציוניות.

עזמי בשארה: זה הכול.

עזמי בשארה: מחכים ליהדות התורה, לא מחכים ליהדות התורה.

עזמי בשארה: דברים מן הסוג הזה, זה הכול, לא יותר מזה.

עזמי בשארה: בדיוק כפי שתפרו כמה תיקים, לרבות משנה לראש הממשלה, כמו שתפרו כמה תיקים, כמו השר לאיום אסטרטגי, כאשר כל ילד בישראל שישאלו אותו יגיד ששרי ביטחון הם השרים לאיומים אסטרטגיים, ובדרך כלל אנשים אחרים שמתעסקים באיומים אסטרטגיים, היו זמנים בעולם שאף אחד לא הכיר את שמם, שהתעסקו בזה ברצינות ובחשאי, איומים אסטרטגיים זה לא עניין של מיניסטריונים - או של שר ביטחון או של אנשים שבדרך כלל לא ידענו איך הם נראים.

עזמי בשארה: עכשיו זה נושא לחלטורות קואליציונית, לא קוניונקטורות, חלטורות קואליציוניות, ממציאים ותופרים תיקים כמו השר לאיום אסטרטגי.

עזמי בשארה: אלה תיקים אידיאולוגיים, אשר מגלמים קונספציה של הימין הקיצוני, שסוחב ממשלה שאין בה צבע, עד כדי כך שהצבע היחיד שיהיה לה זה האיש הזה, ליברמן.

עזמי בשארה: זה הצבע היחיד, עד כדי כך אין לה צבע, עד כדי כך היא איבדה את הדרך, שזה הצבע היחיד שיש לה; שאין בה שר רווחה, אבל שר לאיומים אסטרטגיים יש בה, ויש לה כמה חברי כנסת שכל הזמן נמצאים בכנסת, אבל אף אחד לא מכיר את שמם.

עזמי בשארה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יואל חסון.

דליה איציק: אחרון חביב - חבר הכנסת דב חנין.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני לא אמתין.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת עזמי בשארה, אם היית נמצא בכנסת, בוועדות, היית מזהה אותי והיית רואה אותי, אבל זה לא שווה אפילו התייחסות.

יואל חסון: חברי הכנסת, קיבלתי לידי את העמוד שבו מופיעות החתימות של חברי הכנסת שחתמו על הבקשה לדיון הזה.

יואל חסון: אחת החתימות משכה מאוד את תשומת לבי, והיא חתימתו של בנימין נתניהו.

יואל חסון: בנימין נתניהו – שאפילו לא הואיל לבוא ולשבת ולהשתתף בדיון שהוא חתם עליו, ושהוא חושב שהוא נורא חשוב.

יואל חסון: בנימין נתניהו – כשהוא היה שר האוצר, האם הוא שם על שר הרווחה?

יואל חסון: האם הוא בכלל התייחס לשר הרווחה?

יואל חסון: האם הוא בכלל הקשיב לדעתו של שר הרווחה?

יואל חסון: אני יכול להביא דוגמאות שהיה שר רווחה, כששר האוצר היה בנימין נתניהו, והיה דוח חסר תקדים בחריפותו של מחלקת המחקר של הביטוח הלאומי שהאשים את נתניהו בכך שדרדר את השכבות החלשות בישראל וביסס את מדינת ישראל כמובילה בממדי העוני.

יואל חסון: כל זה קרה כששר האוצר היה נתניהו וגם היה שר רווחה, אבל הוא לא שם על שר הרווחה.

יואל חסון: עמותות הרווחה בתקופה הזאת דיווחו על עלייה של 50% בפניות אליו, בפניות רווחה אליו, בתקופתו כשר האוצר.

יואל חסון: היה שר רווחה, היה שר אוצר.

יואל חסון: ארגוני הסיוע דיווחו ששירותי הרווחה פשטו את הרגל, שהאוצר מתנכל לאוכלוסיות החלשות ומשליך את הנזקקים אליהם.

יואל חסון: שר הרווחה שכיהן - זה לא עזר לו.

יואל חסון: זה לא עזר לו לעמוד מול שר האוצר בנימין נתניהו.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ.

יואל חסון: כששר האוצר היה נתניהו, הוא כפה על סגן שר הרווחה להתנגד להצעות חוק חברתיות שיכלו לשפר את מצב הרווחה.

יואל חסון: אבל שר הרווחה מול שר האוצר נתניהו לא יכול היה לעמוד, כי שר האוצר נתניהו לא שם על שר הרווחה.

יואל חסון: שוב, הוא חותם על דיון כזה, והוא לא נמצא, כי זה לא באמת מעניין אותו.

יואל חסון: בכלל, צריך לשים לב ולראות ששר הרווחה, גם כאשר הוא כיהן והיה, הוא לא היה הפתרון, כי שר האוצר לא רצה לעזור לשר הרווחה.

יואל חסון: שר האוצר נתניהו.

יואל חסון: נתניהו החליט שלא להגדיל את סל התרופות - והממשלה הזאת הוסיפה 710 מיליון שקל לסל התרופות.

