ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-עשרים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2007-06-05 00:00

אחמד טיבי: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, י"ט בסיוון התשס"ז, 5 ביוני 2007.

אחמד טיבי: רבותי חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 7), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

איל ינון: מכתבה של יושבת-ראש הכנסת בדבר מועמדות לבחירה לכהונת נשיא המדינה, בהתאם לסעיף 6(ב) לחוק-יסוד: נשיא המדינה.

איל ינון: דיווחו של ראש הממשלה על ביצוע התוכנית השנתית ל-2006 של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בהתאם לסעיף 9(ד) לחוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה), התשס"ו–2006.

איל ינון: החלטת ועדת האתיקה בעניין השתתפות חברי הכנסת באירועי תרבות.

איל ינון: עד כאן.

תודה רבה.

אחמד טיבי: חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום: נאומים בני דקה.

אחמד טיבי: חברי הכנסת המעוניינים יירשמו באמצעות מערכת ההפעלה האלקטרונית, שתקבע את סדר הדוברים ואת שמותיהם.

אחמד טיבי: אפשר להצביע.

אחמד טיבי: לא חשוב אם בעד או נגד או אפילו נמנע, אבל הכנסת הזאת מצביעה אוטומטית בעד כל דבר שהוא אגרסיבי, כמו נאומים בני דקה.

משה גפני: רק בנאומים בני דקה אני נגד – – –

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: זאת עמדה שאני אדע להעריך בבוא הזמן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני יפתח, בשל העמדה המוסרית שהציג לפני כמה דקות.

משה גפני: מה שאומר, אדוני היושב-ראש, שיש מקרים שצריך להצביע נגד.

משה גפני: אני מבקש לבשר לכנסת, מאחר שהעליתי את העניין הזה פעמים רבות, שהחשמל בבית-הספר של החינוך העצמאי באור-יהודה חובר היום, ו-500 התלמידים והתלמידות שם, בחום המחניק הזה, יוכלו לחיות עם מזגנים ויוכלו ללמוד לא בחושך אלא באור.

משה גפני: הם יוכלו להפעיל מחשבים ואת מכשירי החשמל שמפעילים בבית-ספר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה לומר לך שהיו מעורבים בזה ראש הממשלה, עוזריו, שרת החינוך, המנכ"ל שלה, שר הפנים והמנכ"ל שלו, שר התשתיות ועוד רבים נוספים.

משה גפני: בסופו של דבר מי שחיבר את החשמל הוא תורם, שתרם את הכסף.

משה גפני: אחרי זה יבואו בטענות לממשלה השלומיאלית הזאת, שאני לא מבין איך היא יכולה לעשות פעולות למען המדינה אם היא לא יכולה לחבר חשמל לבית-הספר, אלא צריך להביא תורם.

משה גפני: ואחרי זה באים בטענות לגאידמק.

משה גפני: זה פשוט לא ייאמן – זו ממשלה שצריכה לעבור מן העולם, שלא מסוגלת לתת חשמל לילדים בבית-ספר וצריך להביא תורם.

עכשיו אני מבין למה הצבעת נגד.

חברת הכנסת , ואחריה – חבר הכנסת אבו וילן.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני בחרתי לדבר בתקופה זאת על יום הילד הבין-לאומי.

נאדיה חילו: בימים אלה העולם חוגג את היום הזה, והשאלה שלי היא אם באמת היום הזה הוא חג או תזכורת חברתית לכולנו: האם אנחנו עושים מספיק בהגנה על הילדים; האם אנחנו עושים מספיק להגן על זכויות ילדים; האם באחוז כל כך גבוה של עוני אנחנו מממשים את זכויות הילד; האם באחוז כל כך גבוה של פגיעות בילדים ותאונות עבודה אנחנו מממשים את זכויות הילדים.

נאדיה חילו: אני רוצה להביע מכאן משאלה: כל חברי, עלינו לעבוד מאוד קשה כדי לממש את חוק חינוך חינם מגיל שישה חודשים.

נאדיה חילו: החוק הזה ייטיב עם כל האוכלוסיות של הילדים, גם העניים, אלה שמאוד זקוקים לנו, וגם כאלה שזקוקים לחינוך מיוחד.

נאדיה חילו: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אבשלום וילן.

אחמד טיבי: אחריו – חבר הכנסת יעקב כהן.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

אבשלום וילן: קיבלתי לידי היום את הדוח של הקרן החדשה לישראל על הגזענות ועל האלימות במגרשי הכדורגל בשנה האחרונה.

אבשלום וילן: לצערי, בראש הדוח על התנהגות שלילית אלימה וקריאות גזעניות עומדת "בית"ר ירושלים", אלופת המדינה – –

אחמד טיבי: הפתעת אותי.

אבשלום וילן: – – אחריה "מכבי תל-אביב" ו"הפועל תל-אביב" – גם הן בצמרת.

אבשלום וילן: ב-28% מהמשחקים הושמעו קריאות ונהמות כלפי שחקנים שחורי עור.

אבשלום וילן: יש עלייה של 50% במקרי האלימות לעומת השנה שעברה.

אבשלום וילן: ואולי הדבר החמור ביותר הוא, שלגבי הנהמות כלפי שחקנים שחורי עור, אוהדי "מכבי תל-אביב", שהצטיינו גם בהכנסת אמצעי לחימה למגרשים, הם האחראים ללמעלה משליש האירועים האלה, אוהדי "בית"ר ירושלים" – לעשרה אירועים, וגם אוהדי "בני יהודה" – בתשעה מחזורים.

אבשלום וילן: הקבוצה הכי הגונה השנה היתה "הכוח מכבי רמת-גן".

אבשלום וילן: אני חושב שההנהלות של "בית"ר ירושלים" – גאידמק שמאידמק: במקום לבזבז את הכסף על שטויות, שיתחיל לטפל בתופעות המכוערות האלה.

אבשלום וילן: אין כדורגל עם גזענות, אין כדורגל עם אלימות.

אבשלום וילן: גועל נפש של כדורגל, כאשר נוהמים לעבר שחקנים בעלי צבע עור מסוים.

אבשלום וילן: הכנסת הזאת העבירה שורת חוקים, שמי שקורא קריאות גזעניות או נוהם כלפי שחורים דינו שנת מאסר, גם יותר.

אבשלום וילן: איש עדיין לא הפעיל את החוק הזה וההשתוללות חוגגת וכולנו מדברים.

אבשלום וילן: הכנסת אמרה את דברה, ולצערי, אדוני היושב-ראש, לא נעשה דבר למען יראו וייראו, לאכוף את החוקים שאנחנו חוקקנו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת , ואחריו – חברת הכנסת לנדבר.

צבי הנדל: אף-על-פי שאני לא אוהב את גאידמק, מה אתה רוצה ממנו?

צבי הנדל: הוא לא אשם.

אופיר פינס-פז: יצחקי, זה לא שטויות.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברים נכבדים, אני רוצה להתייחס לנושא אספקת החשמל ומחירו.

יעקב כהן: לאחרונה שמענו שבכירים באוצר אומרים שמחיר החשמל בישראל צפוי לעלות בעשרות אחוזים – 35%–40%.

יעקב כהן: אני חושב שחשמל זה מוצר בסיסי ממדרגה ראשונה, שאסור להרשות העלאה של מחירו, במיוחד כה גבוהה.

יעקב כהן: לכן, על אף מצבה הכספי הקשה של חברת החשמל, שצוברת חוב של 45 מיליארד שקל, אני חושב שחלק גדול מאזרחי ישראל לא יוכלו לעמוד בהתייקרויות אלו, במיוחד בשיעור כה גבוה.

יעקב כהן: לכן אני קורא לאוצר שלא לאפשר את מימוש ההעלאה.

יעקב כהן: נוסף על כך, קראנו השבוע שבימים החמים תתקשה חברת החשמל לספק את הביקושים, וכבר בסוף השבוע צפויים אנחנו להפסקת חשמל, וכן במהלך כל הקיץ ובימי העומס.

יעקב כהן: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח בין חברת החשמל לאוצר לגבי עתיד השינוי המבני של חברת החשמל, אבל חייבים לקרוא לעובדי חברת החשמל שיעשו כל מאמץ לספק את הביקוש, לבדוק ולהשתדל שכל יחידות הייצור הקיימות יהיו כשירות בימי העומס.

יעקב כהן: כל הפסקה שתקרה, מלבד האי-נוחות הנוראית שתיגרם ממנה – זה גובל בפיקוח נפש.

יעקב כהן: לכן כל מאמץ כדאי ומחייב.

יעקב כהן: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

אחמד טיבי: אחריה – חבר הכנסת הנדל.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודיע היום על ישיבה עם עמותות שמחלקות מזון ודברים לאנשים שנמצאים במצוקה.

סופה לנדבר: אני רוצה לומר, רבותי, שהפעם העמותות האלה לא התלוננו על מצוקה של אנשים ועל מצוקה שהם מתמודדים אתה.

סופה לנדבר: הם אמרו שהם מוכנים לבנות חזית אחידה, ואני ממליצה כאן גם לכנסת, יחד אתם, לבנות חזית, עם תוכנית רב-שנתית, כדי למחוק מהמפה של מדינת ישראל את העוני ואת המצוקה שקיימים היום.

סופה לנדבר: הרי משנת 1996 מספר האנשים הרעבים במדינת ישראל גדל פי שניים, ואנחנו חייבים לא להתלונן ולא למצוא פתרון מיידי לכמה משפחות שנמצאות במצוקה.

סופה לנדבר: מדינת ישראל חייבת, כדי להילחם בעוני, לבנות תוכנית רב-שנתית, יחד עם אותן עמותות, יחד עם גורמים בממשלת ישראל, כדי להגיד אחרי כמה שנים – ולא משנה, אחרי עשר או 15 שנים – שאנחנו מחקנו את הבושה הזאת מהמפה שנקראת מדינת ישראל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת הנדל.

אחמד טיבי: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברות הכנסת וחבריה, זה היום עשה בורא עולם, נגילה ונשמחה בו.

צבי הנדל: היום לפני 40 שנה, בעזרת בורא עולם, הבסנו את כל צבאות אויבינו שקמו עלינו לחסל את המדינה.

צבי הנדל: היה ניצחון מזהיר, חזרנו לחבלי מולדת.

צבי הנדל: לא כבשנו ארץ לא-לנו, זאת ארצנו.

צבי הנדל: גם אם השמאל יכתוש את המוח בתקשורת מבוקר עד לילה שאנחנו כובשים וכובשים, ארץ ישראל היא שלנו ואנחנו לא כובשים.

צבי הנדל: אני מקווה מאוד שהעם הערבי לא יתכנן מלחמות לעתיד, אלא יתכנן שלום.

צבי הנדל: ושלום, בסופו של דבר – יש לו סיכוי טוב לאפשר חיים נורמליים לכל המזרח התיכון, איש בארצו ובמדינתנו, בלי שעם אחד יצטרך לוותר על מולדתו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת פרוש.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לפני 40 שנה רבים חשבו כמו חבר הכנסת הנדל, שכיבוש השטחים הוא הישג גדול של ישראל.

צבי הנדל: למה אתה משקר?

דב חנין: נדמה לי, אדוני היושב-ראש, שהיום רוב הציבור הישראלי מבין שקרה לישראל אסון גדול.

דב חנין: גם לישראל קרה אסון גדול כאשר השטחים האלה נכבשו, לא רק לפלסטינים.

דב חנין: הכיבוש הזה מטיל נטל עצום על החברה הישראלית – כלכלי, חברתי, מוסרי – ולכן אני מקווה שסופו יגיע בקרוב, על בסיס של שלום בין ישראל לפלסטינים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, השבוע קיימה השדולה הסביבתית-חברתית סיור במפרץ חיפה.

דב חנין: ראינו לא רק את זיהום האוויר, אלא גם את זיהום הים והנחלים.

דב חנין: ראינו את התוצאות של רשויות מקומיות ושל עיריות שעד עצם היום הזה אינן מחוברות לרשת הביוב.

דב חנין: מי השופכין שלהם זורמים לנחל נעמן ודרכו למפרץ עכו, מטנפים את אחד האזורים היפהפיים ביותר בארץ.

דב חנין: אוהבי הארץ הזאת צריכים לפעול כדי שהיא באמת תהיה נקייה וראויה לשימוש ולמנוחה ולבילוי של בני אדם.

דב חנין: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פרוש, ואחריו – חבר הכנסת והבה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, היום בישרה משטרת ההגירה על גירושם מהארץ של 80 ניגרים אשר טוענים כי הם צאצאי אברהם אבינו, שהיגרו לישראל לאחר תהליך גיור מזויף, כלומר גיור שלא על-פי ההלכה.

מאיר פרוש: בשבועות האחרונים, כך מודיעה משטרת ההגירה, יש עדויות של עובדים זרים רבים בישראל על כך שקיבלו הצעות מנוכלים לעבור תהליך "גיור".

מאיר פרוש: בהודעת משטרת ההגירה נאמר גם, כי העובדים הזרים נופלים קורבן למעשי הונאה של נוכלים המציעים להם "גיור" – שוב במרכאות, כמובן.

מאיר פרוש: על אלה שמוגדרים נוכלים אפשר, לדידי, להוסיף גם אנשים שראוי לכנות אותם מוליכי שולל, המבקשים להנהיג במדינה את מה שהם מכנים גיור קל, גיור חילוני, גיור ידידותי, גיור אלטרנטיבי וכו'.

מאיר פרוש: מוליכי שולל הם אנשים יצירתיים, שמכנים בשמות אטרקטיביים את השקר, הזיוף, ההונאה, ההטעיה והסילוף.

מאיר פרוש: כי אין גיור אלא גיור כהלכה.

מאיר פרוש: כי הגיור הוא מושג הלכתי, ומי שמנסה לסלף זאת מוליך שולל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת והבה, ואחריו – חבר הכנסת פינס-פז.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בעקבות היוזמה שלי לדיון דחוף בוועדת החינוך והתרבות, התקיים היום דיון בנושא פיטוריהן של 49 גננות לבני שלוש-ארבע במגזר הדרוזי.

מגלי והבה: אם ההחלטה הזאת היתה מתקיימת, המשמעות היתה שקרוב ל-2,000 תלמידים לא היו מוצאים מסגרת בגני טרום-חובה.

מגלי והבה: לשמחתי אני יכול לבשר לאותן גננות ולאותם הורים – שהיו מוטרדים – שמשרד החינוך, הסמנכ"ל לכספים התחייב בפני הוועדה היום שלא תפוטר שום גננת ולא עובדים שעוסקים בגנים, ולכל הגנים תהיה מסגרת מימון.

מגלי והבה: כמובן, כל השינויים במדדי הטיפוח שהיו – מטרתם לעשות שוויון בין כל חלקי האוכלוסייה, ולא להפלות חלק אחד על חשבון האחר.

מגלי והבה: לכן הבשורה, אדוני היושב-ראש, וחשוב שאני אומר את זה, היא שבשנה הבאה, ב-1 בספטמבר, כל הגננות, כל הילדים, חוזרים לשנת לימודים.

מגלי והבה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פינס-פז, ואחריו – חבר הכנסת יצחק זיו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מניח שמה שאני הולך להגיד עכשיו קצת נעלם מעיניכם, במקרה הוא הגיע לעיני.

אופיר פינס-פז: הוא לא זכה לבולטות גדולה בתקשורת הישראלית.

אופיר פינס-פז: המרכז לשלטון מקומי עשה עכשיו מכרז על כל השלטון המקומי בישראל – זה לא שני מקומות – לצורכי אבטחת מוסדות.

אופיר פינס-פז: מדובר על מכרז בהיקפים של אלפי אנשים, אם לא מעבר לזה.

אופיר פינס-פז: מסתבר, לפי הפרסומים בתקשורת, ואני לא מתחייב על כל אות שלהם, שבמכרז הזה אין הבטחה של שכר מינימום ואין תנאים נלווים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, כחברי כנסת, ואני אומר לעצמי: אנחנו חייבים לשמור על האינטרסים של הציבור בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: כשאנחנו מדברים על פערי שכר, על פערים בין עשירים לעניים, זה מתחיל פה.

אופיר פינס-פז: זה שעושים מכרז שמראש אנשים לא מקבלים שכר על-פי חוק או לא מקבלים שכר הוגן – אני חושב שאנחנו צריכים לעמוד על המשמר בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: פניתי ליושב-ראש המרכז לשלטון מקומי במכתב כדי לבטל את המכרז ולעשות מכרז חדש.

אופיר פינס-פז: אבל אני אומר גם לנו: אני חושב שהגיע הזמן לחוק חדש בכל מה שקשור לעובדי קבלן, ומי שיש לו עניין בדבר הזה שיבוא אתי בדברים.

אופיר פינס-פז: החלטתי שצריך לקדם דבר כזה באופן אסטרטגי.

אופיר פינס-פז: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק זיו, ואחריו – חבר הכנסת הלפרט.

יצחק זיו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מדבר על נושא שאנחנו מודעים אליו יום-יום.

יצחק זיו: הנושא הוא בכותרות העמוד הראשון של מקומון.

יצחק זיו: באחד השבועות האחרונים ראיתי תמונה של זקן מחטט בערמת אשפה ומחפש מזון.

יצחק זיו: בעמוד פנימי באותו עיתון מצאתי עוד תמונה, של זוג קשישים בשוק העירוני ביום שישי אחר-הצהריים, אוספים מזון מתוך ערמות שהשליכו בעלי הדוכנים לפני כניסת השבת.

רן כהן: איפה זה, בישראל?

רן כהן: זה בישראל?

יצחק זיו: קשישים רבים סובלים בישראל מבעיית רעב של ממש.

יצחק זיו: רובם המכריע הם אזרחים ותיקים שגם מזניחים את בריאותם בעקבות מצבם הכלכלי הקשה.

יצחק זיו: רבים סובלים מקור, משום שאינם מחממים את הבית, וגם אין להם מים חמים, משום שהם אינם יכולים לממן את צורכיהם.

יצחק זיו: הקשישים בישראל הפכו לחוליה החלשה ביותר בחברה הישראלית.

יצחק זיו: אנחנו רואים תמונות זוועה של קשישים נוברים בפחי אשפה ומחפשים מזון, מושפלים, מגיעים לחרפת רעב.

יולי יואל אדלשטיין: עוד מעט נקים מפלגת גמלאים להגן עליהם.

יצחק זיו: מראות אלה מעידים על אטימות ועל ניכור של החברה, שערכי היסוד שלה נבנו על "והדרת פני זקן" ועל "אל תשליכני לעת זיקנה, ככלות כוחי אל תעזבני".

יצחק זיו: זה אחד הנושאים הקשים והמזעזעים בחברה הישראלית וחרפה שאי-אפשר להתעלם ממנה.

יצחק זיו: פשוט בושה וחרפה.

יצחק זיו: הפתרון למצוקת הקשישים בישראל חייב להיות ממשלתי, ממלכתי, שיעניק לקשישים את העזרה שלה הם זקוקים כרגע על מנת להתקיים בכבוד בערוב ימיהם.

יצחק זיו: לעתיד טוב יותר יש לקדם את חקיקת חוק הפנסיה הממלכתית, אשר תצמצם ככל האפשר את התופעה המבישה הזאת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו – חבר הכנסת אדלשטיין.

רן כהן: לדעתי חייבים להקים מפלגת פנסיונרים שתגן עליהם.

אחמד טיבי: אני מבקש לבדוק את הצעתו של חבר הכנסת רן כהן.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, השבוע הכריז שוב נשיא אירן כי החלה הספירה לאחור לקראת חיסולה, חס ושלום, של מדינת ישראל.

ואנו ממשיכים בסדר-יומנו כרגיל, מכניסים את ראשנו בחול ומשלים את עצמנו שכאילו מדובר במנהיג מטורף.

כבעל ניסיון בהצהרות מעין אלה, אני רוצה להזהיר את כולנו – בפעם המי- יודע-כמה – שאסור לנו להישאר אדישים להצהרות הנוראיות.

אנחנו חייבים להאמין שאחמדינג'אד מתכוון ברצינות לכל מה שהוא אומר.

חשוב מאוד שנדע ונזכור שבעת שהיטלר הצהיר על "הפתרון הסופי" וחיסול העם היהודי, העולם התייחס בזלזול ובלעג.

