ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וארבעים-וארבע של הכנסת השבע-עשרה, 2007-07-17 00:00

דליה איציק: גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שלישי, ב' באב התשס"ז, 17 ביולי 2007.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי בהתאם לסעיף 142ב לתקנון הכנסת, מודיעה ועדת החוקה, חוק ומשפט כי היא מסירה מסדר-יומה של הכנסת את הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד הציבור), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא, בעקבות צירופה לממשלה.

איל ינון: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני המזכיר.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום הוא נאומים בני דקה.

דליה איציק: חברי הכנסת המעוניינים יירשמו במערכת ההצבעה האלקטרונית.

דליה איציק: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, ברצוני להפנות את תשומת לב הנוכחים כאן לדברים שלצערי לא מספיק באים לידי ביטוי בתקשורת, וזה מה שקורה כרגע באזור צפון השומרון, בחומש.

יולי יואל אדלשטיין: לפני כמה ימים או אפילו כמה שבועות הודיעו המארגנים על רצונם ועל כוונתם לעלות להריסות היישוב – אנשים שמכונים "גרעין חומש".

יולי יואל אדלשטיין: התחילו חקירות במשטרה, הפחדות, איומים מסוג: אם נתפוס אותך אפילו מתראיין על הנושא בתקשורת, תלך לבית-סוהר.

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות זה החליטו המארגנים לבטל היום את העלייה.

יולי יואל אדלשטיין: למרות זאת הגיעו כמה אנשים ועלו לחומש.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע מתבצע פינוי על-ידי יס"מ, ללא שמירה על כל הכללים המקובלים, כלומר שוטרים גברים שגוררים בנות דתיות וכן הלאה וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק מזהיר את כולנו, שלא נגיע, חס ושלום, לאירועי עמונה חדשים, וזה כן בידינו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחבר הכנסת נפאע, בבקשה.

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרה, היות שעדיין לא למדתי לשסע דברי נואם, ראיתי לנכון לייחד נאומי בן הדקה להיום – –

דליה איציק: אגב, זה לא הכרחי.

סעיד נפאע: לא, אני גם לא מתכוון ללמוד.

סעיד נפאע: – – לשאלתה ולתהייתה של כבוד השרה המקשרת, הגברת אברהם, מאתמול: איפה הייתם, חברי הכנסת הערבים, בהשבעת נשיא המדינה?

סעיד נפאע: כאמור, אין אני מתיימר לייצג את חברי הכנסת הערבים, אבל בשמי ובשם אלה המסכימים לדברי, הנני להשיב, ובלא התחסדות.

סעיד נפאע: נשיא המדינה, עם כל הכבוד הראוי, מסמל את המדינה היהודית של כבוד השרה.

סעיד נפאע: ובתשובתה על הצעת האי-אמון התגלתה האי-דמוקרטיות שלה, על אף המחמאות שקיבלה מכבוד היושבת-ראש.

סעיד נפאע: ראוי היה שתישאל השאלה אם המדינה הזאת אכן רוצה או מתכוונת לתת לבני הארץ הזאת הערבים את ההרגשה שאכן הם שותפים בארצם, ושסמלי המדינה שקמה על ארצם יהיו גם סמליהם.

סעיד נפאע: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: גברתי השרה, אם תרצי אחר כך, הואיל ושמך נזכר, בבקשה.

דליה איציק: אני מציעה שלא נשיב על העניין הזה.

דליה איציק: חבר הכנסת אריה אלדד – בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בשעה זו נערכים עימותים אלימים בחומש.

אריה אלדד: מארגני העלייה לחומש הודיעו כבר הבוקר שהעלייה נדחית.

אריה אלדד: כמה עשרות צעירים, שהגיעו לחומש מבעוד לילה, קיבלו הוראה לחזור.

אריה אלדד: פניתי הבוקר לשר לביטחון פנים ואמרתי לו: אל תשלח אליהם אנשי יס"מ, אנחנו מחזירים אותם הביתה.

אריה אלדד: יש רושם שמחפשים פה לתת למשטרה תפקיד של הרתעה והענשה, והוא לא מתפקידיה של המשטרה.

אריה אלדד: חשבתי שהלקח נלמד בעמונה, שבמקום שאפשר להגיע לפשרה ולא לעימות אלים, כך יעשו.

אריה אלדד: מה שקורה עכשיו בחומש הוא עימות אלים, מכות רצח מיותרות לחלוטין, משום שהצעירים היו בדרכם לבתיהם, והמשטרה עוסקת כרגע באלימות לשמה.

אריה אלדד: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת בן-ששון.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, ברוך שובך.

דליה איציק: תודה, אדוני.

מנחם בן-ששון: חברי חברי הכנסת, שני מחקרים היום.

מנחם בן-ששון: מחקר שהתפרסם בשבוע האחרון בכתב העת "תרביץ" למדעי היהדות מסב את תשומת הלב לספר שנקרא "אהבת חסד", שחיברו רבנו ישראל מאיר הכהן, הידוע יותר בשם החפץ-חיים, 1838–1933.

מנחם בן-ששון: בספר הזה ייחד החפץ-חיים, ב"אהבת חסד", פרק אחד לסוגיה שנראית אצלנו היום טריוויאלית, והיא סוגיית הלנת שכר – שהפכה להיות סוגיה מרתקת בעולם של אירופה באותה תקופה, אבל הוא הפוסק הראשון שנכנס אל התחום וגילה בו תעוזה מיוחדת במינה.

מנחם בן-ששון: הוא לא קיבל במקום אחד את דברי הרמב"ם, במקום אחר הוא שינה את הוראת הגמרא וה"שולחן ערוך", במקום אחר הוא ניסה למצוא פתרון חלופי בהעדר פתרונות במישור הפלילי.

מנחם בן-ששון: אינני מסכם לכם עכשיו 40 עמודים של מאמר מרתק, אבל זוהי תשתית מעניינת, שאני קורא לנו, כמחוקקים, לתת עליה את הדעת בשעה שנבוא לעסוק בדיני עבודה.

מנחם בן-ששון: במעט הזמן שנשאר לי אסב את תשומת הלב למחקר של חוקרי הטכניון והאוניברסיטה העברית, שפיתחו מודל של רובוט זעיר בתוך הגוף, שמסוגל להניע את עצמו ביעילות גבוהה באמצעות מחזור הדם, ובצורה כזאת לחסוך באנרגיה ולהעביר הן תרופות, הן תמונות והן מידע אחר מתוך הגוף – ממערכת העיכול, מתוך מערכת העורקים, מנוזל חוט השדרה, ולשדר תמונות החוצה.

מנחם בן-ששון: אין גבול, לא למחקרים הללו ולא לאחרים.

דליה איציק: תודה על הננו-טכנולוגיה.

דליה איציק: חבר הכנסת אפללו, בבקשה.

אלי אפללו: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, מיגון בתי-חולים בצפון.

אלי אפללו: בעקבות מלחמת לבנון השנייה אישרה הממשלה לאחרונה תוכנית למיגון בתי-החולים בצפון.

אלי אפללו: תוכנית המיגון לא כוללת את בית-החולים "זיו" בצפת ולא את המרכז הרפואי בעפולה, ואני תמה.

אלי אפללו: פניתי ליושב-ראש ועדת הכספים בבקשה לקיים דיון דחוף בעניין הזה, פניתי למנכ"ל משרד ראש הממשלה לבדוק מה הסיבה, למה פסלו שני בתי-חולים.

אלי אפללו: יחד עם זה, אני מבין שהולכים להגיש בג"ץ נגד ההחלטה, אבל אני מתבייש שהמדינה פוסלת שני בתי-חולים בצפון, "זיו" ו"העמק", לא נותנת להם מיגון ולבתי-חולים אחרים כן.

אלי אפללו: אני לא רוצה להרחיב ולהגיד שאת הפתרון של המקלוט, של המלחמה שהיתה לנו, לא פתרו.

אלי אפללו: עשו טיח, צבעו מקלטים, לא נתנו פתרון ממשי אם חלילה תפרוץ מלחמה.

אלי אפללו: אני מבקש שמנכ"ל משרד ראש הממשלה ייתן לנו תשובה למה פסלו את שני בתי-החולים האלה בצפון.

אלי אפללו: אני מקווה שבמליאה יהיה דיון בשאלה למה שני בתי-החולים האלו פסולים מלקבל מיגון.

אלי אפללו: האם שם לא נפלו טילים?

אלי אפללו: האם שם לא היתה מלחמה?

אלי אפללו: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת פרוש.

דליה איציק: עוד מעט אמור להגיע לכאן ראש הממשלה, ואני מבינה שגם ראש האופוזיציה, לכבוד ישיבה לציון יום זאב ז'בוטינסקי.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אתמול השמיע נשיא ארצות-הברית, ג'ורג' בוש, נאום שבו קרא למדינת ישראל למצוא דרכים נוספות להקפיא התנחלויות ולפנות שטחים ביהודה ושומרון.

מאיר פרוש: מכיוון שהוא ידיד אמת לישראל, אף הוסיף: לפנות שטחים, אך בלי לאבד את שיקולי הביטחון.

מאיר פרוש: לפני 25 שנים פרסם נשיא ידידותי אחר לישראל, רונלד רייגן, גם הוא את אותה תוכנית, תוכנית רייגן, שעיקרה היה נסיגת ישראל מהשטחים.

מאיר פרוש: לצערנו, מנהיגי העולם וגם הידידים שלנו מושפעים בעיקר מעמדותינו כאן בישראל.

מאיר פרוש: כלומר, אילו אנחנו היינו מגלים יותר נאמנות לארץ-ישראל ויותר נאמנות בלתי מתפשרת, הם, מנהיגי העולם, היו מדברים אחרת.

מאיר פרוש: לכן אני חושב שצריך לגנות גם את ההתבטאות של נשיא ישראל החדש, שמעון פרס, שהכריז כי ישראל חייבת להיפטר מהשטחים.

מאיר פרוש: זה בעצם היה הצעד הראשון של הנשיא ברגל שמאל, תרתי משמע.

מאיר פרוש: אך פרס טועה ובוש טועה, כי זוהי ארץ הבחירה שניתנה לעם הבחירה, ולכן יש לברך גם היום את התושבים ביהודה ושומרון, שבשנה האחרונה חל אצלם גידול של 5.5%.

מאיר פרוש: ואני רוצה לברך אותם: כן ירבו, כן ירבו.

מאיר פרוש: עלינו גם לזכור כי זו ארץ אשר עיני ה' אלוקיך בה, מראשית שנה ועד אחרית שנה.

מאיר פרוש: תודה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, סוף-סוף הגיעו כמה שרים למסקנה שצריך לשנות את חוק השבות האומלל, המאפשר עלייתם ארצה של גויים גמורים, המעוניינים לעלות לכאן רק בגלל המצב הכלכלי הטוב.

שמואל הלפרט: החוק הנוכחי, הקובע שגם מי שסבו או סבתו היו יהודים יכולים לעלות ארצה, מאפשר לכל לא-יהודי לעלות לארץ.

שמואל הלפרט: מעבר לזה, גרר החוק האומלל את האבסורד של גר גורר.

שמואל הלפרט: גויים שהתגיירו בגיורים רפורמיים וקונסרבטיביים גררו לכאן 40 ו-50 גויים גמורים שעלו ארצה.

שמואל הלפרט: אנו מקווים שהשר אדרי בתפקידו החדש כשר הקליטה והשר שטרית בתפקידו החדש כשר הפנים יאטמו את הפרצה הזאת, כדי למנוע עלייתם ארצה של לא-יהודים.

שמואל הלפרט: היום כבר יש קרוב לחצי מיליון לא-יהודים שעלו מברית-המועצות.

שמואל הלפרט: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אנחנו נעבור לחבר הכנסת אופיר פינס, ואחריו – חבר הכנסת ביילין.

אופיר פינס-פז: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אופיר פינס-פז: אני שמח שאני מדבר אחרי חבר הכנסת הלפרט, כי התכוונתי לדבר באותו הנושא.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת הלפרט במשך שנים מחזיק בעמדה הזאת, ואני מכבד את העמדה הזאת שלו, אבל אני חושב שבכל הכבוד היא לא צריכה להיות העמדה לא של השר שטרית ולא של השר אדרי, שני שרים שאני מכבד מאוד, שזה עתה נכנסו לתפקידם והצהירו הצהרות שלדעתי אם היו חושבים עליהן פעם נוספת הם בוודאי לא היו מצהירים אותן.

אופיר פינס-פז: יש לנו היום מציאות שבה כמעט שאין עלייה למדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אלה לא הימים של עלייה גדולה.

אופיר פינס-פז: ואם היום ממשלת ישראל רוצה לעצור לחלוטין את העלייה מחבר המדינות, מרוסיה וממדינות אחרות, היא צריכה לאמץ את הצעותיהם של שני השרים ושל חבר הכנסת הלפרט.

שמואל הלפרט: 2 מיליוני סינים – – –

אופיר פינס-פז: אני מציע לשקול את העניין הזה פעם נוספת, לא לפגוע בחוק השבות.

אופיר פינס-פז: חוק השבות הוא הבסיס לעלייה הציונית של עם ישראל למדינת ישראל, ואני מציע בעניין הזה לא לעשות שינוי שכולנו נצטער עליו צער רב.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחבר הכנסת ביילין, ואחריו – חבר הכנסת זכור.

אחמד טיבי: אמרנו פעם ונגיד פעם נוספת: צריך להיות דגש בכ"ף.

דליה איציק: אני מודה לך, חבר הכנסת טיבי.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, עד שלא היית פה היה כל כך שקט.

אחמד טיבי: אבל היה מעניין?

דליה איציק: לא.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת ביילין.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לחלוק על ההערכה האחרונה שלך.

יוסי ביילין: דווקא נדמה לי שהיה מאוד מאוד מעניין, והעניין ירד דווקא כאשר הצטרף אלינו חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי.

אחמד טיבי: התקפות עלי מהשמאל – – –

דליה איציק: שאלה יהיו ההתקפות עליך.

יוסי ביילין: הנשיא האמריקני הציע אתמול ועידה בין-לאומית בסתיו.

יוסי ביילין: קצת קשה לי להבין את העניין הזה של הסתיו – אם מדובר כאן בעונות השנה, מדוע הסתיו עדיף על הקיץ או על החורף בהקשר זה.

יוסי ביילין: ועידה בין-לאומית נועדה בעיקר להפגיש בין מי שלא נפגשים אחרת, או לסייע מבחינה מימונית להסכם שכבר נעשה.

יוסי ביילין: במקרה שלנו, מצד אחד אין הסכם ולכן עוד אי-אפשר לממן אותו, ומצד שני, המפגש בין מחמוד עבאס, נשיא הרשות הפלסטינית וראש אש"ף, לבין ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט מתקיים כדבר קבוע.

יוסי ביילין: הם לא זקוקים למסגרת בין-לאומית בשביל זה.

יוסי ביילין: לכן, ההמלצה שלי היא, שבמקום לעסוק כל הזמן בענייני תחזוקה, יעסקו השניים במשא-ומתן על הסדר קבע באופן מסודר, יגיעו להסדר – כיוון ששניהם יודעים פחות או יותר מהו ההסדר הזה – ויביאו את ההסדר הזה כבר לאותה ועידה בין-לאומית שאמורה להתכנס בסתיו, אם באמת הנשיא האמריקני יעמוד בדיבורו.

יוסי ביילין: או אז, התפקיד של הוועידה יהיה משמעותי וכפול.

יוסי ביילין: הדבר האחד – הוועידה הזאת תעסוק במימון של הסכם קבע, שיעלה לפי הערכת המבינים בדבר לא פחות מ-30, 40 מיליארד דולר.

יוסי ביילין: הדבר השני – היא תביא לאותה ועידה את אותם נציגים או את כל מדינות ערב שכבר הכריזו שאם יהיה שלום ישראלי-פלסטיני הם יסכימו ליחסים נורמליים בין מדינותיהם לבין ישראל.

יוסי ביילין: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת זכור, בבקשה.

עבאס זכור: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, כבר עברו שלושה חודשים וחברת "מקורות" מבצעת הפסקות מים בכפר נחף בגליל לעתים קרובות ולזמן רב כמעט בכל שעות היממה בגלל חוב כספי של המועצה שעומד על 200,000 שקל.

עבאס זכור: היום בשיחת טלפון עם ראש המועצה הוא אמר לי שכבר שולמו השבוע 40,000 שקל.

עבאס זכור: לא ייתכן שבגלל חוב כזה תמנע חברת "מקורות" מתושבי הכפר את זרימת המים, שהם צורך חיוני ובסיסי לכל אדם, ובמיוחד בעונת הקיץ.

עבאס זכור: מה עוד שרוב תושבי הכפר משלמים את תשלומי המים והארנונה, ובגלל חוב של המועצה הוחלט להטיל עונש קולקטיבי על כל התושבים, שאינם אשמים בצבירת החוב.

עבאס זכור: יש צורך במציאת מנגנון להעניש רק את המתחמקים מתשלום המים, ולא את כל תושבי היישוב.

עבאס זכור: חלק מתושבי הכפר גרים בראש ההר והמים לא יכולים להגיע אליהם אלא רק אחרי 22:00, כשאין לחץ.

דליה איציק: איזה כפר זה?

עבאס זכור: זה כפר נחף בגליל, כמעט 10,000 תושבים.

עבאס זכור: חלק מהכפר, שכונה שלמה – המים מגיעים אליהם רק אחרי 22:00 בגלל תקלה במערכת המים שם.

עבאס זכור: אני מבקש לטפל בנושא הזה.

דליה איציק: האם אדוני יכול לכתוב לי קצת פרטים ולשים את המכתב בלשכתי?

דליה איציק: אני מאוד מודה לך.

אחמד טיבי: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, היה מאוד משעמם עד שלא הגעת.

דליה איציק: חבר הכנסת אלי גבאי – בבקשה, אדוני.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול בשעה כזאת ביקרנו במאהל של חקלאים מגורשי גוש-קטיף.

אליהו גבאי: היה כואב לשמוע הבטחות ממשלה, לפני הגירוש, לאחר הגירוש – כל מיני טבלאות והבטחות למיניהן.

אליהו גבאי: עצוב לראות שמכל הבטחות לא קוים דבר.

אליהו גבאי: כבר אי-אפשר להאמין להבטחות הממשלה, או שהממשלה יכולה להבטיח ולא מסוגלת לבצע.

אליהו גבאי: המשפחות האלה, לא רק מטה לחמן, ביתן ונחלתן נהרסו, אלא גם לצערי התלמידים שלהם שנשלחו לבתי-ספר פוזרו ומשפחות נהרסו.

אליהו גבאי: אותם "הוגי דעות" כביכול, אנשי מצפון שחתמו בעבר ותמכו בממשלה של הגירוש, סופרים, משוררים, אנשי במה – הייתי רוצה לשמוע אותם עכשיו ולראות אותם חותמים גם על עצומות כדי שממשלה ישראל תפתור את בעייתם של החקלאים ממגורשי גוש-קטיף.

אליהו גבאי: לא יכול להיות שכעת לא נשמע את קולם של א.ב.

אליהו גבאי: יהושע ועמוס עוז וכל אלה המתקראים אנשי המצפון.

אליהו גבאי: תודה רבה.

דליה איציק: אני רוצה שתדע, חבר הכנסת גבאי, שבלשכתי אני פוגשת את נציגות מפוני גוש-קטיף, ואנחנו נראה כיצד אנחנו יכולים לסייע להם מכאן.

דליה איציק: אני שומעת באמת כמה תלונות שלא מוצדקות.

דליה איציק: אני אראה אותם מחר.

אליהו גבאי: חזקי ואמצי.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת דוד אזולאי, ואחריו – חבר הכנסת מרגי.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה קודם כול להודות לך על היענותך לקצר את יום הדיונים בערב תשעה באב ולא לקיים דיונים ביום תשעה באב.

דוד אזולאי: אבל כל הבית הזה – כל ייעודו הוא לשרת את המליאה ואת הוועדות.

דוד אזולאי: היות שביום שלישי יום תשעה באב, יום חורבן בית-המקדש, אין דיונים במליאה ואין דיונים בוועדות, מן הראוי שהבית יהיה סגור ביום תשעה באב כדי לאפשר לאותם יהודים המעוניינים לשמור כהלכה את יום תשעה באב את הדבר הזה, ולסגור את הבית ביום תשעה באב.

דוד אזולאי: אני חושב שזה יהיה לכבוד לבית.

דוד אזולאי: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, השבוע הושבע במדינה נשיא, נשיא מורם מעם, ואנו מאחלים לו הצלחה בכל מעשה ידיו.

יעקב מרגי: לי אין ספק שתהיה לו סייעתא דשמיא לאחד את העם ולחזק את רוחו.

יעקב מרגי: זו ההזדמנות לומר שהשבוע ראינו את הכנסת בגדולתה, ביופיה, והכול תחת שרביטך.

יעקב מרגי: זו גם ההזדמנות להודות לך על שירותך כנשיאת המדינה בחצי השנה האחרונה.

דליה איציק: תודה רבה, אדוני; תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, תענוג להצטרף לדבריו של חבר הכנסת מרגי עמיתי על ברכות לך ולצוות, וגם למנכ"ל הכנסת אבי בלשניקוב.

דליה איציק: תודה.

אחמד טיבי: מחוץ לכנסת יש אוהל מחאה של התושבים הבדואים בכפרים הלא-מוכרים.

אחמד טיבי: מדובר בעשרות אלפי אזרחים ערבים בדואים הסובלים מתת-תנאים, שיש שמתייחסים אליהם כאל אנשים שגרים בפלנטה אחרת.

אחמד טיבי: אין תשתיות, אין תחבורה, אין בתי-ספר, אין מרפאות, והם סובלים מגל גואה של הריסות בתים.

אחמד טיבי: רצוי שחברי הכנסת יצאו כדי להקשיב, להביע הזדהות.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך אותך, גברתי היושבת-ראש, על כך שמחר – בהכוונתך וביוזמת עמיתי חבר הכנסת טלב אלסאנע וסיעתנו רע"ם-תע"ל – מתקיים בכנסת יום הערבים הבדואים, בהשתתפות ראש הממשלה ויושבת-ראש הכנסת ובמעורבות של כלל ועדות הבית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אני רואה את חבר הכנסת לשעבר רוני מילוא, שמכבד אותנו בנוכחותו.

דליה איציק: שלומך בטוב?

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: יש לנו עוד כמה זמן, חברים.

דליה איציק: האם עוד מישהו רוצה לדבר?

דליה איציק: בבקשה, חברת הכנסת קולט אביטל.

דליה איציק: אנחנו ממתינים לראש הממשלה שאמור להגיע, וגם קצת לחברי הבית.

דליה איציק: נא לצלצל.

קולט אביטל: תודה רבה, גברתי, על ההזדמנות.

קולט אביטל: רציתי להעלות את נושא הרכבת הקלה בירושלים, שהיא בתכנון הרבה זמן.

קולט אביטל: אנחנו מתבשרים על אי-סדרים, על כך שאולי התשתית תהיה מוכנה בשנת 2010 או 2011.

קולט אביטל: אני חושבת שזה נושא מספיק חשוב כדי שהממשלה תבדוק מה נעשה ומדוע כל העיכובים האלה, ומה כל הבזבוזים שבדרך.

קולט אביטל: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חברים, ראשי סיעות, נא להכניס את חברי הכנסת, ולא – אני אכריז על הפסקה או אולי אפילו על סגירת המליאה.

דליה איציק: השרה אברהם וחבר הכנסת גדעון סער – אולי אתם מוכנים לסייע לי, אני אודה לכם מאוד, להכניס את חברי הכנסת.

דליה איציק: בכל זאת, ראש הממשלה התפנה מתפקידו, יושב-ראש האופוזיציה בא.

דליה איציק: קצת בושה שדיון כזה מתרחש – באמת, גם בושה למי שהולכים עכשיו לדבר בשבחו.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, אבל אני מסתכל – כל היושבים פה איכותיים ביותר.

דליה איציק: הרב רביץ, תודה לך.

דליה איציק: כל מי שנשאר פה מסכים עם זה, כל מי שיושב פה.

דליה איציק: יש אופציה אחת, שנכריז על חמש דקות – אני לא רואה שום סיבה, אגב, כי אין עכשיו כאן בכנסת משהו מיוחד שאני יודעת עליו.

דליה איציק: אבל זה מלמד אותי שוב ושוב – פה יש חוק, אבל זה מלמד אותי שוב ושוב לא להיענות לבקשתם של חברי כנסת לימים מיוחדים פה, ולהיות הרבה יותר לא גמישה בבקשות הללו.

דליה איציק: עיניכם הרואות, ואני מדברת על זה לא מעט פעמים בנשיאות.

דליה איציק: אנחנו נתחיל.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, אני מודה לך על שהתפנית היום מעיסוקיך והגעת.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: חברת הכנסת קולט אביטל וחבר הכנסת אבישי ברוורמן, נא לשבת.

דליה איציק: והסדרנים לא מחלקים שום דבר עכשיו, תודה לך שאתה עוזר לי.

דליה איציק: אדוני, גברתי השרה, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, כמעט אין לך עיר בישראל שרחוב ז'בוטינסקי איננו אחד מרחובותיה הראשיים.

דליה איציק: בירושלים נקראות על שמו של ז'בוטינסקי, נוסף על רחוב מרכזי, שכונת פסגת-זאב – גברתי השרה, אנא, עזרי לי.

דליה איציק: אני מצטערת.

דליה איציק: בירושלים נקראות על שמו של ז'בוטינסקי, נוסף על רחוב מרכזי, שכונת פסגת-זאב ושכונת גבעת-זאב, שבצפון הבירה.

דליה איציק: ראש הממשלה שלנו נולד בנחלת-ז'בוטינסקי, בבנימינה – נכון, ראש הממשלה?

אהוד אולמרט: כן.

דליה איציק: למרות הפופולריות שלו במפות ערינו, אין ז'בוטינסקי האיש והמנהיג הציוני מוכר לרוב הציבור.

דליה איציק: רבים מהחולפים יום-יום ברחובות הנושאים את שמו אינם יודעים די על זאב ז'בוטינסקי האדם, ההוגה, המדינאי, איש הספר והשירה.

דליה איציק: כדי לקרב את הציבור הרחב, ובמיוחד את הנוער, למורשתו של האיש, שמילא תפקיד מרכזי בהיסטוריה היהודית החדשה, כדי להציג את דרכי הציונות שהוא גילם, אישרה הכנסת לפני שלוש שנים את חוק זאב ז'בוטינסקי.

דליה איציק: החוק מבטא את ההכרה ואת ההערכה – צריך לומר, המאוחרת – שהמדינה רוחשת לאיש ולפועלו.

דליה איציק: החוק נועד לתקן עוול היסטורי שנעשה לאיש ולמשנתו.

דליה איציק: זאב ז'בוטינסקי היה מנהיג מזן נדיר.

דליה איציק: רק יחידי סגולה כמותו הם מורים לדורות.

דליה איציק: זאב ז'בוטינסקי היה מנהיג לדורות, מדינאי, משורר, סופר, הוגה דעות, איש רוח ואינטלקטואל רחב אופקים.

דליה איציק: הוא שלט בעשר שפות; בדקתי.

דליה איציק: הוא היה אמן המלה הכתובה והמדוברת ומתרגם מזהיר.

דליה איציק: לשונו חדה כתער.

דליה איציק: נאומיו נראים כחצובים בסלע.

דליה איציק: גדולי הספרות הרוסית, שבה צמח ובה פרסם את ביכורי יצירתו, לא הסתירו את אכזבתם על שביכר את הפוליטיקה על היצירה הספרותית.

דליה איציק: חזון הקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל היה הדלק שהניע אותו.

דליה איציק: ז'בוטינסקי היה אחד מראשוני תנועת ארץ-ישראל השלמה.

דליה איציק: בשנת 1937, כשבריטניה הציגה לראשונה את התוכנית לחלוקת הארץ, הוא ביקר אותה בחריפות וראה בה גזר-דין מוות על הציונות.

דליה איציק: כך הוא כתב: "אומות העולם הכירו בזכותנו על ארץ-ישראל בלי שידעו שיש לנו עניין ממשי בארץ.

דליה איציק: רק דבר אחד ידעו כולם, במשך 2,000 שנה לא ויתרנו, וזה הכריע".

דליה איציק: "אין לוותר על השטח הדרוש להצלת מיליוני יהודים", כך הוא גרס.

דליה איציק: ברשותכם, אני מבקשת להקדיש משפטים אחדים לפרק הירושלמי הקצר בחייו: ז'בוטינסקי חי בארץ כשלוש שנים ברציפות, ורוב הזמן התגורר בירושלים.

דליה איציק: בית הקבע של המשפחה נמצא ברחוב בן-סירא, לצד רחוב שלומציון המלכה.

דליה איציק: הוא היה חבר ועד הצירים, הנציגות המוכרת של ההנהלה הציונית, וארגן בזמן פרעות 1920 את ההגנה בעיר.

דליה איציק: השלטונות הבריטיים עצרו אותו בשל כך, ובמשפט ראווה הוא נידון ל-15 שנים בכלא עכו.

דליה איציק: גזר-הדין הומתק לשנה אחת.

דליה איציק: איבתם הקנאית של הערבים למפעל הציוני לא באה לזאב ז'בוטינסקי כהפתעה.

דליה איציק: במאמר שהפך למותג, "קיר הברזל", הביא את תמצית אמונתו כי זה גורלה של ההתיישבות הציונית.

דליה איציק: התנגדותם של תושבי המקום, הוא טען, אינה גורעת מצידוקו המוסרי של מעשה ההתיישבות.

דליה איציק: רק אם יתמתנו הקיצונים ויהיו ויתורים הדדיים, יוכלו שני העמים לחיות זה לצד זה בשלום.

דליה איציק: הוא הטיף לדו-קיום ולשלום בארץ: "שם ירווה לו משפע ועושר בן ערב, בן נצרת ובני, כי דגלי, דגל טוהר ויושר".

דליה איציק: לפרנסתו עבד ז'בוטינסקי בחברת הביטוח "יהודה", ובלילות הוא ערך את העיתון "דואר היום".

דליה איציק: בשנת 1929 הוא יצא למסע הרצאות, אך ממשלת המנדט הבריטי לא התירה לו לחזור לארץ-ישראל.

דליה איציק: זמן רב בטרם השואה הזהיר ז'בוטינסקי מפניה.

דליה איציק: לא היו לו אשליות.

דליה איציק: הוא קרא ליציאת היהודים מאירופה.

דליה איציק: לצערנו, איש לא שעה לאזהרותיו.

דליה איציק: כשנדם לבו והוא בן 60, החלו תנורי המוות לבעור במחנה הריכוז באירופה.

דליה איציק: אין שושנים, כנראה, בלי חוחים.

דליה איציק: כל ימי חייו היו בסערה.

דליה איציק: ויכוחים מרים היו לו על חזון ועל דרך עם ראשי התנועה הציונית.

דליה איציק: מחלוקות החריפו את היחסים בין תנועתו לבין תנועת העבודה.

דליה איציק: במלחמה האחרונה, הפרטית מאוד, במלחמה על חייו, הוא הוכרע.

דליה איציק: שמונה שנים לאחר מותו התגשם חלום חייו: מדינת ישראל קמה.

דליה איציק: ב-9 ביולי 1964 נטמנו עצמותיו סמוך לחלקת גדולי האומה בהר-הרצל.

דליה איציק: הוא הובא למנוחת עולמים כפי שביקש – על-פי פקודת הממשלה היהודית של ארץ זו כי תקום.

דליה איציק: זכרו וצוואתו של האיש, שהיה סופר ומנהיג, מדינאי וחוזה, יהיו שמורים עמנו לעד.

דליה איציק: אם אני לא טועה, אני רואה פה חלק מבני משפחתו, האם אני צודקת?

דליה איציק: חצי.

דליה איציק: תודה שבאתם.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

דליה איציק: אחריו ינאם יושב-ראש האופוזיציה, ויחתום את הדיון יושב-ראש הסיעה, חבר הכנסת גדעון סער.

קריאה: – – –

אהוד אולמרט: זו שאלה שאפשר להשיב עליה גם במונחים קבוצתיים וגם באופן אינדיבידואלי.

אהוד אולמרט: כל אחד יבחר את התשובה הראויה.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, גבירותי שרות ממשלת ישראל, אדוני ראש האופוזיציה, חברי הכנסת, ותיקי הארגון הצבאי הלאומי ולוחמי חירות ישראל, בני משפחת ז'בוטינסקי ומוקירי זכרו של זאב ז'בוטינסקי, לפני 43 שנה, במלאות 24 שנים למותו של ראש בית"ר, ליוו המוני בית ישראל את זאב ז'בוטינסקי למנוחתו האחרונה, הסופית, באדמת ישראל.

אהוד אולמרט: אני זוכר בבהירות את מסע ההלוויה הענקי בחוצות תל-אביב, שלא היה דוגמתו.

אהוד אולמרט: אני זוכר את ההתרגשות העצומה, הדמעות של תלמידיו ומעריציו, ובראשם יושב-ראש תנועת החירות מנחם בגין, שליוו את ארונו.

אהוד אולמרט: קהל עצום ורב של עמך ישראל, מכל השקפה, בא לחלוק כבוד למנהיג הציוני הדגול.

אהוד אולמרט: כבוד מאוחר, אך בלב שלם.

אהוד אולמרט: היום, כאן בכנסת ישראל, נעלה על נס את חסדו של ראש הממשלה השלישי, לוי אשכול, שהורה לקיים את צוואתו של היריב האידיאולוגי הגדול ולהעלות את עצמותיו במצוות ממשלת ישראל.

אהוד אולמרט: זה היה מעשה נאצל של הפניית עורף לשנאת אחים, למען אחדות ישראל ואהבת ישראל.

אהוד אולמרט: כל עוד חי ופעל בקרבנו הדור אשר ידע את ז'בוטינסקי וקנה ממנו תורת חיים, כל עוד היו בתוכנו אנשים אשר יצקו מים על ידיו והלכו לאורו, נישא שמו בפיהם תמיד.

אהוד אולמרט: גאונותו חבקה עולם ומלואו.

אהוד אולמרט: השכלתו היתה מקיפה ותפיסת עולמו אוניברסלית.

אהוד אולמרט: אמונתו הציונית הלוהטת לא היתה קרתנית וצרת אופק, כי אם מעוגנת במציאות המדינית, החברתית והאידיאולוגית הבין-לאומית הסוערת של זמנו.

אהוד אולמרט: השראתו היתה כובשת, רבת-קסם בעוצמתה, והנחתה את תלמידיו כמדריך לחיים וכמורה דרך.

אהוד אולמרט: זאב ז'בוטינסקי היה מפוכח ובהיר מחשבה וניסוח מאין כמותו.

אהוד אולמרט: כתביו, מאמריו ונאומיו היו מלאכת מחשבת, מעשה אמן.

אהוד אולמרט: בהגותו, בספריו, בשיריו, בתרגומי המופת שלו, הוא התעלה מעל לכל מנהיג ציוני אחר.

אהוד אולמרט: אם מבחנו של מנהיג גדול הוא ביכולתו לחדור אל האופק הלא נודע, הרי ז'בוטינסקי הפליא בכך מכולם.

אהוד אולמרט: הוא הקדים לדעת כי הגשמת הציונות לא תיתכן בלי קיר ברזל של כוח מגן יהודי.

אהוד אולמרט: הוא סלד מהסוציאליזם הטוטליטרי המדכא וצפה את מפלתו.

אהוד אולמרט: הוא דגל בליברליזם הומני ובצדק סוציאלי דמוקרטי אמיתי, כי חירות היחיד ותיקון החברה גם יחד היו נר לרגליו.

אהוד אולמרט: הוא שאב ממקורות ישראל רעיונות חברתיים כגון רעיון היובל, שוויון האזרח והגר וחובות המדינה לאזרחיה: מעון, מזון, מלבוש, מורה ומרפא.

אהוד אולמרט: מ"שמשון" של ז'בוטינסקי נחלנו את הצו "לקבוץ ברזל" להגנת עמנו.

אהוד אולמרט: ממשפטו למדנו כי כאשר מכים אותך בבול עץ, אל תשיב בקנה גומא.

אהוד אולמרט: ז'בוטינסקי הורה לנו כי עמידה תקיפה על נפשנו, על כבודנו הלאומי ועל ביטחון חיינו מול אויב הקם עלינו, איננה מיליטריזם, רחמנא ליצלן, כי אם אינסטינקט בריא של אומה חפצת חיים.

אהוד אולמרט: זאב ז'בוטינסקי האמין בכל לבו בחזון הציוני השלם, במלוא מובן המלה.

אהוד אולמרט: הוא דיבר על ממלכתיות – "לשים עלינו מלך" – עוד בטרם הוטבע המושג.

אהוד אולמרט: הוא הטיף לזקיפת קומתו של עם היהודי המושפל ל"גאון", ל"הדר" ולשמחת חיים – "ללמוד לצחוק".

אהוד אולמרט: שיריו נתנו ביטוי פיוטי עז לרעיונותיו.

אהוד אולמרט: ואנחנו, חניכי בית"ר, שרנו אותם בדבקות במעוזי התנועה, בתהלוכות וסביב המדורה.

אהוד אולמרט: הוא זעק לעלייה המונית של יהודי מזרח-אירופה בטרם תיפול עליהם חרב הכורת, והזהיר: חסלו את הגולה בטרם תחסל היא אתכם.

אהוד אולמרט: אך אזהרתו נותרה רק הד טרגי ליכולתו לחזות את הנולד.

אהוד אולמרט: לציונות לא נותר אלא להגשים את תקומת האומה בחלקת אלוהים הקטנה שלנו, שאליה קיבצנו את פליטי אירופה והגלויות מארבע כנפות תבל.

אהוד אולמרט: זו הנחלה שנרכשה במאבק גבורה של לוחמי המחתרות – "ההגנה", אצ"ל ולח"י; של עולי הגרדום, ושיר בית"ר על שפתותיהם; של חיילי צה"ל וחללי מערכות ישראל מאז ועד היום.

אהוד אולמרט: כאשר חברי ואני בממשלת ישראל חותרים כיום להבטיח את עתידה של מדינת ישראל, יהודית ודמוקרטית, המבוססת על חירות היחיד ותיקון החברה, המקיימת שוויון אזרחי מלא לכול והמבססת את קיומו של רוב יהודי מוצק ומובטח לדורות בגבולותיה של מדינת ישראל – אני מאמין בכל לבי כי אנחנו הולכים בדרך הנכונה, הדרך שהתווה ראש בית"ר.

אהוד אולמרט: שמו של זאב ז'בוטינסקי, כשמות יתר אבות הציונות, כבר אינו מסעיר את הלבבות בימינו.

אהוד אולמרט: דמותו נחתמה זה כבר בדפי ההיסטוריה ודבריו ספונים בספרים ובספריות.

אהוד אולמרט: מרחק השנים עושה את שלו, כדרך הטבע, אולם כל מי שזכה, כמונו, לשאוב מן המעיין המופלא של חוכמתו, מי שאי-פעם נכבש בקסם יצירתו והגותו, לעולם יראה בו את מורהו לחיים.

אהוד אולמרט: בהדר, ובתיגר על כל מעצור ומצר, נלך לאורו למען כבוד ישראל וניצחון הציונות.

אהוד אולמרט: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה לך, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: יושב-ראש האופוזיציה.

בנימין נתניהו: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, מכובדי חברי הכנסת, שתי דרישות אנחנו דורשים ממנהיג: האחת היא זיהוי הסכנה לגוף שהוא עומד בראשו, והשנייה היא זיהוי ההזדמנות לחזק ולהעצים את אותו הגוף.

בנימין נתניהו: זו התמצית של מנהיגות וזו התמצית של מדינאות.

בנימין נתניהו: במובן הזה המנהיג הגדול ביותר שקם לעם היהודי בעת החדשה היה ללא ספק בנימין זאב הרצל.

בנימין נתניהו: אני מציין את הרצל, משום שהוא חשוב להבנת ז'בוטינסקי.

בנימין נתניהו: הרצל היה שונה ממנהיגים גדולים אחרים שאנחנו מכירים בהיסטוריה החדשה, שנצרבו כולם בעת המשבר, בעת זיהוי הסכנה, ויכלו לה.

