ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-עשרים-ושמונה של הכנסת השבע-עשרה, 2007-06-12 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום, יום שלישי, כ"ו בסיוון התשס"ז, 12 ביוני שנת 2007 – אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף הראשון שלנו הוא נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שנצביע לצורך ההרשמה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע, רק לצורך ההרשמה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין לנאום יירשם.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת סופה לנדבר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כמו בכל יום ג' אני מציין בפניכם את נושא המאבק במכת ההתאבדויות בישראל.

רן כהן: ושוב אציין: מדי שנה יש בישראל כ-400 מקרי התאבדות.

רן כהן: זה מספר שאסור לחיות אתו, אסור להשלים אתו, עד שנצמצם אותו למינימום, בשאיפה לאפס.

רן כהן: אתמול פורסם בעיתונות, אדוני היושב-ראש, כי ביפן, כשבועיים לאחר ששר האוצר שלח יד בנפשו לאחר שהיה מעורב בפרשת שחיתות, יזמה ועדת מומחים מיוחדת תוכנית שאמורה להפחית את מספר ההתאבדויות ביפן.

רן כהן: מטרת התוכנית להפחית את שיעור המתאבדים ב-20% בעשור הקרוב.

רן כהן: זה הרבה מאוד אנשים שם, אגב.

רן כהן: יפן החליטה גם להגביר את הסיוע לקרובי משפחה של מתאבדים, ולנקוט צעדים משמעותיים לסיוע לניצולי ניסיונות התאבדות.

רן כהן: כמו כן הוחלט לפתח תוכנות שיעקבו אחר אתרי אינטרנט המקדמים התאבדויות קבוצתיות – אגב, דבר שקרה גם בישראל – ולהרחיב את קווי התמיכה הטלפונית לנזקקים ואת הטיפול בתופעות של דיכאון שמובילות לימים להתאבדויות.

רן כהן: בישראל אין שום תקציב לנושא, ואף אחת מהפעולות האלה לא נעשית על-ידי המדינה.

רן כהן: הפעילות הממשלתית בתחום מניעת אובדנות מעטה מאוד וחסרת כל השפעה על המציאות הישראלית.

רן כהן: למעשה, אלמלא אנחנו בכנסת היינו מעוררים את העניין הזה בשלוש השנים האחרונות, כלום לא היה נעשה.

רן כהן: הוכנה תוכנית-אב לאומית למניעת התאבדות, אך היא עדיין לא מיושמת.

רן כהן: אני קורא לממשלה להחליט להילחם באובדנות בישראל ולתקצב את התוכנית הלאומית באופן שיהיה אפקטיבי ויוכל לחסוך חיים של עשרות ומאות צעירים ובוגרים מדי שנה.

רן כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סופה לנדבר, ואחריה – חבר הכנסת .

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה לדבר על דיון שהיה היום בוועדה לפניות הציבור על יישום חוק משק החשמל – תעריפים סוציאליים.

סופה לנדבר: אנחנו דנו על החוק הזה לא מזמן והעברנו אותו בקריאה השלישית, ובעצם החוק צריך לעבוד מה-27 בחודש הזה.

סופה לנדבר: כך קרה שבעצם, משום שהחוק נתקע בין כמה משרדים – משרד התשתיות, חברת החשמל ומשרד הרווחה – הובטח לנו היום, ואני רוצה להודיע את זה לציבור שדואג ורוצה לקבל את החשמל במחירים סוציאליים – ש-300,000 משפחות של קשישים במדינת ישראל יקבלו את זה רטרואקטיבית.

סופה לנדבר: אני חושבת שתוך חודשיים יגיעו לבתים של 300,000 קשישים מכתבים מהביטוח הלאומי, ואחרי זה חברת החשמל תיישם את החקיקה על סמך תקנות של משרד התשתיות.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לאותם קשישים שמקבלים קצבת זיקנה יחד עם תוספת סוציאלית, שהם כלולים בחוק, ואני רוצה לברך אותם על זה שסוף-סוף גם במדינת ישראל יהיה חוק עם תעריפי חשמל סוציאליים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת לנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , ואחריו – חבר הכנסת יוסי ביילין.

אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בתהליך הכנת תקציב המדינה משרד האוצר תמיד נוקט אסטרטגיה של הפחדה.

גם בהכנות לתקציב 2008 הוא שחרר הודעות על חומרת הקיצוצים העומדים בפתח, ובינתיים האוצר מפחית ואף מבטל מסי קנייה של מאות מוצרי צריכה בהיקף של כ-400 מיליון שקלים לשנה.

אם כן, כאשר מדובר על קיצוצי תקציב לשנה הבאה, אין ספק שייפגעו שוב הסעיפים החברתיים; תמיד פוגעים ומקצצים בסעיפים החברתיים תחילה.

אבל להפחתת המסים על מוצרי צריכה אין השפעה חיובית ממשית על השכבות החלשות.

זה ההיגיון של כלכלני האוצר.

אילו היתה הממשלה נאמנה באמת להכרזותיה כי ברצונה לצמצם את הפערים, בעיקר לצמצם את העוני, היא היתה מפנה את 400 מיליון השקלים לסעיפים החברתיים, ובין היתר להגדלת קצבאות הילדים.

לכן, הגיע הזמן להפקיע מהאוצר את הסמכות להוריד מסים.

החלטה כזו צריכה להיות נתונה בידי הכנסת, בידי נציגי הציבור, ולא בידי האוצר.

תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי ביילין, ואחריו – חבר הכנסת דוד רותם.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האירוע שמתקיים היום בחומש הוא ממש אירוע של חלם.

יוסי ביילין: ממשלת ישראל קיבלה החלטה, באישור הכנסת, לפנות יישובים ברצועת-עזה, פינתה אותם, והעבירה אותם לידי הפלסטינים.

יוסי ביילין: היא עשתה טעות בכך שלא ניסתה לעשות את זה בהסכם, אבל היא עשתה את זה.

יוסי ביילין: בצפון השומרון היא פינתה את היישובים אבל לא העבירה את השטח לאף אחד, היא נשארה אחראית לו.

יוסי ביילין: והיום היא מאפשרת, בחסות של צה"ל, את הביקור בחומש.

יוסי ביילין: אם היתה החלטה שאמרה: עד כאן, אנחנו לא נשארים בצפון השומרון, הדבר ההגיוני היחיד היה להחליט להעביר את השטח הזה לידי הרשות הפלסטינית.

יוסי ביילין: אגב, אם מישהו חושב באמת שהוא יחזק את אבו מאזן על-ידי רובים, הוא טועה טעות מרה.

יוסי ביילין: החיזוק היחיד של אבו מאזן הוא על-ידי זה שידברו אתו, ועל-ידי זה שירחיבו את מרחב השליטה שלו, והמרחב הזה קיים בצפון השומרון.

יוסי ביילין: אני מציע לממשלת ישראל לחשוב על זה פעם שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד רותם, ואחריו – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אנחנו מציינים היום את יום המודעות הבין-לאומית למניעת התעללות בקשישים, וצר לי לומר שהבית הזה נוהג מנהג צביעות.

דוד רותם: אנחנו חוגגים יום, אבל אנחנו לא עושים שום דבר על מנת למנוע את ההתעללות בקשישים.

דוד רותם: אנחנו מביאים הצעות חוק שבהן קובעים שהעונש המרבי על תקיפת קשישים יהיה כפול – בגלל שהאדם הוא קשיש.

דוד רותם: אבל אנחנו לא דואגים שבתי-המשפט יממשו את העונש הזה.

דוד רותם: אנחנו מאפשרים לבתי-המשפט לתת עונשי מאסר על תנאי לתוקפי קשישים.

דוד רותם: היום סיפרה אחת מחברות הכנסת הנכבדות בבית הזה שחמותה פוחדת לפתוח את הדלת כאשר דופקים, משום שתקיפות הקשישים הולכות ומתגברות, ההתעללות בקשישים הולכת ומתגברת, ואנחנו לא עושים דבר.

דוד רותם: כאשר מוגשת הצעת חוק שנועדה להביא להטלת עונש חובה על תוקפי קשישים, הממשלה מתנגדת.

דוד רותם: אני חושב שהצביעות מדברת מגרוננו, והגיע הזמן שהבית הזה יעשה משהו למען הקשישים, משום שבסופו של דבר כל אחד ואחד מאתנו יהיה גם הוא קשיש.

דוד רותם: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דוד רותם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמואל הלפרט, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, בעקבות החלטת האוצר על הפחתת מסי הקנייה אמר ד"ר מומי דהאן מבית-הספר למדיניות ציבוריות באוניברסיטה העברית בירושלים שזאת שגיאה להוריד מסים.

שמואל הלפרט: קודם כול צריך להגדיל את הקצבאות לעניים.

שמואל הלפרט: אתמול דווח כי מסי הקנייה על כ-100 מוצרי צריכה יבוטלו, בהיקף של כ-400 מיליון שקלים.

שמואל הלפרט: ד"ר דהאן סבור כי ההפחתה לא תשפיע על השכבות החלשות, וממשיך ואומר שזאת שגיאה משמעותית להמשיך בהורדת המסים, שזאת אסטרטגיה שגויה מיסודה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, שנים אנו זועקים שהממשלה דואגת רק לעשירים ולא נוקפת אצבע, פרט להבטחות חסרות ערך, לטובת מיליון ו-650,000 עניים ולמען 760,000 ילדים רעבים וחסרי ישע.

שמואל הלפרט: הגיע הזמן שהממשלה תתחיל לחשוב על דרכים לעזור גם לשכבות החלשות, למעוטי היכולת, לקשישים, לילדים עניים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת הלפרט.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אם יש חברי כנסת שלא נרשמו בהצבעה ומעוניינים להשתתף – בבקשה, אני אתן את זכות הדיבור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב כהן, ואחר כך – חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אריה אלדד: תודה רבה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לברך מכאן את שר הביטחון, מר עמיר פרץ, שגם כאשר ישראל נתונה במתקפת "קסאמים", קשה וגם כשהוא אישית נתון בבחירות הפנימיות במפלגת העבודה, הוא מצא זמן לאשר את העלייה לחומש היום.

אריה אלדד: אני בטוח ששר הביטחון מבין כמה חשוב לתקן את הטעות הקשה שנעשתה בהתנתקות, בעקירת היישובים, בגירוש ובהריסה, ואני בטוח שהאישור שנתנה היום מערכת הביטחון לעלות לחומש מבטא את ההכרה העמוקה בכך שטעויות אפשר לתקן.

אריה אלדד: אני מברך את אלפי העולים לחומש ומקווה שנקבל בקרוב אישור לבנות מחדש את היישוב הראשון מהיישובים שנהרסו, כדי להתחיל להשיב אחורה את הגלגל הנורא הזה של ההתנתקות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת יעקב כהן.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, גם אני מצטרף לציון יום המודעות הבין-לאומי למניעת התעללות בקשישים.

אברהם מיכאלי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאנחנו באמת לפעמים נראים, בימים כאלה, שמציינים בהם אירוע מיוחד, כאילו ביום הזה אנחנו נזכרים בנושא ולא עוסקים בו כל השנה.

אברהם מיכאלי: השאלה הזאת של טיפול בהתעללות בקשישים, ובקשישים בכלל – לא נכון שאנחנו לא עוסקים בה במשך כל השנה.

אברהם מיכאלי: אנחנו מתעסקים בה בבניין הזה בוועדות השונות ומחפשים דרכים לשפר את מצב הקשישים.

אברהם מיכאלי: נכון שהבעיות הן כה גדולות, שאנחנו אמורים להתעורר ולשים לב אליהן ביתר שאת, כדי שבאמת נקיים את הפסוק "מפני שיבה תקום והדרת פני זקן", כי הבעיות של הקשישים הן מורכבות – הן בעיות של ניצולי השואה, הן של מבוגרים אחרים, שבאמת הגיעו לגיל שבו אם אנחנו לא נדאג להם, אין מי שידאג להם.

אברהם מיכאלי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב כהן – בבקשה, אדוני.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, התפרסם היום מקרה מזעזע.

יעקב כהן: למורות בעיר לוד נודע על תלמידה שנותק החשמל בביתה.

יעקב כהן: בביקור שערכו המורות בבית התגלו ממצאים מחרידים של עוני: המקרר ריק, אין חשמל, ונמסרו עוד נתונים קשים על העוני ששורר בבית.

יעקב כהן: המורות התוודו ואמרו שהן מזועזעות, הן לא האמינו שבשנות האלפיים יש בישראל כאלה מקרים כואבים ועצובים.

יעקב כהן: לצערי, אני חייב להגיד למורות האלה: יש ויש.

יעקב כהן: יש אלפי מקרים כאלה.

יעקב כהן: אם מדברים על 760,000 ילד שהם מתחת לקו העוני, רבותי, זאת לא ססמה, זאת לא מליצה, אלה עובדות, ואלה העובדות שהתגלו להן בבתים של הילדים.