חלילה לנו מלחזור על הטעות הפטאלית פעם נוספת.

אני פונה ליושבת-ראש הכנסת: להזעיק את כל יושבי-ראש הפרלמנטים ברחבי העולם ואת דעת הקהל בעולם, בשל הסכנה הנוראה המאיימת על קיומה של מדינת ישראל, ולא רק על מדינת ישראל, כי אירן היא סכנה לעולם כולו.

תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אדלשטיין, ואחריו – חבר הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הייתי רוצה להפנות את תשומת הלב של כולנו למשהו שמתרחש בימים אלה בעקבות ציון 40 שנות הניצחון במלחמת ששת הימים.

יולי יואל אדלשטיין: אילוסטרציה קטנה ראינו גם עכשיו בנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: יש רבים בקרבנו, כולל בבית הזה, שמשתמשים בביטויים כגון "ניצחון פירוס", "קללה" ואף "אסון".

יולי יואל אדלשטיין: הייתי רוצה להזכיר לאלה שמשתמשים בביטויים האלה, באופן הכי אישי ופשוט, שאלמלא הניצחון במלחמת ששת הימים, אני ועוד מאות אלפים ומיליונים כמוני, לא רק שלא היו נמצאים במדינת ישראל אלא כנראה גם לא היו שייכים לעם ישראל היום.

יולי יואל אדלשטיין: אסור לנו לשכוח שאותו ניצחון במלחמת ששת הימים הביא להתעוררות בתפוצות בכלל ובברית-המועצות לשעבר בפרט, והביא בסופו של דבר, בשנות ה-70, ה-80 וה-90, לעלייה של מיליוני יהודים – זה המספר, מיליוני יהודים – למדינת ישראל ולהזדהות מלאה של מיליונים נוספים עם המדינה ועם מטרותיה.

יולי יואל אדלשטיין: כל אלה שמשתמשים בקללות וב"ניצחון פירוס", כדאי שיזכרו גם את הנקודה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

תודה רבה.

סיבה נוספת לעלייה זה לצאת למלחמה.

חבר הכנסת מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת גבאי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אתמול נמנע שוב אסון בנמל התעופה בן-גוריון, בגלל תקלה במטוס שהיה בדרך ממדריד לארץ.

אברהם מיכאלי: בתקופה האחרונה אנחנו שומעים לצערנו על הרבה מאוד תקלות מסוגים כאלה ואחרים, שאין קו רציף ביניהן, אבל המומחים שמבינים בעניין – בעיתון מצוטטים דברים מאוד חמורים: אם לא נשפר את תחזוקת המטוסים יקרה אסון, אין נהלים, אכיפה לא יעילה, אין מספיק פקחי טיסות ופקחי בטיחות.

אברהם מיכאלי: זה שלא קרה עד היום אסון, מלמד שהיה לנו מזל.

אברהם מיכאלי: אני חושב שזה נושא ששווה דיון הרבה יותר רחב ולא נאום של דקה, ואני חושב שצריך לפקוח עיניים ואוזניים אצל כל מי שנוגע בדבר, שחלילה מחר לא נעמוד פה ונבכה למה קרה אסון.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אליהו גבאי, ואחריו – חבר הכנסת זכור.

אליהו גבאי: רבותי, גם אני רוצה להתייחס למלחמת ששת הימים, שהיום מלאו לה 40 שנה.

אליהו גבאי: יש כל מיני אנשים שלצערי מנסים לשכתב את ההיסטוריה – בצורה מסולפת, בצורה זדונית.

אליהו גבאי: אם נסתכל מה היה מצבה של מדינת ישראל ערב מלחמת ששת הימים – תקופת החרדה, תקופת ההמתנה, היה סימן שאלה על עצם קיומה של מדינת ישראל.

אליהו גבאי: היתה התלהבות של מדינות ערב: הנה מדינת ישראל מגיעה לסופה, "האחרון יכבה את האור", האבטלה, הירידה מהארץ בהמונים.

אליהו גבאי: רק מלחמת ששת הימים הביאה להתעוררות של היהודים בכל העולם.

אליהו גבאי: העם היהודי בארץ-ישראל הכפיל את עצמו, האבטלה ירדה לחצי והצמיחה גדלה.

אליהו גבאי: כלומר, אז עם ישראל, העם היהודי בעולם, ידע שיש לו מדינה מובטחת, עם ביטחון.

אליהו גבאי: לכן המלחמה הזאת היתה מלחמה צודקת, שתרמה למדינת ישראל את גאוותה ואת גאוות העם היהודי.

אליהו גבאי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: שיר הלל למלחמה.

אחמד טיבי: עכשיו חבר הכנסת עבאס זכור.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, אני רוצה לדבר על נושא חשוב מאוד לאזרחים החלשים ביותר במדינה: מאות האזרחים הפונים לחברת "עמידר" ומגישים את כל מה שדורשים מהם לשם קבלת תעודת זכאות לדיור ציבורי מטעם משרד השיכון.

עבאס זכור: אחרי חודשים של טרטור ובקשות הפקידים ב"עמידר" שאין להן סוף, מקבל האזרח הפשוט, החלש, את תעודת הזכאות.

עבאס זכור: האזרח הזה חושב שאם הוא קיבל את הזכאות נגמר הסיפור ומייד הוא יקבל דירה.

עבאס זכור: זה מה שצריך להיות, אבל התושבים האלה מחכים הרבה זמן, חלקם יותר מחצי שנה.

עבאס זכור: כשהם שואלים: מה קורה אתנו?

עבאס זכור: מה עם הדירה שלנו, קיבלנו את הזכאות – אומרים להם: עליכם לחכות, אין לנו דירות.

עבאס זכור: על משרד השיכון לחשוב איך לפתור את הבעיה ולמצוא בתים ודירות לתושבים החלשים במדינה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת זכור.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על שהוספת אותי לרשימת הנרשמים בנאומים בני דקה, רק כדי לחזור ולהזכיר את מה שאני עושה כבר שלוש שנים בכל יום שלישי.

רן כהן: בואו נזכור שבחברה הישראלית יש כ-400 מתאבדים בשנה, מהם יותר מ-30 חיילי צה"ל.

רן כהן: ממשלת ישראל לא נוקפת אצבע, לא משקיעה שקל אחד של ממש כדי למנוע את התופעה של התאבדות, אף-על-פי שמדובר באחת התופעות שמסכנות חיים, באותה מידה שבה אנשים נהרגים על הכבישים.

רן כהן: ואני לא חשוד כמי שלא נלחם בתאונות הדרכים, הייתי בין מעבירי החוק הראשון למאבק בתאונות הדרכים.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חוזר ומזכיר: זו תופעה קטלנית שחייבים להיאבק בה ולעשות הכול כדי לצמצם אותה.

רן כהן: תודה רבה.

אני מודה לאדוני.

תם סעיף הנאומים בני דקה.

[רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/304).

]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום, התשס"ז–2007 – קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: אני מזמין את השר מאיר שטרית להציג את הצעת החוק בשם שר המשפטים.

אברהם רביץ: מה קרה לשר המשפטים?

אברהם רביץ: הוא לא ענה לי השבוע – – –

אחמד טיבי: אני חוזר על שאלתו של חבר הכנסת רביץ: מה קרה לשר המשפטים?

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אני לא יכול לענות על השאלה הזאת בשמו של שר המשפטים, חבר הכנסת רביץ.

מאיר שטרית: אני מציע שתשאל אותו כשיהיה כאן.

מאיר שטרית: מאחר שהוא ביקש ממני לענות בשמו על הצעות החוק היום, אני עושה את זה בשמחה רבה.

מאיר שטרית: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת הצעת חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשס"ז–2007.

מאיר שטרית: תוקפן של התקנות לשעת-חירום, שנחקקו לראשונה ב-1967, הוארך בחוק מדי פעם בפעם והוא עומד לפוג ביום י"ד בתמוז התשס"ז – 30 ביוני 2007.

מאיר שטרית: הצעת החוק המונחת לפניכם נועדה להאריך את תוקפן של התקנות בחמש שנים נוספות, עד י' בתמוז התשע"ב, 30 ביוני 2012.

מאיר שטרית: התקנות מסדירות את היחסים המשפטיים בין ישראל לבין אזורי יהודה ושומרון וכן בין ישראל לרשות הפלסטינית, ובכלל זה את הנושאים הבאים: מתן עזרה משפטית בין ישראל לבין הגורמים המוסמכים ברשות הפלסטינית, כגון ביצוע הזמנות לדין, פעולות לניהול חקירה, ביצוע צווי בתי-משפט וכיוצא באלה; מתן סמכות שיפוט וסמכויות נלוות לבתי-משפט בישראל כלפי ישראלים שעברו עבירות באזור או בשטחי הרשות, שאילו היו נעברות בישראל היו לפי הדין בישראל, ובין השאר החלת הוראות בדבר דרכי אכיפה חלופית-פלילית ועבירות מינהליות באזור; הסדרת נושא צווי עיכוב מן הארץ – תקנה 2 ו-2א – כך שיכללו גם יציאה מהאזור או משטחי המועצה הפלסטינית; החלת חוקים ישראליים שונים על ישראלים באזור, כמו שירותי בריאות, ביטוח לאומי לעניין מתנדבים וכו'; החלת סמכויות בנושאי מסים, הוצאה לפועל ומרשם כללי ביחס לישראלים באזור.

מאיר שטרית: הסדרים בנושאים של זימוני עדים, צווי הבאה שהוצאו על-ידי בתי-משפט צבאיים באזור למי שנמצא בישראל; אפשרות לבצע בישראל עונש מאסר שהוטל באזור על-ידי בית-משפט צבאי ותחולת הוראת חוק שחרור על תנאי על ביצוע מאסר כאמור.

מאיר שטרית: הארכת תוקפם של הסדרים אלה חיונית להמשך קיום היחסים המשפטיים שבין ישראל לבין האזור והרשות הפלסטינית, ועל כן מוצע להאריכם בחמש שנים נוספות.

מאיר שטרית: נוסף על כך נדרשים תיקונים מסוימים בתקנות כמתבקש מסיום הממשל הצבאי בחבל-עזה ביום ח' באלול התשס"ה, 12 בספטמבר 2005:

מאיר שטרית: נדרש תיקון של הגדרת "אזור" כך שלא יכלול את חבל עזה.

מאיר שטרית: באשר להגדרת "שטחי המועצה הפלסטינית", נדרש להבהיר שהם יכללו גם את אותם שטחים בחבל-עזה שהיו מוחזקים על-ידי מתיישבים ישראלים ולא נכללו במסגרת שטחי המועצה הפלסטינית לפני ההתנתקות.

מאיר שטרית: כמו כן מוצע להבהיר כי צו עיכוב יציאה מן הארץ יש בו כדי למנוע יציאה לשטח רצועת-עזה, נוכח שינוי המצב המשפטי והעובדתי בשטח זה.

מאיר שטרית: נוכח חיוניות ההסדרים הקבועים בחקיקה זו, יש צורך להשלים את החקיקה בהקדם האפשרי.

מאיר שטרית: לפיכך, מוצע להעביר את ההצעה לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אדוני, תודה.

אחמד טיבי: אני רוצה להזכיר שההצבעה על החוק תתקיים ביום ד'; דבר שאנחנו רגילים לו בתקופה האחרונה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

אחמד טיבי: פותח אותה חבר הכנסת אברהם רביץ.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכוון להצביע בעד הצעת החוק הזאת, ואני אומר מדוע.

אברהם רביץ: האלטרנטיבה להצעת החוק הזאת היא "איש את רעהו חיים בלעו".

אברהם רביץ: מכיוון שאין הוראה של מלכות – אין דין ואין משפט, אין שום אלטרנטיבה לקיים חיים נורמליים וחיים עם סדר חברתי מסוים.

אברהם רביץ: לכן, מאחר שהמין האנושי כולו מחויב להקים מערכות של משפט – לנו יש מערכות של משפט מאז ימי עולם, באופן טבעי, אבל לצערנו, כמובן, המערכות האלה מחייבות רק את ציבור שומרי המצוות – אבל כל חברה אנושית חייבת שתהיה לה מערכת משפטית, מערכת של כללי התנהגות.

אברהם רביץ: לכן, מאחר שהחוק היה חוק מותנה בזמן ותוקפו עומד לפוג בעוד כמה ימים, יש צורך לעודד את החוק הזה.

אברהם רביץ: אני רק רוצה להקדיש כמה משפטים למיוחד, שכן הפעם אנחנו מוציאים את חבל-עזה ממערכת החקיקה הזאת.

אברהם רביץ: אני רק רוצה להביע תקווה שבאמת נגיע למצב שאנשי חבל-עזה ינהלו את החיים שלהם בעצמם, על כל המערכות, וייקחו אחריות.

אברהם רביץ: יש שם ממשלה סדירה, חוקית, דמוקרטית, אני מבין – שייקחו על עצמם את מלוא האחריות, גם כדי להעמיד במקומם את פורעי החוק, שכיום הם מהווים, לצערי, חיץ להתקדמות ולהבנה בינינו לבין העם הפלסטיני.

אברהם רביץ: לולא המאורעות – המערכות נמצאות ללא חוק, ללא סדר, ללא משפט, ללא שלטון.

אברהם רביץ: אני מאוד מקווה – אינני רוצה לחשוב שהשלטון הוא אשר דוחף אותם לדברים הללו, אבל ברור שהמצב הוא ללא שלטון, וראו מה קורה שם.

אברהם רביץ: לכן הצעד של הצעת החוק הזאת מסמל ומסמן לתושבי חבל-עזה שעליהם לקחת את כל מערכות השלטון לידיהם, גם בדברים שאינם סימפתיים.

אברהם רביץ: גם מדינת ישראל נלחמת באידיאליסטים שונים שמעוניינים להוסיף ולהקצין.

אברהם רביץ: היא עושה זאת לא תמיד בחפץ לב.

אברהם רביץ: אני אסיים כאן, ברשותך, ואומר שהחוק הזה הוא בעתו, ואני מתכוון להצביע עבורו.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זבולון אורלב – לא נמצא; חבר כנסת אורי אריאל – לא נמצא; חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא; חבר הכנסת יעקב מרגי – לא נמצא; חבר כנסת מוחמד ברכה – לא נמצא; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

אחמד טיבי: אחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אחד הסעיפים בחוק הזה, שאנחנו מתנגדים לו בגלל התנגדותנו העקרונית והמהותית לתקנות לשעת-חירום – אחד הסעיפים שמעוררים תמיהה גדולה הוא ההתייחסות לרצועת-עזה כאל חוץ-לארץ.

ג'מאל זחאלקה: ומדוע זה מעורר תמיהה?

ג'מאל זחאלקה: כי רצועת-עזה נתונה במצור ישראלי מהים, מהאוויר ומהיבשה, וכוחות ישראליים נכנסים לעזה על בסיס יומיומי.

ג'מאל זחאלקה: הפצצות בעזה יש לנו כל יום, ובאה ממשלת ישראל ואומרת שזה חוץ-לארץ.

ג'מאל זחאלקה: ומדוע הם אומרים את זה דווקא בחוק הזה?

ג'מאל זחאלקה: כדי להסיר אחריות.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל, שעשתה את תוכנית ההתנתקות, טענה – ולא רק טענה, אלא זה באחד הסעיפים של תוכנית ההתנתקות – שהיא רואה בהתנתקות את סיום הכיבוש הישראלי ברצועת-עזה.

ג'מאל זחאלקה: כל אדם הגון וכל מוסד בין-לאומי הגון יכול לראות שהכיבוש לא הסתיים על-פי ההגדרה הבין-לאומית של סיום כיבוש.

ג'מאל זחאלקה: אחד הסעיפים המרכזיים בחוק הבין-לאומי, שמגדיר סיום מצב כיבוש, הוא שחרור אסירים.

ג'מאל זחאלקה: האם ממשלת ישראל שחררה אסירים?

ג'מאל זחאלקה: סיום כיבוש פירושו שהאנשים שחיים בשטח המסוים הזה, יש להם חופש תנועה לחוץ-לארץ.

ג'מאל זחאלקה: האם יש לפלסטינים הדבר הזה?

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל מגדירה את המצב כסיום כיבוש, ובחוק הזה מגדירה את האזור כחוץ-לארץ, כי מי שנוסע לרצועת-עזה – אסור לו לנסוע אם הוצא לו צו איסור יציאה מהארץ, מתוך מגמה של התנערות מאחריות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, ממשלת ישראל לא אחראית למה שקורה ברצועת-עזה מבחינה כלכלית, מבחינה חברתית ומבחינת הביטחון האישי של האזרחים הפלסטינים בעזה.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל לא יכולה להתנער מאחריות.

ג'מאל זחאלקה: אף גורם בין-לאומי לא הכיר בכך שהסתיים מצב הכיבוש ברצועת-עזה, ואפילו משרד המשפטים – משפטנים בכירים ממשרד המשפטים הישראלי אמרו שלא הסתיים מצב הכיבוש ברצועת-עזה, משום שישראל שולטת על היציאות והכניסות לרצועת-עזה ומשום שאין מעבר בטוח לגדה המערבית.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, הסעיף הזה שמדבר על עזה כחוץ-לארץ הוא שקר אחד גדול.

ג'מאל זחאלקה: מתייחסים לזה בתור רטוריקה, אבל בפועל לא נסתיים הכיבוש הישראלי ברצועת-עזה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שיסתיים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מאיר פרוש – לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

אחמד טיבי: מוותר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אחמד טיבי: לאחר חבר הכנסת נסים זאב ידבר חבר הכנסת , ולאחר מכן – חבר הכנסת ואסל טאהא.

רן כהן: האם תוכל לקרוא את כל הרשימה?

אחמד טיבי: חברי הכנסת נסים זאב, , ואסל טאהא ורן כהן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אין ספק שהארכת תוקפן של התקנות לשעת-חירום מתחייבת, בגלל כורח המציאות.

נסים זאב: רק היום שמענו, ג'מאל זחאלקה, שאבו-מאזן בא והכריז על עשרת העקרונות בין ה"פתח" לבין ה"חמאס", שהגיעו סוף-סוף לאיזו הסכמה, ורק כמה שעות לאחר מכן שומעים שפלסטין נמצאת שוב על סף של מלחמת אחים, מלחמת אזרחים.

נסים זאב: זאת אומרת, הקטסטרופה שם היא בין הפלגים הקיצוניים, שאחד רוצה להשמיד את השני.

נסים זאב: מדינת ישראל לא יכולה לשבת בין ארגוני טרור ולהיות שם השוטר שיאזן בין הכוחות, ומי יש לו יותר הבנות עם מדינת ישראל ומי פחות.

נסים זאב: מדובר פה בחבל-עזה, מדינה טרוריסטית, סופר-טרוריסטית, כולם "חמאסניקים", כולם גאים שהם משתייכים לארגוני ה"חמאס".

נסים זאב: היום זו בושה לומר בעזה: אני איש של "פתח".

נסים זאב: זו בושה, זה לא כבוד.

נסים זאב: כולם מרימים ומניפים את הדגל של ה"חמאס".

נסים זאב: ה"חמאס", אמירתו ברורה: השמדתה של מדינת ישראל.

דוד רותם: לא רק שם בושה להיות ב"פתח".

נסים זאב: זה בושה להיות ב"פתח".

דוד רותם: לא רק שם, יש הרבה מקומות שבהם בושה להיות ב"פתח".

נסים זאב: אל תגזים, בבית הזה עדיין אין לנו אנשים שמשתייכים לארגונים האלה או לארגונים האחרים.

נסים זאב: אני רוצה להאמין שלא לזה התכוונת, חלילה.

נסים זאב: ברוך השם פה הערבים הישראלים – – –

דוד רותם: בבית הזה כולם – – –

נסים זאב: לא צריך להגזים.

נסים זאב: גם אם מביעים עמדה פוליטית כזאת או אחרת, אין שום כוונה של הזדהות עם אותם ארגונים קיצוניים, חלילה.

נסים זאב: אני לא חושד – ודאי לא באחמד טיבי, שהוא באמת נאמן מובהק לאבו-מאזן, לפני כן ליאסר ערפאת.

נסים זאב: היו לו הרבה פגישות.

נסים זאב: אני לא חושד חלילה וחס שהוא בוגד במדינה שהוא נשבע לה אמונים והצהיר אמונים כלפיה.