בנימין נתניהו: המנהיגים המפורסמים ביותר – לינקולן או צ'רצ'יל או בן-גוריון – באו בעת משבר עמוק מאוד, שיכול היה לנתק את חוט החיים של עמיהם, והם התייצבו.

בנימין נתניהו: זיהוי הסכנה היה יחסית קל או לפחות קרוב.

בנימין נתניהו: הרצל נבדל מאלה, משום שהוא זיהה את הסכנה כמעט 50 שנה לפני התהוותה, לפני שהתבהרה לעמו ולעולם כולו.

בנימין נתניהו: במובן הזה הוא היה חריג.

בנימין נתניהו: הוא חריג לא רק בנוף המנהיגים היהודים, הוא חריג בנוף של מנהיגים בכלל.

בנימין נתניהו: הוא ניחן בגאוניות של נבואה שאינה נופלת מכוחות הנבואה התנ"כיים.

בנימין נתניהו: הוא גם זיהה את ההזדמנות הגדולה בהתפוררותה הצפויה של האימפריה העות'מאנית ואת פתיחת האפשרות של כלי הצלה לעמו – המדינה היהודית.

בנימין נתניהו: כשהוא הציג את שני הדברים האלה, נהגו בו בביטול כבמטורף גמור בסלונים המרווחים בווינה, בפריס ובלונדון.

בנימין נתניהו: יהודים שהשתבצו בחיי המדינות הללו באמנציפציה הגדולה הסתכלו עליו כעל משוגע גמור.

בנימין נתניהו: כשהוא דיבר על מכשיר ההצלה ועל התפוררות אימפריות, חשבו שהוא משוגע עוד יותר גדול.

בנימין נתניהו: הוא אמר: "אני עומד עם שעון עצר ומחכה להתפוררותה של האימפריה העות'מאנית, ואז נפעל".

בנימין נתניהו: אבל הרצל מת.

בנימין נתניהו: הרצל מת ב-1904 והאימפריה העות'מאנית התמוטטה, ומי שהנהיג אז את התנועה הציונית לא בא לפרוע את השטר של השתתפות של מאות אלפי יהודים בצבאות המנצחים.

בנימין נתניהו: זנגוויל, שהיה תלמידו של הרצל, שאל את ויצמן: "בוורסאי, למה לא ביקשת?

בנימין נתניהו: מדוע לא תבעת מדינה יהודית?

בנימין נתניהו: " ויצמן אמר: "כי חשבתי שלא אקבל", וזנגוויל השיב לו: "נו, וכך קיבלת?

בנימין נתניהו: " ז'בוטינסקי היה שונה.

בנימין נתניהו: הוא היה תלמידו המובהק ביותר של הרצל.

בנימין נתניהו: הוא ניחן באותן שתי יכולות מופלאות של זיהוי הסכנה וזיהוי ההזדמנות.

בנימין נתניהו: את סכנת השואה הוא הבין מוקדם מאוד, מוקדם מנאומיו המזעזעים בוורשה ערב השואה, הרבה יותר מוקדם.

בנימין נתניהו: הוא זיהה גם הזדמנות – אותה התפוררות שהוא נטל בה חלק של האימפריה העות'מאנית.

בנימין נתניהו: הוא זיהה את ההזדמנות להקים באמצעות בריטניה צבא יהודי.

בנימין נתניהו: הוא הבין את המשמעות.

בנימין נתניהו: הוא הבין שלא יהיה פה קיום, כפי שאמר בצדק ראש הממשלה, בלי "קיר ברזל".

בנימין נתניהו: אבל קיר הברזל הוא קודם כול צבא ברזל.

בנימין נתניהו: כשהוא בא להקים את הצבא היהודי, אחרי כמעט 2,000 שנה, הסתכלו עליו כעל משוגע גמור והאשימו אותו במיליטריזם.

בנימין נתניהו: הוא הסביר שאין דבר כזה מיליטריזם, או פאשיזם, או כל הדברים שהוטחו נגדו.

בנימין נתניהו: הוא אמר: "זה מכשיר, יכול להיות מכשיר לטוב ויכול להיות מכשיר לרע.

בנימין נתניהו: צבא יכול לעשות דברים נפלאים ויכול לעשות דברים נוראיים.

בנימין נתניהו: בידינו הוא יעשה דברים מופלאים".

בנימין נתניהו: וגם בזה הוא צדק.

בנימין נתניהו: הוא גם הבין את ההזדמנות הגדולה לפעול על דעת הקהל בעולם המודרני.

בנימין נתניהו: הוא היה הראשון, בעצם, שהפעיל את תורת הלחץ.

בנימין נתניהו: תורת הלחץ אומרת שמנהיגים בעולם המודרני הדמוקרטי מושפעים מדעת הקהל, והוא אמר שלא משנה אם המנהיג ייקרא בלפור או אפילו הרצל.

בנימין נתניהו: הוא אמר: "אם יריבינו יפעילו את הלחץ שלהם, בסופו של דבר ייכנע המנהיג.

בנימין נתניהו: עלינו להפעיל לחץ משלנו בצבא, בדעת הקהל".

בנימין נתניהו: בדברים רבים אחרים הוא היה פורץ דרך, גאון ממש.

בנימין נתניהו: גאוניותו רבה כסופר, כמשורר, כמתרגם, כפולמוסן, כנואם, אבל בראש ובראשונה – כמדינאי.

בנימין נתניהו: הוא היה תלמידו המובהק של הרצל בזיהוי הסכנה ובזיהוי ההזדמנות.

בנימין נתניהו: ובכל זאת, מכל סגולותיו, גם בהגותו החברתית והכלכלית ובחזון שהוא העמיד לעמנו – זה לא ממצה את ההוד ואת הטרגדיה של ז'בוטינסקי.

בנימין נתניהו: ז'בוטינסקי התאפיין בתכונה נוספת, והיא אומץ לב אל מול המשטמה הנוראית שהוא ספג.

בנימין נתניהו: אי-אפשר לתאר לכם, חברי הכנסת – במונחים של המשטמה שאנחנו רגילים לה אי-אפשר בכלל לתאר את קיתונות הלעג והבוז והשנאה שהוטחו בז'בוטינסקי; לא מצד הבונדיסטים – מצד הציונים.

בנימין נתניהו: הם פשוט השחירו את פניו של האיש הקסום והמופלא הזה.

בנימין נתניהו: האיש הזה, שנפטר כשבכיסו שני דולרים.

בנימין נתניהו: זה היה רכושו – שני דולרים היו בכיסו.

בנימין נתניהו: אבי סיפר לי כיצד היו עוברים בניו-יורק – הוא שכנע אותו, בין השאר, לבוא לארצות-הברית, לפעול בדעת הקהל שם – להעביר את זה מבריטניה לארצות-הברית, אבל לא יכלו לגייס כסף.

בנימין נתניהו: זאת לא היתה מסגולותיו הגדולות של ז'בוטינסקי; בלפעול אצל הגבירים הוא לא היה טוב.

בנימין נתניהו: הוא נפטר בדלות נוראה.

בנימין נתניהו: קשה היום להסביר, ואני עדיין אינני יכול להסביר, את השנאה הכבירה שהוא עורר.

בנימין נתניהו: האיש הזה, שאמר ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה: "ואני אומר לכם, חברים נכבדים, כי אין זה מעבר על סדר-יום אלא מעבר אל סדר-יום, אל החורבן.

בנימין נתניהו: חי"ת, וי"ו, רי"ש, בי"ת, נו"ן – חורבן.

בנימין נתניהו: למדו את המלה הזאת בעל-פה.

בנימין נתניהו: לא ייתכן כי מישהו מאתנו יאמין כי שנתו של הזאב תאריך ימים".

בנימין נתניהו: הוא אומר בקטע קורע לב: "מזה שלוש שנים אני פונה אליכם, יהודי פולין, עטרת יהדות העולם, בקריאה.

בנימין נתניהו: אני מזהיר אתכם בלא הפוגה שהקטסטרופה מתקרבת.

בנימין נתניהו: שערותי הלבינו וזקנתי בשנים אלה, כי לבי שותת דם על שאתם, אחים ואחיות יקרים, אינכם רואים את הר הגעש שיתחיל תיכף לפלוט את אש ההשמדה.

בנימין נתניהו: אני רואה מראה איום.

בנימין נתניהו: הזמן קצר בו אפשר עוד להינצל.

בנימין נתניהו: אני יודע, אינכם רואים כי אתם טרודים ובהולים בדאגות יום-יום.

בנימין נתניהו: האזינו לדברי בשעת ה-12.

בנימין נתניהו: למען השם יציל כל אחד את נפשו כל עוד יש זמן לכך, והזמן קצר.

בנימין נתניהו: "ועוד דבר שברצוני לומר לכם ביום התשעה באב הזה.

בנימין נתניהו: אלה שיצליחו למלט את נפשם מהקטסטרופה, יזכו לרגע החגיגי של שמחה יהודית גדולה: לידתה מחדש ותקומתה של מדינה יהודית.

בנימין נתניהו: איני יודע אם אני אזכה לזאת, בני כן.

בנימין נתניהו: אני מאמין בזאת כשם שאני בטוח שמחר בבוקר שוב תזרח השמש.

בנימין נתניהו: אני מאמין באמונה שלמה.

בנימין נתניהו: " אני אינני יכול להסביר את המשטמה שקדמה וסבבה את הדברים האלה, ועוד פחות אני מסוגל להבין את המשטמה שנמשכה כלפי ז'בוטינסקי, לאחר שכל תחזיותיו, אחת לאחת, התגשמו.

בנימין נתניהו: עוד יותר מזה – שיריביו הפוליטיים אימצו רבים מהשגותיו ורעיונותיו לגבי הצבא היהודי, המדינה היהודית.

בנימין נתניהו: אבל אני יכול לציין שתי אבני דרך בשינוי היחס הזה.

בנימין נתניהו: אחת היתה החלטתו החשובה של ראש ממשלת ישראל, לוי אשכול, להעלות את עצמותיו של ז'בוטינסקי ולהטמינן בהר-הרצל.

בנימין נתניהו: אני זוכר שכנער זה עשה עלי רושם גדול מאוד.

בנימין נתניהו: היו, כמובן, תהליכי התפייסות שונים.

בנימין נתניהו: אבל אני חייב, גברתי וחברי הבית, לציין מעמד נוסף שהתרחש אתמול, וזה היה נאומו הנפלא, ממש כך, נאומו הנפלא של נשיא ישראל, שמעון פרס, שברגע מפויס ומפוכח אמר דברים חשובים ביחס לתרומתו העצומה של ז'בוטינסקי לקיומה ולעתידה של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: את אמרת, גברתי, שילדינו אינם מכירים מספיק את מורשתו של ז'בוטינסקי.

בנימין נתניהו: אולי המעמד הזה של דברי הנשיא אתמול ישמש אותנו לשני דברים.

בנימין נתניהו: האחד – לכלול פרק אמיתי, מעמיק, בתוכנית הלימודים של ילדי ישראל, כדי שכל אחד מילדינו יכיר את היסודות האלה של המדינה.

בנימין נתניהו: והשני, שמדינת ישראל תאמץ את קווי המדיניות שלו ואת העקרונות שלו ביחס לזיהוי הסכנה ולהדיפתה וניצול ההזדמנויות, כי מעולם לא היינו זקוקים למשנת ז'בוטינסקי יותר מהיום.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער יחתום את הדיון הזה.

דליה איציק: לאחר מכן נעבור לנושא אחר.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות לך על שנעתרת לפנייתי בשם סיעת הליכוד לקיים את האירוע הזה.

גדעון סער: אני גם מודה לך על דברייך בנושא העוול שנגרם לראש בית"ר – – –

אהוד אולמרט: האם על-פי החוק זה לא אירוע – – –

גדעון סער: אכן על-פי החוק זה אירוע שצריך להתקיים על-פי החוק, אבל הוא נקבע בנסיבות שתיארתי.

אהוד אולמרט: ראוי שלפני שנה – – –

גדעון סער: מכובדי ראש הממשלה, יושב-ראש האופוזיציה בנימין נתניהו, השר לשעבר רוני מילוא, אנשי מכון ז'בוטינסקי שנמצאים ביציע ועוסקים יום-יום בהנצחת זכרו, חברות וחברי הכנסת, מה מבחין מדינאי גדול מאיש ציבור רגיל, אפילו טוב?

גדעון סער: זאב ז'בוטינסקי, כפי שנאמר כאן, היה מנהיג בחסד, נואם מחונן, כותב, מסאי מוכשר, סופר, משורר.

גדעון סער: מבחינה פוליטית הוא מעולם לא הגיע לעמדת שלטון בתנועה הציונית; באמצע שנות ה-30 הוא נאלץ להקים את ההסתדרות הציונית החדשה, כדי להחזיר את התנועה הציונית למסלול המקורי של ההרצליאנים.

גדעון סער: בכל זאת, אנחנו מציינים את יום ז'בוטינסקי, בעוד רבים שהגיעו לעמדות כוח, בין בימי טרום המדינה ובין לאחר הקמתה, נשכחו מלב.

גדעון סער: מדוע עדיין קוראים את כתביו?

גדעון סער: רואים אנשים שממשיכים את דרכו מתווכחים – כפי שטען הרב רביץ – מיהו ממשיך דרכו?

גדעון סער: מהי משנתו?

גדעון סער: לדעתי, התשובה על כל השאלות הללו היא התכונה של ראיית הנולד.

גדעון סער: ראיית הנולד בחיים הפוליטיים והמדיניים היא התכונה החשובה ביותר, והטיב שלה הוא שהיא מזדהרת עם השנים עם הפרספקטיבה.

גדעון סער: אצל זאב ז'בוטינסקי השתלבו גם ניתוח נכון, מדויק להדהים, של המציאות ושל העתיד, וגם רצון עז, דחף גדול, לשנותם ולקרוא עליהם תיגר.

גדעון סער: אתמול על קברו של ז'בוטינסקי הזכיר נשיא המדינה שמעון פרס – ועשה זאת עכשיו גם יושב-ראש האופוזיציה – כיצד חזה ז'בוטינסקי בבהירות מצמררת את שואת יהודי אירופה, התריע על העומד להתרחש וקרא ליציאה גדולה מאירופה, ל"אבקואציה".

גדעון סער: אבל האמת ניתנת וחייבת להיאמר, כי בזמן אמת דחתה התנועה הציונית ברובה את תחזיותיו ואת הצעותיו להצלה.

גדעון סער: כשקרא ל"אבקואציה" קראו לו "פניקיסט", "אלרמיסט"; כשנאבק לקביעת מדינה יהודית כמטרת הציונות כינו אותו "פאשיסט".

גדעון סער: רק בוועידת בילטמור ב-1942, כששואת יהודי אירופה היתה כבר בעיצומה, אימץ הזרם המרכזי בתנועה הציונית את הקביעה הזאת.

גדעון סער: כשהטיף לכוח צבאי עברי ככלי להגשמת מטרות הציונות קראו לו "מיליטריסט".

גדעון סער: אבל ז'בוטינסקי צדק לאורך כל הדרך, והתנועה הציונית והמנהיגות שלה הגיעו לתובנות הללו באיחור ניכר וטראגי בראיית ההיסטוריה של עמנו.

גדעון סער: ז'בוטינסקי, כמו הרצל, עמד במבחן העילאי שציינתי, של מדינאי, מבחן ראיית הנולד.

גדעון סער: מבחן שאומנם מקנה תהילת עולם, אבל בזמן אמת – הרבה פעמים תלאות ולעתים ייסורים.

גדעון סער: ראיית הנולד של ז'בוטינסקי באה לידי ביטוי בהרבה דברים ונושאים אחרים: מהתובנה שהרעיון הקומוניסטי מנוגד לטבע האדם ולכן סופו לקרוס, ועד למסקנה שהאנושות לא צועדת להתבטלות של הלאומים, כפי שסברו רבים בדורו, בהרבה מאוד נושאים.

גדעון סער: אם זהו מבחן של מנהיג, מהו המבחן של תנועה פוליטית?

גדעון סער: מה עושה תנועה פוליטית אחת לבת-קיימא ותנועה פוליטית אחרת לבת-חלוף?

גדעון סער: לדעתי, התשובה על כך היא פשוטה: רעיון.

גדעון סער: הפוליטיקה במיטבה היא שדה קרב בין רעיונות, בין ערכים, בין השקפות עולם, ובמירעה היא מלחמת אינטרסים גרידא.

גדעון סער: כל תנועה פוליטית שביסודה רעיון יש לה אפשרות להתקיים; תנועה שבבסיסה אינטרסים בלבד – עתידה להתפוגג.

גדעון סער: נכון, אין פוליטיקה בלי אינטרסים.

גדעון סער: אבל כאשר האינטרס הוא חזות הכול, כאשר ההווה הופך להיות חזות הכול, כאשר אין דרך – אין דבק מלכד של ממש בין האנשים.

גדעון סער: כי רק רעיון גדול יכול להוביל קדימה המונים, לחולל שינויים גדולים, לחולל מהפכות, לקיים תנועות ואומות במאבק.

גדעון סער: ראש בית"ר הקים תנועה שביסודה רעיון גדול, והוא הרעיון הלאומי.

גדעון סער: היתה לו השקפת עולם מלאה, אבל הרעיון היה אחד – "חד-נס".

גדעון סער: הוא נלחם מלחמת חורמה בבונדיסטים, סירב למהול את הרעיון הציוני ברעיון המעמדי או בכל "איזם" אחר.

גדעון סער: הרעיון הלאומי שבמרכזו הקמת מדינה יהודית היה חזות הכול.

גדעון סער: ביטוי מזוקק לכך נתן במכתב שכתב לדוד בן-גוריון.

גדעון סער: אני מצטט ממכתב משנת 1935 שמצאתי בספרו של בנו, ערי ז'בוטינסקי: "בטוחני כי יש רק טיפוס אחד של ציוני שלא אכפת לו הצבע הסוציאלי של המדינה: אני כזה.

גדעון סער: לו רק יחיש את יצירת המדינה בדור אחד – הנני מוכן ומזומן.

גדעון סער: עוד יותר: מדינת אדוקים שבה יכריחוני לאכול 'גפילטע פיש' משחר עד שחר (אבל אין דרך אחרת) – מסכים.

גדעון סער: עוד יותר גרוע: מדינה יידישאית שבשבילי זה סוף כל הקסם שבדבר: אם אין דרך אחרת – מסכים".

גדעון סער: ובמקום אחר: "ברית טרומפ

גדעון סער: לדור אינה מכירה בשום שעטנז אידיאולוגי.

גדעון סער: שני אידיאלים הם אבסורד ממש כשם ששני אלוהים הם אבסורד ושני מזבחות שונים בבית-מקדש אחד".

גדעון סער: לא בכדי לא נפגע המחנה הלאומי מזליגה למחנה הפוסט-ציוני – כפי שקרה וקורה בעולמות אידיאולוגיים אחרים.

גדעון סער: מי שקידש עצמו בהכרה לרעיון הלאומי מתוך הכרה כי הוא רעיון נכון ומוסרי, יכול לשאת בקשיים המעשיים, לעתים גם בקשיים המוסריים, שתובעת הגשמתו; יש בידו מצפן, והוא יודע לאן הוא הולך.

גדעון סער: השקפת עולמו של ז'בוטינסקי יצרה את המהילה הנכונה והכל כך נדירה בין יסודות שמרניים וליברליים.

גדעון סער: הוא היה שמרן בתפיסת הסדר החברתי, בורגני בהכרה, שמכיר בערך התרבותי של הבורגנות.

גדעון סער: פילוסופים מדיניים בדרך כלל מקטלגים אנשים כליברטנים או כשוויוניסטים.

גדעון סער: תורת ז'בוטינסקי מקיימת את שניהם במלוא הדרם.

גדעון סער: ז'בוטינסקי היה מקדש חירות הפרט, שהאמין ש"בראשית ברא אלוהים את היחיד", ומקדש החירות הלאומית כמקיימת נשמת אפה של אומה חיה וזוקפת את גוום של בניה, שהשתוחח באלפיים שנים נטולות ריבונות.

גדעון סער: ז'בוטינסקי היה גם מאמין אדוק בשוויון: שוויון בין המינים, שוויון זכויות לבני המיעוטים.

גדעון סער: הוא כפר ומאס בתופעות של אדנות של אדם אחד על רעהו.

גדעון סער: אל לנו, תלמידיו, להיגרר אחרי גורמים שהדמוקרטיה אצלם היא על-תנאי, וכך גם שוויון ערך האדם.

גדעון סער: כי אלה לא אנחנו וזו לא דרכנו.

גדעון סער: השקפת עולם פמיניסטית למדתי מתורת ז'בוטינסקי, כשם שלמדתי ממנה השקפת עולם לאומית והשקפת עולם חברתית.

גדעון סער: ז'בוטינסקי הודה בפה מלא בהערצת נשים.

גדעון סער: גם בעניין הזה הקדים ז'בוטינסקי את דורו.

גדעון סער: ב"סיפור ימי" כתב: "אולי ידוע לקורא כי מחשיב אני את האשה על הגבר בכל שטח יסודי של חיי הציבור והבית.

גדעון סער: חוץ מיגיע-כפיים גס ופראי שבו מכריע כוח השרירים, אין תפקיד ומקצוע שלא הייתי מוסר לאשה בעדיף על הגבר.

גדעון סער: אצלי היחס הזה איננו דבר של הרהורים וחשבונות.

גדעון סער: אצלי זהו חוש אורגני, למעלה מכל ויכוח – – –".

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, התנועה הרוויזיוניסטית, או התנועה הלאומית ידעה במשך שנות דור רק שני מנהיגים: ז'בוטינסקי ובגין.

גדעון סער: שניהם היו מנהיגים כריזמטיים, דומיננטיים, שהילכו קסם על תומכיהם.

גדעון סער: על שניהם נשאלה השאלה: מה יקרה לה לתנועה ביום שאחרי לכתם?

גדעון סער: סיפור מעניין המעלה גם את היחס שבין המנהיג לרעיון מביא מי שהיה מזכירו של ז'בוטינסקי במשך חמש שנים, אייזיק רמבה, בספרו "במחיצתו של ז'בוטינסקי".

גדעון סער: הוא מספר על אחת מישיבות התנועה הרוויזיוניסטית, שהתקיימה בלונדון בסוף שנות ה-30, ועלתה בה דרישה מאחת המדינות, שבה ענייני התנועה היו יגעים, שז'בוטינסקי יבוא אליהם.

גדעון סער: ז'בוטינסקי עצמו שיסע אחד מחברי הנשיאות.

גדעון סער: אחד מחבריו שתמך בעמדתו נימק: "יש להרגיל את התנועה כי יש מוסדות עליונים וגם להם האוטוריטה, כי אחרת מה יהיה כשהנשיא לא יהיה עוד בחיים?

גדעון סער: התתפורר כל התנועה?

גדעון סער: " וכך מתאר רמבה את אשר קרה בעקבות הדברים: "פני כל הנאספים חוורו כסיד.

גדעון סער: איזו אווירה מחניקה השתרעה לפתע פתאום בתוך החדר.

גדעון סער: מועקה רבה על הכול.

גדעון סער: את אשר לא הרהיב בנפשו אף אחד מאתנו להוציא מעמקי נשמתו, ביטאו עכשיו בצורה כה גלויה.

גדעון סער: חרדה אחזתנו.

גדעון סער: ז'בוטינסקי הפסיק את השתיקה: ידידי, אם אתם סבורים שגורל התנועה כולה תלוי באישיותי אני, אם אתם חושבים שלא יצרנו כל ערכים של ממש, חשובים כשהם לעצמם, הרי אין לנו זכות קיום, ואז אהיה נאלץ בלב שבור להודות, כי כל עמל חיי היה ריק.

גדעון סער: אבל מובטחני, כי אתם מטפחים לא בצדק את הפולחן האישי.

גדעון סער: רעיוננו ותוכניתנו הם הכרח של החיים.

גדעון סער: לתנועתנו יש שורשים כה מוצקים בקרקע חיינו, עד כי מותי לא ייגע אף כמלוא הנימה במבנה התנועה, ועל אחת כמה וכמה בעקרונותיה – – – ואגב, צריך להתרגל למחשבה כי יום יבוא ואני לא אהיה ביניכם".

גדעון סער: זאב ז'בוטינסקי איננו זה 67 שנים, אבל תורתו חיה וקיימת.

גדעון סער: כך הווה וכך יהיה.

גדעון סער: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, תודה שבאת.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הודעת המזכיר.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני, התשס"ז–2007 – לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

דליה איציק: רבותי השרים, השר להגנת הסביבה, כתבתי נאום אבל אני אומר כמה משפטים לשני חברי כנסת.

דליה איציק: חבר הכנסת מלכיאור, אני מדברת אליך.

דליה איציק: אני מבקשת לא להפריע שם, אפילו שנמצא שם ראש הממשלה.

דליה איציק: יש לה הרבה שדולות, לכנסת ישראל, ורובן גם מאוד מצליחות ומאוד משפיעות.

דליה איציק: אני רוצה לומר כי השדולה הירוקה של הכנסת, בניצוחם של שני חברי הכנסת – שגם ביניהם מאוד מסתדרים, וגם זה משהו – היא השדולה הגדולה ביותר שיש בכנסת, הפעילה מאוד.

דליה איציק: אני גאה שנפל בחלקי להיות יושבת-ראש כנסת שיכולה לדחוף חוקים של הגנת הסביבה.

דליה איציק: אני גם שמחה שאישרתי שיתקיים היום החשוב הזה.

דליה איציק: מספרים לי שהיה כינוס מאוד מוצלח למטה.

דליה איציק: אני אעשה כמיטב יכולתי ואשב עם שני חברי הכנסת.

דליה איציק: אני מתפנה קצת מעיסוקי השני, ועכשיו אני חוזרת לעיסוקי הראשון והעיקרי, ואנחנו נשב יחד בפגרה ונחשוב איך אנו יכולים לעשות כך שהמודעות, שהיא עיקר העניין, תעלה.

דליה איציק: הבשורה הרעה היא, שאנחנו עוד רחוקים מלהיות מרוצים.

דליה איציק: בשורה טובה היא, שאי-אפשר להשוות למה שהיה.

דליה איציק: לאותם אלה שפעילים ויש להם תחושת תסכול שהכול נעשה לאט, אני רוצה לומר שבסוף אני מרגישה שלא רק משוגעים יש לאיכות הסביבה, וכי "המשוגעים" הללו הולכים ומתרבים, וזו בשורה גדולה מאוד.

דליה איציק: בין המשוגעים הללו יש שני חברי כנסת, דב חנין ומיכאל מלכיאור, ומעל במת הכנסת אני רוצה לומר לכם המון תודה.

דליה איציק: אני רוצה לומר משהו גם לשר להגנת הסביבה.

דליה איציק: נפלה בחלקי הזכות הגדולה להיות שרה לאיכות הסביבה.

דליה איציק: כאשר נכנסתי למשרד הזה הייתי בהלם.

דליה איציק: לא היה לי מושג.

דליה איציק: חששתי מאוד, לא התוודעתי לחלק מהנושאים, אבל אהבתי אותו אהבה גדולה.

דליה איציק: זה משרד עם צוות צעיר, נמרץ, חדור תחושת שליחות.

דליה איציק: אני יודעת, אדוני השר, שגם אתה מאוד אוהב את המשרד הזה, ומרגישים בחקיקה הרבה שאתם מחוקקים.

דליה איציק: אני רוצה לומר לכם המון תודה.

דליה איציק: אני מתכוונת לעשות כמה פעילויות כאלה.

דליה איציק: אנחנו נשב יחד עם אנשי המשרד ונחשוב מה עוד אנחנו יכולים לתרום.

דליה איציק: יחליף אותי חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

דליה איציק: אני אשב כאן עד אשר הוא יחליף אותי.

דליה איציק: בינתיים נתחיל עם השר להגנת הסביבה, השר גדעון עזרא.

דליה איציק: לאחר מכן – יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

גדעון עזרא: גברתי יושבת-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת דב חנין, אני מודה על דברייך על היום הזה, על העלאת הנושא הזה, ועל היום המוצלח שהיה פה היום.

גדעון עזרא: אמרו לי שהשדולה הירוקה פה בכנסת היא גדולה, אבל למען האמת, יש ועדות – ואני לא מדבר על ועדת הפנים והגנת הסביבה, ששם יש הרבה ירוקים – שאני נתקל בהן בקשיים לא פשוטים בהעברת חוקים.

גדעון עזרא: אני מתכוון לחוק הפיקדון שנמצא בוועדת הכלכלה, למשל.

גדעון עזרא: אני חושב שהנושא הזה הולך בעצלתיים, וצריך לזרז אותו.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר שגם אני, כאשר הגעתי למשרד להגנת הסביבה לא ידעתי את מה שאני יודע היום ועד כמה חשובה היציבות של השרים בתפקידם, בעיקר למשרד כמו המשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: בראשית דברי אני מוכרח להגיד שהנושא הזה של הגנת הסביבה והתחממות כדור הארץ נוגע לעולם כולו.

גדעון עזרא: האיום הוא לא רק על מדינת ישראל, אלא על העולם כולו.

גדעון עזרא: מדינת ישראל צריכה להבין שלמרות בעיות הביטחון, בעיות החינוך ובעיות אחרות שקיימות אצלנו, התחממות כדור הארץ וההגנה על מדינת ישראל מפני בעיות של זיהום אוויר, שקוטל לא מעט אנשים, הן נושאים לא פחות חשובים.

גדעון עזרא: האחריות שקיימת אצלנו – נושאי התחממות כדור הארץ הם נושאים לא פחות חשובים.

גדעון עזרא: לצערי, חלקו של המשרד בתקציב המדינה הוא 0.06%.

גדעון עזרא: אנו הולכים לקראת תקציב 2008.

גדעון עזרא: פרופסור תמר דיין שלחה מכתב לכל הפרופסורים והדוקטורים בכל האוניברסיטאות במדינת ישראל, וביקשה מהם לחתום על עצומה להגדלת תקציב המשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: היא אמרה לי שמעולם לא קרה שפרט לאחד שסירב לחתום, 159 איש חתמו ואמרו שהנושא חשוב וחיוני.

גדעון עזרא: חבל שהדברים הללו, לא ישמעו אותם פקידי האוצר ושר האוצר וראש הממשלה, ויש לזה חשיבות רבה.

גדעון עזרא: נדמה לי שהנושאים שאנחנו עוסקים בהם מקיפים, למעשה, את כל שדרות חיינו.

גדעון עזרא: בראש ובראשונה, יש החלטה של הממשלה מ-2003 בנושא פיתוח בר-קיימא.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד שאין כמעט החלטה שמקבל היום גוף כלשהו שלא עלולה לגעת בנושא של פיתוח בר-קיימא.

גדעון עזרא: אני קראתי וקורא לכל משרדי הממשלה וגם לכנסת.

גדעון עזרא: גברתי יושבת-ראש הכנסת, נדמה לי שהיום אמר דב חנין דבר נכון:

גדעון עזרא: זה לא מספיק שבכל משרד יהיה אדם – או שאת זה אמרת אתה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז – שיהיה אחראי לפיתוח בר-קיימא.

גדעון עזרא: גם בהחלטות שמקבלים בכנסת, ואני לא מדבר על נציבות הדורות הבאים אלא על החלטות שמקבלים בכנסת, אולי קצין הכנסת צריך להיות האיש שליד אוזנך, שבקבלת ההחלטות יבוא ויגיד שזה נוגד את הפיתוח בר-הקיימא, וזאת אפילו בבנייה שנעשית היום בכנסת.

דליה איציק: אדוני, אני גנבתי את זכות המיקרופון כדי להגיד לך שיש פה נוהל.

דליה איציק: כל חקיקה שעוברת כאן קודם כול וראשית כול מגיעה, ומקבלים תזכיר, מהם האפקטים או מהן ההשפעות על איכות הסביבה, וזה ממש לא תפקידו של קצין הכנסת.

דליה איציק: אתה יודע.

דליה איציק: העבר של קצין הכנסת והעבר שלך משותפים, ואתה יודע מה הוא עושה.

גדעון עזרא: אני אתן לך דוגמה.

גדעון עזרא: מדברים, למשל, על מנורות פלואורסנט.

גדעון עזרא: כאשר מנורה של 100 ואט באה בפלואורסנט, היא גוזלת רק 23 ואט.

דליה איציק: אתה מדבר על כנסת ירוקה.

גדעון עזרא: אני לא בטוח שאנחנו עשינו את המאמץ הכי גדול פה בכנסת – – –

דליה איציק: אתה מדבר על כנסת ירוקה.

דליה איציק: זה משהו אחר.

דליה איציק: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תמנה קצין להגנת הסביבה בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

גדעון עזרא: לא.

גדעון עזרא: זה בדיוק מה שאמרתי.

גדעון עזרא: נושא פיתוח בר-קיימא – אגע בו בכמה מלים, ואחר כך אגע בכותרות בשאר הנושאים.

גדעון עזרא: ישראל התקבלה כמועמדת ל-OECD, והדבר הזה מחייב והוא מביא הרבה כבוד למדינה.

גדעון עזרא: המדינה התקבלה בגלל מאמצים שהיא עשתה בכמה וכמה נושאים, ביניהם נושאים של הגנת הסביבה.

גדעון עזרא: יש לנו חובות כתוצאה מהדבר הזה, ויש לנו חובות כלפי אזרחינו וכלפי העולם.

גדעון עזרא: אני מוכרח לדבר ורציתי לדבר – ואדבר ממש בכותרות – על חלק מהנושאים שהמשרד שלנו עובד עליהם.

גדעון עזרא: אני מדבר בעיקר על מוקדי זיהום מרכזיים שמסכנים חיי אדם במדינת ישראל.

גדעון עזרא: הנושא הראשון במעלה הוא זיהום מכלי רכב, עוד יותר מאשר זיהום מתעשייה.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד לכם שאנחנו נמצאים בתהליך חקיקה של חוק אוויר נקי, שמתנהל בוועדת הפנים והגנת הסביבה ועומד בראשו חבר הכנסת דב חנין.

גדעון עזרא: אנחנו שואפים לדאוג לכך שכל הדלקים וכל הרכבים במדינת ישראל יהיו תואמים את מניעת הזיהום מכלי רכב.

גדעון עזרא: יש תוכניות ארוכות, ובעוד פחות מחודש נביא החלטות בוועדת שרים להגנת הסביבה, שאני עומד בראשה.

גדעון עזרא: רבותי, יש בעיות רבות בנושאים הללו, ועיקר הבעיות הן נושא הטסטים, למשל.

גדעון עזרא: הרכבים שעוברים טסטים במדינת ישראל לא עוברים טסטים מספיק קפדניים בנושא זיהום אוויר, ולכך אנחנו לוחצים.

גדעון עזרא: יש רכבים שמגיעים לארץ והם יותר מזהמים מרכבים אחרים, ויש ויכוחים לא מעטים על סוגי רכב מועדפים.

גדעון עזרא: משרד האוצר רוצה לתת הנחות לרכבים ירוקים יותר מאשר לרכבים אחרים, והוא נתקל בהתנגדויות כאלה ואחרות.

גדעון עזרא: אנחנו מנסים, יחד עם עיריית תל-אביב ומשרד התחבורה, לסגור את מרכז תל-אביב לרכבים מזהמים, וגם זה נמצא כרגע בפעולה ובתוכנית.

גדעון עזרא: עם זאת יש מוקדים נוספים.

גדעון עזרא: די אם נזכיר את ההכרזה על מפרץ חיפה כאזור עדיפות לאומית לטיפול סביבתי, בגלל המפעלים במתחם בתי-הזיקוק והמפעלים האחרים.

גדעון עזרא: היו שיפורים משמעותיים מאוד במפעלים הללו, ועדיין לא די.

גדעון עזרא: הפתרון הרציני מאוד יגיע כאשר יגיע גז למפרץ חיפה, וזה יהיה בסביבות ינואר 2009.

גדעון עזרא: עד אז אנחנו גורמים לדלקים טובים יותר שמפעילים בתי-הזיקוק.

גדעון עזרא: אנחנו ממשיכים לבדוק את נושא אחסנת חומרים מסוכנים בקרבת המגורים במפרץ חיפה – כידוע לכם, זה כולל לא רק את אתר האמוניה אלא גם חומרים מסוכנים בנמל חיפה – בחוות אחסון הדלקים, תעשייה פטרוכימית וכימית וצנרת תובלה של חומרים מסוכנים.

גדעון עזרא: הפתרון לא פשוט ולא בטוח שהוא יהיה בטווח המיידי.

גדעון עזרא: נושא רמת-חובב עלה בצורה רצינית מאוד לכותרות בשנה האחרונה, ואנחנו נמצאים עכשיו בעיצומה של תוכנית למניעת מפגעי זיהום אוויר-קרקע-מים במרחב רמת-חובב.

גדעון עזרא: הושקעו על-ידי המפעלים מיליארד שקל בשנים האחרונות לשיפור המצב ברמת-חובב: גם בשיפור השפכים, גם זיהום אוויר.

גדעון עזרא: אנו מנטרים את אזור רמת-חובב בצורה שלא ניטרנו אף פעם אזור אחר.

גדעון עזרא: אנחנו תקווה שירווח לתושבי באר-שבע ועיר הבה"דים, שתוקם שם בקרוב.

גדעון עזרא: לפני נושא החקיקה, אני רוצה להגיד משהו על נושא החשמל.

גדעון עזרא: קודם כול, מדינת ישראל תלך בעתיד הקרוב מאוד להתחלת עבודה – והגיע הזמן – על אנרגיה מתחדשת, קרי שדה סולרי שיספק חשמל מאור השמש, שברוך השם יש לנו כאן בשפע במדינת ישראל.

גדעון עזרא: יש אתר באזור אשלים שמתוכנן לעניין הזה, ואני מקווה מאוד שתוך השבועיים או שלושת השבועות הקרובים יהיה סיכום בין משרד התשתיות הלאומיות לבין משרד האוצר כיצד יוצאים לגיבוש אותו זכיין שיקים את השדה הסולרי שחשוב מאוד למדינת ישראל.

גדעון עזרא: יש גם תוכנית לטורבינות רוח ברמת-סירין, ונקווה שגם זה יהיה בזמן היותר קרוב.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד לכם שאין לי כל ספק שהאנרגיה המתחלפת היא אחד היעדים המרכזיים של ממשלת ישראל.

גדעון עזרא: אנחנו גם מתכוונים לתמרץ את התחבורה הציבורית במדינת ישראל.

גדעון עזרא: מה שעשתה הרכבת לרבים מתושבי הצפון והדרום בנסיעתם היומיומית ברכבת – נקווה שזה ילך ויתרחב.

גדעון עזרא: אבל יש לזה סיכוי טוב אם וכאשר אתה יורד מהרכבת תוכל לעלות על תחבורה ציבורית טובה ונוחה.

גדעון עזרא: נושא נוסף שאנחנו עוסקים בו הוא מיחזור הפסולת.

גדעון עזרא: מדינת ישראל מייצרת 6 מיליוני טונות פסולת ביתית בשנה, וכאשר אתה מחלק זאת לכמות האוכלוסייה הרי שכל אדם מייצר פסולת של 1.5 ק"ג ליום, וזה 560 ק"ג בשנה.

גדעון עזרא: הנפח של הטמנת פסולת בארץ הולך ומצטמצם, הצורך במיחזור הולך וגדל, ונעשים מאמצים, גם על-ידי חקיקה, כפי שאפרט בהמשך, להשבחת נושא מיחזור הפסולת.

גדעון עזרא: אנחנו העברנו לאחרונה חוק הטמנה, שכל מי שמטמין יצטרך לשלם מס הטמנה, על מנת לעודד מיחזור.

שי חרמש: – – – לעודד.

גדעון עזרא: העברנו גם חוק של חבר הכנסת נודלמן בנושא של מיחזור וסילוק צמיגים, שנמצאים אצלנו בשפע.

שי חרמש: ייקור ההטמנה יגרור הטמנה פיראטית.

גדעון עזרא: זה תלוי באכיפה.

גדעון עזרא: הרשויות המקומיות בדרך כלל לא מטמינות פיראטית.

