ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושלושים-ושבע של הכנסת השבע-עשרה, 2007-07-03 00:00

אחמד טיבי: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, י"ז בתמוז התשס"ז, 3 ביולי 2007.

אחמד טיבי: הודעה למזכיר הכנסת – בבקשה, אדוני.

איל ינון: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – נוסח מתוקן של הצעת חוק הקמת יישוב עירוני חדש, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת חנא סוייד וקבוצת חברי כנסת – פ/2760.

איל ינון: החלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעויות בחוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 12), התשס"ז–2007.

איל ינון: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בנושא: העברות ותמיכות לארגונים וולנטריים דוברי רוסית, של חברת הכנסת סופה לנדבר.

איל ינון: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא: רצח הנער ברחובות והתגברות האלימות בקרב בני הנוער, בעקבות הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת זבולון אורלב, מיכאל נודלמן ואברהם רביץ.

איל ינון: הודעת השר להגנת הסביבה בעקבות מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בנושא:

איל ינון: מתקן לטיפול תרמי בפסולת מעורבת – חברת EER.

איל ינון: החלטות ועדת האתיקה מיום י"ז בתמוז התשס"ז, 3 ביולי 2007, כדלקמן: החלטה בעניין פניית היועץ המשפטי לממשלה בנוגע לכהונת חבר הכנסת יואל חסון כנשיא הקונגרס הציוני; החלטה עקרונית בנושא כהונת חברי הכנסת בתפקידים בהסתדרות הציונית העולמית; החלטה בעניין קובלנותו של "המרכז לפלורליזם יהודי" נגד חבר הכנסת משה גפני.

איל ינון: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: חברי הכנסת, הסעיף הראשון שעל סדר-היום הוא נאומים בני דקה.

אחמד טיבי: אני מבקש להצביע כדי להירשם.

אחמד טיבי: ההצבעה החלה.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך את קבוצת המורים מהעיר סח'נין; אהלן וסהלן.

מאיר פרוש: לא הבנתי את מה שאמרת.

אחמד טיבי: אתה הבנת כל פסיק וכל נקודה, בפרט שזאת אחת המלים החיוביות שלקחתם.

אחמד טיבי: אתם לוקחים מלים אחרות בדרך כלל – לא אתה, לא הפלג שלך.

אחמד טיבי: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת פרוש.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, היום צום י"ז בתמוז.

מאיר פרוש: בי"ז בתמוז הובקעו חומות העיר ירושלים והיום הזה נקבע כיום אבל ותענית לדורות.

מאיר פרוש: על הפסוק שאנחנו אומרים בקינות בתשעה באב: בכה תבכה בלילה, שואלת הגמרא: שתי בכיות אלה, למה?

מאיר פרוש: התשובה היא: אחת היא על מקדש ראשון ואחת על מקדש שני.

מאיר פרוש: חכמינו קבעו גם כי יום זה הוא מועד לפורענות, ואני חושב שראוי להודות לקדוש-ברוך-הוא היום על נס שאירע באחרונה.

מאיר פרוש: ראוי גם שנברך את השב"כ על שחשף התארגנות של ה"חמאס" במזרח-ירושלים, בתוככי העיר העתיקה.

מאיר פרוש: מסתבר שה"חמאס" היה מאורגן בתאים קטנים ופעילותם החתרנית מומנה על-ידי מוסלמים ממדינות המפרץ הפרסי וגם מכספים שהוברחו מיהודה ושומרון.

מאיר פרוש: הפיקוח על ההתארגנות הזאת נעשה על-ידי מפקדות ה"חמאס" בדמשק.

מאיר פרוש: אין שום ספק שההתארגנות הזאת היתה להכשרת צעירים לפעילות צבאית עוינת, רחמנא ליצלן.

מאיר פרוש: אנחנו צריכים לדעת שיש לנו אויבים גם בימינו אלה, ואנחנו צריכים לדעת שגם בעיר ירושלים מחפשים להכות בנו.

מאיר פרוש: אנחנו צריכים להתפלל שהמשיח יבוא ושייבנה בית-המקדש במהרה בימינו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חבר הכנסת מיכאלי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כמו בכל יום שלישי בשלוש וחצי השנים האחרונות אני מעלה כאן את הסוגיה הקשה של התאבדויות בישראל, ובפרט התאבדויות חיילים.

רן כהן: התאבדויות בצה"ל הן בעיה כאובה ביותר, שלא זוכה לתשומת הלב הראויה לה.

רן כהן: התאבדויות הן סיבת המוות מספר אחת בצה"ל חוץ ממלחמות – יותר ממספר ההרוגים בכל פעילות מבצעית אחרת, בתאונות דרכים, בתאונות אימונים ובתאונות אחרות.

רן כהן: בכל 12 יום בממוצע מתאבד חייל בצה"ל.

רן כהן: ממש קטסטרופה.

רן כהן: מאז תחילת השנה ועד היום התאבדו 32 חיילים.

רן כהן: זה יותר מבכל השנה שעברה, שהסתיימה ב-27 חיילים מתאבדים.

רן כהן: צה"ל הוכיח בעבר יכולת התמודדות מצוינת עם סיבות מוות אחרות, למשל תאונות אימונים או תאונות דרכים, כי הוא השקיע בהן.

רן כהן: לצערנו הרב, בנושא ההתאבדויות הוא לא משקיע.

רן כהן: הטרגדיה שנגדה אני יוצא כאן בכל יום שלישי היא, שאף שמספר החיילים המתאבדים גבוה פי כמה ממספר ההרוגים בתאונות אחרות, לא מושקע בנושא אפילו חלק קטן מן המאמץ המושקע נגד התאונות הללו.

רן כהן: לכן אני רוצה להזעיק גם את צה"ל, את ראשיו, את הכנסת ואת הציבור לעשות הכול כדי להוריד את מספר המתאבדים גם בציבור בכלל – שבו מתאבדים 500-400 בשנה – וגם בצה"ל.

רן כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת ביילין.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כפי שציין הרב פרוש, היום הוא צום י"ז בתמוז, והימים האלה, ימי בין המצרים, שמתחילים היום ומסתיימים בתשעה באב, הם ימים לא טובים לעם ישראל.

אברהם מיכאלי: המחלוקות בעם ישראל שגרמו לחורבן הבית – הבית שהיה הגורם המלכד בעם ישראל – גורמות גם היום, לצערנו, לתסיסה מיותרת וגדולה בתוכנו.

אברהם מיכאלי: צריך היה להקשיב לוויכוח הסוער בוועדת הכנסת בנושא שעל-סדר היום, פרשת הנשיא קצב.

אברהם מיכאלי: אני קורא לנו, נבחרי הציבור: בואו נראה דוגמה לעם, במיוחד בימים אלה.

אברהם מיכאלי: המחלוקת שכבר קיימת יכולה לגרום עוד רע לעם, ואני מצפה מאתנו שנגלה בגרות לפחות בעניין הזה ונוביל לכיוון של רוגע ופיוס.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביילין, ואחריו – חבר הכנסת בן-ששון.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני ימים מעטים מינה הקוורטט המדיני את ראש ממשלת בריטניה לשעבר, טוני בלייר, לנציגו באזור.

יוסי ביילין: אני שמח על המינוי הזה, כי מדובר באדם בעל ערך, שיש לו בלי ספק עניין לתרום לאזור.

יוסי ביילין: אלא שהמנדט של טוני בלייר מאוד מאוד מוגבל.

יוסי ביילין: מי שקרא את הנייר שמציג את המינוי שלו ראה שבעצם זה המנדט שניתן בשעתו למי שהיה נשיא הבנק העולמי, ג'ים וולפנזון, לעסוק בבניית מוסדות ובשיפור המצב הכלכלי של הפלסטינים.

יוסי ביילין: יש לזה חשיבות, בלי ספק, אבל ג'ים וולפנזון סיים את תפקידו משום שלא היתה לו שום אפשרות לגעת בנושא המדיני.

יוסי ביילין: אם לטוני בלייר לא תהיה אפשרות לעסוק בנושא המדיני בכלל, אם גם לתפקיד שלו לא יהיה אופק מדיני וכל מה שיגידו לראש ממשלת בריטניה לשעבר הוא לעסוק בנושאים כלכליים – הוא ייכשל בתפקידו.

יוסי ביילין: מוטב לו, לדעתי, לדחות את המינוי הזה כבר עכשיו, או לעמוד על כך שמרחב התמרון שלו יורחב על-ידי הקוורטט.

יוסי ביילין: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן-ששון, ואחריו – חבר הכנסת ברכה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כדרכנו, שני מחקרים.

מנחם בן-ששון: האחד – של אוניברסיטת חיפה.

מנחם בן-ששון: באוניברסיטת חיפה חקר ד"ר צבי ברקאי מבית-הספר למדע המדינה את יחסם של החיילים לסירוב לשירות.

מנחם בן-ששון: התוצאות מעניינות.

מנחם בן-ששון: אם אני קורא רק את מסקנותיו של המחקר, הן אומרות שחיילים מתחילים שירות עם התנגדות קלה לסירוב, ו-80% מתנגדים לסירוב פקודה – הדברים היו בתקופת ההתנתקות.

מנחם בן-ששון: בסיומו של השירות הצבאי, מצביע החוקר, מגיעה ההתנגדות לסירוב לקרוב ל-100%.

מנחם בן-ששון: מחקר אחר שאנחנו עוסקים בו היום הוא של חוקרי הטכניון.

מנחם בן-ששון: הם פיתחו מתקן שנועד לשפר בטיחות בצמתים, והתקינו אותו בצומת בתל-אביב.