נסים זאב: צריך להכיר בעובדה שהפלסטינים מתגעגעים לימים שבהם הממשל הצבאי שלט בעזה.

נסים זאב: תראו מה קרה – – –

יורם מרציאנו: אין שר תורן?

יורם מרציאנו: עוד פעם מזלזלים בנו?

הוא כבר חוזר.

הוא יצא לדקה.

יורם מרציאנו: שהממשלה – – –

יצחק זיו: בגלל זה נתתי לו לדבר מעבר לזמן.

יורם מרציאנו: – – –

יצחק זיו: חבר הכנסת מרציאנו, נתתי לו לדבר מעבר לזמן בגלל הנקודה שהערת.

נסים זאב: השר ביקש לצאת לעשר דקות, יש לנו פה מספיק דוברים נוספים, ולדעתי זה ייקח לפחות עוד רבע שעה.

יורם מרציאנו: מי זה השר?

נסים זאב: לא צריך לעכב את הכנסת.

נסים זאב: אתה חכם, מרציאנו, חבר הכנסת.

נסים זאב: נכנסת עכשיו, הפכת להיות עוד מטיף אחד, זה מתאים למסגדים, לא לפה.

נסים זאב: אתה פתאום מטיף לנו פה מוסר, אל תהיה מטיף, אנחנו שומרים על כבודה של הממשלה, ואתה חלק מהקואליציה.

סלח לי.

שהממשלה תשמור על כבודה של הכנסת.

נסים זאב: השר ביקש מהיושב-ראש – – –

יורם מרציאנו: שהממשלה תשמור על כבודה של הכנסת.

נסים זאב: לא היית קודם.

יצחק זיו: חבר הכנסת מרציאנו, תן לחבר הכנסת נסים זאב לסיים.

נסים זאב: היתה בקשה מיוחדת מהיושב-ראש הקודם, השר ביקש.

נסים זאב: בדרך כלל אני לא מגן על הממשלה, אבל במקרה הזה הייתי עד שמיעה, ואכן היושב-ראש אפשר לשר להיעדר עשר דקות, ולכן לא צריך לעשות מזה עניין גדול.

יצחק זיו: אני מבקש לסיים, כי עבר הזמן.

נסים זאב: העניין של התקנות לשעת-חירום, זה מחייב.

נסים זאב: היום ממשלת ישראל צריכה לחשוב באופן רציני ביותר.

נסים זאב: עזה ואיו"ש אלה שתי מדינות נפרדות, יש מדינת "חמאס" ויש מדינת "פתח", בראשותו של אבו-מאזן, וזה מה שצריך להיות.

נסים זאב: אסור לצרף שתי מדינות, כשמדינה אחת היא סופר-טרוריסטית והמדינה האחרת, אולי עוד אפשר לנהל אתה משא-ומתן.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביקשתי לעלות לדוכן ולדבר, כי פניתי לבג"ץ, אדוני, מייד עם ההכרזה כאילו תם הכיבוש ברצועת-עזה, וביקשתי, בשל ההכרזה הזאת, להעביר את כל האסירים תושבי עזה מתוך בתי-הכלא בישראל אל בתי-הכלא ברצועת-עזה, כמקובל באמנת ז'נבה, כמקובל בחוק הבין-לאומי.

אחמד טיבי: התברר שיש לקונה בחוק, ועל מנת שלא להיענות לבקשה שלי האיצו חקיקה מיוחדת, כדי לענות לבית-המשפט ולומר שיש חוק מיוחד שמאפשר להחזיק אסירים בסטטוס מיוחד, למרות ההתנתקות מעזה, כפי שנאמר.

אחמד טיבי: אגב, זה גם מוכיח שלא תם הכיבוש.

אחמד טיבי: ישראל ממשיכה לעצור אנשים מרצועת-עזה ולחקור אותם באותן דרכים כמו בגדה המערבית.

אחמד טיבי: פלסטיני הרוצה לצאת מרצועת-עזה מקבל אישור, הן לעבודה, הן לביקור, הן לבית-חולים.

אחמד טיבי: הוא גם מוזמן מדי פעם לחדר 13 או לחדר x או לחדר y, אומרים לו שייתנו לו אם הוא ישתף פעולה וכדומה, כמקובל במשטר כיבוש, בממשל צבאי.

אחמד טיבי: רצועת-עזה סגורה ומסוגרת בכל תחנות המעבר על-ידי כוח צה"ל, וצה"ל ממשיך להיות שם כוח כובש על-פי החוק הבין-לאומי, ולכן ההכרזה כאילו עזה היא חוץ-לארץ היא במקרה הטוב "ישראבלוף".

אחמד טיבי: אנחנו רוצים שתהיה חוץ-לארץ, כישות מדינית עצמאית, כחלק מהמדינה הפלסטינית.

אחמד טיבי: אכן, חבר הכנסת זאב, העימותים הפנימיים שמתרחשים ברצועת-עזה מביכים ומבישים.

אחמד טיבי: מי ייתן והמתקוטטים הנלחמים, האחים היורים אחד בשני, יקראו תרגום של דבריך.

אחמד טיבי: אולי הם יתביישו בגלל הדברים שאמרת, כי מה שאמרת מספיק מביך ומביש שאנשים לא ירימו נשק אחד על אחיו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ואסל טאהא.

רן כהן: הם לא רק מבישים, חבר הכנסת טיבי, הם גם מסוכנים, גם לישראלים וגם לפלסטינים.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום זה 5 ביוני, והדיון על שעת-חירום קשור גם ביום הזה.

ואסל טאהא: 40 שנה עברו מאז כיבוש רצועת-עזה ומאז כיבוש הגדה המערבית ורמת-הגולן.

ואסל טאהא: היום הזה לפני 40 שנה, כולנו זוכרים את הטלפון של סגן הרמטכ"ל עזר ויצמן לאשתו: ניצחנו במלחמה, והמלחמה הסתיימה.

ואסל טאהא: כולנו זוכרים את חזונו של דיין, שר הביטחון דאז, כשנתן הנחיות ברורות למטכ"ל להכין תוכנית נסיגה; את זה שמעתי מפי אחד האלופים, חבר שלי, מתתיהו פלד זיכרונו לברכה, חבר הכנסת מטעם הרשימה המתקדמת.

ואסל טאהא: הוא אמר לי: קיבלנו הנחיות ברורות מדיין להכין תוכנית נסיגה מרצועת-עזה וגם מהגדה המערבית.

ואסל טאהא: זאת אומרת שלשר הביטחון דאז היה חזון – חזון להגיע לשלום עם הפלסטינים.

ואסל טאהא: אנו ראינו שתלמידיו שלמדו את משנתו ואת משנת ידידו, השר יגאל אלון – רבין ראש הממשלה זיכרונו לברכה או שמעון פרס – לא הצליחו ליישם את החזון הזה, וקרה מה שקרה לתהליך אוסלו.

ואסל טאהא: אנו עכשיו בדיונים, והמלחמה הזאת התחילה לפני 40 שנה ועוד לא הסתיימה.

ואסל טאהא: עכשיו אנו דנים כיצד להתייחס לרצועת-עזה: כשטח מחוץ לריבונות הישראלית או בתוך הריבונות הישראלית – נתקוף מתי שאנחנו רוצים, ניכנס מתי שאנחנו רוצים, נעצור את מי שאנו רוצים, בלי להתייחס באמת לחזון של שלום אמיתי שיפתור את כל הבעיות.

ואסל טאהא: אני חושב שהיום הזה, 5 ביוני, צריך להזכיר לכל אחד מאתנו את 40 שנות המלחמה המתמשכת, ודם יורד משני העמים – מעגל דמים איום, אם זה בצד הפלסטיני ואם זה בצד הישראלי.

ואסל טאהא: אני חושב שהצד הישראלי צריך לחשוב כיצד להיחלץ מהמשבר שהממשלה הזאת והמנהיגות ששולטת בישראל חיה בו.

ואסל טאהא: זה משבר אדיר, משבר מנהיגות.

ואסל טאהא: אלו שהיו לפני כן היה להם חזון – אומנם חסר, אבל היה להם חזון, היתה להם ראייה כיצד לפתור את הבעיה, כיצד לשאת ולתת עם הפלסטינים.

ואסל טאהא: היום אנו חשים ורואים שהממשלה לא עושה כלום, ורק מביאה לכנסת דיונים כיצד להיחלץ ממשברים זמניים.

ואסל טאהא: אנחנו נצביע נגד הצעת החוק.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, גם אני מתנגד להארכת תוקפן של התקנות לשעת-חירום.

רן כהן: לעניות דעתי, אין דבר שמסמל את המשך הכיבוש שלנו בשטחים, שהוא אסון גדול לעם בישראל ואסון גדול לפלסטינים, יותר מהתקנות לשעת-חירום האלה.

רן כהן: היום 5 ביוני.

רן כהן: בשעה הזאת לפני 40 שנה, אדוני השר, הייתי קרוב לצומת רפיח יחד עם הצנחנים.

רן כהן: כולנו חשבנו שאנו הולכים לצאת למלחמה שבה אנו מבתרים את טבעת החנק על מדינת ישראל וניצלים מאסון גדול.

רן כהן: בסיכומו של דבר ניצחנו במלחמה והצלנו את מדינת ישראל, זה נכון, אבל סיבכנו אותה ב-40 שנות דימום בשטחים.

רן כהן: זה מה שקורה לנו מאז שאנו שולטים על העם הפלסטיני בכוח הנשק, מאז תהליך ההתנחלויות.

רן כהן: אנחנו מדממים בעצמנו וגורמים לשכנינו לדמם.

רן כהן: נכון שגם הם תורמים תרומה מאוד גדולה וקשה במעשה הטרור הנתעבים שהם עושים, בירי ה"קסאמים" על שדרות ועוטף-עזה, אבל המשך הכיבוש הזה הוא אסון למדינת ישראל.

רן כהן: מאז החברה הישראלית במשבר בכל מובן: בתעסוקה, בכלכלה, בחברה, בערכים, בצבא – בכל דבר אנו עוברים תהליך של הרס עקב הכיבוש הזה.

רן כהן: לכן, אין שום סיבה בעולם להמשיך אותו, אלא יש לעשות הכול לסיים אותו בהקדם.

רן כהן: הכי טוב לנהל משא-ומתן עם אבו-מאזן ועם הממשלה הפלסטינית ולהגיע להסדר, ואם לא – מוטב שלא נהיה שם ושהם יחיו את חייהם בצורה הטובה ביותר שהם יכולים להרשות לעצמם ואנחנו נחיה את חיינו בתוך מדינת ישראל הדמוקרטית שלנו.

תודה.

תם הדיון.

ההצבעה תיערך ביום רביעי.

אחמד טיבי: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, אדוני.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 28), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק אחריות מזמין לזכויות עובדים של קבלן שירותים, התשס"ז–2007, של חברי הכנסת ליה שמטוב, ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת .

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

תודה.

[רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/300).

]

אחמד טיבי: אנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33 והוראת שעה) (תיקון מס' 4).

אחמד טיבי: אני מזמין את השר מאיר שטרית להציג את הצעת החוק בשם שר המשפטים.

אחמד טיבי: גם על הנושא הזה ההצבעה תהיה במועד אחר.

רן כהן: לא הבנתי את האדישות של הקואליציה.

רן כהן: אין הצבעה.

מאיר שטרית: ברשות

מאיר שטרית: כם, אני רוצה להתייחס במלים אחדות למתדיינים בהצעת החוק הקודמת.

מאיר שטרית: נראה לי שיש אי-הבנה.

מאיר שטרית: הארכת התקנות האלה, שאומנם נמצאות במסגרת תקנות לשעת-חירום – הצעת החוק נועדה להאריך את התקנות המסדירות את היחסים המשפטיים בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית ולתקן את הגדרת שטחי הרשות הפלסטינית; למשל, להוציא את השטחים שישבנו בהם בעזה מחוץ לשטח שנקרא ממשל צבאי.

מאיר שטרית: כך שכוונתם בעניין הזה היא טובה, ולא להיפך.

מאיר שטרית: אין פה כוונה של החלת תקנות חדשות של שעת-חירום.

רן כהן: זה גם מסדיר את היחסים של היהודים בשטחים.

מאיר שטרית: גם של הישראלים שנמצאים בתוך השטח, כי אין ברירה, מוכרחים להסדיר אותם משפטית.

מאיר שטרית: לכן, אין מנוס אלא לעשות את זה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק המוצע מתייחס לחוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33 והוראת שעה) התשס"א

מאיר שטרית: –2001 – להלן: הוראת השעה.

מאיר שטרית: מטרת ההצעה הממשלתית היתה לאפשר לפרקליט המדינה להחליט בדבר העברת תיקי חקירה בעבירת פשע לתביעה משפטית לצורך החלטה בדבר העמדה לדין והמשך טיפול בתיק.

מאיר שטרית: נוסף על כך נכללו סעיפים שעניינם הליכי סגירת תיקים והגשת ערר על סגירתם.

מאיר שטרית: ההצעה הממשלתית לא התקבלה כתיקון רגיל לחוק סדר הדין הפלילי, אלא כהוראת שעה שהוגבלה לשלוש שנים בלבד.

מאיר שטרית: זאת, לנוכח ביקורת שנמתחה בדוח מבקר המדינה לשנת 2000 בדבר אי-עצמאותה של התביעה המשטרתית ובדבר הצורך לאחדה עם הפרקליטות, ובשלב ביניים לנקוט צעדים לניתוקה ממחלקת החקירות של המשטרה.

מאיר שטרית: יש לציין כי לנוכח הקשיים הלוגיסטיים והתקציביים בהיערכות בדבר איחודה של התביעה המשטרתית עם הפרקליטות, וכדי לתת מענה מערכתי מותאם ומתואם, גיבשו משרד המשפטים, המשרד לביטחון פנים והמשטרה – על דעתו של היועץ המשפטי לממשלה – תוכנית רב-שנתית לחלוקת הטיפול בעבירות הפשע ועבירות העוון החמורות בין הפרקליטות לתביעה המשטרתית, על-פי קריטריונים ענייניים הנוגעים בין היתר לחומרת העבירה, למורכבות התיק, לרגישות הנושא ולהתאמתו של כל אחד מגופי התביעה לטיפול בנושא.

מאיר שטרית: בצד כל זה נדרשה המשטרה לנקוט פעולות לחיזוק עצמאותה של התביעה המשטרתית.

מאיר שטרית: תוכנית ההיערכות שבה מדובר היא תלת-שנתית ומתייחסת לשנים 2006–2008.

מאיר שטרית: מועד תחילת היישום השנתי נקבע לחודש יוני של כל אחת משנים אלה.

מאיר שטרית: בתיקון שלפנינו מוצע לתקן את הוראת השעה כדי ליישם את השנה השנייה של התוכנית התלת-שנתית האמורה להיערכות הממשלה לחלוקת הטיפול בתיקי פשע ועוון בין הפרקליטות לבין המשטרה.

מאיר שטרית: בשנת 2007 מוצע, בהתאם לתוכנית האמורה – יוני 2006 עד יוני 2007 – לצמצם את היקף תיקי הפשע שהוסמך פרקליט המדינה להעבירם לטיפול המשטרה ולהחזיר לטיפול הפרקליטות חומר חקירה המתייחס לעבירות מסוג פשע, שעיקרן שיבוש הליכי משפט, השמדת ראיה, מסירת ידיעה כוזבת על עבירת פשע, בריחה ממשמורת בשל עבירת פשע ועבירות אלימות קשה שהנפגע בהן הוא קטין.

מאיר שטרית: מדובר בעיגון בחוק של יישום בפועל של העברת חומר חקירה כזה על-פי החלטת פרקליט המדינה.

מאיר שטרית: מוצע לאפשר לפרקליט המדינה להעביר לטיפול המשטרה תיקי פשע נוספים שהטיפול בהם מתאים יותר לתביעה המשטרתית.

מאיר שטרית: יש לציין, כי ביישום ההיערכות בשנת 2006 הועבר לטיפול הפרקליטות חומר חקירה בעבירות פשע ועוון בהיקף של יותר מ-1,837 תיקים, ובהמשך יישום תוכנית ההיערכות ל-2007 ו-2008 אמורים לעבור לטיפול הפרקליטות כ-3,600 תיקים נוספים.

מאיר שטרית: זאת, לעומת כ-600 תיקים בלבד המתייחסים לעבירות מסוג פשע האמורים לעבור לטיפול התביעה המשטרתית עם יישומה של התוכנית לשנת 2007, שהם סך הכול התיקים שיועברו לטיפולה במהלך כל תקופת ההיערכות.

מאיר שטרית: המשך יישומה של התוכנית בשתי השנים הנותרות, 2007 ו-2008, יתאפשר על בסיס הקצאת המשאבים, בתיאום עם משרד האוצר ובהתאם ללקחים שיילמדו משנת הפריסה הראשונה, שהסתיימה אך לפני כמה ימים.

מאיר שטרית: במסגרת תקציב 2007 סוכם על העברת תקנים, בהתאם לשלבים הבאים של קליטת התיקים הנוספים מהתביעה המשטרתית.

מאיר שטרית: בתום תהליך העברת התיקים, שכאמור אמור להתפרס על פני שלוש שנים ואמור להסתיים ביוני 2009, תתקיים בחינה מחודשת של היערכות משרד המשפטים ושל התביעה המשטרתית לעניין הטיפול בתיקי חקירה, וזאת לאור הניסיון והלקחים שיצטברו במהלך יישומה של התוכנית.

מאיר שטרית: לפיכך, אבקש את תמיכתכם בהצעה המונחת לפניכם לשם העברתה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לקראת הכנתה לקריאה שנייה ושלישית של הכנסת.

מאיר שטרית: אדוני, תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אברהם רביץ – איננו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב – ישנו.

אחמד טיבי: הוא הדובר היחיד ואחרון הדוברים, ולכן הוא יקצר.

אחמד טיבי: גם כשהוא פותח, הוא אחרון הדוברים.

אחמד טיבי: אדוני, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, דיונים ארוכים היו בוועדת חוקה, חוק ומשפט בנושא הזה, כאשר ברור לכולנו שהפרדה היא חיונית.

נסים זאב: אי-אפשר שעד ייעשה דיין, וזו הלכה ברורה לכולם.

נסים זאב: אותו דבר לא יכול להיות שהמשטרה, שהיא חוקרת, תהיה גם התובעת, והיא גם ממליצה להעמיד לדין, ובעצם היא נהפכת להיות גם כמעט בית-המשפט.

נסים זאב: זה דבר שלא נראה טוב גם ציבורית.

נסים זאב: הגיע הזמן שזה לא יהיה רק על הנייר כהמלצה בעלמא.

נסים זאב: אנחנו יכולים להמליץ ולהעביר חוקים, אבל, אדוני השר, אתה יודע את המציאות המרה: באמת בסיטואציה של חקירות כנגד שרים וכנגד חברי כנסת ההדלפות של המשטרה היו להמליץ להעמיד לדין כאשר אין לה הסמכות לכך, והיא לוקחת סמכויות לעצמה אך ורק משום שהמשטרה היא גם חוקרת וגם תובעת.

נסים זאב: אבל אם ההחלטה היא שרק הפרקליטות היא המוסמכת והמשטרה היא חוקרת, המשטרה יכולה להיות ברמה של ממליצה – אבל כלפי הפרקליטות ולא לעיתונות ולא לבית-משפט.

נסים זאב: היא לא יכולה להיות התובעת המרכזית.

נסים זאב: לכן, אדוני כבוד השר, אני מברך על הצעת החוק.

נסים זאב: הצעת החוק חייבת להיות, וצריך להיות סדר בחלוקת התפקידים ובחלוקת הסמכויות שיש בין הפרקליטות לזה.

נסים זאב: אבל צריך לזכור שזה מחייב הרבה כוח-אדם, הרבה תקנים של עורכי-דין בפרקליטות, וצריך לתת את הדעת על כך.

נסים זאב: אני יודע שיש כבר הרבה תיקים, כמו שאדוני השר אמר – 1,800 ועוד כמעט 3,000 תיקים – ב-2007.

נסים זאב: זו כמות תיקים אדירה, שהפרקליטות צריכה לתת את הדעת עליה, כאשר אפילו מבחינת כוח-אדם אין היערכות מתאימה, ועורכי- דין שצריכים להיות מטעם הפרקליטות ולקבל את התיקים האלה צריכים ללמוד את הנושאים ואת התיקים.

