ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-שלושים-ואחת של הכנסת השבע-עשרה, 2007-06-19 00:00

קולט אביטל: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, ג' בתמוז תשס"ז, 19 ביוני 2007.

קולט אביטל: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי חבר הכנסת משה שרוני מבקש להסיר שמו מהצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – מימון פעילות הסיעות בכנסת), התשס"ז–2007 – פ/2039.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, הסעיף הראשון בסדר-היום: נאומים בני דקה.

קולט אביטל: חברי הכנסת המעוניינים יירשמו באמצעות מערכת ההפעלה האלקטרונית, שתקבע את סדר הדוברים.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: חבר הכנסת פרוש גם נרשם.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרציאנו – ראשון הדוברים.

קולט אביטל: דקה, בבקשה.

סופה לנדבר: גם אותי תצרפי, בבקשה.

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, היום קראנו ב"ידיעות אחרונות", תחת הכותרת "אין כסף – אין מקלטים": שנה למלחמת לבנון השנייה, וכאילו כלום לא קרה.

יורם מרציאנו: על-פי תחקיר אנשי "ידיעות אחרונות", שביקרו במקלטי הצפון, חוץ מאשר רשויות חזקות, שגייסו כספים בכוחות עצמן ושיפצו את המקלטים, לא נעשה שם שום דבר.

יורם מרציאנו: והנה, רק לפני יומיים, לצערי הרב, התבשרנו שירי נוסף על קריית-שמונה תפס אותנו.

יורם מרציאנו: אנחנו לא יכולים לדעת מה יכול לקרות בכל רגע נתון, ונמצא את עצמנו מותקפים, ועוד הפעם נגיע לכאן על מנת להקים ועדת חקירה.

יורם מרציאנו: בטרם נקים את ועדת החקירה הבאה, אני קורא לממשלת ישראל, לראש הממשלה, לשר הביטחון – ובהזדמנות הזאת אני מאחל לו הצלחה רבה במילוי תפקידו – לחשוב על היום, על המחר; אנחנו יכולים למצוא את עצמנו שוב מופתעים, ולא נרצה לראות את העורף מופקר שוב.

יורם מרציאנו: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ביילין, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, זה ימים אחדים אני מתבונן בדאגה רבה ובתמיהה רבה בתופעה המשונה הזאת של פלסטינים שנמצאים במעבר ארז ולא מקבלים אישור לעבור לגדה המערבית.

יוסי ביילין: לא מדובר כאן באנשים שמבקשים לעבור לישראל.

יוסי ביילין: לא מדובר כאן במחווה, אפילו, לקלוט אותם אצלנו.

יוסי ביילין: מדובר כאן רק בזה שהם יעברו מצד אחד לצד שני של הרשות הפלסטינית.

יוסי ביילין: ההנחה היא שהאנשים האלה הם אנשים שנרדפים שם, והם עלולים לשלם בחייהם אם הם יחזרו לצד העזתי.

יוסי ביילין: אם ביניהם יש כאלה שהם מבוקשים, או שהמערכת סבורה שהם יכולים להביא נזק בעצם המעבר שלהם, אני יכול להבין שימנעו מהם לעבור.

יוסי ביילין: אבל זה שמשאירים שם כ-200 משפחות, חלק מהן גם נפגעו באחרונה, במצב שבו הן נמצאות – אני אומר לכם: זה לא אנושי, זה לא יהודי, זה לא מובן.

יוסי ביילין: גם לא ניתנו על-ידי הממשלה – שכרגיל לא יושבת כאן – תשובה כלשהי או תירוץ שיסבירו למה לא נותנים לאנשים האלה לעבור לגדה המערבית.

יוסי ביילין: אני אומר לכם: יהיה רגע, חלילה, שיקרה משהו, ואנחנו נהיה אחראים לדבר הזה.

יוסי ביילין: אני מזהיר את הממשלה, לפני שזה קורה, לפעול עכשיו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נמצא כאן אתנו השר גדעון עזרא.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע בבקשה, ואחריו – הרב רביץ.

קולט אביטל: השר עזרא נמצא פה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת יוסי ביילין.

טלב אלסאנע: אני סבור שהכנסת צריכה לצאת בקריאה לשר הביטחון החדש לפעול באופן מיידי כדי לשים קץ לסבל הנוראי שעובר על משפחות שלמות.

טלב אלסאנע: ראינו נשים, ילדים, שסובלים זה כמה ימים מתנאים תת-אנושיים.

טלב אלסאנע: ברור שהאנשים האלה, מה שאילץ אותם להגיע לארז – – –

מאיר פרוש: – – –

קולט אביטל: בבקשה תמשיך.

טלב אלסאנע: כולנו יודעים מה התרחש בעזה.

טלב אלסאנע: לכן האנשים האלה מבקשים לעבור מעזה לגדה המערבית.

טלב אלסאנע: מה שצריך הוא לאפשר להם את זכות המעבר.

טלב אלסאנע: אין ספק שיש אחריות משפטית של ממשלת ישראל, מאחר שהיא גם שולטת בגדה המערבית וגם מחליטה מי יכול להיכנס לרצועת-עזה או לצאת ממנה, יש לה גם חובה מוסרית לעזור לאותן משפחות, לאותם אנשים.

טלב אלסאנע: ברור שהם לא החליטו שכיף להם או טוב להם – –

קולט אביטל: תודה רבה.

טלב אלסאנע: – – אלא זה בגלל אילוצים שכולנו יודעים.

טלב אלסאנע: לכן אני סבור שטוב יעשה שר הביטחון החדש אם יתיר את כניסתם לגדה.

טלב אלסאנע: לסיים את התופעה הזאת כמה שיותר מהר.

טלב אלסאנע: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת הרב רביץ, בבקשה.

גברתי היושבת-ראש, מקובל עלי שמשטרת ישראל אמונה על ביטחון וסדר בציבור.

אבל אף אחד מאתנו לא צופה שמשטרת ישראל, על-ידי מעשיה הבלתי סבירים, תגרום בדיוק את ההיפך מזה.

גם מקובל עלי שמשטרת ישראל רשאית, ואולי חייבת, לפזר הפגנות, אם הן אינן חוקיות.

אבל לא ייתכן שבהזדמנות זו שניתנה למשטרת ישראל הם יערכו ענישה קולקטיבית בשכונה שלמה, שלווה, של אנשים; שהם יכו על ימין ועל שמאל אנשים שלא השתתפו בכלל בהפגנה, יעלו עם אופנועים על מדרכה עם מקלות ויכו עד זוב דם אנשים שעוברים שם.

לא ייתכן שהם ישתמשו בזרנוקי מים לעבר הבתים, ישברו שמשות בבתים – שמהם אנשים לא נגעו, לא זרקו ולא עשו שום דבר.

אני חושב – הדבר הזה בא לידי פרסום גם ברדיו, על-ידי כתב הרדיו מר בנימיני, ואני קיבלתי עדויות מאנשים שהיו שם בסביבה.

לא ייתכן שמשטרת ישראל תהיה כזאת שקוראת במעשיה לאלימות בין אזרחי מדינת ישראל.

תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת הרב הלפרט, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת פרוש.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, ראשית, אני רוצה לברך את שר הביטחון לרגל מינויו הרם, לשר הביטחון, ולאחל לו שהשם יצליח את דרכו.

שמואל הלפרט: בעיתון "המודיע" התפרסם ביום ראשון, שעל-פי פעילותו של מר ברק במהלך השבת, עושה רושם ששר הביטחון מתכוון להפוך את יום השבת ליום עבודה מן המניין.

שמואל הלפרט: לכן אני פונה לשר הביטחון, להקפיד על שמירת השבת.

שמואל הלפרט: יש קונסנזוס במדינה ששרים נמנעים מלחלל שבת בפרהסיה.

שמואל הלפרט: עם ישראל במצב קשה, במיוחד מבחינה ביטחונית, ושמירת שבת קודש היא ערובה לשמירה על עם ישראל ועל קיומו בארץ-ישראל.

שמואל הלפרט: ידוע הפתגם המפורסם, שיותר ממה ששמרו ישראל על השבת, השבת שמרה על עם ישראל.

שמואל הלפרט: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בספר יהושע נאמר: "ואת עצמות יוסף אשר העלו בני-ישראל ממצרים קברו בשכם, בחלקת השדה אשר קנה יעקב מאת בני חמור אבי שכם במאה קשיטה, ויהיו לבני יוסף לנחלה".

מאיר פרוש: ב-1982, התשמ"ב, הוקמו ליד מבנה הקבע בית-מדרש וישיבה בשם "עוד יוסף חי".

מאיר פרוש: עם העברת שכם לידי הרשות הפלסטינית נשאר אומנם מתחם הקבר בידי ישראל, אבל באוקטובר 2000, חשוון התש"ס, באינתיפאדה, פינה צה"ל את מתחם הקבר, ומאז הפינוי מנסים יהודים רבים לפקוד את הקבר.

מאיר פרוש: בולטים במיוחד חסידי ברסלב, של רבי נחמן מאומן.

מאיר פרוש: והנה, בצה"ל לעתים משתתפים ומשתפים פעולה ומאבטחים את הפוקדים את קבר יוסף, ולעתים מערימים קשיים ואף מונעים.

מאיר פרוש: חסידי ברסלב פנו אלינו בבקשה שנפעל להסרת הקשיים, ואני מבקש משר הביטחון החדש, אהוד ברק, שיורה לשלטונות הצבא לאבטח את הפוקדים את קבר יוסף – לאבטח כל אימת שירצו לפקוד את הקבר.

מאיר פרוש: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת גפני.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, לפני שנתיים הצביע הבית הזה על תוכנית ההתנתקות, וככל שזיכרוני מגיע, היה כאן רוב בעד התוכנית.

אריה אלדד: למרות הנתון המתמטי החד-משמעי הזה, כשסופרים היום את חברי הכנסת שהתנגדו להתנתקות מספרם עולה לפחות ל-250 או 260.

קולט אביטל: אנחנו רגילים לזה בבית הזה.

אריה אלדד: כן.

אריה אלדד: רק שככל שאז הם התנגדו יותר להתנתקות – היום הם קוראים לנו יותר להכניס את הרוצחים של ה"פתח" מעזה לתחומי יהודה ושומרון.

אריה אלדד: דבר ראשון, אני קורא לרגשות הבושה הטבעיים להתחיל לעשות את פעולתם, אפילו בקרבם.

אריה אלדד: דבר שני, מי שבישל דייסה, שיאכל אותה.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, ולאחר מכן – חברת הכנסת חילו.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, סקר –Ynet"גשר" מגלה, כי 79% מהציבור הכללי לא מעוניינים לעבוד בשבת.

משה גפני: המעטים שעובדים ביום המנוחה עושים זאת בגלל השכר הגבוה והחשש מפיטורים.

משה גפני: בקרב המסורתיים התוצאות חדות עוד יותר: 83% לא יסכימו לעבוד ביום השבת, ורק 4% יסכימו לעבוד.

משה גפני: מבין אלה החילונים והמסורתיים שאמרו שהם יעבדו בשבת, חלק אומרים שהם יעשו זאת מחשש שיפוטרו, וחלק אומרים שיעשו זאת בשל השכר הגבוה יחסית ליום חול.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אנחנו חיים במדינה יהודית.

משה גפני: התוצאות מוכרות לנו גם בלי הסקר הזה, אבל הסקר הזה אומר באופן חד-משמעי: הציבור בישראל איננו רוצה לעבוד בשבת.

משה גפני: כמעט אין הבדל בין מי שמגדיר את עצמו כחילוני לבין מי שמגדיר את עצמו כמסורתי.

משה גפני: הסיבה שבגללה נאלצים אנשים לעבוד כאן

משה גפני: בשבת היא או חשש שיפוטרו או השכר הגבוה, ואני סבור שהגיע הזמן להפסיק את התופעה הזאת, שהיא בניגוד מוחלט לרצונם של תושבי ישראל.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חברת הכנסת חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בחרתי לדבר היום על הנתונים האחרונים של משרד החינוך, שמהם עולה שבמגזר הערבי חלה ירידה בזכאות לבגרות לעומת השנה הקודמת, והמספרים מעידים על עצמם: 35% זכאים לבגרות – לדעתי זו מכה קשה מאוד.

נאדיה חילו: אבל אני רוצה לציין שני נתונים חיוביים.

נאדיה חילו: האחד, שחלה עלייה מסוימת בזכאות לבגרות בקרב המגזר הדרוזי, וכדאי לחברי חבר הכנסת מגלי והבה לשמוע את זה.

נאדיה חילו: היתה עלייה בזכאות לבגרות בקרב האוכלוסייה הדרוזית, ואני בהחלט מברכת על זה.

נאדיה חילו: אבל הנתון החיובי ביותר בעיני, באופן מיוחד, הוא העלייה בזכאות בקרב התלמידות הבנות.

נאדיה חילו: מתוך הניגשים, 89% מהזכאים הם תלמידות – לעומת אוכלוסיית הבנים.

נאדיה חילו: אני חושבת שעל אף הנתונים החיוביים, שצריך לעודד אותם, הנתון הזה על זכאות בקרב האוכלוסייה הערבית – רק 35% – אומר דורשני למשרד החינוך ולכל הגורמים, וצריך בהחלט לפעול כדי לשנותו.

נאדיה חילו: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חברת הכנסת לנדבר, בבקשה.

קולט אביטל: לאחר מכן – חבר הכנסת גבאי.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בחרתי לדבר היום על מאמר בנושא שהיום קיימתי ישיבה עליו.

סופה לנדבר: שם המאמר הוא "נגמר להם הסוס".

סופה לנדבר: ב"שירותי בריאות כללית" מנהלים מחלוקות על גב ילדים נכים – בכל חוות הסוסים שיש בהן רכיבה למען אותם ילדים נכים, ילדים עם בעיות ריכוז, עם מחלות שונות, וכאשר הם רוכבים על סוסים ומקבלים טיפול פיזיותרפי הם מבריאים, או לפחות יש אצלם שינויים.

סופה לנדבר: אני קוראת מעל במת הכנסת היום לפתור את כל המחלוקות בין החוות לבין קופת-חולים כללית, כדי שילדים לא יסבלו.

סופה לנדבר: אני רוצה שיקבלו טיפול כמה שיותר טוב, קרוב לבית.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה חשוב גם למשפחות וגם לילדים, ואני בטוחה שגם לקופת-חולים כללית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, בבקשה.

קולט אביטל: לאחר מכן – חבר הכנסת מגלי והבה, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת זחאלקה.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ידוע לנו שהמוסדות להשכלה גבוהה זוכים לסיוע של כ-7 מיליארדי שקלים בשנה ממדינת ישראל.

אליהו גבאי: תפקידם להקנות ידע, לחנך, לקדם את המדע.

אליהו גבאי: ומה אנחנו מתבשרים מדי פעם?

אליהו גבאי: מרצים מהאוניברסיטאות והמכללות משתמשים בהן בתור במה ויוצרים קשר עם מרצים בחוץ-לארץ כדי להסית וליצור החרמה של מדינת ישראל.

אליהו גבאי: הגדילה לעשות מכללת "ספיר", כאשר הזמינה אשה שהואשמה בריגול – הואשמה במגע עם סוכן זר, הואשמה בסיוע לאויב, לארגון טרור, את הגברת טלי פחימה.

אליהו גבאי: אותה מזמינים שתרצה ותדבר בפני הסטודנטים.

אליהו גבאי: אסור לתת למרצים לנצל את מעמדם ואת זכותם להביע דעה כדי להזמין מחבלים.

אליהו גבאי: זה מעשה שלא ייעשה.

אליהו גבאי: יש גבול.

אליהו גבאי: זה חוסר אחריות.

אליהו גבאי: מעל במה זו אני קורא למנהלי המכללות והאוניברסיטאות להקיא מתוכם את אותם מרצים שמזמינים אנשים שהואשמו בריגול ובחבלה כדי להטיף לסטודנטים ולהביע דעות אנטי-ציוניות ולשתף פעולה עם שונאי ישראל.

אליהו גבאי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת והבה, בבקשה.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מחר יוצאים אלפי תלמידי חטיבות הביניים והתיכון לחופשת הקיץ.

מגלי והבה: לצערי הרב, השמחה שאנחנו זוכרים כתלמידים שרצים הביתה עם התעודה ועם הבחינות – הם לא יזכו לה, התלמידים האלה, בגלל עמדתם של ארגוני המורים, שמנצלים את התלמידים האלה, והם לא יעשו את הבחינות של סוף השנה.

מגלי והבה: לדעתי כל התלמידים הפסידו שנה, כי בשליש האחרון התלמידים כמעט לא למדו ולא עשו בחינות.

מגלי והבה: האחריות נופלת על ארגוני המורים.

מגלי והבה: אני יודע שיש להם דרישות, והם יכולים לפנות אל משרד החינוך, אבל לא תלמידינו צריכים לשלם את המחיר ולא לזכות, כפי שאמרתי, לא לשנת לימודים פורייה ולא לתעודות סוף שנה.

מגלי והבה: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אחרון הדוברים, חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, היחס של השלטונות אל הפלסטינים התקועים במחסום ארז הוא יחס רגיל מבחינה זו שכך מתייחסת ישראל לפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: הוא אפילו לא חמור במיוחד.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים היחס שלה הרבה יותר חמור מהיחס לאלה שנמצאים שם.

ג'מאל זחאלקה: המעניין הוא, שלאפשר לאנשים לממש זכות יסוד שלהם, המוקנית להם על-פי כל דין וכל חוק, ואפילו על-פי הסכמים שישראל עצמה חתומה עליהם, מתואר כמחווה הומניטרית גדולה מאוד, מתואר כג'סטה ענקית, ואפילו את זה לא עושים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהגיע הזמן שממשלת ישראל תתחיל לחשוב אחרת ותממש את ההסכמים שהיא חתומה עליהם, ובהם ההסכם למעבר בטוח בין הגדה המערבית לרצועת-עזה.

ג'מאל זחאלקה: זה ישחרר את הלחץ, וזה הסכם שישראל צריכה למלא אותו.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת גבאי, שיש דבר שנקרא חופש אקדמי.

ג'מאל זחאלקה: אולי הוא זר לו, אולי הוא מתנגד לו, אבל אני חושב שלהגיד: להקיא מרצים מהאוניברסיטאות – אלה ביטויים ששאובים מעולם שאני אפילו לא רוצה להזכיר את שמו.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: [מס' מ/304; "דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 9026; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון וחבל-עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשס"ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני לא מזמינה את יושב-ראש ועדת החוקה, כי הוא כבר נמצא כאן.

קולט אביטל: בבקשה.

מנחם בן-ששון: הנחו אותי להיות יעיל, אני מתנצל.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון וחבל-עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשס"ז–2007, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית, ומטרתה להאריך את תוקפו של החוק להארכת תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון וחבל-עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ"ז–1967, בחמש שנים נוספות, דהיינו עד ליום 30 ביוני 2012.

מנחם בן-ששון: ההסדרים העיקריים הכלולים בתקנות הקבועות בתוספת לחוק עוסקים בהסדרת החיים והסמכויות לגבי ישראלים המתגוררים באזורי יהודה, שומרון וחבל-עזה, וכן הסדרת העזרה המשפטית בין ישראל לפלסטינים.