יעקב כהן: פורסם גם ששרת החינוך שוחחה עם המנהלת וביקשה ממנה שתפתור את הבעיה, ופנתה גם לארגוני חסד בבקשה שימצאו פתרון הולם.

יעקב כהן: אני לא מבין למי היא פונה; מה היא פונה לארגוני חסד?

יעקב כהן: שתפנה לראש הממשלה, שהוא יפתור את הבעיה.

יעקב כהן: הרי זאת המרקחת שבישלתם, ואלה פירות העוני שנוצר.

יעקב כהן: לכן אני חושב – וקורא לחברי הבית לפעול – שהפתרון האחד והיחיד הוא להחזיר את קצבאות הילדים.

יעקב כהן: בשבוע האחרון התבשרנו שהורידו את מסי הקנייה.

יעקב כהן: לדעת מומחים, ההליך הזה לא יביא לאזרחים הקלה רבה.

יעקב כהן: העלות שלו גדולה, אבל הוא לא יביא הקלה רבה לאזרחים, כיוון שאת הרווחים יעשו הסוחרים.

יעקב כהן: לכן אני חושב שאין מנוס, צריך לדעת את האמת: הפתרון הוא החזרת קצבאות הילדים, ובזמן שיש כסף אל תחפשו דרכים עקיפות, אלא דרכים יעילות לפתרון בעיית העוני.

יעקב כהן: אנא, החזירו את קצבאות הילדים והסירו את החרפה הזאת מישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב כהן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו כרגע כמה הודעות של יושבת-ראש ועדת הכנסת, חברת הכנסת רוחמה אברהם, והיא תיכף תמסור אותן.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נעבור לציון היום הבין-לאומי למניעת אלימות נגד קשישים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני מבקש מחברי הכנסת שנמצאים כעת מחוץ למליאה והם בעלי הצעות חוק והצעות לסדר-היום, שייכנסו למליאה וישתתפו בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ודאי לא נוכל להמתין להם אם הם לא יהיו כאן.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שתי הודעות לוועדת הכנסת.

): אני מודיעה בזה כי ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה (תיקון – החלת החוק על מכלי משקה מעל ליטר וחצי והרחבת אחריות יצרן ויבואן), התשס”ז–2007 – פ/2054, הצעת חבר הכנסת מיכאל נודלמן וקבוצת חברי הכנסת, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): מליאת הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ה בסיוון התשס"ז, 11 ביוני 2007, להעביר את הצעת חוק הגנה על עובדים בשעת-חירום (תיקון והוראת שעה), התשס”ז–2007 – מ/306, לדיון בוועדת העבודה, והרווחה והבריאות, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום להציע לכנסת להקים ועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם דיון בהצעת החוק.

): בוועדה יהיו עשרה חברים, חמישה מכל ועדה, בראשות יושב-ראש ועדת הכספים.

): להלן הרכב הוועדה: מטעם ועדת הכספים: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, שיכהן כיושב-ראש, וחברי הכנסת שלי יחימוביץ, חיים כץ, אלי אפללו וחיים אורון.

): חברי הכנסת מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות: משה שרוני, נאדיה חילו, חיים אמסלם, אריה אלדד ומרינה סולודקין.

): אני מבקשת את אישור המליאה להצעה הזאת.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, הנושא השני הוא אישור ועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בהרכב שציינה יושבת-ראש ועדת הכנסת, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מהמליאה לאשר או לדחות את ההצעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד – יצביע בעד.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת ועדת הכנסת – 11 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר הקמת ועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לעניין חוק הגנה על עובדים בשעת-חירום (תיקון) (הוראת שעה), התשס”ז–2007, נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון) (דחיית מועד תחילה), התשס”ז–2007 – נוסח מתוקן.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק הספריות הציבוריות (תיקון מס' 3) (מימון ושירותים), התשס”ז–2007, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק להגבלת מספר התלמידים בכיתות לימוד, התשס”ז–2007, של חברת הכנסת רונית תירוש וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לסגנית מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2060/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנו מציינים היום את יום המאבק באלימות נגד קשישים, יום בין-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקבל בברכה את האורחים ביציע, שהגיעו אלינו, ואני ודאי מברך את כל המציעים של הצעות החוק וההצעות לסדר-היום, שתיכף יעלו ויציגו את הצעותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: כולי תקווה שבעקבות הדיון שיתקיים כאן, כפי שכבר נאמר בסעיף הקודם, אנו לא רק נרבה במלים יפות, שהן בוודאי חשובות, אלא גם נצליח ככנסת להעביר הצעות חוק שישפרו את המצב.

יולי יואל אדלשטיין: כל אחד מאתנו, כחבר הכנסת וכאזרח, שנחשף לסיפורים השונים בעיתונות בתקופה האחרונה, מבין שהמצב טעון שיפור.

יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, הנושא גם בהיבט הפנים-הישראלי, חוץ מציון היום הבין-לאומי, הוא נושא חשוב מאוד לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, לא נדחה אותו.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור ישר לעבודה.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הראשון הוא הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – הגנה על חוסים), התשס”ז–2007.

יולי יואל אדלשטיין: זו הצעת חוק שמספרה פ/2060.

יולי יואל אדלשטיין: יציג אותה חבר הכנסת משה שרוני.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן הוא יציג הצעת חוק נוספת שלו, וישיב במשולב השר רפי איתן בשם שר המשפטים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, חבר הכנסת משה שרוני.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת, אני מקבל בברכה את כל הגמלאים שנמצאים למעלה, בפרט את הגמלאית איטה פוגל, שעברה התעללות נוראה לפני כמה חודשים.

משה שרוני: אדוני, הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה קשורה גם לחוק ההגנה על חוסים.

משה שרוני: לא יכול להיות שבני משפחה יתעללו בצורה מחפירה ולא נחקק חוק, עד עכשיו, כדי לקבוע עונש כפול ממה שיש היום.

משה שרוני: החוק אומר, שמשום שאנו עדים לעלייה במקרי התעללות בתוך המשפחה – מספרם לא קטן, אלא גדל – אני רוצה לאשר את הצעת החוק שלי לתיקון סעיף 3 בחוק למניעת אלימות במשפחה, 1991.

משה שרוני: בסעיף 3, אחרי "פקיד סעד שהתמנה על-פי חוק הנוער (טיפול והשגחה), התש"ך-1960", יבוא "על-פי חוק ההגנה על חוסים, התשכ"ו-1966".

משה שרוני: אני חושב שהחוק הזה, עם העונש – שיקבלו כפול כל מי שירים יד על גמלאי או על איש שלא מסוגל להתגונן – זה מה שצריך להיות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לאדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני כבר רוצה להציג את הצעת החוק השנייה?

משה שרוני: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אז כבוד השר רפי איתן ימתין, וישיב כבר על שתי ההצעות.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2193/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק השנייה של חבר הכנסת משה שרוני היא הצעת חוק שמספרה פ/2193, הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בעבירות של גרם חבלה חמורה ותקיפה כלפי קשישים), התשס”ז–2007.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בעת האחרונה אירעו כמה מקרים שבהם קשישים המתגוררים בגפם היו נתונים לתקיפה חמורה ולהתעללות.

משה שרוני: התוקפים ניצלו את גילם המבוגר של הקשישים כדי להתעלל בהם בצורה חמורה וקשה, ולעתים קרובות המעשים נעשו תוך כדי גזלת כספם ורכושם.

משה שרוני: על כן, יש צורך בהחמרת הענישה המותרת בשל עבירות חבלה חמורה, פציעה ותקיפה בנסיבות שבהן העבירות האלה בוצעו כלפי קשישים שמחמת גילם אינם מסוגלים להגן על עצמם.

משה שרוני: סעיף 1 להצעת החוק מתקן את סעיף 335 לחוק העונשין, התשל"ז–1977, שעניינו חבלה ופציעה בנסיבות מחמירות.

משה שרוני: בהתאם למוצע, מי שביצע עבירת חבלה חמורה או עבירת פציעה כלפי קשיש, שמחמת גילו המבוגר אינו מסוגל להגן על עצמו, דינו יהיה כפל העונש הקבוע בצד עבירות אלה – כלומר, 14 שנות מאסר ושש שנות מאסר.

משה שרוני: סעיף 2 להצעת החוק מתקן את סעיף 382 לחוק, שעניינו תקיפה בנסיבות מחמירות.

משה שרוני: בהתאם למוצע, מי שביצע עבירת תקיפה או עבירת תקיפה הגורמת חבלה ממשית, דינו יהיה כפל העונש הקבוע לצד עבירות אלה.

משה שרוני: כלומר, ארבע שנים בעבירת תקיפה ושש שנים בעבירת תקיפה הגורמת חבלה ממשית.

משה שרוני: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת שרוני, ומזמין את השר רפי איתן להשיב על שתי ההצעות בשם משרד המשפטים.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עמיתי הגמלאים, לעתים קוראים לנו זקנים, לעתים קוראים לנו קשישים, אבל אנחנו בסופו של יום ותיקי הארץ הזאת.

רפי איתן: תודה רבה שבאתם, במיוחד גברת פוגל, שהגיעה למרות מה שקרה לה.

רפי איתן: תודה.

רפי איתן: שתי הצעות החוק שהציע משה שרוני הן חלוץ לפני המחנה.

רפי איתן: כאשר הייתי ילד, אבא שלי היה אומר: במקום שעוברת עז אחת, אחריה עובר כל העדר.

רפי איתן: אני תקווה שאחרי שני החוקים האלה יעברו הרבה חוקים נוספים.

רפי איתן: ממשלת ישראל תומכת בשני החוקים, ואני ממליץ לחברי הכנסת להצביע בעד.

רפי איתן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לשר רפי איתן, גם על התשובה הלקונית וגם על התמיכה בחוקים החשובים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כמובן נצביע בנפרד על שתי ההצעות.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה ראשונה, שמספרה פ/2060, הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – הגנה על חוסים), התשס”ז–2007 של חבר הכנסת משה שרוני.

יולי יואל אדלשטיין: זו קריאה טרומית כמובן.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד החוק, מי נגד – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – הגנה על חוסים), התשס”ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 12, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית, ותועבר להכנה לקריאה ראשונה בוועדה לקידום מעמד האשה.

משה שרוני: איזה מעמד האשה.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק לפי תקנון הכנסת היא הוועדה לקידום מעמד האשה, אבל מכיוון שיש דעות אחרות, ועדת הכנסת תכריע.

זבולון אורלב: אין דעות אחרות.

זבולון אורלב: יש רק דעה אחת, ועדת העבודה והרווחה.

רן כהן: רק ועדת העבודה והרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: ועדת הכנסת תכריע בנדון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עם כל הרצון שלי להפעיל שיקול דעת, אין לי שיקול דעת בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור להצבעה על הצעת חוק פ/2193, הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בעבירות של גרם חבלה חמורה ותקיפה כלפי קשישים), התשס”ז–2007, של חבר הכנסת משה שרוני.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בעבירות של גרם חבלה חמורה ותקיפה כלפי קשישים), התשס”ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אותה תוצאה: בעד – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ותועבר להכנה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2305/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מזערי על פגיעה בקשישים), התשס”ז–2007, של חבר הכנסת יצחק גלנטי וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק גלנטי יעלה ויציג את הצעתו.

יצחק גלנטי: יושב-ראש נכבד, גמלאים נכבדים, רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מזערי על פגיעה בקשישים), התשס”ז–2007.

יצחק גלנטי: מוצע לקבוע כי בית-המשפט לא יגזור פחות מרבע העונש הקבוע על עבירת תקיפה הגורמת חבלה ממשית – פציעה, חבלה חמורה או שימוש ברעל מסוכן, במקרה שגיל הקורבן עולה על 62 שנים, למעט אם היו טעמים מיוחדים – שיירשמו.

יצחק גלנטי: עוד מוצע, כי העונש לא יהיה כולו על-תנאי בהעדר טעמים אלו.

דוד רותם: אבל אין הגבלה על כמה יהיה על-תנאי, דהיינו יכול להיות מצב שבתי-המשפט יפסקו רבע מהעונש, יום אחד בפועל והשאר על-תנאי.

יצחק גלנטי: רבע מהעונש המרבי.

דוד רותם: כן, אבל לא כולו בפועל.

דוד רותם: מי שתוקף קשיש צריך לשבת בפועל כל התקופה.

יצחק גלנטי: אנחנו נקבל גם את הצעת החוק שלך, חבר הכנסת דוד רותם.

דוד רותם: אבל הממשלה התנגדה לחוק שלי.

יצחק גלנטי: רבותי, צר לי לציין שוועדת השרים לענייני חקיקה אומנם לא העבירה את החוק הזה.