נסים זאב: אבל אני מאמין שבאופן הדרגתי זה כן יהיה, ואני מברך על כך, ונקווה שזה יהיה כמה שיותר מוקדם ושזה גם ייושם הלכה למעשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר שטרית: אני יכול להשיב למתדיינים?

אחמד טיבי: אתה יכול, אם אתה עומד על כך.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, עליתי להשיב לחבר הכנסת נסים זאב, מכיוון שהוא מתייחס לעניין ברצינות וגם מצוי בו.

מאיר שטרית: חשבתי שנכון להשיב לו אף-על-פי שאינני שר המשפטים.

מאיר שטרית: הפעולה בעניין הזה התחילה עוד בתקופתי כשר המשפטים ב-2001 ו-2002 וגיבשנו את העקרונות.

מאיר שטרית: כמו שאתה מציין, לצערי, זה הולך מאוד לאט.

מאיר שטרית: אני רוצה להסביר לך חלק מהנסיבות, למה לא.

מאיר שטרית: לכאורה, אתה לא חייב דווקא תקנים נוספים במשרד המשפטים.

מאיר שטרית: אפשר היה להעביר את כל עורכי-הדין בתביעה המשטרתית, שהיום הם תובעים ועושים את הטיפול וכו', לעבוד במשרד המשפטים.

נסים זאב: לא כולם עורכי-דין.

נסים זאב: לא בהכרח.

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: יש הרבה מהם שהם עורכי-דין.

נסים זאב: יש.

נסים זאב: בדקנו זאת אז.

נסים זאב: בפרקליטות זה ודאי עורכי-דין.

מאיר שטרית: חבר הכנסת נסים זאב, תדע לך שהרבה.

אחמד טיבי: בוא לא נאריך בדברים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת נסים זאב, גם במשטרה, במחלקת התביעות של המשטרה, יש רבים מאוד שהם עורכי-דין.

מאיר שטרית: אבל הבעיה היא מינהלתית.

מאיר שטרית: כשאתה מעביר קצין משטרה שהוא עורך-דין מהמשטרה למשרד המשפטים, שכרו יורד בצורה משמעותית מאוד.

מאיר שטרית: במשטרה הוא צמוד לשכר אנשי הקבע, שהוא שכר יותר גבוה, והתנאים יותר טובים מאשר במשרד המשפטים.

מאיר שטרית: במשטרה הוא יוצא לפנסיה יותר מוקדם מאשר במשרד המשפטים, ששם צריך לעבוד עד גיל 67 לפי החוק.

מאיר שטרית: כלומר, הבעיות המינהלתיות קשות.

מאיר שטרית: בזמנו הצעתי לנציבות לעשות דור ב': את אלה שקיימים היום נעביר עכשיו באותם תנאים, ונקבל חדשים לפי תנאים של משרד המשפטים.

מאיר שטרית: עם השנים, למדינה יש סבלנות וזמן, לאט לאט מספר הפורשים ילך ויגדל ויתווסף דור חדש שלא בא בכלל מהמשטרה.

מאיר שטרית: אתה צודק במאה אחוז שיש חשיבות גדולה מאוד לכך שיהיו גוף של חקירה, שזאת המשטרה וזה תפקידה, וגוף שמקבל את ההחלטות בעניין ההעמדה לדין, שזאת הפרקליטות.

מאיר שטרית: זה חשוב מאוד מבחינת ניקיון הדעת של החוקרים וניקיון הדעת של המגישים לדין, שמחליטים על הגשה לדין.

מאיר שטרית: וזאת כדי שיהיו כאילו שתי עיניים בוחנות: פעם אחת המשטרה חוקרת את העדויות ומחליטה, והיא רואה אם יש באמת בסיס.

מאיר שטרית: ואז היא מכינה תיק ומגישה אותו לפרקליטות לדיון, ויושב שם צוות אחר, שהוא עצמו מסתכל פעם שנייה על התיק, בעיניים חדשות, ובודק את הראיות שלפניו ומחליט אם יש מקום, לנוכח הראיות שלפניו, להגיש כתב-אישום או לא להגיש כתב-אישום ולסגור את התיק.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, לצערי, היום התהליכים האלה בארץ הם מאוד אטיים ונמשכים הרבה מאוד זמן, והם גורמים לאנשים עיוות דין ועינוי דין חמורים מאוד.

מאיר שטרית: לצערי הרב, וניסיתי לשנות זאת כשהייתי שר המשפטים, לא היה לי מספיק זמן לגמור את המלאכה, אבל בכל פרקליטות שביקרתי – וביקרתי בכל הפרקליטויות בארץ ללא יוצא מן הכלל, ונפגשתי עם כל הפרקליטים ועם כל הפרקליטות ועם כל מנהלי המחוזות בכל מקום ללא יוצא מן הכלל בכל הארץ – בכל מקום שביקרתי ראיתי אלפי תיקים מונחים בערמות.

מאיר שטרית: כשאתה שואל את פרקליט המחוז: האם אתה יודע של מי התיקים פה על המדף?

מאיר שטרית: – הוא לא יודע.

מאיר שטרית: רק אם מישהו כזה, נניח, ממנים אותו לתפקיד, פתאום טראח, מישהו שולף את התיק שלו ואומר: רגע, יש לו פה בעיה.

מאיר שטרית: יש לו תיק, וכן הלאה.

מאיר שטרית: ניסיתי אז לעשות פעולה רצינית מאוד.

מאיר שטרית: אני מקווה – לצערי אני עדיין לא רואה את הפירות – שאלה שממשיכים אחרי ימשיכו בפעולה הזאת.

מאיר שטרית: הרעיון היה פשוט מאוד: ראשית, להציב בכל פרקליטות עוזר מינהלי לפרקליט המחוז, מישהו ברמה גבוהה, שינהל את הפרקליטות.

מאיר שטרית: לצערי, אין היום ניהול בפרקליטות.

מאיר שטרית: הפרקליטים לא בדיוק מומחים בניהול.

מאיר שטרית: ניהול פירושו: הייתי רוצה שכל תיק שנכנס לפרקליטות יהיה רשום בכניסתו ויופנה לצוות של הפרקליטות, לגוף מסוים, ואנחנו נדע בכל רגע נתון איפה כל תיק נמצא, מתי טיפלו בו בפעם האחרונה, מי מטפל בו.

מאיר שטרית: ויהיו לשר נתונים באופן שוטף, כמו שעשיתי בבתי-המשפט.

מאיר שטרית: והשר ידע בדיוק כמה תיקים נמצאים אצל מי, כמה זמן הם לא טופלו, מתי ייגמר הטיפול וכמה זה מתעכב, כדי שלא ייגרם עינוי דין לאנשים.

מאיר שטרית: זה מה שעשינו בבתי-המשפט.

מאיר שטרית: רק עצם המחשוב של התיקים בבתי-המשפט גרם לכך שכל שופט ידע ששר המשפטים – במקרה שלי, נניח – ידע אישית לגבי כל שופט כמה תיקים מונחים אצלו למתן פסק-דין אחרי שנגמר המשפט שלהם ובכמה תיקים הוא לא טיפל יותר מחצי שנה.

מאיר שטרית: וכשהייתי בא לביקור בבתי-המשפט הייתי אומר לשופטים בפניהם: אדוני, אתה מקבל משכורת כדי לגמור את העבודה, ולכן אתה צריך לגמור את התיקים שלך בזמן.

נסים זאב: רעיון: אם התיק שלי נמשך הרבה שנים, צריך לעגן בחוק שאי-אפשר להשאיר תיק יותר משלוש שנים והוא ייסגר באופן אוטומטי.

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: חבר הכנסת נסים זאב, חוק לא יפתור את העניין.

מאיר שטרית: מה אתה מציע?

מאיר שטרית: לשחרר אנס או רוצח משום שעברו שלוש שנים?

מאיר שטרית: גם אתה לא מציע את זה.

נסים זאב: – – – שזה לא רציני.

מאיר שטרית: מה שכן, המדינה צריכה לעבוד אחרת, שהתיק לא יימשך שלוש שנים.

מאיר שטרית: זה מה שאני מציע, לעשות רה-ארגון: גם עוזר מינהלי וגם מחשוב של כל התיקים בפרקליטות.

מאיר שטרית: למה זה חשוב?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, ברשותך, לא היו הרבה דוברים, ואני מנצל עוד שתי דקות.

מאיר שטרית: אתן דוגמה.

מאיר שטרית: נניח שקורה שוד מזוין בתחנת דלק, ויושב צוות של פרקליטות חיפה ומכין תיק על השוד המזוין.

מאיר שטרית: הוא אוסף ראיות ונתונים ותקדימים, ומכין תיקים שלמים לקראת ההעמדה לדין.

מאיר שטרית: שנה אחר כך יש שוד מזוין בתחנת דלק בבאר-שבע.

מאיר שטרית: אותו דבר – אותה תחנת דלק, אותו שוד, אותו דבר.

מאיר שטרית: יושב צוות חדש בבאר-שבע ומתחיל את כל העבודה מאפס.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי החומרים שלו מונחים באיזה תיק; אחד בכלל לא יודע על השני.

מאיר שטרית: אבל תחשוב רגע מה אם התיק ההוא, בחיפה, היה על המחשב: הפרקליטות בבאר-שבע יכולה לגשת לתיק ולקבל מראש את כל התשתית שנעשתה בתיק אחר.

מאיר שטרית: היו חוסכים הרבה מאוד זמן של עבודה ומחליטים כן או לא.

מאיר שטרית: לכן, יש גם שינוי – ואגב, התחלתי את השינויים האלה בגדול אז במשרד, וגם המחשוב של המערכת עכשיו מתקדם מאוד מאוד.

מאיר שטרית: עשינו תוכנית עבודה למחשוב.

מאיר שטרית: העניין הזה לוקח זמן, ואני מקווה שהוא יבשיל יום אחד, ובאמת לא יהיה עינוי דין כזה.

מאיר שטרית: היום, לצערי, יש עינוי דין מאוד גדול, שמחייב קיצור זמנים מאוד דרסטי.

מאיר שטרית: אדם צריך לדעת, כשמוגש נגדו אישום, אם הוא עומד לדין או לא בתוך זמן קצר ביותר.

מאיר שטרית: לדעתי – אתה אומר שלוש שנים?

מאיר שטרית: אני לא אומר שלוש שנים.

מאיר שטרית: גם שנה נשמע לי מוגזם ומיותר.

מאיר שטרית: צריך לפעול במהירות.

מאיר שטרית: זה מחייב משאבים, זה מחייב כלים, מחייב רה-ארגון, מחייב מישהו שיעמוד מאחורי זה וידאג שזה ייעשה.

מאיר שטרית: אני מקווה שזה יקרה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני השר.

אחמד טיבי: תם הדיון בנושא הזה.

אחמד טיבי: הצבעה תהיה במועד אחר.

אחמד טיבי: [מס' כ/140; "דברי הכנסת", חוב' כ"ה, עמ' 8389; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 28) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אחמד טיבי: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, להציג את הצעת החוק.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, עמיתי חברי הכנסת, אני מאוד מאוד שמח להביא בפני הכנסת אפשרות לעשות דבר שלשמו נבחרנו לחברי הכנסת, לעשות דבר חשוב ביותר למען החינוך בישראל.

מיכאל מלכיאור: אני מביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 28), התשס"ז–2007, שיזמה חברת הכנסת , שבאמת משלימה – או עדיין לא משלימה לגמרי, אבל מקדמת – תפיסה כוללת של שינוי מהותי בנושא החינוך בישראל, שקשורה גם למספר התלמידים בכיתה.

מיכאל מלכיאור: במקרה הזה הצעת החוק המוצעת קובעת כי בחלק מן השעות המוקדשות ללימוד המיומנויות של קריאה, כתיבה וחשבון בכיתות הלימוד הראשונות, א' וב', ייעשה הלימוד בקבוצות קטנות של תלמידים, זאת אומרת – קבוצות של עד 20 תלמידים כשהם לומדים את מיומנויות היסוד בבית-הספר.

מיכאל מלכיאור: כיום המיומנויות האמורות נלמדות בקבוצות גדולות, עד 40 תלמידים, שאינן מאפשרות יחס אישי, נגישות וזמינות של המורים לתלמידים, וזאת דווקא בגילים הקריטיים לעיצוב דרכי הלימוד, המיומנויות והידע הנרכש, וכן לאיתור לקויות למידה.

מיכאל מלכיאור: לפי ההסדר המוצע, לפחות בעשר משעות הלימוד האמורות לא יעלה מספר התלמידים בכיתה על 20.

מיכאל מלכיאור: כך תתאפשר גישה אישית מצד המורים לתלמידים בעת התרגול של קריאה, כתיבה וחשבון.

מיכאל מלכיאור: יצוין, כי לפי ההסדר מוצע פיצול התלמידים לקבוצות, ובכלל זה הוספת מורים, אולם אין צורך בבניית כיתות נוספות לשם כך.

מיכאל מלכיאור: במקום שבו לא קיימת כיתה נוספת, יתרגלו התלמידים את מיומנויות היסוד בקבוצות באותה כיתה.

מיכאל מלכיאור: שיטה זאת כבר פועלת בחלק ממוסדות החינוך בארץ, אומנם במספרים יותר גדולים, והיא הוכיחה את יעילותה.

מיכאל מלכיאור: ההוראות המוצעות בהצעת חוק זו יביאו לשיפור נגישות המורים לתלמידים בכיתות היסוד ולשיפור הישגי התלמידים בתחומי הקריאה, הכתיבה והחשבון ויאפשרו איתור בעיות וטיפול בהן ביתר יעילות מהנעשה היום.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה להגיד לסיכום שיש פה הצעת חוק מהחשובות בוועדה שלנו, לפחות בכנסת הזאת, ואני רוצה לברך את רונית על ההישג הזה וגם על הסיכומים שהושגו עם הממשלה, שתומכת בעניין.

מיכאל מלכיאור: החוק הזה לא רק מאפשר לתלמידים ללמוד את מיומנויות היסוד, אלא שאחרי שאתה קונה את זה, הרבה יותר טוב לכל מערכת ההמשך, למסלול של הילדים הללו – גם לדימוי העצמי של הילדים – לאפשרות שלהם לקנות אחר כך את כל מה שהם צריכים לקנות בהמשך דרכם החינוכית.

מיכאל מלכיאור: כשיש בסיס טוב ודאי וודאי שההמשך הרבה יותר קל.

מיכאל מלכיאור: מאחר שההסתייגויות של חברי הכנסת של חד"ש – הם הסכימו אתי להוריד אותן – – –

אחמד טיבי: הם גם לא נמצאים פה.

מיכאל מלכיאור: אבל הם גם הסכימו.

אחמד טיבי: יפה.

מיכאל מלכיאור: גם חבר הכנסת לא נמצא, אז אין לי צורך לקרוא לחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות, ואפשר לגשת ישירות להצבעה על הצעת החוק.

נסים זאב: זו קריאה ראשונה, לא?

מיכאל מלכיאור: קריאה שנייה ושלישית, כפי שאמרתי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אבל בכל זאת – ההסתייגות הראשונה, לסעיף הראשון, היא של חברי הכנסת , וחנא סוייד, והם הודיעו ליושב-ראש הוועדה כי הם מורידים את ההסתייגויות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת – הסתייגות שנייה – הוא לא נמצא באולם, אז גם ההסתייגות שלו נופלת.

אחמד טיבי: כך גם ההסתייגות לסעיף 2, של חברי הכנסת ברכה, חנין וחנא סוייד – הם גם הורידו אותה והם גם לא נמצאים באולם.

אחמד טיבי: לכן אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: לקריאה שנייה.

גדעון סער: כן.

גדעון סער: אני הייתי מבקש מנציג הממשלה להבהיר שהממשלה תומכת או אינה מתנגדת לחוק, שכן אין באולם 50 חברי כנסת, ומאחר שההצעה היא הצעה תקציבית, כדי שלא יהיה ספק בעתיד, אני מציע שהדבר הזה ייאמר לפרוטוקול.

אחמד טיבי: ההסתייגויות הן תקציביות, לא ההצעה, ולכן אין צורך באמירה הזאת.

גדעון סער: אני הבנתי משהו אחר מיושב-ראש הוועדה, אבל טוב.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים – לסעיף 1 אין הסתייגויות.

אחמד טיבי: אנחנו מצביעים על כל החוק בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: אני מבקש להתחיל בהצבעה, רבותי.

אחמד טיבי: מי בעד, מי נגד?

אחמד טיבי: בקריאה שנייה, בהחלט.

רגע.

השר שטרית, אתה לא מצביע?

הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–2 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 23, וגם השר שטרית מבקש לצרף את קולו בעד החוק הזה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

אחמד טיבי: רבותי, בבקשה.

אחמד טיבי: השר שטרית, אתה יכול גם עכשיו להצביע, כדי שלא אוסיף אותך לפרוטוקול.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 24 נגד – אין נמנעים – אין חוק לימוד חובה (תיקון מס' 28), התשס"ז–2007, נתקבל.

מאיר שטרית: אני התנגדתי.

אחמד טיבי: אה, התנגדת?

מאיר שטרית: – – –

אחמד טיבי: חשבתי שאתה מבקש לצרף את שמך, אז אני – – –

מאיר שטרית: – – – אני לא חייב להצביע.

אחמד טיבי: בקריאה השנייה תמכת.

אחמד טיבי: בשלישית אתה מתנגד?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: אני לא מצביע בכלל על הצעת החוק.

מאיר שטרית: אני לא מתנגד.

אחמד טיבי: אה, אתה לא רוצה להצביע.

מאיר שטרית: לא, גם לא בקריאה שנייה – – –

אחמד טיבי: טוב.

אחמד טיבי: בעד – 24, נגד – אין, נמנעים – אין.

אחמד טיבי: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 28), התשס"ז–2007, עברה בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: אני מברך על העברת החוק וקורא ליוזמת החוק, חברת הכנסת רונית תירוש, לומר כמה מלים.

אחמד טיבי: בבקשה.

אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לשתף אתכם בהתרגשות שאוחזת בי ברגעים אלו – גם לאור העובדה שיותר ויותר אנשים נכנסו פנימה, כי חששתי שחוק כל כך חשוב יעבור בהצבעה של קול או שניים.

אז קודם כול אני מודה לכל החברים שנכנסו לאולם.

אני רוצה לשתף אתכם בעובדה החשובה בעיני, שהחוק הזה הוא החוק הראשון שאני מצליחה להעביר בכנסת הזאת – –

אחמד טיבי: מברוכ.

– – ולשמחתי, מכלל החוקים שיש לי חלק בתהליך החקיקה שלהם, החוק הזה, רצה השם – הגיע הוא לכדי מיצוי ולכדי קריאה שנייה ושלישית, ואולי זה אומר רבות על החשיבות שאני מייחסת לחינוך.

דווקא חוק בנושא חינוך בא לידי ביטוי.

אני רוצה, ברשותכם, לומר כמה תודות, כי אני חוויתי דרך ייסורים עד שהחוק הזה בא למיצוי וגמר.

ראשית, ליוו אותי בכל רגע העוזרים הפרלמנטריים שלי, שיושבים כאן אתנו במליאה – שרה אבידן ועו"ד דני ינקו, המון תודה לכם.

אני חייבת לומר תודה לראש הממשלה, משום שהחוק הזה התחיל בצעדים מאוד מהוססים, כאשר האוצר התנגד לו – לא מהטעמים שהחוק לא נכון אלא מהטעמים הרגילים של תקציב וחוסר תקציב.

ובעת ההיא דווקא אביגדור יצחקי, ששימש יושב-ראש הסיעה ויושב-ראש הקואליציה, אפשר לי בדרך לא דרך, בחופש הצבעה, להעביר את זה בקריאה טרומית, ובעצם מכאן הדרך נסללה קצת יותר.

אחמד טיבי: היו לו כמה פעולות חיוביות בעת תפקידו.

רונית תירוש: היו לו כמה הברקות טובות.

רונית תירוש: לצדו עבדו גם מושיק ביבי, מנהל הסיעה שלנו, וגם יובל וגם אחרים.

רונית תירוש: כל מזכירות הסיעה של קדימה בכנסת – – –

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואל חסון גייס לך נוכחות.

רונית תירוש: זה בסוף, אני הולכת שלב שלב.