מנחם בן-ששון: התקנות נחקקו לראשונה בשנת 1967 כתקנות שעת-חירום שנועדו להסדיר בעיקר את המעמד של ישראלים ששוהים בשטחים.

מנחם בן-ששון: מטרתן היתה ועודנה לתת סמכויות שיפוט שוות לבתי-המשפט בישראל לגבי עבירות שנעשות על-ידי ישראלים בשטחי יהודה, שומרון וחבל-עזה מחד גיסא, ולהחיל על הישראלים שגרים במקומות אלה את הדינים הישראליים מאידך גיסא, ובראש ובראשונה את הדינים העיקריים – חוק שירות ביטחון, פקודת מס הכנסה, חוק הביטוח הלאומי ועוד כהנה וכהנה.

מנחם בן-ששון: בתחילה התקנות הותקנו כתקנות שעת-חירום, והתוקף שלהן הוגבל לשלושה חודשים.

מנחם בן-ששון: לאחר מכן חוקקה הכנסת את החוק שהאריך את תוקפן, ומאז הן במעמד של חוק זמני שבכל פעם תוקפו מוארך בכמה שנים.

מנחם בן-ששון: התוספת לחוק היא מה שהיו תקנות לשעת-חירום, והמעמד שלהן הוא של חקיקה ראשית.

מנחם בן-ששון: היקפן של התקנות הלך והתרחב ככל שהתרחבה ההתיישבות הישראלית בשטחים.

מנחם בן-ששון: המטרה העיקרית של התקנות היתה לעשות סנכרון בין הדין הישראלי לבין הפעילות של מדינת ישראל באזורים שבהם חל דין אחר.

מנחם בן-ששון: בפועל, היקף התקנות הורחב לכל מערכת היחסים שבין מדינת ישראל לאזורי יהודה, שומרון וחבל-עזה.

מנחם בן-ששון: התקנות קיבלו נפח יותר גדול אחרי סדרת ההסכמים עם הפלסטינים, ושם נקבעו גם כל נושאי העזרה המשפטית בין ישראל לפלסטינים.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק שלפני

מנחם בן-ששון: כם מבקשת, כאמור, להאריך את תוקפן של התקנות בחמש שנים נוספות.

מנחם בן-ששון: אי-הארכת התקנות עלולה ליצור חלל משפטי.

מנחם בן-ששון: הטעם לכך נעוץ בעובדה שכל החוקים שחלים על הישראלים באזור יהודה והשומרון, כמו פקודת מס הכנסה או חוק הביטוח הלאומי, הם מכוח תקנות אלה.

מנחם בן-ששון: משמעות הדבר היא, שאם לא יוארך תוקפו של החוק, מ-1 ביולי 2007 ישראלים שמבצעים עבירה בשטחים, במקום להישפט בבית-משפט שלום בירושלים או בכפר-סבא, יצטרכו להעמיד אותם לדין בבית-משפט צבאי.

דוד רותם: מה רע בזה?

מנחם בן-ששון: – – – ישראלי לא יהיה חייב לשלם ביטוח לאומי, אבל גם לא יקבל תגמולים מהביטוח הלאומי ועוד שורה של דברים אחרים.

מנחם בן-ששון: אעיר כי הצעת החוק הוארכה מפעם לפעם על-ידי כל ממשלות ישראל לדורותיהן, מאחר שבפועל, באמצעותה ישראל יכולה לפעול ביהודה ושומרון על בסיס החוק והמשפט הישראלי.

מנחם בן-ששון: כיוון שכך, ומאחר שתוקפן של התקנות יפוג ב-30 ביוני, יש לאשר את הצעת החוק עד לאותו מועד כדי שלא ייווצר חלל משפטי אפילו של יום אחד.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק מבקשת גם לתקן את ההגדרה "אזור" שבתקנה 1 לתקנות כך שלא תכלול את חבל-עזה.

מנחם בן-ששון: תיקון זה מתחייב מסיום הממשל הצבאי בחבל-עזה ביום 12 בספטמבר 2005.

מנחם בן-ששון: שינוי זה מחייב גם את שינוי שמן של התקנות.

מנחם בן-ששון: כמו כן, ובהתאמה, נוכח סיום הממשל הצבאי בחבל-עזה, מוצע לתקן את ההגדרה "שטחי המועצה הפלסטינית" כך שתכיל לא רק את השטחים ברצועת-עזה הכלולים בתחום הסמכות הטריטוריאלית של המועצה לפי ההסכם, אלא את כל שטחי הרצועה.

קולט אביטל: לא הבנתי.

קולט אביטל: עזה נמחקה, לא?

מנחם בן-ששון: לכן כל שטחי הרצועה עכשיו נמחקים.

מנחם בן-ששון: לבסוף, הצעת החוק מבקשת לתקן גם את תקנה 2ג ומבהירה כי צו עיכוב יציאה מן הארץ חל גם ביחס ליציאה מישראל לרצועת-עזה; זאת, נוכח השינוי במצב המשפטי והעובדתי ביחס לרצועת-עזה עם סיום הממשל הצבאי באזור זה.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק אין הסתייגויות.

מנחם בן-ששון: לכן, גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש שתתמכו בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ובכן, כיוון שאין הסתייגויות אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת החוק כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–4 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

קולט אביטל: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: הצעת חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון וחבל-עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשס"ז–2007, עברה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון וחבל-עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשס"ז–2007, נתקבל.

קולט אביטל: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שחוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון וחבל-עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשס"ז–2007, עבר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני היושב-ראש.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, ראשית, אני מבקש להודות לך ולחברי הבית על האישור, אבל גם לצוות הוועדה.

מנחם בן-ששון: עורכת-הדין אפרת רוזן עשתה עבודת מחקר מרתקת.

מנחם בן-ששון: הדברים נראים פשוטים, אבל מדובר פה במערכת מורכבת ששותפים לה משרדי ממשלה רבים ותקדימים מעניינים.

מנחם בן-ששון: אני מודה להנהלת הוועדה, למנהלת הוועדה, הגברת ואג, אבל תודה מיוחדת לעורכת-הדין רוזן.

מנחם בן-ששון: [מס' מ/230; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 9275; מושב ראשון, חוב' י', עמ' 1618; נספחות.

מנחם בן-ששון: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס"ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס"ז–2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מנחם בן-ששון: ואתם הרי זוכרים ששוחחנו על כך בשבוע שעבר.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק היא הצעת חוק ממשלתית, הכוללת כמה תיקונים לחוק הגנת הפרטיות, ובפרט – היא כוללת שני חלקים עיקריים שאותם אני מבקש להציג בפניכם.

מנחם בן-ששון: החלק הראשון, הקבוע בסעיף 2 להצעת החוק, עניינו הגדרת ההסכמה הניתנת לפגיעה בפרטיות.

מנחם בן-ששון: סעיף 1 לחוק הגנת הפרטיות קובע ש"לא יפגע אדם בפרטיות של זולתו ללא הסכמתו".

מנחם בן-ששון: בכך פותח החוק בהצהרה על קיומה של הזכות לפרטיות ובקביעה שניתן לוותר עליה.

מנחם בן-ששון: למעשה המחוקק קבע בכך שוויתור על הפרטיות מתוך הסכמה שולל את עצם הפגיעה בה.

מנחם בן-ששון: העובדה שאלמנט ההסכמה אינו מופיע ברשימת ההגנות אלא דווקא בהגדרת הזכות עצמה היא בעלת משמעות נרחבת, שכן בכך למעשה הובהר שהסכמתו של אדם אינה טעם המצדיק פגיעה בזכות לפרטיות אלא ההסכמה עצמה היא חלק מהותי של הזכות, באופן שאם ניתנה, לא קמה זכות תביעה כלל.

מנחם בן-ששון: היום קובע חוק הגנת הפרטיות, בסעיף 3, שהסכמה יכול שתהא במפורש או מכללא.

מנחם בן-ששון: מוצע לתקן את החוק כך שיובהר שסוג ההסכמה הנדרשת לצורך פגיעה בפרטיות היא הסכמה מדעת.

מנחם בן-ששון: הוועדה סברה שבעידן האינטרנט, כשהסכמי הוויתור על הפרטיות לעתים אינם גלויים לעין האדם שפרטיותו נפגעת, יש צורך להבהיר שנדרשת הסכמה אמיתית, מדעת.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת מיכאל איתן הגיש הסתייגות בנושא זה, והוא מבקש שלא לתקן את הגדרת ההסכמה הנדרשת ולהותיר את חוק הגנת הפרטיות כמו שהוא היום.

מנחם בן-ששון: לגישתו, המושג "מדעת" מיותר, מאחר שלא ניתן לדבר, מהבחינה העקרונית, על מתן הסכמה אם לא מדובר על הסכמה מדעת.

מנחם בן-ששון: הוועדה סברה שנוכח השימוש בהגדרה "הסכמה מדעת" בדברי חקיקה אחרים, לרבות חוק זכויות החולה וחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – חיפוש), יש להוסיף את הדרישה שההסכמה תהא מדעת גם בחוק הגנת הפרטיות, על מנת להימנע מפרשנויות סותרות העלולות להיווצר בעניין זה, ונוכח מעמדה הרם של הזכות לפרטיות, המעוגנת גם כזכות יסוד חוקתית בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

מנחם בן-ששון: עד כאן לגבי החלק הראשון.

מנחם בן-ששון: החלק השני, הקבוע בסעיף 7 להצעת החוק, עניינו מתן אפשרות לנפגע מעוולה אזרחית או מעבירה לפי חוק הגנת הפרטיות לקבל פיצויים בלא הוכחת נזק.

מנחם בן-ששון: בדיוניה עמדה ועדת החוקה על כך שפיצויים ללא הוכחת נזק הם פיצויים שמניחים קיומו של נזק בר-פיצוי אך פוטרים את התובע מחובת הוכחתו וכימותו של נזק שכזה.

מנחם בן-ששון: התפיסה העומדת ביסוד הסעיף היא שבפגיעה בפרטיות קשה להוכיח את הנזק שנגרם בעקבותיה ולכמת אותו, ולכן מוצדק לקבוע פיצויים ללא הוכחת נזק.

מנחם בן-ששון: על-פי המוצע, מקום שבו אדם הורשע בעבירה לפי סעיף 5, רשאי בית-המשפט לחייבו בפיצוי שלא יעלה על 50,000 ש"ח בלא הוכחת נזק.

מנחם בן-ששון: כן מוצע לאפשר לנפגע מעוולה אזרחית לפי סעיף 4 לחוק הגנת הפרטיות, לקבל פיצויים בלא הוכחת נזק בסכום שלא יעלה על 50,000 ש"ח.

מנחם בן-ששון: במקרה של פגיעה מכוונת, הסמכות היא לתת פיצוי עד כפל הסכום האמור.

מנחם בן-ששון: גברתי, להצעת החוק מצורפת הסתייגותו של חבר הכנסת מיכאל איתן.

מנחם בן-ששון: אני מבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגות – הסברתי גם מדוע – ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: כאמור, להצעת החוק יש הסתייגות של חבר הכנסת מיכאל איתן.

קולט אביטל: מכיוון שהוא לא נמצא, נעבור ישר להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס"ז–2007, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–7 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 8, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע – מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד?

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס"ז–2007, נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו תשעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: אדוני יושב-ראש הוועדה, תרצה להודות?

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני מודה על ההצבעה.

מנחם בן-ששון: אני עוד אשוב אליכם, אני מקווה, מטעם הוועדה, בסעיפים שנוגעים לפרטיותו של נפטר.

מנחם בן-ששון: אתם זוכרים בוודאי ששוחחנו על העניין ואמרתי שכוונתנו לנסות להגיע לחידוד הצעת החוק הממשלתית, ולכן פיצלנו את מה שפיצלנו ממנה.

מנחם בן-ששון: גם כאן אני מבקש להודות למנהלת הוועדה, לגברת ואג, ובאופן מיוחד, לעורכת-הדין אפרת רוזן מהייעוץ המשפטי.

מנחם בן-ששון: גם כאן מדובר בחוק כבד מאוד, שבו צריך היה להתמודד עם סוגיות משפטיות חברתיות וחוקתיות מרתקות.

מנחם בן-ששון: כמובן, נהנינו מעשיית החוק, אבל אנחנו גם יודעים להודות למי שטרח הרבה על מנת שניהנה.

מנחם בן-ששון: תודה, גברתי.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני.

קולט אביטל: [מס' מ/298; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 8584; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אני עוברת לסעיף הבא:

קולט אביטל: הצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת משה כחלון, להציג את הצעת החוק.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה כחלון: חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה), התשס"ה–2005 (להלן – החוק), מסדיר את נושא שידור תשדירי השירות ושידורי החסות בתחנת "גלי צה"ל" ואת הפיקוח הציבורי על שידורים אלה.

משה כחלון: החוק נחקק בעקבות עתירה שהגישו כמה תחנות רדיו אזוריות נגד מפקד "גלי צה"ל".

משה כחלון: בית-המשפט הגבוה לצדק המליץ, במסגרת העתירה, להסדיר בחקיקה את סוגיית שידורי החסות ותשדירי השירות ב"גלי צה"ל".

משה כחלון: ואכן, בעקבות המלצת בית-המשפט הגבוה לצדק הוסדרה בחוק סמכותה של תחנת "גלי צה"ל" לשדר תשדירים כאלה תמורת תשלום.

משה כחלון: נוכח העובדה כי באותה תקופה ישבה על המדוכה ועדה ציבורית לקידום התחרות בתחום הרדיו, אשר נתבקשה לגבש המלצות לגבי מפת שידורי הרדיו הארצי המסחרי בשים לב לשידורי הרדיו האזורי והממלכתי ולגבי גיבוש מודל הסדרה לעניין שילוב פרסומות מסחריות בשידורי הרדיו הממלכתי, וכן במטרה להבטיח בחינה מחדש של ההסדר המוצע בהצעת חוק זאת, החליטה הוועדה להגביל את תוקפו של החוק לשנתיים מיום התחילה.

משה כחלון: לפיכך, בהתאם לחוק העיקרי, הוא היה בתוקף עד ל-14 במאי 2007.

משה כחלון: אף שכאמור מועד פקיעת הוראת השעה היה ידוע מראש, הניחה הממשלה את הצעת החוק להארכת תוקף הוראת השעה רק ביום 9 במאי 2007, וההצעה התקבלה בקריאה ראשונה ביום 15 במאי – – –

ראובן ריבלין: אם "גלי צה"ל" משתתף בעוגת הפרסום, מדוע שלא יפריטו אותו?

משה כחלון: מדוע שלא יפריטו אותו?

ראובן ריבלין: כן, שיפריטו אותו, אם הוא משתתף בעוגת הפרסום, שיפריטו אותו.

ראובן ריבלין: מה, הוא ממלכתי?

משה כחלון: חבר הכנסת ריבלין, כן, "גלי צה"ל" אכן נהנה מהכנסה מחסויות, שזה חלק מעוגת הפרסום.

ראובן ריבלין: אם הממשלה חושבת שהוא ממלכתי, למה שייכנס לעוגת הפרסום?

קולט אביטל: כי אנחנו עדיין חושבים ש"גלי צה"ל" שייך לצה"ל.

ראובן ריבלין: אז פרסום שייך לצה"ל, ערוץ-2, ערוץ-10 – – –

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, החוק אכן מאריך את התקופה ש"גלי צה"ל" תוכל ליהנות מחסויות, מפרסומות.

קולט אביטל: זו לא הפרטה.

משה כחלון: כן.

משה כחלון: חבר הכנסת ריבלין אומר, אם הם חלק מעוגת הפרסום – – –

ראובן ריבלין: יכול להיות שהחסויות הן של בעלי הון, ואז בעלי ההון יאמרו לו מה לומר.

ראובן ריבלין: זה דבר לא טוב.

ראובן ריבלין: רדיו ממלכתי לא צריך שבעלי ההון ישלטו בו, כי אם בעלי ההון ייתנו את החסויות, אחר כך הם יאמרו לו מי יהיה יושב-ראש הכנסת.

קולט אביטל: או נשיא המדינה.

ראובן ריבלין: נשיא המדינה אני לא מעלה על דעתי.

ראובן ריבלין: בעלי ההון עשויים לשים מכשול.

משה כחלון: אדוני, חשבתי שצריך להטריד אותך דבר נוסף, כי היום הם עובדים בניגוד לחוק.

משה כחלון: בשעה הזאת הם גובים כסף בניגוד לחוק, כי המועד פקע ב-9 במאי, ועד היום, כבר חודש, הם גובים כספים בניגוד לחוק.

משה כחלון: מישהו במשרד הביטחון עובר על החוק ורומס אותו ברגל גסה.

משה כחלון: אבל אנחנו כחברי כנסת אחראיים צריכים לתקן את זה.

משה כחלון: עתה, לאחר שכבר עברו שנתיים ממועד חקיקת החוק, מסתבר שאנו במצב דומה מבחינת העמימות, שכן גם בנקודת זמן זו צפויות תמורות בשוק הרדיו, דוגמת כניסתו העתידית של הרדיו הדיגיטלי.

משה כחלון: לפיכך, מוצע עתה, בהצעת חוק זו, להאריך את תוקף הוראת השעה בשלוש שנים נוספות.

משה כחלון: בדיון בוועדת הכלכלה הועלתה הצעה לתיקון נוסף לחוק שעניינו הדיווח לוועדת הכלכלה.

משה כחלון: סעיף 6 לחוק מטיל על שר הביטחון חובת דיווח לוועדת הכלכלה, מדי רבעון, בנוגע להכנסות שהתקבלו משידורי חסות ותשדירי חסות במהלך הרבעון ובנוגע להכנסות כאמור הצפויות ברבעון העוקב.

משה כחלון: מוצע לתקן את סעיף 6 לחוק כך שתדירות הדיווח לוועדה תופחת ותהיה אחת לשישה חודשים.

משה כחלון: בהזדמנות הזאת שאני מציג את הצעת החוק, ולאחר שהבעתי את מחאתי על האיחור בהגשתה, אני קורא לשר הביטחון לפעול גם ליישום הוראות סעיפים 4 ו-5 לחוק, המתייחסים לקביעה בתקנות של הוראות לעניין התנאים לשידור שידורי חסות ותשדירי שירות ב"גלי צה"ל", לרבות איסורים ומגבלות שיחולו על שידור כאמור; וכן למינוי ועדה מיוחדת שתפקידה הוא פיקוח על השידור של שידורי חסות ותשדירי שירות ב"גלי צה"ל".

משה כחלון: עד כה היתה התעלמות מהוראות אלה.

משה כחלון: חבר הכנסת ריבלין, כיוונת לדעת גדולים – – –

ראובן ריבלין: במקרה הייתי גם שר התקשורת.

ראובן ריבלין: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

משה כחלון: להצעת החוק לא היו הסתייגויות, ואני קורא לכם להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

משה כחלון: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כיוון שלהצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון) אין הסתייגויות, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, נא להצביע.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד?

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–4 – 10 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 10, נגד – 1, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, עברה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 10 נגד – 1 נמנעים – אין חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, נתקבל.