יואל חסון: נתניהו פגע במעונות-היום - והממשלה הזאת הוסיפה 140 מיליון למעונות-היום.

יואל חסון: נתניהו פגע בחד-הוריות - והממשלה הזאת הוסיפה להן 70 מיליון שקל.

יואל חסון: נתניהו פגע בחינוך, דרדר וקיצץ בחינוך שוב ושוב ושוב - והממשלה הזאת הוסיפה 600 מיליון שקל לתקציב החינוך.

יואל חסון: נתניהו חותם: למה אין שר רווחה?

יואל חסון: כשהיה שר רווחה, הוא לא התייחס אליו.

יואל חסון: הוא האחרון - נתניהו הוא האחרון שנמצא בדף הזה של החתימות שיכול להטיף לנו למה צריך שר רווחה.

יואל חסון: אבל זה ביבי נתניהו - מצטרף ליוזמות שהן ספינים ומטרתן לגרור את הממשלה לדיונים מיותרים.

קריאה: לא ידעת - - -

יואל חסון: אין לי ספק שהרחבת הקואליציה הזאת תתרום תרומה משמעותית לכך שנתניהו וחבריו ישבו וישתעממו להם בספסלי האופוזיציה, ותהיה קואליציה רחבה ובטוחה שתנהל את המדינה הזאת, ותנהל את המדינה הזאת היטב גם עם שר רווחה.

יואל חסון: תודה רבה.

רן כהן: אחרי הנאום שלך, ארבע שנים לא יהיה שר רווחה.

דליה איציק: חבר הכנסת יואל חסון, תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין הוא האחרון, ומייד אחריו ראש הממשלה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, אני שמרתי עליך כשאתה דיברת.

דליה איציק: בבקשה לא להפריע.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, עמיתי חברי הכנסת, השאלה שבפנינו איננה שאלה טכנית והתשובה עליה איננה תשובה טכנית.

דב חנין: השאלה היא שאלה מהותית.

דב חנין: אמר פה חבר מפלגתך, חבר הכנסת דוד טל: האם היית יכול להציג ממשלה בפני הכנסת בלי שר ביטחון או בלי שר חוץ או בלי שר אוצר?

דב חנין: התשובה המתבקשת היא: ודאי שלא.

דב חנין: איך ייתכן שכל כך הרבה חודשים אין בממשלתך שר רווחה ואינך מרגיש בחסרונו?

דב חנין: אתה לא מרגיש בחסרונו, מכיוון שזו איננה בעיה טכנית, מכיוון שיש לנו כאן מגמה ויש לנו פה מדיניות.

דב חנין: המדיניות הכלכלית-החברתית שממשלתך מובילה היא המשך של המדיניות הקודמת.

דב חנין: אני מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת יואל חסון.

דב חנין: הבעיה היא שהוא מתייחס רק לתקופת נתניהו, אבל תקופת נתניהו במישור הכלכלי-החברתי וגם במישור המדיני ממשיכה תחת הנהגתך.

דב חנין: מדיניות הממשלות האחרונות, לרבות ממשלתך, מתאפיינת בצמצום המגזר הציבורי ובהקטנת תשלומי ההעברה.

דב חנין: אני שמח ששר האוצר הצטרף לדיון, מכיוון שחלק מהטענות שלי הן כלפיו וכלפי משרד האוצר.

דב חנין: במהלך השנים האחרונות חל גידול בממדי העוני.

דב חנין: תחולת העוני בקרב נפשות בישראל לפני תשלומי העברה עלתה מ-30% בשנת 2000 ל-33.8% בשנת 2005.

דב חנין: הצעת התקציב, אדוני שר האוצר, שאתה מציג בפני הכנסת, מתכוון להניח בפני הכנסת, ממשיכה אותה מדיניות בעייתית של פגיעה ברווחה, פגיעה בעניים, פגיעה באלה שאין להם.

דב חנין: נכון שמאז הוקמה הממשלה הזאת התרחשה מלחמה, לצער כולנו, ולמלחמה היתה עלות גדולה.

דב חנין: העלות הישירה נאמדת בין 13 ל-14.5 מיליארד שקלים, וזה סכום גדול.

דב חנין: אכן רווחה ומלחמה לא הולכות טוב ביחד.

דב חנין: גם רווחה צריכה מדיניות שלום.

דב חנין: אבל גם מעבר למלחמה, הממשלה בראשותך, אדוני ראש הממשלה, ממשיכה להעדיף את הרווחים על הרווחה וממשיכה להעדיף את העשירים על העניים.

דב חנין: גם בשנה הקרובה יוקפאו הקצבאות.

דב חנין: חבר הכנסת רביץ, הצעד הזה מקטין בפועל את תקציב הרווחה בכ-700 מיליון שקלים חדשים.

דב חנין: במרבית הקצבאות - אני מדבר על נפגעי עבודה, אמהות, אבטלה, הבטחת הכנסה, מזונות - לא יוחזרו ההפחתות של 4% שבוצעו בשנים האחרונות.

דב חנין: הצעד הזה בעצמו מקטין את תקציב הרווחה בכ-420 מיליון שקלים.