מנחם בן-ששון: זהו מתקן ממוחשב שמסייע לנהגים לקבל החלטות נכונות.

מנחם בן-ששון: המתקן נועד להעלות את רמת העירנות בשעה שנהג מתקרב לצומת שאיננו מרומזר.

מנחם בן-ששון: את העבודה הזאת עשה ד"ר יותם אברמסון.

מנחם בן-ששון: מציבים שתי מצלמות על עמוד בצומת, אחת פונה לדרך הראשית והשנייה – לדרך המשנית.

מנחם בן-ששון: מתחתן מותקן מחשב שמעבד נתונים שהוא מקבל מן המצלמות, וכשהוא מזהה סכנת התנגשות הוא מפעיל נורות שמהבהבות בתמרורי "תן זכות קדימה" המוצבים בצומת.

מנחם בן-ששון: בצורה זו מוגברת עירנות הנהגים שמתקרבים אל הצומת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ברכה, ואחריו – חבר הכנסת גפני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כל הציבור והתקשורת במדינת ישראל עסקו בימים האחרונים בעסקת הטיעון בעניין הנשיא לשעבר קצב.

מוחמד ברכה: מי לא הורשה לעסוק בעניין?

מוחמד ברכה: הכנסת של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: מליאת הכנסת לא יכולה לעסוק בכך בגלל החלטת הנשיאות מאתמול והחלטת ועדת הכנסת מהיום שלא לדון בהצעות דחופות של תשעה חברי הכנסת, שהם נציגים של מרבית סיעות הכנסת, ללא יוצא מן הכלל.

מוחמד ברכה: אנחנו לא נדרשים לנושא המשפטי.

מוחמד ברכה: אני חושב שאלו שהציעו רצו להידרש לנושא הציבורי.

מוחמד ברכה: בנושא הציבורי יש משום רתיעה, בעתיד, או הרתעה של נשים שמותקפות מלהתלונן כנגד "סתם" אנשים ונגד אנשי ציבור.

מוחמד ברכה: אני חושב שההחלטה שהתקבלה בכנסת היא החלטה תמוהה, היא אינה מתקבלת על הדעת, והיא מעבירה מסר – נוסף על אותה עסקת טיעון – לאותן הנשים המותקפות וגם לשלטון החוק.

מוחמד ברכה: גם מי שרצה להגן, כביכול, על הממלכתיות ועל הסמל, היה ראוי לו לחשוב שהסמל בעצמו היה אמור להגן על הסמל, ולא שיגנו עליו ויחפו עליו אחרי שהוא סרח.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני, ואחריו – חבר הכנסת אלדד.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרו קודמי, חבר הכנסת פרוש וחבר הכנסת מיכאלי, היום צום י"ז בתמוז, ואני רוצה לנצל את היום הזה כדי להבהיר דבר שהיה במליאת הכנסת בשבוע שעבר, כאשר עלה החוק של חברי, הרב רביץ, בנוגע לחברי הדירקטוריונים החרדים.

משה גפני: אז עלה השר אדרי להשיב בשם הממשלה.

משה גפני: אני תקפתי אותו והוּצאתי מן המליאה.

משה גפני: אני רוצה להביע כאן את התנצלותי בפניו.

משה גפני: ברומא היו הורגים את השליח.

משה גפני: הוא היה בסך הכול שליח, והוא הביא את מה שאמר משרד המשפטים.

משה גפני: לא היתה לי שום כוונה לומר שהשר יעקב אדרי הוא נגד הציבור החרדי.

משה גפני: לכן, אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לומר את זה ביום הזה.

משה גפני: עם זאת, אני לא חוזר בי אפילו לדקה אחת ממלה אחת שאמרתי לגבי עמדת הממשלה – שהובאה על-ידי השר אדרי ונוסחה על-ידי משרד המשפטים – שהמציאות היא שהחרדים יהיו, כפי שאתה יודע, אדוני היושב-ראש, חוטבי עצים ושואבי מים.

משה גפני: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלדד, ואחריו – חבר הכנסת הלפרט.

רן כהן: חבר הכנסת גפני גם התנצל וגם חזר על כל מלה שלו.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול ציינה ישראל שנה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.

אריה אלדד: אני מבקש לקרוא לכם כמה שורות מספרם של עופר שלח ויואב לימור "שבויים בלבנון": בעוד הכוחות מתכוננים, נפגש שר התחבורה שאול מופז עם ראש הממשלה בכנסת.

אריה אלדד: לאולמרט היתה בשורה: אישרתי לצבא לכבוש את בינת-ג'בל, אמר למופז.

אריה אלדד: מופז היה המום.

אריה אלדד: הוא ושאר השרים שמעו כל הזמן מאנשי הצבא ומפרץ שלא מדובר על כניסה קרקעית מאסיבית.

אריה אלדד: היתה לו תחושה שאולמרט פשוט לא מבין מה אישר.

אריה אלדד: תביאו בבקשה מפה של 1:20,000, אמר מופז.

אריה אלדד: הוא פרס את המפה על השולחן ופנה אל אולמרט, כמי שמדריך טירון בשיעור ראשון לטופוגרפיה.

אריה אלדד: אתה רואה את המפה הזאת?

אריה אלדד: זה 1:20,000.

אריה אלדד: כל חמישה סנטימטר זה קילומטר על המפה.

אריה אלדד: מה זה?

אריה אלדד: שאל אולמרט והצביע על יישוב במפה, רמת-הגולן?

אריה אלדד: לא, אמר מופז, זאת קריית-שמונה.

אריה אלדד: הוא המשיך – תסתכל כמה בינת-ג'בל גדולה, אתה לא יכול לשלוח גדוד פה, גדוד שם.

אריה אלדד: זה מבצע של אוגדות.

אריה אלדד: אני חושב שזה משהו שאסור לעשות.

אריה אלדד: אני מציע שבמקום זה תלך על צור.

אריה אלדד: למה צור?

אריה אלדד: שאל אולמרט המופתע.

אריה אלדד: כי מצור יורים על חיפה, אמר מופז.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אתמול פורסם כי בסיום המחצית הראשונה של שנת הכספים הצטבר בקופת המדינה עודף המסתכם ב-15 מיליארד שקל.

שמואל הלפרט: הממשלה סיימה את מחצית השנה בעודף של 5.6 מיליארדי שקלים במקום בגירעון מתוכנן של 9.4 מיליארדי שקלים.

שמואל הלפרט: במקביל, הודיע ראש הממשלה כי הממשלה תקצץ עוד 1.5 מיליארד שקל מתקציבי המשרדים ב-2007, ללא כל צורך.

שמואל הלפרט: בשעתו אמר נתניהו שהוא נאלץ לבצע קיצוצים אכזריים, לחתוך בבשר החי, לפגוע בפרוסת הלחם של מאות אלפי ילדים עניים כדי למנוע קריסה טוטלית, אבל היה ברור שכאשר המצב ישתפר יוחזרו הקצבאות לזקנים, לילדים ולבריאות.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, מדוע לא מחזירים עכשיו חלק מהמיליארדים שהצטברו באוצר ל-780,000 ילדים רעבים?

שמואל הלפרט: עד מתי תמשיך הממשלה הזאת את המדיניות האכזרית של התעללות במיליון ו-650,000 עניים אף-על-פי שקופת המדינה מלאה?

שמואל הלפרט: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חברת הכנסת חילו.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא תמיד מברך, אבל הפעם אני רוצה לברך על ההחלטה להעביר את האסירים הירדנים לירדן.

טלב אלסאנע: אני סבור שהיה מן הדין להורות על השחרור של רובם.

טלב אלסאנע: מדובר באסירים שעצורים מלפני הסכמי השלום עם ירדן, ואין שום סיבה או הצדקה להמשיך ולהחזיקם כאשר אנחנו עדים לפעילות הרבה שמשקיעה ירדן בקידום תהליך השלום באזור.

טלב אלסאנע: בו-בזמן אני חושב שטעות עושה הממשלה כאשר ראש הממשלה מצהיר על כוונה לשחרר 250 אסירים פלסטינים.

טלב אלסאנע: זה יוצר ציפיות ותקוות, ולאחר מכן שום דבר לא מתקדם.

טלב אלסאנע: סוגיית האסירים הביטחוניים היא מאוד חשובה, ונוגעת לכל בית פלסטיני.

טלב אלסאנע: אם רוצים ליצור אמון ואטמוספרה אחרת, חשוב לגשת לנושא הזה ברגישות וברצינות.

טלב אלסאנע: העניין האחרון הוא האסירים הביטחוניים מקרב ערביי ישראל.

טלב אלסאנע: זאת סוגיה מאוד חשובה, ומדובר בכמה עשרות, שחלקם נמצאים זה עשרות שנים בבתי-הכלא הישראליים.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן לשחררם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, בשנה הבאה יש סכנה ממשית של סגירת כיתות ההכוון ששייכות ל"נעמת", דבר שיגרום לזריקת בנות ממסגרת זו, במיוחד בנות מהמגזר הערבי.

נאדיה חילו: רשת החינוך של "נעמת", שקולטת את הבנות האלה, היא כמעט התחנה האחרונה.

נאדיה חילו: סגירת מסגרות אלה תביא למצב שבו הרבה בנות יהיו ללא מסגרת, כמעט ברחוב.

נאדיה חילו: בתקציב זעום ניתן להציל את אותן כיתות הכוון ולתת לאותן בנות כלים להשתלב בחברה ולהיות אזרחיות טובות.

נאדיה חילו: זה בכלל תורם לקידום מעמד האשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד רותם, בבקשה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שנה ממלחמת לבנון השנייה ועדיין לא קיבלנו ולו רמז, אות חיים, משני החיילים שנמצאים שם.