קולט אביטל: עשרה בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שחוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, נתקבל כהצעת הוועדה וייכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: אדוני יושב-ראש הוועדה, תרצה להודות למישהו?

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, תודה על ההזדמנות.

משה כחלון: אני מבקש להודות לחברי הכנסת על התמיכה בחוק, למרות הקשיים.

משה כחלון: אני מאוד מקווה ששר הביטחון החדש, הנכנס, ייקח לתשומת לבו את הדברים שנאמרו כאן, וגם אנשי "גלי צה"ל", ותהיה התייחסות רצינית לדברים של חבר הכנסת ריבלין, שר התקשורת לשעבר, מבחינת הפרדת הון משלטון והפרדת התקשורת מההון – בעיות שאנחנו ערים להן מדי יום.

משה כחלון: בהזדמנות הזאת אני מבקש להודות להנהלת ועדת הכלכלה, שעובדת קשה מאוד בעת הזאת.

משה כחלון: כפי שאתם יודעים, אני לקראת סיום התפקיד.

משה כחלון: בעוד שבועיים אני מתחלף עם חבר הכנסת ארדן, ואנחנו בלחץ.

משה כחלון: תודה לעורכת-הדין אתי בנדלר, המשנה ליועצת המשפטית לכנסת, למנהלת הוועדה לאה ורון, לעידית חנוכה ולכל צוות הוועדה, ולעוזרים שלי, שעובדים לילות כימים כדי לסיים את הדברים.

משה כחלון: זו ההזדמנות להודות להם.

משה כחלון: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק צער בעלי-חיים (איסור ייבוא ושיווק של מוצרי קוסמטיקה וחומרי ניקוי שנוסו בבעלי-חיים), התשס"ז–2007; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 11) (איסור הפליה מחמת טיפולי פוריות או הפריה חוץ-גופית), התשס"ז–2007.

נאזם בדר: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 38), התשס"ז–2007, שהחזירה הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני המזכיר.

קולט אביטל: אני מבקשת לבדוק מי השר התורן.

נאזם בדר: השר גדעון עזרא.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: [מס' מ/306; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 9255; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק הגנה על עובדים בשעת-חירום (תיקון – הוראת שעה), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש הוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להציג את הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית, בשם הוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, את הצעת חוק הגנה על עובדים בשעת-חירום (תיקון – הוראת שעה), התשס"ז–2007.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו היא הצעה ממשלתית.

סטס מיסז'ניקוב: ביום 30 במאי 2007 אישרה ועדת הכספים את הכרזת שר האוצר שלפיה העיר שדרות ויישובי עוטף-עזה הם יישובי ספר מיום 16 במאי 2007.

סטס מיסז'ניקוב: במקביל, אישרה הוועדה תקנות מס רכוש וקרן פיצויים, שמקנות פיצוי למעסיקים בשל שכר שמשלמים לעובדים שלא הגיעו לעבודה בשל המצב הביטחוני.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק שמונחת לפניכם למעשה משלימה את הפיצוי על הנזק העקיף בכך שהיא קובעת את חובתו של המעביד לשלם שכר לעובדיו שנעדרו מהעבודה.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זו גם מרחיבה את תחולת ההסכם הקיבוצי שנחתם לכל התושבים שעובדים באזור שדרות ועוטף-עזה או מתגוררים באזור אף שאינם עובדים שם, לתקופה שמיום 16 במאי עד יום 31 במאי 2007.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה המשותפת אפשרה בהצעת חוק זאת לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, להאריך את התקופה הנ"ל בתקופה נוספת של עד 90 יום.

סטס מיסז'ניקוב: כמו כן, מלבד חובת תשלום שכר, הושג הישג נוסף בוועדה ונקבעה הוראה הקובעת איסור פיטורים של עובד שנעדר מעבודתו עקב המצב הביטחוני בתקופה שמיום 16 במאי עד ליום 31 במאי.

סטס מיסז'ניקוב: הוראה דומה נקבעה גם לגבי תושבי אזור הצפון בתקופת מלחמת לבנון השנייה, וביקשנו שהוראה זו תחול גם על תושבי שדרות ואזור עוטף-עזה כדי להגן על העובדים בצורה הטובה ביותר.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר בהצעה חשובה, שהיא השלב האחרון בהסדר שהציגה הממשלה לפיצוי תושבי שדרות ועוטף-עזה.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק המוגשת לפניכם בקריאה שנייה ושלישית כנוסח הוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: ההסתייגויות שהוגשו הן הסתייגויות לדיבור בלבד.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: להצעת החוק הזאת יש הסתייגויות לסעיף 1 ו-2 של חבר הכנסת חיים אורון – אינו נמצא.

קולט אביטל: לסעיף 2 יש הסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין, קבוצת חד"ש – אינם נמצאים.

קולט אביטל: לפיכך, כיוון שהם לא נמצאים כאן, אנחנו עוברים ישר להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הגנה לעובדים בשעת-חירום (תיקון – הוראת שעה), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–3 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 17, אין נגד, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק, כנוסח הוועדה, עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנה על עובדים בשעת-חירום (תיקון – הוראת שעה), התשס"ז–2007, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת כי חוק הגנה על עובדים בשעת-חירום (תיקון – הוראת שעה), התשס"ז–2007, התקבל בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים.

סטס מיסז'ניקוב: אני היום בקטע של שדרות, גברתי היושבת-ראש.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה קודם כול לממשלת ישראל, שהביאה לחקיקה נושא של פיצויים וסיימה בחוק ההגנה על העובדים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לוועדה המשותפת שהתכנסה בראשותי – של ועדת הכספים ושל ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בראשותו של חבר הכנסת שרוני.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה המשותפת עשתה עבודה נפלאה.

סטס מיסז'ניקוב: עשינו את זה ביום אחד.

סטס מיסז'ניקוב: כמובן אני מודה ליועצת המשפטית של ועדת הכספים, שגית אפיק, ולכל מי שתרם לכך שהעברנו את החוק הזה מהר.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, כ/150).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אני מבקשת שתישאר פה, כי אנחנו עוברים עכשיו לדיון על הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה), התשס"ז–2007, קריאה ראשונה.

קולט אביטל: לרשותך עשר דקות להציג את הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, לא סתם אמרתי שאני במוזה של שדרות, כי, לדעתי, עם הצעת החוק הזאת אנו סוגרים מעגל מאוד חשוב – לתת מעטפת סיוע כוללני לאזור מוכה, שהוא חלק ממדינת ישראל, אבל כבר שבע שנים הוא אזור מוכה "קסאמים" ויש בו כל התלאות הכלכליות.

סטס מיסז'ניקוב: כשלפני שמונה חודשים – יחד עם חברי שתיכף אזכיר אותם – יזמנו את הצעת החוק הזאת, היתה תקופה של רגיעה מסוימת.

סטס מיסז'ניקוב: אבל ידענו שזה רק רגעי, ותקופת התלהמות נוספת ותקופת התלקחות מסוימת תגיע, והיא אכן הגיעה.

סטס מיסז'ניקוב: ושוב אנחנו בתקופה של רגיעה, ולצערי לאף אחד מאתנו אין ביטחון שתקופת הרגיעה הזאת תימשך הרבה זמן.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, הצעת החוק שאני מציג היום, ומחר, בעזרת השם, גם נצביע עליה, היא הצעת חוק מאוד חשובה וצודקת.

סטס מיסז'ניקוב: לא בכדי 80 חברי הכנסת חתומים עליה.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק הזאת משלימה את כל אותן הטבות שממשלת ישראל העניקה לאזור שדרות במשך שנים באותן הטבות שאנחנו אישרנו במהלך החודש האחרון, גם מבחינת הפיצויים, גם מבחינת הגדרת אזור שדרות כיישוב ספר עד 31 באוגוסט, גם מבחינת הגנה על השכר של העובדים.

סטס מיסז'ניקוב: תיכף אני גם אפרט מה כוללת הצעת החוק הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: קודם כול ברצוני להגיד שלהצעת החוק הזאת יש כמה יוזמים, יחד אתי.

סטס מיסז'ניקוב: קודם כול חברי, חברנו – לצערנו המנוח – חבר הכנסת יורי שטרן, שכבר לפני כמה חודשים ראה את הנולד וראה עד כמה חשוב להעניק ביטחון כלכלי לתושבי שדרות וחבל עוטף-עזה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד מודה לחברי שי חרמש, שהולך יחד אתי שמונה חודשים בדרך תלאות, עד שהגענו לרגע הזה שאנחנו מאשרים את הצעת החוק בקריאה ראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: בעזרת השם ובעזרת הממשלה אנחנו נקדם אותה עד סיום המושב לקריאה שנייה ושלישית, כי זה צו השעה, אנשים מחכים לזה.

סטס מיסז'ניקוב: אומנם היום האולם הזה לא מלא, אבל מחר, בעת ההצבעה, אני מצפה – אבל מה זה משנה מה אני מצפה, תושבי שדרות מצפים – שיהיה פה אולם מלא, לפחות ב-80 חברי הכנסת שחתמו על ההצעה הזאת, שיצביעו בעד בקריאה ראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: אומנם אנחנו לא זקוקים לכך, כי הממשלה תומכת בהצעת החוק, אבל זאת הכרזה, זה מסר של ממשלת ישראל, של כנסת ישראל, ששום אזור במדינת ישראל אינו הפקר, כמו שקורה היום בשדרות וכמו ששלשום קרה בקריית-שמונה, ומחר, חלילה, זה יכול לגלוש גם לאזורים אחרים.

סטס מיסז'ניקוב: שום אזור ושום תושב במדינת ישראל אינו הפקר.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מינינו אתמול שר ביטחון.

סטס מיסז'ניקוב: הוא אחראי על הביטחון.

סטס מיסז'ניקוב: אני מניח שכיוון שהוא איש מקצוע מעולה, הוא גם יביא בשורה לתושבי האזור.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו בוועדת הכספים – לדעתי זו תעודת כבוד לוועדת הכספים – עשינו עבודה מעולה, ואנחנו מספקים ביטחון לא פחות חשוב לתושבים של אותו אזור, ביטחון כלכלי.

סטס מיסז'ניקוב: כי בסופו של דבר, בתקווה ובשאיפה, זה ייגמר, והעסקים הקטנים יצטרכו לקום על הרגליים, והעוסקים יצטרכו לשלם שכר, והמועסקים יצטרכו לחזור לעבודה, אם יש להם עדיין העבודה.

סטס מיסז'ניקוב: וזוגות צעירים יצטרכו לחזור לשדרות ולמצוא שם עיר שהם רוצים לחיות בה.

סטס מיסז'ניקוב: ולכן, על כל אותם דברים שתיארתי עכשיו – בהצעת החוק הזאת אנחנו נותנים מענה, נותנים פתרון.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מציעים קודם כול להכריז על אזור שדרות ועוטף-עזה קו עימות דרומי, על כל המשתמע מכך, ואני לא אפרט מה משתמע מכך, כולם מבינים.

קולט אביטל: חברת הכנסת אברהם, זה טיפה מפריע.

קולט אביטל: חברת הכנסת אברהם, אפשר לשבת בבקשה?

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מציעים בהצעת החוק לבטל את מס מעסיקים, בגובה של 4%, באזור שדרות ועוטף-עזה, מה שיקנה לכל המלכ"רים – כמובן למועצות מקומיות ולעיריית שדרות ולכל מוסדות החינוך – תוספת תקציב, שיכולה להיות מיועדת לנושאים חשובים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מבקשים בהצעת החוק להגדיל את ההטבה במס הכנסה מ-13% ל-25%, ולהגדיל את תקרת הפטור, להעלות את תקרת ההכנסה המותרת מ-133,000 ש"ח ל-200,000 ש"ח.

סטס מיסז'ניקוב: בקיצור, להשוות את דין שדרות ועוטף-עזה לדין קריית-שמונה, ואגב, שדרות סובלת מנפילת "קסאמים" ואנחנו רואים שגם קריית-שמונה ממשיכה לספוג "קטיושות", ולכן דינן אחד.

ראובן ריבלין: החוק תקציבי, נדמה לי – – –

סטס מיסז'ניקוב: החוק תקציבי, נכון.

סטס מיסז'ניקוב: לכן אמרתי שמחר אנחנו מצפים – אבל יש תמיכה של הממשלה.

ראובן ריבלין: ההצבעה לא היום?

סטס מיסז'ניקוב: ההצבעה לא היום.

סטס מיסז'ניקוב: ויש גם תמיכה של הממשלה, לכן אנחנו לא זקוקים לכך.

סטס מיסז'ניקוב: אמרתי, אנחנו זקוקים ל-80 חברי כנסת מחר.

סטס מיסז'ניקוב: לא מצביעים היום, מצביעים מחר.

סטס מיסז'ניקוב: סעיף נוסף מדבר על מתן פטור מארנונה – 50% פטור מארנונה, כפי שהיה עד 1 בינואר 2007, וירד ל-25%.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו הולכים להחזיר את ההנחה בגובה של 50%.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מטפלים בהצעת החוק בכל הנושא של עסקים קטנים ובכל הקטע של ההלוואות המסובסדות בערבות המדינה של 85% לעסקים הקטנים והבינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מדברים על תוכניות הכשרה חינם ועל חונכות חינם, ועל סיוע בשיעורי עזר לתלמידים מתקשים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מדברים פה על מוגבלות בחשבון הבנק, ספירת עשרת הצ'קים, כפי שמתקיים בכל חלקי הארץ – שלא תתקיים באותם שנים שעליהן אנחנו מדברים פה בשדרות, ועוד חבילה של הטבות.

סטס מיסז'ניקוב: אני שוב אומר: החוק הזה הוא אומנם תקציבי, ואומנם הוא עולה כ-150 מיליון שקל, אבל כל שקל שנשקיע עכשיו באזור שדרות ובאזור עוטף-עזה הוא שווה, גם מבחינת חיזוק האזור, אבל קודם כול, קודם כול, גברתי היושבת-ראש, מבחינת העברת מסר לכל שאר חלקי הארץ.

סטס מיסז'ניקוב: כי אנחנו, מה לעשות, לא בטוחים שהמלחמה לא תפרוץ באזורים נוספים, וגם שם נהיה מחויבים לפצות או להגן על הכלכלה של האזרחים ולא להפקיר אותם.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי חברי הכנסת, ההצבעה מחר, אחרי השאילתות בעל-פה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מזמין את כולכם להיות נוכחים מחר פה באולם המליאה.

סטס מיסז'ניקוב: יסתכלו עליכם תושבי אזור שדרות ועוטף-עזה, וכולנו מחויבים לתמוך בהצעה, שכולנו גם חתומים עליה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד מודה בהזדמנות זו לממשלת ישראל, למשרד האוצר, לראש הממשלה, שהוא גם שר האוצר, שתומך בהצעת החוק הזו וגם אימץ חלקים ממנה והגדיר את האזור הזה כיישוב ספר, והקנה לו את הפיצויים שאישרנו בחודש האחרון.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לכל אותם אנשים שעזרו לי ולחבר הכנסת חרמש להגיע לרגע הזה, לפקידי האוצר, לשרי הממשלה.

קולט אביטל: תשאיר קצת תודות גם למחר.

סטס מיסז'ניקוב: מחר לא תהיה לי זכות דיבור, לכן אני מנצל את הזמן עכשיו.

סטס מיסז'ניקוב: ההכנה לקריאה השנייה והשלישית תיעשה בתיאום מלא עם הממשלה, עם משרד האוצר ועם הגורמים הרלוונטיים – הפקידים הרלוונטיים ושרי הממשלה הרלוונטיים – כך שעד סוף כנס הקיץ נעביר את החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לדיון.

קולט אביטל: חברי הכנסת הנדל, אורון ורביץ – אינם נוכחים.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת משה גפני.

אורי אריאל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אנחנו נהיה פה מחר ב-11:30 כדי להצביע בעד החוק.

אורי אריאל: מייד לאחר השאילתות בעל-פה נהיה פה, בעזרת השם, ונצביע בעד.

אורי אריאל: אני שמח – אני רוצה פעם אחת לסטות ממנהגי ולברך את ראש הממשלה, שכפי שאמרת הוא תומך בחוק הזה.

אורי אריאל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שיש תמיכה של ממשלה ושר האוצר – שכידוע הוא גם ראש הממשלה – –

ראובן ריבלין: הוא תומך בחוק, לא ביישומו.

אורי אריאל: – – ותומך בחוק.

אורי אריאל: אני מקווה שהוא יעביר אותו בתוך שבועיים-שלושה.

אורי אריאל: זה לא צריך לקחת יותר.

אורי אריאל: אם יש הסכמה – אדוני הוא יושב-ראש ועדת הכספים ובוודאי יפעל במשנה מרץ בגלל המצוקה של התושבים.

אורי אריאל: לימינך יושב חבר הכנסת שי חרמש שבוודאי ידחף אף הוא, ויהיה שיתוף פעולה מצד הסיעות השונות, הרי ראוי להעביר את זה הכי מהר.

אורי אריאל: זה מה שגם אתה רוצה.

אורי אריאל: התקפת ה"קסאמים" על שדרות לא התחילה לפני שבועיים.

אורי אריאל: כולנו יודעים שהם סבלו, ולא מגיעה להם אפילו שעה אחת נוספת של סבל, שלא הכרחית.

אורי אריאל: הצעת החוק טובה, ראויה – אני חושב שמותר להוסיף שהיא גם מידתית.

אורי אריאל: היא לא גולשת לדברים, כלומר, שבהזדמנות זו נעשה גם את זה וגם את זה.

אורי אריאל: יש גם גבול לעניין.

אורי אריאל: הלוואי – ובעיקר הלוואי – שלא נצטרך אותה.

אורי אריאל: אני פונה בעיקר אליכם, חברי הקואליציה.

אורי אריאל: תראו, אפשר למגן את כל המדינה יומם ולילה.

אורי אריאל: אז הממשלה לא מיגנה, ובא בג"ץ ואמר שיש למגן עד פתיחת שנת הלימודים.

אורי אריאל: בא אותו ראש ממשלה ואומר: אבל לא נספיק למגן, אנחנו לא ערוכים למגן.

אורי אריאל: מי שעוד לא למד את הכלל הידוע שההגנה הטובה ביותר היא התקפה, שילך ללמוד.

אורי אריאל: מה אתם, בממשלת ישראל, חושבים – שכל היום תמגנו?

אורי אריאל: כל היום תשחררו "ברגותים" כאלה שידיהם מגואלות בדם ויסיתו לעוד טרור?

אורי אריאל: זה מה שאתם מתכוונים להציע לציבור?

אורי אריאל: תלמדו דבר אחד: אי-אפשר כל היום לרדוף אחרי כל יתוש.

אורי אריאל: תייבשו את הביצה הזאת, את ביצת הטרור, ואם אתם לא יודעים לעשות את זה – פשוט תלכו.

אורי אריאל: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אריאל.

דוד רותם: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת שי חרמש, בבקשה.

שי חרמש: מכובדי היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שמחר ב-11:30 יתחילו כאן בכנסת קרן אור ופתח תקווה ל-40,000 תושבים שמתגוררים בשדרות ובעוטף-עזה ומצויים תחת מתקפת "קסאמים", איומים ביטחוניים ומתח ביטחוני בלתי פוסק יותר משבע שנים.