יצחק גלנטי: אני פונה לציבור חברי הכנסת ומבקש, אנא, בכל זאת, לתמוך בהצעת חוק זו.

זבולון אורלב: יש לי הרגשה שאם תבקש עכשיו הצבעה, יש רוב להצעה שלך.

יצחק גלנטי: זה אפשרי?

יולי יואל אדלשטיין: יש סיכום.

יולי יואל אדלשטיין: אם השר איתן יודיע בשם הממשלה שהוא לא מתנגד – – –

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, זה לא קשור להסכמים.

זבולון אורלב: לפי התקנון זה קשור רק למציע.

יצחק גלנטי: אי לכך, אני מבקש הצבעה כבר ברגע זה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהסיכום במזכירות בין המציע ובין הממשלה היה שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אין שר שיכול להשיב לחבר הכנסת גלנטי.

יצחק גלנטי: צר לי לציין שזה לא היה סיכום אתי בתור המציע.

יצחק גלנטי: אולי היה סיכום עם מישהו אחר, אבל לא אתי.

רפי איתן: חבר הכנסת גלנטי, בחוק שלך זאת בסך הכול הצגה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד להסכמים ולהסדרים, מה שקובע פה במליאה זה התקנון, והתקנון קובע שאם חבר הכנסת עולה להציג חוק בקריאה טרומית, כדי שלא תהיה הצבעה צריך שהממשלה תציע והמציע יסכים.

זבולון אורלב: המציע עומד על הבמה ואומר: אני רוצה הצבעה עכשיו, לכן על-פי התקנון חייבת להיות הצבעה עכשיו.

זבולון אורלב: אדוני יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת חסון, פה לא עובדים הסכמים קואליציוניים, פה עובד התקנון, והתקנון אומר שאם המציע עומד על הבמה ואומר: רוצה הצבעה – תהיה הצבעה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אורלב צודק באלף אחוזים.

רן כהן: בעל ההצעה הוא בעל החוק.

יואל חסון: – – –

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אם אתה עובר להצבעה, אני מבקש להתנגד לחוק.

דוד רותם: אני רוצה שהעונש יהיה בפועל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חבר הכנסת גלנטי אומנם מבקש הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להודיע לחברי הכנסת, גם לחבר הכנסת אורלב, את משמעות הדבר.

יולי יואל אדלשטיין: היום יש פריימריס במפלגת העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: מימים ימימה לא התקיימו הצבעות בנושאים שהם לא בהסכמה ביום כזה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני מציע גם לחבר הכנסת אורלב – – –

זבולון אורלב: רק על דברים שבמחלוקת.

זבולון אורלב: אין על זה מחלוקת.

יואל חסון: אתה חושב שאין על זה מחלוקת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורלב, השר איתן הודיע שלא היתה הסכמת הממשלה להצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושד, משום-מה, שהשר רפי איתן עושה את זה באופן אישי נגד חבר הכנסת גלנטי.

יולי יואל אדלשטיין: לכן – אני מאוד מעריך את הבקיאות של כולם בתקנון; אני מודיע שאתמול בנשיאות הוחלט שלא יתקיימו הצבעות בשום נושא שהוא לא בהסכמה.

יולי יואל אדלשטיין: יתר על כן, למען הסר ספק, הודעתי, כנציג האופוזיציה בנשיאות, שאם תתעורר מחלוקת תוך כדי דיון, אעשה כל מאמץ לשכנע את האופוזיציה שלא לקיים את ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע אתה גם מביך אותי באופן אישי, חבר הכנסת אורלב, ואני לא חושב שאתה רוצה לעשות את זה.

רן כהן: הזכות נתונה רק לחבר הכנסת גלנטי.

יצחק גלנטי: כבוד היושב-ראש, אני מבקש לדעת אם התקנון מאפשר קיום הצבעה כעת, או לא.

יולי יואל אדלשטיין: התקנון בהחלט מאפשר.

יולי יואל אדלשטיין: מסורת של הכנסת, שמתקיימת קרוב ל-60 שנה, היא שביום של פריימריס, כינוס מרכז מפלגה או אירוע מסוג זה – אני ודאי לא מדבר על בר-מצווה ודברים כאלה, אלא על אירוע פוליטי שסיעה שלמה מעורבת בו – לא מתקיימות הצבעות שהן לא בהסכמה בין הממשלה ובין האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן הודעתי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת גלנטי.

יצחק גלנטי: תודה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן דיון בהצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מזערי על פגיעה בקשישים), התשס”ז–2007, של חבר הכנסת גלנטי וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: באופן אישי אני מקווה מאוד שחברי הכנסת, גם במועד אחר, יתמכו בהצעה חשובה זו.

יולי יואל אדלשטיין: יום המודעות הבין-לאומי למניעת התעללות בקשישים

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

יולי יואל אדלשטיין: הצעות דחופות לסדר-היום – יום המודעות הבין-לאומי למניעת התעללות בקשישים, הצעות שמספרן 3088, 3113 ו-3115.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו שלושה דוברים בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן ישיב השר לענייני גמלאים רפי איתן.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים – איך לא – הוא חבר הכנסת יצחק זיו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת רן כהן, ותסכם חברת הכנסת קולט אביטל.

רן כהן: עד עכשיו זה נראה כמו ישיבה של סיעת הגמלאים.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, כבוד שר הגמלאים רפי איתן, חברי חברי הכנסת, חברי מסיעת גיל, אורחים גמלאים יקרים, כנסת ישראל וסיעת גיל מציינות היום את היום הבין-לאומי נגד אלימות כלפי קשישים.

יצחק זיו: זהו יום עצוב ובו בזמן אופטימי.

יצחק זיו: התופעה שייחדנו לה את הדיונים היום, אלימות כלפי קשישים, היא תופעה קשה, מכוערת, שמטילה כתם חמור על החברה.

יצחק זיו: עם זאת, היענות הכנסת לבקשת סיעת גיל לייחד יום לנושא הקשה הזה מעידה על חלון הזדמנויות שנפתח לשינוי המצב החמור שהקשישים בישראל נמצאים בו.

יצחק זיו: ממחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת עולה, כי אוכלוסיית הקשישים בישראל הולכת וגדלה, עד כי – לפי תחזיות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – בשנת 2020 יהיה שיעור הגמלאים הקשישים באוכלוסייה כ-14%.

יצחק זיו: לצערי, עם הגידול בשיעור הקשישים בחברה עולה גם שיעור גילויי האלימות.

יצחק זיו: היום נמצאת אתנו בכנסת איטה פוגל, שנפלה קורבן לשודדים אלימים ואכזריים ביותר, עד כי נזקקה לטיפול חירום רפואי במשך זמן רב.

יצחק זיו: סיפורה העצוב של איטה מצטרף לשורה ארוכה של מקרי אלימות קשים כלפי קשישים.

יצחק זיו: באופן פרדוקסלי הבית, אשר באופן טבעי אמור להיות המקום הבטוח ביותר, הפך להיות מקום מסוכן עבור הקשישים.

יצחק זיו: לפי נתוני משרד הרווחה, באורח בלתי נתפס, רוב הפוגעים בקשישים הם בני משפחה או מטפלים בשכר.

יצחק זיו: לצערי, הקשישים אינם סובלים רק מהתקפות אלימות פיזיות.

יצחק זיו: גידול שיעור הקשישים הנוברים בזבל – זו אלימות.

יצחק זיו: 24.2% מכלל המשפחות העניות בראשן עומד קשיש ו-10.2% מכלל הקשישים הם עניים.

יצחק זיו: כולי תקווה שיום זה, שבו הכנסת נענתה לבקשת סיעת גיל, וייחדה יום שמטרתו להביא להפסקת האלימות כלפי קשישים, מהווה התחלה חדשה, שבה כנסת ישראל, כל משרדי הממשלה, הרשויות, הרשויות המקומיות, התקשורת, מערכות החינוך – כל אלו ישימו להם למטרה למגר את תופעת האלימות כנגד קשישים, להביא לשיפור משמעותי ברמת החיים של הקשישים ולתת להם ליהנות בכבוד משנות השיבה שנותרו להם.

יצחק זיו: עם שמכבד את קשישיו מכבד את עצמו.

יצחק זיו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק זיו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת רן כהן, ומסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יצחק זיו, אני מבקש להחליף אותי כאן על כס היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי מן הראוי שהוא ימשיך לנהל את הדיון שהוא אחד מיוזמיו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השר רפי איתן, חברות וחברי הכנסת, בעקבות הדיונים שערכנו היום – גם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וגם בוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים – בנושא של אלימות כלפי קשישים בישראל, אני חייב לקבוע שאנחנו חברה חולה.

רן כהן: אין שום דרך אחרת להגדיר את החברה הישראלית היום, שבה נמצא ש-18.4% מקרב הקשישים עוברים התעללות פיזית או מינית, נפשית או רגשית, ניצול כלכלי – פגיעות מכל מגוון הפגיעות שאפשר להעלות על הדעת.

רן כהן: 18 מכל 100 קשישים בישראל עוברים את ההתעללות הזאת.

רן כהן: רבותי, רק זה מספיק כדי להגדיר את עצמנו כחברה חולה.

רן כהן: אין לי הגדרה אחרת.

רן כהן: אני חייב לומר, רבותי חברי הכנסת, שלא זו בלבד שהם עוברים את ההתעללות, אלא הגורם העיקרי להתעללות הוא או בן הזוג או בן משפחה קרוב.

רן כהן: לשמחתי הרבה, בוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים התברר לי שכמעט לא נמצאו מקרים שבהם עובדים זרים הם שהתעללו בקשישים.

רן כהן: לעתים מאוד נדירות, היו מקרים פה ושם, אבל זאת לא התופעה.

רן כהן: התופעה היא פנים-משפחתית.

רן כהן: ומכאן, בעצם, גם הקושי להתמודד עם העניין.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, יש בעיה גדולה מאוד של תת-דיווח על האלימות הזאת, ובעצם שום גורם לא מצליח להגיע לזה שנוכל להתמודד עם האלימות הזאת, כיוון שהדיווח לוקה בחסר.

רן כהן: מאחר שעל-פי רוב אלה אבא או אמא שעוברים את ההתעללות מידי בני זוגם או מידי בניהם, על-פי רוב הם מכסים על כך, הם לא מדווחים.

רן כהן: ומהעובדה שאין מערכת – מערכת הבריאות או הרווחה או אחרת – שיכולה לחשוף את ההתעללות הזאת, נוצר מצב שבו גם היכולת להתמודד עם האלימות הזאת ולנסות למנוע אותה – בעצם אנחנו מוצאים קושי מאוד מאוד גדול.

רן כהן: ואני חושב שאנחנו חייבים למצוא את הכלים כדי להתמודד עם הבעיה הזאת של תת-דיווח.

רן כהן: למשל, מצאתי בוועדה שלי שהקשר בין המשטרה לבין משרד הרווחה לתיאום ולמציאת הגורמים הפוגעים בקשישים הוא קשר מאוד מאוד רופף, מאוד מאוד חלש.

רן כהן: אין דיווח מהמשטרה למשרד הרווחה ולעובדים הסוציאליים, ואין דיווח הכרחי בין לשכות הרווחה למשטרה – כי הרי מדובר באלימות, ולעתים זאת אלימות קשה ואיומה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו חייבים להגיע למצב שבו תהיה מעורבות הרבה יותר גדולה, גם של משרד הרווחה וגם של משרד הבריאות, כדי לנסות ולהתמודד עם האלימות הנוראה הזאת.

רן כהן: נדמה לי, אדוני היושב-ראש, שגם בהתמודדות עם התת-דיווח יש ראשית קצה של דברים.

רן כהן: פניתי היום לראשי לשכות הרווחה של עיריות ירושלים, תל-אביב וחיפה, והם קיבלו על עצמם להכין לכנסת נייר עבודה: באיזה אופן אפשר יהיה להתמודד עם התת-דיווח, כדי שנוכל לקבל דיווח על כל מקרה של התעללות בקשישים.

רן כהן: הכרחי להגיע למידע הזה, כדי להתמודד אתו.

רן כהן: והדבר האחרון שאני רוצה לציין: מצאנו, למשל, שיש הרבה מאוד פעמים ניצול כלכלי, הייתי אומר, מאוד מאוד קשה עד נבזי, של בני משפחה את חשבונות הבנקים השייכים לקשישים.

רן כהן: ובעצם, אין לנו עד היום כלי להגיע לכך שפקיד בנק שרואה – נדמה לי שהיום ראיתי בעיתונים שקשישה עיוורת בת 92 מגיעה לבנק למשוך 100,000 שקל, ואף אחד לא חושד שקרה משהו.