דוד רותם: אני קורא לכל חברי הכנסת מכל סיעות הבית לעשות כל שביכולתם ולהפעיל את כל קשריהם על מנת שנקבל אות חיים משני החיילים שלנו.

דוד רותם: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תם סעיף הנאומים בני דקה.

אחמד טיבי: אני מודה לחברי הכנסת.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: דוח מההשתתפות בסלון האווירי בפריס, מפי חבר הכנסת צחי הנגבי, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

אחמד טיבי: אני מזמין את חבר הכנסת צחי הנגבי להציג את הדוח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת הנגבי אינו נוכח באולם.

משה גפני: לא נדע מה היה בפריס.

אחמד טיבי: רבותי, תתאפקו.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: החלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעות בחוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 12), התשס"ז–2007.

אחמד טיבי: ההחלטה טעונה אישור הכנסת.

אחמד טיבי: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, להציג את ההחלטה.

אחמד טיבי: כידוע, חבר הכנסת ארדן החליף את חבר הכנסת כחלון בוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: נדמה לי שאתמול הוא קיבל את התפקיד, והוא אמור להציג את התיקון בחוק הבנקאות.

אחמד טיבי: זה טעון אישור מליאת הכנסת.

אחמד טיבי: אנחנו אמורים לאשר את זה לאחר שיושב-ראש ועדת הכלכלה יגיע לכאן, יעלה על הדוכן, ואחרי שהוא יעלה על הדוכן הוא יציג את התיקון, ואז תיערך ההצבעה.

אחמד טיבי: ההצבעה תהיה ברוב רגיל.

מנחם בן-ששון: – – –

אחמד טיבי: אני רוצה להסביר לכם איך מצביעים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה, רצית להעיר.

מאיר שטרית: אפשר לעבור לסעיף הבא.

ראובן ריבלין: לא, לא צריך לעבור לסעיף הבא.

ראובן ריבלין: ידוע שנאומים בני דקה נמשכים כחצי שעה ולכן כנראה חברי הכנסת כלכלו את צעדיהם ולקחו בחשבון חצי שעה.

ראובן ריבלין: אני מציע לאדוני להכריז על הפסקה של עשר דקות – – –

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: אנחנו נחזור לסדר-היום.

אחמד טיבי: שמתם לב, רבותי, שהיתה כוונה של רצון טוב לקחת את זה בחשבון.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/293).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון מס' 5) (גביית חובות בעבור הסניגוריה הציבורית) – קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: אני מזמין את השר מאיר שטרית להציג את הצעת החוק בשם שר המשפטים.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, לא שאני רוצה לייעץ לך בתפקידך כיושב-ראש, אבל כשהייתי ממלא-מקום יושב-ראש הכנסת נהגתי לפי התקנון, ואם מישהו לא נמצא, הנושא שלו יורד מסדר-היום ומתקדמים הלאה.

ראובן ריבלין: רק שלפעמים סדר-היום – – –

אחמד טיבי: נהגתי כך בסעיף הראשון, אבל גיליתי רצון טוב, לפנים משורת הדין, כי זו היתה הפעילות הראשונה של חבר הכנסת ארדן בתור יושב-ראש ועדת הכלכלה מעל הדוכן.

אחמד טיבי: רציתי לגלות רצון טוב.

אחמד טיבי: כשאני בשלטון, אדוני, אני מגלה נדיבות.

ראובן ריבלין: ישער בנפשו השר שאם הוא לא היה כאן התורן, הוא היה צריך להיות פה ב-16:45.

מאיר שטרית: אדוני, אני מציג את החוק בשמו של שר המשפטים, שביקש ממני להציג בשמו את החוק, מאחר שאני תורן.

מאיר שטרית: הצעת החוק שאני מציג היא תיקון לחוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות.

מאיר שטרית: כזכור, אדוני היושב-ראש, בזמנו, כשהייתי שר המשפטים, הקמתי את המרכז לגביית קנסות מתוך מגמה שהמרכז לגביית קנסות יגבה את הקנסות שמוטלים על הציבור ואיש לא טרח לגבות אותם.

מאיר שטרית: בזמנו עשיתי מבצע שהוריד את ההכפלה של הקנסות – היה דבר מטורף, היו מכפילים את הקנס כל שנה.

מאיר שטרית: המבצע גרם לכך שעשרות ומאות אלפי אנשים התייצבו ושילמו את כל הקנסות שלהם, רטרואקטיבית, לאחר הורדת כפל הקנס.

מאיר שטרית: באותו מבצע המדינה גבתה כ-640 מיליון שקל ללא מאמץ גדול.

מאיר שטרית: אדוני, ההצעה שלפנינו באה להחיל את החוק למרכז גביית קנסות, אגרות והוצאות על החובות לסניגוריה הציבורית.

מאיר שטרית: חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, התשנ"ה–1995, קובע סוגי חובות שאותם גובה המרכז לגביית קנסות.

מאיר שטרית: מדובר בעיקר בקנסות שונים, בערובות, באגרות לבית-משפט, בהוצאות שפסק בית-המשפט וכיוצא באלה.

מאיר שטרית: בסמוך להקמת המרכז הוקמה הסניגוריה הציבורית, שתפקידה להגן על חשודים ונאשמים שנמצאו זכאים לייצוג בידי המדינה.

מאיר שטרית: הסניגוריה הציבורית פועלת יותר מעשר שנים והיא הגדילה במידה ניכרת את שיעור הנאשמים הזוכים לייצוג ראוי במשפטם.

מאיר שטרית: חוק הסניגוריה הציבורית מסמיך את שר המשפטים להתקין תקנות, בין היתר בדבר חובת התשלום של זכאים לייצוג.

מאיר שטרית: כיום מוסדרת חובת התשלום כאמור במסגרת תקנות הסניגוריה הציבורית – זה נקרא חובת תשלום של זכאים לייצוג, התש"ס–2000 – ואולם חובה נוכחית זו אינה מביאה בחשבון את הכנסותיו או את רכושו של הזכאי לייצוג, מעבר לקביעת הרף לעצם זכאותו.

מאיר שטרית: ועדה בראשות הסניגורית הציבורית הארצית בדקה את הנושא והמליצה לקבוע הסדר חדש, שלפיו שיעור ההשתתפות העצמית של אדם שמונה לו סניגור ייקבע בהתאם להכנסותיו ולרכושו.

מאיר שטרית: הסדר כזה יאפשר חלוקה הוגנת יותר של הייצוג בין הנאשמים הפוטנציאליים.

מאיר שטרית: לצורך יישום ההמלצות האמורות הוכנה במשרד המשפטים טיוטת תקנות, ואולם טרם התקנתן יש חשיבות רבה להסדרת גבייה אפקטיבית של התשלומים.

מאיר שטרית: מוצע לשם כך להסמיך את המרכז לגבות את התשלומים שעל הזכאים לייצוג לשלם בתמורה לייצוגם.

מאיר שטרית: גביית התשלומים מהאזרחים, אדוני היושב-ראש, תשמש להרחבה, לפיתוח ולשיפור שירותי הסניגוריה הציבורית ולמימון הפעילות השוטפת שלה.

מאיר שטרית: לכן מוצע בחוק לקבוע שהכספים שיגבה המרכז לפי חוק זה יועברו ישירות לתקציבה של הסניגוריה הציבורית.

מאיר שטרית: לאור האמור לעיל אני מציע, אדוני היושב-ראש, לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לשולחן ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ההצבעה תהיה במועד מאוחר יותר.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לדיון.

אחמד טיבי: חברי הכנסת אברהם רביץ, יואל חסון, אורי אריאל, ג'מאל זחאלקה, יעקב כהן, חיים אורון ומאיר פרוש – אינם נוכחים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, האמת, עליתי לדבר בגלל שתי סיבות.

משה גפני: הסיבה הראשונה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשבח את יושבת-ראש הכנסת ואת מזכיר הכנסת על כך שנענו לבקשתנו שבצום י"ז בתמוז לא יובאו להצבעה חוקים שהם שנויים במחלוקת.

משה גפני: החוק הזה שנוי במחלוקת, ולכן ביקשנו לדחות את ההצבעה למחר, ואכן נענינו בחיוב.

משה גפני: החוק שנוי במחלוקת.

משה גפני: וזה הדבר השני שרציתי לומר – הסניגוריה הציבורית הוקמה בשביל אלה שאין להם יכולת לשלם לעורך-דין.

משה גפני: אנשים נמצאים במצוקה גדולה, אנשים נמצאים במצב שבו הם נתבעים לדין והם אינם יכולים לקחת עורך-דין.

משה גפני: אנחנו יודעים שללכת למשפט בלי עורך-דין זה בעיה מאוד קשה.

משה גפני: והסניגוריה הציבורית הוקמה בשביל האנשים הללו.

משה גפני: הם אינם יכולים לבחור עורך-דין – המדינה מעמידה לרשותם עורך-דין.

משה גפני: לשכבות הללו – היום לבוא בהצעת חוק ולבקש שהם גם ישלמו – – –

מאיר שטרית: החוק בא להסדיר שיגבו את התשלום לא לפי קריטריון קבוע אלא בהתחשב בהכנסתו של האדם.

מנחם בן-ששון: משה, זה חוק מצוין, זה חוק שאתה רוצה אותו.

משה גפני: אם אכן הדברים הם כך, שאדם ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, ולכן הוא נדרש להגיע לסניגוריה הציבורית בזמן שיש תביעה נגדו, וכתוצאה מהחוק הזה ישלם פחות, כך אני מבין – אני הרי לא דואג לעשירים – אני אצביע בעד החוק.

משה גפני: אבל אם יתברר שלא כך, אני אצביע נגד.