שי חרמש: שבע שנים ממשלות ישראל לדורותיהן לא הכירו בעובדה שבמקום הזה מתפתחת מציאות חיים שאיננה שגרה, שאיננה תחומה בזמן, שלא רואים בה איזה פתח לסיום המצב ולמצב חדש.

שי חרמש: יתירה מזו, מיום ליום, מחודש לחודש, משנה לשנה, המציאות נעשית קשה יותר, האיום גובר; הטילים נעשו משמעותיים יותר, מדויקים יותר, והעומס על התושבים הלך והצטבר, הלך וגבר.

שי חרמש: הקושי אינו רק קושי ביטחוני.

שי חרמש: הקושי אינו רק קושי של מיגון שאיננו, מיגון שאנחנו חסרים.

שי חרמש: הקושי הוא בתחושה של האנשים – פרנסה, ולחם, וקיום, ועסקים.

שי חרמש: זה אינו עניין מובן מאליו.

שי חרמש: חנויות נסגרות, עסקים קורסים, מפעלים במצוקה, עובדים אינם באים לעבודה ועובדים שאמורים היו להגיע לשדרות מאזורים מחוץ לטווח ה"קסאם" מהססים היום אם להגיע.

שי חרמש: ההשקעות נעצרו, ההרחבות נבלמו והמציאות היא מציאות של חוסר תקווה.

שי חרמש: כמי שגר באזור, כמי שחש את זה על בשרו, כמי שבמשך 12 שנה, כראש המועצה האזורית בגזרה הזאת, היה אמור להתמודד עם זה ולייצג את השלטונות מול התושבים – אני אומר שתקווה גדולה לא היתה, תשומת לב לא ניתנה, ההתייחסות לא היתה ראויה.

שי חרמש: נדמה לי שמחר ב-11:30 ייפול דבר עבור 40,000 התושבים.

שי חרמש: עליתי לבמה זו כדי לקרוא לאלה שפה ולאלה שאינם פה כרגע: בואו נתייצב כולנו, כנסת של 120 איש, נבוא כולנו, ונוכח יציע שישבו בו עשרות מתושבי שדרות ועוטף-עזה נאמר להם: אנחנו אתכם; אנחנו מוכנים לשלם את המחירים הכלכליים כדי שתוכלו לעמוד במאמץ הביטחוני הבלתי-מתפשר הזה.

שי חרמש: עמדה חד-משמעית של הכנסת, תמיכה גורפת מקיר אל קיר, הצבעה בפועל פה, עם ספסלים מלאים ואצבעות שלוחצות על כפתורי ההצבעה, והמסך שפה – יצביעו כשעשרות מאתנו עומדים מאחוריהם.

שי חרמש: זו אולי קריאת העידוד היחידה שאפשר לתת במצב של אין מיגון ואין תשובה ביטחונית לאיום של "חמאסטן" בפתח בית התושבים שם.

שי חרמש: אני מודה לכנסת ואני מודה לסטס מיסז'ניקוב שהוביל את המהלך.

שי חרמש: שנינו כואבים את העובדה שיורי שטרן, שהתחיל אתנו, לא זכה להגיע לרגע הגדול הזה.

שי חרמש: נדמה לי שהרגע הגדול איננו הרגע – הרגע הזה יהיה מחר בצהריים.

שי חרמש: אני קורא לכולם: בואו התייצבו כולכם למשימה, לעידוד, לקריאה ולמבט בעיניים של תושבי שדרות ועוטף-עזה שאומר שאנחנו לא רק בדיבורים, אלא אנחנו – כרשות מחוקקת – גם במעשים.

שי חרמש: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת שי חרמש.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, המציאות בשדרות היא מציאות קשה.

דב חנין: הייתי שם, ראיתי, אני יודע.

דב חנין: כולנו שומעים, ומדי פעם רואים גם במקלטי הטלוויזיה, אבל מי שמגיע למקום רואה את המציאות הקשה שם.

דב חנין: המציאות הקשה בשדרות ובעוטף-עזה איננה רק מציאות ביטחונית.

דב חנין: גם המציאות הביטחונית קשה, אבל המציאות החברתית והכלכלית קשה ביותר.

דב חנין: ממשלות ישראל בשנים האחרונות ביצעו מהלך דרמטי של התנתקות חד-צדדית – לא התנתקות חד-צדדית מעזה, אלא התנתקות חד-צדדית מיישובי ואזורי הפריפריה בישראל.

דב חנין: כך בשדרות ועוטף-עזה בדרום וכך גם ביישובי הפריפריה בצפון.

דב חנין: ראינו את זה לפני שנה בזמן מלחמת לבנון השנייה.

דב חנין: הצעת החוק הזאת באה לתת מענה מסוים; באה לתת הקלות מסוימות ומרווח נשימה מסוים לתושבי שדרות.

דב חנין: במובן זה, זה כמובן מהלך בכיוון הנכון.

דב חנין: אבל הרי ברור לכולנו שלא מהדברים הללו תבוא הישועה לתושבי שדרות.

דב חנין: בתחום הביטחוני, ברור לכולנו שהפתרון היחיד הוא במציאות מדינית אחרת, מציאות מדינית שונה.

דב חנין: תפקידה המרכזי של ממשלת ישראל הוא לחתור אליה, ולא להשלים עם המציאות הקיימת ולנהל את המשבר, כפי ששמעתי שעכשיו רוצים לעשות; לא לנהל את המשבר אלא להתמודד עם המשבר הזה במטרה לפתור אותו ולשנות את המציאות הזאת.

דב חנין: זה אפשרי.

דב חנין: הזדמנויות מדיניות קיימות באזור הזה, גם מול הפלסטינים, גם מול העולם הערבי בכללותו וגם מול סוריה.

דב חנין: את ההזדמנויות האלה צריך לנצל כדי לשנות את המציאות הביטחונית, גם בשדרות וגם באזורים אחרים.

דב חנין: גם בתחום החברתי-הכלכלי: שדרות היא, למשל, אחד מהקורבנות של תוכנית ויסקונסין, תוכנית שבה מתעללים באופן שיטתי במובטלים ובאנשים אחרים שראויים לעזרתה של המדינה.

דב חנין: יחד עם חברי סיעתי, חברי הכנסת מוחמד ברכה וחנא סוייד, נסענו לשדרות להשתתף בהלווייתה של אשה שנהרגה מפגיעתו של "קסאם".

דב חנין: זאת היתה הלוויה מאוד קשה, מאוד מאוד רגשית, כמובן, מאוד מאוד כואבת.

דב חנין: בעלה של האשה המנוחה, שדיבר אלינו בתור חברי כנסת, פנה אלינו ואמר לנו: לפחות את הרעה הזאת תסירו מאתנו; מהמכה הזאת, המכה האחת-עשרה הזאת של תוכנית ויסקונסין תשחררו אותנו.

דב חנין: אשתו נהרגה כאשר היתה בדרך, כנראה, למשימה שהוטלה עליה מכוח תוכנית ויסקונסין.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, מעבר להצעת החוק שלפנינו, תושבי שדרות ותושבי הנגב המערבי ראויים למדיניות אחרת.

דב חנין: הם ראויים למדיניות אחרת, שתביא ביטחון אמיתי.

דב חנין: הם ראויים למדיניות אחרת, שתחלץ את האזור הזה מהמצוקה ומההידרדרות החברתית-הכלכלית.

דב חנין: המדיניות הזאת היא מה שממשלת ישראל צריכה לעשות.

דב חנין: לצערי הגדול, עמיתי חברי הכנסת, אני לא רואה את הממשלה הולכת בכיוון הזה.

דב חנין: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

דוד רותם: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת יעקב כהן, אם יהיה פה.

דוד רותם: אני סוגר את הרשימה, רבותי.

דוד רותם: האם יש מישהו שרוצה?

דוד רותם: הרשימה סגורה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הפרטית הזאת היא הצעה ראויה, ראוי לתמוך בה, ודאי שאני אתמוך בה, והיא הצעת חוק פרטית שהיא אות קלון לממשלה.

אריה אלדד: הלוא ראוי היה שממשלת ישראל תחוקק את החוק הזה.

אריה אלדד: למה צריכים לקום חברי כנסת ולנסות לתקן את הדייסה שהקדיחה הממשלה?

אריה אלדד: לפני שנתיים אמרנו בדיוק מה יקרה, אבל לא היו בבית הזה די אצבעות שהיו אמיצות דיין לראות את המציאות ולא לפחד – לפחד על הכיסא, לפחד מהמנהיג, לפחד מכל מיני שטויות.

אריה אלדד: הבית הזה הצביע בעד תוכנית ההתנתקות ועכשיו תושבי שדרות אוכלים את פרי הבאושים הזה.

אריה אלדד: חברי כנסת פרטיים צריכים לקום ולנסות ולתקן את המצב הנורא שהמחבלים הערבים גורמים לנו יום-יום, בזכות האווילות של הממשלה הזאת ושל קודמותיה.

אריה אלדד: אבל קרה מה שקרה, מה שצפוי היה שיקרה: קם ה"חמאסטן", הנגב המערבי מופקר וצריך מיגון, משום שלממשלה הזאת גם אין כוח לקבל החלטה איך להפסיק את הירי הזה.

אריה אלדד: אז צריך מיגון וצריך לעזור לתושבי הנגב.

אריה אלדד: בא יושב-ראש ועדת הכספים ואומר שצריך 150 מיליון כדי להרים את החוק הזה.

אריה אלדד: יכול להיות שצריך מיליארד.

אריה אלדד: אני רוצה לומר לחבר הכנסת מאיפה לקחת את הכסף: ראש הממשלה כבר הודיע שהוא מתכוון להעביר מאות מיליונים לרשות הפלסטינית.

אריה אלדד: צריך לקחת את הכסף מהרשות הפלסטינית כפיצויי מלחמה על הנזקים הישירים שהם גורמים לנו.

אריה אלדד: לחלט את הכסף הזה, להשתמש בו למיגון שדרות, ואת העודף אפשר להעביר, אם יישאר.

אריה אלדד: להעביר אותו למשפחות שתקועות בשרוול בארז.

אריה אלדד: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד.

דוד רותם: חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לברך את חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, יושב-ראש ועדת הכספים, על הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק חשובה, אסטרטגית בהרבה מאוד מובנים.

אופיר פינס-פז: לצערי, אמרו את זה גם לפני.

אופיר פינס-פז: גם ממשלת שרון, שהיה לי כבוד להיות בה שר הפנים – אני זוכר את הביקור שלנו בשדרות לפני כמה שנים.

אופיר פינס-פז: הצעתי לממשלה, לא רק אני, להכריז על שדרות ועל יישובי עוטף-עזה, מה שנקרא הנגב המערבי, כאזורי קו עימות.

אופיר פינס-פז: זה היה מתבקש, על כל המשתמע מכך מבחינת ההטבות הכלכליות, היכולת לשמור על הרקמה החברתית, נושאי המיגון ואלף ואחד נושאים אחרים.

אופיר פינס-פז: הדבר הזה, בסופו של דבר, טורפד על-ידי מי שטורפד ולא קודם, ובזבזנו זמן יקר, שנים מאוד יקרות.

אופיר פינס-פז: אני מבין שגם היום יש ויכוח גדול בתוך הממשלה ובתוך הקואליציה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, אני מבין שיש רצון לממשלה להצביע מחר נגד החוק?

סטס מיסז'ניקוב: הממשלה תומכת.

אופיר פינס-פז: היא הודיעה על תמיכה?

אופיר פינס-פז: יפה.

אופיר פינס-פז: זאת הודעה טובה וחשובה.

ראובן ריבלין: תומכת בהעברתו אבל לא ביישומו.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהעברתו זה גם יישומו.

דוד רותם: אם חבר הכנסת מיסז'ניקוב מציע, אז הממשלה תקבל.

אופיר פינס-פז: כן, יש בזה משהו, הוא יושב-ראש ועדת הכספים.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, אני חושב שהמטרה ראויה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהעיר שדרות ויישובי עוטף-עזה, הקיבוצים באזור, שילמו, ועדיין משלמים, מחיר מאוד מאוד יקר על המציאות הביטחונית הקשה.

אופיר פינס-פז: כדי לשמור על הרקמה החברתית ולשמור על הרקמה הכלכלית ולא לעודד, חלילה, הגירה שלילית – אף-על-פי שאני האחרון שיבוא בטענה למי מהתושבים על הדברים האלה – צריך שבשדרות וביישובים בעוטף-עזה יהיה הטוב ביותר שאנחנו מסוגלים לספק ולנפק לתושבי מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: שם צריכים להיות הכלים הטובים ביותר להתפרנס בכבוד.

אופיר פינס-פז: שם הייתי רוצה לראות אחוז אבטלה אפס.

אופיר פינס-פז: שם הייתי רוצה לראות מפעלים, תעסוקה, כל מה שאפשר, נגד הזרם.

אופיר פינס-פז: בשביל זה יש ממשלה.

אופיר פינס-פז: בשביל תל-אביב וגוש-דן, תאמינו לי, לא צריך ממשלה.

אופיר פינס-פז: צריך ממשלה בשביל לטפל במקומות שיש בהם כשל שוק, כמו האזור הזה היום, שזקוק לסיוע ממשלתי ולסיוע של הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני, כאמור, מקווה מאוד שבאמת מחר הכנסת תעביר את החוק, ואני מצטרף לבקשתו של חבר הכנסת רובי ריבלין, שהממשלה לא רק תעביר את החוק אלא גם תיישם אותו במהרה בימינו.

דוד רותם: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

דוד רותם: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מאינתיפאדת 2000 ועד היום אזור שדרות ועוטף-עזה – 44 יישובים שנמצאים בטווח של ה"קסאמים", כ-7 ק"מ – כל היישובים האלה הפכו להיות בני ערובה של ה"חמאס" וארגוני הטרור.

נסים זאב: פגיעה קשה בכלכלת העיר, בביטחונה.

נסים זאב: מצוקת התושבים, פסיכולוגית, נפשית, הולכת ונהיית קשה יותר ויותר.

נסים זאב: לכן אני חושב שמה שנעשה פה הוא דבר חשוב.

נסים זאב: קודם כול, להגדיר את היישובים שנמצאים כיישובי קו עימות – כל מה שנמצא בטווח של ה"קסאמים", בינתיים כ-7 ק"מ, עד שה"חמאס" קצת ישפר את היכולת שלו.

נסים זאב: הוא כבר מתחיל לשפר, וכבר יש לו שיפורים ניכרים.

נסים זאב: ואז זה לא יהיה עוטף-עזה, זה יהיה עוטף-אשקלון, ואנחנו נגיע למצב שאולי חצי מדינת ישראל תהיה מאוימת על-ידי אותם מחבלים, אותם ארגוני טרור מצפון ומדרום.

נסים זאב: אני בהחלט מעריך את כל מה שהממשלה מוכנה לתמוך בו – אם זה חינוך חינם במעונות-יום, אם זה בעניין אותם עובדים שאינם יכולים ואינם מסוגלים להגיע לעבודה, גם לגבי הפיטורים שלהם, ואם זה בפטור של כ-4% במס מעסיקים.

נסים זאב: אבל אני חושב, כמדיניות של הממשלה – המדרש אומר שלעתיד פני הדור כפני הכלב, שהכלב, כשזורקים עליו אבן או מקל הוא נושך את המקל; הוא חושב שהמקל הכה אותו.

נסים זאב: מה שאנחנו עושים פה זה איזה תיקון – מטפלים במקל.

נסים זאב: זאת אומרת, כשמקבלים את ה"קסאמים" אומרים: בואו נראה איך אפשר לבלום כדי שהנזק יהיה קטן יותר.

נסים זאב: אין טיפול שורשי.

נסים זאב: אני רוצה לומר שהנסיגה, ההתנתקות, הבריחה מעזה הביאה את הטרור, הביאה את ה"חמאס" לשלטון, ואני מקווה לפחות שממשלה הזאת תפיק את הלקחים מהמצב הנוכחי ולא תמשיך במשגה הזה ביהודה ושומרון.

נסים זאב: זה שראש הממשלה פתאום מפיח איזו תקווה ביהודה ושומרון, שהנה יש חלון הזדמנויות שהיום יש ישות שונה – צריך לזכור, אלה אותם טרוריסטים, זה אותו ערפאת, זה אותו "אל-פתח" שבמשך שנים טבח בילדי ישראל, ולמעלה מ-1,000 הרוגים יש לנו.

נסים זאב: אני שוב חוזר ומברך את הממשלה הזאת, שהשכילה להגיע לחוק הזה יחד עם חברי הכנסת.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: חבר הכנסת ראובן ריבלין – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני כמה שבועות היתה אחת מוועדות הכנסת בשדרות, כפי שוועדות רבות היו, גם כדי לבוא ולראות בצערם ובסבלם של תושבי שדרות, ואז דיברתי עם חבר הכנסת, אחד מהיוזמים פרט למיסז'ניקוב – חבר הכנסת חרמש – ובטלפון אמרתי לו: אמור לתושבי שדרות שהבשורה תבוא מהכנסת, משום שאם הם שבעו מהבטחות הממשלה, הדרך היחידה של הכנסת לעזור להם היא בחקיקה.

ראובן ריבלין: גם ליושב-ראש ועדת הכספים רמזתי לא פעם, שעל אף היותו במעמד של יושב-ראש הוועדה, שצריך לעמוד לרשותה של הממשלה, חובתו גם כלפי חברי הכנסת – ובעיקר לגבי חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב – לבוא ולקדם הצעת חוק שהיא נכונה.

ראובן ריבלין: אנחנו שילמנו מס שפתיים רב לתושבי שדרות והפקרנו אותם.

ראובן ריבלין: פעמים רבות, כאשר אנחנו נמצאים כאן, נראה לנו ששדרות זה איזה סיפור שלא קיים כאן, שבא מהעולם – מאיזה קצה, מאיי הודו המערבית או מאיזה מקום באוקיינוס השקט.

ראובן ריבלין: לא, זה כאן, פה בארצנו – לאותם אלה הבאים ואומרים: צריכים להחזיק מעמד, או נמצאים בתל-אביב או בירושלים במקומות בילוי כאלה ואחרים, ואינם מבינים שחלק מאזרחי מדינת ישראל נמצאים במלחמה, לא רק בסבל ובמצוקה חברתית אלא בסכנת חיים ממש.

ראובן ריבלין: אנחנו עצמנו מבקרים שם, וצריכים לומר שלבנו דופק לא מעט וגרוננו ניחר מהרעדה והחיל האוחזים בנו כאשר אנו נמצאים שם, שמא ייפול איזה "קסאם" על ראשנו בזמן ביקורנו.

ראובן ריבלין: אני חושב שהכנסת עושה את מה שהיא היתה מוכרחה לעשות כבר זמן רב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חנין בא ואמר, ובצדק, שהפתרון הוא לא רק חוק; הפתרון צריך להיות פתרון אמיתי.

ראובן ריבלין: פתרון אמיתי אפשר להשיג כאשר יש ממשלה, ואפילו היא פרגמטית.

ראובן ריבלין: ראיתי ראשי ממשלה פרגמטיים בארץ הזאת.

ראובן ריבלין: תורתם לא תורתי.