דב חנין: אני ער לכך שמשרד האוצר מדגיש כל הזמן את ההגדלה בקצבאות הזיקנה, אבל ההגדלה שאתם מציעים, העלות הכוללת שלה היא 200 מיליון שקלים, בזמן שקצבאות הזיקנה קוצצו מאז תקציב 2003 בסכום כולל של כ-500 מיליון שקלים.

דב חנין: אפילו את מה שקוצץ אתם לא החזרתם.

דב חנין: אתם מציעים להעלות את גיל הזכאות לדמי אבטלה מ-20 ל-28, וחוסכים 200 מיליון שקל.

דב חנין: אבל זה פוגע בצעירים אחרי צבא שמתקשים למצוא עבודה, בעיקר בפריפריה שבה מצוקת האבטלה והעוני קשה יותר.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, נשיא לשכת רואי-החשבון ראובן שיף פנה אליך בעקבות אישור תקציב 2007 בממשלה, והוא אומר לך שהתקציב הזה, שאתם מתכוונים להציג בפני הכנסת, יגדיל את הפערים החברתיים הגדולים הקיימים במדינה, ואנחנו כבר אחת המדינות שהפערים בין עניים לעשירים בהן הם מהגדולים בעולם המערבי.

דב חנין: אומר נשיא לשכת רואי-החשבון: "עבודתנו כרואי-חשבון מאפשרת לנו לחוש אולי יותר מכל גורם אחר במשק את הלך הרוח הכלכלי-החברתי.

דב חנין: לצערי" - אומר נשיא לשכת רואי-החשבון - "לא לתקציב כזה פיללנו".

דב חנין: הוא אומר: "נכון ליום תחילת המלחמה בצפון נצברו עודפים תקציביים של כ-10 מיליארד שקלים חדשים כתוצאה מעודפי גביית מסים".

דב חנין: הכספים הקיימים מאפשרים מדיניות חברתית אחרת.

דב חנין: הדרישה כאן, שנשמעת ממקומות שונים בכנסת ולא רק מספסלי האופוזיציה, היא שאתם תעמדו בהבטחותיכם לבוחרים ואכן תיישמו מדיניות רווחה, מדיניות של מלחמה בעוני ולא מלחמה בעניים.

דב חנין: תודה רבה.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, תודה לך.

דליה איציק: ראש הממשלה, בבקשה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: סדרנים, נא לסגור דלתות.

דליה איציק: משה ביבי, אתה מפריע לי שם.

דליה איציק: תודה לך.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני לא נושא את פני להתנצחות, אבל אני לא יכול להתעלם מן העובדה שיש פה - - -

זהבה גלאון: לא שומעים.

אהוד אולמרט: ברוכה הבאה.

זהבה גלאון: - - - לשמוע אותך.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, את צריכה להחליט.

אהוד אולמרט: בראש ובראשונה זה עניין שאת צריכה לדון בו.

אהוד אולמרט: 40 חברי הכנסת דורשים שראש הממשלה יבוא ויעסוק בנושא אחד שעומד בראש סדר העדיפויות שלהם לחודש שלם, כי אפשר פעם בחודש בלבד לזמן ישיבה במתכונת הזאת.

אהוד אולמרט: כמעט כל 40 חברי הכנסת רוב זמן הדיון אינם פה.

אהוד אולמרט: חלקם לא נכנסו ולא היו פה בכלל.

אהוד אולמרט: רובם הגדול אינם נמצאים רוב הזמן - -

קריאה: יש כאן 60 חברי כנסת.

אהוד אולמרט: - - בתוך האולם, ולא מקשיבים ולא מתייחסים.

אהוד אולמרט: לעומת זאת, היחיד שישב מתחילת הדיון ועד סופו זה ראש הממשלה.

גדעון סער: ראש הממשלה חייב לפי התקנון.

גדעון סער: אדוני ראש הממשלה, אתה חייב לפי התקנון.

רן כהן: - - - בחוץ.

אהוד אולמרט: חיכיתי וידעתי שאומנם חבר הכנסת סער הוא בחור די חריף, אבל היהירות והציניות שלו יכשילו אותו.

אהוד אולמרט: והנה, הוא נכשל.

גדעון סער: אתה מדבר עלי?

אהוד אולמרט: והנה, הוא נכשל.

אהוד אולמרט: איך הוא נכשל?

אהוד אולמרט: ודאי שחובתי על-פי התקנון.

אהוד אולמרט: נו, וזה שחתם על דרישה לקיים דיון כזה, זו לא חובתו הציבורית?

אהוד אולמרט: מי שבא להטיף מוסר על חובה ציבורית, על התייחסות לנושאים?

זהבה גלאון: אתה מסיט את - - -.

זהבה גלאון: למה אין שר רווחה?

אהוד אולמרט: אגיד לכם מה העניין.

אהוד אולמרט: אני מקווה שזה דיון משודר.

אהוד אולמרט: למה?

אהוד אולמרט: כי הציבור, אותו חלק מהציבור שרואה את הדיון, אומר: אנחנו כבר מבינים כמה המציעים רציניים.