גדעון עזרא: ההטמנה הפיראטית היא בפסולת היבשה, בפסולת הבנייה – שם יש לנו בעיה.

גדעון עזרא: אני מדבר כרגע על הפסולת הביתית.

גדעון עזרא: אשר לפסולת הבנייה, חייבים – הגענו לאחרונה לסיכומים עם התאחדות הקבלנים, ואנחנו מקווים להגיע גם לסיכומים עם משרדי הממשלה השונים, אם זה מע"צ, אם הרכבות, למיחזור פסולת הבנייה כדי שלא נטמין את הפסולת הזאת.

גדעון עזרא: העברנו לאחרונה בקריאה ראשונה את חוק הפיקדון על בקבוקי המשקה הגדולים, ואני מקווה שנוכל להעביר אותו, בשעה טובה, בתקופה הקרובה.

שי חרמש: שהכסף לא ילך למאפיה.

גדעון עזרא: גם לזה אנחנו צריכים לדאוג, בעזרתך.

גדעון עזרא: תעזור לנו, תבוא לישיבות.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד מלה אחת על נושא שיעלה יותר מאוחר.

גדעון עזרא: אתמול היתה כתבה ב"ידיעות אחרונות", בראש העיתון – ואני מברך את העיתון על כך – על זיהום החופים במדינת ישראל.

גדעון עזרא: עיקר הזיהום הוא מביוב – ביוב ביתי במקרה הטוב וביוב תעשייתי במקרה הגרוע.

גדעון עזרא: מי שאחראי לנושא הביוב במדינת ישראל – כל רשות ורשות מקומית אחראית, במסגרת הארנונה שהיא גובה מהאוכלוסייה, לתשתית ביוב בתוך היישוב שלה; דרך אגב, גם לתשתית מים.

גדעון עזרא: זה לא נושא שאני עוסק בו, אבל אני יודע שיש יישובים שמאבדים 40% מהמים שנכנסים ליישוב בגלל צינורות פגומים, וכאן אני קורא לכל הרשויות לעשות הכול כדי שצינורות הביוב יהיו קיימים והשפכים לא יגיעו לוואדיות.

גדעון עזרא: לפעמים, כאשר יש תשתיות, השפכים מגיעים למתקני טיהור שפכים, שחלקם עולים על גדותיהם וחלקם לא מתוחזקים כהלכה.

גדעון עזרא: אנחנו נוקטים פעולות כלפי כל רשות שגורמת לשפכים, והכרחנו הרבה מאוד רשויות להקים מתקנים לטיהור שפכים.

גדעון עזרא: לפי דעתי, בארץ אף פעם לא היו כל כך הרבה מתקני טיהור שפכים, וצריך להדגיש כאן:

גדעון עזרא: כל מתקן טיהור שפכים גם מביא מים נוספים לחקלאות, מים להשקיה, ואנחנו מברכים על כך.

גדעון עזרא: כאשר הביוב זורם בנחלים, כאשר מתקני טיהור השפכים עולים על גדותיהם – מה לעשות, הים הוא המקום הנמוך ביותר והשפכים מגיעים לים.

גדעון עזרא: אנחנו נוקטים את כל הצעדים הנדרשים כדי למנוע הזרמה לים.

גדעון עזרא: אולי תתפלאו על מה שאגיד עכשיו, אבל זיהום הים בישראל קטן יותר מאשר בכל ארצות אגן הים התיכון וגם במקומות אחרים, ועל כך אני אדבר לאחר מכן, במסגרת ההצעה לסדר-היום.

גדעון עזרא: אני חוזר ואומר שבכל הפעילות הזאת המשרד להגנת הסביבה מתבסס במידה רבה על שלושה גורמים.

גדעון עזרא: גורם אחד הוא בעלי מקצוע שעוסקים בנושאים כמו הטלפונים הסלולריים, שהם נושא שנוי במחלוקת במדינה, ומתקני קרינה כאלה ואחרים, שגם הם בנחלתו של המשרד.

גדעון עזרא: אנחנו חייבים שיהיו לנו המומחים הטובים ביותר, ולצערי, במצב שבו המשרד נמצא, קשה לתת מענה לכל הנושאים ברמה הטובה ביותר.

גדעון עזרא: הנושא השני הוא אכיפה.

גדעון עזרא: בלי שתהיה לנו יכולת אכיפה, בלי שתהיה לנו יכולת גבייה, בלי שתהיה יכולת שפיטה למדינה, אנחנו נרתיע פחות.

גדעון עזרא: אנחנו עושים הכול כדי להגביר את יכולותינו בכל הנושאים הללו.

גדעון עזרא: אני מברך על היום הזה.

גדעון עזרא: יכולתי לעמוד פה ולדבר עוד שעות, אבל אני משוכנע שהנושא הזה עוד יחזור ויעלה כאן במליאה.

גדעון עזרא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לשר להגנת הסביבה, חבר הכנסת גדעון עזרא, ומזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס.

יולי יואל אדלשטיין: בהזדמנות זו נברך את האורחים שלנו, שעתה יוצאים – הם אורחים של סיעת גיל, שיזמה את ביקורם בכנסת – גמלאי "אל על".

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים לכנסת ישראל ולדיון חשוב זה.

אופיר פינס-פז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שבשנה הבאה מפלגת העבודה תוכל להזמין את גמלאי "אל על".

יולי יואל אדלשטיין: אתם לא תזדקנו עד כדי כך.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד לברך את השדולה הירוקה ואת ראשיה, חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ודב חנין, על העבודה הברוכה שהם עושים בתחום.

אופיר פינס-פז: האכסניה שמטפלת בנושאים – לא ברמת השדולה אלא ברמת הפעולה – היא כמובן ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: ידינו מלאות בעבודה, אבל אני לא רוצה כרגע לתת פירוט מדויק, כי הוא חובק מדינה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לנסות לתת דגשים מנקודת המבט שלי.

אופיר פינס-פז: אנחנו חיים במדינה מאוד קטנה פיזית ומאוד צפופה.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה משום שלדברים האלה יש השלכות מרחיקות לכת על ההתנהלות ועל המציאות שבתוכה אנחנו חיים ועל הסביבה שבה אנחנו פועלים, מה גם שאנחנו חיים במורשת של הפרחת השממה.

אופיר פינס-פז: הציונות היא הפרחת השממה, פיתוח, בינוי.

אופיר פינס-פז: לכן, אנחנו כולנו באיזו אידיאולוגיה של לבנות בכל מקום ולעשות בכל מקום.

אופיר פינס-פז: חברים, הדברים האלה צריכים להיעשות בזהירות עצומה בימים האלה, משום שהגענו למצב שבו הסביבה הישראלית היא סביבה חולה ממש, מסוכנת, מזוהמת – גם הקרקע וגם האוויר – לא מתוכננת, עם סכנות גדולות, שלצערי עולות בחיי אדם בכל יום.

אופיר פינס-פז: בכל יום מתים במדינת ישראל ונהיים חולים במדינת ישראל אנשים, משום שהסביבה נראית ומטופלת כפי שהיא נראית ומטופלת.

אופיר פינס-פז: צריך להבין שמדובר ממש בפיקוח נפש.

אופיר פינס-פז: נמצא אתנו גם שר הבריאות, וחשוב שהוא אתנו בדיון הזה.

אופיר פינס-פז: למה אני אומר את הדברים האלה?

אופיר פינס-פז: כי יש איזו תחושה, שכאשר דנים על איכות הסביבה או על הגנת הסביבה, זה סוג של בון-טון – בואו נדבר קצת על נושא שכולנו מאוחדים סביבו, לכולנו נחמד.

אופיר פינס-פז: למה לנו לדבר רק על הנאום של בוש ועל המאבק המדיני ועל המלחמה בטרור?

אופיר פינס-פז: בואו נדבר על דברים יפים, על דברים ירוקים.

אופיר פינס-פז: חברים, אנשים מתים היום על רקע מחדלים קשים בהגנת הסביבה במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אנחנו מוכרחים להעמיד את הנושא הזה במקום הרבה יותר גבוה בסדר העדיפויות של הכנסת, בוודאי של הממשלה, כדי לעשות שינוי דרמטי ויסודי בהתייחסות לנושא הסביבה.

אופיר פינס-פז: נכנס גם שר הפנים, ובלי שגדעון עזרא ייפגע – לשר הפנים יש הרבה יותר השפעה.

אופיר פינס-פז: מאיר, אני רוצה שתדע, יש לך בידיים – אולי עוד לא ראית את זה, כי אתה שר פנים חדש, הייתי שר פנים – יש בידיך סמכויות אופרטיביות בתחומי הגנת הסביבה יותר מאשר לשר להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: קודם כול, בכל מה שקשור לתכנון.

אופיר פינס-פז: תכנון משק הגז – לשר הפנים יש היום יותר השפעה על זיהום אוויר, כי הוא יכול לקבוע אם מערכות האנרגיה שלנו תופעלנה על גז או על סולר או על פחם.

אופיר פינס-פז: זה דרמטי.

אופיר פינס-פז: ואם חברת חשמל תתקין סולקנים או לא תתקין סולקנים; ואם תהיה תחבורה ציבורית עם העדפות, כן או לא; ואם תהיה בנייה על-פי תקן ירוק או לא על-פי תקן ירוק.

אופיר פינס-פז: מאיר, הכול אצלך, לא אצל שר השיכון ולא אצל שר התחבורה ולא אצל שר התשתיות הלאומיות, כי אתה קובע את התקן ואת התכנון, וזה דבר דרמטי.

אופיר פינס-פז: אנחנו עסקנו היום בהתחממות כדור הארץ, במשבר האקולוגי, במשבר האקלימי, ואני רוצה לומר כך: הגיע הזמן שבעניין הזה גם אנחנו נהיה חלק מהכפר הגלובלי, שנמצא בסכנה גדולה.

אופיר פינס-פז: אני ממליץ לכל חבר כנסת כאן, ודאי לשרים, לצפות מהר בסרט של אל גור, משום שהסרט הזה ממחיש את המשבר בצורה שאין למעלה ממנה.

אופיר פינס-פז: גם העובדה שאדם כמו אל גור, שהיה סגן נשיא ארצות-הברית, שהיה מועמד לנשיאות, מחליט להקדיש את חייו היום לנושאים סביבתיים – – –

אבשלום וילן: אולי יהיה – – –

אופיר פינס-פז: ואולי יהיה מועמד לנשיאות.

אופיר פינס-פז: הלוואי שיהיה.

אופיר פינס-פז: הלוואי שאל גור יציג את מועמדותו לנשיאות ארצות-הברית.

אופיר פינס-פז: הלוואי.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שזה יציל את כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: אני אומר: גם ממשלת ישראל צריכה לנקוט אמצעים, כי בדברים האלה תהיה להם השפעה מרחיקת לכת על מדינת ישראל – מים, ימים, כל הדברים.

אופיר פינס-פז: תראו מה קורה בים המלח, איזה משבר נורא, הים התיכון וכדומה וכדומה.

אופיר פינס-פז: לכן, ההצעות שלי, שבעצם הן לא הצעות רק שלי אלא הצעות שהיום דנו בהן בוועדת הפנים והגנת הסביבה, הן: 1.

אופיר פינס-פז: שראש הממשלה בכבודו ובעצמו ייקח על עצמו לעמוד בראשות ועדת שרים בנושאים הסביבתיים, ובעיקר בנושא ההיערכות לנוכח התחממות כדור הארץ וההשלכות שלה על הסביבה במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: 2.

אופיר פינס-פז: אנחנו ממליצים שבכל משרד ממשלתי ימונה עובד בכיר שזה יהיה אחד מהעיסוקים שלו – אולי העיסוק המרכזי שלו – לטפל בנושאים שקשורים במשרד עצמו בכל מה שקשור בהתמודדות של ישראל עם הפחתת פליטה של גז החממה, עם אמצעים ודברים שהממשלה כממשלה צריכה לעשות כדי שנוכל להגיע ליעד העולמי, הבין-לאומי, שעד שנת 2020 נצמצם ב-20% את גז החממה שנפלט היום בכל העולם.

אופיר פינס-פז: אגב, ישראל היא מהמובילות בעולם בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: 3.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים להמליץ שבתקציב 2008 – ואני קורא פה לחברי הכנסת שחברים בוועדת הכספים, נדמה לי שאלה חבר הכנסת שי חרמש, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חבר הכנסת אבשלום וילן – נכון, אני לא טועה – ואולי יש פה עוד חברים נוספים:

אופיר פינס-פז: תיקחו על עצמכם את העניין הזה, ואל תאשרו בוועדה תקציב לשנת 2008 בלי סעיף סביבתי, שיקצה משאבים לממשלה להתמודדות של מדינת ישראל עם השלכות התחממות כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: שיהיה תקציב ממשלתי לנושאים האלה; איך הממשלה מצמצמת את פליטת גז החממה – במשרד התחבורה, במשרד התשתיות הלאומיות, במשרד הפנים, בכל המשרדים הנוגעים בדבר.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שזה נורא נורא חשוב, ונדמה לי שאם חברי הכנסת לא יעשו מעשה, קשה לצפות ששר האוצר יעשה מעשה בהקשר זה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לסכם.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו, חברי הכנסת, צריכים לעשות מעשה.

אופיר פינס-פז: ברוב הפרלמנטים המודרניים בעולם יש מפלגת ירוקים.

אופיר פינס-פז: בישראל הירוקים לא עברו את אחוז החסימה כבר כמה פעמים.

אבשלום וילן: – – –

אופיר פינס-פז: זהו, לפי דעתי זה לא פוטר אותנו.

אופיר פינס-פז: זה לא פוטר את חברי הכנסת מכל סיעות הבית להוביל בנחרצות, שלא לומר אפילו באגרסיביות, את הנושאים הירוקים בכוח.

אופיר פינס-פז: אנחנו מטפלים היום ב"המזהם משלם", בזיהום קרקעות, בזיהום אוויר, באוויר נקי, בפליטת זיהום אוויר מרכבים.

אופיר פינס-פז: יש אין-סוף דברים שאפשר וצריך לעשות – אנרגיה סולרית וכדומה.

אופיר פינס-פז: בסיום דברי אני רוצה שוב לברך את דב חנין ומיכאל מלכיאור, ולקוות שנוכל למקסם את ההישגים של הבית הזה בתחום ההגנה על הסביבה ברמה כזאת שנוכל להתחיל בתהליך הבראת הסביבה בישראל, למען תושבי מדינת ישראל, החי והצומח.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: התשס"ז

יולי יואל אדלשטיין: –2007 [הצעת חוק מס' פ/2384/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לכמה הצעות חוק שכולן מטבע הדברים מוקדשות לנושא הגנת הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/2384, הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: הנמקה מהמקום.

יולי יואל אדלשטיין: דקה לרשות אדוני.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, החוק הזה שאנחנו מעבירים היום בכנסת הוא חוק חשוב, הייתי אומר אפילו חוק מהפכני.

דב חנין: החוק הזה נותן לרשות המקומית סמכות לאכוף חקיקה סביבתית ולפעול נגד עבריינים סביבתיים.

דב חנין: החוק הזה גם נותן לרשות המקומית תמריץ לעשות את הדברים האלה, כיוון שהוא קובע במפורש שהקנסות שגובים הפקחים שהרשות המקומית תסמיך ותכשיר כדי לטפל בעבירות סביבתיות – הקנסות האלה שייגבו ילכו לקופתה של הרשות המקומית.

דב חנין: כך אנחנו עושים במכה אחת שני מהלכים.

דב חנין: מהלך ראשון – אנחנו מעודדים את האכיפה הסביבתית.

דב חנין: מהלך שני – אנחנו מסייעים לרשויות המקומיות.

דב חנין: עד היום הרשויות המקומיות היו תמיד באות בטענות: אין לנו כוחות, אין לנו תקציבים לאכיפה הסביבתית.

דב חנין: היום יהיה להם אינטרס לבצע אכיפה סביבתית – בדיוק כמו שהם עושים בעבירות חנייה.

דב חנין: לכן, החוק הזה הוא מהפכני, הוא חשוב, ואני שמח שאנחנו מאשרים אותו היום בקריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב שר הפנים, חבר הכנסת מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מברך את חבר הכנסת חנין על הגשת הצעת החוק.

מאיר שטרית: הצעת החוק מבקשת להסמיך את הרשויות המקומיות למנות מפקחים לאכיפת מכלול רחב של חוקים בנושאי איכות הסביבה.

מאיר שטרית: הצעת החוק תאפשר לרשויות לבצע אכיפה של חוקים אלה בלא צורך באימוצן של נורמות אלו בחוקי עזר, ותוך העמדת כלי אכיפה יעילים ויכולת להטיל קנסות בסכומים גבוהים לאין ערוך מאלו שקיימים בגין עבירות על חוקי עזר.

מאיר שטרית: הצעת החוק תאפשר לרשויות לדאוג לשיפור איכות הסביבה בתחומן, ומנגד – הרשויות יוכלו לממן פעילות זו על-ידי גביית הקנסות לקופתן.

מאיר שטרית: הצעת החוק הוכנה במתכונת דומה והופצה כתזכיר.

מאיר שטרית: עקב התנגדות המשרד להגנת הסביבה, שחשש לפגיעה בסמכויותיו, ומכלול סייגים שנדרשו על-ידו, לא הצלחנו לקדם את ההצעה ולהביאה לוועדת השרים לחקיקה.

מאיר שטרית: לכן – אדוני היושב-ראש, אני כמובן תומך בהצעת החוק הזאת.

מאיר שטרית: אני חושב שהיא הצעה נכונה.

מאיר שטרית: היא נותנת כלים בידי הרשות המקומית לאכוף הלכה למעשה את איכות הסביבה.

מאיר שטרית: לפחות התירוץ הזה, שאין לרשות סמכות לעשות את זה – יורד מהפרק.

מאיר שטרית: אני מברך את חבר הכנסת דב חנין ואת חברי הכנסת האחרים שהגישו את הצעת החוק.

מאיר שטרית: אני מציע להעביר אותה להכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שנראה את ההצעה הזאת חוזרת אלינו במהרה לכלל הכנה.

מאיר שטרית: נדמה לי, אדוני היושב-ראש – אני רוצה להוסיף מלים אחדות ביום הסביבה.

מאיר שטרית: אנחנו אומרים שאין לנו ארץ אחרת, ואני אומר: אין לנו עולם אחר.

מאיר שטרית: יש לנו רק כדור ארץ אחד, וייקח כנראה עוד הרבה מאוד שנים עד שהאדם יצליח למצוא כוכבים אחרים בני-התיישבות שאפשר לשלוח אליהם אוכלוסייה מכאן.

מאיר שטרית: אגב, לפחות על-פי הסבירות הסטטיסטית, כשיש כל כך הרבה מיליארדים של כוכבים ביקום הבלתי-נתפס בגודלו, המדענים סבורים שיש ודאי עולמות אחרים ומקומות מאוד מרוחקים מאתנו, אלא שהמרחק כל כך גדול, שבשביל להגיע לכוכב הקרוב ביותר אלינו – לא לכוכבי הלכת שלנו – צריך שנים רבות של נסיעה במהירות האור.

מאיר שטרית: כשאתה חושב על זה, אדוני היושב-ראש, שיש גלקסיות – גלקסיה כמו גלקסיית השמש שלנו, גלקסיית שביל-החלב – בגלקסיה יש מאות מיליארדים של כוכבים.

מאיר שטרית: יש גלקסיות שנמצאות במרחק של 10 בחזקת 14 מיליון שנות אור.

מאיר שטרית: שנת אור זה המרחק שעוברת קרן אור בשנה.

מאיר שטרית: קרן אור עוברת בשנייה 360,000 ק"מ.

מאיר שטרית: צא וחשוב כמה המרחק הזה, זה בלתי נתפס, אין ביכולתו של אדם לתפוס את זה.

מאיר שטרית: ומאחר שיש לנו כדור ארץ אחד בטווח הנראה לעין, אני חושב שחובתנו, כל מדינה וכל עם וכל מקום, לעשות הכול כדי לשמור על איכות הסביבה וכדי שהעולם הזה, הנהדר והיפה כל כך שלנו, הגלובוס הכחול הזה והיפהפה, הכוכב הזה לא ייהרס, ושהמים לא ייגמרו ושהקרחונים לא יימסו, ושהזיהום לא ישחית את הנחלים.

מאיר שטרית: אני חושב שבארצנו הקטנטונת זה חשוב פי-כמה, כי אצלנו המרחקים כל כך קטנים שהחשיבות של שמירת איכות הסביבה היא ממש ברמה הגבוהה ביותר.

ג'מאל זחאלקה: – – –

מאיר שטרית: אני מודה לכל אלה שנותנים יד למאמץ הזה.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לציין בסיפוק את פעולותיו של השר להגנת הסביבה בממשלה הזאת, השר גדעון עזרא, שמאז שהוא נכנס לתפקיד הוא נהיה לא 100% אלא 500% איכות הסביבה ופועל נמרצות לטובת איכות הסביבה, מעל ומעבר לכל שר בעבר שהכרתי במשרד לאיכות הסביבה, ואני מלווה הרבה מאוד ממשלות, הרבה מאוד שרים.

מאיר שטרית: יישר כוח על הנחרצות שלו; גם אם לפעמים אני לא מסכים אתו בכמה עניינים, אבל הוא נחרץ.

מאיר שטרית: ואני שמח לבשר לך, אדוני השר להגנת הסביבה – שהפנה את תשומת לבי עם כניסתי למשרד לעניין אחד מאוד חשוב של כביש 9.

מאיר שטרית: בכניסה הסתומה לירושלים עומדים כל בוקר חצי שעה, עומדים בפקקים ומזהמים את האוויר, וזה מה שמטריד את השר להגנת הסביבה.

מאיר שטרית: כתוצאה מהפנייה שלו כינסתי בשבוע שעבר אצלי במשרד את כל הנוגעים בדבר, והסברתי לכולם שאנחנו כולנו באותה מדינה, וזה חלם שהמדינה השקיעה חצי מיליארד שקל בכביש 9 כדי לפתוח את הפקק בכניסה לירושלים והוא נשאר סתום, כנראה עוד חודשים.

מאיר שטרית: אני שמח לבשר לך, אדוני השר להגנת הסביבה, שעל-פי הנחיותי אישרה היום הוועדה המחוזית את פתיחת הכביש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר הפנים, חבר הכנסת מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שמספרה פ/2384, הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאות הן: בעד 22, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעתו של חבר הכנסת דב חנין על אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים עברה להכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים (תיקון מס' 8) (עונשין), התשס"ז–2007; הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (תיקון מס' 2) (הצגת מחירים בתחנות תדלוק), התשס"ז–2007; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 40) (תקרה לתשלום בעבור תרופות למשפחה שבה יותר מאדם אחד חולה במחלה כרונית), התשס"ז–2007; הצעת חוק המפלגות (בחירות מקדימות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 6), התשס"ז–2007.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/275/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/275, הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין ממוחזרים), התשס"ו–2006, של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ודב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה והצבעה במועד אחר.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, אני מוכרח להגיד שיש לי כמה סימני שאלה לממשלה הזאת.

מיכאל מלכיאור: יש פה הצעת חוק שסוף-סוף, לא רק שברור לכולם שהיא לא עולה שום דבר, אלא שלפי המומחים, גם של המשרד שלך, כבוד השר להגנת הסביבה, היא תביא חיסכון של 24 מיליון שקל בשנה.

מיכאל מלכיאור: גם פה יש הימור של האוצר – מדיניות האוצר, שבאופן אוטומטי הורסת כל חלקה טובה.

מיכאל מלכיאור: מה זה אומר שאנחנו אומרים – סליחה שאני חייב להגיד את זה – אומרים: ראש הממשלה והממשלה בעד הגנת הסביבה, ואפילו בדבר כזה לא יכולים לתמוך?

מיכאל מלכיאור: זה פשוט מדהים.

מיכאל מלכיאור: אני רק אסביר את החוק בקיצור.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לתקן את חוק חובת המכרזים.

מיכאל מלכיאור: התיקון המוצע לחוק יאפשר לחייב את משרדי הממשלה ויחידות הסמך להעדיף במכרזים שהם מפרסמים מוצרים ממוחזרים, כדוגמת מוצרי הדפסה מתכלים, ממוחזרים, שדומים באיכותם למוצרים מקוריים.

מיכאל מלכיאור: בעולם כולו מקובל למחזר את ראשי הדיו והטונרים של מדפסות ושל פקסים מטעמי הדאגה לסביבה, באופן שהוא גם בעל היגיון כלכלי.

מיכאל מלכיאור: שימוש במוצרי הדפסה מתכלים וממוחזרים מאפשר חיסכון גדול בעלויות, ולפי ההערכות הוא מגיע ל-30% או 40% ביחס לעלות המוצר המקורי.

מיכאל מלכיאור: על-פי הנתונים שקיימים היום, משרדי הממשלה ויחידות הסמך צורכות מוצרי הדפסה בהיקף של 60 מיליון שקל בשנה.

מיכאל מלכיאור: שימוש במוצרי הדפסה ממוחזרים יחסוך בראש ובראשונה לסביבה, כי המרכיב העיקרי של ראשי הדיו והטונרים – הפלסטיק – מתכלה רק לאחר כ-100 שנה.

מיכאל מלכיאור: אם לא ימוחזרו, יוטמנו מוצרי ההדפסה במטמנות הפסולת מבלי להתפרק ויזהמו את הסביבה.

מיכאל מלכיאור: נוסף על כך, המהלך יוביל לחיסכון כספי בתקציב הממשלה, המוערך בכ-24 מיליון שקל לשנה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להגיד רק מלה על היום הזה, ואני מודה גם לשותפי, חבר הכנסת דב חנין, שגם מציע את ההצעה הזאת ביחד אתי, ואני מודה לשר להגנת הסביבה וליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה ולכל אלו שלקחו חלק ביום הזה.

מיכאל מלכיאור: יש ברמב"ם ביטוי מאוד חשוב: כשאדם מסתכל לפני מעשה שהוא עושה, הוא צריך לראות כאילו חצי העולם חייב וחצי העולם זכאי, ועל-פי הראייה הזאת הוא צריך להחליט מה הוא עומד לעשות באותו רגע.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים, כבוד היושב-ראש, להסתכל גם על הדמוקרטיה, על בסיס חיינו, ובוודאי על הנושא של איכות הסביבה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים להסתכל בראייה הזאת, ואז נבין שהתחממות הארץ וכל הסוגיות הגדולות, הן בעצם תלויות בנו.

מיכאל מלכיאור: ואני אומר את זה גם לחברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יכולים להביא את ההבדל לפה.

מיכאל מלכיאור: כבוד השרים, אני מדבר אליכם, אתם לא מקשיבים, אולי יש לכם כעת דיון לשנות את החלטת הממשלה פה.

מיכאל מלכיאור: רבותי השרים.

מיכאל מלכיאור: אדוני היושב-ראש, אתה יכול להביא לכך שהם יקשיבו – – –

יולי יואל אדלשטיין: אין חובה להקשיב.

מיכאל מלכיאור: ראוי שכשמדברים, אנשים שיקשיבו.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר הבריאות – – –

מיכאל מלכיאור: הייתי מאוד רוצה שאחד מכם יעלה לפה ותסבירו את הערעור בממשלה על החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: הדבר היחיד שאני יכול להוסיף על דברי חבר הכנסת מלכיאור הוא שיש כמה וכמה חוקים שיוצגו לפנינו עכשיו ותשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2419/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: החוק הבא הוא הצעת חוק סביבה חינוכית בריאה, התשס"ז–2007, של חברי הכנסת עמי אילון ודב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת עמיחי אילון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה והצבעה, כאמור, במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: תגיד שגם החוק הזה חוסך 24 מיליון.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט נחשוב שבאוצר אין מקום לאחסן את כל העודפים, לכן החוקים לא עוברים.

עמיחי אילון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, החוק לא אמור לחסוך אפילו אגורה אחת, אנחנו יכולים להיות רגועים.

עמיחי אילון: הוא עד כדי כך לא אמור לחסוך, שכנראה לאחר שהוא עבר בוועדת השרים לפני שבוע האוצר הגיש ערעור, ולכן החוק לא עולה להצבעה היום.

עמיחי אילון: אני אומר את זה בצער, אני חושב שזה אחד החוקים המתקדמים ביותר.

עמיחי אילון: אני חושב שהיינו צריכים לכבד את הבית הזה בכך שביום הסביבה היינו מעבירים את החוק בקריאה ראשונה.

עמיחי אילון: ניסינו, חברי דב חנין ואני, להגיע להסכמה עם האוצר.

עמיחי אילון: הבטחנו שלקראת הקריאה השנייה והשלישית – דרך הוועדה שתקבל את מהלך הפעילות בעניין הזה – נעבוד בתיאום עם האוצר.

עמיחי אילון: היה ברור שאי-אפשר לשנות את כל הסטנדרטים ביום אחד.

עמיחי אילון: אני רוצה לומר שני דברים על החוק עצמו.

עמיחי אילון: מובן שלא הצלחנו לשכנע, ולכן אני אומר בצער שאני מציג את החוק אבל אנחנו לא נעלה אותו להצבעה, ואני מבין שהממשלה תמשיך לדון בעניין.

עמיחי אילון: אני רוצה להדגיש שתי נקודות שקשורות לחוק.

עמיחי אילון: אנחנו שולחים ילדים על-פי חוק לגני-ילדים ולבתי-ספר.

עמיחי אילון: כשאנחנו שולחים אותם לשם אנחנו לא מבטיחים שהם מגיעים לסביבה שבה בריאותם בטוחה לחלוטין, גם היום וגם בעתיד.

עמיחי אילון: אני מודה שכשה

עמיחי אילון: תחלתי ללמוד את העניין – אני בא ממקום שבו עברתי חוויה של שליחת אנשים שבדיעבד הציגו אותי כמי ששלח אותם אל מותם.

עמיחי אילון: בסך הכול שלחתי אותם לצלול בקישון.

עמיחי אילון: ואני אומר לכם שכשאני שלחתי לוחמים לצלול בקישון חשבתי שאני עושה את הדבר הנכון.

עמיחי אילון: לא העליתי על דעתי שאני שולח אותם למקום שיגרום למותם.

עמיחי אילון: בדיעבד, 30 שנה אחרי, אני מבין שזה מה שעשיתי.

עמיחי אילון: וכשישבנו, דב חנין ואנוכי, ללמוד מה אפשר לקדם בתחום איכות הסביבה, הרעיון הזה תפס אותי, ואני מודה – הוא תפס אותי בגלל הרקע האישי שלי.

עמיחי אילון: אנחנו שולחים היום ילדים לבתי-ספר ולגני-ילדים בלי שאנחנו יודעים להבטיח בחוק שהסביבה שאליה אנחנו שולחים אותם היא בטוחה, לא רק היום אלא גם בעוד 30-20 שנה.

עמיחי אילון: אנחנו לא יכולים להבטיח – במקרה שלי לנכדים שלי – שהגנן בגן-הילדים לא מרסס את הדשא בחומרים שבעוד 20-10 שנה יגרמו למותם.

עמיחי אילון: אני לא יכול להבטיח להם את זה.

עמיחי אילון: היום אין לנו מנגנון שקובע סטנדרטים שמקובלים בעולם המערבי, שמבטיח פיקוח ובקרה שבאותם מקומות שאליהם הם נשלחים על-פי חוק – הרי אני לא מדבר על אותם מקומות שכל אחד מאתנו מסתובב בהם, בביתו.

עמיחי אילון: אבל חובתנו בבית הזה להבטיח שהמקומות שאליהם אנחנו שולחים אותם על-פי חוק יהיו בטוחים.

עמיחי אילון: משום שבעוד 30-20 שנה, חס ושלום, הילד הזה – שדרך אגב, על-פי כל המחקרים הוא חשוף יותר מכולנו; בגילים הצעירים, על-פי כל המחקרים, הילדים חשופים יותר מכולנו לאותן מחלות, משום שמנגנון הגדילה שלהם, הפיזיולוגיה שלהם יוצרת רמת חשיפה גבוהה יותר.

עמיחי אילון: החוק מנסה לקבוע את זכותם של הילדים ללמוד בסביבה חינוכית בריאה וקובע סטנדרטים בסיסיים מקובלים.

עמיחי אילון: אגב, כאשר אנחנו התלבטנו, היה לנו ברור שלא נדרוש את הסטנדרטים הגבוהים ביותר.

עמיחי אילון: אנחנו נדרוש את מה שמקובל היום בעולם המתקדם שאליו אנחנו רוצים להשוות את עצמנו.

עמיחי אילון: כל המחקרים שנערכים או נערכו מצביעים על העובדה שילדים הם ברמת חשיפה גבוהה יותר.

עמיחי אילון: אנחנו ניסינו להגיע לפשרה עם משרד האוצר כדי להבטיח שזה באמת יתקדם, משום שברור לנו לגמרי שאי-אפשר היום להזיז את כל בתי-הספר או להזיז את כל הכבישים שמזהמים את האוויר.

עמיחי אילון: היה ברור לגמרי שאנחנו מחוקקים חוק, מסמנים איזה יעד, ובזמן שייקבע בתיאום עם הממשלה, במהלך של שלוש שנים, חמש שנים או עשר שנים, נגיע למציאות שבה אנחנו יכולים להבטיח להם סביבה ראויה על-פי הסטנדרטים שאליהם אנחנו רוצים להשוות את עצמנו.

עמיחי אילון: אני מצטער שמשרד האוצר הגיש ערעור.

עמיחי אילון: אני עדיין מקווה שמשרד האוצר יתעשת.

עמיחי אילון: ההבטחה של חברי דב חנין ושלי לעבוד בתיאום ולא לנסות לכפות או לנצל איזו קוניונקטורה זמנית של רוב כזה או אחר, לא בוועדה ולא במליאה, בעינה עומדת, ואני מקווה שבבוא העת, מוקדם ככל האפשר, הממשלה תשיב ונעלה את זה להצבעה.

עמיחי אילון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עמי אילון.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק מס' פ/2141/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנו עוברים להצעת חוק הרשויות המקומיות (יחידות סביבתיות), התשס"ז–2007, שמספרה פ/2141.

יולי יואל אדלשטיין: המציע – חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, כמה מלים על יום הסביבה המוצלח שאנחנו מסיימים היום בכנסת, יום שבאמת עורר הרבה תשומת לב, כנס מאוד מוצלח, פגישה מאוד מוצלחת עם הארגונים – מפגש שדולה, מפגשים בוועדות בבוקר.

דב חנין: אני רוצה להודות לכל אלה שהשתתפו.

דב חנין: אני רוצה להודות במיוחד ליושבת-ראש הכנסת ולצוות הכנסת – מזכיר הכנסת וסגני המזכיר – על עזרתם הרבה בקידום היום הזה, שהוא בוודאי מורכב ולא פשוט.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אומר לכם את האמת.

דב חנין: אני לא תכננתי בכלל בחלק של החקיקה לעלות לדוכן, כי אני אוהב לנמק חוקים מהמקום.

דב חנין: לצערי הרב, בגלל כל מיני ערעורים והתנגדויות, אנחנו נאלצים לנמק.

דב חנין: אנחנו נעשה את זה בקיצור, כי אנחנו מקווים שכל החוקים האלה, שהם חוקים לטובת הציבור הישראלי – שגם ממשלת ישראל תבין שהיא מחויבת במשהו לציבור הזה, שגם ממשלת ישראל תבין שהיא צריכה לתת לציבור הזה תשובות בענייני בריאות, בענייני סביבה ובענייני איכות החיים של כולנו.

דב חנין: החוק הראשון שאני אציג כאן הוא חוק היחידות הסביבתיות.

דב חנין: חלק גדול מאוד מהפעילות הסביבתית נעשה היום במישור של השלטון המקומי.

דב חנין: בפועל, ברבות מהרשויות המקומיות זה נעשה באמצעות יחידות סביבתיות, אבל היחידות הסביבתיות האלה אינן מוסדרות היום בחוק.

דב חנין: למעשה, המעמד המשפטי שלהן איננו מוגדר.

דב חנין: הסמכויות שלהן, התפקידים שלהן, הכוחות שלהן – אינם מוגדרים בחוק.

דב חנין: יש אזורים ויש רשויות מקומיות שאין בהם בכלל יחידות סביבתיות, וכמובן, האוכלוסייה מופקרת לאיומים סביבתיים שהשלטון המקומי אמור להיות זה שמטפל בהן.

דב חנין: החוק שלפניכם, עמיתי חברי הכנסת, מסדיר את מעמד היחידות הסביבתיות כך שכל רשות מקומית בארץ תהיה קשורה ליחידה סביבתית.

דב חנין: החוק מגדיר את סמכויות היחידה הסביבתית ואת חובות היחידה הסביבתית, מגדיר את חובות מנהל היחידה הסביבתית, מגדיר את התפקידים של היחידה הסביבתית במתן ייעוץ סביבתי לרשות המקומית, במניעת מפגעים, בקידום מודעות, בפרסום דין-וחשבון שנתי וכדומה.

דב חנין: אני מבין שמשרד האוצר התנגד לחוק הזה מטעמים תקציביים.

דב חנין: צר לי לומר לכם, עמיתי, חברי הכנסת – זו התנגדות שמלמדת על כך שכנראה שר האוצר לא בקיא בתקציבים.

גדעון עזרא: זה לא משרד האוצר, זה משרד הפנים.

דב חנין: זה לא משרד האוצר, זה משרד הפנים?

דב חנין: זה אפילו עוד יותר מפתיע.

דב חנין: משרד הפנים היה צריך להיות ראשון הלוחמים בעד החוק הזה, כי החוק הזה נותן כלים לרשויות מקומיות לפעול במסגרת יחידות סביבתיות.

גדעון עזרא: בגלל מצבן הקשה של הרשויות הוא – – –

דב חנין: טוב, אז הפעם ה"רע" הוא משרד הפנים, אז אני צריך להגיד שאת כל הביקורת שהפניתי למשרד האוצר אני מפנה לשר הפנים, לקצה השני של השולחן.

דב חנין: ועדיין, טענתי, ובזה אני מסיים, שזו איננה עמדה ראויה למשרד פנים רציני, שצריך להבין שזו גם אחריותו, ולא רק אחריות המשרד להגנת הסביבה, לטפל בעניינים סביבתיים ולתת תשובות סביבתיות טובות ואפשריות.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: [הצעת חוק פ/1680/17; נספחות.

דב חנין: ]

יולי יואל אדלשטיין: לא, אל תברח לנו, חבר הכנסת דב חנין, אתה בקרב על הגנת הסביבה, אז אל תברח.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/1680 של חברי הכנסת דב חנין ומיכאל מלכיאור – הצעת חוק ביטול פטור למתקן גישה אלחוטית (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2006.

יולי יואל אדלשטיין: נא לנמק.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה אינו עוסק רק בסביבה.

דב חנין: החוק הזה עוסק בדמוקרטיה.

דב חנין: יש בחוק הישראלי פטור יוצא דופן, שאומר שיש מתקן אחד שלגביו לא צריך היתרי בנייה בכלל, וזה מתקן שנקרא "מתקן גישה אלחוטית".

דב חנין: במקור הפטור הזה ניתן למתקני שידור של "בזק", אשר פעלו בטכנולוגיה שנקראה LMDS.

דב חנין: המתקנים האלה כבר אינם קיימים והסיבה לפטור שקיים היום עברה מן העולם, כי אין מתקנים כאלה.

דב חנין: באות החברות הסלולריות, בחוכמתן הרבה, ומשתמשות בפטור, שלא נועד להן בכלל, כדי להקים ללא היתר וללא צורך בהיתר, ואפילו ללא יידוע של הציבור – לא רק ללא היתר, אפילו בלי ליידע אותך או את השכנים האחרים שהולכים להתקין במרפסת או בחדר הסמוך מתקן גישה אלחוטית.

דב חנין: הדבר הזה איננו ראוי.

דב חנין: יש הרבה מאוד דאגות בציבור הישראלי סביב אנטנות סלולריות, ויש ויכוח בנושא הזה.