משה גפני: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מנחם בן-ששון, בבקשה.

אחמד טיבי: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת רן כהן.

אחמד טיבי: הרשימה נעולה, ואחריה נחזור לסעיף תיקון הטעות, שיציג חבר הכנסת ארדן.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חבר ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת גפני, מורי ורבותי, אדוני השר, לפעמים בי"ז בתמוז אנשים עוסקים בהצהרות כלליות, ולפעמים עושים מעשים.

מנחם בן-ששון: אין דבר נאה מאשר להביא חוק שיש בו שילוב של שני דברים.

מנחם בן-ששון: כמאמר הפסוק: ציון במשפט תיפדה ושביה בצדקה.

מנחם בן-ששון: יראה אדוני השר איזה צירוף נאה הוא הביא היום בהצעה הזאת.

מנחם בן-ששון: יש גוף שהוא גוף מפואר, והוא הסניגוריה הציבורית.

מנחם בן-ששון: אדוני, שהיה שר המשפטים, יודע שזה גוף שפועל עצמאית בתוך המשרד, לעתים אפילו בהשקפה שונה מהשקפתו של השר, אבל הוא עוסק בדיוק בייצוגם של מי שלא רק שאין להם, אלא שאין להם פה לומר את דברם.

מנחם בן-ששון: ולצד זה – בצדקה.

מנחם בן-ששון: זאת אומרת, אלה שאין להם לא רק שאינם יודעים לומר, אלא שלאחר מכן ידם אינה משגת.

מנחם בן-ששון: ככל שעוברות השנים, מעל הבמה הזאת – וזכינו כולנו יחד גם בשנה האחרונה ביותר מחוק אחד לבוא אל השכבות הללו ולומר להן: רבותי, יהיה לכם סניגור גם בהליך א' וגם בהליך ב' וגם בהליך ג'.

מנחם בן-ששון: עד כדי כך מגיעים הדברים כיום, שבחלק מהחוקים הנחקקים בכנסת אנחנו מגיעים אל הסניגוריה ואומרים: אולי אתם תסכימו לקבל על עצמכם עוד משימה?

מנחם בן-ששון: והם משתכרים צרור נקוב ועבודתם היא מלאכת קודש, ואין ערכאת משפט שאתה מגיע אליה – אם זה באישון לילה ואם זה להארכת מעצרים – ואתה לא רואה את אותם בחורים ובחורות נפלאים שנמצאים בחזית הזאת, לא רק של עשיית משפט אלא גם של עזרה בעשיית הצדק.

מנחם בן-ששון: לכן, מה שרציתי לומר הוא שיש כאן שילוב נאה, שממשלת ישראל יודעת, אם כך, לבטא את דברה של הרשות המבצעת בפני הרשות המחוקקת ביום שסמלי לעסוק בו בסוגיות הללו.

מנחם בן-ששון: ועדת החוקה תעסוק בחוק הזה, תביא אותו, עד כמה שאפשר, להבשלה ולהצבעה – והמקום שבו צריך לגבות קנסות, כמודל, כמופת, הוא המרכז לגביית קנסות, משום ששם יודעים להביא את הפרוטה למקום שהיא צריכה להגיע.

מנחם בן-ששון: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת בן-ששון.

מגלי והבה: חבר הכנסת רן כהן – אחרון הדוברים.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, אילו התקיימה ההצבעה היום הייתי מצביע נגד החוק הזה, ולא משום שאין בו שום צדק.

רן כהן: אבל, בואו נחשוב מה בעצם עשה המחוקק.

רן כהן: נכון שכתוב בחוק הסניגוריה הציבורית שיש אגרות שצריך לשלם, אבל כל קיומה של הסניגוריה הציבורית נכון מסיבה אחת – לאנשים שאין להם יכולת לשלם.

רן כהן: דווקא בימים אלה ראינו איך אדם שיש לו מיליונים לשלם לעורכי-הדין הכי מפולפלים יכול לצאת מהסיבוך הכי גדול שבו הוא נמצא ומהמעשים הכי מתועבים שהוא עשה.

רן כהן: והנה, באים כאן ואומרים: אנחנו נכפה, דרך המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, את ההכרח, את התכתיב לאותם אנשים שהם הכי חלשים והכי מסכנים, שאין להם בעצם מאיפה לשלם, כדי שישלמו.

ראובן ריבלין: החוק הזה משפר את המצב.

רן כהן: החוק הזה לא משפר את המצב, הוא מחמיר את המצב, משום שהוא יוצר מצב שבו המרכז הזה יוכל לכפות את התשלום על אותם אנשים שאין להם מאיפה לשלם.

רן כהן: אם היה להם מאיפה לשלם, היו הולכים למקור שבו – – –

ראובן ריבלין: הוא יכול גם לשחרר אותם.

רן כהן: החוק המקורי איכשהו הסמיך, אבל זה לא בדיוק מיושם.

רן כהן: לכן, אילו היה הדבר עולה היום להצבעה הייתי מצביע נגד.

רן כהן: אני חושב שגם אם זה יעלה להצבעה מחר אני אצביע נגד.

רן כהן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: אם כך, ההצבעה על החוק הזה תהיה מחר.

מגלי והבה: הכרזה למזכיר הכנסת.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

איל ינון: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29) (הרחבת לימוד חובה), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור, מנחם בן-ששון, זבולון אורלב ורונית תירוש וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 98) (הגדלת קצבת זיקנה וקצבת שאירים), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת משה שרוני, יורם מרציאנו, אורית נוקד ושלי יחימוביץ וקבוצת חברי הכנסת.

מגלי והבה: תודה למזכיר.

מגלי והבה: [נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו חוזרים לנושא החלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעויות בחוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 12), התשס"ז–2007.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכלכלה החדש, חבר הכנסת גלעד ארדן, להציג את ההחלטה.

מגלי והבה: אני רוצה לברך אותך על התפקיד החדש.

מגלי והבה: כמו שבעבר הצלחת בתפקידים – שתהיה לך הצלחה בתפקידך זה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 12) התשס"ז–2007, שוועדת הכלכלה הכינה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, התקבל בכנסת ביום י' בתמוז התשס"ז, 26 ביוני 2007, וטרם פורסם ברשומות.

גלעד ארדן: סעיף 5א לחוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ"א–1981, שתוקן בסעיף 1 לתיקון מס' 12, עניינו מסירת מידע על עמלות.

גלעד ארדן: בתיקון מס' 12 התקבלה הסתייגות הממשלה לסעיף, שלפיה מסירת המידע תיעשה אחת לשישה חודשים במקום בכל רבעון.

גלעד ארדן: בנוסח ההסתייגות נפלה טעות כך שאזכור התקופה נעשה רק במקום אחד בסעיף, אף-על-פי שהתקופה האמורה מאוזכרת בו פעם נוספת.

גלעד ארדן: סעיף 6 לתיקון מס' 12 קובע, בסעיפיו הקטנים, הוראות תחילה מדורגות להוראות שונות שנכללו בו, שעיקרן הוא – בחלקים הרלוונטיים לענייניו – שההוראות הנוגעות לקביעת תעריפונים על-ידי נגיד בנק ישראל, הכלולות בסעיף 9ט החדש, למעט סעיף קטן (ג) שבו, ייכנסו לתוקפן בתום שלושה חודשים מיום פרסומו של תיקון מס' 12, והנגיד, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, הוסמך לדחות מועד זה לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים נוספים.

גלעד ארדן: ההוראות המחילות את התעריפונים על התאגידים הבנקאיים, וכן ההוראות שהוספו בתיקון מס' 12, שעניינן תיקון סעיף 11א לחוק העיקרי, הדן בעיצומים כספיים בשל הפרת הוראות סעיף 9ט האמור, ייכנסו לתוקפן בתום שלושה חודשים לאחר מכן.

גלעד ארדן: בהתאם לאמור לעיל, ההפניה לסעיפים 9ט(ג), 11א(ג)

גלעד ארדן: (3) ו-(4) לחוק העיקרי היתה אמורה להיכלל בסעיף 6(ד), אך בשל טעות טכנית היא נכללה בסעיף 6(ג).

גלעד ארדן: עקב כך יוצא שהוראות אלה ייכנסו לתוקפן במועד מוקדם בשלושה חודשים מהמועד שעליו בעצם החליטה ועדת הכלכלה בעת הכנת הצעת תיקון מס' 12 לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גלעד ארדן: כמו כן, הסמכת הנגיד לדחות את מועד תחילת ההוראות שעניינן התעריפונים צריכה לכלול את כל הסעיפים המנויים ברישא של סעיף 6(ד).

גלעד ארדן: נוסף על כך, בסעיף 6(ד) לתיקון מס' 12 ההפניה לסעיף 9ט לחוק העיקרי היא לסעיף קטן (ב) במקום לסעיף קטן (ג).

ראובן ריבלין: אני זוכר שהערתי את זה בזמן ההצבעה – – –

מגלי והבה: נכון.

ראובן ריבלין: – – – אמרתי, אם אתם חושבים שניסחתם את זה נכון.

גלעד ארדן: כידוע, הצעת החוק הזאת נעשתה בלחץ זמנים גדול, ולכן נפלו בה טעויות הסופר הללו.

גלעד ארדן: לכן כעת, בהתאם להליך שתקנון הכנסת מאפשר ועל-פי פניית יושבת-ראש הכנסת, הוועדה מבקשת מהמליאה לאשר את תיקון הטעויות, כפי שפירטתי.

גלעד ארדן: תודה.

מגלי והבה: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת ארדן.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה – לאשר את התיקונים להצעת החוק שביקש לתקן יושב-ראש הוועדה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 2 בעד ההחלטה – 10 נגד – אין נמנעים – אין החלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעויות בחוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 12), התשס"ז–2007, נתקבלה.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהחלטת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעויות בחוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 12) התקבלה.