אהוד אולמרט: יותר מזה אין צורך לומר.

רן כהן: יש פה 60 - - -

אהוד אולמרט: גברתי, אני רוצה לומר משהו על הצד הפרוצדורלי ומשהו על הצד המהותי.

זהבה גלאון: תעיר לגופו של עניין.

אהוד אולמרט: במה שקשור לצד הפרוצדורלי, כנסת ישראל אישרה לפני חמישה חודשים בעוד שבועיים את הרכבה של הממשלה, כששר הרווחה הוא ראש הממשלה.

אהוד אולמרט: זה לא מקרה נדיר.

אהוד אולמרט: אני זוכר הרבה מאוד מקרים שבהם הכנסת אישרה את הרכב הממשלה כשראש הממשלה הוא גם שר הביטחון.

אהוד אולמרט: אני לא אומר ששר הביטחון יותר חשוב משר הרווחה, ואני אפילו לא אומר שהמשרד הוא יותר גדול ממשרד הרווחה.

אהוד אולמרט: אבל, הוא בטח לא יותר קטן.

יצחק וקנין: - - -

אהוד אולמרט: חבר הכנסת רן כהן, ממשלה שאתה היית חבר בה, למשל, אף פעם לא העלית בדעתך לשאול: מה, ראש הממשלה יוכל גם להיות ראש הממשלה וגם שר הביטחון ולטפל בכל הדברים האלה?

אהוד אולמרט: שנים, שנים.

רן כהן: - - -

גדעון סער: אם הוא לא עוסק באסטרטגיה, יש לו זמן לביטחון, לביטחון שוטף.

קריאות: - - -

אהוד אולמרט: הייתי אומר שיש מידה מסוימת של התחסדות, צביעות, גלגול עיניים והעמדת פנים ביחד.

אהוד אולמרט: מי שהוא המומחה הכי גדול לזה הוא בדרך כלל זה שיותר צועק בקריאות ביניים, אבל אני אתן לו לנחש אם אני מתכוון אליו, כי הוא תיכף יקרא.

אהוד אולמרט: עכשיו אני רוצה לומר משהו גם על התוכן המהותי.

אהוד אולמרט: כבר אמר חבר הכנסת רביץ, אלא שאני מוכרח לחזור על זה.

אהוד אולמרט: בדרך כלל, אחרי דובר כל כך רהוט אני לא צריך לחזור, אבל למה צריך לחזור?

אהוד אולמרט: כי למשל ראש האופוזיציה לא היה בכל הדיון ולא שמע, ואז הוא לא ידע, ואחרים שלא שמעו לא ידעו, וזה רוב הנוכחים.

אהוד אולמרט: ובכן, רבותי, מה לעשות, אולי דווקא מכיוון שראש הממשלה הוא גם שר הרווחה, תקציבי הרווחה בשנת 2007 יגדלו בצורה דרמטית בהשוואה לתקציבי שנים קודמות.

אהוד אולמרט: זה לא מקרה שדב חנין עשה השוואה לתקציב 2003; אבל לא לתקציב 2005.

אהוד אולמרט: אנחנו הוספנו בתקציב 2007 - גברתי, הגברת גלאון, תקשיבי לא בשביל התנצחות - - -

רן כהן: מה קורה ב-2006?

זהבה גלאון: ב-2006?

אהוד אולמרט: כדי לגרום לך סיפוק ואושר, כי אני יודע שאת לא ישנה בלילות מרוב דאגה למצוקה, אז אני רוצה שתדעי.

זהבה גלאון: אני לא ישנה כי - - -

אהוד אולמרט: 3.8 מיליארדי שקלים, ליתר דיוק 3.8 - - -

גדעון סער: היא יודעת שאתה ראש הממשלה.

גדעון סער: אי-אפשר לישון.

אהוד אולמרט: הנה, את רואה?

אהוד אולמרט: ידעתי שהוא בסוף ייכשל.

אהוד אולמרט: אמרתי לךְ.

רוני בר-און: - - -

גלעד ארדן: יש כאלה שלא ישנים בגלל ג'ט-לג, ויש - - -

אהוד אולמרט: 3.

אהוד אולמרט: 809 מיליארדי שקלים תוספת לתקציבים בתחומי הרווחה, וגם אפרט לכם, כי אתם רוצים לדעת.

אהוד אולמרט: 864 מיליון שקל הם תוספת לתקציב הבריאות ולסל התרופות, וזה מעבר למה שהוסף בשעתו כתוצאה מהתערבותו של ראש הממשלה שרון כשמר נתניהו היה שר האוצר.

אהוד אולמרט: זה מעבר לאותם 450 מיליון שקל.

אהוד אולמרט: כלומר, עוד 864 מיליון שקל תוספת לסל הבריאות ולסל התרופות, בין היתר, נכון, כתוצאה מהתעקשותו של שר הביטחון וכתוצאה מהעובדה שעוד בזמן הדיון על ההסכם הקואליציוני הנושא הזה היה אחד מהנושאים הראשונים בסדר העדיפויות.

אהוד אולמרט: את האמת צריך לומר ביושר.