דב חנין: יש כאלה שאומרים שאנטנות סלולריות אינן מזיקות, אבל ודאי שאי-אפשר לבנות אנטנות סלולריות קטנות במחשכים, בלי שאנשים ידעו, תוך פגיעה בזכויות שלהם, תוך פגיעה בקניין שלהם, תוך פגיעה בערך הרכוש שלהם, בלי לתת להם אפילו את הזכות לבוא ולהתנגד, להביע את דעתם ולהביע את עמדתם.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, מאוד הצטערתי שוועדת השרים לענייני חקיקה נכנעה בעניין הזה ללחצן של החברות הסלולריות.

דב חנין: המשרד להגנת הסביבה, והשר שיושב פה אתנו, לחם למען החוק הזה.

דב חנין: שמעתי שהיו שרים נוספים שהתייצבו לתמיכה בחוק.

דב חנין: לצערנו, רוב השרים החברים בוועדת השרים, למרבה הצער, הפעם לא עמדו במבחן.

דב חנין: לא עמדו במבחן של הגנה על הציבור, לא עמדו במבחן של הגנה על זכויות הציבור, לא עמדו במבחן של הגנת הסביבה ולא עמדו במבחן של הגנת הדמוקרטיה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החלק האופטימי הוא שאני משוכנע שנצליח להביא את הנושא הזה – אני מקווה שהשר להגנת הסביבה יערער ונפעיל לחץ על כל שרי הוועדה.

דב חנין: אני אפגש עם כולם לקראת הדיון בערעור הזה, כדי שלאחר הסיבוב השני החוק הזה יגיע לכאן אחרי הפגרה במצב של תמיכת ממשלה.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: התשס"ו–2006 [הצעת חוק פ/1284/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/1284 – הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – שמירה על איכות הסביבה), התשס"ו–2006, של חברי הכנסת דב חנין ומיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק הזה הוא החוק ההגיוני ביותר שהגיע לכנסת זה הרבה זמן.

דב חנין: הוא אומר דבר מאוד פשוט: הוא אומר שמדינת ישראל לא תתקצב ולא תיתן תגמולים ולא תסייע למפעלים שמזהמים את הסביבה.

דב חנין: מה פשוט מכך ומה יותר הגיוני מכך?

דב חנין: הצענו גם מנגנון מאוד פשוט.

דב חנין: הצענו שמי שרוצה לקבל סיוע מהמדינה יחתום על התחייבות שהוא מכיר את התקנים ואת ההוראות הסביבתיות הרלוונטיות ויחתום על התחייבות שהוא מתחייב לקיים אותן.

דב חנין: דרך אגב, יכולים להיות גם מנגנונים אחרים.

דב חנין: יש הצעות מקצועיות מהצוות של המשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: ניהלתי משא-ומתן מאוד אינטנסיבי עם אנשי משרד התמ"ת והם הציעו רעיונות למנגנונים אחרים.

דב חנין: אני חייב לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שעם אנשי המערכת המקצועית במשרד התמ"ת, במשרד האוצר, בוודאי במשרד להגנת הסביבה, הגענו להסכמות.

דב חנין: הכול היה בסדר.

דב חנין: כל אנשי המקצוע הסכימו.

דב חנין: ובכל זאת, כשזה הגיע לוועדת שרים לענייני חקיקה – – –

גדעון עזרא: – – –

דב חנין: אני אומר לך את הסיכומים הכתובים אצלי.

גדעון עזרא: בהקשר הזה היו – – – בינינו לבין התמ"ת.

גדעון עזרא: הדבר השני, שום הצעת חוק – – –

דב חנין: אני אומר לך, אדוני השר, זה שקיים היום נוהל בין משרד התמ"ת למשרד הגנת הסביבה, זה דבר טוב ואני מברך על כך.

דב חנין: אבל יש דברים שראוי שיהיו בחוק מפורש, בחוק שהכנסת קובעת, שהם לא יהיו נתונים לשרירות לב ולרצון טוב או רצון רע של פקיד, מוכשר ככל שיהיה.

דב חנין: לכן חשבנו שהדברים צריכים להיות כתובים בחוק, במפורש.

דב חנין: אני מצטער על כך שלמרות ההסכמות עם הדרגים המקצועיים בכל המשרדים הרלוונטיים, ועדת שרים לענייני חקיקה גם את החוק הזה לא הסכימה לאמץ.

דב חנין: אני חושב שזו היתה טעות של ועדת שרים לענייני חקיקה, ואני אמשיך לעשות מאמץ כדי להביא את החוק הזה לכנסת בתמיכת ממשלה.

דב חנין: גם אם לא תהיה תמיכת ממשלה, אני חושב שההיגיון עצמו יאמר לחברי הכנסת איך צריך להצביע.

דב חנין: אני מקווה שרוב חברי הכנסת יצביעו בעד החוק שאומר שמדינת ישראל לא תומכת, לא מתקצבת ולא נותנת פרס למי שמזהם את הסביבה ופוגע בבריאות הציבור ובחיי האזרחים.

דב חנין: אני רוצה לסיים ולומר בעניין זה, שהנושא הזה של מנגנונים כלכליים, והפעולה הכלכלית של המדינה מול מזהמים מצד אחד ומול גורמים כלכליים שפועלים בצורה נכונה וטובה מבחינה סביבתית, הוא תחום מפתח בחשיבה סביבתית מודרנית.

דב חנין: לכן אנחנו לא מתכוונים להרפות מקידום החוק הזה גם בעתיד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן בנושא חוק זה.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2700/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/2700 – הצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (תיקון), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת דב חנין ומיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה קיבלה אתמול בוועדת הכנסת פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן חבר הכנסת דב חנין יציג את ההצעה, אבל תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לחברי ועדת הכנסת שאפשרו לנו פטור מחובת הנחה – לחבר הכנסת מלכיאור ולי – כדי להניח ולנמק את החוק החשוב הזה היום במליאת הכנסת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו לקראת עונת הרחצה, והמכה של נהיגה בחופי ים פוגעת גם בסביבה החופית, גם בבריאות האנשים שמגיעים לחופי הים.

דב חנין: החוק המוצע הוא חוק מאוד מאוד מדויק.

דב חנין: מטרתו לתקן חקיקה קיימת באופן שיהפוך אותה לחקיקה אמיתית ואפקטיבית.

דב חנין: בחוק הזה אנחנו מגדירים בצורה ברורה, מדויקת ומקצועית את התחומים האסורים בנהיגה.

דב חנין: אנחנו מטילים חובה של סימון התחום המוגן; אנחנו מייצרים מנגנון לשינוי התחומים האסורים; יצירת אפשרות להטיל קנס על-פי מספר הרישוי של הרכב; אנחנו מוסיפים סמכויות לפקחים ומרחיבים את הסמכות השיפוטית להטיל הוצאות תיקון הנזק עקב ביצוע העבירה.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק שכל הדרגים המקצועיים הנוגעים בדבר קיבלו אותו בברכה.

דב חנין: צר לי שגם החוק הזה נפל קורבן לוויכוח שלא נוגע בעצם לחוק עצמו, כי כולם מברכים עליו.

דב חנין: אני מבין שיש ויכוח בין המשרד להגנת הסביבה לבין משרד הפנים בשאלת האחריות והתקציבים למימוש החוק הזה.

דב חנין: אני מבין שהמשרד להגנת הסביבה היה מעוניין שהתחום הזה יעבור לטיפולו של משרד הפנים, ומשרד הפנים מעוניין שהמשרד להגנת הסביבה הוא זה שיהיה אחראי לתחום הזה.

גדעון עזרא: האחריות היא של משרד הפנים.

גדעון עזרא: המשרד שלנו היה מוכן לקבל את החוק הזה לביצוע – – – בסך הכול כולם מסכימים עם זה.

דב חנין: תודה לך, אדוני השר.

דב חנין: אני מקווה שהשאלה הזאת תוכל למצוא את פתרונה, כי ברמה המעשית הרי אין ויכוח על החוק.

דב חנין: שאלת הסמכויות קשורה בוודאי בשאלה של תקנים.

דב חנין: כיוון שכולם מסכימים שצריך לטפל בבעיה, יש קצת ויכוח על השאלה מי צריך לעשות את זה ובאיזו צורה.

דב חנין: אני מקווה שנמצא פתרון לוויכוח הזה.

דב חנין: דרך אגב, הצעתי לוועדת שרים נוסחה לפתרון.

דב חנין: אני לא יודע אם הנוסחה הגיעה לדיון בוועדת השרים, שמעתי שהיה דיון מאוד מאוד עמוס – מכל מקום, חבר הכנסת מלכיאור ואני נמשיך לעשות מאמצים כדי לסייע למשרדי הממשלה לגשר על המחלוקות שביניהם, כדי שאפשר יהיה להביא לכנסת גם את החוק החשוב הזה בתחילת המושב בהסכמה כללית.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, ותודה לכם, אדוני השר ועמיתי חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול להישאר גם לנושא הבא.

יולי יואל אדלשטיין: עדיין לא ניפרד מחבר הכנסת דב חנין, אף-על-פי שסעיף החקיקה הפרטית הסתיים זה עתה.

יולי יואל אדלשטיין: זיהום חופי הרחצה

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: זיהום חופי הרחצה – במושגים האמריקניים מחוף לחוף – הצעות לסדר-היום שמספריהן 3433, 3448 ו-3456.

יולי יואל אדלשטיין: השר להגנת הסביבה גדעון עזרא ישיב לכל המציעים, שהראשון בהם הוא חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת מיכאל נודלמן ואלחנן גלזר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, התפרסמה אתמול ידיעה גדולה בעיתון "ידיעות אחרונות" על מצב חופי הים בישראל, או יותר נכון, מצב זיהום הים בחופי ישראל.

דב חנין: אני רוצה, לפני שאני מתחיל את ההתייחסות לנושא, לומר דבר אחד מאוד חשוב.

דב חנין: נמצא אתנו השר להגנת הסביבה, אבל יש אצלנו, לפעמים, תפיסה מוטעית, שלפיה חושבים בטעות שהמשרד להגנת הסביבה בעצמו הוא הגורם היחיד שצריך לטפל לבדו בכל הבעיות הסביבתיות.

דב חנין: אני הייתי מאוד שמח שלמשרד להגנת הסביבה יהיו יותר תקציבים, יהיו יותר תקנים, יותר סמכויות, יותר כוחות, אבל ודאי שבמצב הקיים לא כל האחריות היא על המשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: יש אחריות רבה מאוד על הרשויות המקומיות; יש אחריות רבה על משרד התשתיות.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על מצב מי החופים שלנו וזיהומי החופים שלנו – והמצב בתחום הזה מדאיג, אני חייב לומר – אנחנו מדברים על הזרמת ביוב לים, שנמשכת בגלל רשויות מקומיות, חלקן רשויות מקומיות עניות, שאין להן כסף, כנראה, למתקני ביוב נורמליים ומתקדמים ולכן הביוב שלהן ממשיך לזרום לים; אנחנו מדברים – וזו בוודאי האחריות של הרשויות; אנחנו מדברים, בכמה מקרים, על מפעלים גדולים שמזרימים שפכים ותמלחות לים.

דב חנין: אני ראיתי, למשל, מול חופי עכו, מתקן של הזרמת תמלחות לים, ואני חייב לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שהוא עורר אצלי פליאה רבה מאוד.

דב חנין: אני יודע שהדבר הזה נעשה באישור המשרד להגנת הסביבה, אבל אנחנו מדברים על אחד האזורים החופיים היפים ביותר שיש לנו.

דב חנין: האזור שמול עכו הוא אזור יפהפה, אזור שבכל מדינה אחרת היו הופכים אותו לרצועת נופש.

דב חנין: אצלנו הוא אזור שבדיוק אליו מוזרמות תמלחות תעשייתיות בהיקפים מאוד מאוד גדולים.

דב חנין: הרמה של הטיפול, אני חייב להגיד לך, אדוני השר, היא לא רמה מספקת, אף-על-פי שנעשה שם טיפול ראשוני.

דב חנין: לכן, אני הייתי שמח אם היום, כשאנחנו מעלים את הנושא של מצב חופי הים, עם פתיחת עונת הרחצה בישראל, היו יושבים סביב שולחן הממשלה לא רק השר להגנת הסביבה, שבוודאי יענה לנו, ויענה תשובה מנומקת, אלא גם שר הפנים וגם שר התשתיות וגם שר האוצר, וגם שר החינוך וגם ראש הממשלה.

דב חנין: כי, עמיתי חברי הכנסת, כדי להתמודד באמת עם השאלות הסביבתיות במדינת ישראל, אנחנו צריכים להבין, כולנו, שאנחנו צריכים שינוי מלמעלה.

דב חנין: אנחנו צריכים שינוי מלמעלה, מרמת ראש הממשלה ומשרד האוצר וכל משרדי הממשלה הגדולים.

דב חנין: אנחנו צריכים החלפת דיסקט.

דב חנין: אנחנו צריכים תובנה שבעולם הצפוף שאנחנו חיים בו, בארץ הקטנה והצפופה שאנחנו חיים בה, בעומס הבעיות הסביבתיות הנורא שאנחנו נמצאים בו, כולנו חייבים להתגייס למאמץ וכולנו כולנו חייבים לעשות ביחד את השינוי.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין, שיורד מהדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: מחליף אותו חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו -אחרון המציעים בנושא זה, חבר הכנסת אלחנן גלזר.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני צריך להגיד שבשנים האחרונות יש מסורת טובה בכנסת לציין את יום הסביבה.

מיכאל נודלמן: זה נכון כי המדינה שלנו קטנה אבל יש הרבה הרבה בעיות סביבתיות.

מיכאל נודלמן: אני גם רוצה להגיד, לא בנושא שלי, אבל לדיון שהיה פה: לפעמים אני חושב, מדינה שהכי טובה בהיי-טק, בננו-טכנולוגיה – פתאום לא כל כך טובה בנושאי איכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: פה יש פער גדול ואני לא יכול להבין למה זה.

מיכאל נודלמן: גם אני שומע כל הזמן: חוקים, חוקים סביבתיים – ואין סביבה טובה.

מיכאל נודלמן: אולי לא צריך כל כך חוקים מתפזרים.

מיכאל נודלמן: צריכים להיות חמישה-שישה חוקים: חוק קרקע, חוק מים, חוק אוויר, חוק רעש.

מיכאל נודלמן: בחוקים האלה צריך להיות הכול: ענישה, איכות, כל מיני דברים שצריכים לעשות כדי שתהיה סביבה טובה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהרבה חוקים לא נותנים סדר טוב.

מיכאל נודלמן: עכשיו אני רוצה להגיע לנושא לא כל כך חגיגי, ואני אתחיל מזה שיש לי זיכרון.

מיכאל נודלמן: לפני 17 שנה, כשאני עליתי לארץ, הופתעתי לרעה מהלכלוך סביב פחי הזבל ברחוב.

מיכאל נודלמן: כשאמרתי את זה לשכן הצבר, הוא אמר לי או בצחוק או ברצינות: אל תדאג.

מיכאל נודלמן: אנחנו בארץ קדושה, השם שומר עלינו ולכן אין מה לפחד מזיהומים.

מיכאל נודלמן: נזכרתי בשכן הזה כשקראתי על סגירת חופים בארץ בגלל חריגה משמעותית של הזיהום בהם.

מיכאל נודלמן: מדי שנה מפעילים דברים כאלה באילת, בים התיכון, בתל-אביב, בראשון-לציון.

מיכאל נודלמן: זה פוגע במדינה שלנו, זה פוגע בתיירות.

מיכאל נודלמן: כשתייר בא לאילת ופתאום סוגרים את הים בגלל זיהום שפכים, זה פוגע.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזה משום שבחלק מהרשויות המקומיות, וגם במפעלים, התחזוקה השוטפת של מערכת הביוב ותקנות הטיהור גרועה מאוד.

מיכאל נודלמן: הדבר גורם הצפה וזיהום, ועל האשמים לא מוטלת שום אחריות.

מיכאל נודלמן: שום אחריות.

מיכאל נודלמן: רק מדברים.

מיכאל נודלמן: בעיתון כותבים, בכנסת דנים, ואחר כך הכול מתחיל מהתחלה.

מיכאל נודלמן: נכון, אנו חיים בארץ קדושה, ונכון, השם שומר עלינו, אבל זה לא אומר שהארץ הקדושה הזאת צריכה להפוך לפח זבל ושצריך לשפוך לים התיכון מי ביוב ושפכים ממפעלים.

מיכאל נודלמן: ככל הנראה קנסות לא עוזרים, וצריך להטיל אחריות פלילית בגין עבירות אלה, כי הן מביאות לסכנת חיים לאזרחים שלנו.

מיכאל נודלמן: כך עשו בארצות-הברית, באיחוד האירופי, והצליחו לעצור את הזיהום.

מיכאל נודלמן: אם ישראל תמשיך במדיניות שלפיה, כמו שאמרו פה, משוגעים, ירוקים, או פראיירים מי שלוחמים לביטחון סביבתי – לא בטוח שילדינו יזכו לארץ שניתן לחיות בה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נודלמן.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים – חבר הכנסת אלחנן גלזר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שהשר עזרא יגיע בזמן להשיב.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, באיחור ניכר וטרגי הולכת ותופסת הסוגיה הסביבתית מקום בשיח הציבורי.

אלחנן גלזר: בהתחשב בחשיבות הנושא ובהשלכותיו זה, כאמור, מעט מדי ואולי גם מאוחר מדי.

אלחנן גלזר: רבותי, המשאב היקר הזה שנקרא כדור הארץ מצוי בסכנה, והכול מעשה ידי אדם.

אלחנן גלזר: החל מהרעלת האדמה, שעליה צומחים יבולינו, וכלה בזיהום מקורות המים, האטמוספירה והאוויר שאנחנו נושמים.

אלחנן גלזר: אבל מסתבר שהאדישות חוגגת, המודעות נותרת נמוכה והמחדלים האקולוגיים נמשכים.

אלחנן גלזר: זיהום חופי ישראל הוא דוגמה מצוינת לתערובת המקוממת כל כך של הפקרות שלטונית ויצר הרס בלתי נסלח.

אלחנן גלזר: מדינת ישראל היא מדינה ים-תיכונית קטנה עם רצועת חוף קטנה.

אלחנן גלזר: זה מה שיש לנו, וההיגיון אומר שראוי לשמור על הנכס היקר הזה.

אלחנן גלזר: בכל זאת המוני בני ישראל נוהרים מדי שבת וחג לים – מקום בילוי עממי, המוני ומשפחתי כאחד.

אלחנן גלזר: כמה מכות כבר נחתו על החופים?

אלחנן גלזר: לא די שגם הם כבר הופרטו, וביותר מדי מקומות נגבים תשלומים מיותרים, חופים ציבוריים מוכרזים פרטיים – כרישי נדל"ן מרימים פרויקטים על קו החוף, ובעצם כבר לא נשאר חוף.

אלחנן גלזר: עכשיו גם בא עניין הזיהום של הים, הזרמת כמויות שפכים, פסולת תעשייתית ועוד.

אלחנן גלזר: כנראה אין מנוס מאכיפה קשוחה ומכאיבה של החוק, השתת קנסות כבדים וממשיים ועונשים.

אלחנן גלזר: מוכרחה להיות תפנית בגישה, מכיוון שההסברה כבר לא עובדת.

אלחנן גלזר: מי שהופך את הים לאתר אשפה, בין שזה ראש רשות ובין שזה תעשיין או קבלן, ראוי וחובה למצות עמו את הדין ולהעמידו לדין.

אלחנן גלזר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גלזר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר להגנת הסביבה, חבר הכנסת גדעון עזרא, אתה מוזמן להשיב.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לכם על שהעליתם את הנושא.

גדעון עזרא: אני גם מודה ל"ידיעות אחרונות" על פרסום הכתבה.

גדעון עזרא: אני מודיע לכם שאני אתן פה הסבר מפורט שאין הדברים כך, ואתכם הסליחה אם זה יהיה טיפה ארוך.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות.

גדעון עזרא: כותרת הכתבה, "הים המזוהם", וכותרות המשנה המתריעות על כך שהביוב זורם כביכול ונסגרו עשרות חופי רחצה אחרי שנמצא בהם ריכוז חיידקים מסוכן – פשוט אינן נכונות.

גדעון עזרא: הכתבה מנסה להעלות למודעות הציבור והמחליטים בעיה נכונה של פריצות ביוב ומערכות הולכת שפכים עירוניות הגורמות, או עלולות לגרום, לזיהום חופי רחצה, במישרין או בעקיפין דרך מכלים.

גדעון עזרא: כמו כן, הכתבה מדגישה את הנושא הבלתי-פתור עדיין של אזורים מסוימים המזוהמים כרונית, כמו הביוב של עיריית עכו.

גדעון עזרא: מאידך גיסא, חובה לקרוא את גוף הכתבה כדי להבין ולשים את הדברים בפרופורציה נכונה בציר הזמן והמרחב.

גדעון עזרא: העובדות לאשורן הן כדלקמן: הים התיכון הישראלי איננו מזוהם.

גדעון עזרא: ככלל, למעט נקודות מסוימות, שאתעכב עליהן בהמשך, איכות מימי הים עונה על קריטריונים סביבתיים של עמודת המים ושל משקעי הקרקעית.

גדעון עזרא: בריאות הציבור בחופי הרחצה נמצאת בתחום האחריות של משרד הבריאות, ולמעט מקרים של חופים שזוהמו ונסגרו זמנית לציבור, מימי הים נקיים ואיכותם טובה מאוד, כפי שגם מציינת הכתבה במפורש.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה מבצע ניטור בים באמצעות החברה לחקר ימים ואגמים, אשר ממצאיה מפורסמים באתר האינטרנט של המשרד.

גדעון עזרא: המשרד מנחה 16 תוכניות ניטור מקומיות בים שמבצעים בעלי היתר הזרמה כחוק.

גדעון עזרא: הממצאים מראים בבירור כי ניכרת הפחתה בזיהום כמעט בכל הפרמטרים בעשור האחרון.

גדעון עזרא: דוחות ניטור הים מצביעים על המשך השפעת מזהמים בעיקר באזור הקישון, ששם יש לנו בעיה, אם כי ברמה מופחתת במידה ניכרת; במוצא השפד"ן, 5 קילומטרים מחוף פלמחים; במוצא מפעלי "אגן", קילומטר מתחנת אשדוד; בקולחי מט"ש הרצלייה, 800 מטר מדרום למרינה של הרצלייה – במקומות הללו יש לנו בעיות.

גדעון עזרא: אין להסיק מדברי שהסתיימה עבודתנו במניעת זיהום הים.

גדעון עזרא: עלינו להאיץ את הטיפול בצמצום ההזרמות של קולחין לים דרך מכלים והזרמות קולחין בהיתר ובהפנייתם להשבה חקלאית.

גדעון עזרא: יש חשיבות עליונה להפסקת ההזרמה של בוצת השפד"ן ולמתן פתרון יבשתי מלא.

גדעון עזרא: אני עוסק בזה יחד עם משרד החקלאות, עם עיריית ראשון-לציון, עם איגוד ערים דן, ללא הפסק, כדי למצוא את הפתרון – באופן מלא עם איגוד ערים דן.

גדעון עזרא: לצערי, לשפכי העיר עכו עדיין אין פתרון טיהור מודרני, ואכן, תושבי העיר סובלים מזיהום רב שנים.

גדעון עזרא: הבשורה הטובה היא, שלאחר שמשרדי הגיש כתב אישום נגד עיריית עכו, שבעקבותיו הורשע ראש העיר הקודם, בתוך חודשיים מכון הטיהור החדש יטפל בשפכי העיר וסביבותיה, וגם בעיה זו תיפתר.

גדעון עזרא: חבר הכנסת זכור מכיר את מתקן טיהור השפכים החדש, ואני מברך עליו כבר עכשיו.

גדעון עזרא: משרדי יזם תקנות לחוק המים שנועדו למנוע זיהום מים מתקלת צנרת הולכת שפכים.

גדעון עזרא: תקנות אלה מטרתן אחת: תחזוקה מיטבית של מערכות הולכת שפכים, אשר הן המקור העיקרי לתקלות שסופן הזרמת שפכים בלתי רצויים לים.

גדעון עזרא: בעבר הלא-רחוק שימש הים באין מפריע "חבית ללא תחתית" שמטרתה קליטת כמויות אדירות של מזהמים ממקורות יבשתיים שונים ומשונים ומיהולם.

גדעון עזרא: החוק למניעת זיהום ים ממקורות יבשתיים, שנכנס לתוקף ב-1990, אוסר הזרמה לים ללא היתר.

גדעון עזרא: הוועדה הבין-משרדית למתן היתרי הזרמה לים היא הגוף האחראי למתן היתרים.

גדעון עזרא: הגוף המייעץ והאוכף הוא אגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: לכן, בישראל חל שינוי מהותי, אשר ניתן לומר שהוא נס ודגל לכלל מדינות הים התיכון בבואן ליישם את הוראות הפרוטוקול למניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים של אמנת ברצלונה.

גדעון עזרא: אנו מרשים לעצמנו לומר כי רמת החקיקה למניעת זיהום הים – יישומה ואכיפתה בישראל – היא בשורה הראשונה של מדינות העולם.

גדעון עזרא: אני מדגיש: בשורה הראשונה של מדינות העולם.

גדעון עזרא: הכתבה מציינת עניין זה בהקשר של החופים הבלתי-מוכרזים שאליהם מוזרמים כביכול שפכים.

גדעון עזרא: ייאמר מייד כי לא קיימת הזרמה בלתי ידועה או בלתי מבוקרת שאיננה כחוק.

גדעון עזרא: כל ההזרמות לים הנעשות בהיתר מאת הוועדה הבין-משרדית למתן היתרי הזרמה לים מפוקחות על-ידי אגף ים וחופים במשרד באופן הדוק ושוטף בשלוש שכבות דיגום לפחות: על-ידי המזרים במוצא, על-ידי המפקח, ויישום תוכנית ניטור בתווך הימי.

גדעון עזרא: רוב המזרימים מחוברים לניטור מקוון ורציף, כך שכל חריגה מתקבלת בדיווח ישיר למרכז המידע של המשרד.

גדעון עזרא: כתוב בעיתון: "עלייה של 40% במספר חופי הרחצה המזוהמים" – כך במקור בכתבה.

גדעון עזרא: אמירה זו היא טעות שמקורה באי-הבנה של נציג משרד הפנים המצוטט בכתבה.

גדעון עזרא: ראשית, מדובר בחופי רחצה מוכרזים הנמצאים בסמכות משרד הפנים; חופים אלה נסגרים בהמלצת משרד הבריאות לנוכח החשש הקל ביותר של הגעת שפכים.

גדעון עזרא: אלא שבכל המקרים ללא יוצא מן הכלל החוף המוכרז כסגור נפתח לרחצה לאחר בדיקת מעבדה של משרד הבריאות השוללת הימצאות זיהום מיקרוביאלי מעל רמה מסוימת.

גדעון עזרא: במלים אחרות:

גדעון עזרא: גם אם חוף חשוד בזיהום לא ניתן להסיק כי עשרות חופי רחצה מזוהמים.

גדעון עזרא: אומנם הדבר מצוי בתחום הסמכות והאחריות של משרד הבריאות, אבל אנשי המקצוע יודעים לומר כי בהשוואה לתקני איכות לחופי רחצה באירופה, אנו מהמחמירות שבארצות מבחינת שמירת בריאות הציבור בחופי הרחצה.

גדעון עזרא: אני מבקש לומר מה נעשה בכל נקודה בשפת הים אצלנו, אלו מקומות שנמצאים בכתבה: באזור אכזיב החופים והים נקיים; בנהרייה החופים והים נקיים, קיימת בעיית אזבסט בחופי דרום נהרייה – חופי צפון נהרייה ובדרומה; בשבי-ציון החופים והים נקיים; בעכו – זיהום מהזרמת שפכי העיר בצפונה ושפכים המגיעים דרך נחל נעמה בדרומה, זה מטופל על-ידינו, זה בגלל יישובים בבקעת סח'נין; בקריות החופים והים נקיים; איכות מימי הקישון השתפרה באופן ניכר – חבר הכנסת אילון, מאז שאתה נתת לאנשים לצלול שם, איכות המים בקישון השתפרה באופן ניכר; לא ניכרת השפעה על חופי הקריות, אבל יש לנו עוד הרבה עבודה שם; בחיפה החופים והים נקיים; בעתלית החופים והים נקיים; במעגן-מיכאל החופים והים נקיים, יש זיהום מחומרי דשן מכיוון בריכות הדגים; במכמורת ובבית-ינאי חופי הים נקיים, יש פוטנציאל זיהום מנחל חדרה ונחל אלכסנדר; בנתניה החופים והים נקיים, יש פוטנציאל זיהום החופים הדרומיים מנחל פולג; בהרצלייה החופים מלוכלכים בפסולת, הים נקי, הזרמת קולחי העיר בבקרה ואין השפעה על החופים; בתל-אביב החופים והים נקיים, כמה פעמים בחורף יש הגלשות ביוב באזור רדינג.

גדעון עזרא: בשפד"ן היתה בעבר פריצה, וכתוצאה מכך הועמדו אנשים לדין.

גדעון עזרא: היה חשש לפריצה נוספת בצינור.

גדעון עזרא: לא היתה ברירה, היינו מוכרחים לתת אישור עד שיתקנו את הצינורות.

גדעון עזרא: בפלמחים החופים והים נקיים, פוטנציאל זיהום מנחל שורק; באשדוד החופים והים נקיים, פוטנציאל זיהום מנחל לכיש בחורף ויש פוטנציאל זיהום ממי קולחין בצפון העיר; בניצנים החופים והים נקיים, יש פוטנציאל זיהום מנחל אבטח, ששם נמצא מתקן טיהור אשקלון; באשקלון החופים והים נקיים, קיים פוטנציאל זיהום ממוצא רכז מתקן ההתפלה בעודפי ברזל.

גדעון עזרא: לסיכום, אני שמח מאוד על כך שהנושא עלה.

גדעון עזרא: משרדי רשות הביוב ומשרד התשתיות עמלו לבניית מתקני טיהור שפכים חדשים.

גדעון עזרא: אני מצפה מהרשויות שעדיין אין להן תשתיות ביוב, שיעשו זאת.

גדעון עזרא: זה חלק מהתשובה שהרשות המקומית צריכה לתת מתשלום הארנונה של האנשים.

גדעון עזרא: לי אין כל ספק – ויש לי הדוחות של מתקני טיהור שפכים – שישראל עשתה צעדים אדירים בנושא הזה ותמשיך לעשות כן.

גדעון עזרא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: מה השר מציע מבחינת הפרוצדורה?

קריאה: ועדה.

גדעון עזרא: אני מוכן ועדה.

יולי יואל אדלשטיין: השר מציע ועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, האם אתה מסכים להצעת השר?

דב חנין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, האם אתה מסכים להצעת השר לקיים דיון בוועדה?

מיכאל נודלמן: כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גלזר – גם כן מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נצביע על הנושא.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד, בעד דיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע נגד, מבקש להסיר מסדר-היום של הכנסת את הנושא.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההצעה – 18 חברי כנסת, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא של זיהום חופי הרחצה בישראל יידון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הכרזה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון; הצעת חוק נושאי משרה בשירות הציבורי (העברת ניירות ערך לנאמנות עיוורת), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 8), התשס"ז–2007, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, על-פי הצעת ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: [נספחות.

נאזם בדר: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא המלצת ועדת החוץ והביטחון לעניין הארכת תוקפו של חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב–2002.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי; בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן יתקיים דיון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזהיר את חברי הכנסת: מי שאני אקרא בשמו ולא יהיה נוכח באולם, לא יוכל לחזור ולדבר.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה תהיה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: היום אנחנו מקיימים רק דיון.

עמיחי אילון: מחפשים מועד מיוחד לאיסוף רוב.

צחי הנגבי: אם חבר הכנסת אילון רוצה, אפשר לעבור ישר להצבעה.

עמיחי אילון: אני מחפש את הטיימינג.

צחי הנגבי: הכול על דעת הזמן והמקום.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מביא בפני הכנסת את המלצת ועדת החוץ והביטחון לעניין הארכת תוקפו של חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב–2002, חוק אשר מסדיר את סוגיית השירות של בני ישיבות בצה"ל.

צחי הנגבי: החוק מסמיך את שר הביטחון לדחות בצו את השירות של מיועד לשירות ביטחון הלומד בישיבה ולקבוע את התנאים להחלטה על דחייה מעין זו.

צחי הנגבי: החוק כולל, בין היתר, הסדר של "שנת הכרעה", שבמסגרתו יכול תלמיד ישיבה שגיוסו נדחה במשך ארבע שנים והוא הגיע לגיל 22, לקבל צו לדחיית גיוס למשך שנה אחת – זאת אף אם לא מתקיימים בו התנאים הרגילים לשם דחיית השירות.

צחי הנגבי: לאחר שנת ההכרעה יוכל תלמיד הישיבה לבחור אם לשוב למסלול הקודם של לימודים בישיבה, תוך המשך דחיית השירות הצבאי, או להתגייס למסלול של שירות ביטחון.

צחי הנגבי: בד בבד החוק קובע מסלול חלופי המיועד לבחורי הישיבה, והוא מסלול של שירות אזרחי.

צחי הנגבי: ידוע לכולם שהחוק הזה, לאחר שאושר בשעתו בכנסת, נבחן על-ידי בית-המשפט העליון בהרכב מורחב של תשעה שופטים, שדחה את העתירה, אולם העביר ביקורת נוקבת על החוק נוכח מספר המתגייסים הנמוך בקרב תלמידי הישיבה ביחס לכלל המתגייסים וחוסר השוויון הנוצר בשל כך.

צחי הנגבי: סעיף 16(א) בחוק המקורי קובע כי החוק יעמוד בתוקפו חמש שנים מיום פרסומו.

צחי הנגבי: החוק פורסם ביום 1 באוגוסט 2002, ועל כן עתיד לפוג תוקף החוק בעוד שבועיים.

צחי הנגבי: סעיף 16(ב) לחוק המקורי קבע שהכנסת רשאית בהחלטה להאריך את תוקף החוק לתקופות נוספות, שלא יעלו על חמש שנים כל אחת.

צחי הנגבי: אכן, לפני כמה חודשים, בחודש ינואר, הביאה הממשלה בפני הכנסת את בקשתה שהכנסת תקיים דיון ראשוני במליאה בהארכת תוקף החוק, ולאחר מכן תעביר את הדיון לוועדת החוץ והביטחון, על מנת שזו תגבש את המלצתה לעניין הארכת תוקפו של החוק.

צחי הנגבי: ההמלצה הזאת אמורה להגיע להכרעת המליאה.

צחי הנגבי: אכן, הכנסת אישרה בחודש ינואר את בקשת הממשלה והעבירה את הדיון לוועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: בוועדה קיימנו שורה ארוכה של דיונים.

צחי הנגבי: הופיעו בפנינו נציגי כל המשרדים הנוגעים בדבר, והם הציגו בפני הוועדה תמונת מצב עדכנית לגבי מידת יישומו של החוק.

צחי הנגבי: נציגי הממשלה – נציגי משרד ראש הממשלה, נציגי משרד הביטחון, נציגי צה"ל, נציגי משרד הרווחה ובראשם שר הרווחה ונציגים של המינהלת לשירות חברתי, שהוקמה במשרד ראש הממשלה במגמה להעניק תנופה לכל סוגיית השירות האזרחי, שאומנם מופיעה בחוק אך לא ניתנו לה משקל ועומק כפי שהחברה הישראלית היתה רוצה ומקווה.

צחי הנגבי: הופיעו גם מומחים בתחום הזה, שכבר צברו עשרות אם לא מאות שעות של עיסוק ייחודי בנושא גיוסם של בני הישיבות.

צחי הנגבי: הופיע בפנינו השופט העליון בדימוס צבי טל, שעמד בראש הוועדה שנקראה על שמו, כמו החוק הקרוי על שמו – ועדת-טל וחוק טל.

צחי הנגבי: הופיע בפנינו גם דוד עברי, שעמד בראש ועדת-עברי, שבחנה באורח מעמיק מאוד את סוגיית השירות האזרחי.

צחי הנגבי: הופיעו חברים נוספים שנכללו באותן ועדות שהזכרתי ועסקו לאורך שנים בסוגיית הסדרת נושא גיוס בחורי הישיבות.

צחי הנגבי: הוועדה עסקה בניסיון לאזן בין שלל העמדות, התחושות והדילמות, בין היתר מתוך כך שהנתונים שהוצגו בפנינו העידו שתכלית החוק למעשה לא הוגשמה בצורה מספקת, ומספר המתגייסים מכלל תלמידי הישיבות היה מועט לאורך השנים שבהן החוק היה בתוקף.

צחי הנגבי: עם זאת, הוועדה שמעה בקשב את התרשמויותיהם של המומחים המקצועיים, שהבהירו את עמדתם, שלפיה הנושא עוסק בליבת התהליך החברתי הייחודי הנוגע לכך שבני הישיבות יירתמו למתן שירות לקהילה ולחברה שבתוכה הם חיים.

צחי הנגבי: לפי הדוברים ששמענו, התהליך הזה מחייב מאמץ הסברתי, שינוי תרבותי והעמקה, וכל הדברים האלה הם כמובן תהליכים שמתמשכים על פני זמן.

צחי הנגבי: מנגנון השירות האזרחי הוא מטבעו מנגנון שצריך לכונן במידה רבה יש מאין, להטמיע אותו ולוודא שציבור רחב שלא מכיר אותו די צורכו יפנים את משמעויותיו.

צחי הנגבי: למעשה, במהלך השנים שבהן החוק היה בתוקף, המנגנון הזה לא החל לפעול.

צחי הנגבי: זה אחד היסודות של החוק.

צחי הנגבי: החוק לא בא רק לענות על הלקונה החוקית שהביאה לכך שבשעתו בית-המשפט העליון העביר מסר לכנסת להסדיר בחוק ראשי את סוגיית מתן הפטור לתלמידי הישיבות שתורתם אומנותם, אלא גם נועד לתת חלופה אפקטיבית ומעשית שתוגשם הלכה למעשה.

צחי הנגבי: כפי שהכנסת, כפי שבית-המשפט העליון וכפי שהציבור יודעים, הוועדה התרשמה גם שדרושים תנופה, מפנה והתפתחות שיהוו שינוי טוטלי בהתייחסות לשירות האזרחי.

צחי הנגבי: הגורמים המוסמכים בממשלה שאמונים על בניית המנגנון הזה העידו בפנינו, שאם יינתנו התקציבים הנדרשים ותוסרנה המכשלות הארגוניות, הרי השירות האזרחי אמור לקרום עור וגידים בתקופה הקרובה.

צחי הנגבי: אנחנו לא הסתפקנו בכך.

צחי הנגבי: אנחנו גם שאלנו שאלות נוקבות וחד-משמעיות את נציג האוצר.

צחי הנגבי: נציג האוצר אמר – והדברים רשומים בפרוטוקול הישיבה – שמבחינת משרד האוצר, בשונה מן העבר, כל תקציב שיידרש יעמוד לרשות השירות האזרחי.

עמיחי אילון: כבוד היושב-ראש, הם מורידים זאת מהתקנים של השירות הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, אתה מדבר בעוד כמה דקות.

יולי יואל אדלשטיין: ברגע שהיושב-ראש של הוועדה יסיים, אתה ראשון הדוברים.

צחי הנגבי: אני מניח שחבר הכנסת עמי אילון, שחי את הנושא הזה שנים, ויש לו גם עמדות מוצקות בנושא הזה, יזכה לפרט את ההסתייגויות שיש לו.

צחי הנגבי: ההסתייגויות שיש לו אינן הסתייגויות שאפשר לדחות על הסף.

צחי הנגבי: יש להן משמעות ויש להן משקל, והן עמדו לנגד עיני חברי הוועדה בעת שהתקבלה ההחלטה.

צחי הנגבי: אבל היה חשוב מאוד לשמוע מן האוצר ולוודא שהדברים אכן נרשמים בפרוטוקול.

צחי הנגבי: הם מהווים בסיס להחלטתנו.