ראובן ריבלין: אני חושב שיכולים אויבינו להאמין לנו רק אם אנחנו נאמין לעצמנו ובצדקתנו, שאם לא נאמין אנחנו – למה שיאמינו הם לנו?

ראובן ריבלין: ואם אנחנו לא מאמינים, מדוע שהעולם יאמין שאין עם יותר צודק מעמנו כאשר אנחנו נאחזים באדמתנו ומסרבים להיכנע לדרישה שאומרת, מקומכם לא כאן?

ראובן ריבלין: ויש קונפליקט בין שני העמים.

ראובן ריבלין: מבחינה סובייקטיבית כל אחד מהם מחזיק בצדקתו, אבל זה שיאמין יותר הוא שינצח בסופו של דבר.

ראובן ריבלין: ראיתי ראשי ממשלה פרגמטיים, אבל גם לאותם פרגמטיים היו קווים אדומים.

ראובן ריבלין: הם לא היו יכולים ללכת ולא לדעת לאן הם הולכים, לומר ולא לדעת מה הם אומרים.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים – אנחנו לא יכולים לבוא ולומר לתושבי שדרות: מתי?

ראובן ריבלין: מתי באמת תיפסק הצרה הנוראה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, אני הייתי תושב ירושלים בזמן המצור ונפלו עלינו פצצות קשות.

ראובן ריבלין: הייתי תושב ירושלים הנצורה כאשר בגיל תשע נאלצתי להיות מפקד טנק – לא טנק עם תותח אלא טנק מים, לחלק מים לתושבי ירושלים.

ראובן ריבלין: כולנו אכלנו חוביזה, כי לא היה דבר אחר לאכול, אבל ידענו שהעניין ייגמר.

ראובן ריבלין: ידענו שמובילים אותנו למקום שבו תהיה הכרעה, שכן לא יכול להיות עם בלי שיחליט מה הוא רוצה.

ראובן ריבלין: אז בן-גוריון עשה כמה דברים בזמן מלחמת השחרור שלא הסכמתי אתם, אבל הוא ידע מה הוא עושה, הוא ידע מה הוא רוצה.

ראובן ריבלין: הוא היה מאוד פרגמטי, אבל היו קווים אדומים גם לפרגמטיזם שלו.

ראובן ריבלין: אני יודע שראש הממשלה שרון באמת עשה תהפוכות במחשבתו הביטחונית והמדינית, אבל גם הוא ידע מה הם הקווים האדומים.

ראובן ריבלין: לא הייתי לידו, אבל שמעתי אותו.

ראובן ריבלין: התווכחתי אתו לילה לפני שנהיה לראש ממשלה, או לפני הרגע המכריע שהיה לראש ממשלה כשפגשתי אותו יחד עם חבר הכנסת אופיר פינס אצל ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק.

ראובן ריבלין: הוא ידע מה הוא רוצה.

ראובן ריבלין: הוא ידע שהוא עושה דבר קשה אבל הוא ידע מה הם הקווים האדומים.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שפתאום סטה מקו אדום זה או אחר, אבל אני מאמין באמונה שלמה שהוא ידע מה הם הקווים האדומים.

דוד רותם: או שהוא חשב שהוא יודע.

דוד רותם: אדוני, בבקשה לסיים.

ראובן ריבלין: אני כבר סיימתי את דברי, אבל הדבר הוא פשוט כאש בוערת בעצמותי, שכן לא יכולתי לומר הרבה דברים שאני רוצה לומר תקופה ארוכה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר – הייתי בהתנגדות רבה לעמדותיו של בן-גוריון.

ראובן ריבלין: הוא חשב שלא צריך להגיע להר-הבית במלחמת השחרור.

ראובן ריבלין: היו כאלה שאמרו: בכייה לדורות; היו כאלה שהיום בדיעבד יצדיקו אותו.

ראובן ריבלין: אבל היתה מנהיגות שידעה לאן היא מובילה.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו נוכל באמת להגיע למצב שבו לא רק בחוק נבוא ונאמר לאנשי שדרות: נקל עליכם מעט, אלא נאמר לאנשי שדרות: נביא למצב שלא יהיה הבדל בין שדרות לירושלים, בין שדרות לתל-אביב ובין שדרות לכל הארץ כולה.

ראובן ריבלין: שהרי לא יעלה על הדעת שחלק מהאנשים, אזרחי מדינת ישראל – יהודים, ערבים, קתולים, מוסלמים, דרוזים, צ'רקסים – לא יכול להיות שיהיה מי מהם במצב שבו הוא לא יוכל לשבת לבטח בארצו, או לדעת לפחות שכאשר הוא בסכנה יש מי שיודע שהוא בסכנה ויבוא ויאמר:

ראובן ריבלין: אני אשים לכך קץ.

ראובן ריבלין: לכן, אני מברך את הכנסת ואת חבר הכנסת מיסז'ניקוב, וגם את שי חרמש, על כך שהסכימו סוף-סוף להביא זאת להכרעת הכנסת, שכן ימים רבים אמרנו: אם אנחנו לא נמריץ את הממשלה, כנראה הממשלה תמשיך להתבוסס במחשבה שהסוף הטוב יגיע כאשר לא עושים דבר כדי להביא לסוף.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת ראובן ריבלין, חבר הכנסת זאב אלקין – אינו נוכח.

דוד רותם: אחרון הדוברים, חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, ידידי חבר הכנסת ראובן-רובי ריבלין, הרמת לי להנחתה, ואני לא אתחרה אתך על הירושלמיות, אבל יש לי סיפור קטן.

יעקב מרגי: במלחמת ששת הימים הייתי בן שבע והתארחתי אצל דודתי בשכונת מוסררה המותקפת מירי צלפים.

יעקב מרגי: אני עוד ילד, והתחילה התקפה של צלפים מהחומות.

יעקב מרגי: אנחנו התכופפנו, אבל הדודה לא הספיקה וחטפה כדור בכתף.

יעקב מרגי: מאחוריה עמדה שכנתה, וזה פגע בלבה והיא נפטרה מאותה התקפה.

יעקב מרגי: אני יכול לומר לך שהם לא חשבו אף פעם לעזוב את מוסררה.

יעקב מרגי: עד היום הם חיים במוסררה, ואחד הבנים שלהם עובד פה במשמר הכנסת.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך שבאותה תקופה, כשהייתי בא לירושלים, הייתי מריח את הריח של ירושלים.

יעקב מרגי: אחרי כמה שנים כבר הפסקתי להריח את הריח של ירושלים.

יעקב מרגי: הבנתי שאותה אמונה הולכת ואובדת לאנשים.

יעקב מרגי: אין ספק, אף אחד לא חושב לנטוש.

יעקב מרגי: אני חושב שהחוק הזה בא לחזק את האוכלוסייה בשדרות וביישובי עוטף-עזה.

יעקב מרגי: צריך לעשות את זה, וזה מאוחר מדי.

יעקב מרגי: היישובים האלה היו טעוני חיזוק עוד טרם התקפת ה"קסאמים".

יעקב מרגי: הממשלה היתה צריכה לחזק את שדרות ויישובי עוטף-עזה קודם בגלל היותם פריפריה.

יעקב מרגי: היו צריכים להשקיע שם, לחזק את מערכת החינוך, לחזק את שירותי הרווחה, לחזק את התעסוקה, את התעשייה ואת כל מערכות החברה שם.

יעקב מרגי: אני חושב שלנוכח המתקפה הברוטלית הזאת של האויבים שלנו מדרום על שדרות ויישובי עוטף-עזה, התשובה של הממשלה היא השקעה מאסיבית וחיזוק האוכלוסייה.

יעקב מרגי: אני מכיר את האוכלוסייה מקרוב.

יעקב מרגי: אם האוכלוסייה הזאת תהיה חזקה – זו התשובה הכי טובה, לא ה"נאוטילוס" ולא מיגון הגגות.

יעקב מרגי: חוזקה של האוכלוסייה הוא התשובה הניצחת.

ראובן ריבלין: כל חוזק תלוי בתקווה.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: כאשר יש חוזק, יש תקווה.

יעקב מרגי: כאשר יש תקווה, יהיה חוזק.

יעקב מרגי: לכן, את אותה תקווה שהיתה לכם בירושלים הנצורה, את אותה אמונה, צריך לנטוע בשדרות וביישובי עוטף-עזה.

יעקב מרגי: זו ההזדמנות להודות לחברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב ושי חרמש, ולממשלה על תמיכתה בחוק הזה, ויפה שעה אחת קודם.

יעקב מרגי: אני תקווה שלא רק חקיקה אלא גם יישום מהיר של הממשלה, כמו שאמר חבר הכנסת ריבלין.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

דוד רותם: תשובה והצבעה על הצעת החוק הזאת יתקיימו מחר.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/151).

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 79 והוראת שעה) (היתר לבניית מרחב מוגן בדרך מקוצרת), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת יעקב כהן וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

דוד רותם: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב כהן להציג את הצעת החוק.

דוד רותם: חברי הכנסת, אם מישהו רוצה להירשם, נא להירשם עכשיו, כי אני נועל את הרשימה.

ראובן ריבלין: בגלל נסים זאב אני נרשם ואני לא בא לדבר – כדי לקזז את הזמן.

דוד רותם: סליחה?

ראובן ריבלין: אני מבקש להירשם ולא בא לדבר כדי לקזז את הזמן שלקחתי.

דוד רותם: תודה לאדוני.

יעקב מרגי: לקחת את נסים זאב ברצינות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, נרשמתי ואני לא אדבר.

נסים זאב: אתה מתכנן טוב.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש לשעבר, אני מוכרח לומר שאני כל הזמן לומד ממך רעיונות.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת הנכבדים, אני מביא היום לכנסת לאישור בקריאה ראשונה הצעת חוק האמורה לחייב את הרשות המקומית לאשר בקשה להיתר לבניית מרחב מוגן, כלומר ממ"ד, אף שלא נותרו בבניין אחוזי בנייה.

ראובן ריבלין: היא צריכה את אישור הוועדה המחוזית.

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה לחרוג מאחוזי בנייה, אתה צריך לשנות תוכנית בניין עיר.

ראובן ריבלין: בשביל לשנות תוכנית בניין עיר, אתה צריך אישור של הוועדה המחוזית.

יעקב כהן: הוועדה המחוזית מאשרת את זה.

דוד טל: אם זה רק יישוב חריג, תיקון 43 פותר את הבעיה.

יעקב כהן: קודם כול זאת הקלה.

ראובן ריבלין: עד 6%.

יעקב כהן: מדובר על מצב שבו לא נותרו אחוזי בנייה בבניין, וכן מדובר על הגדלה של שטח הממ"ד גם בבניינים חדשים, שהוא כיום 7 מטרים ברוטו, 5 מטרים נטו.

יעקב כהן: לפי התיקון, זה צריך להיות 9 מטרים נטו, 12 מטרים ברוטו.

יעקב כהן: כדי שתהיה אפשרות לדור בו, המינימום צריך להיות 9 מטרים, אף שגם זה לא מספיק.

יעקב כהן: הצעת החוק עלתה בדעתי מייד אחרי מלחמת לבנון, שבה חוו תושבי הצפון את הקשיים והסכנות בשיגור ה"קטיושות" של "חיזבאללה".

יעקב כהן: עיריית חיפה יישמה את זה בחוק עזר עירוני, כיוון שהם חיו וחוו את הסכנה על כל ממדיה.

יעקב כהן: הם יזמו הצעת חוק עזר.

יעקב כהן: אין צורך להכביר מלים על הנחיצות הגדולה היום, לאחר שתושבי הדרום חווים תדירות את הרקטות שמשגרים הפלסטינים לעבר יישובי הדרום במדינה, ולנוכח האירוע השבוע בצפון, איומי המלחמה והידיעות מגורמי הביטחון והמודיעין שלסוריה ול"חיזבאללה" יש היום טילים בעלי טווח של 250 קילומטר.

יעקב כהן: כלומר, במלחמה הבאה גם המרכז יהפוך לחזית, ואז נשאלת השאלה – לאן נימלט.

יעקב כהן: נוסף על כך, אמורה בניית הממ"ד לתת מענה על הסכנה של רעידת אדמה, אשר המומחים מתריעים שהיא עלולה להתרחש בקרוב.

יעקב כהן: אני מקווה שנתבדה.

יעקב כהן: לכן, מחובתנו לקדם את הצעת החוק.

יעקב כהן: גורמי הביטחון וניסיון העבר מורים שאין ביטחון ומענה על סכנת הטילים כמו חדר מוגן.

יעקב כהן: אני חייב לומר שלקח לי כמה חודשים לשכנע את ועדת התכנון הארצית ואת פיקוד העורף בנחיצות אישור החוק.

יעקב כהן: אני שמח שכולם הגיעו להסכמה והחוק תפס תאוצה ואהדה, וכן פרסום נרחב בין אזרחי ישראל ובכלי התקשורת בארץ.

יעקב כהן: היה צריך שהמדינה תמגן את תושביה.

יעקב כהן: אבל כיוון שהיא לא מסוגלת וזה לא מעשי, כיוון שהיא לא יכולה לעמוד בהוצאה זו, היא צריכה לכל הפחות לעשות כל מאמץ להקל על האזרח שרוצה להגן על עצמו ולהציל את נפשו, כך שיוכל לעשות את זה בקלות ובזריזות.

יעקב כהן: חייבים אנו לדעת שבניית ממ"ד היא לא דבר של מה בכך.

יעקב כהן: יש בזה קשיים טכניים מרובים, חוץ מההוצאה הכספית הכבדה הכרוכה בכך.

יעקב כהן: כמו שאמרתי בוועדת הפנים כשהיא דנה בהצעת החוק, מחובתנו להכניס בחוק מקסימום שיפורים והקלות כדי לאפשר לאזרח את בניית הממ"ד.

יעקב כהן: על כן הכנסנו סעיף שאומר שכדי לקבל אישור מהוועדה המקומית לא צריך הסכמה של 75% מדיירי הבניין, כמו שמקובל בכל תוספת בנייה, אלא מספיק שתהיה הסכמה של 50% מדיירי הבניין.

יעקב כהן: מובן שלכל דייר יש זכות להתנגד.

יעקב כהן: אם זו טענה רצינית ורלוונטית, הוועדה תקבל אותה; אם זו סתם טענה קנטרנית, ידחו אותה.

דוד רותם: זה לא מופיע בחוק.

יעקב כהן: בהסבר.

דוד רותם: בדברי ההסבר כתוב שזה יוסדר.

יעקב כהן: הבאנו את ההסבר במבוא, וחבר הכנסת אזולאי הביא את זה בהצעה נפרדת, וכבר יש לזה הסכמה של ועדת השרים.

יעקב כהן: נוסף על כך, מדובר על מתן פטור מאגרות בנייה, ממסי השבחה על הבנייה.

יעקב כהן: כמו כן, אני קורא לשקול מתן מענקים והלוואות לבניית הממ"ד ולשקול כל אפשרות של מתן הטבות כספיות – אולי בארנונה – כדי לזרז את התושבים לבנות את הממ"ד הדרוש.

יעקב כהן: אני שמח לבשר שכבר אחרי הקריאה הטרומית יש חלקים מהחוק שלא מחייבים חוק, ואפשר ליישם אותם בתקנון.

יעקב כהן: פיקוד העורף והוועדה הארצית לתכנון כבר הוציאו הנחיות חדשות כדי ליישם זאת.

יעקב כהן: אני תקווה שכל התיקונים והשיפורים בחוק שיידונו בהמשך בוועדה יתקבלו בזריזות, וכל הגורמים הרלוונטיים ימשיכו להירתם לצו השעה – צו עליון שמתחייב לנוכח הסכנות וכורח השעה.

יעקב כהן: אני תפילה ותקווה שאך שלום ושלווה ישררו בארצנו, ואת חדר הממ"ד נצטרך לימי רגיעה.

יעקב כהן: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת יעקב כהן.

דוד רותם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ – שאינו נוכח, וחבר הכנסת מאיר פרוש – שאינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, אתה אחריו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת יעקב כהן, שיזם את הצעת החוק הזאת.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק ראויה וחשובה.

אופיר פינס-פז: לצערי הרב, היא באה מהכנסת ולא מהממשלה.

אופיר פינס-פז: הממשלה היתה חייבת ליזום הצעת חוק כזו, שמקצרת הליכי תכנון להקמת ממ"דים.

אופיר פינס-פז: אלה דברים אלמנטריים, צריך לתמרץ את האוכלוסייה ולעודד אותה לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: במקום זה יש קיבעון מחשבתי.

אופיר פינס-פז: אנחנו כל הזמן מתעסקים בביורוקרטיה ממשלתית, שלא מבינה עד הסוף את תפקידה, לא ידידותית לסביבה ולא מבינה שהאזרח הוא הלקוח, שהכול צריך לעבוד עבורו ולא עבור עצמנו.

אופיר פינס-פז: זו עוד דוגמה.

אופיר פינס-פז: אנו היום נמצאים במציאות שבה בבתים רבים בישראל אין ממ"דים, וכדי להקים ממ"ד אתה צריך לעבור אלף מדורי גיהינום.

יעקב כהן: – – –

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת יעקב כהן באמת הציע שיטה שמקצרת הליכים ומצמצמת גם בהוצאות הכספיות.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שבוועדת הפנים, שבה אנו דנים בהצעת החוק הזאת, גם נצליח לצמצם את הביורוקרטיה, הצורך להחתים את כל העולם ובני-דודו ואת כל השכנים ואת כל הקרובים ואת מי-יודע-מי, ושבאמת נצליח להביא מזור בעניין הזה גם באזור שדרות ועוטף-עזה וגם באזור קו העימות בצפון.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר למי שהיה צריך לקבל תזכורת שנחתו "קטיושות" בקריית-שמונה לפני כמה ימים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר למי שהיה צריך תזכורת את הכתבה מהיום ב"ידיעות אחרונות", שמתארת מציאות בלתי נתפסת:

אופיר פינס-פז: בחלק גדול מיישובי הצפון היום, שנה אחרי המלחמה, עדיין לא התחילו בבניית מקלטים ואזורים מוגנים וממ"דים.

אופיר פינס-פז: לא להאמין.

אופיר פינס-פז: אנחנו פשוט מוכרחים להבין שהרשות המבצעת, לא ממשלת אולמרט דווקא אלא כארגון במדינת ישראל, הולכת ונחלשת.

אופיר פינס-פז: אם אנחנו, כחברי כנסת, לא ניקח את הדברים האלה בידיים, הדברים האלה לא ייפתרו ולא ישתפרו.

אופיר פינס-פז: מצד אחד, אני מעודד את חבר הכנסת יעקב כהן, ואני כבר אומר שאם זה יעבור במליאה השבוע, היום, בקריאה ראשונה, אני אעשה הכול כדי לשלב את ההצעה בסדר-היום של ועדת הפנים בשבוע הבא ולהעלות את העניין לקריאה שנייה ולקריאה שלישית עם כמה שיפורים שאנחנו עוד צריכים לעשות בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והקריאה השלישית, כדי שהחוק הזה יהיה ברמת אפקטיביות מקסימלית.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת יעקב כהן לא רוצה לחוקק רק כדי ששמו יתנוסס על הצעת חוק כלשהי או על חוק כלשהו, אלא הוא רוצה שבאמת תהיה תוצאה אופטימלית מבחינת הציבור הישראלי.