רן כהן: רבותי, אנחנו חייבים להגיע להסכמה עם ראשי הבנקים, שיעבירו מידע חד-משמעי, הנחיה חד-משמעית לעובדים שלהם, שברגע שהם חושדים בניצול כלכלי של הקשישים בעלי החשבונות, שידעו לדווח על זה לרשות המקומית, ללשכת הרווחה, כדי שמישהו יסתכל בעיניים מה קורה.

רן כהן: הרי לא יכול להיות שהקשישים הללו לא יזכו להגנה של כולנו.

רן כהן: ולסיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר משהו בתחום הכללי.

רן כהן: רבותי, עד שבארץ הזאת מגיעים לזכות להזדקן, הרי זה באמת לעבור את כל המלחמות, את כל האסונות, את כל המחלות, את כל התאונות ואת כל התלאות.

רן כהן: אז בהחלט מגיע לקשישים שלנו להזדקן בכבוד, בלי התעללות, בלי פגיעות.

רן כהן: זאת אחריותה של הכנסת, ואני מאוד מקווה שנפעל כדי שהדבר הזה ייעשה.

רן כהן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת קולט אביטל.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר לענייני גמלאים, חברי חברי הכנסת, תודה לך, אדוני היושב-ראש, ותודה לסיעת הגמלאים על שהואלתם להעלות היום נושא שהוא כל כך חשוב לכולנו כאן ולחברה הישראלית כולה.

קולט אביטל: כבד את אביך ואת אמך, זה מה שאנחנו היינו אמורים לדעת – אחד מעשרת הדיברות שקיבלנו במעמד הר-סיני, וזה הדיבר העיקרי שאנחנו, כחברה, שכחנו בארץ הזאת.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, יכול להיות שבגלל מה שאמור להיות כאן מחר, אולי לא הייתי צריכה להיות פה היום והייתי צריכה להמשיך לעבוד עד הרגע האחרון.

קולט אביטל: אבל הנושא הזה כל כך חשוב לי, כל כך כואב לי, שעדיף לי להיות כאן.

קולט אביטל: עדיף לי לנסות, גם אני, להקים את קול הכאב ואת קול הזעקה.

קולט אביטל: דיבר חבר הכנסת רן כהן על מה שעובר על כולנו עד שאנחנו מזדקנים בחברה הזאת.

קולט אביטל: איטה פוגל נמצאת כאן אתנו היום, ואני רוצה להגיד באופן אישי שאיטה פוגל בעצם יכלה להיות אמי.

קולט אביטל: לא בגיל, אלא במה שקרה לה.

קולט אביטל: ימים ספורים אחרי אותו מקרה אלים ניסו בדיוק באותה שיטה ובאותה הדרך לפרוץ לדירתה של אמי – פרצו לארון החשמל, פרצו חלון קטן שמגיע לשירותים בדירתנו.

קולט אביטל: למזלנו אחד מהשכנים שמע רעש, יצא לחדר המדרגות, והצלחנו למנוע את זה.

קולט אביטל: הצלחנו למנוע את זה, ומאותו היום הוספתי סורגים לכל חלון בביתה.

קולט אביטל: אבל אמי, כמו הרבה מאוד אנשים אחרים שנתנו את חייהם כדי להקים את המדינה הזאת, חיה היום בפחד ובחשש.

קולט אביטל: הפכנו לחברה אלימה בכל מקום – ברחוב, בחנויות, בכבישים.

קולט אביטל: אבל האלימות הקשה ביותר היא נגד אלה שהם חסרי ישע, נגד ילדים ובעיקר נגד קשישים.

קולט אביטל: כי שם מוצאים את החוליה החלשה, כי אנשים יודעים שהם יכולים לפרוץ לבית, להרביץ לקשיש.

קולט אביטל: או כשהוא הולך לכספומט עוקבים אחריו, או בחדר המדרגות, כשיודעים אולי שיש עמו כסף, נטפלים אליו, מרביצים, הורגים בשביל כמה פרוטות.

קולט אביטל: זאת האלימות שהצלחנו לצערנו לייצר בחברה שלנו.

קולט אביטל: אני לא יודעת איך הגענו למצב הזה, אבל אני יודעת שאם יש דבר שחשוב היום הוא שכולנו יחד צריכים לעשות כל מה שניתן כדי לעצור את האלימות הזאת, גם בפעולות חינוך, אבל בעיקר בפעולות הענישה מהסוג שעליהן הגישו הצעות חוק.

קולט אביטל: האלימות כלפי הקשישים היא לא רק אלימות פיזית, היא גם אלימות מילולית, היא גם אלימות מכל הסוגים.

קולט אביטל: כי אנחנו באים היום – אנחנו גם שומעים לצערנו את היחס של הממשלה והמוסדות כלפי קשישים, כלפי אלה שצריכים לעמוד בתור ולהוכיח בגיל 90 שהם זקוקים לעזרה בבית, כלפי אלה שהם ניצולי השואה ומעמידים אותם בפני ועדות מבזות.

קולט אביטל: אמר נכון בזמנו מי שהיה ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין, זיכרונו לברכה, שהאלימות היא זו שמכרסמת בדמוקרטיה בחברה הישראלית.

קולט אביטל: לכן אני מתייצבת היום כאן בכנסת עם כל חברי.

קולט אביטל: אנחנו לא צריכים לקיים יום רק פעם בשנה כדי לדבר נגד האלימות הזאת, אנחנו צריכים לפעול יום-יום, שעה-שעה, כדי להוציא מבינינו ומתוכנו את הפגע הזה, את הנגע הרע הזה.

קולט אביטל: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שבמדינה כמו מדינת ישראל, שקמה כדי להיות מדינתו של העם היהודי, זה יהיה היחס לאנשים שלהם אנחנו חייבים את הכול.

קולט אביטל: אנחנו כולנו, הכנסת כולה תתגייס למאבק הזה.

קולט אביטל: אני רוצה שוב להודות לך על שהעלית את הנושא הזה למודעות הציבור, ולהתחייב שבכל מקרה ובכל מצב ניאבק על הנושא הזה יחד.

קולט אביטל: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת קולט אביטל.

יצחק זיו: כבוד השר רפי איתן, שר הגמלאים, משיב.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עמיתי הגמלאים היושבים ביציע, אני שמח להיות כאן היום ולומר בצורה בהירה שהגענו ליום הזה שקשישים מנהלים את הנושאים של הקשישים.

רפי איתן: אנחנו הגמלאים, כשלקחנו על עצמנו להגיע לכנסת, לקחנו על עצמנו לטפל בגמלאים בכל צורה שהיא, מא' ועד ת', ובתוך הנושא הזה גם היום הזה של המודעות הבין-לאומית למניעת התעללות בקשישים.

רפי איתן: ביום הזה אני מבקש מכולנו: מהשרים, שלא נמצאים כאן – יש איזה שר לרפואה חוץ ממני?

רפי איתן: אף אחד – מחברי הכנסת ומאזרחי המדינה, שנמצאים כרגע במקומות העבודה, בכבישים, ברחובות ובבתים, לעצור רגע, להסתכל סביב, להבחין ב-10% מאוכלוסיית המדינה הזאת, שעבור רובנו הם שקופים, נוכחים-נפקדים במרחב הפרטי, המשפחתי והציבורי שלנו.

רפי איתן: ה-10% הללו הם אוכלוסיית הקשישים.

רפי איתן: רבותי, היום הקשישים הם בערך 10% מאזרחי המדינה, והקצב עולה.

רפי איתן: בעוד כעשר שנים נהיה 12%, בעוד 20 שנה נהיה לפחות 16% מאוכלוסיית המדינה – – –

רן כהן: על זה אומרים עד 120.

רפי איתן: תודה.

רפי איתן: 18% מהם נתונים להתעללות לגווניה השונים, ודיבר על זה חבר הכנסת רן כהן.

רפי איתן: התעללות בזקנים היא המראה של כולנו.

רפי איתן: חברה שמאפשרת לקשישים שבתוכה להיות חשופים להתעללות היא חברה שהקוד המוסרי והאנושי שלה קלוקל.

רפי איתן: קרא לזה רן כהן "חברה חולה", אני לא רוצה להיות קיצוני עד כדי כך, אבל זה קלקול בחברה שלנו.

רפי איתן: אני עומד כאן כשליחם של הגמלאים על כל גוניהם ורוצה להזכיר לכולנו שקיומם של זקנים חסרי ישע, חשופים להתעללות, הוא חרפה שמלמדת שכל מערכות החברה לא עושות את מלאכתן.

רפי איתן: בישראל של 2007 חיים בתוכנו קשישים עריריים, שאין להם למי לפנות בעת מצוקה, ולצדם קשישים שחיים במחיצת בני משפחה.

רפי איתן: ובתוך המקום הפרטי והקרוב הזה, המקום שאמור להיות מקור של ביטחון, חום ונחמה, הם סובלים מהתעללות ומהזנחה.

רפי איתן: 2% לערך מהקשישים סובלים מאלימות פיזית ומינית, בעיקר נשים.

רפי איתן: 7% מהם סובלים מהזנחה, מניעת טיפול ואי-סיפוק צרכים בסיסיים כמו מזון, תרופות והיגיינה.

רפי איתן: 7% מקרב הקשישים סובלים מהתעללות מילולית, הכוללת צעקות, השפלות, איומים, הגבלת חופש, מניעת שימוש בטלפון, נעילה בבית והגבלת שימוש בכסף.

רפי איתן: יש קשישים שמנוצלים כלכלית על-ידי מטפלים או על-ידי בני משפחה, שלוקחים מהם את קצבת הזיקנה שלהם, מפעילים עליהם לחץ להעברת כספים בניגוד לרצונם, מחתימים אותם על מסמכים ומזייפים אותם.

רפי איתן: גם הקשישים העצמאיים יותר, אלה שב-28 לחודש מקבלים את קצבת הביטוח הלאומי מהכספומט בבנק, גם הם חשופים לתקיפה ושוד בדרכם הביתה.

רפי איתן: הקשישים הם אוכלוסייה חלשה, ואוכלוסייה חלשה היא תמיד מוקד לאלימות.

רפי איתן: הקשישים על-פי רוב נמנעים מלהתלונן, הן בשל התלות במטפלים ובבני משפחה והן בגלל תחושת מחויבות כלפיהם, בגלל התחושה והבושה שמדובר באירוע פרטי, פנים-משפחתי, או בגלל החשש שתלונה תחמיר את מצבם.

רפי איתן: רבים מהם, גם אם ירצו, לא יכולים להתלונן, בגלל מצבם הפיזי הירוד או בגלל חוסר גישה לאוזן קשבת והעדר מידע מתאים בנוגע לזכויותיהם ולגבי איך ואל מי ניתן לפנות.

רפי איתן: לצורך טיפול בכל הנושא הזה לקחנו על עצמנו – אנחנו, מפלגת הגמלאים, סיעת הגמלאים בכנסת – שורה של משימות, שאנו ממלאים אותן לא לבד; אנחנו ממלאים אותן בשיתוף רב עם משרד הרווחה – קודם כול עם משרד הרווחה, עם משרד הבריאות, עם עמותות שונות, כמו "אשל", עם הרשויות המקומיות, עם המוסד לביטוח לאומי וכן הלאה.

רפי איתן: מה אנחנו עושים?

רפי איתן: אנחנו נמלא כמה משימות שלקחנו על עצמנו, ואני מקווה שעד שנת 2008 נסיים לפחות את רובן.

רפי איתן: המשימה הראשונה היא טיפול בהתעללות המערכתית.

רפי איתן: היום הייתי בישיבה בוועדת הרווחה, ושם הגדיר את זה פרופסור מאוניברסיטת חיפה בצורה הזאת: "התעללות מערכתית".

רפי איתן: למה אנחנו קוראים התעללות מערכתית?

רפי איתן: אנחנו קוראים התעללות מערכתית לזה שאדם זקן שמטלפן לביטוח לאומי לא יכול להשיג את מבוקשו; אדם זקן שצריך טיפול כלשהו שקשור לשניים-שלושה משרדים הוא לעתים אובד עצות.

רפי איתן: הוא צריך להתרוצץ מעיר אחת לאחרת, מפקיד אחד לאחר, ובסופו של דבר, הנושא הופך להתעללות.

רפי איתן: אנחנו מטפלים בזה ומנסים גם לפשט הליכים וגם לרכז הליכים, כלומר שאדם זקן יוכל למצוא את כל מה שהוא צריך במקום אחד.

רפי איתן: אנחנו מכשירים אחיות ובונים מערכות של סיוע משפטי לקשישים.

רפי איתן: אנחנו מנסים, באמצעות תקציבים, להגדיל את מערך העובדים הסוציאליים במשרד הרווחה.

רפי איתן: היום יש במשרד הרווחה עובד או עובדת סוציאלית על כל 600 תיקים, וזה יותר מדי.

רפי איתן: זה בלתי אפשרי.