אהוד אולמרט: זו דוגמה אחת.

אהוד אולמרט: היו מפלגות אחרות שדרשו את זה - כמובן שר הבריאות יעקב בן-יזרי.

אהוד אולמרט: אבל אני מדגיש את זה, כי זה היה חלק מהנושאים שהיו על סדר-יומו של המשא-ומתן הקואליציוני.

אהוד אולמרט: לא שמעתי אז את מר סער ולא שמעתי את נתניהו שהוא דואג לתקציבי רווחה, אבל שמעתי את עמיר פרץ.

אהוד אולמרט: מה לעשות?

אהוד אולמרט: אבל, לא רק זה.

אהוד אולמרט: 593 מיליון שקל הוספו לתקציב משרד החינוך.

אהוד אולמרט: דרך אגב, כל התוספות האלה הן מעבר לגידול הטבעי.

אהוד אולמרט: 593 מיליון שקל הוספו לתקציב החינוך, וזה ללא עוד 340 מיליון שקל שהתווספו כתוצאה מהתרומות מחוץ-לארץ שמיועדות לתקציב החינוך - דבר שמגדיל את תקציב החינוך כמעט במיליארד שקל.

ניסן סלומינסקי: לא צריך שר חינוך.

אהוד אולמרט: לא.

אהוד אולמרט: צריך.

אהוד אולמרט: יש שר חינוך, ויש שר רווחה.

אהוד אולמרט: יש.

אהוד אולמרט: יש שר רווחה.

יצחק לוי: כמה זמן - - -

אהוד אולמרט: הלאה - 1.342 מיליארד שקל התווספו ישירות למשרד הרווחה ולביטוח הלאומי, שהם תקציבי רווחה פרופר.

אהוד אולמרט: הכול תוספות מעבר לגידול הטבעי.

אהוד אולמרט: הלאה - 575 מיליון שקל זה בתקציב שאת תצביעי נגדו.

זהבה גלאון: איפה זה בא לידי ביטוי?

אהוד אולמרט: זה בתקציב שאת תצביעי נגדו - שלא תקראי אותו, שלא תלמדי אותו - -

רן כהן: - - -

אהוד אולמרט: - - ושלא תדעי את פרטיו, אבל תחזרי על הססמאות השחוקות מהשנים הקודמות, כי אתם לא יודעים אחרת.

זהבה גלאון: סליחה, אתה - - -

אהוד אולמרט: אתם לא יודעים אחרת.

גלעד ארדן: - - -

אהוד אולמרט: הלאה.

זהבה גלאון: - - - 2007.

אהוד אולמרט: זהבה.

אהוד אולמרט: סליחה, חברת הכנסת גלאון, אגיד לך משהו, ובאופן אישי אני אגיד לך: את צועקת כל כך הרבה, שאי-אפשר להבין אותך.

זהבה גלאון: אולי תקשיב לי רגע.

זהבה גלאון: - - -

אהוד אולמרט: לא.

אהוד אולמרט: אני רוצה שתקשיבי לי.

אהוד אולמרט: אני הקשבתי לך, כשישבתי פה כדי להאזין לדיון החשוב שאף אחד מיוזמיו לא ישב בו.

אהוד אולמרט: אבל, אני ישבתי.

אהוד אולמרט: עכשיו תקשיבי לי.

אהוד אולמרט: 575 מיליון שקל הם תוספת לעידוד תעסוקה.

אהוד אולמרט: מה זה "להילחם בעוני"?

אהוד אולמרט: מה זה "להילחם בעניים"?

אהוד אולמרט: - זה חינוך, זה חינוך לא-פורמלי, זו תעסוקה, זו תוספת לסל התרופות ולתקציבי הבריאות.

אהוד אולמרט: ועוד 290 מיליון שקל ללשכה לטיפול בנכים, כשברוב המקרים הנכים מזוהים עם העניים.

אהוד אולמרט: מעבר לזה, מעבר להיבטים התקציביים, אני טיפחתי בשעתו את ועדת-שמיד, בראשותו של פרופסור שמיד מהאוניברסיטה העברית - -

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין.

אהוד אולמרט: - - כדי לעסוק בנושא של ילדים בסיכון.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, למה שהם יקשיבו?

רן כהן: למה אין - - -

אהוד אולמרט: אם הם היו רוצים להקשיב הם היו יושבים בדיון מהתחלה.

אהוד אולמרט: הם לא רוצים להקשיב.

גלעד ארדן: חצי דיון - - -

אהוד אולמרט: מה שהכי גרוע הוא, שהם עוד ישמעו את העובדות.

אהוד אולמרט: הם עוד צריכים לשמוע את העובדות.

זהבה גלאון: העובדות הן - - -

אהוד אולמרט: מי שעוד יותר מכולם צריך לשמוע את העובדות זה מי שאחראי למצב שחבריו לסיעה תוקפים אותו.

אהוד אולמרט: באמת.

גדעון סער: אתה לא מתבייש?

גדעון סער: היית ממלא-מקום ראש הממשלה - - -

אהוד אולמרט: הרי אתה האשמת אותי, בצדק - - -

גדעון סער: ישבת בממשלה.