רונית תירוש: לאחר מכן, כמובן, ראש הממשלה נתן אור ירוק, למרות ההתנגדות המאוד נחרצת של האוצר לאורך כל הדרך – – –

גדעון סער: אף-על-פי שנאמר לנו שזה בכלל לא תקציבי – – – יכול להיות שההערות שלי, בהיסטוריה – – –

רונית תירוש: תיכף, זה לא תקציבי כי יש הסכמת ממשלה.

גדעון סער: – – –

אחמד טיבי: כאשר חבר הכנסת סער יפסיק להתרכז בעצמו הוא יאפשר לחברת הכנסת תירוש להמשיך.

גדעון סער: הצעת החוק הזאת היא לא תקציבית.

אחמד טיבי: אני נתתי לך להמשיך את המשפט שלך, וענתה לך סגנית המזכיר שאין צורך בהודעה כי הממשלה הודיעה את הודעתה.

גדעון סער: הטענה שלי – – –

רן כהן: אתם מפריעים עכשיו למי שזכותה לדבר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת כהן, ההערה שלך לא היתה במקום.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

אחמד טיבי: מותר להתווכח על ענייני תקנון, ואל תעיר ליושב-ראש.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

רונית תירוש: הכול לטובת העניין, ואני רוצה לומר לכם שחבר הכנסת גדעון סער, דווקא כמי שמייצג את האופוזיציה או חלק ממנה, נתן לי כמה עצות טובות בדרך, וכבר אמרתי שהדרך היתה דרך ייסורים, כולל הנושא של הצבעה שמית, אם נזדקק לה.

רונית תירוש: אני לא שוכחת את כל הסיוע שנתת לי, ואני בהחלט חושבת שהוא עזר לי מאוד.

רונית תירוש: אני רוצה לציין באופן מאוד מיוחד את עובד יחזקאל, ראש הסגל של לשכת ראש הממשלה – –

אחמד טיבי: הוא לא יושב-ראש הסגל, זה מישהו אחר, אל תסתבכי.

גדעון סער: הוא סגן ראש הסגל.

רונית תירוש: – – המשנה, אדם חשוב בלשכת ראש הממשלה, שיודע להתיר סבכים ויודע לגשר ולנהל משא-ומתן.

רונית תירוש: עד לשעות הבוקר האלה, שהיו מאוד קריטיות – וכאן עזר לי מאוד הרב מלכיאור ומייד ארחיב – עד דקה לפני הישיבה בוועדת החינוך, כשאני צריכה להביא את זה לדיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית, עובד יחזקאל הוא זה שהחליט, הכריע והסביר לאוצר שיש זמן שבו צריך להבין שהולכים יד ביד.

רונית תירוש: מדוע?

רונית תירוש: משום שהאוצר שינה לי את החוק ונדרשתי הבוקר להביא רוויזיה, והוא ביקש ממני לבצע אותו, לממש אותו, על פני ארבע שנים, במהלך שלא אפרט כרגע.

רונית תירוש: הוא שינה לי את אופי החוק, כולל העובדה שהייתי צריכה להוריד את גני-הילדים מהחוק, כפי שהיה במקור.

רונית תירוש: וככל שנעניתי לאוצר, הוא חזר בו יותר ויותר, עד למצב שאני הסכמתי לכול, ולפתע פתאום אמרו לי בבוקר – – –

רן כהן: – – –

אחמד טיבי: חבר הכנסת רן כהן, נא לא להפריע לדוברת.

רן כהן: אני רואה שהיושב-ראש מאוד התרגש מההערה שלי.

רונית תירוש: אמרו לי שזהו, אין הסכמה מהממונה על התקציבים.

רונית תירוש: וכאן קיבל את ההחלטה המכרעת עובד יחזקאל, ואני מאוד זוכרת לו את זה, ואני חושבת שכל ילדי ישראל יזכרו לו זאת, משום שהחוק מאוד חשוב – ועידית לצדו, שסייעה כל הזמן בתיווך.

רונית תירוש: הגענו לבוקר הקריטי הזה, ואני רוצה לומר לכם שאני היטבתי להכיר הבוקר את הרב מלכיאור, כמי שמוביל את ועדת החינוך במשך יותר משנה.

רונית תירוש: הבוקר הוא פשוט עשה לי את היום, את החג, את ההיסטוריה, משום שהוא היטיב להסביר גם לאנשי האוצר וגם לחברי הוועדה שתמכו בחוק, ואני מודה להם, את חשיבות החוק הזה.

רונית תירוש: הוא אפילו הסכים להסתייגויות, אני אומרת את זה בגלוי, משום שלא ידענו עד הרגע האחרון לאיזה תרגיל אנחנו עוד צפויים.

רונית תירוש: הרב מלכיאור מאוד משופשף בפוליטיקה ונתן לי עצות נבונות, ואני מודה לו.

רונית תירוש: לצדו, ניסחה את החוק בצורה מיטבית, כפי שהאוצר רצה, עם כל השינויים והרוויזיות, היועצת המשפטית של ועדת החינוך, מירב ישראלי, שבקיאה ברזי החינוך, וזה לא מהיום.

רונית תירוש: אני מכירה אותה כמנכ"לית המשרד ואתה אי-אפשר להתווכח.

רונית תירוש: מה שהיא אומרת הוא נכון וראוי ויסייע לכל התלמידים במערכת וגם למורים.

רונית תירוש: כמובן, בוועדת החינוך יש המזכירות כולה, מנהלת הוועדה יהודית ואפרת וכל החברות שנמצאות שם ומסייעות.

רונית תירוש: כמובן, הזכרת את יואל חסון, שבסופו של דבר היה צריך להביא את זה לידי מיצוי סופי, לוודא שהחברים נכנסים למליאה, מסייעים לי, תומכים, מצביעים, ושאין עוד – – –

משה גפני: זאת היתה עבודה מיותרת, משום שאני תמכתי.

רונית תירוש: אני מודה לך, הרב גפני.

רונית תירוש: אני מקווה שלא שכחתי אף אחד.

רונית תירוש: אבל דבר אחד ברור, אילולא החברים היושבים כאן במליאה, גם בקריאה הטרומית, שהלכו לפי צו מצפונם, חברי האופוזיציה וחברי הקואליציה, התוצאה היתה ברורה.

רונית תירוש: כי ועדת השרים התנגדה, ולמרות זאת אנשים הבינו שזה אחד החוקים היותר טובים, שמיטיבים עם מערכת החינוך, שמתחילים בתהליך ארוך יותר של הקטנת הצפיפות בכיתות.

רונית תירוש: עוד יבואו חוקים של הרב מלכיאור וגם של חברת הכנסת נאדיה חילו וגם שלי ושל חבר הכנסת גדעון סער בנושא של הקטנת הצפיפות בכיתות.

רונית תירוש: זו התחלה של תהליך, ותבורכו על הסיוע ועל העזרה.

רונית תירוש: אני רוצה להבטיח לכם שהדור החדש הזה, שיזכה להטבה הזאת שאפשר ללמוד בקבוצות קטנות, יהיה דור אחר.

רונית תירוש: זה כבר לא יהיה דור שאנחנו צריכים לעבוד על צמצום פערים לגביו, אלא דור שגדל לתוך מדיניות שמונעת פערים מלכתחילה.

רונית תירוש: אני בטוחה שלא ירחק היום שיבואו מכל קצוות העולם ללמוד את השיטה שסייעה בפתרון הבעיה הזאת.

רונית תירוש: כל פעם הסתובבנו סביב הזנב של עצמנו בכיבוי שרפות, והפעם אנחנו הולכים לעשות מהלך אסטרטגי נכון עם דור חדש, ונהיה אור לגויים.

רונית תירוש: תודה רבה.

גדעון סער: רק חבל ששרת החינוך – – –

אחמד טיבי: תבורכי.

אחמד טיבי: אני מברך אותך על החוק הזה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: שאילתות ותשובות לשר מאיר שטרית.

אחמד טיבי: מכובדי, נא לעלות לדוכן.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 1034 של חבר הכנסת יצחק גלנטי: הקריטריונים לרכישת דיור ציבורי; אינו נמצא – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את שר הבינוי והשיכון ביום י' באדר התשס"ז (28 בפברואר 2007):

אחמד טיבי: במסגרת מבצע "כאן ביתי" מאפשר משרדך לדיירי הדיור הציבורי לרכוש את דירותיהם.

אחמד טיבי: הבסיס לקבלת הנחה מחושב על-פי מספר ילדיו עד גיל 18 של הדייר, ללא התייחסות לשנות הוותק שלו.

אחמד טיבי: ברצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם נכון הדבר?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם שנות הוותק אינן קריטריון לקביעת גובה ההנחה?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: מדוע אדם שילדיו מעל גיל 18 אינו זכאי להנחות?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

מאיר שטרית: במבצע "כאן ביתי" 2007 הצליח המשרד לשפר את תנאי תושבי הפריפריה, שיקבלו במסגרת זו אחוזי הנחה גבוהים יותר.

מאיר שטרית: נוסף על כך, שופרו התנאים לכלל הדיירים על-ידי הקטנת מספר השנים המינימלי הנדרש לצורך רכישת הדירה.

מאיר שטרית: הוטבו תנאי המשפחות עם הילדים, אך לצערנו לא אושר על-ידי האוצר נושא הוותק.

מאיר שטרית: להלן ההנחות הניתנות במסגרת המבצע לדיירי השיכון הציבורי, חסרי דירה המשלמים שכר דירה ציבורי: ילד מוגדר בן או בת שגילם עד 21 שנה.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 1036, של חבר הכנסת משה גפני: הדיור הציבורי במסגרת מבצע "כאן ביתי".

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני נמצא, כהרגלו, בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר הבינוי והשיכון ביום י"ז באדר התשס"ז (7 במרס 2007):

אחמד טיבי: במסגרת מבצע "כאן ביתי" מוצע לדיירי הדיור הציבורי לרכוש את דירתם.

אחמד טיבי: נודע לי כי אם יש להם ילדים הם יקבלו הנחה גבוהה, אך דיירים ותיקים בעלי ותק של 50 שנה יקבלו הנחה בסך 10%.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הידיעות נכונות?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – מה ייעשה לטובת הדיירים בעלי ותק?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על שאלתו של חבר הכנסת משה גפני ביחס למבצע "כאן ביתי".

מאיר שטרית: 1–2.

מאיר שטרית: במסגרת חידוש מבצע מכר הדיור הציבורי בשנת 2007 שופרו התנאים במידת מה, בעיקר לטובת תושבי הפריפריה שלהם ילדים, שעל-פי הכללים החדשים יקבלו אחוזי הנחה גבוהים יותר.

מאיר שטרית: שיפרנו את התנאים לכלל הדיירים על-ידי הקטנת מספר שנות המגורים המינימלי בדיור הציבורי המזכה ברכישת דירה.

מאיר שטרית: כיום ניתן לרכוש דירה באזורי עדיפות לאומית לאחר שתי שנות מגורים בפריפריה ושלוש שנים במרכז הארץ.

מאיר שטרית: לצערנו, נושא הוותק לא אושר על-ידי האוצר ולכן לא נכלל בקריטריונים.

מאיר שטרית: בשפה פשוטה, אדוני היושב-ראש, המצב היום הוא שהגענו להסכמה עם האוצר שלפיה שנתיים בלבד בפריפריה מספיקות למשפחה לקנות את הדירה שלה בהנחה של 85%, ובמרכז הארץ – שלוש שנים.

מאיר שטרית: זה לעומת המצב הקודם – שש שנים במרכז הארץ וארבע שנים בפריפריה.

מאיר שטרית: זה שיפור מאוד משמעותי, ואני מקווה שאנשים ייענו לשיפור התנאים וירכשו את הבתים שלהם.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת גפני.

אדוני היושב-ראש, אדוני השר, צר לי על תשובתך שמשרד האוצר איננו מאפשר.

המשמעות של העניין, כדי שיבינו גם חברי הכנסת – אני שאלתי לגבי דיירים אשר מתגוררים בביתם 40 ו-50 שנה, וזה הבית שלהם.

המבצע הוא "כאן ביתי".

כשהם רוכשים את הדירה, הם מקבלים הנחה בין 5% ל-20%.

מאיר שטרית: 85%.

משה גפני: לא.

מאיר שטרית: מה לא? כן.

משה גפני: אני מדבר על מי שוותיק.

מאיר שטרית: זה לא משנה ותיק או חדש.

מאיר שטרית: מי שגר שנתיים ומעלה מקבל 85%.

משה גפני: לא.

מאיר שטרית: בטח.

משה גפני: אדוני השר, אז מה הבעיה?

מאיר שטרית: משפחה עם שני ילדים.

מאיר שטרית: נפש אחת – בצדק, המדינה לא רוצה לתת דירות של נפש אחת.

משה גפני: אדוני השר, נדמה לי שיש קצר בתקשורת.

משה גפני: בוא נעשה סדר.

אחמד טיבי: תסיים את השאלה והשר ישיב באופן מסודר.

משה גפני: שאלתי היתה – משפחה, זוג, שגרים בדירה 50 שנה וילדיהם נישאו, אבל הם גרים שם 50 שנה, האם הם אינם זכאים להנחה מעבר ל5% או עד 20%?

מאיר שטרית: תראה, יש קריטריונים בהנחה גם למשפחה עם הילדים.

מאיר שטרית: ההנחה במקרה הזה יותר נמוכה.

מאיר שטרית: אם אני לא טועה – אני לא זוכר בעל-פה, אבל אם אני לא טועה, אדם בודד שגר בדירה מקבל הנחה, לפי מיטב זיכרוני, של 15% ממחיר הדירה; זוג מקבל הנחה של 30% ממחיר הדירה, אם אני לא טועה.

משה גפני: לא, 20%.

מאיר שטרית: אמרתי, אני לא חותם על זה.

מאיר שטרית: אבל אני רוצה שתדע, שהמבצע הראשון של דיור ציבורי ב-1999, כשהייתי שר האוצר, מבצע "קנה דירתך" או whatever – – –

רן כהן: "הבית שלי".

מאיר שטרית: "הבית שלי" – אז הקריטריונים הקובעים היו מספר הילדים ומספר שנות המגורים.

מאיר שטרית: זה היה המבצע הראשון שנעשה – מספר הנפשות במשפחה ומספר שנות המגורים.

משה גפני: אני שואל, למה זה השתנה?

מאיר שטרית: גם השנה, כשחזרתי למשרד השיכון, בניסיון שלי לשפר את התנאים ב–2007, ביקשתי להכניס את נושא הוותק – לצערי, ללא הצלחה.

מאיר שטרית: האוצר מתנגד לזה.

רן כהן: אדוני השר, תוכל לומר שעוד מעט נעשה את זה בחוק.

מאיר שטרית: מאחר שבמצב הנוכחי אנחנו כפופים, לצערי, לאוצר, לא היתה לי ברירה.

מאיר שטרית: העדפתי לשפר את מה שאפשר, ומה שאי-אפשר – אי-אפשר.

רן כהן: הבנתי מהתשובה שמאיר שטרית צריך להיות שר האוצר, ולא שר השיכון.

אחמד טיבי: הוא יכול להיות כל שר.

רן כהן: הוא כבר היה.

מאיר שטרית: בואו נחכה.

אחמד טיבי: השאילתא הבאה, מס' 1072, של חבר הכנסת עמיחי אילון.

אחמד טיבי: הוא לא נמצא, מסיבות מובנות, ולכן השאילתא עוברת לפרוטוקול.

אחמד טיבי: תודה, אדוני השר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ב' בניסן התשס"ז (21 במרס 2007):

אחמד טיבי: על-פי סעיף 6 להחלטת הממשלה העוסקת בריכוז מאמץ בשיקום השכונות הפיזי, תמליץ ועדה בין-מוסדית בפני שר הבינוי והשיכון על פעולות לריכוז מאמץ בתחום החברתי.

אחמד טיבי: משמעות החלטה זו היא ביטול תקצוב הפעילות החברתית בשכונות רבות.

אחמד טיבי: שר הבינוי והשיכון הודיע כי בניגוד לסעיף 6 האמור, לא יחולו שינויים בפעילות השיקום החברתי בשכונות שבהן הוא פועל.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הדברים נכונים?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם תובא הודעת השר לממשלה, להחלטה מחייבת?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

מאיר שטרית: עמדתי בנושא שיקום שכונות חברתי היא חד-משמעית: לא יבוצעו שינויים כלשהם במספר השכונות הנמצאות בשיקום חברתי בשנים 2007–2008.

מאיר שטרית: אני מצרף לעיונך את מכתבו של מר אריה בר, מנכ"ל המשרד, לגב' אריאלה רבדל, מנהלת אגף שיקום שכונות חברתי, ובו ההנחיה.

מאיר שטרית: כמו כן, בהחלטת הממשלה מיום 28 בינואר 2007 – החלטה מס' 1102, סעיף 3 – מובהר כי הפעילות במסגרת תוכנית שיקום שכונות בתחום החברתי תימשך על-פי המתכונת הקיימת.

אחמד טיבי: תודה, אדוני השר.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/144).

מאיר שטרית: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 110) (השעיית כהונה בשל חוב בתשלום ארנונה), של חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא – קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: אני מזמין את חבר הכנסת זחאלקה להציג את הצעת החוק.

אחמד טיבי: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק באה בעקבות בעיה כאובה, ואפילו הייתי אומר שערורייתית.

ג'מאל זחאלקה: פנו אלי כמה ראשי ערים והציגו בעיה – אחר כך הסתבר שהבעיה הרבה יותר גדולה ממה שתיארתי לעצמי: חלק מחברי מועצות ועיריות, פשוט יש להם חובות ענק לעירייה או למועצה המקומית, והם לא משלמים.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, יש לזה שתי השלכות עיקריות.

ג'מאל זחאלקה: האחת – ואמרו לי את זה ראשי העיריות – שחברי המועצה האלה סוחטים את ראש העיר ואומרים לו בפשטות: אם אתה רוצה לכפות עלינו לשלם ארנונה, אנחנו לא נהיה בקואליציה.

ג'מאל זחאלקה: חלק מחברי האופוזיציה, שגם הם לא משלמים ארנונה, מציגים את גביית הארנונה מהם כנקמנות מצד ראש המועצה.

ג'מאל זחאלקה: עוד נאמר, שלמועצות המקומיות יש בעיה בגביית ארנונה משום שחברי המועצה שלא משלמים הם דוגמה רעה לשאר האזרחים, ואזרחים רבים אומרים לראש העיר: לפני שאתה בא לגבות מאתנו ארנונה, לך תגבה מחברי המועצה; חברי המועצה שאחראים לגביית הארנונה לא משלמים בעצמם.

ג'מאל זחאלקה: הצעת החוק באה לפתור את הבעיה הזאת, והיא אומרת בפשטות: חבר מועצה שחב בתשלום ארנונה כאמור בסעיף 20(10) יושעה מכהונתו עד למועד תשלום החוב, או עד למועד הסדרתו, לרבות בדרך של פריסה של תשלומי החוב, כמובן כמקובל במועצה המקומית לשאר האזרחים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו התלבטנו כשהגשנו את ההצעה, משום שיכולה להיות פגיעה מסוימת בעיקרון של הבחירות והייצוג של הציבור.

ג'מאל זחאלקה: לכן, ההשעיה היא זמנית, וסיומה מותנה בהסדרת חוב הארנונה של חבר המועצה המסוים.

ג'מאל זחאלקה: נפתור בצורה זו גם את הבעיה של הדוגמה הרעה שחברי המועצה נותנים לשאר האזרחים.

ג'מאל זחאלקה: כשהצעת החוק תועבר בקריאה שנייה ושלישית, היא תחול על חברי מועצה מכהנים מזמן תחילת הפעלתו של החוק, כלומר, זה לא יחכה עד לבחירות הבאות, אלא יחול על חברי מועצה המכהנים כיום, כדי לפתור את הבעיה הזאת מהיום.

ג'מאל זחאלקה: משרד הפנים פרסם בשנה שעברה דוח, שאני חושב שהוא דוח חלקי, שלפיו מדובר ב-61 מועצות מקומיות שיש בהן בעיה בקנה מידה גדול.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע על מועצות שחברי המועצה בהן חייבים מאות אלפי שקלים.