רפי איתן: אנחנו רוצים להגדיל את מספר העובדים לפחות פי-שלושה.

רפי איתן: אנחנו מארגנים "קווים חמים" שאפשר לפנות אליהם ולקבל טיפול בזמן אמיתי; מטפלים בהתקנת לחצני מצוקה בבתי זקנים ובהקמת מערך פניות של ציבור הגמלאים שאפשר לקבל בו תשובה בזמן אמיתי.

רפי איתן: מעבר לזה, שורה של חוקים – שניים מהם עברו היום בקריאה טרומית, כמו ששמעתם – אבל יש לנו במגירה שורה ארוכה של חוקים נוספים, ואני מקווה שבשבועות הקרובים נביא את כולם לידי סיום.

רפי איתן: לסיכום, תמיד אני מצטט מתוך הספרים העתיקים שיש לי בבית; במאה ה-15 כתב לאון בטיסטה אלברטי ספר בשם "על המשפחה".

רפי איתן: ב"על המשפחה" הוא כותב: "לאמיתו של דבר, עונת החורף לא נוהגת בנו, הגמלאים, הזקנים, כפי שהיא נוהגת בעצים, שהרי החורף מקל על העצים, משיר מעליהם את עליהם ומערטל אותם.

רפי איתן: אבל עלינו, הזקנים, מעמיס החורף מסע לעייפה ועוטה אותנו בצללים וכאב".

רפי איתן: אנחנו, הקשישים, נמצאים בחורף של ימינו, ואנחנו זקוקים לחימום גם מתוך עצמנו וגם מאחרים.

רפי איתן: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כבוד השר, מה אתה מציע?

רן כהן: מליאה.

רן כהן: הוא מסכים לדיון במליאה.

רפי איתן: דיון במליאה.

יצחק זיו: יש שלוש הצעות אחרות.

יצחק זיו: חבר הכנסת רובי ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לסגן יושב-ראש הכנסת, היושב-ראש של הישיבה הזאת, על כך שאפשר לי לדבר מעל הבמה, שכן הדבר הוא לכבוד אורחינו, לכבוד היום.

ראובן ריבלין: גם אני גמלאי, אף שאינני בשיא גילי, שהרי אני בן 68 שנה ולא כבן 68 שנים.

ראובן ריבלין: העיקר הבריאות והיכולת לתפקד בצורה ראויה בחברה שראויה לתפקוד שלנו.

ראובן ריבלין: הבוקר, אדוני השר, בתוכנית ב"גלי צה"ל", התראיינה אשה שהותקפה והתעללו בה פוחזים, פושעים שכל ערך חברתי חלף ועבר מהתנהלותם ומהתנהגותם.

ראובן ריבלין: רזי ברקאי, שנתן לה במה ראויה להביא לפני הציבור את עלילותיה ואת האסון שנפל עליה, מצא אשה חזקה אשר מספרת לכולם על אשר אירע לה, על כאבה, על מצוקותיה, אבל דבר אחד מכל אלה לא הטריד אותה ברמה האישית.

ראובן ריבלין: הטריד אותה, אדוני השר, מצב החברה בישראל.

ראובן ריבלין: הטריד אותה מצב החברה בישראל, שהסירה מעליה את עול המוסר – האומר שחברה שאינה מטפלת בחסרי הישע שבתוכה אינה ראויה להיקרא חברה.

ראובן ריבלין: בירושלים של שנות ה-50, וגם לפני כן, הרב רביץ, היו האנשים מקבלים פירוש ריאלי לאמירות שהיו אומרים ולתפילות שהיו נושאים באותם ימים נוראים, כאשר אנחנו מתפללים לקדוש-ברוך-הוא ואומרים לו: אל תשליכנו מלפניך, ורוח קודשך אל תיקח ממנו, ואל תשליכנו לעת זיקנה, ככלות כוחנו אל תעזבנו.

ראובן ריבלין: ואתה צריך לדעת שבכניסה לירושלים, ליד האקליפטוסים הגדולים, עמד בית-החולים "עזרת נשים".

ראובן ריבלין: "עזרת נשים" היה לאותם אנשים אשר רוח הקודש נלקחה מהם, והיה נכנס אדם לירושלים, כאשר הוא חוזר לביתו, ואומר – כאשר הוא מול "עזרת נשים" – שהיה בית-חולים לחולי נפש – והיה אומר:

ראובן ריבלין: אל תשליכנו מלפניך ורוח קודשך אל תיקח ממנו; והיה נוסע עוד כברת דרך והיה מגיע לבית-הזקנים האשכנזי והספרדי, ליד "שערי צדק", ואז היה אומר: אל תשליכנו לעת זיקנה, ככלות כוחנו אל תעזבנו.

ראובן ריבלין: אני חושב שהיום הזה הוא יום חשוב ביותר, וכל היושבים כאן אינם מבקשים על מצוקותיהם – אם כי יש גם מצוקות ברמה האישית.

ראובן ריבלין: הם, כמו האשה הנפלאה הזאת, שאני לא יודע אם היא נמצאת כאן אתנו, לא זעקו את זעקתם האישית, לא זעקו את חרפתם האישית כאשר פוחזים, פושעים, באו, נכנסו והתעללו בהם, אלא את זעקת החברה בישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו, אם לא נדע שזעקה זו היא אות אזהרה לקיומה של מדינתנו, אחריתנו לא תהיה טובה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שנוכל להתעשת ולחזור לאותם ימים שבהם היו ישראל ערבים זה לזה, ואנחנו נותנים את הכבוד והיקר לוותיקים בינינו, בעיקר לאלה שהם, בידיהם, הקימו את המדינה, והיום הם גמלאים אשר כוחם במותניהם, ויכולתם אדירה, ואפילו כאן, בכנסת, הם מיוצגים, אדוני היושב-ראש, גם על-ידי סגן יושבת-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת רובי ריבלין.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שחובתה של כנסת לא להסתפק רק בגדר המודעות, אלא היא חייבת גם להיכנס לגדר המעשה.

זבולון אורלב: יש שתי חוליות חלשות שתפקידה של הכנסת לטפל בהן.

זבולון אורלב: אחת עלתה כאן היום – זאת הצעתו המצוינת של חבר הכנסת גלנטי.

זבולון אורלב: אני מבין שגם לחבר הכנסת רותם יש הצעה מעין זו.

זבולון אורלב: הואיל ומערכת המשפט מגלה סלחנות מדהימה, הואיל והעונשים הקבועים בחוק אינם מיושמים, אזי אין הרתעה ואיש הישר בעיניו יעשה.

זבולון אורלב: זה דרוש תיקון ואני מחזק את ידיכם לפעול בעניין, יש לכם רוב בכנסת.

זבולון אורלב: את הדבר השני הזכיר השר, אבל לצערי צריך לסדר את זה בנתונים ובלוח זמנים – זה חיזוק השירותים החברתיים.

זבולון אורלב: אדוני השר, הזכרת את זה.

זבולון אורלב: לא יעזור שום דבר, אם מערכת התמיכה באוכלוסייה הקשישה, באוכלוסיית הגמלאים ובאוכלוסיית הזקנים – אם המערכת התומכת של העובדים הסוציאליים, העובדים הקהילתיים, המטפלים, לא תתרחב באופן משמעותי, זה לא יעזור.

זבולון אורלב: כי מי שמשחר לטרף, ללכוד את האוכלוסייה חסרת הישע, רואה שאין אותה מערכת תומכת.

זבולון אורלב: לכן אני קורא לך, השר, להציג בפני הכנסת משימה ברורה עם לוח זמנים, כדי שציבור הגמלאים ידע שלא רק סיעת הגמלאים מטפלת בו, אלא כל הכנסת כולה, על כל סיעותיה ומרכיביה, רוצה לעזור לאוכלוסייה הזאת.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת .

יצחק זיו: חבר הכנסת , בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כפי שציינתי קודם בנאום בן דקה, היום הזה חשוב לנו, כבית שמחוקק חוקים וקובע נורמות במדינה, כדי להזכיר לנו, בין יתר הדברים החשובים שאנחנו עוסקים בהם במשך השנה, שיש קבוצה חשובה ביותר בעם, שהם ההורים שלנו, הסבים והסבתות שלנו, ובתקופה האחרונה שמענו כל מיני מקרים מזעזעים ומחרידים של התעללות בהם.

אברהם מיכאלי: כעם שאמור להיות אור לגויים, אנחנו מתביישים שאנחנו שומעים על מקרים כאלה אצלנו.

אברהם מיכאלי: ואם אנחנו רואים שהמבוגרים שלנו הפכו לחסרי ישע, פוחדים לפתוח את הדלת כשמישהו מצלצל בבית, זה מראה על הפגם הגדול בחינוך שלנו, על החברה שלנו, שלא מסוגלת להתגבר על היצר שלה ועושה מעשים נפשעים שכאלה כנגד אנשים מבוגרים שזקוקים להגנה ולסיוע מאתנו.

אברהם מיכאלי: הבית הזה צריך להתאחד – זה לא שייך לסיעה אחת או לסיעה אחרת – סביב הדברים שאנחנו יכולים לקדם כדי להגן על האנשים האלה; שהם ירגישו שהם חיים בתוכנו כאנשים מבוגרים.

אברהם מיכאלי: כולנו נגיע, כל אחד בתורו, לגיל הזה, ואם אנחנו לא נדאג להם היום, מי ידאג לנו מחר?

אברהם מיכאלי: הפסוק "מפני שיבה תקום והדרת פני זקן" – זאת חובה מהתורה ואנחנו חייבים לשמור אותה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: נעבור להצבעה – שר הגמלאים הציע להעביר את הנושא למליאה.

רן כהן: גם המציעים וגם השר אמרו למליאה.

רן כהן: זה הדבר היחיד שעומד להצבעה.

יצחק זיו: אז נעבור להצבעה.

יצחק זיו: בעד – למליאה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 12 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: הנושא יעבור לדיון במליאה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: [נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו נעבור לנושא הבא: החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס”ו–2005.

יצחק זיו: חבר הכנסת מנחם בן-ששון, בבקשה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, על-פי הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת החוקה, חוק ומשפט לדון ולהביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית חלק מהצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס”ו–2005, כך שחלק ההצעה שיובא בפני הכנסת לא יכלול את סעיף 2, שעניינו הוספת סעיף 2א בדבר פגיעה בפרטיותו של נפטר, ואת סעיף 9, שעניינו תיקון חוק איסור לשון הרע בדבר הגשת תובענה אזרחית בשל לשון הרע על נפטר שפורסמה לאחר מותו.

מנחם בן-ששון: תודה.

זבולון אורלב: אפשר לשאול?

זבולון אורלב: ההצעה כהצעת הוועדה?

מנחם בן-ששון: אני רק רוצה להוסיף עוד מלה אחת.

מנחם בן-ששון: אנחנו לא ביטלנו את הסעיפים הללו.

מנחם בן-ששון: אנחנו רוצים להגיע לטיוב שלהם משום שיש בהם סעיפים בעייתיים.

זבולון אורלב: אני מבין, אבל זאת הצעה פה אחד.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה על אישור הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק זיו: הצבעה מס' 6 בעד הצעת הוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס”ו–2005, נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע כי החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס”ו–2005, התקבלה.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/147).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 39) (בירור תלונות הציבור), התשס”ז–2007, מטעם הוועדה לענייני ביקורת המדינה – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת , בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכוח סעיף 4 לחוק-יסוד: המדינה, מבקר המדינה מכהן גם כנציב תלונות הציבור, ובתוקף תפקידו הוא עורך בירורים באשר לתלונות ציבור על גופים מבוקרים ועל העובדים בגופים המבוקרים.

זבולון אורלב: בשנה האחרונה, ב-2006, הוגשו למעלה מ-10,000 תלונות.

זבולון אורלב: כשליש מהתלונות, בממוצע, נמצאות תלונות מוצדקות.

זבולון אורלב: אני אומר "כשליש בממוצע", כי יש משרדים שבהם כ-50% מהתלונות נמצאות מוצדקות, כמו, לצערי, משרד המשטרה, ויש מקומות שבהם רק רבע נמצאות מוצדקות, כמו הביטוח הלאומי, ואנחנו עוסקים בדבר הזה.

זבולון אורלב: על-פי החוק, רק האדם שנפגע זכאי להגיש תלונה; רק הנפגע עצמו.

זבולון אורלב: אבל אנחנו יודעים שיש אוכלוסייה גדולה, נזקקת, שלא תמיד יש לה גישה להגשת התלונה, לא תמיד היא יודעת איך מגישים את התלונה.

זבולון אורלב: לכן החליטה הוועדה להגיש הצעת חוק, כדי שכל אחד יוכל להגיש תלונה, ובלבד שזה בהסכמת האדם הנפגע.