גדעון סער: מה זה - - -?

גדעון סער: הצבעת בעד.

אהוד אולמרט: הרי אתה האשמת אותי, בצדק, שאני כבר אז מתחתי ביקורת על המדיניות הזאת.

גדעון סער: אבל אתה ישבת ליד שולחן הממשלה - -

אהוד אולמרט: נכון.

אהוד אולמרט: נכון.

גדעון סער: - - והצבעת בעד.

אהוד אולמרט: ומתחתי ביקורת.

גדעון סער: ומתחת ביקורת.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער, ראש הממשלה ישב ושמע אותך, ואתה עכשיו מקשיב.

אהוד אולמרט: אני לא הפרעתי.

גדעון סער: - - -

גלעד ארדן: - - - העלית את מחיר הלחם וגם העלית את מחיר - - -

אהוד אולמרט: נכון.

אהוד אולמרט: נכון.

דליה איציק: חבר הכנסת גלעד ארדן.

רוני בר-און: אתה, לך תגיש תלונות במשטרה.

אהוד אולמרט: דרך אגב, זה הדבר הנכון היחיד, זה הדבר המדויק היחיד - - -

גלעד ארדן: מה?

גלעד ארדן: עשיתם עוד משהו?

גלעד ארדן: למשטרה כבר לא נשאר - - - אגיש עוד תלונות.

דליה איציק: חבר הכנסת ארדן, פעם ראשונה.

דליה איציק: חבר הכנסת ארדן, פעם שנייה.

רוני בר-און: - - -

גלעד ארדן: יש פה שרים שקוראים קריאות - - -

דליה איציק: חבר הכנסת ארדן, אני לא רוצה - - -

גלעד ארדן: גברתי אולי לא רואה את זה, והיא לא מדמיינת שמשם קוראים קריאות ביניים.

גלעד ארדן: אבל, קוראים.

אהוד אולמרט: אני שמח על הקריאה האחרונה הזאת של חבר הכנסת סער, שאמר שמתחתי ביקורת על זה.

אהוד אולמרט: זה נכון.

אהוד אולמרט: אני מתחתי ביקורת על המדיניות הזאת.

אהוד אולמרט: באמת חשבתי שהמדיניות הזאת אין בה חמלה, היא בלתי אנושית, היא פוגעת וצריך לשנות אותה - ואנחנו משנים אותה.

קריאה: שינית אותה מהיסוד.

אהוד אולמרט: אנחנו משנים אותה לאט, בהדרגה, בביטחון, באחריות, ברגישות ובחוכמה, ולא בצעקות.

אהוד אולמרט: הקמנו ועדה בראשותו של הלל שמיד בעניין ילדים ונוער בסיכון.

קריאה: פרופסור.

אהוד אולמרט: פרופסור הלל שמיד.

אהוד אולמרט: אמרתי קודם "פרופסור".

אהוד אולמרט: הוא עומד בראש הוועדה הבין-משרדית.

אהוד אולמרט: החלטנו לאמץ את הדוח הזה, וזה חלק מהחלטות הממשלה עם אישור התקציב.

אהוד אולמרט: זאת ועדה חשובה ביותר.

אהוד אולמרט: אתם הרי לא יודעים באמת כמה ילדים נמצאים בסיכון ואינם מטופלים.

אהוד אולמרט: אני יכול לספר לכם – מאות אלפים.

אהוד אולמרט: למעלה מ-320,000 שנמצאים בסיכון.

אהוד אולמרט: אתם גם לא יודעים כמה מהם מטופלים על-ידי הממשלה כי לא עשיתם אף פעם בדיקה, כי זה לא מעניין אתכם באמת.

אהוד אולמרט: 12,000 בלבד מתוך 320,000 מטופלים.

אהוד אולמרט: זה מצב בלתי אפשרי.

אהוד אולמרט: זה מעיד על הזנחה של שנים.

אהוד אולמרט: אנחנו לא ניתן יד להזנחה הזאת.

אהוד אולמרט: אנחנו נשנה את זה.

אהוד אולמרט: כל אלה שדיברו כאן, גם כאלה שהיו בממשלות, דיברו, צעקו, לא עשו שום דבר.

אהוד אולמרט: אנחנו מטפלים בזה.

אבשלום וילן: למה לא - - -

אהוד אולמרט: ועדה בין-משרדית בראשותו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה עוסקת ביישום הדוח.

אהוד אולמרט: כבר עכשיו אנחנו מעבירים 40 מיליון ש"ח למשרד החינוך, למשרד הרווחה, לכל המשרדים, כדי לטפל בנושא של השמת ילדים בסיכון; נושא חשוב ביותר שלא טופל.

אהוד אולמרט: זה חלק מהמחויבות שלנו.

אהוד אולמרט: אנחנו מקדמים את הפרויקט "עם הפנים לקהילה", כדי לתת עדיפות לטיפול בילדים ובנוער בקהילה על פני סידורים מוסדיים.

אהוד אולמרט: בשעתו, כשהייתי שר הבריאות, חשבתי שצריך לעשות מהפכה בתחום של טיפול בחולי נפש, וכמה שיותר לטפל בחולי נפש בקהילה.