מגלי והבה: [נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי, לדווח על השתתפותו בסלון האווירי בפריס, כמובן, כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיווח שלי הוא קצר – – –

מגלי והבה: רק רגע, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

מגלי והבה: חברי הכנסת, נא לשבת.

מגלי והבה: אנחנו הולכים לשמוע גם דיווח חשוב וגם מיושב-ראש ועדה חשוב.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: הדיווח הוא קצר, אם כי הוא יכול להיות באמת ארוך.

צחי הנגבי: הסלון האווירי בשדה-התעופה לה-בורז'ה בפריס מתקיים כמעט 100 שנה, מאז 1909, מדי כשנתיים.

מגלי והבה: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת כהן – – –

צחי הנגבי: חבר הכנסת פרוש ביקש להשתתף בישיבה בעניין חוק טל, אז אני מתאר לעצמי שהוא מתכונן עכשיו לישיבה.

צחי הנגבי: הסלון הזה, כאמור, מתקיים כמעט 100 שנה, ובשנים האחרונות מדינת ישראל זוכה לייצוג מאוד מרשים.

צחי הנגבי: אפשר לומר שכאשר אתה מסתובב בסלון ורואה את שלל ההישגים של הרבה מדינות, אתה תמה כיצד מדינה שבקושי אפשר למצוא את שמה במפה מצליחה להגיע למעמד כל כך מרשים וייחודי בכל מה שנוגע לאירוע הזה, אירוע מוביל בתחום התעופה בקנה מידה עולמי.

צחי הנגבי: המשלחת היתה אמורה להיות בראשות שר הביטחון.

צחי הנגבי: שר הביטחון התחלף באותו יום, ואת מדינת ישראל ייצגו סגן ראש הממשלה ושר התחבורה שאול מופז ואנוכי, יחד עם נציגים של ארגונים חשובים, שהם אלה שהעמידו את ההשתתפות הישראלית בקנה המידה, כפי שציינתי: מנכ"ל המכון הישראלי ליצוא ולשיתוף פעולה בין-לאומי; ראש סיב"ט ממשרד הביטחון; כמובן, השגריר שלנו בצרפת, דני שק, יחד עם צוות השגרירות, וראשי התעשיות הביטחוניות.

צחי הנגבי: ההשתתפות בסלון האווירי מבחינת ישראל היא, כמובן, השתתפות החברות המובילות, התעשיות הביטחוניות.

צחי הנגבי: וזו היתה גאווה לראות את העוצמה ואת היקף ההתעניינות גם בביתן הישראלי וגם בביתנים ובתצוגות של החברות הישראליות.

צחי הנגבי: 11 חברות הציגו את ההישגים שלהן בביתן.

צחי הנגבי: הביתן הישראלי כשלעצמו הוא חוויה בלתי רגילה: הוא ממוקם על כ-3,000 מ"ר במתחם נפרד, מעוצב באופן מאוד ייחודי, ובתוכו הביתנים של החברות הישראליות.

צחי הנגבי: משלחות רבות מהעולם עומדות בתור כדי לזכות להסברים על הפיתוחים הייחודיים שלהן: "אירונאוטיקס מערכות הגנה", "בנטל תעשיות", "אלביט מערכות", התעשייה האווירית, "אורביט", "פלסן סאסא", "ראדא תעשיות אלקטרוניקה", רפא"ל, SGD, SDS ו"תדיראן תקשורת" – אלה החברות שהציגו – – –

ראובן ריבלין: – – – תקשורת החלל?

צחי הנגבי: כן, גם חלל.

צחי הנגבי: הלוויין שיצא אל החלל ימים ספורים קודם הפתיחה של הסלון האווירי, "אופק 7", הוצג שם – כמובן, לא אותו לוויין, הוא באוויר, אלא המודל שלו.

צחי הנגבי: ישראל נמנית עם המועדון הייחודי: נדמה לי שבכל העולם כולו שבע מדינות בלבד הן בעלות יכולת שיגור לוויינים – – –

מגלי והבה: – – –

צחי הנגבי: בכל העולם.

צחי הנגבי: ישראל היא אחת מהן.

צחי הנגבי: למעשה, בהיקף היצוא הביטחוני ישראל נמצאת במקום הרביעי בעולם; אחרי ארצות-הברית, צרפת ורוסיה באה ישראל, אפילו לפני בריטניה ועוד ארצות רבות אחרות.

צחי הנגבי: זאת בהחלט היתה התרוממות רוח לראות את מיקומה של התעשייה הביטחונית הישראלית, ולראות את הדגל הכחול-לבן שלנו שם, שהוא בהחלט לא במקום צנוע, אלא במקום מוביל.

צחי הנגבי: היינו רוצים, כמובן, שיסתיים הצורך לפתח עוד ועוד מערכות שנותנות הגנה ושמאפשרות תקיפה, אבל הזירה הזאת של הלוחמה – גם האווירית – כנראה תלווה אותנו עוד הרבה שנים.

צחי הנגבי: טוב לראות את המוחות, את היצירתיות, את תחושת השליחות, את המסירות, את השכל, את ההשקעה של המדענים הישראלים, של הטכנאים הישראלים ושל העובדים – גם בתעשיות הממסדיות וגם בתעשיות של המגזר הפרטי, שיחד מהווים נכס.

צחי הנגבי: למדינת ישראל זה מקור לא רק לגאווה, אלא לשימור יכולתה להתקיים בלב המזרח התיכון המאוים והמתעצם בכל המובנים.

צחי הנגבי: אני רוצה בהקשר זה גם לברך את משרד הביטחון ואת כל גורמי מערכת הביטחון, שהעמידו את העוצמות האלה ואפשרו גם לחשוף כמה שניתן – כמובן, אי-אפשר לחשוף הכול – בפני המתעניינים בסלון האווירי.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

מגלי והבה: תודה ליושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/294).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ז–2007 – קריאה ראשונה.

מגלי והבה: אני מזמין את השר מאיר שטרית, שר הבינוי והשיכון, להציג את החוק בשם שר המשפטים.

מגלי והבה: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מאז חקיקתו של חוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו–1986, נעשה השימוש בכרטיסי החיוב לנחלת הכלל, ומספר העסקאות המבוצעות באמצעי תשלום זה הולך וגדל.

מאיר שטרית: עם התבססותו של אמצעי תשלום זה נבחנו כמה הסדרים שנקבעו בו עם חקיקתו ונמצאו חסרים.

מאיר שטרית: הצעת החוק מבקשת להרחיב את ההגנה הניתנת ללקוח מפני שימוש לרעה בכרטיס החיוב.

מאיר שטרית: מובהר בהצעה כי מסירת הכרטיס לאדם אחר לא תביא להטלת אחריות על הלקוח, אלא אם כן היא הביאה במישרין לשימוש לרעה בכרטיס החיוב.

מאיר שטרית: מוצע לקצר את המועדים הנקובים בסעיפים השונים של החוק שבהם על מנפיק הכרטיס לזכות את הלקוח בתשלומים שנגבו ממנו.

מאיר שטרית: ההצעה קובעת כי הלקוח יוכל לבטל את ההוראה שניתנה למנפיק לחייב את חשבונו של לקוח אם ביטל עסקה מתמשכת, בדומה להוראת קבע בחשבון המתנהל בבנק.

מאיר שטרית: הורחבה ההגנה ללקוח מפני מצבים שבהם הנכס שנרכש באמצעות כרטיס החיוב לא סופק לו בכמה מקרים.

מאיר שטרית: כיום הלקוח יכול להורות למנפיק הכרטיס שלא לחייב את חשבונו בתשלום עבור מוצר שנקנה ולא סופק רק אם התשלום עבור אותו המוצר היה בתשלום נדחה, כלומר – תשלום כעבור 35 ימים או יותר מיום עשיית העסקה.

מאיר שטרית: ההצעה מבקשת להרחיב את ההגנה על הלקוח לכל תשלום שטרם שולם, ולא רק לתשלום נדחה.

מאיר שטרית: הצעת החוק מציעה הסדר דומה למקרה שהספק שאמור לספק את המוצר הפסיק, דרך קבע, לספק מוצרים מסוגו של הנכס שנרכש בעסקה.

מאיר שטרית: הצעת החוק יוצרת מנגנון מיוחד, שנועד לסייע ללקוחות אשר כרתו חוזה עם ספק לרכישת מוצר, ואותו ספק נכנס להליכי חדלות פירעון.

מאיר שטרית: אנו רואים חשיבות בהצעת החוק, שנועדה להבטיח את זכויותיהם של הלקוחות בתחום זה.

מאיר שטרית: אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה ולהעבירה לוועדת הכלכלה של הכנסת לדיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מגלי והבה: תודה לשר הבינוי והשיכון על הצגת הצעת החוק.

מגלי והבה: אנו עוברים לדיון על הצעת החוק לפי רשימת הדוברים.

מגלי והבה: ראשון המתדיינים על החוק, חבר הכנסת אברהם רביץ – איננו כאן; חבר הכנסת יואל חסון – איננו כאן; חבר הכנסת אורי אריאל – איננו כאן; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו כאן; חבר הכנסת יעקב כהן – איננו כאן; חבר הכנסת חיים אורון – איננו כאן; חבר הכנסת – איננו כאן; חבר הכנסת משה גפני – איננו כאן; חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו כאן; חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו כאן.

מגלי והבה: אם כך, אדוני השר, אנו מקצרים את התהליך ועוברים להצבעה על הצעת החוק.

רונית תירוש: לא צלצלתם.