ג'מאל זחאלקה: לכן, הצעת החוק באה לסייע לעיריות לפתור את הבעיה הספציפית של חבר המועצה ולהגביר את גביית הארנונה.

ג'מאל זחאלקה: מר יצחקי, ראשי הציבור הערבי כולם – כל ראשי המפלגות הערביות – חתמו על כרוז, על עצומה, שחולקה ביישובים הערביים כולם, וקוראת לציבור לשלם ארנונה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מביאים הצעת חוק שתסייע בגביית הארנונה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו את שלנו עושים, ומוכנים להתגייס לטובת היישובים והמועצות המקומיות והעיריות כדי להגביר את גביית הארנונה מהציבור.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, כשאנחנו באים ותובעים ממשרד הפנים שגם הוא ימלא את חלקו בסיוע ובעמידה בהתחייבויותיו למועצות המקומיות, אנחנו באים בידיים נקיות – את שלנו אנחנו עושים ומוכנים לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו אומרים לכולם – לכל ראשי המועצות המקומיות, לכל ראשי העיריות, למשרד הפנים ולכולם – שראשי הציבור הערבי וחברי הכנסת הערבים כולם מוכנים להתגייס כדי להגביר את גביית הארנונה במועצות המקומיות.

ג'מאל זחאלקה: אבל זה רק חלק מהבעיה.

ג'מאל זחאלקה: משרד הפנים צריך באותה מידה להיענות לתביעות הצודקות.

ג'מאל זחאלקה: התביעות שלנו לא התחילו היום.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נלחמים ונאבקים כדי שהמועצות המקומיות יוכלו לשלם משכורות לעובדים שלהם.

ג'מאל זחאלקה: לאן הגענו?

ג'מאל זחאלקה: כבר לא נותנים לנו נשימה להיאבק למען תקציבי הפיתוח, למען דברים כמו השוואת תנאים, והחזירו אותנו לא לנקודת האפס אלא לנקודת המינוס הגדול.

ג'מאל זחאלקה: המועצות המקומיות הערביות שואפות להגיע לאפס, כלומר שיוכלו לשלם משכורות, ואת זה לא נותנים להן.

ג'מאל זחאלקה: מרבית המועצות המקומיות הערביות – מרבית היישובים הערביים וחלק מהמועצות היהודיות לא יכולים לשלם משכורות.

ג'מאל זחאלקה: איפה נשמע דבר כזה?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו שומעים כל הזמן הבטחות מהממשלה – נותנים אקמול או אספירין.

ג'מאל זחאלקה: אני בתור רוקח לא מזלזל לא באספירין ולא באקמול.

ג'מאל זחאלקה: אבל זה לא יפתור את הבעיה, זה נותן לנו נשימה.

ג'מאל זחאלקה: נכון, אנחנו אומרים לכם: תנו את האספירין, תנו את האקמול כדי שהחולה לא ימות, אבל אחר כך הבעיה תחזור, אם לא נותנים אנטיביוטיקה רצינית ואם לא נותנים ריפוי לחולי הזה, שנקרא – – –

אחמד טיבי: כדי שלחולה לא יכאב, לא כדי שהחולה לא ימות.

אחמד טיבי: אקמול לא יעזור לו.

ג'מאל זחאלקה: לא, גם חום גבוה, אם לא מטפלים בו הוא יכול להביא למוות.

אחמד טיבי: הלוואי שזה היה מציל ממוות.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה לא מטפל בכלל בחום, מה קורה?

ג'מאל זחאלקה: החום ממשיך לעלות.

ג'מאל זחאלקה: זה יכול להיות מסוכן לחיים.

ג'מאל זחאלקה: אם רשות מקומית תשקע בחובותיה ולא תוכל לשלם משכורות, היא פשוט תתפרק.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שזה פתרון חלקי, זו טיפה בים.

ג'מאל זחאלקה: אבל הטיפה הזאת בים חשובה מאוד כדי שנוכל להגיע למצב שבו למועצות המקומיות יהיו הכלים לפתח את היישובים הערביים ואת היישובים שנמצאים במצב סוציו-אקונומי נמוך ולהביאם למצב ראוי.

ג'מאל זחאלקה: אבל לפני זה צריך לפתור את הבעיה הכואבת של תשלום משכורות ושל עמידה בחובות לחינוך ולדברים השוטפים הרגילים.

ג'מאל זחאלקה: לא רק את זה אנחנו דורשים, אלא גם את הפיתוח הראוי, להגיע לשוויון מלא.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת זחאלקה, על ההצעה הראויה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ואסל טאהא – מוותר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אברהם רביץ – לא נמצא; חבר הכנסת זבולון אורלב – לא נמצא; חבר הכנסת אורי אריאל – לא נמצא; חבר הכנסת משה גפני – – –

קריאות: אריאל פה.

אורי אריאל: הנה אני, נמחקתי.

אחמד טיבי: מפה לא נמחקת.

אחמד טיבי: אנחנו חוזרים לחבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לציין שאחרי שלמדתי את השיעור עם ידידי חבר הכנסת גבאי, ידידי כבוד היושב-ראש, ברצוני לשתף.

אורי אריאל: אולי אתה תשתף אחרי זה את המאזינים בבית בדו-שיח שלך עם יושב-ראש הכנסת לשעבר ועם חבר הכנסת יצחקי על משאלות הלב של כל אחד איפה הוא ומה הוא.

אורי אריאל: את זה אני אשאיר ליושב-ראש.

אחמד טיבי: זה לא על חשבונך, אנחנו מתחילים מהתחלה.

אורי אריאל: החוק הזה הוא חוק ראוי.

אורי אריאל: כמי שהוא אזרח ברשות, במועצה אזורית מטה-בנימין במקרה הזה, כמי שהיה ראש מועצה במשך ארבע שנים בבית-אל וכמי שרואה את הדוחות מעת לעת של משרד הפנים ושל אחרים על חובות של נבחרי ציבור שמרשים לעצמם, בלי להתבייש – כמו שאומרים אצלנו, עושים את זה מהמקפצה.

אורי אריאל: פשוט הם גם יושבים ברשות, מקבלים החלטות ומחייבים אחרים וגם לא משלמים את חובותיהם.

אורי אריאל: ראוי לבדוק בהכנה לקריאה שנייה ושלישית אם לא יהיה פה פתח לניצול לרעה – ראש רשות שרוצה להיפטר מחבר מועצה שהוא נגדו, לעומתו, מדביק לו חוב, ובזה הוא משלח אותו במסלול החוצה.

אורי אריאל: בדרך כלל אנשי רשות הם אנשים ראויים ולא צריך לחשוד בהם, אבל היות שהיו דברים מעולם, נצטרך לשים לב לדברים כאלה בעת הכנת החוק.

אורי אריאל: אני רוצה לשאול את היושב-ראש ואת המציעים: האם החוק הזה יחול גם על הרשויות ביהודה ושומרון?

אורי אריאל: מי המציעים?

חבר הכנסת זחאלקה.

זה חוק שמחייב את משרד הפנים.

אורי אריאל: אני מודה ליושב-ראש על העזרה, אבל אני רוצה לשאול את חבר הכנסת זחאלקה אם החוק הזה יחול על המועצה שאני חבר בה, קרי המועצה האזורית מטה-בנימין, או על אריאל, קריית-ארבע.

אורי אריאל: גם שם זה יחול?

ג'מאל זחאלקה: לא רק החוק הזה, גם חוקים אחרים יחולו עליהם.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שנגיע למצב שלא יהיה חוק – – –

אורי אריאל: עד אז זה יחול.

אורי אריאל: אני שמח שחבר הכנסת זחאלקה זכה להחיל עוד חוק, ובעזרת השם כשזה יעבור קריאה שלישית, יזכה להיות שותף נאמן לבניית ארץ-ישראל והרשויות והתושבים – – –

אחמד טיבי: – – –

אורי אריאל: חבר הכנסת זחאלקה, שלא תרגיש שלא בנוח, אני תמיד משבח את היושב-ראש.

אחמד טיבי: ידעתי שזה יגיע.

אורי אריאל: אני לא יודע להחמיץ את ההזדמנות לשבח את היושב-ראש, שהוא גם דוקטור במקצועו, הוא גינקולוג.

אורי אריאל: כמות המתנחלות שהוא יילד וכמות המתנחלים שהוא הביא לעולם – אני מאחל את זה לכל אוהבינו.

אורי אריאל: בהצלחה.

אורי אריאל: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אל תאחל – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפחות הפעם הוא אמר "מתנחלים" ולא "חיילי מג"ב".

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב מרגי – לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מאיר פרוש – לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

אחמד טיבי: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברוב עוונותי הייתי גם ראש מועצה, ובימים המעטים שאני נמצא בכנסת הספקתי ללמוד שבדרך כלל מתייחסים לגופו של האדם המציע ולא לגופו של העניין.

סעיד נפאע: אבל כנראה הדברים מתחילים להסתדר לי, לפעמים אכן מתייחסים גם לגופו של העניין.

סעיד נפאע: בכל אופן, אני מבקש להוסיף כמה נימוקים לחוק הזה – זה חשוב מאוד – כי אני לא רוצה לחשוב שתהיה הצעה כנגד החוק הזה.

סעיד נפאע: זה לא רק עניין שחבר המועצה צריך להוות דוגמה אישית במקרה הזה, אלא בואו לא נשכח שחבר המועצה עצמו הוא זה שיושב בסוף כל שנה ומחוקק למעשה את הצו שמטיל ארנונה במועצה המקומית.

סעיד נפאע: אז הוא כן מחוקק, ובסופו של דבר לא מוצא לנכון לעמוד בחובה המוטלת על-פי הצו שהוא מחוקק.

סעיד נפאע: כולנו שומעים מדי בוקר ומדי ערב ששיעור הגבייה של הארנונה במועצות המקומיות עומד להן לרועץ, לכל המועצות המקומיות, כי על-פי החלטות משרד הפנים זה תמיד תלוי בכל מיני תשלומים – לפי שיעור הגבייה שלך גם תקבל בין היתר את המענקים.

סעיד נפאע: זו עוד סיבה חשובה לאמץ חוק שכזה, ובמיוחד כאשר בתקופה האחרונה אנחנו ערים ליד קלה מאוד על ההדק בפירוק מועצות מקומיות, ובמיוחד מועצות מקומיות ערביות.

סעיד נפאע: אני מבקש לציין עוד דבר חשוב ביותר: הרבה חברי מועצה שלא משלמים ארנונה מפעילים לחץ אדיר על ראשי המועצות, במיוחד כאשר החוק קבע שאם מועצה מקומית לא תאשר את תקציבה היא מפוזרת, ומאוחר יותר ראש המועצה מפוטר.

סעיד נפאע: כדי להתגבר על כל הבעיות האלה אני חושב שמהנימוק שהעלה חבר הכנסת זחאלקה וגם מהנימוקים הנוספים יש מקום לקבל את החוק הזה ולהעבירו לוועדה כדי שיוכן לקריאה שנייה ושלישית.

תודה רבה, אדוני.

חבר הכנסת דוד אזולאי.

חותם את הרשימה כהרגלו בקודש, חבר הכנסת נסים זאב.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, חשבתי שהפעם תהיה לי הזכות לחתום את הדיון הזה, אבל מה אני אעשה, חברי לסיעה – אני תמיד נותן לו את הכבוד הראוי לו, ואני מעריך את זה וזה בסדר.

ראובן ריבלין: נסים זאב חותם את הדיון.

אחמד טיבי: הוא הרוויח את זה ביושר.

דוד אזולאי: תמיד יש לו החותם.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה קודם כול לברך את יוזמי החוק, חבר הכנסת זחאלקה וחבר הכנסת ואסל טאהא.

דוד אזולאי: אני רוצה להסב את תשומת לב המזכירות שיש עוד יוזם לחוק הזה, עזמי בשארה, שהוא כבר לא חבר הכנסת.

דוד אזולאי: לכן אני מציע, היות שהוא כבר לא חבר הכנסת, מן הראוי לבדוק מה התקנון אומר – האם צריך לרשום את שמו או לא.

דוד אזולאי: אני רק מסב את תשומת לבכם לעניין הזה, אדוני המזכיר.

ראובן ריבלין: כתוב בתקנון.

דוד אזולאי: שהוא יכול להמשיך להיות רשום?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: רק אם – חלילה.

דוד אזולאי: שווה בדיקה.

ג'מאל זחאלקה: ביקשנו שבשארה יישאר והם אמרו שאי-אפשר.

ג'מאל זחאלקה: ביקשנו שחבר הכנסת נפאע יתווסף ולא אישרו.

ראובן ריבלין: התקנון לא מאפשר.

דוד אזולאי: אני שומע שהתקנון לא מאפשר וצריך למחוק, ואני מבקש לנהוג בהתאם.

נסים זאב: אם כבר הזכרת את חבר הכנסת בשארה, אולי תגיד לנו מה הוא עושה בחוץ-לארץ?

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק ראויה, ואני חושב שמבחינת העיתוי היא היתה צריכה לבוא הרבה לפני כן, כי מצבן של הרשויות המקומיות – לא רק שהוא מצב קשה, אלא לא יעלה על הדעת שחברי מועצה, שאמורים לשמש דוגמה לציבור שולחיהם, הם הראשונים לא לשלם את הארנונה.

דוד אזולאי: אני לא אמנה כאן את הסיבות מדוע הם אינם משלמים את הארנונה.

דוד אזולאי: עם זה, אני מודה שעיינתי בחוק, וחסר בו משהו – ראשי רשויות.

דוד אזולאי: מה אם ראש רשות – ויש כאלה, ואנחנו מכירים אותם.

דוד אזולאי: יש ראשי רשויות שנמנים עם אלה שמרשים לעצמם שלא לשלם ארנונה.

ג'מאל זחאלקה: לעניין החוק הזה, לא.

אחמד טיבי: השאלה אם זה ברור בחוק שלך.

אחמד טיבי: חבר מועצה לעניין זה הוא גם ראש מועצה.

דוד אזולאי: לא, אדוני היושב-ראש, אני מודיע לך שלא.

דוד אזולאי: קראתי את החוק בעיון רב, וזה לא כולל את ראשי הרשויות, ולכן אני מסב את תשומת לבם של החברים היוזמים.

דוד אזולאי: בוועדת הפנים נצטרך להכניס סעיף נוסף שמדבר על ראשי רשויות שלא שילמו ארנונה, כדי שגם הם ייכללו.

דוד אזולאי: אין להם שום חסינות.

דוד אזולאי: הם לא שונים מאותו חבר מועצה שלא שילם את הארנונה.

אחמד טיבי: זה מחייב אותו יותר.

דוד אזולאי: בוודאי.

דוד אזולאי: לכן אני חושב שאנחנו צריכים להכניס את זה.

דוד אזולאי: אם לא נצליח להעביר את זה בתיקונים, נצטרך להעביר את זה כהסתייגות להצעת החוק.

דוד אזולאי: בכל אופן, אני אתמוך בחוק הזה.

דוד אזולאי: אני חושב שזה חוק טוב, ואני מקווה שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית נבקש להכניס את התיקון כך שגם ראש רשות ייכלל בהסדר הזה.

ג'מאל זחאלקה: ראש הרשות לעניין חוק זה הוא חבר מועצה.

אחמד טיבי: חשוב להוסיף את זה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ג'מאל זחאלקה: למען הסר ספק.

דוד אזולאי: חברי היוזמים, אם תקראו את החוק – מהחוק הדבר לא ברור בכלל.

דוד אזולאי: ראש הרשות לא מוזכר, ולכן צריך למצוא את הדרך להזכיר אותו, כדי שהחובה הזאת תחול גם על ראש הרשות.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב חותם את הדיון.

אחמד טיבי: זו זכות נרכשת של חבר הכנסת נסים זאב, כהרגלו בקודש.

יואל חסון: היא עוברת בירושה?

אחמד טיבי: שלוש דקות, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא רוצה לומר שאנחנו – חוץ מכבודם של חברי הכנסת – כמו איזה עדר עזים הולכים אחרי המציע ולא מסתכלים אפילו לצדדים.

נסים זאב: אולי היו חברי מועצה שמעלו או ניצלו את מעמדם ואת תפקידם ולא שילמו את הארנונה, ועכשיו מביאים איזו הצעת חוק, שלדעתי לא תעמוד במבחן בג"ץ.

נסים זאב: אין קשר בין הדברים.

נסים זאב: חבר שנבחר על-ידי ציבור, מה פירוש – אם הוא לא שילם ארנונה צריך לפטר אותו באופן אוטומטי?

נסים זאב: הוא צריך לעוף מכהונתו כחבר מועצה?

נסים זאב: ומה עם הממונה על הגבייה?

נסים זאב: ומה עם גזבר העירייה?

נסים זאב: ומה עם בכירי העירייה, מנהלי המחלקות?

נסים זאב: ומה עם כל עובדי העירייה הבכירים?

נסים זאב: ומה עם השוטרים שלא משלמים דוחות משטרתיים על עבירות שהם עברו – נפטר אותם מלהיות שוטרים?

נסים זאב: וכהנה וכהנה.

נסים זאב: אנחנו צריכים לפטר פה חצי מהמדינה.

נסים זאב: ומה עם חברי הכנסת שחייבים כל מיני מסים למדינה?

נסים זאב: חבר הכנסת שלא שילם מס, אדוני השר, צריך לפטר אותו לאלתר.

נסים זאב: הוא יושב בוועדת הכספים, הוא המחוקק – תפטר אותו, הוא לא שילם מסים.

נסים זאב: הוא לא נבחר ציבור?

נסים זאב: איזה רעיון זה?

ואסל טאהא: מדובר בנבחרי ציבור.

נסים זאב: מה זה נבחרים?

נסים זאב: גם אנחנו נבחרים.

נסים זאב: אז אם מחר אני אהיה חייב מסים לממשלה ויש לי איזה ויכוח ומחלקת המסים תובעת אותי, אז אני צריך להתפטר?

נסים זאב: איזה חוק זה?

נסים זאב: מה קשור אחד לשני?

נסים זאב: אני מייצג ציבור, הציבור בחר אותי, אני אתן את הדין כלפי הציבור.

נסים זאב: אין דבר כזה שאחרי שנה צריך להעיף חבר נבחר, חבר מן המניין, בגלל שהוא חייב חוב של ארנונה.

ג'מאל זחאלקה: הוא מנצל את מעמדו, זו הבעיה.

נסים זאב: מה זה מנצל?

נסים זאב: הפרשנות הזאת היא פרשנות שלא במקומה.

נסים זאב: היא לא נכונה.

ג'מאל זחאלקה: זו לא פרשנות.

נסים זאב: אם אתה מדבר על חבר מועצה שלא משלם עשר שנים, מתעלם – אתה מדבר על חבר מועצה שלא שילם שנה ונותנים לו התראה אחרונה: אתה "ראס בן עאנכּ" עף מהמקום; אתה כבר לא שייך.

ג'מאל זחאלקה: הוא מושעה עד פתרון הבעיה.

נסים זאב: אני מבין, אבל מה פתאום יושעה?

נסים זאב: אתה יכול להשעות נבחר ציבור?

נסים זאב: אתה יכול להשעות חבר כנסת עד שהוא ישלם את המסים שלו?

נסים זאב: מה הקשר בין אחד לשני?

נסים זאב: מין בשאינו מינו בכלל.

רן כהן: זה רעיון לא רע, להשעות חבר כנסת שלא משלם מסים.

נסים זאב: נכון, אז תעלה הצעת חוק ותראה – תהיה לך תמיכה מקיר לקיר.

נסים זאב: אני לא רואה איזה חוק שמישהו מעלה, וקודם כול הולך לוועדת הכנסת ומקבל פטור מהנחה ל-45 יום, כי החוק שלו הוא הכי חשוב בעולם.

נסים זאב: אני מציע בכלל להוריד את הנושא של 45 יום.

נסים זאב: בשביל מה?

נסים זאב: כל אחד יביא את הצעת החוק שלו דרך האינטרנט ויעלה אותה מתי שהוא רוצה, כי הכול חשוב.

נסים זאב: לכל חוק יש מאה הסברים ונימוקים למה החוק הזה כל כך חשוב.

נסים זאב: אבל באמת נפעל בהיגיון.

נסים זאב: אני אומר לך, זחאלקה, אני לא יכול להצביע בעד החוק הזה, אף-על-פי שחברי יצביעו.