אהוד אולמרט: מי שמבצע את זה זאת הממשלה הנוכחית, בראשותו של השר בן-יזרי, ואנחנו לאחרונה אישרנו את זה בממשלה, ואני מאוד גאה על כך ועל פעולתו של השר בן-יזרי בעניין הזה.

אהוד אולמרט: באותה מידה אני חושב שחלק ניכר מההשמות והטיפולים של הילדים צריכים להיות עם הפנים לקהילה.

אהוד אולמרט: לא לנתק אותם, לא להוציא אותם, אלא לשמור אותם בתוך הקהילה.

אהוד אולמרט: זה פרויקט שאנחנו מקדמים אותו בראשותי כשר הרווחה.

אהוד אולמרט: מה לעשות?

שמואל הלפרט: - - -

אהוד אולמרט: חבר הכנסת שמעלקה הלפרט - - -

שמואל הלפרט: - - -

אהוד אולמרט: אני לא יכול להיכנס לזה בשום פנים ואופן ולא אעשה את זה, שום פרובוקציה לא תגרור אותי לוויכוחים הפנימיים בתוך סיעת יהדות התורה.

יעקב כהן: אין כזה דבר, אל - - -

שמואל הלפרט: זאת התשובה שלך?

אהוד אולמרט: לא.

אהוד אולמרט: זאת לא התשובה שלי.

אהוד אולמרט: אמרתי, אני לא רוצה להיכנס לזה.

שמואל הלפרט: - - -

אהוד אולמרט: שמעלקה, אני לא רוצה להיכנס לזה.

שמואל הלפרט: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט, יש לי כבוד אליך - פעם ראשונה, פעם שנייה.

אהוד אולמרט: מכל מקום, גברתי, לכן הטענה שענייני הרווחה אינם מטופלים היא טענה שאין לה שחר.

אהוד אולמרט: דרך אגב, ישיבת הממשלה בשבוע האחרון אישרה הקמת שתי ועדות שרים שיש להן השלכה חשובה, אם כי עקיפה, אבל חשובה מאוד גם על נושא הרווחה: ועדת שרים שתעסוק בנושא הפנסיה וועדת שרים שתעסוק בנושא של כוח-אדם, כל הנושא של זכויות עובדים, בעיקר אלה שמרוויחים מעט מאוד.

אהוד אולמרט: בראש שתי הוועדות יעמוד סגן ראש הממשלה ושר הביטחון עמיר פרץ.

אהוד אולמרט: גם אלה נושאים מאוד חשובים שאנחנו מטפלים בהם כממשלה ויש להם השלכה על נושא הרווחה.

שמואל הלפרט: - - -

אהוד אולמרט: עד כאן

אהוד אולמרט: הסבר שאני חושב שנותן מענה - - -

שמואל הלפרט: מה עם 760,000 ילדים רעבים?

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

אהוד אולמרט: המספרים של העוני הם מספרים קשים מאוד.

שמואל הלפרט: מה עשיתם?

אהוד אולמרט: אני מספר לך.

שמואל הלפרט: כמה הוספת לילדים האלה?

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט, אתה באמת רוצה שאני אוציא אותך?

דליה איציק: פעם אחרונה אני מעירה לך.

אהוד אולמרט: אבל, גברתי, עכשיו נותרה שאלה אחת והיא האם צריך שיהיה גם שר נפרד במשרד הרווחה.

אהוד אולמרט: לפי דעתי, כן, רצוי.

אהוד אולמרט: בהחלט.

אהוד אולמרט: רצוי.

אבשלום וילן: - - -

אהוד אולמרט: או סגן שר שעיקר תפקידו, או שכל פעילותו היא במשרד הזה, כפי שהיה בעבר.

אהוד אולמרט: בהחלט כן.

אהוד אולמרט: זה יקרה, כפי שאמרתי, בקרוב, וזה לא סוד, אני הרי לא מסתיר.

אהוד אולמרט: אני, בניגוד לאחדים כאן, לא מתבייש לומר את האמת.

אהוד אולמרט: זה גם כפוף לשיקולים קואליציוניים ופוליטיים.

אהוד אולמרט: בהחלט.

אהוד אולמרט: מי מתמנה, מתי מתמנה.

אהוד אולמרט: אני זוכר תקופות - - -

מיכאל איתן: למה שאיווט לא יהיה שר לענייני רווחה?

מיכאל איתן: הוא יכול לעסוק גם בביטחון וגם ברווחה.

אהוד אולמרט: אני זוכר תקופות שראש הממשלה לשעבר נתניהו היה אחראי על חמישה משרדים לתקופות שונות, ואף אחד לא חשב שנגרם עוול.

אהוד אולמרט: אבל יותר מזה אני אומר: אתם, רבותי, ידידי, חברי לשעבר במפלגה, אתם עזבתם את הממשלה ביודע

אהוד אולמרט: כם ששישה או שבעה או שמונה תיקים ייפלו עלי בממשלת מעבר, שאני אצטרך לטפל בהם חודשים - -

ישראל כץ: אז עוד סמכנו עליך.