מגלי והבה: כיוון שלא היו דוברים לא היה צלצול.

מגלי והבה: אנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 14.

מגלי והבה: עכשיו לתיקונים.

מגלי והבה: חבר הכנסת ברזניץ מודיע שהוא הצביע בעד משולחנו של אביגדור יצחקי.

מגלי והבה: חבר הכנסת גלנטי בעד, אבל הוא לא הצביע, או שהמכשיר לא עבד.

מגלי והבה: אנו מוסיפים גם את הצבעתו של חבר הכנסת ברוורמן.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת החוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מגלי והבה: השר מג'אדלה לא כאן.

מגלי והבה: אני מבקש לאתר אותו, אחרת נצביע על החוק.

מגלי והבה: אני מבקש לאתר את השר, ואני ממשיך בסדר-היום.

מגלי והבה: היכן יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה ובריאות?

מגלי והבה: חבר הכנסת זיו, האם חבר הכנסת שרוני נמצא שם?

מגלי והבה: האם אפשר לקרוא לו?

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/312).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: השר מאיר שטרית, מכיוון שהחוק מוכר לך, הוא חוק שקשור למשרד המשפטים, אולי תציג אותו ונצביע עליו, בשל חשיבות העניין?

מגלי והבה: אני מתכוון להצעת חוק בתי-הדין הדתיים (מנהל בתי-הדין) (תיקוני חקיקה).

מגלי והבה: אתה מכיר את החוק, אתה יזמת בזמנו את השינוי.

מגלי והבה: חבל שנעכב את ההצבעה.

אלי אפללו: מה הוא לא יזם?

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אף שלא התכוננתי – בהצעת החוק מוצע לתקן את הוראות חוק בתי-הדין הדתיים הדרוזיים ואת חוק הקאדים בעניין אופן קביעת השכר, הגמלאות והתשלומים המשולמים למנהלי בתי-הדין הדרוזיים והשרעיים, כך שאף אם הם אינם נושאים במשרה שיפוטית, ייקבעו הזכויות שלהם על-ידי הכנסת.

מאיר שטרית: במצב הקיים היום, אדוני היושב-ראש, מנהלי בתי-הדין נחשבים לעובדים של בית-הדין, ושכרם נקבע על-ידי מערכת משרד המשפטים כאילו הם עובדי המשרד.

מאיר שטרית: הצעת החוק באה להתאים את הסטנדרט של מנהלי בתי-הדין הדרוזיים והשרעיים בבתי-הדין למצבם של מנהלי בתי-הדין הרבניים ומנהלי בתי-המשפט, ששכרם נקבע על-ידי ועדת הכספים של הכנסת והם לא נחשבים לעובדי המשרד.

מאיר שטרית: הם חלק מהמערכת השיפוטית.

מאיר שטרית: הצעת החוק מתקנת את המצב וקובעת שגם שכרם של מנהלי בתי-הדין השרעיים והדרוזיים ייקבע על-ידי ועדת הכספים של הכנסת.

מאיר שטרית: המטרה היא לתת להם מעמד שווה ערך למעמד של מזכירי ומנהלי בתי-דין רבניים ומנהלי בתי-המשפט, כל אחד על-פי מקומו ועל-פי כבודו.

מאיר שטרית: אני חושב שהצעת החוק היא נכונה וצריך היה לתקן את המצב.

מאיר שטרית: אני מציע לאשר אותה בקריאה ראשונה ולהעביר אותה להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

מגלי והבה: תודה לשר מאיר שטרית.

מגלי והבה: אדוני מכיר את החומר, אף-על-פי שלא התכונן.

מגלי והבה: יש פה רשימת דוברים.

מגלי והבה: אם הם לא יהיו, אנחנו נעבור להצבעה.

מגלי והבה: חבר הכנסת רביץ – איננו כאן.

מגלי והבה: בעצם כל הרשימה איננה כאן.

מגלי והבה: אז בואו נעבור להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-הדין הדתיים (מנהל בתי-הדין) (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: אני אוסיף את שני השרים – השר כהן והשר שטרית.

מגלי והבה: התוצאה היא 13 בעד, נגד – אין, נמנעים – אין.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע כי הצעת חוק בתי-הדין הדתיים (מנהל בתי-הדין) (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/162).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29) (הרחבת לימוד חובה), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט לנמק את הצעת החוק.

מגלי והבה: אחר כך נמשיך לפי רשימת הדוברים.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, בשם עמיתי, קבוצה של 50 חברי הכנסת, שבראשם חברת הכנסת רונית תירוש וחבר הכנסת מנחם בן-ששון, אני מאוד גאה להביא לקריאה ראשונה את הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29) (הרחבת לימוד חובה).

מיכאל מלכיאור: אני אגיד את דברי מאוד בקיצור.

מיכאל מלכיאור: בשנת 1949 מדינת ישראל חוקקה חוק לימוד חובה – 10 שנות לימוד, וזה היה מתאים ונכון לאותן שנים.

מיכאל מלכיאור: בינתיים עברו כמעט 60 שנה, ואנחנו צריכים להתאים את עצמנו גם לעידן החדש.

מיכאל מלכיאור: אין ספק שהיום ילד שלא גומר 12 שנות לימוד, מאוד קשה יהיה לו להסתדר בחיים, גם הציבוריים וגם הפרטיים, במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה הבסיס שאנחנו צריכים לתת לכל ילד.

מיכאל מלכיאור: הזכות ל-12 שנות לימוד ישנה היום בחוק, אבל אין חובה.

מיכאל מלכיאור: כתוצאה מכך, יש אלפי ילדים שאנחנו מפליטים, מוציאים, מנשירים אותם מהמערכת.

מיכאל מלכיאור: אלה הילדים הכי חלשים, ואחוז גדול מאוד מהם הם עולים חדשים, בין 25% ל-30%, והם מוצאים מהמערכת ואין למערכת שום אחריות עליהם: לא לבתי-ספר, לא לקב"סים ולא לשום מערכת במדינת ישראל, עם כל התוצאות ההרסניות, גם החברתיות, של הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מציעים לעשות מה שנכון לעשות, וזה להרחיב את המסגרת ל-12 שנות לימוד חובה.

מיכאל מלכיאור: אחרי דיונים ארוכים וחוות דעת מקצועיות, כל המערכת המקצועית תמכה בחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: אלא מה?

מיכאל מלכיאור: היתה לנו בעיה, היה טיעון שיש עלות לחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: לכן אנחנו אומנם הורדנו את הסעיפים התקציביים הישירים של החוק ואת האחריות הפלילית המוטלת על הורים לתלמידים בכיתות י"א–י"ב – סליחה, אני לא רוצה להפריע בדיון הגדול שיש פה.

מגלי והבה: לא.

מגלי והבה: יש דיון – – – יותר אותי.

מיכאל מלכיאור: אבל זה היה כדי להעביר את זה.

מיכאל מלכיאור: בינתיים אני גאה להגיד שראש הממשלה התערב בעניין, למד את הסוגיה לעומקה, שמע את כל הצדדים המקצועיים, והוא נותן גיבוי.

מיכאל מלכיאור: לכן, כמובן גם את הסעיף הזה, שוויתרנו עליו, לגבי האחריות הפלילית, אנחנו נחזיר בוועדה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

מיכאל מלכיאור: אני באמת רוצה להודות לראש הממשלה ולממשלה שנתנה את מלוא הגיבוי כדי שנוכל לעשות את הרפורמה החשובה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להזכיר מדינה כמו אנגליה, שבתקופה הארוכה של טוני בלייר כראש הממשלה גולת הכותרת היתה רפורמה בחינוך של אנגליה, וגולת הכותרת של כל הפעילות למען החינוך באנגליה היתה הרפורמה של 12 שנות לימוד חובה.

מיכאל מלכיאור: הם עדיין חוגגים על זה שלפני שנתיים הם הכניסו את זה לאנגליה ושזה באמת משנה את הפנים החברתיות של מדינה כמו אנגליה.

מיכאל מלכיאור: אני גאה שלפחות גם בתחום הזה אנחנו נהיה במסודרות ובמתוקנות שבמדינות תבל.

מיכאל מלכיאור: שוב, אני רוצה להודות לממשלה ולעמיתי חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שכולם יוכלו לתמוך בהצעה הזאת.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מלכיאור.

מגלי והבה: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

מגלי והבה: אחריה – חבר הכנסת מנחם בן-ששון, ואם הוא לא יהיה כאן – אנחנו מצביעים ועוברים לסעיף הבא.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני שמחה לשוב לכאן, לבמה המכובדת הזאת, ולהציג בפניכם הצעת חוק נוספת בסדרה של חוקים שנחקקים במושב הזה, בכנס הזה של הכנסת.

רונית תירוש: אני לא חושבת אלא יודעת, כמי שהיתה מנכ"לית משרד החינוך במשך חמש שנים, שלא זכינו להיצע דומה לזה שקיים היום – היצע כל כך איכותי, וגם כמותי, של הצעות חוק בנושא חינוך.

רונית תירוש: חוקי החינוך מועטים ביותר, ויש הרבה מאוד לקונות, וזה יוצר הרבה מאוד בעיות במערכת החינוך.

רונית תירוש: אני שמחה שאנחנו נמצאים בתקופה שבה ראש הממשלה החליט לקחת את החינוך כדגל חברתי ולהשקיע את כל התקציבים הנדרשים על מנת לקדם הרבה מאוד רפורמות ומיני-רפורמות וחוקים כאלה ואחרים על מנת לטייב ולהשביח את המערכת.