צחי הנגבי: עמדת האוצר היא, שלא ייווצר מצב שאפילו אדם אחד שירצה לעשות שירות אזרחי, לא תינתן לו האפשרות כיוון שאין עלויות המכסות את ההחלטה האישית שלו.

צחי הנגבי: כמו רבים מהחברים, אני התרשמתי שמדובר פה במחויבות ממשלתית חד-משמעית ליישום החוק במתכונתו המלאה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, בסופו של יום הוועדה גיבשה המלצה שלפיה יש להאריך את תוקפו של החוק בחמש שנים, עד ליום 1 באוגוסט 2012.

צחי הנגבי: בצד ההחלטה הזאת בדבר הארכת תוקף החוק כאמור, הוועדה החליטה לקיים פיקוח הדוק על יישום החוק על-ידי הממשלה.

צחי הנגבי: ממילא, כוועדה מפקחת, יש לנו חובה ואחריות לפקח על כל עבודת הרשות המבצעת בתחומים המסורים לאחריותנו.

צחי הנגבי: אבל כאן, עקב עמדות שהושמעו בוועדה, ההתחייבות שלנו חייבת להיות הרבה יותר מעשית ושוטפת.

צחי הנגבי: לפיכך, גם אני, כיושב-ראש הוועדה, סיכמתי את הדיון בכך שהוועדה תייחד לנושא המעשי הזה דיון כדי שנקבע הסדרים שיבטיחו מנגנוני פיקוח יעילים על יישום החוק.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, למעשה קיימנו בוועדה שתי הצבעות.

צחי הנגבי: האחת – על עצם הצורך להאריך את תוקף החוק.

צחי הנגבי: אני חייב לומר שבעניין הזה היה קונסנזוס – מקיר לקיר.

צחי הנגבי: תשעה מתוך עשרה חברים שהשתתפו בדיון – למעט אחד – סברו שחייבים להאריך את תוקף החוק.

ראובן ריבלין: הארכת הוראת שעה – בכמה זמן?

צחי הנגבי: בחמש שנים.

יולי יואל אדלשטיין: חמש שנים.

צחי הנגבי: המחלוקת שנתגלעה בהצבעה הנוספת בעניין משך זמן הארכת החוק נגעה לשאלות שלדעתי הן יותר טקטיות מאשר מהותיות.

צחי הנגבי: שלושה חברים סברו שמן הראוי להגביל את התוקף החדש לשנתיים, כמדומני, ויתר החברים – שישה חברים – סברו שיש להאריך בשש שנים.

מאיר פרוש: חמש שנים.

צחי הנגבי: חמש שנים.

צחי הנגבי: הסיבה שחברים סברו שיש להגביל את ההארכה – ודאי הם יסבירו זאת גם בדיון – היתה בעיקר כדי שלא ניקלע שוב לסיטואציה כמו בחמש השנים הקודמות, שבה הממשלה נשאבת לסוגיות נוספות, לדילמות חדשות, לצרכים חדשים, ואיננה מקדישה את הקשב, את האנרגיות ואת תשומת הלב למימוש אותן הבטחות שהיא הביאה בפני הכנסת ובפני הוועדה.

צחי הנגבי: לא אומר שאין בעמדה הזאת היגיון, כי המציאות מלמדת שאכן בתקופה האחרונה, בחמש השנים הקודמות, לא חלה התקדמות רבה.

צחי הנגבי: אבל לעומת זאת, חברים מקצועיים שאין להם עמדה אידיאולוגית אלא הם אמונים על תרגום החוק הזה והוצאתו מן הכוח אל הפועל, כמו השופט טל, דוד עברי ואחרים בוועדה שחשבו כך, סברו שתהליך של הפנמה, הטמעה ויישום של שינוי חברתי מהותי כזה לא יכול להתקיים בתוך שנתיים.

צחי הנגבי: לפיכך, הם תמכו בעמדה שיש לאפשר חמש שנים תמימות לביצוע וליישום של החוק.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, סדרי הדיון במליאה פשוטים.

צחי הנגבי: ועדת הכנסת החליטה עליהם לפני ימים לא רבים.

צחי הנגבי: אני אציג אותם.

צחי הנגבי: המליאה אמורה להצביע על המלצת הוועדה.

צחי הנגבי: אם המליאה מעניקה רוב להמלצת הוועדה, תוקף החוק מוארך על-פי המופיע בהצעת ההחלטה שלנו, כאמור – בחמש שנים.

צחי הנגבי: אם המליאה דוחה את המלצת הוועדה, תוקף החוק יפוג ב-1 באוגוסט, אלא אם כן הממשלה תבקש להשיב את הדיון לוועדה לפרק הזמן שעוד נותר לפני 1 באוגוסט כדי שנציע למליאה הצעה נוספת.

צחי הנגבי: אם אכן התהליך הזה יקרה – ההצבעה של המליאה נגד, בקשה של הממשלה ודיון בוועדה – ייתכן שבוועדה יתגבש רוב שיביא הצעה נוספת בפני המליאה.

צחי הנגבי: אם גם ההצעה הנוספת לא תזכה לרוב, או אם הבקשה של הממשלה לא תוגש, או שהיא תוגש ולא תאושר על-ידי הוועדה, אזי ב-1 באוגוסט יפוג תוקפו של מה שקרוי חוק טל, והדבר הוא כמובן בעל משמעות, והמשמעויות ידועות ומובנות.

צחי הנגבי: אני מודה לגברתי היושבת-ראש.

צחי הנגבי: אני אשמע את הדיון וייתכן שאתייחסה, אם כי אני מעדיף להתייחס מחר לקראת ההצבעה, כאשר יהיו פה חברים רבים יותר, ונוכל להשלים את הדיון ולעבור להחלטת המליאה.

צחי הנגבי: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אני מבקשת עכשיו לפתוח את הדיון.

קולט אביטל: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת עמי אילון, ואחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ.

עמיחי אילון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני כשנתיים הזהיר בג"ץ את הבית הזה.

עמיחי אילון: הוא אמר דברים מאוד מאוד בוטים.

עמיחי אילון: הוא אמר שחוק טל במתכונתו הנוכחית ודרכי יישומו נגועים בווירוס של אי-חוקיות, ושיש חשש שווירוס זה יכריע בסופו של דבר את החוק ויהפוך אותו לבלתי חוקתי.

עמיחי אילון: וירוס האי-חוקיות התפשט עם השנים באיבריו של החוק עד שזה הפך למנוון לחלוטין.

עמיחי אילון: נכון לסוף שנת 2005, מתוך 45,000–46,000 בני ישיבות שנמצאים בהסדר, רק כ-3% בחרו לצאת לשנת הכרעה.

עמיחי אילון: רובם חזרו ללמוד בישיבה.

עמיחי אילון: פחות מ-1% בסופו של דבר בחרו במסלול שירות, שאליו כוון החוק עצמו.

עמיחי אילון: מטרתו של החוק היתה לאפשר לצה"ל לקלוט את האוכלוסייה החרדית למסגרות מתאימות, ובמקביל לאפשר לתלמידי הישיבה שנת הכרעה, כפי שכבר צוין, ואני לא רוצה להרחיב.

עמיחי אילון: בפועל, חברי חברי הכנסת, בסופו של דבר פחות מ-1% מבני הישיבות מצאו את עצמם משרתים שירות צבאי, או אזרחי.

עמיחי אילון: כל כך התעמרה הממשלה בחוק הזה, וכל כך בזלזול נהגה בחובתה להציע כלים במסלולי השירות הצבאי והשירות האזרחי, עד שהתעורר חשש כבד שהחוק במתכונתו הנוכחית כלל אינו ישים, וזה על-פי בג"ץ.

עמיחי אילון: מחדלה של הממשלה, אשר לא השכילה לאורך חמש שנים לצקת תוכן לחוק, מעיד כאלף עדים על מידת רצונה – בראייתי, מידת אי-רצונה – להתמודד עם נושא כל כך מורכב כל עוד לא מונחת חרב הביקורת על צווארה.

עמיחי אילון: כאשר נאנסת הממשלה ונדרשת להחלטה כלשהי, ראו זה פלא – היא מבקשת ארכה נוספת, כאותו תלמיד שסובל מעצלות כרונית.

עמיחי אילון: ואם כבר ארכה, אז עדיף לה, לממשלה, שתהיה ארוכה ככל הניתן.

עמיחי אילון: ואם ניתן – שתהיה ארכה ללא הפרעה וביקורת מצד הרשות המפקחת, שהיא, רבותי, אנחנו, חברי הבית.

עמיחי אילון: והכנסת, רחמנית בת רחמנית, מתבקשת היום שלא להפריע לממשלה ולתת לה ארכה נוספת, ארוכה ככל האפשר, ואם אפשר – לחמש שנים.

עמיחי אילון: אגב, להערכתי, אילו במסגרת החוק ניתן היה, אני אומר לכם, רבותי, שהממשלה היתה מבקשת מאתנו 10, 20, או 50 שנה ומסבירה לנו באותות ובמופתים שלניסוי חברתי כל כך מורכב ומסובך לא יעלה על הדעת שלא יעברו שני דורות עד שנראה תוצאה.

עמיחי אילון: חברי חברי הכנסת, ב-18 בפברואר אישרה הממשלה את הארכתו של חוק טל במתכונתו הנוכחית.

עמיחי אילון: שר המשפטים עמד על כך שקיימת אפליה בלתי נסבלת בין המשרתים לבין אלה שאינם משרתים, ונמנע בהצבעה הזאת בממשלה.

עמיחי אילון: גם מינהלת השירות האזרחי, שהוקמה כדי לצקת תוכן לחוק, אינה מהווה נכון להיום פתרון אמיתי; לדעתי האישית היא אינה מהווה פתרון כלשהו למצב.

עמיחי אילון: עבודת המינהלת והתקציבים העומדים לרשותה יאפשרו מקסימום לכמה מאות בודדות לשרת שירות אזרחי, וכך יהוו המשך ישיר לנכותו של החוק הקיים.

קולט אביטל: נא לסיים.

עמיחי אילון: ברשותך, אני אקח עוד קצת זמן.

עמיחי אילון: בפני הכנסת, הן בכובעה כמחוקקת והן בכובעה כמפקחת על פעולות הממשלה, מוצב תמרור אזהרה מאיר עיניים.

עמיחי אילון: בפסיקתו הביע בג"ץ תקווה כי הכנסת תשכיל לתקן את הדרוש תיקון, שכן זה לא מתפקידו של בית-המשפט העליון לשמש אפוטרופוס לבני קבוצת הרוב ולהוציא עבורם את הערמונים מהאש.

עמיחי אילון: למרות זאת, מונחת לפניכם ההצעה כפי שפירט אותה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

עמיחי אילון: אני, שהקשבתי, בחנתי, בדקתי, שאלתי ותהיתי, מעיד בפניכם היום, כי במהלך הדיונים שהתנהלו בוועדה לא סופקה כל תשובה בנושא ההקמה, הארגון והתקצוב של המערך האמור.

עמיחי אילון: יתירה מזו, במהלך דיוני הוועדה התחדד החשש שמינהלת השירות האזרחי תוכל להביא לגיוסם של מספר מועט, של מאות בודדות, ובכך תנציח את המצב הקיים.

עמיחי אילון: אימוץ ההמלצה שמונחת היום בפניכם משמעותו כי אנחנו, חברי הכנסת, מרצוננו החופשי, מוותרים על היכין והבועז של תפקידנו, העומד בבסיס משטרנו הדמוקרטי, והוא פיקוח וביקורת על פעולות הממשלה.

קולט אביטל: נא לסיים.

עמיחי אילון: אימוץ ההמלצה משמעותו כי הכנסת מודיעה שהיא מתפרקת מזכותה ומחובתה לבקר את הממשלה ולקיים בקרה של תהליך.

עמיחי אילון: ברשותך, עוד כמה שניות.

עמיחי אילון: אימוץ החלטה זו משמעותו כי הכנסת מעדיפה מתן צ'ק פתוח לממשלה, צ'ק לחמש שנים תמימות לממשלה שכבר הוכיחה לנו שהיא חדלת פירעון בכל הנוגע לשילובם של בני הישיבות במסגרות השירות.

עמיחי אילון: אימוץ ההמלצה יזכה את הכנסת בציון נכשל על מילוי תפקידנו כמי שאמונים על בקרת פעולות הממשלה.

עמיחי אילון: רבותי חברי הכנסת, הכנסת לא אמורה להיות משקיף.

עמיחי אילון: הכנסת אינה גוף הנותן ציונים והערות.

עמיחי אילון: מהות תפקידנו היא לבקר את פעולות הממשלה, ואנחנו חוטאים בתפקידנו היום.

עמיחי אילון: רק כנסת חלשה וכנועה, חסרת ביטחון וקטנת אמונה, אשר אינה מבינה את מהות תפקידה וקיומה, תוכל לאשר את הצעת הממשלה שמונחת לפניכם.

עמיחי אילון: אני אקצר, אף-על-פי שאני אומר את זה בצער.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אילון, יש בסך הכול שלוש דקות, ואתה כבר מדבר – – –

עמיחי אילון: פרשת השבוע בשבת שחלפה היתה פרשת מסעי.

עמיחי אילון: בני השבטים רוצים לעצור לפני חציית הירדן ורוצים להימנע מלהשתתף בכיבוש הארץ, ומשה אומר להם: ונכבשה הארץ לפני ה', ואחר תשובו והייתם נקיים מה' ומישראל – – – ואם לא תעשון כן, הנה חטאתם לה' וגו'.

עמיחי אילון: חברי חברי הכנסת, כדי למצות את ההזדמנות להביא לפתרונות מוסכמים וישימים, כדי ללוות מקרוב את הליך שיקומו של החוק אשר הממשלה הביאה לניוונו המוחלט, כדי להבטיח כי תהליך ההקמה של מינהלת השירות האזרחי יבוקר, ימומן ויפעל ביעילות, כדי לרפא את חוק טל מווירוס האי-חוקתיות שלו, ומעל לכל אלה – כדי להיות נאמנים לשליחותנו כנציגי ציבור, אני קורא לכם להתנגד להצעת הממשלה שמונחת בפניכם.

עמיחי אילון: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, יש לנו רשימה ארוכה של דוברים ולוח זמנים מצומצם, ויש עוד הרבה נושאים הערב.

קולט אביטל: אני מאוד מבקשת מכולם להקפיד על מסגרת של שלוש דקות.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לשבח את חברי הכנסת בוועדה, שהצביעו כפי שהצביעו עבור הארכת החוק.

אברהם רביץ: יודע אני גם יודע שחלק לא מבוטל של חברי הכנסת, אין לבם שלם מלכתחילה עם החוק הזה.

אברהם רביץ: אבל זה אחד החוקים שפעמים מגיעים אלינו כאשר האדם, חבר הכנסת, מתבקש לא להיות צודק לפי דרכו אלא להיות חכם.

אברהם רביץ: הרי בחקיקת חוק מסוים אנחנו צריכים להעמיד לנגד עינינו מהי האלטרנטיבה.

אברהם רביץ: יש אלטרנטיבה שלא לחוקק את החוק, יש האלטרנטיבה לחוקק את החוק בצורה אחרת.

אברהם רביץ: דבר אחד עמד בשורש החקיקה הזאת, וכל טיפול שהיה בשלבים השונים של מעשה החקיקה עמד ביסוד הדברים, שהכול מבינים – וחלק גדול אינם מסכימים, אבל עדיין מבינים – שיש ציבור לא מבוטל אשר חי את חייו ורואה את יסוד המוסד של הקיום של העם היהודי באפשרות הניתנת לאלה – אפשר לבקש מחברת הכנסת שלי יחימוביץ?

אברהם רביץ: אנחנו כל כך מעט כאן.

שלי יחימוביץ': אני לא מעט.

אברהם רביץ: את לא מעט, את תמיד הרבה.

אברהם רביץ: והכול מבינים שיש לנו עניין שנמצא ביסוד הקיום, כפי שחלק מהציבור מבין זאת וחי את חייו לאורך כל ההיסטוריה של העם היהודי.

אברהם רביץ: הכול הבינו שאין מדברים על מעשה חקיקה שיבוא בכפייה אל כל הציבור הזה.

אברהם רביץ: כולם הבינו.

אברהם רביץ: לכן, כבר בחקיקה הבסיסית של החוק הזה עמד לעיני חברי הוועדה מה יקרה בעוד חמש שנים, אם לא יספיקו לבצע את החוק, אם החוק לא ייתן פירות.

אברהם רביץ: בבסיס החוק נאמר שתמיד ועדת החוץ והביטחון תדון לאחר חמש שנים ותוכל להאריך את החוק בחמש שנים נוספות.

אברהם רביץ: מכיוון שזמני אזל, אינני רוצה להאריך כאן בדברים שנאמרו בוועדת החוץ והביטחון.

משה גפני: יש לך זמן כמו לעמי אילון.

אברהם רביץ: לא, לעמי יש פריווילגיה מיוחדת.

אברהם רביץ: אני מסיים, גברתי היושבת-ראש, ואני מאוד מקווה שחוכמת הדברים תגבר על אותם רגשות צודקים כשלעצמם, של אלה שאינם מאמינים בדרך הזאת, אבל חוכמת המעשה של החיים המשותפים של כולנו והכבוד – ובזה אני מעריך את חברי הכנסת החילונים – הכבוד שהם מרגישים שהם יכולים לרחוש, למרות הכול, לאותו ציבור שהם אינם מאמינים בדרכו אבל יודעים שהציבור הזה מוכן למסור את נפשו על האפשרות להקדיש את חייו ללימוד תורה – אני חושב שזוהי תעודת הכבוד לכנסת, שבעזרת השם תופיע מחר בהצבעה בעד הדחייה הנוספת, שתאפשר בכל זאת, לאלה אשר הגיע הזמן, והם מוכנים להפסיק את לימודיהם במידה כזאת או אחרת ולהצטרף אל החיים האזרחיים במדינת ישראל.

אברהם רביץ: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

קולט אביטל: שלוש דקות.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הסוגיה שעומדת בפנינו היא אחת מהסוגיות שיורדות לשורש קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

זבולון אורלב: אני בא מהתנועה הציונית-דתית, שראתה לקדש גם את דמותה היהודית של מדינת ישראל וגם את מדינת ישראל כמדינה יהודית כחלק מתהליך הגאולה, ולכן אנחנו לא רק מברכים מדי שבת אותה ואת חייליה, אלא גם עושים מעשים כדי להעצים אותה ולפעול לביטחונה ולחוסנה.

זבולון אורלב: אני יכול לומר בלב שקט שניתן לקיים עולם תורה של תלמידי חכמים מובהקים, הבקיאים בים התורה – והיום יש לנו, ברוך השם, פירות מפוארים, שהם גם דיינים שמקבלים את הציונים הגבוהים, גם רבנים, רבני עיר וגם ראשי ישיבות.

זבולון אורלב: הבעיה היא שגם מדינת ישראל, כשכבר בא עולם תורה ומתגייס, גם בו היא יודעת לפגוע.

זבולון אורלב: יש למשל החלטה של הצבא, של מישהו בצבא, שהואיל ובחורי ישיבות ההסדר, שהם בחורי ישיבות ההסדר שמשלבים ספרא וסייפא – גם לימוד תורה ישיבתי וגם שירות בצה"ל – צריכים להשתלב בכל יחידות צה"ל ואינם יכולים לקיים מחלקות משל עצמם ולשמור על האופי.

זבולון אורלב: שליש מבחורי הישיבות כך עושים, ויש שליש מראשי הישיבות שסבורים שלא צריך כך לעשות.

זבולון אורלב: אז מה עושים?

זבולון אורלב: מענישים אותם.

זבולון אורלב: מה העונש?

זבולון אורלב: הם לא יוכלו להתגייס לצנחנים ולגולני.

זבולון אורלב: הנה, מדינת ישראל, מה לכם לחוקק חוקים מפוארים?

זבולון אורלב: הנה בחורי ישיבות שרוצים לשרת בחילות הקרביים של צה"ל, ואתם לא מסוגלים לנהל אתם דו-שיח ראוי על מנת שהם יוכלו לשרת את מדינת ישראל כפי שמשרתים את עולם התורה.

זבולון אורלב: היום קראנו ידיעה מדאיגה מאוד, חבר הכנסת אילון, כותרת ראשית באחד מהעיתונים, שאחד מכל ארבעה איננו מתגייס לצה"ל.

זבולון אורלב: זה לא רק בגלל בחורי ישיבות ההסדר, צריך לומר ביושר.

זבולון אורלב: הבעיה של שירות בצה"ל, לצערנו – – –

עמיחי אילון: – – –

זבולון אורלב: נדמה לי שהכותרת היא: אחד מכל ארבעה לא מתגייס לצה"ל.

זבולון אורלב: שתי חיילות מתוך חמש, זו היתה הפרופורציה, ולפי האחוזים שפורסמו הבעיה היא לא אותן ישיבות של מי שאינם מתגייסים לצה"ל.

זבולון אורלב: צריך לומר זאת ביושר.

זבולון אורלב: אם אנחנו מטפלים בכל סוגיית הגיוס, אני מאוד מודאג דווקא מהמחנה הציוני, שבו פשה הנגע ובו יש רפיון ובו יש שחיקה.

זבולון אורלב: אני מסיים.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, החוק הזה נכשל כי שהממשלה נכשלה בכל ארגון השירות האזרחי.

זבולון אורלב: זה לא כך שלא היו ולכן אין.

זבולון אורלב: אין גם שירות אזרחי, צריך להודות.

זבולון אורלב: אנחנו מאמינים גדולים בכך שניתן לשלב תורה עם שירות בצה"ל.

זבולון אורלב: גם בחוק שהובא לפני חמש שנים נמנענו בהצבעה.

זבולון אורלב: אנחנו לא נרים ידינו נגד עולם התורה אבל לא נתמוך בהסדר חוקתי שמשחרר, בשעה שאנחנו רואים שהדבר הזה אפשרי.

זבולון אורלב: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת משה גפני.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אפשר לדון בהיבט של אקטואליה, כפי שחברים יעשו זאת כאן היום, אבל צריך לדבר על הנושא הזה מההיבט של ההיסטוריה – ההיסטוריה היהודית כמובן.

מאיר פרוש: החלטתי לנצל את הדקות המעטות שעומדות לרשותי כחבר הכנסת ולדבר דווקא על ההיסטוריה.

מאיר פרוש: בשבוע הבא נציין את תשעה באב לזכר החורבן של שני בתי-המקדש.

מאיר פרוש: מספרים על נפוליאון שביקר בבית-כנסת בליל תשעה באב וראה יהודים זועקים בקולות חנוקים "איכה ישבה בדד".

מאיר פרוש: והוא, נפוליאון, שאל את מלוויו: על מה בוכים היהודים?

מאיר פרוש: התשובה שהוא קיבל, כמובן: הם בוכים על חורבן שני בתי-המקדש.

מאיר פרוש: לפני כך וכך אלפי שנים נשרפו בתי-המקדש, נחרבו בתי-המקדש.

מאיר פרוש: ואז אמר נפוליאון:

מאיר פרוש: עם שכך זוכר את עברו – יש לו עתיד.

מאיר פרוש: עם שכך זוכר את ארצו, שממנה הוא גלה לפני אלפי שנים, עוד יחזור אליה.

מאיר פרוש: כך אמר נפוליאון.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, ההיסטוריה הוכיחה שההישענות על העבר של העם היא היא בעצם העתיד שלנו, וכל מי שמנסה לנתק בין העם לבין עברו רוצה ביודעין או בלא יודעין פשוט לסכן את קיומנו הלאומי.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר יותר מזאת.

מאיר פרוש: מי שאינו מבין את חשיבות לימוד התורה או את הערך של "והגית בו יומם ולילה", את המשמעות של המושג "ממית עצמו באוהלה של תורה", מנסה למעשה לקעקע את יסודות הקיום של עמנו ורוצה לפרוץ את חומת היהדות.

מאיר פרוש: אולם אנחנו צריכים לדעת שאימפריות גדולות בהיסטוריה נפלו ולא קמו, עמים חזקים נעלמו, אידיאולוגיות מלהיבות קרסו, אבל עם ישראל, גם כאשר הוא נדד וסבל בקרב העמים, החזיק מעמד.

מאיר פרוש: היהדות שרדה.

מאיר פרוש: מדוע היא שרדה?

מאיר פרוש: אנחנו מאמינים שזה בזכות התורה ובזכות לומדי התורה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, ניסו לאורך כל תולדות עמנו להעביר יהודים על דתם, ניסו לאורך כל שנות סבלנו בגלויות לנתק אותנו מהמורשת, הציגו גם "אלטרנטיבות", חלופות אטרקטיביות כביכול, כולל הקומוניזם, שקרס לאחר 70 שנה.

מאיר פרוש: ניסו ניסו אבל בית-המדרש, עולם הישיבה, עולם התורה, בסופו של דבר הוא זה שניצח, והוא גם ימשיך לנצח מפני שהוא פועל יוצא בשם הנצח ולמען הנצח, ואנחנו יודעים שנצח ישראל לעולם לא ישקר.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, יש גורמים בממסד הישראלי שסבורים בטעות שהם עושים חסד עם תלמידי הישיבות הקדושות או עם האברכים הטהורים בכך שהם מניחים להם ללמוד תורה.

מאיר פרוש: האמת היא הפוכה.

מאיר פרוש: לא עושים להם טובה, האמונה שלנו היא שהם, בני התורה הממיתים עצמם באוהלה של תורה – הם עושים טובה לכלל ישראל.

מאיר פרוש: הם הם החלוצים האמיתיים, העומדים על משמר קיומנו הרוחני, והם הם העומדים בחזית המערכה על קיומו של עם ישראל.

מאיר פרוש: זו איננה מליצה.

מאיר פרוש: זו האמת והאמת לאמיתה.

מאיר פרוש: אנחנו סבורים שלא ניתן לקיים את מדינת ישראל כמדינה יהודית ללא העדפת ההדגשים ההכרחיים לה להדגשת זהותה היהודית.

מאיר פרוש: ואלה הם בעצם שלושת היסודות: התורה והעם והארץ.

מאיר פרוש: ובלי התורה, בלי לומדיה, אין זכות על הארץ הזאת לפני שאנחנו מקיימים את התורה.

מאיר פרוש: לכן, חברי הכנסת, תחשבו טוב לפני שאתם מצביעים מחר.

מאיר פרוש: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת יעקב כהן.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לומר פרוצדורלית: על-פי החוק שהועבר כאן לפני כמעט חמש שנים, אין צורך בדיונים הללו, אלא מליאת הכנסת אמורה היתה, על-פי מה שאז הוחלט, להצביע אם מאריכים בחמש שנים, כן או לא.

משה גפני: אבל על-פי החלטות היועצות המשפטיות של הכנסת, ואני כמובן מקבל את זה כמו כולנו, סוכם שיתקיימו דיונים בעניין.

משה גפני: ועדת החוץ והביטחון קיימה דיונים מעמיקים בעניין הזה, הביאה את כל הגורמים הנוגעים בדבר, קיימה כמה ישיבות ארוכות, באמת היו דיונים מאוד רציניים בנושא הזה, והפרוצדורה ככל הנראה נכונה.

משה גפני: אני מוצא לנכון לשבח את היועצות המשפטיות על העצות שלהן, לא תמיד אני עושה את זה.

משה גפני: לא חשבתי לעלות לדבר, אבל לאחר ששמעתי את נאומו של חברי חבר הכנסת עמי אילון – ראשית אני מעריך את מה שאתה אומר בכנות ורציתי להשיב לך.

משה גפני: היות שדיברת על פרשת השבוע אז אני רוצה שתדע שבאותה פרשת השבוע, מטות-מסעי, שקראנו בשבת האחרונה, שממנה ציטטת, כתוב שם: "אלף למטה אלף למטה".

משה גפני: אלף למטה אלף למטה – הפירוש הוא שחצי מהעם לומד תורה וחצי מהעם משרת בצבא והם מתחלפים.

עמיחי אילון: מתחלפים.

משה גפני: כן, הם מתחלפים.

משה גפני: המערכת היהודית, גם כשהיה לנו צבא מפואר שעבר קרבות קשים מאוד, כשהיתה לנו כאן מלכות בארץ-ישראל, חלק מהחיל היהודי הוא חיל של לומדי תורה.

משה גפני: חצי מהעם לומדים תורה, חצי מהעם משרתים בצבא, והם מתחלפים.

מיכאל מלכיאור: על הפרשות האלו לא כדאי להסתמך.

משה גפני: הרב מלכיאור, אני מדבר עם חבר הכנסת עמי אילון.

משה גפני: לכן אני אומר, אנחנו בעד זה שתלמידי ישיבות ישרתו בצבא, בגולני, בצנחנים והכול, אבל אתה תביא את הנוער החילוני שבאותו זמן ילמד בישיבות, אני בעד ההסדר הזה.

משה גפני: דבר נוסף אני רוצה להגיד לך.

משה גפני: הגמרא אומרת במסכת שבועות: "האלף לך שלמה ומאתים לנטרים את פריו".

משה גפני: שלמה, היתה לו מלכות, היה לו צבא, הוא ניהל קרבות רבים, וחלק מהצבא שלו, צבא יהודי, היו לומדי תורה.

משה גפני: אנחנו עם שאין שום יכולת להבין מבחינה טבעית – אחרי שואות שהוא עבר, אחרי טרגדיות שאין אומה בעולם שעברה, התפזרנו על פני כל הגלובוס.

משה גפני: יש יהודי בסין ויהודי בקנדה ויהודי בפולניה ויהודי במרוקו.

משה גפני: אין קשר בין היהודים האלה, אלפי שנה הם חיו עם מנטליות שונה, ואנחנו עם יחיד שבסופו של דבר חזר לארצו.

משה גפני: הפלטפורמה האחת והיחידה שמחזיקה את העם הזה כעם אחד היא לומדי התורה.

משה גפני: השפה הזאת.

משה גפני: אני אומר לכם שהנושא הזה הוא מאוד רגיש, מאוד בעייתי.

משה גפני: הוא לא התחיל היום במדינת ישראל.

משה גפני: הגמרא במסכת סנהדרין אומרת, כבר אז, גם אז אמרו את הדבר הזה: מה עם לומדי התורה?

משה גפני: איך ידע מי אפיקורס?

משה גפני: חבר הכנסת עמי אילון, אומרת הגמרא במסכת סנהדרין: "דאמרי מאי אהנו לן רבנן?

משה גפני: " מה מועילים לנו למדינה, לעם, לומדי התורה?

משה גפני: כך אומרת הגמרא.

משה גפני: בלי לומדי התורה אין לנו זכות קיום כעם, אין לנו זכות על הארץ הזאת.

משה גפני: זה חלק מצבא יהודי.

משה גפני: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב כהן, בבקשה.

יעקב כהן: אני מוותר, אחרי זה.

קולט אביטל: אם כך, חבר הכנסת יוסי ביילין.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו עומדים להצביע מחר על הצעת חוק ששני הצדדים בהקשר שלה לא מאמינים בה באמת.

יוסי ביילין: לא מאמינים בה משום שהחרדים קיבלו את זה כמי שכפאם שד בזמנו, ואמרו: איזה מין דבר זה שנת ההכרעה הזאת, מי צריך את זה?

יוסי ביילין: האנשים שהיו בוועדה של טל קיבלו הרבה מאוד גידופים, היה להם קשה להגיע לבית-הכנסת.

אברהם רביץ: זה חלק מהחיים אצלנו.

יוסי ביילין: והחילונים אמרו, איזה מין דבר זה, בגיל 23 פתאום מקבלים שנה כזאת שבה אפשר לא ללמוד ולא לעשות שום דבר ולהחליט מה רוצים, למה אנחנו לא מקבלים דבר כזה.

יוסי ביילין: אנשים שעומדים להצביע בעד החוק הזה מחר היו מראשי המתנגדים לחוק, בייחוד בליכוד, ואמרו: בשום פנים ואופן לא, זה ממש מכירת נשמתנו.

יוסי ביילין: ואילו האיש שמדבר אליכם היום הצביע בעד החוק הזה.

יוסי ביילין: מה הבעיה?

יוסי ביילין: מה הבעיה האמיתית?

יוסי ביילין: החוק הזה נכשל כישלון חרוץ.

יוסי ביילין: מכל הטעמים.

יוסי ביילין: נכשל כישלון חרוץ.

יוסי ביילין: האופציה הזאת שחשבו עליה, שתהיה שנה שבה באמת אפשר יהיה להכריע, ויהיו כאלה שינצלו את השנה הזאת – למה זה כישלון חרוץ כל כך?

יוסי ביילין: בגלל המספרים.

יוסי ביילין: המספרים כל כך קטנים, שזה אומר שזה לא מה שאנחנו באמת ציפינו לו.

יוסי ביילין: ואני אמרתי אז שאני אתמוך בחוק הזה, אבל אני לא אמשיך לתמוך בו אם אכן יוכח שלא משתמשים בשנת ההכרעה.

יוסי ביילין: אני חושב שלא משתמשים בשנת ההכרעה, כי היא מאוחרת.

יוסי ביילין: אילו היא היתה בגיל 18, נדמה לי שרבים היו משתמשים באפשרות הזאת.

יוסי ביילין: בגיל 23 האנשים כבר מטופלים במשפחות, עם תלות גדולה מאוד.

יוסי ביילין: הם כבר מפחדים.

יוסי ביילין: הם אומרים לעצמם: מה אנחנו יודעים מה יהיה בשנת ההכרעה?

יוסי ביילין: אנחנו רוצים להתפרנס, אז הם נשארים בישיבה, זה כל הסיפור.

יוסי ביילין: ולכן – לא עשינו כלום.

יוסי ביילין: מה עושים?

יוסי ביילין: לגייס את בחורי הישיבה מחר לצבא, עם שוטרים צבאיים?

יוסי ביילין: אין לזה לא ידיים ולא רגליים, זה לא יקרה.

יוסי ביילין: שום ממשלה לא תעשה את זה.

יעקב מרגי: – – –

יוסי ביילין: אתה יודע שלא יעשו את זה, ואתה בוודאי לא מציע לעשות את זה.

יוסי ביילין: מה אפשר כן לעשות?

יוסי ביילין: הדבר היחיד שניתן לעשות זה פשוט לומר, שכמו לבנות, כך גם לבנים.

יוסי ביילין: זה הכול.

יוסי ביילין: שכל מה שרלוונטי לבנות יהיה רלוונטי גם לבנים.

יוסי ביילין: שמי שמסרב לשרת מטעמי דת ומצפון – שלא ישרת.

יוסי ביילין: תהיה ועדה שתבדוק שאנשים לא ממציאים, שלא מתחפשים לדתיים, שלא מתחפשים לסרבני מצפון.

יוסי ביילין: אבל כמו שהיום אנשים יוצאים לפי פרופיל 21 עם קב"ן, מי שבאמת רוצה היום לא לשרת בצבא – לא משרת בצבא.

יוסי ביילין: אני לא חושב שהילדים של רובנו ינצלו את זה לרעה.

יוסי ביילין: ואם ינצלו את זה לרעה – אז ניתן לשר הביטחון סמכות לומר, שאם בשנה הוא רואה מראש שהמספר נמוך מדי, זכותו תהיה לגייס.

יוסי ביילין: אני אומר לכם אחרת – חוק טל לא משרת שום מטרה.

יוסי ביילין: עוד חמש שנים נותנים כאן לממשלה – ממשלה זו או זו שתבוא אחריה – מתנת חינם, ולא פותרים את הבעיה.

יוסי ביילין: מאוד יכול להיות שבג"ץ, שכבר רמז את מה שרמז, לא יקבל את זה, כי הרי נגיש את זה לבג"ץ.

יוסי ביילין: סביר שבג"ץ שלא יאשר את זה, ולכן אני מציע לכם לחשוב על זה.

יוסי ביילין: תצביעו בעד זה מחר – זה לא באמת יהיה.

יוסי ביילין: החוק הזה לא פותר שום בעיה.

יוסי ביילין: תחשבו על הצעה אחרת, שהיא אוניברסלית באמת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נמצא.

קולט אביטל: אי לכך – חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להביע מחאה, שאני יודע שהיא לזרוק אפונים על הקיר, גברתי היושבת-ראש, על הפטנט החדש, שהולך ומחריף.

חיים אורון: אבל אני מציע פעם נוספת – אני מציע שהקואליציה תחליט שמצביעים פעם בקדנציה, ביום רביעי הבא, ב-12 בצהריים, עד שגומרים את כל ההצבעות, ואפשר לשחרר את חברי הכנסת מהצבעה כל השנה.

חיים אורון: בכלל לא צריך להיות בשביל להצביע.

חיים אורון: ואז, דיון מהסוג הזה מתקיים כשיש קבוצה של בעלי עניין.

חיים אורון: מי בעלי העניין?

חיים אורון: עמי אילון, שאכפת לו, עוד כמה חברים פה שאכפת להם, וחברי כנסת שאכפת להם.

חיים אורון: זה הכול.

נסים זאב: סליחה, אני יושב פה בכל יום – – –

חיים אורון: אני לא בא אליך בטענה.

קולט אביטל: אתה תמיד אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: מזלזלים בך בכל יום שאתה יושב פה – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין.

חיים אורון: אני לא מבין למה אי-אפשר – הודיעו שיש היום דיון על הארכת חוק טל והצבעה, וזה מה שהיה צריך להיות.

חיים אורון: ואחר כך יקיימו דיונים בנשיאות למה הכנסת נראית ככה.

חיים אורון: ככה היא נראית.

חיים אורון: ועכשיו, לגופו של עניין.

חיים אורון: אנחנו מנענעים ילד מת בעריסה.

חיים אורון: כולם יודעים.

חיים אורון: הוא לא פותר את העניין, הוא לא יכול לפתור את העניין.

חיים אורון: לכאורה, ועדת-טל עשתה פשרה בין שני צדדים שלא רצו להתפשר.

חיים אורון: אני מבין שפשרה קיימת כאשר יש שני צדדים שמעוניינים בקיומה.

חיים אורון: אין פה שום פשרה, גם אם ישכללו את כל השכלולים של השירות הלאומי.

חיים אורון: המשבר הוא בתחום הטכניקה של השירות הלאומי?

חיים אורון: יש איזה קשר בין הדיון של עכשיו לכותרת הראשית היום ב"ידיעות אחרונות", או שזה שני דיונים שהכנסת בכלל לא עוסקת בהם?

חיים אורון: 11%.

חיים אורון: אני זוכר מאז שאני עוסק בזה – כשהלכתי לבג"ץ זה היה 6%.

חיים אורון: וכבר אז בג"ץ אמר, בג"ץ יחד עם אמנון רובינשטיין, שנקרא בג"ץ רובינשטיין – מה לעשות?

חיים אורון: כי הוא היה מספר אחת, הוא היה יותר מכובד ממני, ובכל המקומות קראו לזה בג"ץ רובינשטיין, אבל מי שמסתכל פנימה – זה רובינשטיין-אורון.

חיים אורון: היו 6%, וגם אז אמר בית-המשפט: שיעורים כאלה אי-אפשר בהסברים כאלה.

חיים אורון: אמרו: נעשה חוק.

חיים אורון: 11%, לא במדרגות של 1% לשנה.

חיים אורון: זה כבר במדרגות של 1.5% בשנה.

חיים אורון: ובצדם, ידידי יוסי, יש לי קושי עם ההצעה שלך, אני אומר בגלוי.

חיים אורון: יש שם גם 5%.

חיים אורון: אגב, זה לא אותם אחוזים.

חיים אורון: זה 5% מה-25% שלא משרתים.

חיים אורון: ה-11% בקהילה החרדית זה ה-100%.

חיים אורון: ה-5% בקהילה שאינה חרדית זה אחוז חמור מאוד, לדעתי.

חיים אורון: כי אומרים חצי-חצי.

חיים אורון: מה זה חצי-חצי?

חיים אורון: זה חצי קטן וזה חצי גדול.

חיים אורון: אבל זה מספיק.

חיים אורון: אז מה המשמעות של הדיון עכשיו פה?

חיים אורון: מה המשמעות של הדיון הזה שאנחנו באים ואומרים: חברים יקרים, הכנסת מחליטה עכשיו על חמש שנים.

חיים אורון: ככה, לא לראות כלום.