אופיר פינס-פז: מצד שני, אני רוצה לומר שגם אם החוק הזה יעבור בצורה הכי אפקטיבית שלו, עדיין יש דברים שלא נמצאים בהצעת החוק הזאת, וממשלת ישראל מוכרחה להבין שהיא צריכה לראות את הדברים האלה בעדיפות גבוהה מאוד.

אופיר פינס-פז: אני אומר זאת בעיקר למשרד האוצר, למשרד הביטחון ולמשרד ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה מאוד ששר הביטחון החדש, שהציפיות ממנו רבות, יעשה את מלאכתו נאמנה ובצורה טובה, וישפר את יכולת ההרתעה ואת כושר ההכרעה של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני כמה שבועות התקיים דיון של ועדת החוץ והביטחון בתל-אביב, אצל השר פרץ, ואחת הסוגיות שהועלו שם היתה ההגנה של עוטף-עזה ושדרות.

נסים זאב: בדיוק דיברתי על הנקודה הזאת, שהסוגיה מורכבת ומסובכת ולא ניתן ליישם את התוכנית של ההגנה כל עוד אנחנו נוקטים הליך רגיל.

נסים זאב: כי בוודאי, מי שמכיר את חוק התכנון והבנייה יודע שיש עניין של סטייה ניכרת, ולגבי סטייה ניכרת צריך תוכנית בניין ערים, ותוכנית בניין ערים לפעמים נמשכת שנה ולפעמים גם יותר.

נסים זאב: זה תלוי.

נסים זאב: אם זה בירושלים, זה יכול להיתקע כמה שנים, כי התפקוד פה הוא בכלל בלי כל פרופורציה ומתחת לכל מחשבה והיגיון.

נסים זאב: התוכניות פה, מבחינת איך שמתגלגלים – בשער הגלגולים כבר הרבה יותר קל לאדם להיכנס מאשר לתוכנית פה בירושלים.

נסים זאב: אני רוצה לומר בהזדמנות הזאת שאני ממש חושב שאם לשר הפנים יש מה לתקן ואם הוא רוצה לתקן משהו, שיבדוק טוב טוב מה קורה בוועדות התכנון בירושלים ואיך אנשים מתענים פה עד שהם מקבלים את הרשיונות שלהם.

נסים זאב: הגיע הזמן, כי אני חושב שאנחנו לא יכולים לסבול את המצב הזה, שתוכניות נמשכות שנים, והרבה פעמים אתה שומע, אחרי שמגיע הזמן של ההפקדה או אחרי הפקדה או טרם הפקדה במחוזי וגם בעירייה – – –

ראובן ריבלין: – – –

נסים זאב: כמובן, כאשר אתה מדבר על תב"ע, זה הולך לעירייה וחוזר למחוזי וחוזר לעירייה ולפעמים עוד פעם חוזר לתיקון למחוזי.

נסים זאב: זה פשוט שער הגלגולים.

נסים זאב: תוכנית תב"ע פשוטה, נקודתית, שזה סעיף 43, נמשכת שנה ושנתיים, וזה פשוט לא יאומן כי יסופר.

נסים זאב: אז איך רוצים למגן את שדרות, אם אנחנו נלך בתוכנית הזאת?

נסים זאב: אני לא יודע מי יושב שם בוועדה.

נסים זאב: אם הממשלה סוף-סוף הסכימה למגן את אותן דירות, את אותם יישובים, ודאי שאי-אפשר לנקוט את ההליך הרגיל, כי הכספים האלה, בסופו של דבר – בסוף שנה לא יהיה אפשר לממש את התוכניות מכיוון שהזמן לא מאפשר.

נסים זאב: לכן גם מבחינת הסבירות, הכספים יחזרו לאוצר, כי אי-אפשר להשתמש באותם כספים.

נסים זאב: אז אנחנו יכולים לבוא לפה ולהצהיר הצהרות שעכשיו כולנו בעד הגנת היישובים, אבל אי-אפשר למגן אותם בגלל הביורוקרטיה.

נסים זאב: לכן ראויים לכל שבח רבי יעקב כהן ואחרים שהשתתפו בהצעת החוק הזאת, והם ראויים באמת לכל הערכה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: אחרון הדוברים, חבר כנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על כך שאתה מאפשר לי לדבר לפנים משורת הדין.

דוד אזולאי: יישר כוח.

דוד אזולאי: ביקשתי רשות דיבור כי הנושא חשוב.

דוד אזולאי: קודם כול, אני רוצה לברך את יוזם החוק, הרב יעקב כהן.

דוד אזולאי: אני חושב שהחוק מצוין.

דוד אזולאי: בעצם הרב יעקב כהן אומר שמדובר פה על מסלול ירוק, שמאפשר תוך 60 יום קבלת היתר בנייה.

דוד אזולאי: אבל, לצערי הרב, החוק חסר שני דברים.

דוד אזולאי: האחד, היום, כדי לקבל את אותו היתר נדרש, צריכים 75% מהדיירים לאשר את זה.

דוד אזולאי: לכן מחר תהיה הצעת חוק שלי שבאה להשלים את החוק של הרב יעקב כהן ומדברת על 50% במקום 75%.

יעקב כהן: – – –

דוד אזולאי: ואז כנראה נצטרך לאחד.

דוד אזולאי: זה דבר שמשלים.

דוד אזולאי: חברי חברי הכנסת, הדבר היותר חשוב שחסר בחוק הזה הוא שיש יישובים שנמצאים ממש בקו העימות, ולצערי הרב, גם אם הם מקבלים את כל ההיתרים ואת כל ההטבות הנדרשות, הם עדיין לא יכולים לבנות את הממ"ד מפני שאין להם היכולת הכספית.

יעקב כהן: מגישים הצעת חוק.

דוד אזולאי: כאן אני מצפה מהממשלה שתיזום מהלך שלפיו היא תיתן הלוואות מותנות לאותם אנשים שנמצאים בקו העימות, כדי שיוכלו לבנות את הממ"ד, ובכך לאפשר להם מעט הגנה בשעת-חירום.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: אפשר להצביע.

דוד רותם: קריאה ראשונה.

דוד רותם: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 79 והוראת שעה) (היתר לבניית מרחב מוגן בדרך מקוצרת), התשס"ז–2007, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע בזאת שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 79 והוראת שעה) (היתר לבניית מרחב מוגן בדרך מקוצרת), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: הודעה ליושבת-ראש ועדת הכנסת.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): יש לי כמה הודעות, ועל חלק מהן אני אצטרך את אישור המליאה.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק לשם הכנתן לקריאה ראשונה, כדלקמן: ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת חוק האזרחות (תיקון – הסמכות לביטול אזרחות בגין מעשה של הפרת אמונים), התשס"ז–2006, הצעת חבר הכנסת גלעד ארדן – פ/1708/17; בהצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (תיקון – מעמד להורי חייל), התשס"ז–2007, של קבוצת חברי הכנסת – פ/2013/17; בהצעת חוק האזרחות (תיקון – אזרחות לקרובי חייל), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת חיים אורון – פ/484/17.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון: בהצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – עידוד ייצוג לשני המינים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת גדעון סער וקבוצת חברי הכנסת – פ/2398/17; בהצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – איסור מצעדים ותהלוכות), של חבר הכנסת אליהו גבאי – פ/1833/17; בהצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – מניעת פגיעה בערכים דתיים), של חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת – פ/1715/17; בהצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – סמכות שיפוט בהסכמה בעניין אזרחי וסמכות נלווית), התשס"ו–2006, של חברי הכנסת דוד אזולאי ויעקב מרגי – פ/216/17; בהצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – סמכות שיפוט בהסכמה בעניין אזרחי וסמכות נלווית), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת זבולון אורלב – פ/144/17; בהצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – סמכות שיפוט בהסכמה בעניין אזרחי וסמכות נלווית), התשס"ו–2006, של חברי הכנסת ויעקב ליצמן – פ/488/17.

): בהצעה באותו עניין – הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – סמכות שיפוט בהסכמה בעניין אזרחי וסמכות נלווית) התשס"ו–2006, של חבר הכנסת מאיר פרוש – פ/556/17.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – הצמדה לשכר הממוצע) התשס"ז–2007, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ – פ/2035/17.

): אדוני היושב-ראש, יש הצעות נוספות, הודעות נוספות, אלא שעליהן אני אצטרך את אישור המליאה, כל אחת בנפרד.

): רק אם יורשה לי, אני אצביע מהמקום.

): הכנסת החליטה ביום כ"א באייר התשס"ז, 9 במאי 2007, להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת הסכום המרבי להכנסה בנוסף לקצבה), התשס"ז–2007 – פ/2099/17, לדיון בוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ביקש מוועדת הכנסת להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, מן הטעם שהצעת החוק היא בתחום סמכותה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת הכספים לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): אני מבקשת את אישורה של המליאה להודעה הזאת.

דוד רותם: יש רק הודעה אחת?

): לא.

): כמה הודעות.

): על כל אחת הצבעה בנפרד.

דוד רותם: אז את לא רוצה להצביע ממקומך – את תצביעי מכאן.

): לא, לא.

): אמרתי: אם יורשה לי, אדוני, אני אצביע מהמקום.

דוד רותם: פה את תצביעי.

דוד רותם: לא מהמקום.

): כן.

): תוסיף את קולי.

דוד רותם: אני אוסיף את קולך.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 11 בעד הצעת ועדת הכנסת – 6 נגד – אין נמנעים – 2 הצעת ועדת הכנסת להעביר את חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת הסכום המרבי להכנסה בנוסף לקצבה), התשס"ז–2007, מוועדת הכספים לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, שישה בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים, אני מצרף את קולה של חברת הכנסת רוחמה אברהם.

דוד רותם: תודה רבה.

): לא, לא תודה רבה.

): הודעות נוספות, אדוני.

): תודה רבה לך.

דוד רותם: הודעות נוספות.

): ביום כ' בסיוון התשס"ז, 6 ביוני 2007, החליטה הכנסת – – –

ראובן ריבלין: לא הבנתי אם צירפת את קולה של חברת הכנסת רוחמה אברהם לבעד או לנגד.

דוד רותם: לבעד.

ראובן ריבלין: אה.

ראובן ריבלין: עכשיו הבנתי.

ראובן ריבלין: כשצירפת את קולה – – –

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: אנחנו יודעים שכשחבר כנסת מציע הצעה – ודאי יושב-ראש ועדה – הוא מצביע בעדה.

): צודק, אדוני.

): אני בעד.

ראובן ריבלין: כדאי לציין שבעה בעד, בצירוף קולה של חברת הכנסת.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש – – –

דוד רותם: תלוי אצל מי.

): ביום כ' בסיוון התשס"ז, 6 ביוני 2007, החליטה הכנסת להעביר לוועדה המשותפת של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וועדת העבודה, הרווחה והבריאות את ההצעות לסדר-היום בנושא: רצח הנער ברחובות והתגברות האלימות בקרב בני נוער, שמספריהן 3051, 3070 ו-3078.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את ההצעות לסדר-היום האמורות מוועדה משותפת של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וועדת העבודה, הרווחה והבריאות לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

): אני מבקשת את אישור המליאה להודעה הזאת, וכמובן – לצרף את קולי בתום ההצבעה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

): מי בעד, כמובן.

דוד רותם: מי בעד, נגד – כולם יודעים.

דוד רותם: הצבעה מס' 12 בעד הצעת ועדת הכנסת – 9 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הנושא מהוועדה המשותפת לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וועדת העבודה, הרווחה והבריאות לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות נתקבלה.

דוד רותם: תשעה בעד, בתוספת קולה של חברת הכנסת אברהם, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהכנסת אישרה את ההודעה.

): הודעה נוספת, וגם עליה אני אבקש את אישור המליאה.

): הכנסת החליטה ביום י"ג בסיוון התשס"ז, 30 במאי 2007, להעביר את ההצעות לסדר-היום בנושא ההחלטה לקלוט מספר מצומצם של פליטי דארפור, מס' 2858 ו-2898, לדיון בוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים.

): יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה ביקש מוועדת הכנסת להעביר את ההצעות לסדר-היום לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, מן הטעם שוועדת הפנים כבר דנה בעבר בנושא זה כמה פעמים.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את ההצעות לסדר-היום האמורות מהוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תקיים ישיבות משותפות לדיון בנושא זה.

): אני מבקשת את אישורה של המליאה לצורך העניין, ובתום ההצבעה להוסיף את קולי.

דב חנין: ישיבות משותפות עם מי?

): עם הוועדה לבעיית העובדים הזרים.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: מי נמנע?

): זו לא ועדה משותפת, זו ועדה שתתקיים בשיתוף.

): יש הבדל.

דוד רותם: אפשר להצביע.

ראובן ריבלין: – – –

): זאת רק הצעה לסדר-היום, חבר הכנסת ראובן ריבלין.

): הצבעה מס' 13 בעד הצעת ועדת הכנסת – 9 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הנושא מהוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דוד רותם: תשעה בעד – אני מוסיף את קולה של חברת הכנסת רוחמה אברהם – אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהכנסת אישרה את ההודעה.

): הודעה נוספת ואחרונה, שגם עליה אני אצטרך אישור: ביום י"ט בסיוון התשס"ז, 5 ביוני 2007, אושרה בקריאה ראשונה הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 110) (השעיית כהונה בשל חוב בתשלום ארנונה), התשס"ז–2007, והועברה לוועדת הכספים להכנה לקריאה השנייה והשלישית.

): יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה ביקש מוועדת הכנסת להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, מן הטעם שתיקונים לפקודת העירייה נדונים בוועדה הזאת.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת הכספים לוועדת הפנים והגנת הסביבה, לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

): גם כאן אני מבקשת את אישורה של המליאה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד, מי נגד – אפשר להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 14 בעד הצעת ועדת הכנסת – 9 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 110) (השעיית כהונה בשל חוב בתשלום ארנונה), התשס"ז–2007, מוועדת הכספים לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דוד רותם: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהכנסת אישרה את ההודעה, ואני מוסיף את קולה של חברת הכנסת רוחמה אברהם.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/155).

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הספריות הציבוריות (תיקון מס' 3) (מימון ושירותים), התשס"ז-2007, קריאה ראשונה.

דוד רותם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מחמת השעה המאוחרת אני אקצר בדברים, אף-על-פי שהחוק הזה היה צריך להיות מגובה על-ידי 120 חברי כנסת, שיצביעו בעד.

מיכאל מלכיאור: אני בטוח שהיו מצביעים בעד אילו רק היו באים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על השירות שמספקות הספריות הציבוריות לציבור הכללי בישראל, וודאי שמבחינה חינוכית, ציבורית, חברתית ומכל הבחינות זהו אחד מהשירותים החשובים ביותר שאנחנו יכולים לתת כדי לשרת את הציבור.

מיכאל מלכיאור: הבעיה היא שמאז חקיקתו של חוק הספריות הציבוריות – חקיקה מ-1975 – מאז יש שחיקה מתמדת בהשתתפות אוצר המדינה, ממשלת ישראל, בתקציבי הספריות, והתוצאות מאוד קשות לספריות.

מיכאל מלכיאור: מה שקרה הוא שהרשויות המקומיות שבתחומן הספריות – נקבע שם שהן צריכות לכסות לפחות 50% מהתקציב, ואוצר המדינה היה צריך להשתתף ב-50% הנותרים.

מיכאל מלכיאור: כשהכניסו את התיקונים, את ה-50%, שינו את הטקסט שינוי קטן ואמרו שזה לא יעלה על 50%.

מיכאל מלכיאור: הפרשנות של הממשלות למיניהן ושל משרד האוצר לדבר הזה היתה שחיקה מההתחלה, שאז שילמו בין 50% ל-70% מההוצאות, עד לרמה שהגענו אליה היום, שהאוצר משלם רק 8% מסך ההוצאות, והיתר נופל על המועצות המקומיות.

מיכאל מלכיאור: במספרים אבסולוטיים אנחנו מדברים היום על תקציב של כ-170 מיליון שקל, בהחלט תקציב חסר, שלא מאפשר את כל הפעילויות שספרייה מודרנית צריכה לעשות היום כדי לקרב אליה ציבורים שונים.

מיכאל מלכיאור: מתוך 170 המיליון האלה, האוצר משלם רק כ-19 מיליון שקל בסך הכול, שזה שחיקה מ-50% ל-9%-8% מהסכום הכולל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולנו לסבול את המצב הזה.

מיכאל מלכיאור: היה צריך לשנות את הדברים בלי לגרוע ממה שמשלמות המועצות המקומיות, כי אם היינו גורעים משם, לא היינו מוסיפים לספריות.

מיכאל מלכיאור: לכן קבענו בהצעת החוק – שאני מבקש היום מהכנסת לאשר אותה בקריאה ראשונה – בהסכמת האוצר, אחרי משא-ומתן קשה ומייגע, שהחוק יחזור למה שהיה צריך להיות בהתחלה: האוצר ישלם 50% מבסיס התקציב הנוכחי של החוק.

מיכאל מלכיאור: אני הסכמתי שהדבר ייעשה על פני שש שנים, תוספת של 11 מיליון שקל כל שנה, כך שבשנה השישית נגיע לתרומה של האוצר לספריות של לפחות 85 מיליון שקל – שוב, לעומת 19 מיליון היום, שזה השתתפות המדינה.

מיכאל מלכיאור: מאחר שהגעתי לסיכום עם האוצר, ויתרתי על תביעות נוספות שהיה ראוי אולי להביא אותן.

מיכאל מלכיאור: זה הלב של החוק שאנחנו מקבלים היום.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזו בשורה גדולה, ואני מקווה שמהר מאוד נביא זאת גם לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: הבשורה הגדולה היא לספריות הציבוריות, לחיי התרבות, לקריאה, וגם לפריפריה במדינת ישראל, ששם יש מועצות יותר חלשות, מטבע הדברים, ושם עוד יותר זקוקים לדחיפה שבאה מצד המדינה ומצד האחריות הציבורית שיש לנו כלפי הספריות.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מבקש מחברי הכנסת, שכפי שהיה בוועדה, שכל המפלגות תמכו בהצעה הזאת – אני מקווה שכך נוכל לאשר את ההצעה במליאה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת מלכיאור.

דוד רותם: אנחנו עוברים לדיון.

דוד רותם: ראשון הדוברים חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת חיים אורון – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אני נועל את הרשימה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, האם יש שר באולם?

דב חנין: אני לא רואה.

דוד רותם: אין שר.

דב חנין: אני מבין שהממשלה לא כל כך מתעניינת בעבודת הכנסת.

דוד רותם: הממשלה תומכת בחוק.

דב חנין: זה יפה שהממשלה תומכת בחוק, ובכל זאת ראוי שיהיה שר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, החוק הזה הוא חוק ראוי וחשוב.

דב חנין: במהלך השנים חלקה של המדינה במימון הספריות הציבוריות ירד מסדר גודל של 50%–70% מהתקציב לסדר גודל של 10% מהתקציב, מה שהופך את הספריות הציבוריות בישראל למקום במצוקה.