נסים זאב: אני מאוד מכבד אותך, וזה לא לגופו של אדם.

נסים זאב: אני אומר לך את מה שאני חושב: זה לא נכון, זה לא במקום.

נסים זאב: אני אומר לך שאם יבוא מישהו שיערער על זה בבג"ץ – זה לא עומד במבחן בג"ץ.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 110) (השעיית כהונה בשל חוב בתשלום ארנונה), התשס"ז–2007, לוועדת הכספים נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 10, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אחמד טיבי: הצעת החוק עוברת לוועדת הכספים.

דוד אזולאי: לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: אמרו לי ועדת כספים.

אחמד טיבי: הכרזה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטות ועדת הכספים לגבי הצווים האלה: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 12), התשס"ז–2007; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 13), התשס"ז–2007.

נאזם בדר: ההחלטות האמורות יקבלו תוקף בתום שבעה ימים מיום הנחתן האמור, אם לא יודיע חבר הכנסת לפני כן על רצונו שהכנסת תבטל אותן.

נאזם בדר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/140).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 24) (ייצוג הולם בקרב עובדי חברות ממשלתיות), של חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא.

אחמד טיבי: אני מזמין את חבר הכנסת זחאלקה להציג את הצעת החוק.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את השר שטרית לפני שהוא עוזב את האולם, משום שהיה שיתוף פעולה מצוין בינינו לבינו בקשר להצעת החוק הזאת.

ג'מאל זחאלקה: הוא תמך בהצעת החוק הזאת בקריאה טרומית, אף-על-פי שהיו הרבה בעיות עם הממשלה – פעם כן, פעם לא, ובסוף הוא הכריע.

ג'מאל זחאלקה: כל המשא-ומתן התנהל בזמנו בינו לבין חבר הכנסת עזמי בשארה.

ג'מאל זחאלקה: הסיכום היה – ואנחנו עומדים בו – שברגע שתהיה הצעת חוק ממשלתית לקריאה שנייה ושלישית, נצמיד את זה לחוק.

ג'מאל זחאלקה: הנושא הזה יקודם בתיאום עם הצעת החוק הממשלתית.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו עומדים בסיכום שלנו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו שמחים שגם הממשלה עומדת בסיכום של השר מאיר שטרית.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, הצעת החוק מדברת על העדפה מתקנת, והיא המשך לחוק שסיעת בל"ד בכנסת העבירה בזמנו.

ג'מאל זחאלקה: היתה הצעת החוק של חבר הכנסת עזמי בשארה בדבר ייצוג הולם של האוכלוסייה הערבית בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות, ייצוג הולם בשירות הציבורי, והפעם – ייצוג הולם בעבודה בחברות ממשלתיות.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בגופים שמעסיקים עשרות אלפי עובדים, אם לא יותר מכך, והייצוג של הציבור הערבי בחברות האלה הוא במקרה הטוב זעום.

ג'מאל זחאלקה: יש חברות שבכלל אין בהן ייצוג, יש חברות שיש בהן פרומיל – 0.001.

ג'מאל זחאלקה: המספרים עלובים, והדבר הזה צריך לבוא על תיקונו.

ג'מאל זחאלקה: לפיכך באה הצעת החוק, שבנויה על עיקרון של העדפה מתקנת.

ג'מאל זחאלקה: העדפה מתקנת, אשר במסגרתה נקבעות חובות ייצוג הולם לקבוצות אוכלוסייה שונות, מקובלת כאמצעי לקידום השוויון של אוכלוסיות שסבלו ועודן סובלות מאפליה מובהקת ושיטתית.

ג'מאל זחאלקה: הגישה שביסוד חובת הייצוג ההולם היא, שבמקרים מסוימים, כדי להשיג שוויון, לא די בקביעת איסור אפליה ובאכיפתו, אלא יש צורך לנקוט פעולות יזומות.

ג'מאל זחאלקה: ייצוג הולם פורש על-ידי בתי-המשפט כמתן ייצוג יחסי הולם, אשר שיעורו הראוי צריך להיקבע גם בהתחשב באופיו, במטרותיו ובצרכיו המיוחדים של הגוף ולאור התפלגות המועמדים המוצעים המתאימים לתפקיד המסוים.

ג'מאל זחאלקה: עם זאת, החובה להביא לייצוג הולם משמעותה חובה לערוך חיפוש יזום, באמצעים סבירים, של מועמדים מהקבוצות הסובלות מתת-ייצוג.

ג'מאל זחאלקה: הייצוג ההולם בא להתגבר על אפליה שיטתית ומובהקת.

ג'מאל זחאלקה: החוק מדבר גם חובת דיווח וגם על שיטות לאכיפתו.

ג'מאל זחאלקה: המצב שקיים היום, שבו הייצוג של הציבור הערבי בחברות הממשלתיות כל כך קטן, הוא מצב בלתי נסבל.

ג'מאל זחאלקה: החוק מדבר גם על ייצוג של אנשים עם מוגבלות – וזה חשוב מאוד – וייצוג בני שני המינים, ובעיקר, ייצוג של האוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

ג'מאל זחאלקה: זו הצעת חוק ראויה שנדונה בכנסת בעבר.

ג'מאל זחאלקה: הכיוון של פעולות יזומות כדי להגיע לייצוג הולם הוא כנראה הדרך היחידה היום, כי אפשר להגיע למצב שבו עשרות שנים לא יהיה ייצוג ולא יהיו עובדים מהציבור הערבי בחברות הממשלתיות אם לא תינקט פעולה יזומה ואכיפה של החוק מטעם הרשויות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בקריאה ראשונה, ולכן יש לנו כמה דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת ואסל טאהא.

ואסל טאהא: אני מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואסל טאהא ויתר על זכות הדיבור.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת אברהם רביץ וזבולון אורלב – אינם נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל, עד שלוש דקות לרשותך, ואחריו – חבר הכנסת משה גפני.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, שלום לשר אדרי.

אורי אריאל: מציעי החוק וחבר הכנסת זחאלקה שנימק אותו לא הכניסו לחוק שוויון הזדמנויות גם בחובות.

אורי אריאל: מי שמבקש זכויות מלאות – וזה בסדר גמור, אני בעד שוויון – ראוי שייקח על עצמו גם את החובות המלאות.

אורי אריאל: האם ערביי ישראל, חבר הכנסת זחאלקה, משרתים בכוחות הביטחון כמו אחרים?

אורי אריאל: חבר הכנסת זחאלקה, מה אתה אומר?

ג'מאל זחאלקה: לא שמעתי את השאלה.

אורי אריאל: האם הציבור הערבי נושא בנטל הביטחוני, בשירות הביטחון, כמו שאר אזרחי מדינת ישראל?

ג'מאל זחאלקה: לא.

אורי אריאל: למי שלא שמע, התשובה היתה לא, וזה נכון, כמובן.

אורי אריאל: האם אזרחי ישראל – – –

ואסל טאהא: – – –

אורי אריאל: אתם לא רוצים לשמוע כי זה קשה לשמוע?

אורי אריאל: האם האזרחים הערבים במדינת ישראל – שאינם נושאים בנטל הביטחוני, כפי שהסכים חבר הכנסת זחאלקה, מסיבות שונות – האם הם הולכים לשירות הלאומי, שזה בתוך הקהילה?

ג'מאל זחאלקה: גם לא.

ואסל טאהא: מה הקשר?

אורי אריאל: התשובה של חבר הכנסת זחאלקה היא שגם לא.

אורי אריאל: הקשר, חבר הכנסת טאהא, אם לא הבנת – –

ואסל טאהא: הבנתי – – –

אורי אריאל: – – שמי שרוצה זכויות מלאות, צריך לשאת בחובות המלאות.

ואסל טאהא: אין קשר – – –

ג'מאל זחאלקה: זו המצאה שלך – – –

אורי אריאל: מי שחושב שהוא יכול לעשות ולקבל רק זכויות – לקבל ביטוח לאומי על ילדים אבל לא לשלם מס הכנסה, לעבוד בשחור וכן הלאה וכן הלאה, טועה.

אורי אריאל: ברשויות המקומיות למשל – ואתם מכירים את זה, כי בחצי השנה האחרונה היו הרבה דיונים על הרשויות שלא משלמות משכורות – אין כסף כי האזרחים ברשויות האלה, ש-90% מהם ערבים, אינם משלמים מסים.

אורי אריאל: ראשי המועצות אינם גובים מסים.

אורי אריאל: מה פתאום שתקבלו את אותן זכויות?

אורי אריאל: מה הדבר הזה?

אורי אריאל: מה אתם חושבים?

אורי אריאל: תגידו, במדינות השכנות זה הולך ככה?

אורי אריאל: אני מציע לכם לדרוש קודם כול מעצמכם למלא את כל החובות, ואחרי שתמלאו את כל החובות המקובלות במדינת ישראל, תוכלו בהחלט לדרוש גם את הזכויות.

אורי אריאל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

ג'מאל זחאלקה: – – –

משה גפני: אני הולך לתקוף את הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מאמין שתעשה דבר כזה.

משה גפני: אני אשתדל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני תומך כמובן בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: היום היה גם דיון בוועדת החוקה על הצעת חוק דומה של חבר הכנסת טיבי – – –

רן כהן: עוד מעט אורי אריאל ישאל אותך למה אתם לא מקיימים את החובות.

משה גפני: אני לא נכנס לוויכוח שניהל כאן חבר הכנסת אורי אריאל עם חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

משה גפני: אני חושב שהממשלה צבועה.

משה גפני: היא מתנהגת איך שנוח לה והיא גם משקרת לציבור, ואני מדבר על הציבור החרדי.

משה גפני: יש טענה נגד הציבור החרדי שהוא לא משתלב בעבודה ולא משתלב בעשייה במדינת ישראל וכו' וכו'.

משה גפני: אני בשעתי הגשתי הצעת חוק, היות שזה ברור לחלוטין שהציבור החרדי מופלה לרעה בדירקטורים בחברות הממשלתיות, בשירות המדינה ובכל המקומות.

משה גפני: אגב, כאן מדובר על כאלה ששירתו בצבא.

משה גפני: הם חרדים אבל שירתו בצבא, אחרת הם לא יכולים להיות.

משה גפני: וטוענים נגדנו כל הזמן שהמציאות היא שהחרדים אינם רוצים להשתלב, כל הזמן זאת הטענה.

משה גפני: אז הגשתי הצעת חוק.

משה גפני: הנה, אנחנו מבקשים להשתלב.

משה גפני: וזה עבר בקריאה טרומית והגיע לוועדת החוקה.

משה גפני: מגיעה נציגת משרד המשפטים ואומרת שהממשלה מתנגדת.

משה גפני: אין הגדרה כזאת "חרדי", אין הגדרה.

משה גפני: אני לתומי חשבתי – הרי אתם יודעים, אני בכלל, בתחילת דרכי, כשאמרו לי פה "איש מקצוע" או "יועץ משפטי", נעמדתי דום.

משה גפני: ולפתע מתברר כי הממשלה הצבועה הזאת מעבירה החלטה לעידוד התעסוקה בציבור הערבי ובציבור החרדי.

משה גפני: ולא הבנתי.

משה גפני: זאת אותה ממשלה שאומרת שהיא לא יודעת מיהו חרדי.

משה גפני: אז אמר נציג משרד המשפטים – היום בדיון על הצעת החוק של טיבי אמר נציג משרד המשפטים: לא, אין טענה כזאת לגבי מיהו חרדי, אלא שלחרדים נותנים דברים אחרים, במקום דירקטורים מעודדים אצלם את התעסוקה.

משה גפני: שמעת, חברת הכנסת רוחמה אברהם?

משה גפני: להגן על הממשלה הזאת.

משה גפני: זאת אומרת, החרדים יהיו חוטבי עצים ושואבי מים, אבל בדירקטוריונים יהיו ערבים.

משה גפני: דרך אגב, השר אדרי, אני בעד שהערבים יהיו דירקטורים.

יולי יואל אדלשטיין: ימות המשיח, אמר חבר הכנסת טיבי.

משה גפני: אני אומר לכם, היות שאני מכיר את הצבועים שיושבים בממשלה, לערבים הם משלמים מס שפתיים בגלל הפריימריס, הם לא ימנו אותם בסוף.

משה גפני: ולנו הם אומרים את האמת.

רוחמה אברהם-בלילא: שוב יעבדו עליהם בעיניים.

משה גפני: מה השאלה, יש לך ספק בעניין?

אחמד טיבי: יש דירקטורים בממשלה.

משה גפני: גם בגלל הפריימריס.

רן כהן: איזה מזל יש לערבים שיש חרדים.

משה גפני: אם יאפשרו לי, אדוני היושב-ראש, אני אומר את הדברים באופן הכי ברור.

משה גפני: אני בעד זה שבמשטר דמוקרטי כל סוגי האוכלוסיות – ערבים, נשים, אנשים עם מוגבלויות, אתיופים, מה שעלה עכשיו – כולם צריכים להיות.

משה גפני: לצערי הרב המצב הוא שבדירקטוריונים נמצאים, ברוב המקרים, חילונים אשכנזים.

אחמד טיבי: גברים.

משה גפני: כן.

משה גפני: היום יש גם נשים פה ושם, אבל זה מה שיש.

משה גפני: כל סיפורי המעשיות של החוקים שהעברתם כאן לא באו לידי מימוש.

משה גפני: כלפינו הצביעות חוגגת, ולא יהיה כלי תקשורת אחד – להוציא כלי התקשורת החרדיים, לא יהיה כלי תקשורת אחד שיאמר את זה: שקרנים שכמותכם, ממשלה של צבועים, מה אתם מדברים על שילוב בעבודה?

משה גפני: זה רק מס שפתיים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, חבר הכנסת גפני, כנראה אתם מיוצגים על-ידי אשכנזים בדירקטוריונים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו, חבר הכנסת ברכה – אותו דין, חבר הכנסת מאיר פרוש – גם כן לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד נפאע.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לאמיתו של דבר רציתי לוותר על זכות הדיבור, אבל נזכרתי, לאור דבריו של חבר הכנסת אורי אריאל, שמשרד החינוך בדרך כלל מוציא דוחות רשמיים על הישגי התלמידים בני 18.

סעיד נפאע: לפי הדוח האחרון על הישגי התלמידים בוגרי התיכון של אותה שנה, לפי הדוח האחרון מתברר שמתוך כל 100 תלמידים יהודים, 59 זכאים לבגרות או יש להם תעודות בגרות, מה שנקרא בגרות איכותית, כאשר אצל הערבים זה 39.

סעיד נפאע: תוסיף על זה את אחוז הנשירה.

סעיד נפאע: מתוך זה רק 76%, התעודות שלהם מזכות אותם בכניסה לאוניברסיטאות.

סעיד נפאע: כאשר פילחו את הערבים במדינה התברר שאצל הדרוזים יש 17 בוגרים מתוך כל 100.

סעיד נפאע: פשוט אני העליתי את העניין, רציתי לפנות אליך בגובה העיניים ולהגיד לך: האם זה גם קשור לאותן חובות?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נפאע.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נאדיה חילו, ואחריה – חבר הכנסת צבי הנדל.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתחיל בזה ולברך על חוק שוויוני, חוק ערכי, חוק שבאמת סוף-סוף נותן הזדמנות נוספת לאוכלוסייה הערבית להשתלב.

נאדיה חילו: אם אנחנו מדברים על שילוב, זה בהחלט מתחיל ממשרדי הממשלה, ואחרי זה הרשויות.

נאדיה חילו: אבל שאלת למה צריך חוק.

נאדיה חילו: כי כולנו יודעים ומנוסים, כי גם כשיש חוקים ברורים והוראות, לא תמיד הם נאכפים – מה עוד שאין בכלל חוקים.

נאדיה חילו: אז מופעלות הרבה מאוד דעות קדומות, מופעלים סטריאוטיפים שליליים, ובסופו של דבר, השורה התחתונה מראה ומצביעה על מציאות שאף אחד לא יכול להכחיש.

נאדיה חילו: יש מציאות שגם נשים – החוק הזה גם מדבר על ייצוג הולם גם לשני המינים.

נאדיה חילו: מה לעשות, גם בחוקים קודמים, לגבי דירקטורים ובכל מיני חוקים נוספים, עד שלא חוקק חוק ראינו חוסר איזון מאוד ברור גם מבחינת ייצוג נשים וגם מבחינת ייצוג של מוגבלים.

נאדיה חילו: החוק הזה הוא חוק מקיף.

נאדיה חילו: הוא נותן הזדמנות לא רק – אם מישהו רוצה לתפוס את הנושא של האוכלוסייה הערבית כאלמנט שלילי, הוא נותן ייצוג לקבוצות אוכלוסייה שבדרך כלל מופלות לרעה ולא מיוצגות, אם זה אנשים מוגבלים, אם זה נשים, וגם האוכלוסייה הערבית.

נאדיה חילו: הנתונים מראים שייצוגם הוא כמעט אפס.

נאדיה חילו: ברשויות מסוימות, רשויות ממשלתיות, ייצוגם כמעט אפס.

נאדיה חילו: זה עדיין לא אומר שאין בציבור אנשים עם יכולות.

נאדיה חילו: זה עוד לא אומר שאין אנשים מקצועיים שיכולים להשתלב.

נאדיה חילו: זה לא אומר שאין נשים שיכולות בהחלט להשתלב.

נאדיה חילו: הרבה פעמים המחוקק חייב להתערב בכמה מקומות כדי לבוא ולהסדיר את הנושא של שוויון ואת הנושא של סגירת פערים.

נאדיה חילו: המציאות, בעצם, היא גם ראי של הדמוקרטיה.

נאדיה חילו: הדמוקרטיה גם נקבעת כשבאים, ולא רק אומרים במלים "מדינה דמוקרטית" אלא הלכה למעשה בודקים במדינה הדמוקרטית איך הדמוקרטיה הזאת בעצם מיושמת.

נאדיה חילו: לכן אני חושבת שהחוק הזה הוא בהחלט חוק טוב.

נאדיה חילו: אני רוצה לראות בו צעד אחד, כי הוא לא פותר את כל הבעיות.

נאדיה חילו: זאת עוד חוליה, הייתי אומרת.

נאדיה חילו: גם אני הגשתי הצעת חוק, אומנם יותר מצומצמת, על החברות הממשלתיות, ואני גם הגשתי את ההצעה אחרי שבדקתי.

נאדיה חילו: בדקתי, לקחתי נתונים ממחלקת המחקר.

נאדיה חילו: הנתונים מראים ומצביעים שכמעט אין.

נאדיה חילו: אין, איפה שתלך.

נאדיה חילו: לך לרשות השידור – ובהזדמנות זו, היום קיבלתי ידיעה על רשות השידור, שיש כוונה, בגלל צמצומים, לסגור את רשות השידור בערבית.

נאדיה חילו: אני כמובן לא שתקתי ופניתי בעניין הזה, ואני הולכת ליזום דיון.

נאדיה חילו: אבל כמה רשויות יש לנו במדינה?

נאדיה חילו: בדרך כלל אנחנו גם נראה יותר ויותר רשויות.

נאדיה חילו: ככל שמדינה גם מתקדמת במסלול הדמוקרטיה, אז יש יותר רשויות – של סמים, ושל מעמד האשה, ורשויות של כאלה ואחרים.

נאדיה חילו: וחשוב מאוד שיהיה ייצוג הולם לנשים, לאוכלוסיות מוגבלות ובעיקר לאוכלוסייה הערבית.

נאדיה חילו: לכן, בהחלט צריך לתמוך בחוק הזה ולראות בו צעד נוסף בהובלה, ובעצם ראי לדמוקרטיה.

נאדיה חילו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נאדיה חילו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת צבי הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרון הדוברים בהצעה זאת, חבר הכנסת נסים זאב.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, אני מתנגד לחוק הזה ואני חושב שיש בו הרבה מן הצביעות בכל רמה אפשרית.

צבי הנדל: אני חושב שאם מישהו ראוי לתפקיד מסוים והוא מועמד, ויש עוד אחד שהוא פחות ממנו או אותו דבר, ויש העדפה – יש מספיק חוקים שאם שמים רגל למישהו זה יטופל, ולא צריך לעשות מין תהליך עקום, שבצורה לא טבעית יכריחו אנשים מסוימים.

צבי הנדל: מה עם העלייה הרומנית, העלייה הרוסית – למעלה ממיליון עולים?