חיים אורון: בעוד חמש שנים נתכנס וזה יהיה 25% על-פי מה שמופיע עכשיו.

חיים אורון: ויהיה 30%.

חיים אורון: עד הרגע שמה?

חיים אורון: ואני לא רוצה להגיע לרגע הזה שיבוא מישהו בצו ויגיד: חברים, אין מספיק חיילים.

חיים אורון: אז יתעוררו כולם.

חיים אורון: ואני עוד לא דיברתי על שוויון בנטל וכו', כי כבר נגמר לי הזמן.

חיים אורון: מה אתם רוצים מחמש שנים?

חיים אורון: כי בחרו נשיא לפני שבועיים?

חיים אורון: מה קרה?

חיים אורון: אנחנו נגד שנתיים, גם הצבענו נגד שנתיים.

חיים אורון: אבל מה שמוכיח עוד יותר שהכוונה באמת לא ברצינות זה הקפיצה משנתיים לחמש שנים, כי היא מוכיחה שכל הסיפור הוא פיקציה.

חיים אורון: אחרת – למה לא הסכימו לשנתיים?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת משה שרוני, ואם הוא לא יהיה, אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת נסים זאב – אה, סליחה, אתה תהיה אחריו.

קולט אביטל: חבר הכנסת שמואל הלפרט.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת בראש, תודה.

אופיר פינס-פז: תראו, כל הדיון הזה עצוב ומקומם, כמעט הייתי אומר הזוי.

אופיר פינס-פז: ביום שבו מתפרסמים נתונים כל כך קשים על שיעורי ההשתמטות מצה"ל באה הכנסת ומחוקקת – – –

יעקב מרגי: זה לא מקרי שבכנסת קיימו את זה היום.

אופיר פינס-פז: נכון, זה לא מקרי.

אופיר פינס-פז: אתה יודע מה?

אופיר פינס-פז: אני אגיד לך יותר מזה, חבר הכנסת מרגי: צבא-הגנה לישראל נגד חוק טל.

אופיר פינס-פז: אתם עושים חוק נגד הצבא, ואתה יודע מה?

אופיר פינס-פז: אני רוצה להביא לפה את הרמטכ"ל ואת ראש אכ"א שיגידו ההיפך.

אופיר פינס-פז: ואני רוצה שמשרד הביטחון ושר הביטחון יגידו אמת בעניין הזה של חוק טל.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשמוע שצה"ל תומך בחוק טל.

אופיר פינס-פז: לא מאמין בעולם.

אופיר פינס-פז: עושים חוק על הראש של צה"ל.

זבולון אורלב: תצביעו בעד?

אופיר פינס-פז: נגד.

אופיר פינס-פז: עכשיו אני רוצה להגיד לך משהו.

אופיר פינס-פז: חוק טל הוא חוק הזוי, ממש הזוי.

אופיר פינס-פז: אבל אחרי זה, עם שנת הכרעה ושנת קשקושים ושנת פילוסופיות, והוא יכריע, והוא יחשוב כל השנה אם הוא רוצה להישאר בישיבה או רוצה ללכת לעבוד – מה זה הדבר הזה?

אופיר פינס-פז: אבל מילא, חשבו.

אופיר פינס-פז: תפסיקו כבר עם פואד – – –

ראובן ריבלין: מה זה תפסיקו, מה, זה רעיון שלי?

אופיר פינס-פז: מספיק כבר עם הדברים האלה.

אופיר פינס-פז: אל תגרור אותי לרכילות הזאת, מה – פואד?

אופיר פינס-פז: תגיד גם שהרצוג יושב בוועדת – – –

ראובן ריבלין: – – –

אופיר פינס-פז: בסדר.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך, חבר הכנסת ריבלין – יש לנו פה ילדים ונכדים.

אופיר פינס-פז: אנחנו מפרקים את הצבא ומפרקים את הסולידריות החברתית.

אופיר פינס-פז: אם לחרדים מותר להשתמט בחוק, לכולם מותר.

אופיר פינס-פז: עם מי אתם רוצים להישאר?

אופיר פינס-פז: על מה אתם רוצים להישאר?

אופיר פינס-פז: מה יישאר פה בכלל?

אופיר פינס-פז: אז עשו כבר את החוק המטורף הזה.

אופיר פינס-פז: את החוק ההזוי הזה – עשו.

אופיר פינס-פז: הוא לא מצליח.

אופיר פינס-פז: הוא כישלון חרוץ.

אופיר פינס-פז: הרי אין ויכוח שמהחוק הזה לא יצא כלום.

אופיר פינס-פז: מילא, לפני שחוקקו אמרו "אולי יהיה דבר כזה.

אופיר פינס-פז: אולי זה יצליח.

אופיר פינס-פז: אולי חלק ילכו וחלק לא ילכו".

אופיר פינס-פז: היום, איך ועדת החוץ והביטחון – יושבים שם אנשים רציניים, באמת טובי חברי הכנסת – תגידו לי, אתם לא רואים?

אופיר פינס-פז: אתם לא שומעים?

אופיר פינס-פז: הרי החוק הזה הוא הכישלון הכי צורב בספר החוקים של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: הכול שטויות.

אופיר פינס-פז: אין בו דבר אחד שמוכיח את עצמו.

אופיר פינס-פז: אז אתם מקדשים אותו לעוד חמש שנים?

אופיר פינס-פז: מה זה?

אופיר פינס-פז: הכול פוליטיקה?

אופיר פינס-פז: הצבא זה פוליטיקה, המדינה זה פוליטיקה, הכול פוליטיקה?

אופיר פינס-פז: בסדר.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שגם לשיטתם של אלה שרוצים שתלמידים, בחורי ישיבות, לא ישרתו בצבא ויהיו בישיבות וילמדו תורה – גם לשיטת

אופיר פינס-פז: כם החוק הזה הוא חוק שמפרק את כל הביחד הישראלי עד הקצה.

אופיר פינס-פז: בזמנו קבעו מכסות לאנשים שלא הלכו לצבא.

אופיר פינס-פז: אלא מה?

אופיר פינס-פז: רצו עוד ועוד ועוד, עד למקום שבו מדינת ישראל הגיעה לליקוי מאורות – למרבה הבושה, בתקופה שהממשלה היתה ממשלת ברק, ואני בוש בכך ונכלם – והחליטו להכשיר את הכול, להכשיר את כולם, ולתת לאנשים להשתמט משירות ברשות, בסמכות ועל-פי חוק.

אופיר פינס-פז: לכן, חברים, חברי הכנסת, הטענה שלי היא שאם העניין הזה יימשך עוד חמש שנים, עוד עשר שנים ועוד עשרים שנה, אני אומר לכם שאני לא יודע מה יישאר מצבא-הגנה לישראל.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע מי ישרת בצבא.

קולט אביטל: נא לסיים.

אופיר פינס-פז: אני משוכנע שהרבה יותר ישתמטו משירות בצבא, ונעבור את ה-50% ואת ה-60%.

אופיר פינס-פז: אנחנו פשוט מושכים את השטיח מתחת לרגלינו.

אופיר פינס-פז: לכן, אני קורא לכם ביום הזה – – –

קולט אביטל: נא לסיים.

אופיר פינס-פז: היושבת-ראש חברת הכנסת אביטל, אני כבר מסיים.

אופיר פינס-פז: דיברתי, בבוקר, עם חבר הכנסת צחי הנגבי, יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, וחיפשתי גם את ברק.

אופיר פינס-פז: מוכרחים עוד פעם לחשוב על הדבר הזה מחדש.

אופיר פינס-פז: גם אם רוצים הסדר, הוא חייב להיראות אחרת והוא חייב להיעשות אחרת.

קולט אביטל: נכון.

אופיר פינס-פז: ולכן, אני מציע להחזיר את החוק לוועדת חוץ וביטחון ולא להצביע גם מחר, להאריך אותו בשנה, וגם לא צריך שנתיים, ולהביא בפני הכנסת הסדר חדש, שמצד אחד נותן תשובה מספקת על הצרכים האמיתיים של הציבור החרדי, ומצד שני לא ימשיך את תופעת ההשתמטות הזאת מצה"ל, שמגיעה לכל שדרות הציבור ומחלחלת בקרב כל חלקי העם והציבור.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאם הדבר הזה יימשך, הוא יגרום נזק בלתי הפיך למדינת ישראל, לצבא-הגנה לישראל ולחברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה לומר לחבר הכנסת פינס ולכל אלה שדיברו בפתוס נגד חוק טל, שהדיון על הארכת חוק טל מתקיים בתקופת בין המצרים, שבה אנו מתאבלים על חורבן בית-המקדש, על הגלות שהוגלה העם היהודי מארצו.

שמואל הלפרט: אני רוצה לצטט כאן מדברי הנביא ירמיהו, שראה את חורבן – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, בבקשה לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת מלכיאור, אם אפשר לטייל קצת פחות.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מלכיאור, נא לשבת.

משה גפני: אני לא מפריע.

משה גפני: רציתי – – – רק אם חבר הכנסת פינס – – –.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: כנראה יש לך פריווילגיה פה.

שמואל הלפרט: עברה כאן דקה שאני לא יכול לדבר.

קולט אביטל: בסדר, תקבל אותה בחזרה.

שמואל הלפרט: אני רוצה לצטט כאן מדברי הנביא ירמיהו, שראה את חורבן בית-המקדש, חורבן היישוב היהודי בארץ-ישראל, והתלווה גם אל הגולים שהוגלו מארץ-ישראל לבבל.

שמואל הלפרט: בפרק ט' הוא שואל: "על מה אבדה הארץ?" מה היתה הסיבה שהארץ חרבה?

שמואל הלפרט: מה היתה הסיבה שבית-המקדש חרב?

שמואל הלפרט: התשובה על השאלה הכאובה הזאת – הוא כותב: "ויאמר ה' על עזבם את תורתי".

שמואל הלפרט: את זה הוא כותב לפני 2,500 שנה.

שמואל הלפרט: הסיבות שגרמו לחורבן הארץ ובית-המקדש – הוא עונה: "על עזבם את תורתי".

שמואל הלפרט: הפסקת לימוד התורה גרמה לחורבן בית-המקדש ולגלות.

שמואל הלפרט: בגלל הסיבה הזאת נאלצנו לנדוד אלפי שנים בגלויות, להיאבק על זכותנו, לחיות כמיעוט נרדף וככבשה בין 70 זאבים.

שמואל הלפרט: אחרי אלפי שנות גלות, אחרי החורבן הגדול של מלחמת העולם השנייה, שבה נהרסו וחרבו קהילות יהודיות ומרכזי התורה והחסידות באירופה, זכינו בסייעתא דשמיא לעלות לארץ-ישראל, לבנות ולשקם מחדש את עולם התורה והישיבות.

שמואל הלפרט: עלינו לזכור, ובשום אופן אסור לנו לשכוח, שכל פגיעה, אם מרצון ואם בתום לב, בעולם התורה, מסכנת את קיומנו כאן בארץ-ישראל.

שמואל הלפרט: קיומנו כאן מותנה בלימוד התורה.

שמואל הלפרט: אם נשכח זאת, נהיה בסכנה קיומית פשוטה.

שמואל הלפרט: אפילו בגלות מצרים, כשהעבידו בפרך את עם ישראל, היה שבט אחד שאותו לא העבידו, שבט שלם שהמצרים הקדמונים לא כפו עליו את העבדתו – שבט בני לוי, שישבו והגו בתורה.

שמואל הלפרט: האם הפרלמנט היהודי לא מבין את מה שהבינו בפרלמנט של מלך מצרים?

שמואל הלפרט: שיש צורך לתת לשבט הלוי שהוא ישב וילמד תורה?

שמואל הלפרט: עלינו לדעת שכל ניסיון לערער את עולם התורה מערער את ביטחון המדינה.

שמואל הלפרט: בצבא יש חילות מגוונים.

שמואל הלפרט: יש חיל אוויר, חיל חימוש, תותחנים ואחרים.

שמואל הלפרט: כולם חשובים ונחוצים.

שמואל הלפרט: אבל בל נשכח כי יש חיל נוסף, שהוא חיל לומדי תורה.

שמואל הלפרט: חלילה לנו מלסמוך על "כוחי ועוצם ידי".

שמואל הלפרט: עלינו להאמין באמונה שלמה, ש"אם ה' לא ישמור עיר, שווא שקד שומר".

קולט אביטל: נא לסיים.

שמואל הלפרט: אני כבר מסיים.

שמואל הלפרט: הבה נתעלה ונתאחד כולנו יחד כאיש אחד לחיזוק עולם התורה, שיחזק בעזרת השם את מעמדנו כאן בארץ-ישראל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה שרוני – אינו נמצא.

קולט אביטל: אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, "אם לא בריתי יומם ולילה חקות שמים וארץ לא שמתי".

נסים זאב: הבוקר ראינו כתבה שמתייחסת ל-40% שאינם מתגייסים לצה"ל.

נסים זאב: כמה מתוכם בני ישיבות?

נסים זאב: מה ההגדרה של בן ישיבה?

נסים זאב: כשעומד פה חבר הכנסת ודופק פה על הבמה כדי לשכנע כמה הוא צודק, אני לא צריך לדפוק על הבמה כדי לשכנע.

נסים זאב: אבל צריך להבין שכאשר מדברים על ציבור חרדי, כאילו כל מי שעובד הוא לא חרדי ומי שלומד הוא החרדי – לא כך פני הדברים.

נסים זאב: הציבור החרדי הוא ציבור מגוון.

נסים זאב: יש שעובדים, יש שמתגייסים, ויש פלח קטן של ציבור שלא מתגייס כי הוא לומד תורה ותורתו אומנותו.

נסים זאב: מה ההשתוללות זאת?

נסים זאב: מה קרה?

נסים זאב: יש כמה עשרות אלפים בגיל גיוס שלומדים תורה.

נסים זאב: כן, לומדים תורה ומאמינים בלימוד התורה, והם אבן היסוד של עם ישראל לא פחות מציבור אחר שמתגייס ושמשרת ושעובד.

נסים זאב: אז בגלל זה קם הזעם?

נסים זאב: מה עם כל המשתמטים, בעשרות אלפים, בציבור החילוני?

נסים זאב: בוא אני אראה לך כמה לא מתגייסים – הרבה יותר באחוזים.

נסים זאב: אם אנחנו ניקח את ציבור בני התורה באופן יחסי מול הציבור החילוני שלא מתגייס, אתה תראה שמדובר אולי ב-10%.

נסים זאב: אז מה קרה?

נסים זאב: מה הזעם הזה?

נסים זאב: יתירה מזו, אתה מאמין, עמי אילון, שהצבא רוצה את החרדים?

נסים זאב: הצבא לא רוצה אפילו את המזרוחניקים, לא רוצה אותם בגלל שהם ציבור פנאטי מבחינתו.

נסים זאב: מי שיצא להפגנה – הוא לא רוצה אותו ביחידות קרביות.

נסים זאב: לא רוצים בכלל שישרתו.

נסים זאב: הם רוצים חרדים עליך ישראל?

נסים זאב: אתה מאמין שהצבא רוצה בכלל לקלוט את הציבור הזה?

נסים זאב: רוצה לראות אותו?

נסים זאב: כל הדיון הוא דיון פופוליסטי, ובכל שנה ובכל פעם חוזרים על הדיון הזה.

עמיחי אילון: אני לא דיברתי על גיוס צבאי.

עמיחי אילון: אני דיברתי על גיוס אזרחי.

נסים זאב: אני אגיע לזה.

קולט אביטל: אתה לא תגיע לזה.

קולט אביטל: יש לך עוד דקה, נא לסיים.

נסים זאב: אני רוצה לומר שהעניין הזה במבחן.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס גם לשירות הלאומי האזרחי.

נסים זאב: זה עדיין לא יצא לפועל.

נסים זאב: איך אתה רוצה בתוך שנתיים – המלצתך היתה שנתיים בוועדת החוץ והביטחון.

נסים זאב: לקחת איזו אינדיקציה?

נסים זאב: בדיקה רצינית ומעמיקה לראות כמה רוצים וכמה חפצים?

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שלי אין ספק שכשהשירות הלאומי האזרחי יצא לפועל, ירצו הרבה להצטרף לשירות הזה.

נסים זאב: אז לתת את ההזדמנות הזאת, אבל לא לבוא ולומר שזאת אי-חוקיות.

עמיחי אילון: אתה סומך על האוצר שהוא יתקצב את זה?

נסים זאב: אני סומך על האוצר, כן.

נסים זאב: אם יש לו עניין בזה, אם הוא מאמין בשירות של החרדים, אז הוא ימצא גם את התקציב.

נסים זאב: ואם הוא לא מוצא את התקציב, זה בגלל שהוא לא רוצה אותם בצבא.

נסים זאב: צריך לומר את האמת פה מעל הבמה הזאת.

נסים זאב: רק דבר נוסף.

נסים זאב: לא מקובל עלי, עמי, שעומדים פה ואומרים שזאת אי-חוקיות.

נסים זאב: מה זה חוקיות?

נסים זאב: אנחנו המחוקקים.

נסים זאב: הגיע הזמן שנדע שאנחנו לא נמושות של בית-המשפט, עם כל הכבוד.

נסים זאב: כשבא ארגון, שהוא בכלל לא ארגון סטטוטורי – עמותה קמה והולכת לבג"ץ ובג"ץ מחליט מה חוקי ומה לא חוקי.

נסים זאב: הגיע הזמן – עמי, אני רוצה לומר לך, לא רק בנושא הזה, שבית-המחוקקים הוא מעל בית-המשפט, עם כל הכבוד לו.

נסים זאב: הוא לא יכריע פה בסוגיות שהן פוליטיות או מדיניות, ויכתיב לחברי הכנסת כיצד לפעול.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בכך תם הדיון.

קולט אביטל: כאמור, ההצבעה על הצעת החוק תתקיים מחר.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/322).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אני קוראת לשר גדעון עזרא להציג את הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון), התשס"ז–2007, לקריאה ראשונה.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אני מביא את הצעת החוק, וההצבעה עליה תתקיים כנראה מחר.

גדעון עזרא: מדובר על הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון), התשס"ז–2007.

גדעון עזרא: חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין, התשס"ו–2006, נועד להגן על הציבור מפני עבירות מין חוזרות שמבצעים עברייני מין באמצעות הערכת מסוכנותם טרם קבלת החלטות בהליכים שיפוטיים ואחרים הנוגעים לעברייני המין, הוצאת צווי פיקוח שיפוטיים ופיקוח ומעקב אחר אותם עבריינים באמצעות יחידת הפיקוח שהוקמה לעניין זה בשירות בתי-הסוהר בהתאם לחוק.

גדעון עזרא: מדובר בחוק חדשני, אשר מאפשר לבית-המשפט להטיל הגבלות על חירותו של עבריין מין שריצה את עונשו לאחר שניתנה לגביו הערכת מסוכנות.

גדעון עזרא: החוק קובע החלה הדרגתית של הוראותיו ביחס לעברייני המין.

גדעון עזרא: בשלב הראשון, שנכנס לתוקף ביום 1 באוקטובר 2006, יושמו הוראותיו על עבריינים שנידונו למאסר בפועל וסיימו לרצות את מלוא תקופת המאסר שהוטלה עליהם ללא שחרור מוקדם.

גדעון עזרא: אוכלוסייה זו מונה כ-240 עברייני מין בשנה.

גדעון עזרא: ב-1 באוקטובר 2007 אמור להתחיל השלב השני של החוק ביחס לעברייני מין שהורשעו בביצוע עבירות מין שהנפגע בהן הוא קטין, נוסף על עברייני מין שיתווספו במסגרת תחולת השלב הראשון של החוק.

גדעון עזרא: מאז כניסתו של השלב הראשון של החוק לתוקף, בחודשים שחלפו מאז, צפות ועולות בעיות ושאלות הנובעות מחדשנותו של החוק, והגופים הרלוונטיים מתמודדים אתן מדי יום.

גדעון עזרא: מדובר בהסדר חדש ומורכב המחייב תיאום, למידה והפקת לקחים בהתאם למבחן המציאות.

גדעון עזרא: יישומו של החוק עד כה מלמד כי יש היבטים שונים שטרם ניתנה עליהם הדעת והם מחייבים מתן מענה.

גדעון עזרא: מתברר שההערכות ביחס להיקף אוכלוסיית עברייני המין שעליה חל החוק בשלב הראשון לא היו מדויקות, ובפועל מדובר במספר גדול מהצפוי.

גדעון עזרא: נוסף על כך, התברר כי היקף הטיפול בכל מקרה ומקרה רחב יותר ומשכו ארוך יותר.

גדעון עזרא: הדבר יוצר עומס על העוסקים במלאכה, והוא אף צפוי לגדול עם כניסתו של השלב השני לתוקף.

גדעון עזרא: לעומס ולהיקף העבודה יש לא רק השלכות תקציביות, כי אם גם השלכות לוגיסטיות המתבטאות בצורך באיתור ובהכשרה של מעריכי מסוכנות נוספים.

גדעון עזרא: הדבר צפוי לארוך עוד זמן רב, הן בשל מחסור במימון והן לאור ייחודיות התפקיד והדרישה לעמוד בקריטריונים מקצועיים שנקבעו לשם כך בתקנות.

גדעון עזרא: כניסתו של השלב השני לתוקף תגדיל, כאמור, את מספר עברייני המין שהחוק יחול עליהם, וזאת כאשר המערכת אינה ערוכה לכך בצורה ראויה.

גדעון עזרא: מכאן החשש שהנזק שייגרם מיישום לא מושכל של החוק רב מהתועלת שבהרחבת היקף תחולתו.

גדעון עזרא: לפיכך, מוצע לדחות את השלב השני ואת כל אחד מהשלבים הבאים אחריו בשנה אחת ממועד התחילה הקבוע כיום.

גדעון עזרא: לנוכח החשיבות שבדחייה כאמור, אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולאשר את העברתה לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

גדעון עזרא: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני השר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לדיון על הצעת החוק.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כידוע, אני בדרך כלל נזהר בלשוני, אבל מה שנעשה פה עכשיו – אין לי אלא לכנות את זה גנבים בלילה, פשוט גנבים בלילה; ניסיון לבצע מחטף פרלמנטרי של הרגע האחרון לפני צאת הכנסת לפגרה.

זבולון אורלב: מניחים הצעת חוק שמשמעותה מתן היתר לעברייני מין שפגעו בילדים והורשעו בדין להמשיך ולפגוע בילדים באין מפריע, כי הממשלה לא התארגנה אחרי שנתיים.

זבולון אורלב: בינואר 2006 קיבלה הכנסת את החוק אחרי שמונה שנות דיונים, ואני משבח את המועצה לשלום הילד, שטרחה והכינה את הדברים ופעלה.

זבולון אורלב: החוק הזה, שעמלו עליו קשה מאוד, שנועד להגן על הציבור מפני עברייני מין, בעיקר על ילדים, נועד לפקח על עברייני מין שמורשעים, כדי להקטין את הסיכונים שיחזרו ויפגעו בקורבנות נוספים.

זבולון אורלב: לבקשת הממשלה, אף-על-פי שהחוק התקבל בינואר 2006, נדחה ביצועו לאוקטובר 2006, וגם זה, חבר הכנסת נסים זאב, בהדרגה ובשלבים.

זבולון אורלב: השלב הראשון של 2006 בוצע; עכשיו היה צריך להגיע השלב השני, של אוקטובר 2007.

זבולון אורלב: אחרי שנתיים.

זבולון אורלב: מדובר פה בסכנה ממשית.

זבולון אורלב: בזכות החוק הזה – עבריין מין ניסה להתקבל לעבוד בגן-ילדים, ולולא החוק הזה הוא היה מתקבל לעבודה.

זבולון אורלב: אנחנו לא עוסקים פה בענייני קואליציה–אופוזיציה, דתיים–חילונים, ערבים–יהודים.

זבולון אורלב: פה מדובר בחיי ילדים.

זבולון אורלב: הולכת הממשלה בלילה, בשבוע האחרון, בשעה מאוחרת – עבור זה נשארנו, כדי להתריע – ולא עושים את ההצבעה היום, יביאו את ההצבעה מחר; השר כבר דיבר, אנחנו כבר דיברנו.

זבולון אורלב: חברי הכנסת לא ידעו מחר על מה הם מצביעים.

זבולון אורלב: אני חושב שזהו מבחן ממשי של חברי הכנסת.

זבולון אורלב: אני אומר לחברי הכנסת שוב, והפעם אינני משתמש בלשון זהירה: מי שירים את ידו בעד החוק הזה הוא שופך דמים במודע, ודמו בראשו.

זבולון אורלב: דמם של אותם ילדים שייפגעו מעברייני מין בראשם של אלה שירימו את היד עבור החוק הזה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נמצא; חברת הכנסת שלי יחימוביץ – אינה נמצאת; חבר הכנסת יולי אדלשטיין – אינו נמצא; חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה.

נסים זאב: הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין – זה נשמע כאילו החוק בא להגן עליהם.

נסים זאב: החוק המוצע בא לקחת את ההגנה מהם.

נסים זאב: זה קצת מטריד, אדוני השר.

נסים זאב: אני מסכים עם כל מלה שאמר זבולון בעניין הזה: עברייני מין אלה אנשים חולים, אין להם תקנה.

נסים זאב: צריך להגביל אותם בכל הכוח, בכל העוצמה, עם כל היכולת.

נסים זאב: אבל, זבולון ידידי, אני רוצה לומר לך דבר אחד: אי-אפשר להפוך עכשיו את המשטרה לעבריינים כי המשטרה לא יכולה, ואין לה שליטה כרגע, אין לה הבקרה – – –

גדעון עזרא: שירות בתי-הסוהר.

נסים זאב: שירות בתי-הסוהר, אין להם בקרה כדי להפעיל את הדבר הלכה למעשה.

נסים זאב: זה לא שבאים פה להתחמק ולומר: יש פה בעיה תקציבית.

זבולון אורלב: חבר הכנסת נסים זאב, אתה יודע כמה תקציב צריך?

זבולון אורלב: אתה יודע כמה תקנים?

נסים זאב: יכול להיות שמבחינה ארגונית – – –

זבולון אורלב: זה דבר שולי לחלוטין.

זבולון אורלב: רשלנות.

נסים זאב: אני מבקש.

נסים זאב: אני מסכים אתך.

נסים זאב: יכול להיות שהדבר הוא מזערי, אבל מבחינה ארגונית שירות בתי-הסוהר לא ערוך לזה; אין עדכונים בפועל.

נסים זאב: אז מה שיקרה – החוק הזה אתה לא יכול לממש אותו, ואז יוצא שהעבריינים יהיו כאילו אותם המוסדות האחראים לעניין.

נסים זאב: אז יש בקשה ודרישה לדחות את זה.

נסים זאב: אבל, אדוני השר, אני רוצה לומר לך דבר, וזאת הצעתי:

נסים זאב: גם אם דוחים את התאריך צריכים להתחיל לממש את זה הלכה למעשה נכון למחר בבוקר.

נסים זאב: זאת אומרת, גם אם בפועל אנחנו באים ואומרים שדוחים את זה בשנה, זה לא אומר, וממחר בבוקר, במגבלות הקיימות, ברשימה יותר מצומצמת, כן נפקח, כן נצמצם את האפשרות שאותם עבריינים יוכלו לעבוד במוסדות שבהם הם יכולים להוות סכנה לאותם ילדים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת גדעון סער.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבר הכנסת נסים זאב, אני מבין אותך שאתה בא ומסביר כיצד יכולה הממשלה להתארגן, אבל אני אספר לך: בכנסת הקודמת, כאשר חוק זה עמד על המדוכה וציפה להכרעה, כאשר המועצות השונות לשלום הילד באו ואמרו את דברן, והכנסת כולה התאחדה סביב הצורך לחוקק את החוק הזה, באה הממשלה אלי וביקשה שהחוק יעבור, אבל היא מבקשת שנה להתארגן.

ראובן ריבלין: אני ראיתי בכך היגיון רב.

ראובן ריבלין: אמרתי להם שחוק זה לא יבוטל בחוק ההסדרים; חוק זה הוא חוק שחברי הכנסת רואים בו כורח, שהוא מגונה אם הוא לא מבוצע, מבחינת ההגנה על החברה ובעיקר על חסרי הישע – על הנוער ועל הילדים.

ראובן ריבלין: הדברים האלה באו לידי ביטוי בחוק כאשר אנחנו שכנענו את הכנסת שהחוק יידחה, ביצועו יידחה.

ראובן ריבלין: אנחנו קיבלנו את ההכרה בנושא העקרוני, שיש צורך לקיים את החוק, אבל נתנו לממשלה את אותו פסק זמן על מנת להתארגן.

ראובן ריבלין: הממשלות בישראל, כמובן, ברגע שרווח להן, אומרות: מה שאתה לא צריך לעשות היום תדחה למחר, וממחר למחרתיים וכן הלאה וכן הלאה.

ראובן ריבלין: והנה היום, הממשלה יודעת על קיום החוק הזה מאז א' באדר ב' תשס"ה – –

זבולון אורלב: ינואר 2006.

ראובן ריבלין: – – שהוא למניינם 1 באפריל 2005, והיא יודעת שהיא צריכה להתארגן לביצוע החוק.

ראובן ריבלין: השר גדעון עזרא, שהיה השר הממונה על שירות בתי-הסוהר והשר הממונה על המשטרה, פעל ושאל וחקר ועבד ועמל.

ראובן ריבלין: אבל היום התחלפו השרים, והממשלה היום עסוקה מאוד בכל מיני עניינים הדרושים להישרדותה.

ראובן ריבלין: היא באה אלינו היום ומבקשת מוועדת הכנסת – ואתה היית בוועדת הכנסת – פטור מחובת הנחה.

ראובן ריבלין: מה הדבר שקרה לפתע?

ראובן ריבלין: כרעם בלילה בהיר?

ראובן ריבלין: היא ביקשה פטור מחובת הנחה.

ראובן ריבלין: והנה היא יודעת, אחרי שביקשה את הפטור, שהיום לא יהיה לה רוב כאן, אז היא מבקשת לדחות את הפטור למחר.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, היום אנחנו נציג את החוק, ומחר אנחנו נצביע עליו, כאשר יתגייסו לכאן כל חיילי הקואליציה המבקשת להישרד.

ראובן ריבלין: אין לה עניין בחוקים עצמם, אין לה עניין במהותם, אין לה עניין בצורך החברתי, אין לה עניין בעקרונות – הכול עניין של הישרדות: איך אנחנו ממשיכים ללכת קדימה עם קדימה.

ראובן ריבלין: זאת האמת כולה ולא על רגל אחת, והיא אמת מצערת.

ראובן ריבלין: אז חובת ההנחה לא קיימת כי צריך לתת פטור על מנת שאנחנו נוכל להישרד.

ראובן ריבלין: אנחנו מוותרים על הפטור הזה.

ראובן ריבלין: אבוי לכנסת שתבוא ותדחה חוק שהיא ראתה בו חוק כל כך חשוב.

ראובן ריבלין: נדמה לי, גברתי היושבת-ראש, שהיו למעלה מ-40 חברי כנסת ביום שחוק זה אושר, וחברי הכנסת היו משום שהם ראו חובה לאשר את החוק הזה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

קולט אביטל: אחרון הדוברים – חבר הכנסת דב חנין.

גדעון סער: אדוני – גברתי היושבת-ראש.

יעקב מרגי: תיקון תוך כדי תנועה.

גדעון סער: הרבה דברים בחיים אנחנו מתקנים תוך כדי תנועה, אבל אני לא מציע לממשלה להוסיף מחדל על מחדל תוך כדי תנועה בעניין הזה.

גדעון סער: אנחנו מדברים על חוק אשר הכנסת דנה בו שמונה שנות דיונים בכנסות שונות.

גדעון סער: אנחנו מדברים על חוק שהשלב הראשון שלו – אחרי שאת השלב השני ביקשו וקיבלו אפשרות לדחות לאוקטובר השנה.

גדעון סער: עכשיו אני רוצה לדעת מה הדבר שלא ניתן לעשות אותו עד חודש אוקטובר: כמה תקנים?

גדעון סער: תקציב לא גדול?

גדעון סער: מה הדבר אשר מונע את כניסת כל אותם עברייני מין שפגעו בילדים והורשעו למסגרת הפיקוח?

גדעון סער: איפה היתה הממשלה עד היום במשך שנה וחצי מאז החקיקה?

גדעון סער: היום היא באה ורוצה במחטף ובפטור מחובת הנחה, להעביר את החוק הזה.

גדעון סער: אני רוצה לומר לשר גדעון עזרא, שברגע זה מייצג את הממשלה: לא יהיה לכם מה לומר לילד או ילדה שייפגעו על-ידי עבריין מין מורשע משום שלא הכנסתם אותו למסגרת הפיקוח.

גדעון סער: אין לכם שום תירוצים לעניין הזה.

גדעון סער: אין לכם בעיה תקציבית אמיתית, זה לא חוק שמדובר בו בבעיה תקציבית אמיתית.

גדעון סער: אגב, זה גם לא חוק שנכנס מחר לתוקף.

גדעון סער: אנחנו ביולי, והוא נכנס לתוקף באוקטובר.

גדעון סער: האם מדינת ישראל לא יכולה, לגבי החוק הזה, שהיא חוקקה בינואר 2006 ודחתה את ביצוע השלב הזה, להיערך עד חודש אוקטובר?

גדעון סער: אני קורא לכל חברי הקואליציה שיש להם מצפון: לחברת הכנסת נאדיה חילו, שנאבקת נגד עברייני מין, לחברת הכנסת תירוש ולחבר כנסת מלכיאור, שאני יודע את עמדתו בנושא, לחבר הכנסת אלכס מילר, לחבר הכנסת נודלמן: אל תיתנו יד לדבר המתועב הזה לעבור מחר.

גדעון סער: תפילו את הדבר הזה ותגידו לממשלה שיש גבול.

גדעון סער: אני לא רואה את זה כמו ידידי רובי ריבלין.

גדעון סער: הוא דיבר על הישרדות הקואליציה ועל קדימה.

גדעון סער: מה זה קשור?

גדעון סער: אני מותח עליו ביקורת.

גדעון סער: זה לא קשור.

גדעון סער: אלה פקידים שמטעמי נוחות מביאים דבר בלתי סביר, והמערכת הפוליטית אמורה, בניגוד לרצון של עצמה, שבא לידי ביטוי בחקיקת הכנסת, לתת לזה יד.

גדעון סער: בואו נלך כולנו הביתה ולא נחוקק חוקים, אם אנו מראש מקבלים את זה שאין להם שום משמעות רגע ואפילו שנים אחרי שחוקקנו אותם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אחרון הדוברים – חבר הכנסת דב חנין.

קולט אביטל: כאמור, ההצבעה מחר.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר, זה רגע מביש לכנסת.

דב חנין: זה רגע קשה, שבו מבקשים מאתנו, מחברי הכנסת, להיות שותפים לדבר עבירה.

דב חנין: אני אומר לכם, עמיתי, אני חושב שלממשלת ישראל יש בעיה עם חוקים.

דב חנין: חוק של הכנסת שהתקבל ושצריך לפעול, לא פועל.

דב חנין: קיימנו עליו, עמיתי חברי הכנסת, כמה וכמה דיונים בוועדה לזכויות הילד, כדי לעקוב ולראות איך מיישמים את הדברים, איך אפשר כן להשיג תקציבים ולהכניס עברייני מין לפיקוח.

דב חנין: אני חייב לומר לכם שכאשר ראיתי שהחוק הזה כבר מונח וכבר עבר פטור מחובת הנחה בהליך מהיר, במין מבצע בזק – אני חושב שאנחנו צריכים לומר אמירה מאוד ברורה ומאוד עקרונית לא בשמנו.

דב חנין: אני פונה בעניין הזה גם לחברי הקואליציה: עברייני מין צריכים להיות בפיקוח.

דב חנין: כך החליטה הכנסת.

דב חנין: קבענו לוח זמנים מאוד סביר, מאוד הגיוני, מאוד מדוד, מאוד מתחשב, וצריך לעמוד בו.

דב חנין: אין שום סיבה לפתוח את החוק הזה שחוקקנו עד שלא יהיה לו קץ ולא יהיה לו קצה.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני מצטרף לדברים שאמרו חברי הכנסת אורלב, ריבלין וסער, ופונה לכולכם, שמחר כולנו ביחד נפגין אמירה מוסרית ועקרונית של הכנסת.

דב חנין: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, כאמור, ההצבעה תהיה מחר.

קולט אביטל: [מס' כ/162; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 9882; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, להציג את הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר, אני אקצר אף-על-פי שראוי להאריך פה.

מיכאל מלכיאור: זה רגע היסטורי למדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אחרי כמעט 60 שנה של קיום המדינה, אנחנו הופכים להיות כמתוקנות שבמדינות, הנותנות את הבסיס של 12 שנות לימוד לכל ילד בכל מסגרת לימוד.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שבגלל החוק הזה נשארו כדי להיות בין עושי המהפכה.

מיכאל מלכיאור: הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29), התשס"ז–2007, ביוזמתם של מספר גדול של חברי כנסת מכל סיעות הבית.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לציין במיוחד את ידידתי חברת הכנסת רונית תירוש ואת חברי חבר הכנסת זבולון אורלב ואחרים, שתמכו בחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: חוק לימוד חובה, התש"ט–1949, קובע זכות ללימוד חינם בבתי-ספר עד סוף כיתה י"ב, אך לימוד החובה הקבוע לפיו הוא רק עד סוף כיתה י'.

מיכאל מלכיאור: החוק, שנחקק בראשית שנותיה של המדינה ותוקן לאחר מכן, היה ראוי לשעתו, אולם כיום יש צורך לספק לילדים ולנערים כלים רבים ומגוונים להשתלבות בחברה המודרנית, ולשם כך ראוי לקבוע חובת לימוד עד סוף כיתה י"ב.

מיכאל מלכיאור: מאחר שכיום, כאמור, הלימוד בכיתות י"א וי"ב אינו חובה, קיימת תופעה של הרחקה לצמיתות מסיבות שונות מהמסגרות החינוכיות, הנשרה, של תלמידים הנתפסים כחלשים או כבעייתיים, בלא שננקטים כל האמצעים למצוא להם מסגרת חינוכית חלופית.

מיכאל מלכיאור: לפיכך, דווקא בשלב זה של לימודים לקראת בחינות הבגרות נותרים נערים, אף באמצע שנת הלימודים, מחוץ למסגרת חינוכית כלשהי.

מיכאל מלכיאור: מעבר לפגיעה בעתידם וברווחתם של נערים אלה, עלולות להיווצר תופעות של הידרדרות לפשיעה ולשימוש בסמים.

מיכאל מלכיאור: הטיפול באותם נערים ושיקומם לאחר שהורחקו ממסגרת חינוכית דורשים השקעה משמעותית לעומת הדרוש כדי להשאירם מלכתחילה במסגרת חינוכית.

מיכאל מלכיאור: בהצעת החוק מוצעים תיקונים להתאמת החוק, כך שכל נער עד סוף כיתה י"ב ייכלל במסגרת לימוד חובה.

מיכאל מלכיאור: מאחר שקיימת כבר כיום זכאות לחינוך חינם עד כיתה י"ב, קבעה ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת כי ההסדר המוצע, שלפיו תהיה חובת לימוד עד סוף כיתה י"ב, לא כרוך בעלות תקציבית, מלבד ההוצאות שבאכיפת חובה זו.

מיכאל מלכיאור: לפיכך, מאחר שהוועדה ראתה חשיבות עליונה בהחלת חובת הלימוד עד כיתה י"ב אף בלא האיסור הפלילי, מוצע בנוסח הצעת החוק המונח לפניכם, שהאחריות הפלילית הקבועה בסעיף 4(ב) לחוק, המוטלת על הורי התלמיד בשל אי-קיום חובת לימוד סדיר, תמשיך שלא לחול על הורים לתלמידים בכיתות י"א וי"ב, כך שלא תופעל המערכת הקיימת כיום לאכיפת האיסור הפלילי, כפי שהיא מופעלת עד כיתה י'.