דב חנין: הצעת החוק הזאת באה לתקן.

דב חנין: היטיב להסביר אותה חבר הכנסת מלכיאור, יוזם החוק.

דב חנין: היא עושה את המהלך הזה בצורה הדרגתית, אבל בכל זאת מייצרת מגמה של עלייה במימון ובמידת החמצן שיש לספריות הציבוריות, מול המגמה ההפוכה הקיימת היום, שהיא מגמה של חנק הדרגתי של הספריות הציבוריות.

דב חנין: גורלן של הספריות הציבוריות חשוב, כמובן.

דב חנין: ספריות ציבוריות, אנחנו יודעים, הן מקום חשוב במיוחד לאלה שאין להם ספרייה גדולה בבית.

דב חנין: הן המקום החשוב לילדים, לבני נוער.

דב חנין: זה המקום שבו אפשר לרכוש תרבות ולהרחיב אופקים, ולכן ראוי לעודד את הספריות הציבוריות, לתמוך בהן ולתקצב אותן באופן ראוי.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לברך את מציע החוק, חבר הכנסת מלכיאור, שעושה בכנסת מלאכה עקבית של תיקון עולם, חלק אחר חלק, כל פעם חוליה אחרת של העולם.

דב חנין: יש הרבה מקולקל בעולם שלנו, אבל חבר הכנסת מלכיאור, בעבודת החקיקה שלו, היפה והראויה מאוד, בוודאי בתחומים של חינוך וגם בתחומים האחרים, עושה מלאכה חשובה של תיקון הליקויים, הפערים והחסרים.

דב חנין: אני רוצה לברך אותו ולהביע את הערכתי ואת תודתי.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אני מקווה שבמהרה נראה את החוק הזה מובא אלינו לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: תודה רבה.

דוד רותם: חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין כאן הצעת חוק שהיא לא חשובה, לא ראויה ולא בסדר-העדיפויות, אבל רציתי לדעת מהם הקריטריונים לכך שהממשלה לא עומדת הפעם על הרגליים האחוריות?

נסים זאב: למשל, הבוקר התקיים דיון בוועדת הכספים, כדי לעודד חיילים להיכנס לענף החקלאות ועל מנת למנוע כניסת עובדים זרים – 5 מיליוני שקלים.

נסים זאב: שמענו את נערי האוצר, שמתנגדים לזה בכל תוקף.

נסים זאב: 5 מיליונים נשמע הרבה כסף.

נסים זאב: פתאום 11 מיליון בכל שנה, עד שנגיע לאיזון כלשהו של 85 מיליון שקלים, דהיינו תוספת של כמעט 70 מיליון שקלים – דבר של מה בכך.

נסים זאב: אני לא מערער על הצורך והחשיבות, השאלה איפה הפרופורציה.

נסים זאב: זה תלוי מי מגיש את החוק?

נסים זאב: תלוי מתי מדברים עם הממשלה, תלוי מי בממשלה מדבר עם מי?

נסים זאב: אני לא יודע איך זה עובד בכלל.

נסים זאב: אולי צריך להקים ועדת חקירה כדי לדעת מתי הממשלה מסכימה, באילו תנאים, באילו ימים, באילו שעות, באילו מצבי רוח.

נסים זאב: אני אומר את זה ואני מהקואליציה.

נסים זאב: אף פעם לא הבנתי את קנה-המידה.

נסים זאב: דבר נוסף, אני זוכר בירושלים, כשהכריזו על הספריות הציבוריות, כל אחד קם בבוקר עם החלום: מחר אני מקים ספרייה ציבורית.

נסים זאב: אז שמעו שחב"ד מקימה, חסידות גור – מי לא רוצה להקים ספרייה ציבורית.

נסים זאב: זה משתלם, כי הרשויות המקומיות משתתפות.

נסים זאב: ברגע שהרשות לא השתתפה, אין ספרייה ציבורית, מתמודדים עם הקיים.

נסים זאב: לדעתי צריכים להיות קריטריונים ברורים לגבי החלוקה, כמה ספריות בכל עיר ועיר.

נסים זאב: שימו לב למשהו מעניין מאוד: 170 מיליון שקלים היו והם נשארו, אלא שהרשות המקומיות משתתפת ב-90% והממשלה ב-10%.

נסים זאב: אבל הספריות לא נסגרו, זאת אומרת הספריות הציבוריות המשיכו לתת שירות לציבור, רק שהנטל נפל על הרשות המקומית.

נסים זאב: מעניין שהרשויות המקומיות, במצבן הנוכחי הקשה ביותר, כשהן בקושי מתמודדות עם בעיות רציניות יותר, מוצאות לנכון לתת כספים לספריות הציבוריות.

נסים זאב: מעניין מאוד באילו רשויות ימשיכו לתת.

נסים זאב: אני לא מאמין שרשות שמפסיקים לה את המים, שלא מסוגלת לשלם את מה שהיא חייבת, יכולה לתת שירות מהסוג הזה.

נסים זאב: אז מעבר לזה שהממשלה משתתפת ומעודדת, לדעתי צריך גם להבחין בין עיר לעיר.

נסים זאב: עיר שבמצוקה – אולי לתקצב קצת יותר, כדי לעודד את הרשויות העניות לספק את השירותים לאותם ילדים.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

דב חנין: אחרי חבר הכנסת ריבלין יש דוברים נוספים?

חיים אורון: אני מוותר.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לדעתי מדובר בחוק ראוי.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו נקראים עם הספר ונקראים לעודד קריאת ספרים – וזה חלק חשוב מאוד בתרבות הדור – הספריות הציבוריות ממלאות תפקיד חשוב.

אברהם מיכאלי: אחרי שבוע הספר, שמתקיים בימים אלה, מצד אחד אנחנו רוצים לעודד ילדים לקרוא, מצד שני רואים כמה קשה לרכוש ספרים בכמויות, והעלויות לא קטנות.

אברהם מיכאלי: הספרייה הציבורית אמורה לשמש את התחליף הזה לילדים, לנוער ולמבוגרים שידם לא משגת לרכוש את אותם ספרים.

אברהם מיכאלי: ספריות ציבוריות גם צריכות לגוון את רכישת הספרים לפי אוכלוסיות שונות, לפי הערים והמקומות שבהם האוכלוסייה צורכת את אותם ספרים.

אברהם מיכאלי: לכן, חבר הכנסת מלכיאור, בהצעה שלו לעודד את החיזוק החשוב של הספריות – אני מבין שנוכל להוסיף באותו חוק חובה מסוימת על הספריות להחזיק מגוון של ספרים שיוכלו לשרת ציבורים שונים.

אברהם מיכאלי: אני מתאר לעצמי שהספריות האלה לא יהיו בכמויות בלתי מוגבלות, הספריות יהיו מוגבלות במספר כזה או אחר בעיר.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שכל אחד יפתח ספרייה ציבורית ויגיד: אני מבקש תקציב מהמדינה או מהרשות.

אברהם מיכאלי: אם אני רואה לנגד עיני מצב שהיה לפני 20–30 שנה, אני מכיר ספריות ציבוריות שהיו כל כך עשירות ומגוונות מבחינת הספרים שנמצאו בהן – היום אני מגיע לאותן ספריות, ולצערי המצב הידרדר בצורה מאוד קיצונית.

אברהם מיכאלי: כנראה זה חלק מאותה בעיה של התקציב שלא היה להן.

אברהם מיכאלי: חבל, ולדעתי אסור שזה יקרה.

אברהם מיכאלי: מפה אנחנו צריכים לקרוא לממשלה: אם יש תחומים אחרים שחסרים בהם כספים, גם שם צריך להוסיף.

אברהם מיכאלי: אבל זה תחום חשוב מאוד, זה תחום חיוני לתרבות העם ותרבות הנוער.

אברהם מיכאלי: במקום שהנוער יסתובב ברחובות ויראה דברים לא ראויים ברחוב, אם יהיה להם פיתוי חיובי להיכנס לספריות, הן בשעת סיפור לילדים והן בתעסוקה אחרת בספריות הציבוריות לנוער, תרמנו משהו חיובי במלאכתנו כאן.

אברהם מיכאלי: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

דוד רותם: אחרון הדוברים, חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מברך אותך, חבר הכנסת מלכיאור, על שהצלחת לשכנע את הממשלה לתמוך בספריות הציבוריות, סוף-סוף דבר כלשהו שהוא גם ברוח.

ראובן ריבלין: לי יש רק חשש, כאשר "גנזים", המחזיק כתבי-יד של טשרניחובסקי, ביאליק, עגנון וכל גדולי ישראל, עדיין מתבוסס באיזשהו מקום, מתוך סכנה לאותו נכס תרבותי שבלעדיו אין – נדמה לי שהיום, במצוקתה של הממשלה ובצורך להיעתר לכל חבר קואליציה גם הסכימו לעניין הספריות הציבוריות, שסירבו להן במשך שנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער וחבר הכנסת אורון – זה כאחד מהאנשים המרכזיים בוועדת הכספים, הבקיא היטב בחוק ההסדרים, וזה כמזכיר הממשלה לשעבר וכיושב-ראש הקואליציה, שמנע בזמנו כל חקיקת סרק – יאמרו לך שכנראה הממשלה נאלצה משום שהיא לא יכולה לעמוד בפני הרצונות של כל אחד ואחד מחברי הקואליציה לקיים את הקואליציה, והיא נענית – – –

גדעון סער: זאת ממשלה רעה, אבל קל לשכנע אותה.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש ממך, שיהיה סעיף מיוחד שחוק זה לא יכול להתבטל אלא בהצבעת 80 חברי כנסת, שכן חוק ההסדרים הבא, המאכלת שלו תחול גם על חוק זה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת ריבלין.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת החוק.

דוד רותם: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הספריות הציבוריות (תיקון מס' 3) (מימון ושירותים), התשס"ז–2007, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע בזאת שהצעת חוק הספריות הציבוריות (תיקון מס' 3) (מימון ושירותים), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט לשם הכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/156).

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת גדעון סער התחלפו ביניהם, ואנחנו נעבור להצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 11) (איסור הפליה מחמת טיפולי פוריות או הפריה חוץ-גופית), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת גדעון סער – קריאה ראשונה.

דוד רותם: מי שרוצה להירשם – עכשיו הזמן.

גדעון סער: תודה, אדוני היושב-ראש, ואני רוצה להודות לחבר הכנסת דב חנין, שכיבד את זה שאני ממהר והסכים להתחלף בהעלאת הצעות החוק.

ראובן ריבלין: למה אתה ממהר – – –

דוד רותם: חברי הכנסת, באמת.

דוד רותם: בגלל שחבר הכנסת סער ממהר ואנחנו רוצים לגמור – – –

גדעון סער: אני מוכן להגיד לחבר הכנסת ריבלין – –

דוד רותם: לא, לא.

דוד רותם: אחר כך תגיד לו, באוזן.

גדעון סער: – – לא בכל יום "ריאל מדריד" מגיעה לשחק בארץ.

דוד רותם: נגד "נבחרת השלום".

דוד רותם: לשם אתה הולך.

גדעון סער: לא אמרתי במי אני תומך.

דוד רותם: אני יודע במי אתה תומך – – –

גדעון סער: כן, אדוני, התשובה היא כן.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אוסר על מעביד להפלות בין עובדיו ובין דורשי עבודה, בין היתר מחמת היריון או מחמת היותם הורים, בעניינים הנוגעים לעבודה, ובהם קבלה לעבודה, תנאי עבודה ופיטורין.

גדעון סער: בהתאם לפסיקת בתי-המשפט, המונח "היותם הורים" כולל גם מצבים של טרום-הורות, ובית-המשפט לא שלל את האפשרות – אני מדגיש: לא שלל את האפשרות – שפיטורי עובד מחמת טיפולי פוריות עלולים להיות בגדר הפליה אסורה ובניגוד להוראות אותו סעיף.

גדעון סער: אני מדבר גם על בית-הדין לעבודה וגם על בית-המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, בבג"ץ 554/05.

גדעון סער: בהצעת החוק הזאת אני מציע, אדוני היושב-ראש, לעגן בחקיקה את הקביעה הזאת ולאסור על מעביד להפלות בין עובדיו או בין דורשי עבודה מחמת טיפולי פוריות או הפריה חוץ-גופית בכל העניינים המנויים בסעיף 2 בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.

גדעון סער: אני רוצה להודיע שהממשלה, באמצעות ועדת השרים לחקיקה, החליטה לתמוך בהצעת החוק.

גדעון סער: הצעת החוק עברה בקריאה הטרומית לפני שבועיים ימים פה-אחד במליאת הכנסת, ופה-אחד גם בוועדה לקידום מעמד האשה בהכנה לקריאה ראשונה.

גדעון סער: אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת סער.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא ידעתי שנותנים כל כך הרבה כבוד לכנסת בכדורגל, בייחוד כאשר מדובר, כך הבנתי, בקבוצה ישראלית-פלסטינית, שמתמודדת עם – סליחה, עם?

נסים זאב: מדריד?

גדעון סער: אדוני, האטרקציה היא – בעיני לפחות, וזה תלוי בעיני המתבונן – שאלופת ספרד מגיעה לישראל.

נסים זאב: ברוכים הבאים.

גדעון סער: בעיני – אני יודע שיש כאלה שרואים את זה אחרת, זה – – – ולא אותה קבוצה שמתמודדת – – –

נסים זאב: לא, לא.

נסים זאב: אנחנו רואים את זה באותם משקפיים, לא באותן עיניים.

ראובן ריבלין: "ריאל מדריד" מקפידה לשחק או ביום ראשון או במוצאי שבת.

גדעון סער: "ריאל מדריד" זו קבוצה שלא חיללה שבת.

נסים זאב: כל הכבוד.

דוד רותם: חבר הכנסת סער, אתה רוצה לראות את המטווח כאילו אין קבוצה שנייה.

גדעון סער: – – – ממציא סיבות לעבור למחנה הגדול ברחבי העולם של אוהדי "ריאל מדריד".

נסים זאב: אני מאוד מכבד, אבל אני לא חושב שבגלל זה צריכים לשנות את סדר-היום בכנסת.

נסים זאב: מה, הכדור הזה שיגע את כולנו פה?

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, כששני המציעים מסכימים – – –

נסים זאב: אבל אני לא מסכים – צריך לשאול את חברי הכנסת.

נסים זאב: אולי החוק הבא לא מעניין אותי או החוק הזה כן מעניין אותי?

דוד רותם: אנחנו ראינו שאתה רשום לשניהם.

נסים זאב: נכון, אבל צריך פה הסכמה, לדעתי.

נסים זאב: כשמשנים את סדר-היום צריך את ההסכמה לא רק של המציעים אלא גם של חברי הכנסת שנמצאים פה מתחילת הדיון.

דוד רותם: זה בסמכות היושב-ראש, כשיש הסכמה.

נסים זאב: תודה, אדוני.

נסים זאב: טוב שלמדתי עוד דבר.

נסים זאב: חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה – טיפולי פוריות.

נסים זאב: בעצם אנחנו באים להחיל את אותם כללים, אדוני היושב-ראש – תגיד לי אם הבנתי נכון – בדיוק כמו בהיריון.

נסים זאב: כלומר, בדיוק כמו שבהריונות אי-אפשר לפטר עובדת, אותו הדבר, אם אשה נאלצת לקבל את אותם טיפולים, ועקב אותם טיפולים היא נאלצת לעזוב את עבודתה לתקופה מסוימת, זו לא תהיה עילה למעסיק לפטר אותה כאילו מדובר באשה רגילה, ולכן אותן ההגבלות ואותן התקנות חלות על אותם עובדים.

נסים זאב: אבל תראה כמה זה עומד בסתירה למצעד הגאווה, מצעד התועבה – – –

גדעון סער: איך זה קשור לזה?

נסים זאב: זה מאוד קשור, כי אתה מדבר על פוריות.

נסים זאב: ואיזו פוריות יש לך ממצעד הגאווה כשאתה מדבר על זוגות של הומוסקסואלים?

נסים זאב: בר מינן, רחמנא ליצלן.

נסים זאב: איזו פוריות?

דוד רותם: הוא לא מדבר על מצעד הגאווה.

דוד רותם: הוא מדבר על נשים.

נסים זאב: בסדר, אבל הוא יושב-ראש הוועדה למעמד האשה, והוא היה צריך לעשות את הכול כדי שמצעד התועבה הזה בירושלים לא יעבור.

נסים זאב: איפה ההיגיון הבריא של אותו חבר הכנסת שכל כך אכפת לו מהפוריות?

נסים זאב: פתאום, בנושאים כל כך מרכזיים שעומדים ברומו עולם, לא אכפת לו.

נסים זאב: הוא אפילו לא מתערב.

נסים זאב: הוא אפילו מתנגד להצעת החוק לעצור את מצעד התועבה בירושלים.

נסים זאב: אז הייתי מצפה ממך, חבר הכנסת גדעון סער, להיות באמת הוגן, ואם יש לך אידיליה ואם יש לך אידיאולוגיה, לך אתה עד הסוף ולא בכל פעם תתעתע בנו – פעם אתה בעד פוריות ופעם אתה נגד פוריות.

נסים זאב: תחליט מה אתה רוצה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני בהחלט רוצה לברך את חבר הכנסת גדעון סער על הצעת החוק, וגם על העבודה שהוא עושה במסגרת היותו יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה.

אופיר פינס-פז: אני לא חושב שיש הרבה נשים שהיו עושות עבודה יותר טובה מהעבודה שעושה חבר הכנסת סער.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהנושא הזה הוא בהחלט מעניין, חשוב וראוי לחקיקה.

אופיר פינס-פז: ההפריה היא נושא חשוב, כאוב, שמחייב התחשבות, בלי ספק, במקום שאצלנו לפעמים רוחב הלב לא תמיד בא לידי ביטוי, אלא אם כן יש הרתעה בחקיקה.

אופיר פינס-פז: אז ראוי לחוקק כפי שנקבע.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לנצל את ההזדמנות לומר משהו על התופעה הקשה מאוד שאנחנו עדים לה בזמן האחרון.

אופיר פינס-פז: היא לא התחילה עכשיו, אבל היא באמת מגיעה לממדים מפחידים ממש.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על רצח בתוך המשפחה בקרב העדה האתיופית.

גדעון סער: – – –

דוד רותם: מה זה קשור?

אופיר פינס-פז: זה קשור לדברים.

אופיר פינס-פז: תראה, אנחנו מתעסקים – – –

דוד רותם: אבל זה לא קשור להצעת החוק.

דוד רותם: זה נושא שצריך להגיש עליו הצעה דחופה.

אופיר פינס-פז: אבל תשמע, אנחנו עוסקים בשיפור תנאים, בהתחשבות, במעמד האשה.

אופיר פינס-פז: יש פה דברים שפשוט מפחיד מה שקורה כאן.

דוד רותם: אבל אלה דברים שראוי לדון בהם בצורה – – –

אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך, אני מסכים אתך שראוי לדון בהם, ואני גם אומר לך, חבר הכנסת סער: אני רציתי לקיים בעניין הזה דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה – אתה יודע שאנחנו אחראים לפעילות משטרת ישראל.