צבי הנדל: למה לכל אלה אין ייצוג?

צבי הנדל: הרי אני יכול לחתוך את האוכלוסייה באלף חתכים, וכל אחד יבקש למגזר שלו ייצוג כזה או אחר, ואחר כך – אני מכיר את הציניקנים, כי הייתי שם – צריך לשים אשה, נשים פלונית-אלמונית – אני אפילו לא רוצה להתבטא – בשביל לכסות את המכסה, לסתום את הפה למחוקקים.

צבי הנדל: יש חוק בנושא ייצוג נשים בדירקטוריונים, למיטב זיכרוני.

צבי הנדל: הכנסתם את הנשים בשביל לייפות קצת את החוק, אבל לדעתי יש חוק כזה, ומיישמים אותו היום ועושים ממנו צחוק.

ג'מאל זחאלקה: לא בחברות ממשלתיות.

צבי הנדל: אני מוכן שאם בא מישהו – דרוזי, צ'רקסי, ערבי, מוסלמי, נוצרי, לא משנה מי – והוא ראוי ובגלל מוצאו הוא לא מתקבל, או מישהו עם כיסא גלגלים, ובגלל מוגבלותו הוא לא מתקבל, או אם יש דברים מהסוג הזה – על זה לתת את העונשים הכי חמורים.

צבי הנדל: אבל לחוקק חוק שבגלל העובדה שאדם נפגע בתאונה?

צבי הנדל: אני עכשיו נכה, נפגעתי בתאונה, חייבים לשים אותי בדירקטוריון, אבל מה לעשות – אני סתום.

צבי הנדל: אני לא קונה את השיטה הזאת שכל הזמן אנחנו מנסים למצוא חן.

צבי הנדל: זה לא רציני.

צבי הנדל: חוקים מהסוג הזה אינם רציניים, ואנחנו מכוונים בשביל לרצות אוכלוסיות שונות.

צבי הנדל: אף פעם לא נכסה את כל סוגי האוכלוסיות, תמיד יש עוד אחרים.

צבי הנדל: ומי שצועק ולוחץ – אנחנו עושים את זה, ובסוף אנחנו עושים פלסתר את החוק הזה, מזלזלים בו, ואם כן ממנים – ממנים כך שהמינוי הזה לפחות לא יפריע; לא ממנים מינוי רציני, על מנת שנדע שהוא עושה את מלאכתו, יודע לעמוד על דעתו ולהנהיג את אותה חברה בדירקטוריון כמו שראוי ונכון לעשות.

צבי הנדל: צר לי שהממשלה נגררת לפופוליזם זול ותומכת בחוק כזה.

צבי הנדל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים ברשימה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נצביע בקריאה הראשונה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא הזה עלה היום בוועדת החוקה, חוק ומשפט – אותה הצעת חוק של אחמד טיבי.

נסים זאב: הרי אנחנו מדברים פה על העדפה מתקנת ולא על איזה תיקון עיוות, כמו שאמר חברי, צבי הנדל.

נסים זאב: זאת אומרת, לכאורה, עד שלא נגיע למכסת הערבים – שמבחינה מספרית יהיה להם הייצוג באותם אחוזים באותן חברות ממשלתיות – בכלל אין ליהודי מקום להתמודד.

נסים זאב: הרי בתעודת הזהות כבר מחקנו את הרישום של יהודי ומוסלמי.

נסים זאב: מה שקיים היום זה ישראלי – כולם ישראלים.

ואסל טאהא: שמו כוכבים.

נסים זאב: אם אנחנו רוצים לקדם את הנושא של עובדים ערבים, זה לא בחקיקה, זה לא בכפייה – זה לא עובד כך בכלל.

נסים זאב: יכול להיות שתקבל נקודות אצל האוכלוסייה הערבית, יגידו: או, סוף-סוף ג'מאל זחאלקה הביא איזה חוק, בא לגאול אותנו, אנחנו מרגישים שממחר בבוקר כל השערים ייפתחו בפנינו.

נסים זאב: זוהי אשליה, אתה יודע את זה.

נסים זאב: זה תלוי במרקם היחסים בין ערבים ליהודים.

נסים זאב: ואם יהיה מצב של המשך יריבות ומלחמה, יש לזה השפעה, ואנחנו רואים את ההשפעה של החיבור של האוכלוסייה הערבית לרשות הפלסטינית במקרים מסוימים.

צבי הנדל: כתוב פה גם במשרד הביטחון.

ג'מאל זחאלקה: לא במשרד הביטחון.

נסים זאב: לא במשרד הביטחון.

רן כהן: – – – האוכלוסייה הערבית נתנה שני מנדטים לש"ס.

נסים זאב: יכול להיות, אין לי בעיה עם זה.

נסים זאב: אבל זה לא יבוא בחקיקה, זה צריך להיות באמון.

נסים זאב: זה צריך לבוא מתוך אמון של הציבור, חבר הכנסת רן כהן.

נסים זאב: אם יש לי חששות להכניס במקום עבודתי, במוסד שאני אחראי לו, מסיבות כאלה ואחרות – זה לא עניין של גזענות.

נסים זאב: זה עניין של מיומנות, של מקצועיות.

נסים זאב: לכן, אם רוצים לתקן פה ושם, במקרים בודדים – כן.

נסים זאב: לומר מראש שאני דורש אותם אחוזים?

נסים זאב: זה לא קיים בשום שבט, בשום עדה.

נסים זאב: חזרנו לחיות בתקופת השבטים?

נסים זאב: כמו שאמר הרב גפני, זה לא קיים במגזר החרדי, זה לא קיים במגזר הספרדי מול האשכנזי, זה לא קיים אצל העולים החדשים מרוסיה ולא אצל האתיופים.

נסים זאב: אין לזה סוף, אם אנחנו הולכים ונגררים.

נסים זאב: אגב, כשהרב גפני אמר שהממשלה הזאת צבועה, אני חושב שהוא טעה, כי מי שנתן דוגמה והביא את מג'אדלה לשולחן הממשלה זה דווקא הממשלה הזאת – דווקא מתוך ראייה שרוצים לתת ייצוג לאוכלוסייה הערבית גם בממשלה.

נסים זאב: זה לא נכון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: לכן, אדוני, יש לי בעיה לתמוך וגם לא לתמוך, ולכן אני אמנע.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך בעיה, סיימת את הזמן מזמן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, מי שמעוניין להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 24) (ייצוג הולם בקרב עובדי חברות ממשלתיות), התשס"ז–2007.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – 3 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 24) (ייצוג הולם בקרב עובדי חברות ממשלתיות), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 13, מתנגדים – 3, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה הראשונה ותוכן לקריאה השנייה ולקריאה השלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה ליושבת-ראש ועדת הכנסת, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

): אני מודה לאדוני.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות לדיון בהצעות חוק ובהצעה לסדר-היום כדלקמן: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות תדון בהצעת חוק הטבות לניצולי שואה נזקקים (תיקון) (אי-חישוב תשלום כהכנסה), התשס"ז–2007, הצעתם של חברת הכנסת מרינה סולודקין וחבר הכנסת מיכאל נודלמן, פ/1732/17, לשם הכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור לטובין מיובאים המיועדים לנזקקים), התשס"ז–2007, הצעתו של חבר הכנסת גדעון סער, פ/1953/17, לשם הכנתה לקריאה הראשונה; ובהצעה לסדר-היום בנושא יום החקלאות וההתיישבות ויום המים הבין-לאומי.

): אני מודה לאדוני.

): אין צורך בהצבעה.

): תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחברת הכנסת רוחמה אברהם, יושבת-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/152).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הנושא האחרון בסדר-היום שלנו הוא הצעת חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 13) (השעיית עובד שהוגש נגדו כתב אישום בעבירות מין או אלימות חמורות), התשס"ז–2007.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן וקבוצת חברי הכנסת הם היוזמים, ולכן חבר הכנסת רן כהן גם יציג את הצעת החוק לקריאה הראשונה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת החוק שהיושב-ראש ציין.

רן כהן: נדמה לי שלא צריכה להיות מחלוקת מאוד גדולה סביב החוק הזה, אף-על-פי שיש בו בעייתיות מסוימת, אני חייב להודות.

רן כהן: היום, אדוני היושב-ראש, חוק שירות המדינה מקנה לנציב שירות המדינה סמכות להשעות עובד מדינה אם הוגשה נגדו קובלנה על עבירת משמעת או שנפתחה נגדו חקירה פלילית על עבירה שיש עמה קלון.

רן כהן: זאת, בתנאי שהיועץ המשפטי לממשלה מעורב בהתייעצות על ההשעיה.

רן כהן: זו סמכות אבל לא חובה.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, עובדה היא שהיו מקרים שבהם היו פגיעות, ואפילו חמורות, במעון לאנשים עם פיגור שכלי, ואף-על-פי שהפגיעות הללו היו מאוד קשות, העובד נשאר לעבוד באותו מקום.

רן כהן: זה דבר שהוא בלתי נסבל משום בחינה.

רן כהן: למעשה, הצעת החוק הזאת שאני מביא לכאן – והיא באה בשתי גרסאות, שאני תיכף אתייחס אליהן – מנסה להגיע לנקודת האיזון המאוד רגישה, לפחות עבורי.

רן כהן: מצד אחד איך מגינים על החוסה מפני מי שפגע בו פגיעת אלימות או פגיעה פיזית חמורה, ומצד שני הזכויות של העובד; גם לעובד יש זכויות, הוא עובד שם.

רן כהן: נקודת האיזון היא בשיקול הדעת שהשארנו בידי הנציב, אם יש טעמים מיוחדים.

רן כהן: אבל גם אלה עומדים למבחן, והוא איננו יכול להשאיר את העובד לעבוד במקום עבודתו אלא אם יש טעמים מאוד מיוחדים ולאחר שהוא התייעץ עם היועץ המשפטי לממשלה, שהתיק הפלילי חשוף בפניו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, המטרה של החוק הזה היא להרחיק עובדים מאלה שהם פגעו בהם.

רן כהן: יש כאן שתי גרסאות להצעת החוק.

רן כהן: אני מציע לעמוד, אדוני היושב-ראש, על גרסה ב' – גרסה שבאה לחייב שהחלטת הנציב שלא להשעות עובד או להפסיק את השעייתו לא תינתן אלא אם כן הובטח כי עד גמר ההליכים בעניינו לא ישהה העובד במסגרת עבודתו באזור שבו נמצא הקטין או חסר הישע שבו בוצעה העבירה לפי עובדות כתב האישום.

רן כהן: עד היום החוק לא חל על פגיעה בקטינים, ולכן החוק הזה מוסיף תוספת משמעותית במקרים של פגיעה בקטינים.

רן כהן: אין הכרח שהקטינים הללו יהיו עם פיגור שכלי, אלא קטינים בכלל, זה חל על כולם.

רן כהן: תהיה חובת השעיה.

רן כהן: במקרים שמדובר על פגיעה כזאת והקטין נשאר במוסד או במקום שבו הוא נמצא, העובד שפגע בו לא יוכל להישאר באותו מקום.

רן כהן: הוא יוכל לעבור למעון אחר, הוא יוכל לעבור לתפקיד אחר, אבל הוא לא יוכל להישאר במקום שבו הנפגע עדיין יחווה יום-יום או שעה-שעה את הפגישה עם העובד שפגע בו.

רן כהן: נדמה לי שזה דבר אלמנטרי.

רן כהן: חובתנו, רבותי חברי הכנסת, היא להגן על הקטינים האלה ועל חסרי הישע שנפגעים מפני מי שפגע בהם, בוודאי כאשר הוגש כתב-אישום ולא רק התקבלה תלונה.

רן כהן: לכן, חברי הכנסת, אני מבקש: בואו נעביר את זה בקריאה ראשונה.

רן כהן: אני מאוד מקווה שלקריאה שנייה ושלישית כבר נבוא עם נוסח אחד ולא עם שתי גרסאות.

רן כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן, יוזם החוק.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, זו קריאה ראשונה וכמה דוברים נרשמו לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם רביץ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זבולון אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל, האם ברצונך לומר את דברך?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת משה גפני, יעקב מרגי, ג'מאל זחאלקה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטער להעיר לסגן היושב-ראש על זה שכרגיל אין ממשלה ואין שר מהממשלה, וכרגיל אתם מבטיחים שתעשו סדר, וכרגיל אין סדר.

אורי אריאל: אני אמשיך, אלא אם כן אתה תחליט שהגיע הזמן לעשות הפסקה.

אורי אריאל: אני אומר לחבר הכנסת רן כהן, המציע, שהחוק הוא חוק ראוי.

אורי אריאל: יצטרכו לעשות בו שינויים והתאמות, אבל זו דרך העולם, זה בדרך כלל נהוג בין קריאה טרומית לראשונה.

רן כהן: זו קריאה ראשונה.

אורי אריאל: אני יודע, בגלל זה אני על הבמה.

אורי אריאל: כתוב: עובד שהוגש נגדו כתב-אישום בהתעללות או בתקיפת חסר ישע.

אורי אריאל: זה לא יש"ע, זה חסר אונים, חסר ישע.

אורי אריאל: יש לנו יש"ע, אבל אתה מתכוון חסר אונים.

אורי אריאל: בעברית זה בסדר.

אורי אריאל: הצעת החוק הזאת היא ראויה והיא טובה, ואנחנו נתמוך בה ונשתדל לקדמה ככל שזה תלוי בנו.

אורי אריאל: אני מקווה מאוד שהבית הזה יאשר את החוק הזה, כי לצערנו אנו שומעים על מקרים כאלה ואחרים שהם איומים ונוראים.

אורי אריאל: הדברים האלה מפורשים בתורתנו, ויש הקפדה שלא לפגוע בגר, ביתום ובאלמנה – כל אלה שהם באמת חלשים ואין מושיע להם, אלא הקדוש-ברוך-הוא לפעמים.

אורי אריאל: אנחנו כחברה צריכים בהחלט להתגייס ולתת הגנה נוספת לאותם אנשים ולאותם ציבורים חלשים.

אורי אריאל: אני מברך אותך על הצעת החוק, ואני מקווה שהיא תעבור בהקדם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת משה גפני, יעקב מרגי, ג'מאל זחאלקה ומאיר פרוש – לא נמצאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהחלט הצעת החוק ראויה והגונה ובמקומה.

נסים זאב: אנחנו מודעים למקרים רבים שבהם חוסים נפגעו מאנשים שמטפלים בהם, וראינו את הטיפול המזעזע שקיבלו אותם חוסים.

נסים זאב: פשוט התעללות.

נסים זאב: בוודאי צריך לתת את כל הסמכות לנציב שירות המדינה, שיכול להשעות את אותו עובד מדינה אם נפתחה חקירה פלילית נגדו.

נסים זאב: לי יש בעיה, חבר הכנסת רן כהן.

נסים זאב: אנחנו יודעים שלפעמים עוברים חודשים רבים מרגע התלונה ועד להגשת כתב-האישום.

נסים זאב: אם אני מגביל את זה עד לכתב-האישום – ואנחנו יודעים שלפעמים חקירות המשטרה יכולות להימשך שנה ואפילו שנה וחצי עד להגשת כתב-אישום – השאלה היא מה קורה בפרק הזמן הזה.

נסים זאב: ההצעה שלך היתה להעביר אותו לאותו תפקיד במקום אחר, לא רק לאחר כתב-האישום.

נסים זאב: אם המשטרה חושבת שיש בעיה אמיתית – יש עדויות, רואים את המכות, רואים את החבלות, יש ראיות מוצקות לכאורה כנגד אותו עובד שהוא אלים – צריך להגביל את זה לתקופה מסוימת.

נסים זאב: אי-אפשר לתת לאותו עובד שימשיך.

נסים זאב: זה חולי.

נסים זאב: אם עובד מסוגל להתעלל בחוסים, זו אכזריות, אלה דברים שבכלל לא קשורים לאנושיות ולאחריות כזו או אחרת, זה הרבה מעבר לכך.

נסים זאב: לכן, בוועדה אנחנו כן נתייחס לנקודות נוספות שמועלות כאן.

נסים זאב: אנו בהחלט תומכים בהצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: תסכם את הדיון חברת הכנסת נאדיה חילו, שהיא אחת מיוזמי החוק.

רן כהן: ברשות היושב-ראש, עד אשר חברת הכנסת נאדיה חילו תגיע, אני אומר משפט אחד: א.

רן כהן: הצעת החוק חלה רק על עובדי מדינה.

רן כהן: כלומר, בכל הסכמי העובדים האחרים ההשעיה לא חלה; ב.

רן כהן: אני שותף לדאגה של חבר הכנסת נסים זאב, אלא שחוק שירות המדינה היום מאפשר או כמעט מחייב את נציב שירות המדינה להשעות עובד אם התלונה שנחקרת נגדו היא תלונה מספיק חמורה.

רן כהן: במקרה שהוא לא משעה אותו, הוא צריך להתייעץ עם היועץ המשפטי לממשלה.

רן כהן: אין חובה.

רן כהן: פה יש חובה כי כבר יש כתב-אישום.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת חילו, זכות הדיבור שלך.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתחיל ולברך את חבר הכנסת רן כהן ואת כל החברים היוזמים.

נאדיה חילו: אני גם למדתי בתקופה הקצרה שאני בכנסת, חבר הכנסת רן כהן, כמה המחויבות שלך לנושא של הקטינים ולחוקים חברתיים היא מחויבות טובה.

נאדיה חילו: הצעת החוק הזאת לא הגיעה סתם.

נאדיה חילו: כולנו יודעים שמדי פעם נחשפות פרשיות כאלה ואחרות של התעללות בקטינים ובחסרי ישע, ואלה רק הפרשיות שנחשפות.

נאדיה חילו: הרבה דברים נוספים, חבר הכנסת נסים זאב, לא נחשפים, לצערי.

נסים זאב: לא נחשפים.

נאדיה חילו: לכן אני חושבת שאין חוקים יותר צודקים מחוקים שבאים לתת ולהרחיב את ההגנה על ילדים, את ההגנה על מוגבלים, את ההגנה על אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, שאנחנו במקרה הזה גם אמורים לשמש להם לא רק פה אלא גם מסגרת, ולאפשר להם להתנהל ולהשתלב בחברה ולתת להם הגנה.

נאדיה חילו: אני חושבת שהחוק הזה, שבא ואומר שכשאנשים שבעצם תלויים באנשים אחרים לא מבחירה – אפילו בהתנהלות היומיומית שלהם, אפילו באחריות הבסיסית שלהם, המגע הוא בדרך כלל מגע ישיר, אם זה באחריות ואם זה בטיפול – יש מקרים, וזה קרה, שכן אחרת לא היה צורך בחוק הזה, שיש ניצול של אותה תלות ושל אותה קרבה פיזית לפגיעה באותן אוכלוסיות זקוקות.

נאדיה חילו: לכן זה פשוט לא יכול להיות שאחרי פגיעה כזאת, כשיש גם חקירה ויש כתב-אישום, ואנחנו לא מדברים על התחלת תהליך, אנחנו נשאיר באותה מסגרת את אותו פגוע ואת אותו קורבן – ואכנה אותו קורבן – עם אותו תוקף ואותו נאשם.

נאדיה חילו: זה פשוט המשך של ההתעללות.

נאדיה חילו: מאוד חשוב להרחיק ביניהם.

נאדיה חילו: זה גם מזכיר לי איזה סרט נע גם של נשים, במקרה זה, שמתלוננות הרבה פעמים על הטרדות מיניות וגם נשארות באותו מקום כפופות למרות של איש כזה או איש אחר.

נאדיה חילו: לכן אני חושבת שהכנסת בהחלט צריכה היום לברך על החוק הזה, וצריך להמשיך הלאה ולקדם אותו ולקדם עוד חוקים שבאים להטיל את חובת החברה להגן גם על הצלע החלשה שבה.

נאדיה חילו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת נאדיה חילו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 13) (השעיית עובד שהוגש נגדו כתב אישום בעבירות מין או אלימות חמורות), התשס"ז–2007.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 13) (השעיית עובד שהוגש נגדו כתב אישום בעבירות מין או אלימות חמורות), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

רן כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בקריאה ראשונה, ויוכן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית במסגרת ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ' בסיוון התשס"ז, 6 ביוני 2007, בשעה 11:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבת הכנסת נעולה.