מיכאל מלכיאור: הצעת חוק זו מהווה רפורמה חשובה ביותר, אפשר לומר היסטורית, במערכת החינוך של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: היא תעניק לנערים כלים טובים יותר להשתלבות בחברה המודרנית, תוך מתן הזדמנות שווה לכל ילד ונער, תחייב את מערכת החינוך למצוא פתרונות לכל נער ונערה עד כיתה י"ב ותמנע תופעות של הרחקה לצמיתות ונשירה הקיימות במערכת החינוכית.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מחברי הבית לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ולהפוך אותה לחוק במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו הגשנו כמה הסתייגויות, ואנחנו כולנו מורידים את ההסתייגות שהגשנו, כדי שנוכל להעביר את החוק בהסכמה מלאה.

קולט אביטל: המסתייגים היו חבר הכנסת מלכיאור, חבר הכנסת אורלב, חבר הכנסת גלנטי, חברת הכנסת תירוש וחבר הכנסת מילר.

קולט אביטל: האם אתם מורידים את ההסתייגויות?

דוד אזולאי: גם את הדיבור אנחנו מורידים.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת החוק כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–8 – 27 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 27, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא לשבת ולהצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29), התשס"ז–2007, נתקבל.

קולט אביטל: ובכן, בעד – 28, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק לימוד חובה (תיקון מס' 29) עברה, ומברכת את יוזמי החוק.

קולט אביטל: חבר הכנסת מלכיאור, חתן השמחה, אתה רוצה לעלות להודות?

זבולון אורלב: גם אני מבקש, אני מיוזמי החוק.

מיכאל מלכיאור: היתה עבודה מאוד מאוד קשה על החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: היו המון המון שתרמו.

מיכאל מלכיאור: קודם כול, לאנשי הוועדה, היועצת המשפטית הנפלאה שלנו, ראשי הוועדה וחברי הכנסת, שמהרגע הראשון, על אף כל מיני דעות שונות ומשונות שהגיעו בזמנים שונים מממשלת ישראל, עמדו על מה שנכון בחינוך במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: ראינו היום מי בעד החינוך במדינת ישראל ומי רוצה להביא לשינוי לטובה בשביל כלל הילדים במדינת ישראל, ואני מודה אחד-אחד לכל מי שהיה פה ותמך בחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורלב, כמה מלים.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לא תמיד אנחנו מבינים את גודל השעה.

זבולון אורלב: הכנסת אישרה עכשיו הצעת חוק שתציל בין 30,000 ל-40,000 תלמידים שנשרו ולא היתה להם שום מסגרת.

זבולון אורלב: הגשתי את ההצעה בפעם הראשונה בכנסת החמש-עשרה – זה לא הלך.

זבולון אורלב: גם בכנסת השש-עשרה – זה לא הלך.

זבולון אורלב: היום זה הלך, ואני רוצה להודות באופן אישי ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת הרב מלכיאור, שאף-על-פי שהוא בקואליציה, הוא ידע לנווט את החוק חרף התנגדות הממשלה, עם תמיכת ראש הממשלה לפחות בקריאה הראשונה, וצריך להוקיר אותו על הדבר הזה.

זבולון אורלב: אבל בניגוד לעמדת ממשלה, אני חושב שצריך להוקיר בעיקר את חברי הכנסת, שידעו להתעלות ולהצביע בעד אחד החוקים החינוכיים והחברתיים החשובים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת תירוש, בבקשה.

קולט אביטל: אני יודעת שזה לא נהוג.

רונית תירוש: תודה ליושבת-ראש, תודה לחברי הכנסת שנשארו כדי להצביע ולהטביע חותם על חוק היסטורי.

רונית תירוש: ככלל, אני רוצה לומר שיש לי הזכות לשמש חברת הכנסת במושב שבו החוקים בנושאי חינוך הם חוקים טובים, חוקים ששנים המערכת היתה זקוקה להם ולא נחקקו משום מה.

רונית תירוש: יש כאן לובי מאוד חזק לנושא החינוך, יש תובנות והבנה לצרכים של מערכת החינוך, ואני גאה להיות שותפה לכל המהלכים הללו.

רונית תירוש: אני רוצה להודות במיוחד לעורכת-הדין מירב ישראלי, היועצת המשפטית של ועדת החינוך, התרבות והספורט, שעושה עבודה נפלאה ומחלצת אותנו בהתנסחויות שלה מכל קושי שאנחנו נתקלים בו, כמובן גם אל מול משרדי הממשלה השונים, האוצר וכדומה.

משה גפני: מה עמדת הממשלה על החוק הזה שעבר?

רונית תירוש: אני חייבת להודות שכאן פעל השכל הישר, ואנשים פעלו מתוך אחריות לאומית והצביעו כפי שהצדק, היושר והמקצועיות מחייבים אותם, וילדי ישראל יזכו – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, אתה ממש לא בטיילת.

רונית תירוש: אני עוד עונה לך, חבר הכנסת גפני.

רונית תירוש: לא רק ילדי ישראל יזכו.

רונית תירוש: אני חושבת שמי שתצא נשכרת זו החברה במדינת ישראל, ואפילו האוצר עוד ישבח אותנו על כך יום אחד.

רונית תירוש: תודה לחבר הכנסת מלכיאור, שהוביל מאבק עיקש ומוצלח.

רונית תירוש: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת טרטמן מבקשת להוסיף לפרוטוקול שגם היא תומכת בהצעת החוק, אף-על-פי שהיא לא היתה כאן ולא הצביעה במועד.

קולט אביטל: אנחנו מוסיפים את זה לפרוטוקול.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' מ/274; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 5120; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני, התשס"ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי, להציג את הצעת החוק.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה ממך, או תשבי או תדברי בחוץ.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציע לכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני.

צחי הנגבי: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה ראשונה בדצמבר 2006 וחזרה לוועדה.

צחי הנגבי: לאחר שורה ארוכה של דיונים מעמיקים ויסודיים היא חוזרת למליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית.

צחי הנגבי: החוק מסדיר את הפיקוח של מדינת ישראל על היצוא הביטחוני.

צחי הנגבי: הנושא היה מוסדר עד היום בצווים ובהכרזות, וכעת אנחנו מבקשים מהכנסת לנתק סוף-סוף את התלות בתוקפה של ההכרזה על מצב חירום במדינה.

צחי הנגבי: התפיסה שאימצנו בוועדה, ואנחנו מבקשים לאמץ במליאה, היא שהביטחון הלאומי, יחסי החוץ של המדינה ואינטרסים חיוניים אחרים מחייבים פיקוח בכל עת, בין שקיים בישראל מצב חירום ובין שלא.

צחי הנגבי: החוק מסמיך את המנהל הכללי של משרד הביטחון, או את ראש אגף הפיקוח על היצוא הביטחוני במשרד הביטחון, להוות רשות מוסמכת אשר ממונה על ביצוע החוק.

צחי הנגבי: החוק מטיל חובה לקבל רשיון שיווק ביטחוני לפעולות שונות שמטרתן קידום עסקאות של יצוא ביטחוני, לרבות פעולת תיווך לקראת התקשרות בעסקת יצוא ביטחוני.

צחי הנגבי: הרשיון יינתן למבקש בהתחשב בכמה מאפיינים שמופיעים בחוק.

צחי הנגבי: הרשות תנהל מרשם יצוא ביטחוני, והיא תהיה רשאית לדרוש ממבקש הרשיון הצהרות ומסמכים כפי שיקבע השר, וכן כל ידיעה, מסמך או ציוד ביטחוני שדרושים לה לצורך קבלת ההחלטה שלה אם להיענות לבקשה לקבל רשיון.

צחי הנגבי: הרשות יכולה כמובן לסרב לרשום אדם במרשם, או להתנות את מתן הרשיון בתנאים, וסדרה של נושאים שאני לא אלאה את הכנסת כרגע ואפרט אותם.

צחי הנגבי: כולם, כמובן, מצויים לנגד עיניכם בחוק שהונח על שולחנכם.

צחי הנגבי: יש חידוש משמעותי חשוב אחד שצריך בכל זאת לציין, והוא העובדה שהחוק משלב את משרד החוץ בפיקוח על היצוא הביטחוני.

צחי הנגבי: הסוגיות הנדונות בעולם הזה של היצוא הביטחוני אינן רק סוגיות ביטחוניות, כלכליות ועסקיות.

צחי הנגבי: הן גם נוגעות להקשרים מדיניים בעלי חשיבות רבה.

צחי הנגבי: ולכן, משרד הביטחון משולב באופן מאוד משמעותי בתהליך הבחינה למתן רשיונות – – –

קולט אביטל: משרד הביטחון או משרד החוץ?

צחי הנגבי: משרד החוץ, סליחה.

צחי הנגבי: גברתי תיקנה אותי בצדק.

צחי הנגבי: משרד החוץ משולב באופן מאוד משמעותי בכל מה שנוגע לתהליכי הבחינה למתן רשיונות ולתהליכים נוספים.

צחי הנגבי: האנשים שלו, המומחים שלו, משולבים בוועדות המקצועיות, אלה שמייעצות לרשות המוסמכת.

צחי הנגבי: יש הסתייגויות להצעת החוק הזאת.

צחי הנגבי: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

צחי הנגבי: אנצל את ההזדמנות להודות לוועדת החוץ והביטחון, שישבה על המדוכה הזאת עשרות שעות; למשרד הביטחון, שהוביל את העיסוק בחוק, ובראש אנשי הצוות המשפטי שלו היו צביה גרוס ואחז בן-ארי; לתאגידים ולחברות ולתעשיות הביטחוניות, שהיו משולבים באופן מאוד יסודי ופרטני בכל סעיף מסעיפי החוק שנדונו, העלו הסתייגויות, וחלק משמעותי מההערות שלהם התקבל על דעת הוועדה – מי שייצג אותם בוועדה היה שלמה וקס, שהפך להיות חבר מן המניין, אקס אופיציו, לחברי ועדת החוץ והביטחון לעניין זה; לצוות המשפטי של ועדת החוץ והביטחון בראשות עורכת-הדין מירי פרנקל-שור, שלצדה סייעה מורן קנדלשטיין, וכולם יבואו על הברכה.

צחי הנגבי: עכשיו כל מה שנותר זה לאשר גם את החוק.

צחי הנגבי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: לחוק הזה יש הסתייגויות אבל חלק גדול מהמסתייגים אינו כאן.

קולט אביטל: ראשון המסתייגים, חבר הכנסת יוסי ביילין – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נמצא.

קולט אביטל: לפיכך, המסתייג היחיד הוא חבר הכנסת דב חנין.

קולט אביטל: בבקשה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הרעיון של החוק הוא רעיון נכון.

דב חנין: הגיע הזמן שגם במדינת ישראל יוסדר בחקיקה ראשית נושא כל כך חשוב ומשמעותי כמו הפיקוח על היצוא הביטחוני.

דב חנין: אין ספק שהמתכונת הקיימת – נושא כל כך חשוב ומשמעותי בחיינו, שיש לו השלכות כלכליות, מדיניות וגם מוסריות, יוסדר בחוק ראשי של הכנסת, שיגדיר בדיוק מיהם הגורמים המפקחים ואיך הם מפקחים על היצוא הביטחוני.

דב חנין: ההסתייגויות שלנו, עמיתי חברי הכנסת, מכוונות לחזק את הפיקוח הפרלמנטרי מעבר למה שהחוק מציע.

דב חנין: ההסתייגות הראשית שלנו – ואני מציע לכם, חברי חברי הכנסת, לאמץ את ההסתייגות הזאת – היא שהרשות המוסמכת, שנותנת היתרים לפי החוק, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, תיתן לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת, אחת לשנה, דין-וחשבון על ההיתרים שניתנו לרשיונות לייצוא ביטחוני.

דב חנין: אנחנו חושבים שדיווח כזה הוא חשוב.

דב חנין: אנחנו חושבים שדיווח כזה נותן כלי פרלמנטרי של פיקוח – –

אברהם רביץ: אבל זה נוגע לסודות המדינה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: – – לוועדת החוץ והביטחון, לא למליאת הכנסת.

דב חנין: אין שום סיבה שדיווח כזה לא יינתן.

דב חנין: אנחנו גם מציעים הסתייגות נוספת, לבטל את הפטור שהחוק נותן לגורמים מסוימים מחובתם לקבל רשיון לייצוא ביטחוני.

דב חנין: אנחנו חושבים שכל גוף צריך יהיה לקבל רשיון לייצוא ביטחוני ויצטרך לעמוד בתנאי הרשיון הזה.

דב חנין: לכן, אנחנו מציעים את הפטור מהחובה לקבל רשיון למחוק מהחוק.

דב חנין: שתי ההסתייגויות הן מאוד ענייניות, מאוד נכונות, ואנחנו חושבים שהן משפרות את החוק ואת יכולת הפיקוח פרלמנטרי בשאלה כל כך חשובה.

דב חנין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו נעבור להצבעה.

קולט אביטל: שימו לב שלהצעת החוק מוצמד לוח תיקונים לסעיף 8.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד שם החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: את רוצה להצביע בעד?

קולט אביטל: תצביעו על הסעיף הראשון.

קולט אביטל: אין סיבה להוסיף את קולך.

קולט אביטל: אנחנו ממשיכים להצביע.

קולט אביטל: כיוון שלסעיף 1 אין הסתייגויות, אנחנו נצביע על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות עד סעיף 13.

קולט אביטל: מכיוון שחבר הכנסת ביילין אינו נמצא, נצביע על סעיפים 1–13, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: שימו לב שלסעיף 8 יש תיקונים.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–13 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–13 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 22, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיפים 1–13, כולל לוח התיקונים בסעיף 8, נתקבלו.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף 14, הסתייגותם של חברי הכנסת ברכה, סוייד וחנין, להלן – קבוצת סיעת חד"ש.

קולט אביטל: נא להצביע על ההסתייגות.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 21 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 14 לא נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 2, נגד – 21, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שההסתייגות לא עברה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 14 ו-15 כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 14–15, כהצעת הוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 14–15, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 21, אין מתנגדים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיפים 14 ו-15 נתקבלו כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: עכשיו אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף 16, הצעת קבוצת סיעת חד"ש.

ראובן ריבלין: הוא הוריד את ההסתייגות.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 6 נגד – 6 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 16 לא נתקבלה.

קולט אביטל: סליחה, אנחנו מבטלים את ההצבעה הזאת, כיוון שהורדת את ההסתייגות, ואנחנו מצביעים על סעיפים 16–46 כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 16–46 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 16–46 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 20, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיפים 16–46 כולל, עברו כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אני עוברת להסתייגות לסעיף 47.

קולט אביטל: האם קבוצת חד"ש מסירה?

דב חנין: כן.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 47, 48 ו-49 כנוסח הוועדה.

דב חנין: לאחרי סעיף 49 לא להסיר.

קולט אביטל: אמרתי 47 עד 49 כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 47–49 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 47–49 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: סעיפים 47, 48, 49 עברו כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להסתייגות של קבוצת חד"ש לאחרי סעיף 49.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד ההסתייגות האחרונה הזאת?

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 21 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש אחרי סעיף 49 לא נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 2, מתנגדים – 21.

קולט אביטל: אני קובעת שההסתייגות הזאת לא עברה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית, כולל לוח התיקונים.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 23 נגד – אין נמנעים – אין חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני, התשס"ז–2007, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 23, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני, התשס"ז–2007, עברה.

קולט אביטל: אני קוראת ליושב-ראש הוועדה לעלות ולהודות.

קולט אביטל: אתה מעוניין לעלות ולהודות, חבר הכנסת הנגבי?

קולט אביטל: לא.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/151; "דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 9397; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 79) – חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים היום בהצעת חוק שהוביל חבר הכנסת יעקב כהן.

אופיר פינס-פז: הוא הוביל אותה ברוח טובה ובנועם הליכות, ואפילו אנשי משרד המשפטים בחדר שיתפו פעולה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר שמדובר בהצעת חוק שמנסה לתת מזור לאותם אזרחים במדינת ישראל שאין להם ממ"ד בדירה שלהם, מכל מיני סיבות: בתים שנבנו לפני החוק, שחוקק ב-1992; בתים שנעברו בהם עבירות בנייה, או שהממשלה לא עשתה את מה שהיתה צריכה לעשות – הממשלה הזאת, ממשלות קודמות.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו, הדברים ידועים.

אופיר פינס-פז: המציאות היא שיש אזרחים רבים בישראל שאין להם מרחב מוגן בתוך ביתם או בסמוך לביתם, ואנחנו עברנו כבר את מלחמת לבנון השנייה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזאת, אני הערכתי שהממשלה תביא אותה, אבל בסופו של דבר היא יוזמת חקיקה של חברי הכנסת, ומגיע להם יישר כוח על היוזמה.

אופיר פינס-פז: אנחנו כחברי ועדת הפנים עשינו מאמץ גדול לקדם את הצעת החוק הזו במהירות האפשרית ועם זה לשמור כמובן על הרמה המקצועית הנאותה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר שבסופו של יום החוק הזה חוקק על דעת הממשלה ובשיתוף פעולה מלא עם רשות התכנון של משרד הפנים.

אופיר פינס-פז: מדובר, כאמור, בהצעת חוק שנועדה לעודד את הקמתם של מרחבים מוגנים באמצעות קיצור הליכי רישוי ומתן פטור מהיטל השבחה.

אופיר פינס-פז: מתן הפטור מהיטל השבחה נועד לצמצם במשהו לפחות את התשלומים, את עלות הבנייה ועלות האחזקה של המרחב המוגן, ושהדבר הזה לא ייחשב לצורך השבחה אלא לצורך שמירה על חיים וחיזוק הביטחון של תושבי מדינת ישראל.

זבולון אורלב: יש הגדרה לגודל הממ"ד בחוק?

אופיר פינס-פז: בהחלט.

אופיר פינס-פז: לפי החוק המוצע רשות רישוי מקומית תצטרך לתת את החלטתה בבקשה להיתר לבניית מרחב מוגן בתוך 30 יום מהיום שבו נתבקש ההיתר.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת כי מדובר בהליך שהוא הקצר ביותר מאז ומעולם.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר שהיום בהליכי רישוי מקוצרים הקבועים בחוק אפשר לבצע הליך מעין זה תוך 60 יום.

אופיר פינס-פז: אנחנו קיצרנו את משך ההליך ל-30 יום – קיצרנו אותו בחצי.

אופיר פינס-פז: ההליך מותנה בכך שבניית המרחב המוגן תואמת תוכנית, שהמרחב הוא בשטח שקבע שר הביטחון בתקנות ההתגוננות האזרחית לגבי מרחב מוגן דירתי.

אופיר פינס-פז: לאחרונה התבשרנו כי שר הביטחון אהוד ברק קבע כי השטח יעמוד על 9 מ"ר, לעומת 5 מ"ר בעבר.

זבולון אורלב: ברוטו או נטו?

אופיר פינס-פז: אני יכול להגיד לך שלפי כוונת המחוקק מדובר בנטו.

אופיר פינס-פז: אני מקווה, אבל אשאל את הייעוץ המשפטי אם כך הדברים נכתבו.

אופיר פינס-פז: אנחנו קבענו 9 מ"ר נטו, כך שבברוטו מדובר על משהו כמו 11 או 12 מ"ר.

אופיר פינס-פז: נוסף על כך, היות שבתוכניות מיתאר שאושרו לפני 1992 לא הוסדר נושא המרחבים המוגנים, הוצע לקבוע כי בניית מרחב מוגן בשטח שקבע שר הביטחון לא תיחשב סטייה מתוכנית.

אופיר פינס-פז: הוראה זאת תחול גם על מי שיבנה מרחב מוגן שלא בהליך המקוצר.

אופיר פינס-פז: לבסוף, כאמור, מוצע לקבוע פטור מהיטל השבחה על בניית מרחב מוגן.

אופיר פינס-פז: יצוין כי כל ההוראות המוצעות יחולו על כל סוגי המרחבים המוגנים – דירתיים, קומתיים ומוסדיים; לא רק בבתים פרטיים.

אופיר פינס-פז: להצעת החוק הגיש היוזם, חבר הכנסת כהן, כמה הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: אם חברי הכנסת לא ידחו את ההסתייגויות, אני מתכוון להודיע לכם מה בכוונתי לעשות בין הקריאה השנייה לקריאה השלישית.

אופיר פינס-פז: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כאמור, יש להצעת החוק שני מסתייגים, חבר הכנסת יעקב כהן ודוד אזולאי.

קולט אביטל: אני קוראת לראשון המסתייגים, חבר הכנסת יעקב כהן; בבקשה.

יעקב כהן: כבוד היושבת-ראש, חברים נכבדים, הצעת החוק שהוגשה היום היא הצעת חוק שאני מוביל כמעט שנה, מאז מלחמת שלום הגליל השנייה, ואז ראינו מה טילים מסוגלים לעשות.

יעקב כהן: ידידי אורלב יודע שיש התרעות גם בנושא רעידות אדמה, ואני חושב שהחוק הזה נותן כיסוי לשתי הסכנות.

יעקב כהן: בהצעת החוק שהגשתי בזמנו דובר בעיקר על הגדלת שטח הממ"ד, שעמד עד לאחרונה על 7 מ"ר ברוטו, ו-5 נטו, שזה לא מספיק – לא רק למשפחות מרובות ילדים; גם משפחה ממוצעת, אם צריכים חס ושלום לשהות כמה שעות, אי-אפשר לשהות בחדר של 5 מ"ר.

יעקב כהן: לכן הצעתי להגדיל את זה ל-9 מ"ר נטו, מינימום בשלב ראשון, ו-12 ברוטו.

יעקב כהן: עם זאת היו עוד כמה סעיפים, שהרשות המקומית חייבת לאשר בהליך מזורז, אפילו שאין אחוזי בנייה, לתת אישור לבנייה בבניין ישן, תוך 30 יום.

יעקב כהן: נוסף על כך, בניין ישן פטור מאגרות, מהיטל השבחה – – –

קולט אביטל: אדוני המזכיר, נא לקרוא לשר.

יעקב כהן: וכן רציתי להוסיף עוד דברים – שהסכמה של 50% משכנים תספיק ולא יצטרכו 75%, וכן לפטור מעוד אגרות.

יעקב כהן: כיוון שלא הגעתי להסכמה עם משרד המשפטים על הנושא של 50% – שיסתפקו בהסכמת 50% מהשכנים – ולא רציתי לעכב את החוק, נתתי לחוק ללכת כמו שהוא, על סעיפיו.

יעקב כהן: נוסף על כך, הגשתי הצעת חוק נפרדת על עוד סעיפים – סעיף שיסתפקו ב-50% – בהצעת חוק אחרת – – –

זבולון אורלב: לפי החוק הקיים – כמה אחוזי הסכמה צריכים?

יעקב כהן: רגיל – 75%, כמו בכל מקום, אבל זה לא טוב.

יעקב כהן: הגשתי הצעת חוק – גם ידידי חבר הכנסת אזולאי – לתת עד 50%.

יעקב כהן: אבל זה לא בשלב זה.

יעקב כהן: כמו כן רציתי להגיע למצב שייתנו עוד פטור מהיטל השבחה, אבל זה לא בחוק הזה.

זבולון אורלב: מה ההסתייגות שלך?

זבולון אורלב: אני עוד לא מבין.

קולט אביטל: אתה פשוט לוקח מזמנו.

יעקב כהן: מה שאני מסתייג – אני אומר, רבותי.

יעקב כהן: מה שקרה בשלב זה – שר הביטחון אימץ בסוף שלבי החקיקה לפני שבועיים את הצעת החוק שלי והוא הוביל את זה בתקנון.

יעקב כהן: כבר נתן הוראה להגדיל ל-9 מ"ר נטו, ולכן מופיע בחוק שהשטח ייקבע כמו שקבע שר הביטחון לפי חוק ההתגוננות.

יעקב כהן: אני רוצה להוסיף: או על 9 מ"ר נטו, הגדול מביניהם.

יעקב כהן: שר הביטחון קבע באמת 9 מ"ר, ואני רוצה לכתוב כמו ששר הביטחון קבע, וגם 9 מ"ר נטו, הגדול מביניהם.

יעקב כהן: אני לא רואה איזה פסול יש בזה ומה זה מפריע.

יעקב כהן: אני חושב שזה רק דבר של יוקרה.

יעקב כהן: אני לא רוצה שיורידו מ-9 מ"ר, זה הכול, וכרגע זה 9 מ"ר.

יעקב כהן: אני חושב שאין בזה שום דבר עקרוני.

יעקב כהן: כבוד יושב-ראש הוועדה, אני לא רואה מה ההתעקשות בזה.

קולט אביטל: מה עם שר תורן?

אופיר פינס-פז: כל המוסיף גורע.

נסים זאב: אנחנו תומכים.

יעקב כהן: בכל אופן – רבותי, החוק הזה תפס תאוצה גדולה.

קריאה: – – –

יעקב כהן: אני לא רואה שום פסול בכך שזה יהיה כתוב – אני מוכן לשמוע את היושב-ראש, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לעמוד על זה.

יעקב כהן: בשלב שני אני רוצה להגדיל את זה ל-12 מ"ר, ואני חושב שלנוכח ההתרעות שאנחנו שומעים באחרונה מאירן, שיש להם 600 טילים שהולכים לכסות את כל ארץ-ישראל, מה"חיזבאללה" ומסוריה – – –

קולט אביטל: שום ממ"ד לא יעזור במקרה הזה.

יעקב כהן: עם ההתרעות האלה אנחנו צריכים לעשות את הכול כדי לזרז, כדי שתושבי ישראל יצאו ויבנו והרשויות המקומיות ילכו לקראתם, גם בהורדת היטלי ההשבחה ומסים, ולזרז את זה.

יעקב כהן: בינתיים אני מודה לכם ואני קורא לכולם לתמוך בהצעה.

יעקב כהן: אני מקווה שלא נצטרך להגיע לזה ואך שלום ושלווה ישררו בארצנו.

קולט אביטל: חבר הכנסת אזולאי – אתה רוצה להתבטא?

קולט אביטל: בבקשה לעלות.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה לברך ולשבח את חבר הכנסת יעקב כהן על הצעת החוק, שהיא הצעה מצוינת, והיא בזמנה, ואני חושב שנעשתה עבודה יוצאת מן הכלל, התקדמות גדולה מאוד.

דוד אזולאי: בעצם, היום החוק מדבר על 30 יום לקבלת ההיתר ועל 9 מ"ר.

דוד אזולאי: אני חושב שאלה דברים שחייבים להגיד עליהם גם יישר כוח ליושב-ראש ועדת הפנים, שלקח את הנושא הזה לידיים שלו וקידם אותו.

דוד אזולאי: אני מציע לך, ידידי חבר הכנסת יעקב כהן – אתה עלול להגיע פה למצב של יצא שכרו בהפסדו.

דוד אזולאי: כל המטרה היא לקדם ולזרז תהליך של קבלת היתר בנייה לממ"ד, בגלל המצוקה שקיימת היום בצפון.

דוד אזולאי: והנה, באמת נעשתה מחווה, וקידמנו את החוק הזה כמה שיותר מהר.

דוד אזולאי: מה שיקרה אם ההסתייגות שלך תעבור – אני כבר אומר לך את התסריט, את מה שיושב-ראש ועדת הפנים לא אמר לך.

דוד אזולאי: אז אני אגיד לך: היה וההסתייגות שלך תעבור כאן – יש לו הזכות למשוך את החוק.

דוד אזולאי: הוא ייקח אותו לוועדה, אנחנו בשבוע הבא יוצאים לפגרה, והמשמעות היא שהעסק הזה – קבורתו עד לאחר הפגרה; זה אומר – אחרי סוכות.

דוד אזולאי: לכן, אני מציע לך עצה ידידותית.

דוד אזולאי: אני אומר לך: בוא לא נתמוך בהסתייגויות.

דוד אזולאי: אתה תתמוך, אנחנו לא נתמוך.

דוד אזולאי: נוריד את ההסתייגויות, ואתה יודע שיש הצעת חוק שלי שמדברת על כך שכדי לקבל היתר צריך הסכמה רק מ-50% מהשכנים, ולא 75% כמו היום.

דוד אזולאי: אז נוכל להכניס את ההסתייגויות האלה לחוק שלי, וכך אני מאמין שנוכל להוציא מתחת ידינו חוק מושלם.

דוד אזולאי: ולכן, פנייתי אליך, חבר הכנסת יעקב כהן: להוריד את ההסתייגויות כדי להתקדם.

דוד אזולאי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אתה רוצה – – –

אופיר פינס-פז: – – – מסתפק.

קולט אביטל: אתה מסתפק, אוקיי.

קולט אביטל: נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הוא מוריד את ההסתייגות.

קולט אביטל: חבר הכנסת אזולאי – גם כן מוריד.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים על החוק בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: על כל החוק.

קולט אביטל: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–4 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 23, נגד – אין, נמנעים – אין.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 79) בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 79), התשס"ז–2007, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 22, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 79) עבר בקריאה שנייה ושלישית, והוא ייכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: אתה רוצה להודות, אדוני?

קולט אביטל: חבר הכנסת, בבקשה, תעלה להודות.

יעקב כהן: כבוד החברים, זו הצעת החוק הראשונה שאני מעביר, ומטבע הדברים יש התרגשות.

יעקב כהן: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא סמלית, היא הכרחית, היא חשובה מאוד.

יעקב כהן: אצלנו, צו השעה "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם" זה דבר גדול.

יעקב כהן: לכן, אני רוצה להודות לכל מי שסייעו להצעת החוק.

יעקב כהן: קודם כול – ליושב-ראש הוועדה מר אופיר פינס, למזכירות הוועדה, ליועצים המשפטיים של הוועדה – עידו בן-יצחק ותומר רוזנר.

יעקב כהן: כמו כן, אני רואה חובה נעימה להודות לעוזרי בנושא הזה, הרב משה ברטסלר, שעשה עבודה יסודית ומעמיקה של שעות רבות עם גורמים שונים, יועצים, משפטנים.

יעקב כהן: אני רוצה להודות לחברי הוועדה, ובראשם לידידי הרב דוד אזולאי, שיחד אתי מוביל עוד שלבים של החוק, ואני מקווה שנברך על המוגמר גם על זה.

יעקב כהן: אני מקווה לדבר אחד – החוק הזה תפס תאוצה גדולה ופרסום גדול.

יעקב כהן: אני מפרגן גם לשר הביטחון היוצא, שלקח את זה על עצמו, ולשר הביטחון הנכנס, וגם לשר הפנים אני נותן את הקרדיט.

יעקב כהן: העיקר הוא המטרה, והמטרה היא, בעזרת השם – אני קורא לכל אזרחי ישראל להוציא את זה לפרסום, שאזרחי ישראל יצאו ויבנו ממ"דים.

יעקב כהן: אנחנו כולנו תפילה ותקווה שלא נצטרך את זה ואך שלום ושלווה ישררו בארצנו, ולא יישמע בגבולנו אסון ושבר ונשתמש בזה רק לזמני רגיעה.

קולט אביטל: תודה רבה, ושלא נזדקק לזה.

יעקב כהן: כמו כן רציתי להודות למשרד המשפטים.

גדעון סער: למי במשרד המשפטים?

יעקב כהן: למי שהפריע הכי פחות.

קולט אביטל: הודעה למזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 5), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת הכספים.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: [מס' מ/284; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 8203; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאור להציג את הצעת חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו) (תיקון), התשס"ז–2007 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת-ראש, אני רוצה להודות לך על הסבלנות שלך כלפי הפעלתנות שהיתה היום.

מיכאל מלכיאור: אני מרגיש קצת אנטי-קליימקס בחוק הזה לעומת הקודם, אבל כיושב-ראש הוועדה אני צריך לעשות את העבודה.

מיכאל מלכיאור: לכן אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו) (תיקון).

מיכאל מלכיאור: זו הצעת חוק שיזמה הממשלה.

קולט אביטל: חשבתי שכבר חוקקנו פעם אחת חוק כזה בכנסת.

מיכאל מלכיאור: זה תיקון.

מיכאל מלכיאור: בהמשך אני אסביר לך בדיוק מה הנקודה.

גדעון סער: אין ממשלה, לא רק שאין שר.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער, אני צריכה לתת למציע לדבר.

מיכאל מלכיאור: מטרותיו של חוק בנימין זאב הרצל, התשס"ד-2004, הן הנחלת חזונו, מורשתו, פועלו של הרצל, ציון זכרו וחינוך הדורות הבאים, ועיצוב המדינה, מוסדותיה ויעדיה בהתאם לחזונו.

מיכאל מלכיאור: במסגרת זו קובע החוק הקיים, כי אחת לשנה, בי' באייר, שהוא יום הולדתו של בנימין זאב הרצל, יצוין יום הרצל, לרבות באמצעות טקס זיכרון ממלכתי בהר-הרצל בירושלים.

מיכאל מלכיאור: יום הרצל נקבע ביום הולדתו של בנימין זאב הרצל ולא ביום פטירתו, החל בכ' בתמוז, במהלך חופשת הקיץ – בצדק, על מנת לאפשר פעילות חינוכית בבתי-הספר ביום זה.

מיכאל מלכיאור: על מנת לרכז את מכלול הפעילויות הקשורות למטרות החוק באותו יום נקבע גם טקס הזיכרון במועד זה.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, עד לחקיקתו של החוק ובהתאם להחלטת הממשלה בנושא עוד משנת 1979, נערך טקס אזכרה ממלכתי להרצל ביום פטירתו.

מיכאל מלכיאור: מוצע להשיב לקדמותו מצב זה, ששרר במשך שנים רבות, ולתקן את החוק, כך שייקבע כי ביום הרצל יתקיימו כסדרן כל הפעילויות המנויות בחוק, למעט טקס הזיכרון הממלכתי בהר-הרצל, אשר ייערך בנפרד, ביום פטירתו, כ' בתמוז, כמקובל לפי המסורת היהודית.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מחברי הבית לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאור.

יצחק זיו: מאחר שאין הסתייגויות לחוק, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אף-על-פי שאין פה שר שמייצג את הממשלה, אני רוצה להציע לך – – –

גדעון סער: לא, מה פתאום.

גדעון סער: הממשלה תשמח – – –

אריה אלדד: הממשלה לא מפריעה – – –

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 1–4 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יצחק זיו: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

שי חרמש: אני מבקש להוסיף אותי להצבעה.

יצחק זיו: נא להוסיף את חבר הכנסת שי חרמש.

יצחק זיו: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו) (תיקון), התשס"ז–2007, נתקבל.

יצחק זיו: עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע כי הצעת חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו) (תיקון), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [מס' מ/309; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 9867; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 158 – הוראת שעה), התשס"ז–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים סטס מיסז'ניקוב להציג את הצעת החוק.

יצחק זיו: יציג את ההצעה בשמו חבר הכנסת שי חרמש.

שי חרמש: יושב-ראש הישיבה, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 158 – הוראת שעה), התשס"ז–2007.

שי חרמש: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית.

שי חרמש: במסגרת תיקון מס' 132 לפקודת מס הכנסה, נקבעה הוראה הקובעת חבות במס על ריבית המשתלמת על פיקדונות ועל תוכניות חיסכון, מינואר 2003.

שי חרמש: בתיקון מס' 147 לפקודת מס הכנסה, שנכנס לתוקף ביום 1 בינואר 2006, הועלו שיעורי המס מ-15% ל-20% על ריבית המשתלמת על פיקדונות ועל תוכניות חיסכון הצמודים במלואם למדד, ונקבע מס בשיעור של 15% במקום 10% על ריבית המשתלמת על פיקדונות ועל תוכניות חיסכון שאינם צמודים במלואם למדד אלא למטבע חוץ.

שי חרמש: אולם במסגרת תיקון מס' 147 לפקודה נפלה טעות ולא הוכנסה הגדרת "מדד" בטקסט אשר מפנה לשער מטבע החוץ לעניין נכס הצמוד למטבע חוץ.

שי חרמש: משמעות הדבר היא שריבית שנצמחה בשל הצמדה לשער מטבע חוץ לא ממוסה בשיעור של 20% כמו ריבית שנצמחה בשל הצמדה למדד, שכן למדד יש הגדרה נפרדת בסעיף 1.

שי חרמש: בהצעת חוק זו מבוקש לתקן את הגדרת המדד, כך שהטעות תתוקן לעניין שער מטבע החוץ.

שי חרמש: מוצע שהתיקון יהיה רטרואקטיבי – מ-1 בינואר 2006, יום התחילה של תיקון 147 לפקודת מס הכנסה.

שי חרמש: וכאן הבהרה קטנה: במהלך הדיונים בוועדת הכספים הביעה הוועדה את הסתייגותה לגבי החלה רטרואקטיבית, אך רשות המסים הצהירה בוועדה, וזו נקודה חשובה לעניין, שמדובר בטעות שלה – השתכנענו שזו אכן טעות – ושהיא המשיכה לגבות את המס בשיעור 20%.

שי חרמש: כמו כן, רשות המסים הצהירה בפנינו שכתוצאה מכך הפגיעה בהסתמכות של האזרחים היתה פגיעה קטנה עד מזערית.

שי חרמש: לאור הצהרות רשות המסים החליטה הוועדה להיענות לבקשת רשות המסים ולהיעתר לתיקון החקיקה, ואישרה פה-אחד את הפנייה.

שי חרמש: עם זאת, מכיוון שבינתיים חלו נסיבות של ירידות שערים משמעותיות, ונסיבות אלה לא היו צפויות בעת חקיקת המיסוי על הכנסה מתוכניות חיסכון – ועדת הכספים היא זו שדרשה שהממשלה תביא פתרון כולל לנושא המיסוי, גם באפשרויות של ירידות שער.

שי חרמש: לפיכך החליטה הוועדה שתיקון הטעות יהיה הוראת שעה בלבד עד סוף שנת 2007, כאשר האוצר התחייב בפנינו להביא לפני מועד זה את ההסדר הראוי וההולם את המציאות בשערי המטבע בשוקי העולם כיום.

שי חרמש: לפיכך אבקשכם לאשר את הצעת החוק המוגשת בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

גדעון סער: מה המשמעות של הרטרואקטיביות?

אלי אפללו: זה דבר שכבר נעשה ואי-אפשר לעשות אחרת.

אלי אפללו: היתה אי-הבנה.

שי חרמש: היות שאנחנו מדברים על שומת מס לשנת 2007, עדיין השומה לא סגורה, עדיין לא שילמו את כל התשלומים ואפשר לעשות את הפעולות קדימה ואחורה.

שי חרמש: מבחינה זו אין שום בעיה.

גדעון סער: אנחנו חוזרים ל-1 בינואר 2006.

אלי אפללו: כן, אבל מדובר באלה שכבר נעשו.

אלי אפללו: אי-אפשר להחזיר אותם.

אלי אפללו: – – – באותה מסגרת ועל-פי הדבר הזה אנחנו מתאימים את עצמנו.

אלי אפללו: הטעות היתה טעות טכנית, זה הכול.

שי חרמש: דרך אגב, הייעוץ המשפטי של ועדת הכספים קיבל את זה, ולכן גם ציינתי שהוועדה קיבלה את זה פה-אחד, כי הבינו שהיתה כאן טעות, שהביאה לנזק שהיה מיותר לגמרי.

גדעון סער: האם בתיקון הזה אנחנו יכולים לפגוע באזרחים?

אלי אפללו: לא.

אלי אפללו: פעלו לפי זה.

שי חרמש: התיקון הוא בנוסח החוק.

שי חרמש: לכן אני מבקש לאשר את הצעת החוק המונחת לפניכם בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שי חרמש: אני רוצה לחזור ולומר, חבר הכנסת סער, שהממשלה התחייבה להכין נוסח שיהלום את המציאות שלא הכרנו ב-2006, מציאות של תנודות חדות בשערי מטבע, לא רק כלפי מעלה אלא גם כלפי מטה.

שי חרמש: התוצאות בעניין הזה ברורות.

שי חרמש: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת שי חרמש.

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות, ולכן נצביע עליה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 1–2 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 7, נגד – אפס, נמנע אחד.