רונית תירוש: אני רוצה להזכיר את החוק, שזכיתי שיהיה החוק הראשון שלי, על כיתות א'–ב' – פיצול הכיתות ל-20 תלמידים בכל קבוצה.

רונית תירוש: זה טיפול בגיל הרך.

רונית תירוש: בד בבד, לא שכחנו את הטיפול בגילאי המתבגרים.

רונית תירוש: לכן שמחתי, יחד עם חבר הכנסת מלכיאור, שהוא גם יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, לחוקק או להגיש את הצעת החוק, שהיא בעיקר הצעה דקלרטיבית, הצהרתית, של מסר חברתי ברור מאוד.

רונית תירוש: אני רק רוצה לציין שלמרות ההתעקשות הרגילה של האוצר, ראש הממשלה החליט שזה חוק נוסף בסדרת חוקים שקשורים לחינוך, ולכן הוא נתן את הגיבוי.

רונית תירוש: אנחנו מתחילים כאן תהליך עד הקריאה השנייה והקריאה השלישית, ומדינת ישראל תוכל להתברך בחוק שיעמיד אותה לצד מדינות נאורות נוספות.

רונית תירוש: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת רונית תירוש.

ראובן ריבלין: מה עלות החוק הזה?

רונית תירוש: יש ויכוח.

רונית תירוש: מה העלות?

קריאה: 320 מיליון שקל.

ראובן ריבלין: 51 – – – הממשלה מסכימה?

מיכאל מלכיאור: – – –

רונית תירוש: ראש הממשלה הסכים אחרי – – –

מגלי והבה: יש הסכמת ממשלה?

מגלי והבה: אנחנו לא שמענו.

ראובן ריבלין: מי יביא את התקציב?

רונית תירוש: ראש הממשלה יביא.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה יביא את התקציב?

רונית תירוש: הוא שר האוצר.

ראובן ריבלין: – – –

מגלי והבה: חבר הכנסת בן-ששון – איננו כאן.

מגלי והבה: אם אין הסכמת ממשלה – – –

רונית תירוש: אשמח להשיב.

מגלי והבה: גברתי, לא, את לא צריכה להשיב.

רונית תירוש: הכסף קיים.

רונית תירוש: הילדים לא צריכים לנשור מלכתחילה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדבר.

מגלי והבה: אם יש הסכמת ממשלה, או אתה רוצה לדבר – אז בבקשה.

ראובן ריבלין: זו קריאה ראשונה.

מגלי והבה: התור שלך.

מגלי והבה: בבקשה.

משה שרוני: יש הסכמת ממשלה.

משה שרוני: לא צריך 51.

רונית תירוש: זה חוק נהדר.

מגלי והבה: אני לא שמעתי את הממשלה.

מגלי והבה: היא אומרת שיש הסכמת ממשלה.

מגלי והבה: אני לא שמעתי את השר.

ראובן ריבלין: כבוד היושב-ראש, אדוני השר הנכבד, אתה עוד לא היית שר החינוך – – –

מגלי והבה: – – –

ראובן ריבלין: אבל היית שר האוצר.

ראובן ריבלין: שער בנפשך שהיתה לנו באמת מנכ"לית מעולה למשרד החינוך, גברת באמת בת-אוריין, רונית תירוש.

ראובן ריבלין: האם היא לא רצתה לקיים בזמן כהונתה את האפשרות להרחיב את לימוד החובה?

רונית תירוש: כן.

ראובן ריבלין: ודאי שהיא רצתה.

ראובן ריבלין: אלא מה?

ראובן ריבלין: באה היא לראש הממשלה, באה היא לשר האוצר, ועמדה בתחינה ובבקשה: "אנא, עשו דבר שהוא כל כך מתבקש", והם לא יכלו להושיע.

ראובן ריבלין: מדוע?

ראובן ריבלין: משום שסדר העדיפויות של הממשלה קבע מה אפשר ומה אי-אפשר בזמן של משבר כזה או אחר.

ראובן ריבלין: וראה זה פלא, אדוני השר, שר השיכון דהיום, שר המשפטים בעבר, שר האוצר בעבר, שר החינוך בעבר, ומחר אני לא יודע איזה שר אני מאחל לך.

יולי יואל אדלשטיין: – – – לעתיד.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מוכנים שיהיה שר האוצר.

מיכאל מלכיאור: – – –

ראובן ריבלין: בוא ונצא מתוך הנחה, שהיא כנראה הזויה, שהוא יהיה שר האוצר מחר ויבוא ויאמר: "רבותי, האם צריך באמת, במערכת התקציבית שאנחנו מקיימים ושאנחנו חיים עליה עד ינואר, ומינואר הבא עלינו לטובה עד ינואר שלאחריו – האם הממשלה תוכל לממן זאת?

ראובן ריבלין: " יבוא ויאמר שר האוצר: "ודאי, היא תוכל לממן זאת, אם היא תקצץ".

משה שרוני: איזה שר אוצר?

ראובן ריבלין: לא חשוב, יהיה אשר יהיה.

ראובן ריבלין: היא תאמר: "אם אתם, הכנסת, רוצים לחוקק חוק כזה, אנחנו ניאלץ למצוא מקורות תקציביים".

ראובן ריבלין: מה יהיו המקורות התקציביים?

ראובן ריבלין: אספר לכם.

ראובן ריבלין: היום הביאו לוועדת הכספים בקשה לקיצוץ רוחבי של תקציב המדינה, שכן צריך לממן דברים שלא היו צפויים כאשר אנחנו אישרנו את תקציב המדינה.

ראובן ריבלין: יושב פה יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, המייצרת ומוציאה מתחת ידיה חוקים שהחברה משוועת להם, שכן היו גזירות קשות מאוד בתקופות אחרות, ושילמנו על כך מחיר פוליטי – אלה שעמדו אז בשלטון כמובן, ולא קדימה, כי היא לא היתה אז בשלטון אלא הליכוד.

ראובן ריבלין: הוא שילם את כל המחיר על כך שהתאכזר לציבור.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם שכתוצאה מהצורך הממלכתי לקצץ בתקציב המדינה, התאכזרנו לשכבות רבות.

ראובן ריבלין: והנה, באה היום חברת הכנסת רונית תירוש, שכמובן לא מכירה את מנכ"לית משרד החינוך, ואומרת: רבותי, אנשי החינוך, דעו לכם שאנחנו חייבים, יחד עם חבר הכנסת מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, להעביר את החוק הזה.

ראובן ריבלין: הוא עולה 350 מיליון.

ראובן ריבלין: מחר יבואו אלינו, לכנסת, ויבקשו לקצץ את התקציב לאחר שנאשר את החוק הזה כדי הסכומים שעולים מתוך כך שהממשלה לא יכולה לעמוד בלחץ או באיום המוחשי לקיומה כאשר היא לא נשמעת לחברים מהקואליציה.

ראובן ריבלין: לכן, אני באמת חושב שהחוק הזה חשוב.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך גם שאצביע בעדו.

מיכאל מלכיאור: אדוני, אפשר לומר לך משהו?

ראובן ריבלין: בוודאי, ברשות היושב-ראש.

מגלי והבה: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: אדוני היושב-ראש, שני דברים: קודם כול – אתה כמובן גם חתמת על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: אבל אני באופוזיציה, ואין לי בעיה לחתום על הצעת החוק הזאת.

מיכאל מלכיאור: דבר שני, החוק הזה, אין לו עלות תקציבית.

מיכאל מלכיאור: כל ילד שאני לא מנשיר מהמערכת – אי-אפשר להגיד שיש לזה עלות תקציבית.

מיכאל מלכיאור: ברגע שקיבלנו את זה שלילד ישראלי יש זכות ל-12 שנות לימוד, אז אמרנו שחובה על המערכת שלנו להשאיר – ולתת את זה לילדים האלה.

מיכאל מלכיאור: לא רק זה – החיסכון לכל הילדים האלה שלא יהיו ברחוב גדול לאין שיעור.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש ועדת החינוך ויוזם החוק, אין לי צל צלו של ספק לגבי כל הדברים והאמת שהבאת בפני כדי לשכנע אותי בדבר שאני משוכנע בו לחלוטין.

ראובן ריבלין: הייתי משוכנע גם כשחברת הכנסת תירוש היתה מנכ"לית משרד החינוך שיש צורך תשתיתי, מהותי, לדאוג לחינוך, משום שהיה אומר מאיר שטרית: תנו לחינוך.

ראובן ריבלין: הוא סיפר והסביר איך אנחנו מונעים את כל העוני בארץ הזאת, את כל הבורות ואת עשרות המיליארדים של שקלים על כך שאנחנו צריכים לטפל בשכבות נחשלות – תנו רק לחינוך.

ראובן ריבלין: אבל אז לא יכולנו, משום שלא היה תקציב.

ראובן ריבלין: אני מפחד, חבר הכנסת מלכיאור, שכאשר נאשר את החוק הזה – שלא עולה, אבל הוא בכל זאת בעלות תקציבית של למעלה מ-300 מיליון שקלים – דבר שמובן מאליו והוא חוסך, כפי שיאמר לך עמי אילון, כהנה וכהנה.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים לצאת נשכרים מעניין זה, אבל ניאלץ לקצץ.

ראובן ריבלין: איפה?

ראובן ריבלין: בחינוך.

ראובן ריבלין: שכן בבית-הספר מלמדים אותנו שלא לסמוך על המזל, אבל תלמידים יש הרבה ובתי-ספר אין.

ראובן ריבלין: מה עושים?

ראובן ריבלין: מפעל הפיס כדי ללמד ולבנות בתי-ספר שבהם ילמדו שאין לסמוך על המזל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29) (הרחבת לימוד חובה), התשס"ז–2007, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

מגלי והבה: 14 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אני קובע שהצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29) (הרחבת לימוד חובה) עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/299).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2), התשס"ז–2007.