אופיר פינס-פז: אולי באמת, בשיתוף עם הוועדה למעמד האשה, עם הוועדה לקליטת העלייה – – –

גדעון סער: בשבוע שעבר קיימה ועדת הקליטה עם הוועדה למעמד האשה – – –

אופיר פינס-פז: והמשטרה היתה שם?

גדעון סער: המשטרה היתה שם, ושורה של המלצות – רק פה אנחנו צריכים, לפי דעתי, פשוט התעשתות של הרשות המבצעת בכל הנושא – – –

אופיר פינס-פז: כי אנחנו לא קולטים את עולי אתיופיה שנה, שנתיים, בכל זאת.

אופיר פינס-פז: אנחנו קולטים אותם במאסות החל מ-1984.

אופיר פינס-פז: בכל זאת, יותר מ-20 שנות ניסיון – עוד מעט 25 שנות ניסיון.

אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שאנחנו לא מצליחים לתת תשובה כוללת כלשהי.

גדעון סער: זה באנדרסטייטמנט.

אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך, אדוני היושב-ראש, שזה מחייב דיון.

אופיר פינס-פז: ייתכן שאתם בנשיאות – כי זה קשור ליותר מוועדה אחת, זה קשור ליותר מנושא אחד.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהכנסת, ודאי שהרשות המבצעת – אבל אם אין רשות מבצעת אפקטיבית בישראל, הכנסת מוכרחה ליזום בעניין הזה דבר יותר רציני, שאולי יזעזע חלק ממקבלי ההחלטות בממשלה, כדי שיבינו שמתפתחים כאן דברים שאסור לנו להשלים אתם ולהסכים להם.

אופיר פינס-פז: צריך לעשות הכול כדי לשנות אותם ולעזור לעלייה הזאת להיקלט כהלכה במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת סער, ברכות על היוזמה, ואני כמובן אתמוך בה בהצבעה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 11) (איסור הפליה מחמת טיפולי פוריות או הפריה חוץ-גופית), התשס"ז–2007, לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 11) (איסור הפליה מחמת טיפולי פוריות או הפריה חוץ-גופית), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/146).

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, הנושא הבא שאנחנו דנים בו הוא הצעת חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון – מפרץ אילת), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

דוד רותם: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין להציג את הצעת החוק.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בכנסת הקודמת התקבל חוק סביבתי חשוב מאוד.

דב חנין: יושב פה חבר הכנסת רובי ריבלין, שהיה אחד מיוזמי החוק – – –

ראובן ריבלין: למה לא שמו לב שזה לא על אילת?

דב חנין: כפי שאומר חבר הכנסת ריבלין, חוק שמירת הסביבה החופית, חוק חשוב מאוד וראוי מאוד, הוחל אך ורק על חופי הים התיכון, והוא לא חל על הסביבה החופית של ים-סוף, על מפרץ אילת.

אברהם מיכאלי: מה עם הכינרת?

דב חנין: ולא חל על הכינרת.

דב חנין: מטרת החוק שבפניכם היא להחיל את החוק הזה, את חוק שמירת הסביבה החופית, גם על מפרץ אילת.

דב חנין: הכוונה של הצעת החוק הזאת היא להגן על הסביבה החופית במפרץ אילת; למנוע פגיעה בסביבה הזאת; לקבוע זכות למעבר חופשי של הציבור בחופים, בכפוף לסייגים המוגדרים היטב בחוק; לקבוע איסורים והגבלות על פגיעה בסביבה החופית תוך איזון עם הצרכים השונים של הציבור.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, יש חשיבות גדולה להבטיח את שמירת הסביבה החופית גם באזור ים-סוף, אזור מפרץ אילת, אזור המשופע באוצרות טבע ייחודיים, המשמש אתר תיירות ונופש מהחשובים בישראל.

דב חנין: דרך אגב, מבחינות מסוימות הוא אתר ייחודי ומיוחד לא רק בישראל ובאזור, אלא בעולם.

דב חנין: החוק הזה בא לתקן מעוות, אבל גם בא לתקן נזק מסוים שנוצר בחוק שמירת הסביבה החופית, כי חוק שמירת הסביבה החופית ביטל את קיומה של הוועדה למימי חופים, אותה ועדה שהיתה קיימת ושהסדירה פעילויות במימי החופים – במימי הים התיכון וגם במפרץ אילת.

דב חנין: החוק הזה ביטל אותה כאשר הוא הקים את הוועדה לשמירת הסביבה החופית, את הולחו"פ, אבל הוא ביטל ועדה שעסקה גם במפרץ אילת והקים במקומה ועדה אחרת, שעוסקת ואך ורק בחופי הים התיכון.

דב חנין: לכן מבחינה זו, עם קבלת חוק שמירת הסביבה החופית נוצר חלל חוקי אמיתי, שיצר נזק מבחינה חוקית ליכולות שלנו להבטיח בצורה ראויה ונכונה את שמירת הסביבה החופית גם במפרץ אילת.

דב חנין: החוק הזה עבר בכנסת בסופו של דבר, לאחר הידברות שקיימנו עם הממשלה, בתמיכת הממשלה.

דב חנין: אני רוצה להביע הערכה לעמדת הממשלה וקודם כול לשר להגנת הסביבה, שנמצא פה אתנו היום.

דב חנין: אני רוצה להביע את תודתי גם ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, חבר הכנסת אופיר פינס, שקידם את החוק בצורה נמרצת עד הבאתו לקריאה ראשונה.

דב חנין: אני מקווה שהוא ימשיך לקדם אותו בצורה כזאת עד הבאתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית במהרה – בשבועות הקרובים.

דב חנין: במהלך העבודה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת תעשה בחוק את אותן התאמות שנדרשות בו, כדי להתחשב בנתונים הגיאוגרפיים הייחודיים של מפרץ אילת.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה בוודאי יאחד את הכנסת כולה.

דב חנין: אני יודע שמפרץ אילת חשוב ויקר לכולם.

דב חנין: זה מקום ייחודי, מיוחד ויפה.

דב חנין: זה מקום שצריך להמשיך לפתח אותו, לטפח אותו – – –

ראובן ריבלין: מה יהיה עם אותם מקומות שכבר קיבלו את האישור לסגור חופים, בעיקר בחוף הצפוני?

ראובן ריבלין: נדמה לי שזה רק בחוף הצפוני, כי בחוף אלמוג והחופים האחרים – – – גם חיל הים נמצא.

דב חנין: כמובן, החוק לא יכול לחול רטרואקטיבית ולשנות מציאויות קיימות, אבל החוק יוצר גם לגבי מפרץ אילת את אותו מנגנון שנוצר לפי חוק שמירת הסביבה החופית בחופים בכלל, והוכיח את עצמו באופן מעשי כמנגנון מאוזן וטוב, שיודע לשקול גם שיקולים חברתיים, גם שיקולים כלכליים וגם שיקולים סביבתיים ותכנוניים ומאזן את הדברים בצורה ראויה.

דב חנין: אותה מערכת שקיימת היום ומתפקדת לגבי חופי הים התיכון תוכל להתחיל לפעול גם ביחס למפרץ אילת.

דב חנין: לכן האיזונים הכלליים ביחס למפרץ הזה יישמרו מעתה בצורה יותר ראויה.

דב חנין: צריך לומר גם, אדוני היושב-ראש, שמפרץ אילת הוא רצועת חוף מאוד קטנה באופן יחסי, ועומסי הפיתוח והשאיפות והרצונות שאנחנו מעמיסים על אותה רצועה קטנה הם עצומים, והם גם טבעיים, כי יש תיירות ואנחנו רוצים שהתיירות תתקיים וגם תגדל.

דוד רותם: ולא כולה בחלק שלנו.

דב חנין: ולא כולה בחלק שלנו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הערתך מאוד נכונה, יש גם היבטים של שיתוף פעולה בין-לאומי, עם ירדן ועם מצרים, כדי שכל הסביבה הזאת תישמר.

דב חנין: מבחינתנו אנחנו חייבים להבטיח שהחלק שלנו מפותח בצורה מקיימת, כפי שאנחנו קוראים לזה, בפיתוח בר-קיימא, פיתוח ששוקל בצורה ראויה את המרכיבים השונים ומאזן ביניהם, כפי שצריך לשקול ולאזן.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני מבקש מכולכם להצביע בעד הצעת החוק הזאת.

דב חנין: אני מקווה שנוכל להצביע עליה כאן במהירות בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דב חנין: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

דוד רותם: אנחנו עוברים לדיון.

דוד רותם: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, זו הצעת חוק ראויה, ראויה מאוד.

אורי אריאל: מדרש ידוע אומר – נדמה לי שבקוהלת רבה: אומר הקדוש-ברוך-הוא לבני-האדם: הנחתי אתכם בגן-עדן לעובדו ולשומרו ואל תקלקלו, כי אין מי שיתקן אחריכם.

אורי אריאל: אמרתי את זה בשפה חופשית, לא ציטוט.

אורי אריאל: אכן, קודם כול בואו נשמור על מה שיש, והלוואי שנדע אחרי זה עוד לתקן ולעשות.

אורי אריאל: העיר אילת, שיושבת על המפרץ, היא נכס אסטרטגי למדינת ישראל, לא רק בהיותה היישוב הכי דרומי, אלא בהיותה פתח למזרח.

אורי אריאל: היא מאפשרת יכולות בהיבטים כלכליים וצבאיים שמדינת ישראל לא יכולה לוותר עליהן בשום פנים ואופן, והיא צריכה לחזק את העיר הזאת ככל יכולתה.

אורי אריאל: בזמן האחרון שמענו על כוונות לפגוע בהטבות מסוימות שניתנו לעיר הזאת בשנים עברו, על-ידי ממשלות שונות.

אורי אריאל: בינתיים נעצרה הפעילות הזאת ונמסר על-ידי הממשלה שהיא תבחן מחדש את ההמלצות ותבדוק ותביע את דעתה, כאשר ייבדקו הדברים.

אורי אריאל: חברי סיעתי, סיעת האיחוד הלאומי – המפד"ל, סיירו איש איש בזמנו בעיר הזאת בזמן האחרון.

אורי אריאל: אני רוצה לומר לכם את החלטתנו, מלפני כשבועיים: הסיעה קוראת לממשלה לקבל החלטה על הקמת ועדה ציבורית בהשתתפות משרדי האוצר, התיירות, התעשייה, המסחר, התחבורה, עיריית אילת ואנשי ציבור מתחומי הכלכלה, הכספים והתיירות.

אורי אריאל: הוועדה תבדוק את מכלול הדרכים לסייע לעיר אילת, ובכלל זה הקמת אזור סחר מלא.

אורי אריאל: בסוגריים אני אומר לכם שאני מגיש הצעת חוק בעניין הזה, שבזמנו הגיש אותה ידידי חבר הכנסת יורי שטרן זיכרונו לברכה, והיא נטחנה ונטחנה והורידו אותה כיוון שאמרו שייתנו משהו אחר.

אורי אריאל: אני חושב שהגיע הזמן לחדש את זה.

אורי אריאל: הוועדה המדוברת תבחן הקלה בתנאי המחיה ועידוד הגירה חיובית לאילת, של אנשי מקצוע, ביניהם אנשי חינוך ורפואה.

אורי אריאל: נוסף על כך תבחן הוועדה הקמתה של רשות לפיתוח אילת, אשר תהיה הגוף המופקד על יישומן של התוכניות לפיתוחה של אילת.

אורי אריאל: אני מקווה מאוד שזה הכיוון שגם הממשלה תלך בו.

אורי אריאל: נדמה לי שיש הסכמה כללית, בסך הכול, על הצורך לחזק את אילת, והוויכוח הוא על הדרך.

אורי אריאל: עוד משפט אחד, אדוני היושב-ראש, בנושא הפליטים.

אורי אריאל: אדוני השר, הפליטים האלה, כמו הנשק המוברח לרצועת-עזה, מועברים בידיעה מלאה וגמורה של ממשלת מצרים.

אורי אריאל: גם זאת דרך של המצרים להתעלל בנו.

אורי אריאל: הם אינם עוצרים אותם, הם אינם מחזירים אותם לארצות מוצאם.

אורי אריאל: הם נותנים להם להגיע לנמל אילת או לאזור.

אורי אריאל: ואז אנחנו, האומה הנאורה וההומנית, לא יודעים מה לעשות אתם.

אורי אריאל: מספרם קרוב ל-1,000 בינתיים, והוא הולך וגדל כל הזמן, מכיוון שטוב פה וידוע שלא מגרשים מפה, כי אין לאן, כי זה מסובך, כי צה"ל אחראי, כי המשטרה אחראית.

אורי אריאל: זה יכול להיות אסון, ואם הממשלה לא תתעשת ותקבע מדיניות גמורה של סילוק אותם פולשים – זאת הגדרתם המדויקת – אנחנו צפויים לגל גדול מאוד, בעידוד המצרים.

אורי אריאל: כמו שהם מעבירים נשק לעזה, בתירוצים שונים ומשונים, במנהרות מלמעלה ומלמטה, יהיה גם הגל הזה, שיעשה למדינת ישראל צרות צרורות לשנים רבות, ובעיקר לעיר אילת, שלא ניתן לה שום כלי מיוחד להתמודד עם הבעיה הזאת.

אורי אריאל: אני רוצה לבקש ממך, אדוני השר, שתעלה את זה בפורומים הממשלתיים המתאימים, לדיון ולקבלת החלטות מתאימות, ויפה שעה אחת קודם.

אורי אריאל: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אריאל.

דוד רותם: חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

דוד רותם: אחרון הדוברים – חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון) (מפרץ אילת) היא באמת רעיון טוב.

נסים זאב: צריך לשמור לא רק על החוף אלא גם על אילת עצמה.

נסים זאב: אנחנו הולכים ומאבדים את אילת.

נסים זאב: שיהיה ברור, כל הפרנסה של התושבים, העיר כולה מתקיימת רק בגלל בתי-המלון והחופים שמתקיימים שם בפועל.

נסים זאב: התחרות עם הירדנים היא תחרות קשה.

נסים זאב: שמענו את הנציגים שבאו לפני שבועיים או שלושה שבועות והיו בכל הסיעות.

נסים זאב: הם פשוט אומרים: "תצילו את העיר הזאת".

נסים זאב: הממשלה צריכה לעשות משהו כדי לתת להם לשרוד וגם לחיות בכבוד.

נסים זאב: זה לא העניין שהעיר כאילו נלחמת על עצמה.

נסים זאב: אם היא נלחמת על קיומה, אז היא בעצם עושה את עבודתה של הממשלה הזאת.

נסים זאב: הממשלה חייבת לתת את כל הגיבוי הראוי כדי שהעיר הזאת תוכל להתקיים בכבוד.

נסים זאב: בוודאי לא לחשוב על ביטול, למשל, בעניין המע"מ וההטבות שהיו קיימות עד עכשיו באילת.

נסים זאב: חייבים להמשיך ולעודד את העיר הזאת.

נסים זאב: צריך לזכור, כוח-אדם באילת מול כוח-אדם בירדן – המחירים הם שונים, העובד הוא פחות מחצי מחיר.

אברהם מיכאלי: 10%.

נסים זאב: אז לכן, למה שאותם ישראלים הנופשים – בוודאי כשמדובר בתיירי חוץ, שעד היום היו באים לאילת, זה היה המקום שהם היו מרגישים בו בטוחים והם היו נהנים מהעיר הזאת, פתאום הם רואים את עצמם הולכים מעבר לים, ים-סוף.

נסים זאב: היו הרבה תוכניות מעניינות – תוכנית תעלת הימים, אז, עם שמעון פרס.

נסים זאב: היו עוד הרבה חלומות שלצערי, איך אומרים?

נסים זאב: אנחנו אומרים על חלום: "חלמא טבא חזית, חלמא טבא חזית", ובזה אנחנו פותרים את החלום, בזה ששלושה באים ופותרים את החלום.

נסים זאב: אז אולי זה חלום טוב, אבל אני חושב שחלומות מהסוג הזה צריכים לפחות לשמור על העיר אילת ו-56,000 התושבים שנמצאים היום באילת.

נסים זאב: צריך לזכור שבפועל, עם התיירות שם, בפרט בחודשי הקיץ ובכלל במהלך כל השנה, יש 250,000-200,000 תושבים.

נסים זאב: אומנם הם לא קבועים, אומנם הם נקראים תיירים, אבל צריך לעשות את הכול שאותם התיירים לא יברחו לנו מהידיים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ודאי שהניקיון של החופים ושמירת החופים זה החלק המרכזי כדי למשוך את התיירות לעיר הזאת.

נסים זאב: לכן, אני בוודאי אתמוך בהצעת החוק הזאת.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אפשר להגיד שאילת היא יהלום בכתר הסביבתי של המדינה שלנו ובכתר התיירותי.

מיכאל נודלמן: יש שם בעיות; הבעיות הן שזה שטח לא כל כך גדול אבל יש בו הרבה בתי-מלון והרבה אוכלוסייה, יש נמל תעופה, והכול יוצר לחץ על הסביבה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שטוב שאנחנו דנים בחוק עכשיו, ואני תומך בחוק הזה.

מיכאל נודלמן: אבל אני גם תומך בדברים שאמרו פה החברים.

מיכאל נודלמן: זאת עיר עם 60,000 אנשים, ואין מספיק עבודה.

מיכאל נודלמן: אנשים צריכים לעבוד, אנשים צריכים לחיות בכבוד.

מיכאל נודלמן: יש שם תיירים מכל המדינות, ואנחנו מדינה מתוקנת וצריכים לראות – בעיר צריכים להיראות כמו בעיר, כמו אזרחים במדינה מתוקנת.

מיכאל נודלמן: זה דבר ראשון.

מיכאל נודלמן: דבר שני, היה שם פיגוע ויש אפשרות שעוד יהיו פיגועים.

מיכאל נודלמן: בגלל זה הצבא צריך לשמור יותר טוב, להיות יותר בכוננות, כי כמה פיגועים – ואין תיירות באילת.

מיכאל נודלמן: תיירות היא ענף שמכניס למדינת ישראל הרבה הרבה כסף.

מיכאל נודלמן: הוא נותן הזדמנות לגדול בכלכלה.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לעשות הכול, לא רק באיכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: זה הדבר הכי חשוב, איכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: אם לא תהיה איכות סביבה במפרץ, אם המפרץ יהיה מזוהם ויהיו שם כלובים מלאים דגים – לפעמים יש שם ביוב שיורד למפרץ – זה בלתי אפשרי ולא צריך להיות.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאנחנו צריכים לקבל את החוק הזה, אבל צריך להכין תוכנית מלאה לעיר אילת כעיר תיירות, כי האנשים שם צריכים לעבוד לא רק בתיירות אלא גם בענפים אחרים.

מיכאל נודלמן: אני בעד החוק הזה ואני אצביע בקריאה הראשונה, השנייה והשלישית בעדו.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת נודלמן.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: מי נמנע?

דוד רותם: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון) (מפרץ אילת), התשס"ז–2007, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דוד רותם: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון) (מפרץ אילת), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

דוד רותם: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ד' בתמוז התשס"ז, 20 ביוני 2007, בשעה 11:00.

דוד רותם: ישיבה זו נעולה.

דוד רותם: תודה.