יצחק זיו: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה על החוק כולו בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – 1 חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 158 – הוראת שעה), התשס"ז–2007, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 7, נגד – אפס, נמנע אחד.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 158 –הוראת שעה), התשס"ז–2007, נתקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [מס' כ/147; "דברי הכנסת", חוב' כ"ח, עמ' 8853; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 3), התשס"ז–2007, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, חבר הכנסת זבולון אורלב, להציג את הצעת החוק.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 3), התשס"ז–2007, לקריאה שנייה ושלישית.

זבולון אורלב: החוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור, התשנ"ב-1992, נחקק במטרה לעודד עובדי ציבור להתריע על תופעות של שחיתות ופגיעה בטוהר המידות ברשויות השלטוניות, ובכך להביא לצמצום משמעותי בתופעות אלה.

זבולון אורלב: מסיבות שונות, שעל חלקן אעמוד להלן, לא הגיע חוק זה לכלל יישום, בוודאי לא לכלל יישום מלא.

זבולון אורלב: מטרת החוק, שיזמו חברי הכנסת שלי יחימוביץ ואריה אלדד – שנמצא אתנו כאן – ועמירה דותן, היא לקבוע מנגנונים אשר ייצרו תשתית מבוססת יותר להפעלתו של החוק ואשר יעודדו בפועל את עובדי הציבור הנתקלים במעשי שחיתות במקום עבודתם, ושאין נענים כראוי לפניותיהם, לפנות אל הגופים המוסמכים לבדיקת הטענות.

זבולון אורלב: הצעת החוק קובעת, כי כל גוף אשר בדק תלונה שהוגשה לו על-ידי עובד ציבור ומצא כי תלונה זאת היא מבוססת, יחויב למסור למתלונן תעודה, שתיקרא תעודת ממצאים, אשר בה יצוינו ממצאי הבדיקה והעובדה כי התלונה נמצאה מבוססת.

זבולון אורלב: במקרה שהגוף שאליו הוגשה התלונה העביר את הטיפול בה לגוף מוסמך אחר – כמו מבקר פנימי במשרד שהעביר זאת למשטרת ישראל או ליחידת המשמעת בנציבות שירות המדינה – הגוף שאליו הועברה התלונה הוא זה שאחראי למסור למתלונן את תעודת הממצאים.

זבולון אורלב: עוד קובעת הצעת החוק, כי כבר בעת הגשת התלונה תימסר לעובד המתלונן הודעה על זכותו לקבל תעודת ממצאים אם תלונתו תימצא מבוססת.

זבולון אורלב: המבקר הפנימי של הגוף שאליו נוגעת התלונה יקבל העתקים מתעודות הממצאים שנמסרו למתלוננים.

זבולון אורלב: מנגנון זה, אנחנו מקווים, יתרום להבאת הוראות החוק לידיעת המתלוננים, להכרה בעובדים שהגישו תלונות ולהגנה עליהם מפני התנכלויות, ולצערנו זה קורה.

זבולון אורלב: על מנת להמריץ את מיצוי הטיפול בתלונות שהוגשו לפי החוק ולהגביר את השקיפות, מוצע לקבוע חובת דיווח על התלונות ועל ממצאי בדיקתן.

זבולון אורלב: על-פי הצעת החוק, מי שעומד בראש הגוף שאליו הוגשו או הועברו תלונות של עובדי ציבור בנוגע לשחיתות ולפגיעה בטוהר המידות במקום עבודתם, יחויב בהגשת דיווח שנתי לנציב תלונות הציבור, הלוא הוא מבקר המדינה, על התלונות שהוגשו לו ועל תעודות הממצאים שמסר למתלוננים.

זבולון אורלב: אבל בכך אין די.

זבולון אורלב: נציב תלונות הציבור יחויב אף הוא להגיש מדי שנה דין-וחשבון לכנסת, המפרט את הדיווחים שנמסרו לו על-ידי ראשי הגופים הבודקים.

זבולון אורלב: מנגנון זה נועד לאפשר פיקוח פרלמנטרי וציבורי על הטיפול בשחיתות.

זבולון אורלב: על מנת להגן על פרטיותם של מתלוננים אשר אינם מעוניינים בחשיפה, מוצע לקבוע כי מתלוננים אלו יוכלו להודיע כי הם אינם מעוניינים בציון שמותיהם בדיווחים אלה.

זבולון אורלב: הם יהיו לוחמים אלמונים בשחיתות.

זבולון אורלב: יש לקוות כי יישומן של ההוראות החדשות יעודד עובדי ציבור להגיש תלונות על שחיתות במקום עבודתם בלא חשש כי ייפגעו עקב כך, ויובטח הליך בדיקה של תלונתם באופן מקצועי הוגן, אשר יאפשר להם לעקוב אחר הבדיקה ולקבל בסופה מסמך המעיד שתלונתם היתה מבוססת, אם אומנם היתה כזאת.

זבולון אורלב: כמו כן, יגבירו הוראות אלה את מודעותם של הגופים הבודקים לחשיבות בדיקתן של תלונות מעין אלה – זאת לצד המנגנון הקיים כבר היום בחוק, המאפשר הענקת תעודות הוקרה לחושפי שחיתויות.

זבולון אורלב: כאמור, כלי חשוב זה, מאוד חשוב, המאפשר לנשיא המדינה או ליושב-ראש הכנסת לתת תעודת הוקרה ולהביע בכך את הוקרת הציבור לחושפי שחיתויות, לא נוצל עד היום, למרבה הצער.

זבולון אורלב: שני הנשיאים האחרונים, השביעי והשמיני, הנשיא ויצמן והנשיא קצב, לא מצאו לנכון למצות את החוק ולהעניק תעודות לחושפי שחיתויות שתלונותיהם נמצאו מבוססות, ואף לא יושבי-ראש הכנסת, שהיתה להם אפשרות להעניק במקום נשיאי המדינה.

זבולון אורלב: אני מנצל במה נכבדה זאת לקרוא לנשיא שמעון פרס הנבחר, שזה עתה נכנס, להראות דוגמה, לסייע במאבק נגד השחיתות ולהעניק את התעודות לאלה שזכאים לכך.

זבולון אורלב: כיום מאפשר החוק לכל אזרח להמליץ על הענקת תעודת הוקרה לעובדי ציבור שתלונותיהם נמצאו מוצדקות.

זבולון אורלב: אבל לשם הגברת המודעות לכלי חשוב זה מוצע לקבוע כי שר המשפטים יפנה באופן פעיל, יזום, הן לציבור הרחב והן לגורמים המוסמכים לבדוק תלונות אלה, בבקשה להמליץ על מועמדים מתאימים לקבלת תעודת הוקרה.

זבולון אורלב: אבקש לציין כי הצעת החוק נדונה ונוסחה בתיאום מלא עם משרד מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור ועם נציגי משרד המשפטים, שייצגו את הממשלה בדיונים אלה.

גדעון סער: מי המציעים?

זבולון אורלב: חברי הכנסת שלי יחימוביץ, אריה אלדד ועמירה דותן.

זבולון אורלב: להצעת חוק זאת הוגשו שתי הסתייגויות דיבור, כמדומני, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ואריה אלדד.

זבולון אורלב: תוכל לדבר אחר כך בשם המברכים, אני מציע לך לנצל את רשות הדיבור.

אריה אלדד: אני לא רוצה לערבב שמחה בשמחה.

זבולון אורלב: א

זבולון אורלב: בקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית ותדחה את ההסתייגויות – שהכנסת תתמוך בנוסח שמציעה הוועדה תוך דחיית ההסתייגויות.

זבולון אורלב: אני גם רוצה לנצל את ההזדמנות, כי לא תהיה לי הזדמנות, להודות לצוות הוועדה, ליועץ המשפטי תומר רוזנר, שעושה עבודה כפולה ומכופלת גם בוועדת הפנים וגם בוועדה לביקורת המדינה, למנהלת הוועדה חנה פריידין ולמזכירות ריקי וחנה.

זבולון אורלב: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת .

יצחק זיו: אני מזמין את המסתייגים.

יצחק זיו: חברת הכנסת – אינה נמצאת.

יצחק זיו: חבר הכנסת .

אריה אלדד: תודה רבה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין לנו הרבה דרכים להגן על חושפי שחיתויות, והרבה פעמים הם נרדפים.

אריה אלדד: הם נרדפים, בדרך כלל, על-ידי הממונים עליהם, שהם עצמם אלה שביצעו את השחיתות או שבחסותם היא בוצעה.

אריה אלדד: אין כנראה גבול לדמיון האנושי של דרכי ההתנכלות והרדיפה.

אריה אלדד: מנסים לפטר אותם, להעביר אותם מתפקידם, לפרוץ למחשב שלהם, להחליף מנעולים במשרד שלהם, לשלוח אותם לסייד עצים בגינה, הכול מכול וכול.

אריה אלדד: יש מעט דרכים להגן עליהם, ותעודת הממצאים הזאת, שעליה נסב עיקר התיקון הזה של החוק שאנחנו אמורים להצביע עליו עכשיו, היא כמעט הכלי היחיד שיש בידינו – שיכול הממונה עליהם, עד רמת נשיא המדינה, להוציא תעודות הוקרה ותעודות הכרה ותעודות ממצאים שיגידו שאכן האיש צדק.

אריה אלדד: הוא חשף שחיתות, הוא היה מספיק אמיץ, הוא ידע שהוא נחשף, הוא ידע שהוא חושף את עצמו לסכנת התנכלות והוא עשה זאת.

אריה אלדד: לצערנו הרב, בתחום הדוגמה האישית בל אחטא באמירת סרה במתים: דווקא נשיא המדינה, והזכיר אותו חבר הכנסת אורלב – נשיא המדינה עזר ויצמן הוא שסירב להעניק תעודות הוקרה כאלה, תעודות ממצאים כאלה, באומרו: אני לא נותן תעודות הצטיינות לשטינקרים.

אריה אלדד: אוי לנו ואבוי לנו אם זאת תהיה הנורמה.

אריה אלדד: לכן שמחתי כל כך לשמוע את הצהרתו של נשיא המדינה בנאום ההשבעה שלו כאן, כשאמר: את השחיתות ניתן להדביר.

אריה אלדד: אני מברך אותו.

אריה אלדד: אני מברך אותו שהוא ייתן דוגמה אישית בכך שהוא ייתן תעודות הוקרה וממצאים, ואני גם מצפה ממנו לתת דוגמה אישית במלחמה בשחיתות, ושיתחיל מבית – שיחזיר 320,000 דולר שקיבל כמתנה לא ראויה, כפי שקבע מבקר המדינה.

אריה אלדד: אני חושב שאם יהיה לנו נשיא שיקבע נורמה אישית במלחמה בשחיתות, ובראש ובראשונה יחזיר את המתנה שהוא קיבל – 320,000 דולר למימון הפריימריס שלו – עשינו צעד חשוב מאוד במלחמה בשחיתות.

אריה אלדד: תודה רבה.

אריה אלדד: אני מסיר את ההסתייגות שלי.

נסים זאב: אבל לא לפני שיחזיר את הכסף.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: לשם החוק אין הסתייגויות, לכן נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: אין הסתייגויות לחוק, אני מצביע על כל החוק כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 22 בעד סעיפים 1–4 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 8, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 3), התשס"ז–2007, עברה בקריאה שנייה, לפי הצעת הוועדה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 23 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 3), התשס"ז–2007, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 7, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור (תיקון מס' 3), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת.

אריה אלדד: אני מבקש להודות לאלה שהציעו את החוק יחד אתי: לחברת הכנסת ולחברת הכנסת עמירה דותן; אני מבקש להודות לחברי השדולה למאבק בשחיתות, שממנה נולד החוק.

אריה אלדד: בשדולה חברים גם האגודה לאיכות השלטון והעמותות "עוגן" ואומ"ץ, שבי"ל וגופים נוספים; לוועדה לביקורת המדינה וליושב-ראש שלה, חבר הכנסת , ולעוזר הפרלמנטרי שלי, שהוא מרכז השדולה, רועי וולף.

אריה אלדד: ובעיקר לממשלה, שלא הפריעה לנו באי-נוכחותה.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה לחבר הכנסת אלדד.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/164).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק להגבלת עוצמת הקול בתשדירי פרסומת, בקדימונים ובשידורים אחרים (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת אלי אפללו להציג את הצעת החוק.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, הצעת חוק הגבלת עוצמת קול בפרסומות.

אלי אפללו: הצעת החוק באה לפתור אחת ולתמיד את הבעיה של הגברת עוצמת הקול בזמן שידורי פרסומות ברדיו ובטלוויזיה.

אלי אפללו: ללשכתי הגיעו עשרות פניות המבקשות לתקן את המעוות הזה, שקורה יום-יום.

אלי אפללו: כל אחד מאתנו יודע שכשאנחנו רואים טלוויזיה ומגיע זמן הפרסומות, עוצמת הטלוויזיה הולכת וגוברת, ועוצמת הרדיו אותו דבר.

אלי אפללו: כולנו צריכים לרוץ ולהנמיך את הקול עם השלט או לא עם השלט.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד, זה פוגע במפרסמים עצמם, כי חלק מאתנו לגמרי מבטל את הקול או עובר לערוץ אחר.

אלי אפללו: הדבר הזה הוא גם לטובת המפרסמים וגם לטובת האזרחים, שרוצים לשמוע באותה עוצמת קול, ולא לגרום לכך שזה ימשוך את תשומת לבנו ויפריע לסדר התקין, בעוצמת הקול שאנחנו רוצים לשמוע.

אלי אפללו: הצעת החוק אוסרת שידור של פרסומות שעוצמת הקול בהן עולה על זו המקובלת באותו זמן שידור בכל ערוצי התקשורת ברדיו ובטלוויזיה.

אלי אפללו: אני רוצה בהזדמנות זאת גם להודות לחבר הכנסת אמנון כהן, שיחד אתי הצטרף לחוק הזה.

אלי אפללו: אני לא יכול לפסוח ולא להודות ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה אתי בנדלר, שעזרה לנו מאוד בהכנת הצעת החוק, ולמנהלת הוועדה לאה ורון, כשיחד עם יושב-ראש הוועדה ניסחנו כמה שיותר מהר כדי להספיק להכניס את הצעת החוק הזאת.

אלי אפללו: זה פוגע בצורה קשה מאוד באנשים שלא רוצים לשמוע את העוצמה הזאת.

אלי אפללו: נחזור, שכל אחד מאתנו ישמע בעוצמה ובחוזק שהוא מחליט עליהם, ולא כופים עליו קול אחר.

אלי אפללו: אני מבקש את התמיכה של כולם.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת אלי אפללו.

יצחק זיו: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

מנחם בן-ששון: זה חוק כזה שאין מה לדבר, רק להצביע.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת – מוותר; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת .

דב חנין: אני רוצה להביע את תמיכתי בחוק החשוב הזה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

יצחק זיו: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק להגבלת עוצמת הקול בתשדירי פרסומת, בקדימונים ובשידורים אחרים (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 17, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת החוק להגבלת עוצמת הקול בתשדירי פרסומת, בקדימונים ובשידורים אחרים (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/164).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 11) (רישום תאריך עברי במסמכי לידה ופטירה), התשס"ז–2007, קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת אסתרינה טרטמן להציג את הצעת החוק.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 11) (תאריך עברי במסמכי לידה ופטירה) בא לתקן טעות רישום ולתת ביטוי ראוי ללוח השנה של העם היהודי, ללוח העברי.

אסתרינה טרטמן: כידוע, בשונה מלוחות השנה של המוסלמים והנוצרים, היום העברי מתחיל בשקיעת החמה ומסתיים בשקיעת החמה של היום למחרת.

אסתרינה טרטמן: מי שנולד או נפטר אחרי שקיעת החמה – התאריך העברי הוא כבר התאריך של מחר, ולא התאריך שנרשם במהלך כל היום שחלף.

אסתרינה טרטמן: אבל בטעות, התאריך העברי אצלנו, במשרד הפנים, נרשם לפי הלוח הנוצרי, מחצות הליל לחצות הליל.

אסתרינה טרטמן: נוצר מצב שמי שנולד אחרי השקיעה – נרשם לו תאריך עברי שגוי.

אסתרינה טרטמן: הדבר הזה חשוב מאוד.

אסתרינה טרטמן: הוא חשוב למועד קביעת ברית-מילה, הוא חשוב למועד קביעת בר-מצווה, ולא עלינו – הוא חשוב גם לתאריך הפטירה, להבדיל.

אסתרינה טרטמן: החוק בא לתקן את המצב, כדי שנוכל לתת ביטוי ראוי ללוח השנה העברי, שהוא נכס צאן ברזל של העם היהודי במדינת ישראל.

אסתרינה טרטמן: אני מבקשת מכם, חברים, לתמוך בחוק.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת טרטמן.

יצחק זיו: ראשון הדוברים הוא יוסף שגאל.

יוסף שגל: מוותר.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חברת הכנסת סופה לנדבר – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלכס מילר – מוותר; חברת הכנסת ליה שמטוב – מוותרת.

יצחק זיו: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שמובאת לקריאה ראשונה היא מיזוג של שתי הצעות חוק, האחת של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן וחברי הכנסת שהוזכרו, והשנייה היא יוזמת חקיקה שלי.

זבולון אורלב: כאמור, המקור היהודי לכך שהיום בלוח השנה העברי מתחיל בערב הוא הפסוק בספר בראשית, בפתיחה: ויהי ערב ויהי בוקר יום אחד, ויהי ערב ויהי בוקר יום שני.

זבולון אורלב: אצלנו היום מתחיל בערב, ולכן יש כמה שעות שבהן אם אדם נולד אחר שקיעת החמה – זה כבר היום הבא.

זבולון אורלב: עכשיו השעה 21:30 בערך, ואנחנו כבר ביום העברי החדש, שתאריכו יהיה מחר ג' בחודש.

זבולון אורלב: ראש-חודש היה ביום שני, יום שלישי היה ב', בתאריך העברי אנחנו כבר בג' מנחם אב.

זבולון אורלב: אבל בתאריך הלועזי, עד השעה 24:00 אנחנו ב-17 ביולי, ורק ב-24:01 יהיה 18 ביולי, ג' מנחם אב.

זבולון אורלב: לכן, הואיל ולוח השנה היהודי בהרבה עניינים – כבר בברית-המילה, כשצריכים לספור שמונה ימים, צריך לספור אותם לפי התאריך העברי ולא לפי התאריך הלועזי, וכן בימי זיכרון, כמו שהוזכר, ובעוד תאריכים שונים.

זבולון אורלב: בכלל, חלק מתעודת הזהות של מדינה יהודית זה לוח השנה היהודי, ואני חושב שהיוזמה הזאת, המשותפת, תוסיף עוד נדבך קטן.

זבולון אורלב: כאמור, ההצעה היא שהדבר ייעשה במרשם האוכלוסין, רק לאוכלוסייה יהודית שכמובן מעוניינת בכך, שהדבר הזה רלוונטי בעבורה.

זבולון אורלב: אנחנו מודים שנינו לחבר הכנסת אופיר פינס, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, שקידם את הצעת החוק ואפשר לנו להביא אותה לקריאה ראשונה עוד לפני תום הכנס.

זבולון אורלב: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת חיים אורון – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אפללו – מוותר.

יצחק זיו: חבר הכנסת , בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את חברי הכנסת המציעים, חברת הכנסת אסתרינה טרטמן, חברי הכנסת אלכס מילר, יוסף שגאל, ליה שמטוב, סופה לנדבר וזבולון אורלב.

גדעון סער: אני חושב שזה חוק טוב, שמחזק את המורשת שלנו ומהווה נדבך נוסף בעיגון שלה בחקיקה באמצעות לוח השנה העברי, ובזה גם מחזק את דמותה של ישראל כמדינה יהודית.

גדעון סער: אני רוצה לשבח את המנהג היפה של סיעת ישראל ביתנו, שכאשר יש חוקים של חבריהם בסיעה, הם כולם – או לפחות רובם – משתדלים להיות נוכחים.

אסתרינה טרטמן: כולל יושב-ראש המפלגה.

גדעון סער: כולל יושב-ראש המפלגה, ידידנו אביגדור ליברמן.

גדעון סער: אני חושב שזה דבר יפה ודוגמה יפה.

גדעון סער: לכן אני אצביע, כמובן, בעד החוק הזה.

דוד רותם: בדרך כלל מה שישראל ביתנו עושה זה דברים יפים.

גדעון סער: אני מסכים אתך, אבל לכל כלל יש חריגים, והיוצא מן הכלל בדרך כלל מאשר את הכלל.

אביגדור ליברמן: נראה שאתה שוקל להצטרף אלינו.

אלכס מילר: הלך עליך עכשיו.

מנחם בן-ששון: עד 24:30 הכול פתוח.

גדעון סער: קודם כול, אדוני השר, אני מקווה שאתה מסכים שאפשר לשבח גם אנשים ממפלגות אחרות.

גדעון סער: אני משבח את כל מי שאני חושב שהוא מציע חוק טוב, ועם זאת, אני מודה שחברי סיעת ישראל ביתנו יכולים להיות רגועים גם בנושא מיקומם ברשימה, כי אין לי שום כוונה להצטרף לישראל ביתנו.

גדעון סער: במובן הזה כולם יכולים להיות רגועים.

גדעון סער: אני בליכוד, אתם יכולים לתמוך בשמי בליכוד ואתם מבסוטים, כי זה פחות צפוף.

דוד רותם: אתה עוד צעיר, אתה יודע.

גדעון סער: אני מקבל את זה כקומפלימנט.

גדעון סער: אני לא ראיתי שעולה חבר מסיעת ישראל ביתנו וחברי לסיעה מציעים לו להצטרף לליכוד, כך שאני רואה בזה דבר מאוד יפה.

מנחם בן-ששון: זה מום עובר, להיות צעיר.

גדעון סער: אני מבקש לשבח את ידידי חבר הכנסת אלי אפללו על הצעת החוק הקודמת שלו.

גדעון סער: אני חושב שכל אדם שצופה בטלוויזיה מכיר את הדבר המרגיז הזה.

גדעון סער: לפעמים אתה רק מזפזפ, כמו שאומרים החבר'ה – אתה עובר ערוץ, ופתאום הווליום קופץ.

גדעון סער: אם זה קורה במשמרת שלי, אני מקבל נזיפה מאשתי.

גדעון סער: אז אני מקווה שעכשיו, אחרי שאתה תעביר את החוק הזה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, זה יועיל להרבה בתים בישראל שרמת הווליום של הטלוויזיה תהיה אחידה.

גדעון סער: כי לפעמים אתה לא עושה שום דבר רע, אתה רק מעביר את הערוץ, אבל הגעת לערוץ עם פרסומות והווליום קפץ.

גדעון סער: יישר כוח.

יצחק זיו: תודה רבה, חבר הכנסת גדעון סער.

יצחק זיו: אני מוכרח לציין שהתופעה – ואני קורא לזה תופעה – שכל חברי הסיעה של ישראל ביתנו – הלוואי שחברי הכנסת ילמדו מהדבר הזה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק זיו: הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 11) (רישום תאריך עברי במסמכי לידה ופטירה), התשס"ז–2007.

יצחק זיו: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 11) (רישום תאריך עברי במסמכי לידה ופטירה), התשס"ז–2007, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: 15 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 11) (רישום תאריך עברי במסמכי לידה ופטירה), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תועבר לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/164).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק איסור מכירה של כרטיסי הגרלה והימורים לקטינים (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין להציג את הצעת החוק.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, היום מובאת בפני הכנסת לקריאה ראשונה הצעת חוק איסור מכירה של כרטיסי הגרלה והימורים לקטינים.

דב חנין: ההצעה הזאת משלבת שלוש הצעות חוק פרטיות: אחת שהוביל חבר הכנסת , הצעה נוספת שהוביל חבר הכנסת והצעה שלישית שהובלתי אני יחד עם קבוצת חברי הכנסת.

דב חנין: החוק המוצע הוא חוק חשוב, הוא חוק בעל משמעות חברתית.

דב חנין: אנחנו יודעים שהימורים הם סוג של מיסוי רגרסיבי.

דב חנין: הימורים והגרלות הם תופעה שיש אתה בעייתיות חברתית, ובחוק הזה אנחנו רוצים להגן על קטינים מפני השלכותיה של הבעייתיות החברתית הזאת.

דב חנין: החוק המוצע הוא חוק מאוד מחושב, שאוסר מכירה של כרטיסי הגרלה והימורים לקטינים.

דב חנין: לחוק יש השפעה חברתית, תרבותית וחינוכית חיובית.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני פונה אל כולכם לתמוך בו היום בקריאה הראשונה.

גדעון סער: כולכם ברגע זה זה רק חמישה חברי כנסת.

דב חנין: אבל חמישה חרוצים.

מנחם בן-ששון: האיכות חשובה.

דב חנין: האיכות חשובה גם כן.

דב חנין: גם הכמות וגם האיכות.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת .

יצחק זיו: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהים צרצור – אינו נוכח; חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח; חבר הכנסת עבאס זכור – אינו נוכח; חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת , בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שמובאת לאישור בקריאה ראשונה היא שילוב, איחוד ומיזוג של שלוש הצעות חוק, ובהן גם הצעת חוק שלי, שנולדה מתוך התפיסה החינוכית וההבנה של חולשתם של קטינים.

זבולון אורלב: קטינים צריכים הגנה.

זבולון אורלב: הם צריכים הגנה מפני שעדיין אין להם יכולות שיפוט, יכולות התגוננות, יכולות שיקול הדעת כדי להבין סכנות מסוימות, ובהקשר זה – את הסכנות של ההימורים.

זבולון אורלב: אנחנו יודעים שגם מבוגרים מתמכרים להימורים, אבל המשטרה חשפה בקרב הנוער גילויים מאוד מדאיגים של כנופיות שמנסות למכור הימורים לבני נוער.

זבולון אורלב: משטרת ישראל חשפה כמה וכמה פעמים התארגנויות שנועדו לפתות נערים להיכנס להימורים.

זבולון אורלב: הנערים מפסידים כספים רבים בהימורים, וכתוצאה מכך הם נכנסים למעגל של פשע, אלימות, עבריינות, ולעתים גם יציאה ממסלול הלימודים, ממסלול ההישגים.

זבולון אורלב: מדובר גם במשבר משפחתי גדול.

זבולון אורלב: אני צריך לציין לשבח את מפעל הפיס, שעל-פי ההוראות הפנימיות שלו כבר כיום נוהג להנחות את הזכיינים שלו למנוע מכירת כרטיסי הגרלה לקטינים.

זבולון אורלב: ממעקב שעשו כמה כלי תקשורת ומדיווחים שמתקבלים נראה שההוראה הפנימית הזאת איננה מספיקה, וצריך שתהיה הוראת חוק עם ענישה פלילית בצדה.

זבולון אורלב: כמו כן, יש הימורים אחרים, כמו הטוטו, שאינם כוללים את האיסור הזה.

זבולון אורלב: זה סוג של חוק שאין לו עלות כספית, ומנגד – יש בו תועלת חברתית רבה.

זבולון אורלב: אני יכול לומר בוודאות, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – ואני מודה לך על שטרחת להביא את החוק הזה לקריאה ראשונה – שמתגלגלת זכות גדולה לידך בהשלמת החקיקה הזאת, אם עדיין אפשר בכנס הנוכחי.

זבולון אורלב: מדובר פה על כמה אלפים של נערים, שאם החוק הזה ייושם לגביהם נדע שהצלנו אותם מתהומות, הצלנו אותם מהסתבכויות.

זבולון אורלב: אני סבור שלאחר שהחוק יושלם נצטרך לעשות מסע הסברה עמוק בקרב אותם גופים כדי לשרש מנהגים נפסדים, כדי למנוע את הפיתויים.

זבולון אורלב: נצפה ממשטרת ישראל שלא תהיה פסיבית אלא פעילה, כיוון שסביב מוסדות החינוך מסתובבות כמה כנופיות שצריך לעקור אותן מהשורש.

זבולון אורלב: הפעם ניתן כלים למשטרה כדי שתוכל לפעול נגד ניסיון פיתוי קטינים להימורים.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת .

יצחק זיו: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אפללו – אינו נוכח; חבר הכנסת מנחם בן-ששון, בבקשה; אחרון הדוברים.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי המציעים, ראשית, אנחנו חסרנו אתכם בתהליך החקיקה, כל אחד מסיבותיו שלו.

מנחם בן-ששון: אני שמח שהשלמנו, אדוני לבריאות טובה ואדוני לנחמה שלמה.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לחלוק אתכם את ההתלבטויות שהיו בוועדה.

מנחם בן-ששון: נכון שהיו כמה כתבות טלוויזיה, וברור שנגע ההימורים הוא נגע ממאיר, אבל שאלנו את עצמנו מהם נתוני השטח ונתוני האמת – האם אנחנו יכולים לחוקק את דרכנו בוועדת החוקה, חוק ומשפט על סמך נתונים או על סמך תחושות שהדבר אינו ראוי.

מנחם בן-ששון: כפי שאמר חבר הכנסת אורלב, מפעל הפיס לא רק הגביל – ואגב, גם הטוטו הגביל – אלא הוא גם שולח אנשים במסווה כדי לבדוק אם מוכרים כרטיסים לקטינים, והוא שולל זיכיונות ממוכרים שמוכרים כרטיסי הגרלה לקטנים.

מנחם בן-ששון: עמדנו על שתי תופעות ששני המציעים לא עמדו עליהן, והייתי שמח אם הן ייכנסו ל"דברי הכנסת".

מנחם בן-ששון: יש בהן התרעה ואזהרה.

מנחם בן-ששון: הדבר האחד הוא היקף ההגרלות שאפשר לקבוע להן פיקוח שקיימות במערכות כמו האינטרנט.

מנחם בן-ששון: לאורך היום, בכל דקה מתחילה הגרלה שמושכת את האנשים לתוכה, מכלה את הזמן, מכלה את הממון, והפיקוח קשה.

מנחם בן-ששון: הדבר המשמעותי יותר, ולכך אולי התכוונתם, הוא שהתמכרות מתחילה בגיל צעיר.

מנחם בן-ששון: כמו התמכרות לסמים, הוא הדין גם בהימורים.

מנחם בן-ששון: את התופעה הזאת חוקרת עכשיו אשה בבר-אילן.

מנחם בן-ששון: קטע מן העבודה הזאת הוצג לפנינו בוועדה.

מנחם בן-ששון: אני מקווה שכאשר יהיה הדיון עכשיו בהשלמת החקיקה, נוכל לקבל את המחקר כולו לידינו.

מנחם בן-ששון: חברי ממשרד הרווחה, בדרכם המקצועית והמיומנת, הביאו לפנינו את הנתונים של דרכי ההתמכרות.

מנחם בן-ששון: הפיתוי הוא סכנה.

מנחם בן-ששון: אמר חבר הכנסת אורלב – אלפים; תכפילו את האלפים הללו במה שהתופעה הזאת עלולה להפוך להיות בגיל מבוגר: מי שמוכר, אל המוכר, אל המתמכר.

מנחם בן-ששון: כדור השלג הזה הוא שדרבן את הוועדה להשלים את החקיקה ולהשתדל להשלים את העבודה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

מנחם בן-ששון: אם סדר-היום יאפשר – זה חוק שצריך לעשות אותו נכון, ובשער בת רבים, כפי שאמר חבר הכנסת אורלב.

מנחם בן-ששון: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת מנחם בן-ששון.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק איסור מכירה של כרטיסי הגרלה והימורים לקטינים (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, בקריאה ראשונה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק איסור מכירה של כרטיסי הגרלה והימורים לקטינים (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 6, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק איסור מכירה של כרטיסי הגרלה והימורים לקטינים (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/167).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצעת חוק המפלגות (בחירות מקדימות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, קריאה ראשונה – קיבלה פטור מחובת הנחה.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט מנחם בן-ששון להציג את הצעת החוק.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת ממפלגות הבית, חוק המפלגות, התשנ"ב-1992, קובע הוראות לעניין מימון בחירות מקדימות במפלגות תוך קביעת הגבלות על איסוף תרומות ועל הוצאות, וכן קביעת מנגנון פיקוח ובקרה שיפעיל המוסד לביקורת של המפלגה.

מנחם בן-ששון: עם השנים הסתבר כי חסרים בחוק מביאים לעמימות בנוגע לתחולתו על מפלגות המקיימות בחירות פנימיות, הנקראות פריימריס בלעז, גם בשיטות שאין בהן השתתפות של כלל חברי המפלגה, ובנוגע לפעילות המותרת בתקופות מסוימת בין מערכת בחירות מקדימות אחת לאחרת.

מנחם בן-ששון: כמו כן, הסתבר שמנגנון הבקרה על גיוס כספים ועל הוצאתם בבחירות מקדימות אינו מספיק.

מנחם בן-ששון: הוועדה הציבורית לבחינת מימון פעילות פוליטית בראשותו של השופט דב לוין המנוח המליצה על שורה של תיקונים הנוגעים לנושאים אלה ועל הפקדת מנגנון הביקורת והפיקוח בידי מבקר המדינה.

מנחם בן-ששון: לפני הבחירות לכנסת השבע-עשרה נחקקה הוראת שעה שנועדה להתמודד עם חלק מהבעיות האמורות ולקבוע כללים ברורים בנוגע למערכת בחירות שאז היתה בעיצומה, והיא נקראה חוק המפלגות (בחירות מקדימות לכנסת השבע-עשרה) (הוראת שעה), התשס"ו-2005.

מנחם בן-ששון: לאחר הבחירות לכנסת השבע-עשרה הוגשה והתקבלה בקריאה ראשונה הצעת חוק להסדרת מכלול נושאים בהוראה של קבע – הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 15).

מנחם בן-ששון: ואולם, ההכרעה בעניינים אלה היא מורכבת ומצריכה דיונים ממושכים ותיאום עם מפלגות הבית; והתחלנו בכך.

מנחם בן-ששון: בינתיים החלו להתקיים מערכות בחירות פנימיות במפלגות.

מנחם בן-ששון: דוגמה אחת – מפלגת העבודה, שהשלימה.

מנחם בן-ששון: דוגמה שנייה – מפלגת הליכוד, שנכנסת עתה לבחירות.

מנחם בן-ששון: נוכח הצלחת ההסדר הקודם, שהיה ברור וכלל מערכת בקרה יעילה של מבקר המדינה, החליטה הכנסת לחוקק הוראת שעה נוספת – חוק המפלגות (בחירות מקדימות) (הוראת שעה), התשס"ז–2007, שפורסמה בכ' בשבט התשס"ז, 8 בפברואר 2007.

מנחם בן-ששון: הוראת השעה קבעה כי הוראותיה יחולו על בחירות מקדימות שתקופת הבחירות שלהן היא בחלקה בתוך שישה חודשים מיום פרסומה, כי הנחתנו היתה – ודיווחתי אז לבית – שבתוך תקופה זו תיקבע הוראה של קבע.

מנחם בן-ששון: כאמור, הדיונים בכנסת בהוראת הקבע טרם הסתיימו.

מנחם בן-ששון: לפיכך, אנו מציעים להאריך את הוראת השעה כך שהיא תחול על בחירות מקדימות שתקופת הבחירות שלהן היא בחלקה בתוך 18 חודשים מיום 8 בפברואר, זאת אומרת, שנה מיום תחולת החוק, ולא שישה חודשים מהמועד כקבוע היום.

מנחם בן-ששון: כך יבוא תיקון לחוסר עד שיבוא התיקון האמיתי בדמותו של חוק שאינו הוראת שעה.

מנחם בן-ששון: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת בן-ששון.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לדיון.

יצחק זיו: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר , כנסת נכבדה, אני בהחלט אתמוך בהצעת החוק שהציג יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: אני רק רוצה להעיר שתי הערות שבוודאי אוכל גם להתייחס אליהן בדיוני ועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: אני חושב שחשוב לומר אותן.

גדעון סער: הראשונה – אני לא בטוח שבתוספת הזמן שאנחנו מבקשים, מטעמים שהם כורח בל יגונה, דהיינו, איננו יכולים להשאיר לקונה חקיקתית ולהגיע לפגרה באוגוסט במצב שבו אם יהיו בחירות פנימיות, אין דין שיחול עליהן.

גדעון סער: במובן הזה, כפי שאמרתי, זה כורח בל יגונה.

גדעון סער: עם זאת, זאת שאלה אם אנחנו צריכים לבקש שנה נוספת מעבר לחצי שנה הקבועה או שניתן להסתפק בפרק זמן יותר קצר.

גדעון סער: זה דבר שנוכל לדון בו בוועדת החוקה.

גדעון סער: החשש שלי הוא שנלך בקבועי זמן ארוכים מדי, ומדינת ישראל תיקלע למערכת בחירות.

גדעון סער: אנחנו לא יודעים אם זה יקרה או לא יקרה, אבל הדבר הזה עלול לקרות, ואז בעצם גם הכנסת הזאת תסיים את ימיה בלי לטפל טיפול שורש בנושא הזה.

גדעון סער: הנקודה השנייה היא נקודה שכבר העליתי כאשר החוק הקודם הובא לדיון, והיא נושא שהזכיר בכמה מלים היושב-ראש בדבריו עכשיו – מימון הפעילות השוטפת.

גדעון סער: הנושא הזה איננו מוסדר לחלוטין, והדין החל איננו ברור.

גדעון סער: יש תזה משפטית שאומרת שבהעדר אותן הגבלות החלות בתקופת בחירות – הכול מותר.

גדעון סער: יש תזה מחמירה שאומרת ההיפך: חל חוק שירות הציבור (מתנות) – הכול אסור.

גדעון סער: בינתיים, כדבר שבפרקטיקה, אנחנו יודעים שמתבצעת פעילות של תמיכה במועמדים וכאשר היא אינה בתקופת הבחירות היא לא גוררת אחריה אכיפה פלילית.

גדעון סער: כך היה במקרה שהזכיר חבר הכנסת אלדד בדיון קודם כאן.

גדעון סער: אני חושב שזה דבר רע.

גדעון סער: אני חושב ששטחים אפורים הם דבר מסוכן ביותר, הם דבר המזמין מצבים שיכולים לזלוג לשחיתות, וזה מצב מאוד מאוד לא בריא.

גדעון סער: צריך להיות דין ברור בתקופת בחירות – מה מותר לאיש ציבור לקבל, כמה מותר לקבל, ממי מותר לקבל.

גדעון סער: הדבר הזה חשוב לא פחות מהסדרת – דבר שעשתה הכנסת הקודמת, ואנחנו בעצם מאריכים אותו שוב ושוב – כללי המימון בתקופת מערכת הבחירות.

גדעון סער: אני מאוד מבקש מיושב-ראש ועדת החוקה לראות כיצד ניתן לקדם את זה, אולי אפילו בצורה פרוביזורית במהלך הוראת השעה.

גדעון סער: אדוני השר, זו נקודה חשובה.

גדעון סער: אצלכם הנקודה הזאת פחות עקרונית כי מרן קובע את הדברים, ולכן הנקודות האלה פחות חשובות.

יצחק כהן: אני אשמח שהוא יקבע גם לכם.

גדעון סער: אין ספק שאתם תשמחו.

גדעון סער: אתה יודע מה?

גדעון סער: יכול להיות שגם אצלנו יהיו כאלה שישמחו.

גדעון סער: אבל זה כנראה לא יקרה.

גדעון סער: על כל פנים, אלה שתי ההערות שביקשתי להעיר.

מנחם בן-ששון: זאת היתה יוזמתו של חבר הכנסת איתן בזמנו.

גדעון סער: נכון, חבר הכנסת איתן עשה, וגם אז הייתי חבר ועדת החוקה.

גדעון סער: הוא עשה דבר חשוב ביותר בפעולה הזאת.

גדעון סער: שיבחתי אותו, גם מעל הבמה הזאת, יותר מפעם אחת על החוק הזה.

גדעון סער: אני חושב שאנחנו צריכים להשלים.

גדעון סער: השלמה אמיתית היא השלמה המתייחסת לכלל מימון הפעילות הפוליטית, ולא רק בתקופת בחירות.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת .

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה על חוק המפלגות.

יצחק זיו: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המפלגות (בחירות מקדימות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 5, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק המפלגות (בחירות מקדימות) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ז–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ג' באב התשס"ז, 18 ביולי 2007, בשעה 11:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.