זבולון אורלב: על-ידי כך אנשים, שכנים, עובדים סוציאליים, עובדים קהילתיים, יוכלו לתבוע שייעשה צדק עם האדם גם אם הוא איננו יכול, מפאת זיקנתו או מפאת מחלתו או מסיבה אחרת, להגיש את התלונה.

זבולון אורלב: על-ידי כך אנחנו מגדילים את הנגישות של נציבות תלונות הציבור לציבור הרחב.

זבולון אורלב: העשירונים העליונים הרי יודעים לתבוע את צדקתם על-ידי מיטב עורכי-הדין.

זבולון אורלב: דווקא האוכלוסייה הנזקקת, האוכלוסייה החלשה, היא שצריכה למצות את זכויותיה.

זבולון אורלב: זה עתה סיימנו דיון בעניין הזקנים והקשישים במדינת ישראל – זו אחת מקבוצות האוכלוסייה שצריכות למצות את זכויותיהן, אבל לא תמיד אדם קשיש, אדם זקן, גמלאי, יודע איך, מתי ולמי להגיש תלונה – אם בכלל.

זבולון אורלב: אני לא יודע כמה מהם יודעים בכלל שיש גוף ממלכתי שמטפל בתלונות.

זבולון אורלב: לכן, הגדלת הנגישות של נציבות תלונות הציבור עשויה להביא למיצוי זכויותיהן של קבוצות האוכלוסייה החלשות דווקא.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר לחברי הכנסת, שעל-פי החוק הקיים, גם חבר הכנסת – על-פי סעיף 37(2) לחוק – רשאי להגיש תלונות.

זבולון אורלב: אם חברי הכנסת מקבלים תלונות רבות לדואר האישי שלהם, הם יכולים להיעזר בנציב תלונות הציבור כדי שיבדוק את התלונות שמגיעות אליהם.

זבולון אורלב: נמסר לי שגם ועדת השרים לחקיקה, המייצגת את הממשלה, דנה בהצעת החוק, וגם היא תומכת בה.

זבולון אורלב: אשר על כן, אבקש מהכנסת לאשר את החוק לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: תודה ליושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה .

יצחק זיו: נעבור לרשימת הדוברים.

יצחק זיו: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח.

יצחק זיו: גם חברי הכנסת , אורי אריאל, אברהם רביץ, ו אינם נוכחים.

יצחק זיו: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 39) (בירור תלונות הציבור), התשס”ז–2007, לוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 39) (בירור תלונות הציבור), התשס”ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדה לענייני ביקורת המדינה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [מס' כ/147; "דברי הכנסת", חוב' כ"ח, עמ' 8806; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 96), התשס”ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, , להציג את הצעת החוק.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 96), התשס”ז–2007.

משה שרוני: סעיף 174 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, קובע כי חייל משוחרר שעבד בעבודה מועדפת או נדרשת במשך שישה חודשים, ולא מיצה את זכותו לדמי אבטלה, יהיה זכאי למענק, שכיום הוא כ-7,500 שקל.

משה שרוני: עבודה מועדפת או נדרשת, לעניין זה, היא עבודה מסוג העבודות המנויות בחוק: עבודה בתחנת דלק, בבניין, בבית-מלון, בחקלאות, באבטחה, במפעל תעשייה או בבית-מלאכה.

משה שרוני: החוק קובע כי עבודה במפעל תעשייה או בבית-מלאכה מזכה במענק חלקי, בשיעור 80% בלבד מהמענק המשתלם בעד עבודות אחרות המנויות בחוק.

משה שרוני: מטרתה של הצעת החוק שמונחת לפניכם היא לקבוע כי חייל משוחרר שעבד במפעל תעשייה או בבית-מלאכה יהיה זכאי למלוא המענק המשתלם בעד עבודות אחרות.

משה שרוני: אני מברך את יוזם החוק, חבר הכנסת אלי אפללו, וקורא לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה שרוני: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת .

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות, ולכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 10 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק זיו: עשרה בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – 1 חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 96), התשס”ז–2007, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 11, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק זיו: אני קובע כי הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 96), התשס”ז–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת אלי אפללו, יוזם החוק.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, בהזדמנות זו אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת שרוני, שעשה עבודה נמרצת ומהירה מאוד ונתן עדיפות לנושא, וכן למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית של הוועדה ולצוות הוועדה כולו על העזרה בקידום הצעת החוק.

אלי אפללו: אני רוצה להודות לכל החברים בבית הזה, שהעמידו את נושא החיילים המשוחררים במקום גבוה בסדר העדיפויות, כדי שיוכלו להשתלב גם בעבודה בתעשייה.

אלי אפללו: אני מודה לכולכם.

אלי אפללו: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: [מס' מ/195; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י', עמ' 1618; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 6), התשס”ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק לוי.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא לפניכם את הצעת חוק החברות (תיקון מס' 6), התשס”ז–2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק לוי: אדוני חבר הכנסת אורלב, מכיוון שאתה יושב-ראש הלובי של השדולה האזרחית, אז החוק הזה נוגע לך.

זבולון אורלב: ואני אצביע לו, שכנעת אותי.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: הצעת החוק היא הצעת חוק ממשלתית שנועדה להסדיר את פעילותם של ארגונים שונים ללא כוונת רווח, פעילות שעד היום היתה מוסדרת באופן חסר וחלקי בלבד.

יצחק לוי: המסורת היהודית של עזרה לזולת, צדקה וקידום צדק חברתי באה לידי ביטוי בפעילותם של הארגונים השונים היוצרים את המגזר השלישי.

יצחק לוי: הכוונה היא בעיקר לארגונים משלושה סוגים: חברות לתועלת הציבור, עמותות והקדשים ציבוריים, נאמנויות.

יצחק לוי: הצעת החוק שלפני

יצחק לוי: כם נועדה, מתוך כבוד והערכה גדולה למגזר השלישי, לאחד את הסדרי הפיקוח השונים של ארגונים אלה ולקבוע כללי יסוד לפעילותם.

יצחק לוי: ההצדקה להתערבות החקיקתית בארגונים אלה היא כפולה.

יצחק לוי: ראשית, מרבית הארגונים נתמכים על-ידי המדינה באמצעים שונים: הקלות במס, חלוקת קרקעות, תמיכות כספיות של ממש.

יצחק לוי: שנית, ארגונים אלה פונים לציבור הרחב בבקשה לתרומות, ולפיכך יש להבטיח כי הכספים שהציבור תורם יגיעו ליעדם.

יצחק לוי: הצדקות אלה הביאו לקביעה של כמה כללים נוקשים בהצעת החוק, שהם רלוונטיים לכל סוגי הארגונים ללא כוונת רווח.

יצחק לוי: כלל ראשון הוא איסור חלוקת רווחים נוקשה של עמותה או של חברות לתועלת הציבור לבעלי המניות או ליזמים.

יצחק לוי: מוצע גם כי חברה לתועלת הציבור לא תוכל, אחרי שפנתה לציבור ככזו וקיבלה תמיכות שונות, להפוך לחברה עסקית רגילה ולחלק רווחים.

יצחק לוי: כלל שני הוא שעמותות וחברות לתועלת הציבור לא יוכלו לשנות את מטרותיהן ואת ייעוד הכספים שלהן ללא אישורים מיוחדים.

יצחק לוי: אם מדובר בשינוי מטרה למטרה קרובה, למשל, שינוי מתמיכה בחולי סרטן העור לתמיכה בחולי סרטן נוספים, מוצע שרשם ההקדשות יאשר את השינוי.

יצחק לוי: אם מדובר במטרה שונה, למשל שינוי ממלחמה בסרטן לתמיכה בילדים מוכים, השינוי יוכל להיעשות רק לאחר שיינתן לו אישור של בית-המשפט, שיוכל לקבוע תנאים שונים לשינוי המטרות.

יצחק לוי: בהצעת החוק מוצעים גם כללים שונים שנועדו להבטיח את המינהל התקין בארגוני המגזר השלישי.

יצחק לוי: למשל, איסור מסוים על כהונה מקבילה בדירקטוריון וכנושא משרה והגבלות על העסקת קרובי משפחה בארגונים.

יצחק לוי: כמו כן נקבעו חובות דיווחים שונות לרשם, שנועדו להבטיח את שקיפות פעילות ארגוני המגזר השלישי ואת קיום הוראות החוק.

יצחק לוי: חברות לתועלת הציבור שיעברו על החוק יהיו חשופות לסנקציות שונות ולחבות אישית של נושאי המשרה בהן.

יצחק לוי: הסנקציות המוצעות בהצעת החוק הן עיצומים כספיים שונים, שניתן לחייב נושא משרה לשלמם, כדי שכספי העיצום לא יילקחו למעשה מתרומות הציבור; אפשרויות שונות להרמת מסך בחברה וכדומה.

יצחק לוי: אני מדגיש כי החוק המוצע אינו חוק פלילי, ולכן לא מוצעות בו סנקציות פליליות.

יצחק לוי: אבל מובן שניתן להאשים בדין פלילי אדם שהציג עצמו כארגון הפועל ללא כוונת רווח לתועלת הציבור ולקח כספים לכיסו.

יצחק לוי: להצעת החוק הסתייגות אחת, של חבר הכנסת דוד רותם, המציע להטיל על חברה שהיא לא חברה לתועלת הציבור, אבל מרמה ומציגה את עצמה ככזו, עיצום כספי משולש במקום עיצום כספי כפול.

יצחק לוי: מבחינה מעשית, מדובר בכ-19,000 שקלים במקום ב-13,000 שקלים.

יצחק לוי: אני סבור שכפל העיצום המוצע הוא מרתיע דיו, ומשתלב בצורה נכונה יותר עם שאר סעיפי חוק החברות.

יצחק לוי: שוב אני מדגיש כי ברוב המקרים שבהם יוטל עיצום כספי בגין עילה זו, ניתן יהיה להעמיד את האחראים בחברה כזו לדין פלילי בגין עבירת מרמה והפרת אמונים.

יצחק לוי: הוועדה דנה בהצעת החוק שעות רבות – עשר ישיבות ארוכות.

יצחק לוי: אני רוצה להדגיש שהישיבות היו בעיקר בפגרה.

יצחק לוי: ישבנו ימים שלמים בפגרה כדי לסיים את החוק, בשיתוף מלא של נציגי המגזר השלישי, נציגי ארגונים מקצועיים שונים, רואי-חשבון, מבקרים פנימיים, עורכי-דין וכמובן הממשלה.

יצחק לוי: נראה לי שבסוף כל הדיונים הגענו לחוק טוב ומאוזן, שיאפשר למגזר השלישי להמשיך לעשות עבודה טובה וחשובה, תוך פיקוח שייטיב עמו ויעודד אנשים נוספים לתרום לו.

יצחק לוי: אני מבקש שתתמכו בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, ותדחו את ההסתייגות, אם אכן חבר הכנסת רותם יעלה אותה.

יצחק לוי: לפני כן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לצוות הוועדה מלבד כל התודות שאמרתי כבר, ובעיקר ליועצת המשפטית קרן וינשל, שהתאפקה מללדת עד שסיימנו את הדיון.

יצחק לוי: מייד לאחר שסיימנו את הדיון על החוק היא הלכה ללדת, ונולד לה בן, ואנחנו כולנו פה מאחלים לה מזל טוב להולדת הבן.

קריאות: מזל טוב.

יצחק לוי: היא יועצת משפטית מאוד מוכשרת ומאוד חשובה.

יצחק לוי: היא עשתה הרבה מאמצים, עם בטן ענקית, להגיע כל יום כדי לגמור את הצעת החוק.

יצחק לוי: אז מזל טוב.

יצחק לוי: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את החוק בקריאה שנייה ושלישית.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו כרגע נעבור להצבעה על הצעת חוק החברות (תיקון מס' 6), התשס”ז–2007.

יצחק זיו: לשם החוק אין הסתייגויות.

יצחק זיו: לסעיפים 1–5 אין הסתייגויות.

יצחק זיו: לסעיף 6, חבר הכנסת דוד רותם מציע.

יצחק זיו: מאחר שהוא אינו נוכח, אין הסתייגויות לסעיף 6, ואז לכל החוק אין הסתייגויות, סעיפים 1–12, ואנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: על כל החוק.

יצחק זיו: כן.

יצחק זיו: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–12 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–12 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 12, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: החוק עבר בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור עתה לקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק החברות (תיקון מס' 6), התשס”ז–2007, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 11, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: אושרה.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק החברות (תיקון מס' 6) התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [מס' מ/297; ”דברי הכנסת", חוב' כ"ז, עמ' 8754; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 38), התשס”ז–2007, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חבר הכנסת .

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשם הוועדה לקידום מעמד האשה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 38), התשס”ז–2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גדעון סער: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית, שעניינה זכותו של גבר לצאת לחופשת לידה.