מגלי והבה: אדוני השר שטרית, אתה מוכן להציג את החוק?

מגלי והבה: בבקשה, אדוני השר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שמונחת לפניכם, הצעת חוק שמאי המקרקעין (תיקון מס' 2), היא בטיפול כבר זמן ארוך, ולכן אני מכיר את החוק ומכיר את התיקון.

מאיר שטרית: חוק שמאי מקרקעין הקיים היום, משנת 2001, ביטל את חוק שמאי המקרקעין, התשכ"ב–1962, וקבע הוראות מעבר למי שהחל בהליכי רישום בפנקס שמאי מקרקעין לפי החוק הישן.

מאיר שטרית: לפי ההוראות ניתן להשלים את תהליכי הרישום בתוך חמש שנים.

מאיר שטרית: מה שקרה הוא, שאחרי שעשו את החוק הסתבר ששמאים רבים לא יכולים להשלים את ההכשרה המקצועית שלהם כדי לקבל את התואר "שמאי" על-פי החוק החדש, כי הזמן לא הספיק.

מאיר שטרית: הם מבקשים להאריך את התקופה הזאת בשנה – במקום חמש שנים ושנתיים, להאריך את זה לשבע שנים, כדי שגם אלה שלא הספיקו – אף-על-פי שהיה להם זמן של חמש שנים – לא הלכו לבתי-ספר ולא למדו ולא גמרו את הבחינות – לתת להם הזדמנות נוספת להשלים את הבחינות בתוך שבע שנים.

מאיר שטרית: אני מקווה שעכשיו, כשנשארו עוד שנתיים לשבע השנים, הם באמת ישלימו, וזה יהיה תאריך סופי, ולא יגידו בעוד שנתיים שהם רוצים להאריך את זה עוד פעם בעוד שנתיים.

מאיר שטרית: צריך לשים לזה קץ, ואני חושב שטוב תעשה הכנסת אם תאשר את החוק הזה, שנותן הזדמנות לקבוצת אנשים שלא הצליחה לעבור את המבחנים להשלים את הבחינות שלה כדי להיכנס ולהיות שמאים.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לאשר את הצעת החוק ולהעבירה להכנה לקריאה שנייה ושלישית בכנסת.

מאיר שטרית: אם אני לא טועה, הוועדה הרלוונטית לעניין זה היא כלכלה או כספים, אני לא בטוח.

מאיר שטרית: אולי ועדת חוקה.

מגלי והבה: כן, ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: יש לנו רשימת דוברים: חבר הכנסת אברהם רביץ – איננו כאן; חבר הכנסת אורי אריאל – איננו כאן; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו כאן; חבר הכנסת יעקב כהן – איננו כאן; חבר הכנסת חיים אורון – איננו כאן; חבר הכנסת – איננו כאן; חבר הכנסת משה גפני – איננו כאן; חבר הכנסת טיבי – איננו כאן; חבר הכנסת מרגי – איננו כאן.

מגלי והבה: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 9, ואני מוסיף את קולו של השר, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/162).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 98) (הגדלת קצבת זיקנה וקצבת שאירים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת משה שרוני וקבוצת חברי הכנסת.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת משה שרוני, להציג את הצעת החוק.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת, אני עומד כאן ואתי עומדים עוד 41 חברי הכנסת השותפים להצעת החוק, ומאחורי מסתכלים ומאזינים בקשב רב 750,000 גמלאים.

משה שרוני: חוק זה בא לתקן את העוול שנעשה לגמלאי ישראל במשך 12 שנים.

משה שרוני: אני חושב שהחוק הזה הוא המוצדק ביותר, הצודק ביותר – – –

ראובן ריבלין: כמה עולה החוק הזה?

משה שרוני: אני אגיע לכל זה.

משה שרוני: זה החוק הצודק ביותר עבור הגמלאים.

משה שרוני: כששואלים מה העלות, אני חושב שמיותר להגיד מה העלות.

משה שרוני: זה כסף שנלקח מהגמלאים וזה הכסף שלהם.

משה שרוני: הממשלה השתמשה בכסף הזה והיא צריכה להחזיר אותו.

משה שרוני: אני חושב שחברי כנסת נבונים, שיודעים מה הסבל של גמלאי ישראל בנושא זה, צריכים להחזיר להם מה שנלקח מהם.

משה שרוני: אני מבקש מכל חברי הכנסת שיהיו נוכחים מחר כאן כדי להצביע עבור החוק הזה, וההצבעה תהיה מחר.

משה שרוני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת שרוני.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים לפי סדר הדוברים.

מגלי והבה: אני מזמין את ראשונת הדוברים, חברת הכנסת סופה לנדבר, שגם שותפה להצעת החוק.

מגלי והבה: בבקשה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אדוני יושב-ראש ועדת הרווחה, 41 חברי כנסת חשבו על כך ויחד אתנו הגישו הצעת חוק, והגשנו כמה הצעות חוק, שאנחנו מעבדים אותן, וכל הצעה אומרת אותו דבר: תוספת של 4% לכל קשיש שמקבל קצבת זיקנה.

סופה לנדבר: רבותי, 4%.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ריבלין, אתה שאלת כמה החוק הזה שווה.

סופה לנדבר: הוא שווה מיליארדים, אבל המיליארדים האלה, כמו שאמר יושב-ראש ועדת הרווחה – זה מיליארדים, זה לא בקלות, אדוני השר שטרית – הוא כל כך צודק בזה שאת הכספים האלה, שנה אחרי שנה, לקחו מקשישים.

סופה לנדבר: ומי מהאנשים האלו לא השתתף בהקמת מדינת ישראל?

סופה לנדבר: אנחנו מדינה שהשנה יש לנו 15 מיליארד שקלים עודפים בגביית מסים של מדינת ישראל, ואני חושבת שכל מיליארד שיחזירו – – –

מאיר שטרית: כשאומרים 15 מיליארד עודפים בגבייה הכוונה היא שבמקום שהגירעון של המדינה יהיה 15 מיליארד, הוא יהיה רק 5 מיליארדים.

מאיר שטרית: זאת אומרת, לא צריכים לקחת הלוואות נוספות.

סופה לנדבר: אני מסכימה אתך, אדוני השר.

סופה לנדבר: אתה יודע, יכול להיות שהתואר השני שלי הוא לא בכלכלה אלא במשהו אחר, אבל חשבון גם אני יכולה לעשות.

סופה לנדבר: אבל אני אומרת שמהאנשים האלה לקחו את הכספים האלה, ואני מאוד מסכימה עם חבר הכנסת שרוני.

סופה לנדבר: והיום להחזיר להם 350 ש"ח, שזה לא כסף כל כך גדול, לכל חודש – זה לא סכום גדול.

סופה לנדבר: אבל, רבותי, קשישים במדינת ישראל, חלק גדול מהם, אלו שחיים רק על קצבת זיקנה, חיים בשוליים של החברה הישראלית.

סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו עשינו לא מעט בקדנציה הזאת, וצריכים להגיד שהסיעה שלי, סיעת הגמלאים, וסיעות אחרות בבית הזה, צעד אחרי צעד אנחנו מחזירים את סל ההטבות שמגיע לקשישים האלו.

סופה לנדבר: על איזה הטבות אני מדברת?

סופה לנדבר: על פטור מאגרת טלוויזיה, שאנחנו, סיעת ישראל ביתנו, בהסכם הקואליציוני, החזרנו, או פטרנו את האנשים האלה מתשלום של אגרת טלוויזיה; חוק פיצוי לניצולי שואה נזקקים, של חבר הכנסת יורי שטרן ז"ל, שהעברנו, וב-1 באוגוסט האנשים האלה יתחילו לקבל את אותן הטבות כספיות שמגיעות להם; 72 יום יציאה מהארץ, הביטוח הלאומי ומשרד השיכון נותנים להם אפשרות, משתתפים בכל הכספים שנותנים לאנשים האלה; חוק תעריפי חשמל מוזלים, שגם כן עבר לא מזמן, חוק שאני יזמתי וגם יושב-ראש ועדת הכלכלה וחבר הכנסת אמנון כהן.

סופה לנדבר: אני חושבת שאותן הטבות שאנחנו מחזירים לאנשים, זו חובה מוסרית של מדינת ישראל להחזיר לאנשים האלה ולתת להם אפשרות לחיות בכבוד.

סופה לנדבר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת לנדבר.

מגלי והבה: אנחנו מקריאים את סדר המתדיינים לפי הרשימה שיש לי.

מגלי והבה: חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא – איננה כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת עמיחי אילון – איננו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת רוברט אילטוב – איננו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב אלקין – איננו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת שלמה ברזניץ – איננו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת גלזר, מוותר?

אלחנן גלזר: מוותר.

מגלי והבה: חבר הכנסת ישראל חסון – איננו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון – איננו כאן.

מגלי והבה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ – איננה כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, מוותר?

מגלי והבה: מוותר.

מגלי והבה: חבר הכנסת אלכס מילר – איננו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת נודלמן מוותר?

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברת הכנסת אורית נוקד – איננה כאן.

מגלי והבה: חברת הכנסת מרינה סולודקין – איננה כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – איננו כאן.

מגלי והבה: חברת הכנסת ליה שמטוב – איננה כאן.

מגלי והבה: אם כך, חברי הכנסת, ההצבעה מחר.

מגלי והבה: אני קובע שתם סדר-היום.

מגלי והבה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, י"ח בתמוז התשס"ז, 4 ביולי 2007, בשעה 11:00.

מגלי והבה: ישיבה זו נעולה.