אהוד אולמרט: - - בלי שיכולתם לשער אפילו שתהיה דרך למנות שר, ולא חשבתם שהמדינה הולכת להתמוטט, כי אני לא מעלה על דעתי שהייתם עושים את זה בידיעה שזה גורם נזק למדינה.

יואל חסון: - - - הם לא רצו לצאת.

אהוד אולמרט: שמונה שרים זה יותר מדי, אבל משרד ראש הממשלה ומשרד רווחה זה לא בלתי אפשרי.

גדעון סער: אתה תישאר כל הקדנציה?

אהוד אולמרט: עם זה אמרתי, שימונה מי שיופקד על המשרד בזמן קרוב, גברתי היושבת-ראש.

גדעון סער: מתי?

אהוד אולמרט: גם עד אז ומאז ענייני הרווחה ימשיכו להיות מטופלים בעדיפות לאין ערוך יותר גבוהה מכפי שהם היו בה בממשלות בעבר.

אהוד אולמרט: תודה רבה, גברתי.

דליה איציק: תודה, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, להזכירכם, תיקנו היום את תקנון הכנסת, אדוני ראש הממשלה, בוודאי תשמח לשמוע, ואולי לא.

דליה איציק: תיקנו את תקנון הכנסת, וזה אומר שמעתה ואילך שרים יצטרכו להשיב על שאילתא לא תוך 21 יום ועוד 21 יום ועוד שבעה ימים, אלא תוך 21 יום.

דליה איציק: ועדת הכנסת אישרה היום את התיקון הזה מתוך מחשבה, וזה מתחבר למה שאמרת עכשיו, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: אני לוקחת ברצינות את ההערה שלך על 40 החתימות.

דליה איציק: אני חייבת להגיד בהגינות, שגם חברי הכנסת מהאופוזיציה באו אלי היום ואמרו שזה מביך.

דליה איציק: לפחות מחצית, שני-שלישים מהם.

דליה איציק: אנחנו נשב יחד עם חברים מהקואליציה ומהאופוזיציה ונמצא פתרון גם להערה שלך.

דליה איציק: בבקשה, אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

זהבה גלאון: - - -

גדעון סער: אדוני ראש הממשלה, אל תברח מהאולם.

גדעון סער: תישאר.

גדעון סער: למה ראש הממשלה ברח?

בנימין נתניהו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראש הממשלה כדרכו מנסה להתנער מאחריות.

בנימין נתניהו: קודם כול, יש כסף.

בנימין נתניהו: להישגים של הכלכלה, לעובדה שיש לנו כלכלה צומחת שהיא פלא של כל העולם, שעברה את המשבר בלבנון, וכמעט הדבר היחיד שפעל פה ופועל פה אחרי המלחמה – לזה לא ברור מי אחראי - -

יואל חסון: כמה זמן תיקח קרדיט?

יואל חסון: אתה שנה וחצי לא שר האוצר.

בנימין נתניהו: - - אבל את המצוקות הקשות הוא מנסה לגלגל לממשלה הקודמת.

בנימין נתניהו: בסדר, אם הוא מגלגל את זה לממשלה הקודמת, הוא היה חלק מהממשלה הזאת.

בנימין נתניהו: הוא הצביע יחד עם חברים אחרים כאן גם בעד התוכנית הכלכלית וגם בעד הצעדים שנדרשו כדי להציל את המדינה מהמשבר.

בנימין נתניהו: לזה הוא לא לוקח אחריות.

בנימין נתניהו: אם הוא לא לוקח אחריות לזה, איך הוא דורש מחברים בקואליציה ובממשלה לגלות אחריות מיניסטריאלית והוא אומר: מה זאת אומרת, ההחלטות של הממשלה הן ההחלטות של הממשלה.

בנימין נתניהו: אבל כשזה נוגע למצוקות העוני, זה לא האחריות שלו.

בנימין נתניהו: הוא היה שר בממשלה, הוא לא אחראי.

בנימין נתניהו: אבל היום הוא ראש הממשלה, הוא כבר ראש הממשלה שנה שלמה, והוא נלחם בעוני בערך כמו שהוא ניצח במלחמה בלבנון.

בנימין נתניהו: זה בערך אותו הדבר.

בנימין נתניהו: זו האחריות שלך, תדאג לדברים.

בנימין נתניהו: אתם מבזבזים את הכסף על כל מיני ניפוחי ממשלה.

בנימין נתניהו: דבר אחד אתם לא עושים: אתם לא עושים רווחה ואין לך שר רווחה.

יואל חסון: זה מה שיש לך להגיד?

יורם מרציאנו: אין לו מה להגיד על רווחה?

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: מי בעד העמדה שהציג בפנינו ראש הממשלה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הודעת הממשלה – 39 נגד – 22 נמנעים – 1 הודעת הממשלה נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שעמדת ראש הממשלה כפי שהוצגה בפני הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, סדר-היום מחר שונה מעט.

דליה איציק: לתשומת לבכם.

דליה איציק: הישיבה נעולה.