גדעון סער: סעיף 6 לחוק עבודת נשים קובע כי כל יולדת זכאית לחופשת לידה למשך 14 שבועות – כזכור, זה בהתאם לתיקון שהעברנו כאן במליאת הכנסת לפני כחודש – כאשר בד בבד מסדיר חוק הביטוח הלאומי את התשלום עבור אותה תקופה.

גדעון סער: עד שנת 1998 התפיסה היתה כי אותה זכות הוקנתה רק לאשה, אולם באותה שנה הכיר המחוקק בזכותם של בני הזוג להתחלק בחופשת הלידה, מתוך תפיסה שוויונית ומודרנית שלפיה אין זה הכרחי כי דווקא האשה תטפל ברך הנולד.

גדעון סער: עיגון זכותו של האב לנצל חלק מחופשת הלידה נעשה תחילה במסגרת הוראת שעה ניסיונית לתקופה של שלוש שנים.

גדעון סער: עם פקיעתה, הוארכה הוראת השעה פעמיים נוספות, עד אשר תוקפה פג בתחילת חודש מאי השנה, לאחר תשע שנים בסך הכול.

גדעון סער: בהתאם להסדר שהיה קיים ערב פקיעת תוקפה של הוראת השעה, עובד שאשתו ילדה זכאי לחופשת לידה בתקופת חופשת הלידה שנותרה מתום ששת השבועות הראשונים שלאחר יום הלידה.

גדעון סער: המגבלה האמורה של ששת השבועות לקחה בחשבון את הצורך הרפואי של נשים במנוחה לאחר הלידה – מה שמכונה משכב לידה – וכן שימשה תמריץ לנשים אשר מבקשות להיניק את ילדן, לפחות בשבועות הראשונים לחייו.

גדעון סער: זכותו האמורה של הגבר לחופשת לידה בתשלום מותנית בכמה תנאים.

גדעון סער: ראשית, שאשתו זכאית לחופשת לידה, שכן הזכות הזאת נגזרת מהזכות שלה.

גדעון סער: שנית, שאשתו מוכנה לוותר על חלק מחופשת הלידה לטובתו.

גדעון סער: שלישית, שאשתו עבדה במהלך אותה תקופה.

גדעון סער: ורביעית, ששולמו דמי ביטוח משכרו או מהכנסתו של העובד במשך תקופה קצובה בדומה לאשתו.

גדעון סער: עובד שעומד בכל התנאים הללו זכאי לחופשת לידה ואף לתשלום דמי לידה על בסיס שכר העבודה שלו.

גדעון סער: בהתאם לנתונים שמסר המוסד לביטוח לאומי לוועדה בעת הדיון בחוק, כ-160 תביעות של אבות המבקשים לקבל דמי לידה מאושרות בשנה.

גדעון סער: מובן שזה מוכיח שבארץ – – –

מגלי והבה: לנשים או רק לגברים?

גדעון סער: לגברים.

גדעון סער: לנשים יותר מ-80,000 בשנה.

גדעון סער: אני מדבר על גברים, וזה מוכיח שהפרקטיקות בארץ הן עדיין שמרניות בכל הנושא הזה של חופשת לידה.

גדעון סער: אני מניח שבמשך השנים המספר הזה יגדל.

גדעון סער: במאמר מוסגר אני מוצא לנכון להזכיר עובדה ידועה, גם אם מצערת, שהשכר הממוצע של גברים גבוה מזה של נשים, ולפיכך ברוב המקרים שיעור דמי הלידה המשולמים לגברים יהיה גבוה מזה שישולם לנשותיהם.

גדעון סער: למעשה, מהנתונים שהוצגו לפני הוועדה עולה, כי דמי הלידה היומיים המשולמים לגבר כפולים בממוצע מאלה המשולמים לאשה.

גדעון סער: יכול להיות שהדבר קשור גם למעמד הסוציו-אקונומי של אלה שמבקשים לצאת לחופשת לידה והם גברים.

גדעון סער: עוד יוזכר, כי כשם שההוראות לעניין חופשת לידה לנשים חלות בשינויים המחויבים גם על אמהות מאמצות, כך גם הוראות החוק בעניין חופשת לידה לגבר יחולו בהתאמה על אבות מאמצים.

גדעון סער: כאמור, זה היה הדין בהתאם להוראת השעה שתוקפה פג בתחילת חודש מאי השנה.

גדעון סער: הכוונה בהצעת החוק שלפני

גדעון סער: כם אינה לשנות את ההסדר המשפטי או את תנאיו, אלא לעגן את אותו הסדר כהוראה של קבע, במקום שיהיה צורך בכל פעם להאריך אותו כהוראת שעה.

גדעון סער: כמו כן מוצע כי ההוראה תחול למפרע, כך שתחילתה במועד פקיעת תוקפה של הוראת השעה, שכן הדבר יאפשר את רציפות ההסדר המשפטי.

גדעון סער: הואיל ומאז פקיעת תוקפה של הוראת השעה עבר יותר מחודש, מוצע כי מעביד שלא נתן לעובד חופשת לידה לא יישא בשל כך באחריות לפי כל דין.

גדעון סער: בהקשר זה ביקשו חברי הכנסת מסיעת חד"ש להסתייג, ולא להסיר את האחריות מאותם מעבידים.

גדעון סער: כפי שהוסבר בוועדה, מעביד שלא נתן חופשת לידה כדין חשוף לתובענה אזרחית בבית-הדין לעבודה ואף עובר עבירה פלילית שדינה שישה חודשי מאסר או קנס ששיעורו כ-135,000 שקלים, או שני העונשים גם יחד.

גדעון סער: הואיל ובמשך יותר מחודש לא היתה הוראת השעה בתוקף, השתכנעה הוועדה כי לא יהיה נכון לחשוף מעביד שלא נתן חופשת לידה לעובד במהלך אותה תקופה לאחריות אזרחית ופלילית.

גדעון סער: הזדרזנו מאוד לאשר את החוק בוועדה, כדי שלא להאריך יותר מהצורך את שטח ההפקר שבו לא היה הסדר משפטי בתוקף.

גדעון סער: קביעה זאת כמעט נכפתה עלינו – אני מתכוון לקביעה בדבר העדר אחריות המעביד – מכיוון שהממשלה, לצערי, לא הביאה את החוק לכנסת בזמן, אף שקשה להניח שהיא הופתעה מהעובדה שפג תוקפה של הוראת השעה.

גדעון סער: הסחבת הזאת שללה בפועל מעובדים את היכולת לנצל את זכותם לחופשת לידה.

גדעון סער: החלת ההסדר המשפטי למפרע אינה מרפאת פגם זה.

גדעון סער: בשם הוועדה אני מבקש שתתמכו בהצעת החוק, בדחיית הסתייגותם של חברי הכנסת מסיעת חד"ש.

גדעון סער: אני מבקש להודות למנהלת הוועדה, דלית אזולאי, וליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין הלית מגידו, על העבודה המסורה והמאומצת, כי, כפי שאמרתי, היתה חשיבות רבה בדיון מהיר ככל האפשר בנושא הזה.

גדעון סער: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת .

יצחק זיו: אני מזמין את ראשון המסתייגים, חבר הכנסת .

יצחק זיו: הוא אינו נוכח, והמסתייגים האחרים אינם נוכחים.

יצחק זיו: אין לחוק הסתייגויות.

יצחק זיו: אנחנו עוברים כעת להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–3 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אבקש לצרף את קולו של השר.

יצחק זיו: אני קובע כי החוק, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה כולו.

יצחק זיו: נעבור כעת להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 38), התשס”ז–2007, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 38), התשס”ז–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: התשס”ז–2007 [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/153).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים, התשס”ז–2007, של חבר הכנסת זבולון אורלב – קריאה ראשונה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בעבודה הפרלמנטרית יש רגעים שבהם אתה אומר שהיה כדאי כל המאמץ כדי להיבחר לכנסת ולעשות פה את כל העבודה כדי להעביר איזה חוק.

זבולון אורלב: יש כמה חוקים כאלה.

זבולון אורלב: החוק הזה, שאני מתכוון להציג לפניכם, חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים – הכוונה היא בעיקר אוניברסיטאות – הוא מהחוקים שאני אומר שהיה כדאי כל המאמץ להגיע לכנסת כדי להעביר אותם.

זבולון אורלב: החוק הזה נוגע ב-10%–15% מהסטודנטים – במובן הרחב, לא רק באוניברסיטאות, גם במכללות הקדם-אקדמיות, גם בכל המכונים העל-תיכוניים לסוגיהם, כי התלמידים האלה, הסטודנטים האלה, לקויי הלמידה, אין להם ליקוי שכלי; אין להם ליקוי אינטלקטואלי.

זבולון אורלב: להיפך, יש בהם עילויים, יש בהם גאונים, יש בהם אנשים מוכשרים מאוד.

זבולון אורלב: אלברט איינשטיין היה כזה, ועוד אנשים מאוד מפורסמים.

זבולון אורלב: אלא שבתהליך הלמידה הרגיל הם לא מסוגלים למצות את היכולת שלהם ואת ההישגים שלהם, ולכן נדרשות התאמות, כדי שהם יוכלו להביא לידי ביטוי את היכולת, את ההישגים ואת הכשרונות שלהם.

זבולון אורלב: מה פירוש התאמות?

זבולון אורלב: התאמות זה זמן במבחן; התאמות זה מבחן בעל-פה במקום מבחן בכתב.

זבולון אורלב: התאמות פירושן לספק עזרים שונים, כמו מחשבים ניידים וכדומה, כדי לאפשר לאנשים האלה למצות את היכולת שלהם.

זבולון אורלב: כאמור, החוק הזה יחול על כל המוסדות להשכלה גבוהה, על כל המוסדות העל-תיכוניים להשכלה מקצועית וטכנית, על המכינות הקדם-אקדמיות וכדומה, וכמובן על כל המוסדות התורניים שהם לומדים בהם.

זבולון אורלב: להתאמות צריך לקבוע כללים.

זבולון אורלב: ההתאמות צריכות להיות מסוגי עריכת המבחנים, בשימוש – כמו שאמרתי – בעזרים טכניים.

זבולון אורלב: לפעמים בפעילות יחידנית מול התלמיד.

זבולון אורלב: צריך שבכל מוסד יהיה מישהו שאחראי לאותם תלמידים, שמתפקידו לשים אליהם לב, לתת להם את ההסדרים המיוחדים.

זבולון אורלב: צריך גם לפרסם את ההסדרים האלה, כדי שסטודנטים לקויי למידה יוכלו להיעזר בהם.

זבולון אורלב: אני רוצה לשבח את המועצה להשכלה גבוהה ואת הוועדה לתכנון ותקצוב, שבעקבות העלאת הצעת החוק הזאת כבר בכנסת החמש-עשרה, על-ידי, החלו בפעולה מאוד-מאוד נמרצת, ועכשיו, אחרי כמה שנים, כשחזרתי לטפל בה בכנסת השבע-עשרה, מצאתי שחלה התקדמות גדולה מאוד, ולכן חלק מהעלות כבר הושקע.

זבולון אורלב: עלות החוק הזה, נדמה לי, סדר הגודל שנרשם כאן הוא 20–25 מיליון שקלים.

זבולון אורלב: יש תמיכה של הממשלה בחוק הזה, שהוא גם, כמובן, מיושם בהדרגה.

זבולון אורלב: אני חושב שהקריאה הראשונה, וכמובן הקריאה השנייה והשלישית, יביאו בשורה גדולה מאוד לאותם סטודנטים, שבמקום להיות אזרחים שנתמכים על-ידי החברה יכולים להיות אזרחים משכילים, מצטיינים, שיכולים להביא לחברה תועלת גדולה מאוד.

זבולון אורלב: אשר על כן, אני אבקש מהכנסת לאשר את החוק בקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

יצחק זיו: אני מזמין את הדוברים: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבר הכנסת אורלב, שהוא חבר כנסת רב-פעלים, מצא פעם נוספת את ההזדמנות לדאוג ל-10% מאוכלוסיית העולם, שהיא גם 10% מאוכלוסיית ישראל, שכן הסטטיסטיקה אומרת שדיסלקטים מהווים עשירית מאוכלוסיית העולם, והדבר אינו מיוחד לאוכלוסייה כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: אני יכול לומר לכם מידיעה אישית שאפילו בכנסות רבות היו 10% מחברי הכנסת דיסלקטים.

ראובן ריבלין: אין זה דבר שמהווה פגם, אבל זה קושי, שלפעמים חולף ועובר עם הגיל ופעמים הוא מהווה מכשלה, ואנחנו כחברה צריכים לאפשר לאותו אדם לבוא ולהתגבר עליה, שכן אין הדבר מונע ממנו – ופעמים רבות אפילו החברה אינה מרגישה ואינה יודעת שיש לו מגבלה שניתן להתגבר עליה – אם על-ידי מתן זמן יותר רב, אם על-ידי כך שנותנים לו אמצעי עזר כאלה או אחרים.

ראובן ריבלין: נכון, אני זוכר שבכנסת החמש-עשרה חבר הכנסת , שזאת היתה הכנסת הראשונה שהוא נבחר אליה, בא וכדבר מובן מאליו – הוא היה אז יושב-ראש ועדת החינוך, נדמה לי, לאחר תפקידו כמנכ"ל משרד החינוך – בא וכדבר מובן מאליו ביקש להעביר חוק שרבים מהמוסדות כבר נתנו לו למעשה הכרה וגם אמצעים.

ראובן ריבלין: ידוע לי אפילו שבלשכת עורכי-הדין נותנים לדיסלקטים זמן ממושך יותר כאשר הם באים לבחינות המסמיכות עורכי-דין, ואותם אנשים מקבלים את ההקלה בזמן, על מנת שהלחץ לא ישבש את שיקול דעתם, כי פעמים לחץ מונע מאיש עם יכולת להתרכז ולבוא ולענות.

ראובן ריבלין: לצערנו הרב, האוצר היה חזק מאתנו בממשלות רבות, והעלות, שהיא עלות לגבי 10% מהאוכלוסייה, בטלה במיליונים, לא בטלה בשישים.

ראובן ריבלין: היו גם ממשלות חזקות, ואף-על-פי שלא נוח היום המצב כאן בתוך המערכת, ונדמה לי שכל חבר כנסת אשר מגיש הצעה, בדרך כלל הוא מעביר אותה, בין שהממשלה תרצה ובין שלא תרצה – טוב עשתה הממשלה שראתה חובה לבוא ולתת סוף-סוף את הסכמתה להצעת חוק, שאחרת היינו צריכים להביא 50 חברי כנסת, שהיינו יכולים לגייס בקלות.

ראובן ריבלין: אני רוצה לברך פעם נוספת את חבר הכנסת אורלב, ורק צריך להביא לממשלה את העמדה החד-משמעית של הכנסת, שאומרת שחוק זה, כאשר יעבור – והגיע הזמן שיעבור, כי בנפש החברה שלנו הוא – לא ייכנס לעולם לחוק ההסדרים על מנת שיעכבו או יבטלו אותו.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת רובי ריבלין.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מצטרף לברכה של חבר הכנסת רובי ריבלין.

נסים זאב: חבר הכנסת זבולון אורלב, אני חושב שהצעת החוק היא חשובה ביותר.

נסים זאב: הבעיה היא לא תקציבית.

נסים זאב: אומנם מדובר על 25 מיליון שקלים בשנה, אבל הבעיה היא איך להתגבר על הרצון של אותם מוסדות להשכלה גבוהה.

נסים זאב: כמובן, אנחנו מכירים את התחרות, כל אחד רוצה לקחת את התלמידים המעולים ביותר ולהוביל את הדגל של הטכנולוגיה, של המדע, של ההשכלה.

נסים זאב: ולא רוצים להתמודד עם בעיות של אותם תלמידים, ולא משנה אם הבעיות חברתיות או רגשיות – בעיות רגשיות אצל תלמידים זה דבר שכיח ומצוי.

נסים זאב: אני מסכים שכמעט 10% אפשר להוריד מכלל המערכת – מה יעשו אותם תלמידים שיש להם בעיות רגשיות?

נסים זאב: האם בגלל דבר כזה אי-אפשר לשלב אותם בחברה?

נסים זאב: אדרבה, לפעמים, תאמין לי, חבר הכנסת זבולון אורלב, לא צריך אפילו מכשירים כמו שאמרת, שזה עניין של הוצאה או כלי-עזר.

נסים זאב: לפעמים זה אולי יותר שיחות.

נסים זאב: יש לי קצת ניסיון בחינוך, ואנחנו מתגברים על זה ביסודי, בתיכון ובמוסדות העל-תיכוניים.

נסים זאב: אני לא רואה בזה עניין של הוצאה.

נסים זאב: דווקא אותם תלמידות או תלמידים מגיעים לפעמים להישגים יותר גבוהים מאותם סטנדרטים שאנחנו מכירים ונחשבים למוכשרים וראויים.

נסים זאב: איפה הבעיה?

נסים זאב: אם אתה לא מקבל אותם לאותם מוסדות, הם נפלטים, הם יוצאים מהמערכת; הם לא מוצאים את עצמם, ובסופו של דבר הם יורדים לרחוב.

נסים זאב: זה מה שיקרה בסופו של דבר.

נסים זאב: פשוט פוגעים בהם וחורצים את גורלם של אותם תלמידים.

נסים זאב: עצם המסגרת, עצם השילוב הזה, שנמצאים באותו מוסד ולא שונים מאחרים – כוחות הנפש שנותנים לאותו תלמיד נותנים לו את הכוח להתמודד גם בהישגים.

נסים זאב: יישר כוח.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים, התשס”ז–2007, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 8, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: ההצבעה אושרה.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים, התשס”ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט לשם הכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יצחק זיו: הכרזה למזכיר.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בנושא: הקמת בית-חולים באשדוד, הצעתה של חברת הכנסת סופה לנדבר.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לסגן המזכיר.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/154).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: נעבור להצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 15) (פיקוח על עמלות), התשס”ז–2007, של חבר הכנסת משה כחלון וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, הצעת החוק הזאת תואמת את טיוטת הצעת החוק שגיבש בנק ישראל, העומדת להתפרסם כהצעת חוק מטעם הממשלה.

משה כחלון: הגשתה גם כהצעת חוק של חברי הכנסת מיועדת להגביר את היכולת של הכנסת לשלוט בהליכי החקיקה אם הצעת החוק תתקבל בקריאה הראשונה, בעיקר נוכח הוראות סעיף 132 לתקנון הכנסת, שעניינו סמכותה של הממשלה לחזור בה מהצעת חוק מטעמה.

משה כחלון: ככלל, ראוי כי עמלות הבנקים ייקבעו על-ידי כוחות השוק, בסביבה תחרותית בין התאגידים הבנקאיים.

משה כחלון: אם קיימים כשלי שוק, יש לתקנם בהגברת התחרות בין התאגידים הבנקאיים, ועד להשגת רמת התחרות הנדרשת יש להיזקק, בנסיבות המתאימות, להתערבות בדרך של פיקוח על מחירי העמלות.

משה כחלון: כל זאת לשם הגברת התחרות.

משה כחלון: יש לחתור לשקיפות מרבית של מחירי השירותים הבנקאיים ולתת ללקוחות כלים להשוואת מחירי השירותים הבנקאיים הנפוצים.

משה כחלון: בייחוד יש לכך חשיבות כאשר קיימות עמלות רבות מאוד שיש לשלם בעבור השירותים הבנקאיים.

משה כחלון: עד היום לא הוסמך הפיקוח על הבנקים בבנק ישראל לפקח על העמלות הבנקאיות ולהגבילן.

משה כחלון: עם זאת, הפיקוח על הבנקים פעל בתחום זה לגבי עמלות מסוימות, בעיקר באופן לא פורמלי, מול התאגידים הבנקאיים, ויזם פיקוח על עמלות מסוימות בידי הגופים המוסמכים לכך.

משה כחלון: אני מבקש לציין שזה חוק שזוכה לתמיכת הממשלה ולתמיכת בנק ישראל, ואני מבקש מהכנסת לתמוך בו.

משה כחלון: תודה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: אנו עוברים לרשימת הדוברים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמנון כהן – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גלעד ארדן – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת – אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, כהרגלו בקודש.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: חשוב, למען החוק, שהוא יאמר את דברו.

אחמד טיבי: למען הרשומות, דברי הימים.

נסים זאב: אני חושב שחשוב לברך חבר כנסת שהביא הצעת חוק, שכנע את הממשלה – כמה שהיא קשוחה וכמה שהיא קשה, ובכל זאת הממשלה הסכימה אתו – לברך אותו קודם כול על כוחו ועל עמידתו האיתנה לשכנע את הממשלה.

משולם נהרי: – – –

נסים זאב: חס וחלילה.

נסים זאב: להבדיל.

נסים זאב: הוא ראוי לכל הברכות.

נסים זאב: אני עדיין לא בטוח שהחוק הזה ימצה את עצמו ויוכל להביא למצב של תחרות שוק, שרק תוזיל ותפחית.

נסים זאב: אני לא חושב שיש לאזרח כוח לעקוב באמת – חבר הכנסת כחלון – אחר כל עמלה ועמלה, כי מדובר במאות סוגים של עמלות.

נסים זאב: אדם נכנס לבנק ולא יודע מאיפה מחייבים אותו ועל מה מחייבים אותו.

נסים זאב: הוא רק יודע שבסוף החודש הוא מקבל את החשבון, וכתוב בו שכך וכך עמלות ירדו מחשבונו האישי.

נסים זאב: אם יש פיקוח, ויש אחידות בין הבנקים, יכול להיות שלא תהיה העדפה ללכת לבנק אחד יותר מאשר לבנק אחר.

נסים זאב: אם אתה אומר שהסכום שהבנקים צריכים לגבות כעמלה כזאת או אחרת יהיה אחיד, למה שהאזרח יעדיף ללכת לבנק מסוים ולא לבנק אחר?

נסים זאב: איפה תהיה התחרות אם לא בעניין העמלות?

נסים זאב: מצד שני, אם אתה לא נותן אפשרות של פיקוח, יש הפקרות.

נסים זאב: לכן, אולי צריך לתת בתוך העמלות מינימום ומקסימום, ולאפשר תחרות בין הבנקים, כדי שתהיה העדפה לאזרח – בתנאי שהוא מודע לשוק, מודע למחירים ולעמלות שהבנקים גובים ממנו.

נסים זאב: בכל מקרה, אני חושב שהגיע הזמן לעשות סוף להפקרות שהיתה עד היום.

נסים זאב: יישר כוח לכל חברי הכנסת שהיו שותפים לעניין הזה, ולא מתוך אינטרס אישי, כי חברי הכנסת דווקא יכולים להתמודד יפה עם העמלות של הבנקים, אבל על האזרח זה משפיע מאוד.

נסים זאב: יישר כוח.

אחמד טיבי: אני מודה לך, חבר הכנסת זאב.

אחמד טיבי: האם מישהו מהמועמדים לנשיאות רוצה לברך את חבר הכנסת כחלון?

אחמד טיבי: יש שניים.

קולט אביטל: יש שניים.

אחמד טיבי: האם את רוצה לברך את חבר הכנסת כחלון?

אחמד טיבי: זה חוק חשוב – פיקוח על עמלות הבנקים.

קולט אביטל: אני מצטרפת לתומכים.

אחמד טיבי: את מצטרפת לתומכים.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אביטל מברכת אותך, וגם מצטרפת לתומכים.

אחמד טיבי: כך אמר לי גם חבר הכנסת ריבלין – שהוא מברך אותך.

נסים זאב: וזה לא ישפיע עליו לגבי ההצבעה.

אחמד טיבי: גם הגמלאים, אדוני, מברכים אותך.

אחמד טיבי: זאת הצעת חוק חשובה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: מי שרוצה לברך בהצבעה – עכשיו זה הזמן.

יצחק גלנטי: לברך בהצבעה נגד או בעד?

אחמד טיבי: ברכה פירושה אך ורק בעד.

אחמד טיבי: אבל אתה רשאי להצביע מה שאתה רוצה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 15) (פיקוח על עמלות), התשס”ז–2007, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אחמד טיבי: להוסיף את שני הסגנים, הן את חבר הכנסת זיו הן את חבר הכנסת והבה – זה לא השפיע על ההצבעה, אבל זה נרשם.

אחמד טיבי: גם חבר הכנסת מבקש לברך את חבר הכנסת כחלון בהצבעה.

אחמד טיבי: שמו יתווסף לפרוטוקול.

אחמד טיבי: ההצעה התקבלה פה-אחד.

משה כחלון: זה מה שחשוב.

משה כחלון: לא חשוב המספר.

אחמד טיבי: ההצעה התקבלה פה-אחד; לא היו מתנגדים ולא היו נמנעים.

אחמד טיבי: חשוב לומר זאת.

אחמד טיבי: ההצעה תועבר לוועדת הכלכלה כדי להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אחמד טיבי: ["דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 9062.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: עכשיו אנו עוברים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שימור אתרי ומתקני ספורט בעלי חשיבות היסטורית), התשס”ז–2007, של חברת הכנסת – קריאה טרומית.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שימור אתרי ומתקני ספורט בעלי חשיבות היסטורית), התשס”ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה תועבר לוועדת החינוך כדי להכינה לקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: תם סדר-היום.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים מחר – ישיבה חשובה – יום רביעי, כ"ז בסיוון התשס"ז, 13 ביוני 2007, בשעה 12:00.

אחמד טיבי: ישיבה זו נעולה.